google/wiki40b huggingface dataset:
Donato Bramante

Donato Bramante (født 1444 i Urbino, Italia, død 11. mars 1514 i Roma) var en italiensk arkitekt i renessansen. 
Bramante var sammen med Michelangelo og Rafael den romerske høyrenessansens fremste eksponent. Under paven Julius II skapte disse tre kunstnerne en rekke kunstverk og bygninger. Mest kjent er Bramante for sitt lille rundtempel Tempietto som ligger i klostergården til den fransiskanske kirken San Pietro in Montorio på høyden Janiculum i Roma. Dette ble oppført rundt 1502 på det stedet hvor en antar at apostelen Peter ble korsfestet. Bygningen består av et podium og en kuppeldekket rom som omgis av seksten toscanske søyler. 
Klostergården fra 1503 som ligger til kirken Santa Maria della Pace var Bramantes første store verk i Roma. Den har harmoniske proporsjoner, arkader med murpillarer og pilastrer opp mot en mindre overetasje. 
Santa Maria delle Grazie i Milano er en gotisk kirke fra årene 1492–99, hvor særlig apsisen tilskrives Bramante. 
Bramante var også den arkitekt som fikk i oppdrag av Julius II å prosjektere og påbegynne Peterskirken i 1506.
Donato Bramante har fått et krater oppkalt etter seg på Merkur, Bramantekrateret.
Kjærlighetens forunderlige veie

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn i AB Svenska Biografteaterns studio på Lidingö.

Handling

Ungdomskameratene kaptein Weiden og godseier Born er forelsket i samme jente, Lucille. Weiden er den som til slutt får henne. Etter bryllupet blir Weiden beordret til å innfinne seg på sitt regimente. Før han drar ber han sin venn og rival Born om å sørge for at Lucille ikke får det altfor kjedelig når han er borte. Born lover «for gammel vennskaps skyld» å gjøre dette. Han får et bestemt nei når han - under en ridetur noen dager senere - framfører sin kjærlighetserklæring til Lucille.
Vel hjemme lar Born sitt misnøye gå ut over tjeneren. Born møter kort tid etterpå Lucilles selskapsdame, Dorette, som lenge har beundret ham. De forelsker seg raskt i hverandre. Tjeneren bevitner et møte mellom Born og Dorette. Han er overbevisst om at han har vært vitne til et kjærlighetsmøte mellom Born og Lucille. Tjeneren sender et anonymt brev til Weiden med visse antydninger om Lucille og Born. Weiden viser hustruen brevet, men hun bedyrer sin uskyld. Han drar henne med ut i parken, hvor Born går og venter på sin Dorette. Overbevisst om hustruens utroskap skyter han Born. Da kommer Dorette fram og Weiden skjønner at han har mistrodd sin hustru.
Born tilfriskner raskt. Det hele ordnes opp i all vennskapelighet.
Gentoo

Navn

Navnet kommer fra Gentoo Penguin som er det engelske navnet på bøylepingvin (latin Pygoscelis papua), en liten og rask pingvinart.

Oppbygning

Gentoo er bygd rundt installerings- og oppdateringssystemet Portage. Man installerer programmer ved å skrive emerge etterfulgt av navnet på programmet man skal installere. Portage bruker ikke programpakker som rpm eller deb, men ebuild-filer som inneholder instruksjoner for hvor Portage skal laste ned kildekode, hvordan det skal kompileres, samt filavhengigheter. Ved å skrive emerge world, oppdateres hele systemet unntatt kjernen. Bortsett fra Portage er ingen ting standard i en Gentoo-installasjon, brukeren må sette det hele sammen selv.

Installering

Gentoo har foreløpig ikke noe automatisk installeringsprogram, og må installeres ved hjelp av linux. Som en løsning på høna-og-egget-dilemmaet, kan man laste ned Gentoos egen ikke-grafiske LiveCD der man skriver kommandoer i 4 vinduer som styrer programmer, for eksempel partisjonerer disker, skriver tekstdokumenter og kompilerer (ved å skrive emerge etterfulgt av pakkenavn). Gentoo er en av distribusjonene med best dokumentasjon; særlig installasjonen er beskrevet ned til hver eneste detalj på flere språk (ikke norsk ennå). CD-en inneholder en ikke-grafisk nettleser, links2, slik at man kan lese dokumentasjonen på CD-en eller på Gentoo sine nettsider, laste ned flere programmer, eller surfe på Internett.
Gentoo tilbyr 3 forskjellige nivåer å installere fra. Nivå 1 inneholder bare det aller nødvendigste for at brukeren skal kunne bygge sitt eget operativsystem. Å installere fra nivå 2 tar kortere tid, men gir færre valgmuligheter. Nivå 3 er gir færrest valgmuligheter, men er kjappest, særlig fordi man kan velge en ferdigkompilert linuxkjerne, genkernel, i stedet for å kompilere den selv.
Per 2015 støtter ikke Gentoo Linux Nivå 1 (Stage 1) og Nivå 2 (Stage 2)-installeringer offisielt og kun "Nivå 3" (Stage 3) installasjoner ifølge håndboka.
Mimatossa

Utseende

En nokså liten, blank trebukk, brun med kremhvite lengdestriper som går over både hode, pronotum og dekkvinger. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet, bredere enn langt , med fire smale, lyse lengdestriper. Dekkvingene er ganske tilspissede bakover, med to lengdestriper som er fortsettelser av de ytre stripene på pronotum.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Arten lever på Borneo.
Bjarne Mørk-Eidem

Utmerkelser

Mørk-Eidem er kommandør med stjerne av den svenske Nordstjerneordenen og ridder av Den islandske falkeorden.
Pseudomonoxenus

Utseende

Morimopsini er nokså små, kraftige, gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini.
Dekkvingene er ofte noe knudrete.

Utbredelse

Arten lever i Tanzania.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1934

Norgesmesterskapet i fotball for menn 1934 ble vunnet av Mjøndalen etter finaleseier 2-1 over Sarpsborg den 14. oktober. Målscorere for Mjøndalen var Einar Andersen som scoret i det 74. minutt og Jørgen Hval som scoret i det 116. minutt på straffe. Målscorer for Sarpsborg var Harald Gundersen som scoret i det 64. minutt. 8 000 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Sorgenfri gressbane i Trondheim. Dommer var Kolbjørn Dæhlen fra Skeid. Dette var andre gang Mjøndalen vant et norgesmesterskap.
Mjøndalens vinnerlag: Sverre Nordby, Oscar Skjønberg, Hans Andersen, Arthur Simensen, Oddmund Andersen, Bjarne Pettersen, Sigurd Andersen, Einar Andersen, Jørgen Hval, Trygve Halvorsen og Arthur Andersen.
Karasuk (by)

Karasuk (russisk: Карасук) er en by i Novosibirsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Karasuk, rundt 350 km vest-sørvest for Novosibirsk. Innbyggertall: 28 300 (2005 est.), 28 734 (folketelling 2002), 29 401 (folketelling 1989).
Karasuk ble grunnlagt på slutten av 1700-tallet. Den fikk bystatus i 1954.
British Overseas Airways Corporation

Historie

Fra 1930-tallet frem til november 1950 opererte Imperial Airways og deretter BOAC ruter med flybåter fra Southampton til de britiske koloniene i Afrika og Asia. Fly som Short Empire og Short S.8 Calcutta ble brukt til transport av passasjerer og post.
Under andre verdenskrig opererte BOAC en rute mellom Leuchars i Skottland og Stockholm for å frakte post, kulelagre, diplomater og norske flyktninger og sabotører. En egen avdeling var oppsatt med norsk personell og med norske Lockheed Lodestar-fly. Ellers var ruten oppsatt med flytypene Lockheed Hudson og de Havilland Mosquito, samt flere andre typer i mindre omfang. Ruten gikk under navnet Stockholmsruten

Introduksjonen av jetfly

Etter tekniske problemer med Comet I gjenopptok  BOAC jet-flyvninger med amerikanske Boeing 707.
I mai 1952 ble BOAC det første flyselskap som tok i bruk jetfly til passasjertransport, med det nye De Havilland Comet. Alle Cometfly ble satt på bakken i april 1954 etter at 3 av BOACs Comet hadde styrtet. De etterfølgende havariundersøkelser fastlo at alle ulykkene skyldes brist i flyet som følge av materialtretthet etter mange gjentatte trykkforandringer under opp- og nedstigning. 
Produsenten de Havilland løste til slutt problemene og kom opp med en forbedret versjon i 1958. Comet 4 og BOAC ble den første til å benytte jet mellom Europa og USA. 
I 1956 meddelte BOAC at selskapet ville bestilte 15 amerikanskbygde fly av typen Boeing 707. Dette forårsaket et ikke lite politisk opprør i Storbritannia, noe som endte med at selskapet ble beordret til å kjøpe de britiskbygde Vickers VC-10 i stedet til tross for at VC-10 hadde høyere driftsomkostninger enn 707. Imidlertid ble enden på denne disputten at BOAC endte opp med å ta begge flytyper i bruk, og bestilte 17 eksemplarer av en forlenget versjon, Super VC-10.
Senere ble BOAC en av de største kunder hos Boeing utenfor Nord-Amerika. Den neste store ordren hos Boeing var for 11 747-100, og BOAC mottok sin første 747 den 22. april 1970. Men på grunn av en aksjon iverksatt av British Air Line Pilots Association kunne ikke flyet settes i kommersiell drift før ett år senere, den 14. april 1971.
I 1962 stiftet BOAC and Cunard «BOAC-Cunard Ltd» for å drive ruteflyvning til Nord-Amerika, Det karibiske hav og Sør-Amerika. Samarbeidet med Cunard opphørte og rutene fortsatte som rene BOAC-ruter.
Stakkevollan

Stakkevollan er en bydel i Tromsø. Den ligger nordøst på Tromsøya, rundt 5 km nord for Tromsø sentrum og 2 km nord for Universitetet i Tromsø. Storparten av bebyggelsen på Stakkevollan ble bygd på 1980-tallet, og består hovedsakelig av terrasserte rekkehus.
Guelferordenen

Guelferordenen (tysk: Guelphen-Orden) er en orden i innstiftet i 12. august 1815 av prinsregent Georg for Hannover, som nylig hadde blitt opphøyet til kongedømme. Ordenen ble innstiftet til belønning av sivil så vel som militær fortjeneste. Den fikk navn etter dynastiet, welferne eller guelferne, som satt på Hannovers trone og som i 1714 også arvet Storbritannia. Guelferordenen opphørte som hannoversk statsorden i 1866, da landet ble erobret av Preussen. Ordenen er siden utdelt som husorden.

Insignier

Ordenstegnet for Guelferordenen består av et kronet, hvitemaljert malteserkors med løver i korsvinklene. Ordenstegnene er i gull, bortsett fra for laveste grad, der ordenstegnet er gjort i sølv. Midtmedaljongen er i rød og grønn emalje og bærer en hvit hest, Hannovers heraldiske merke. Medaljongen er omgitt av en lyst blått bord, som bærer ordenens motto: «NEC • ASPERA • TERRENT» (motgang avskrekker ikke). Ordenstegn tildelt for sivile fortjenester har en eikekrans rundt midtmedaljongen. I ordenens militære avdeling består kransen består av laurbærblad, samtidig som korslagte sverd er plassert under kronen. Reversen bærer innstifterens monogram.
Ordensstjernen har åtte grupper av tagger og bærer ordenstegnet i midten. Ved tildeling for militære fortjenester utstyres stjernen med korslagte sverd. Til øverste klasse hørte et ordenskjede, bestående av ledd med løver og monogrammer og med ordenstegnet opphengt fra midtleddet, en kongekrone.
Ordensbåndet er lyst blått.
Storkorsridder bar ordensdrakt av hvit sateng med blått silkefôr.

Tildeling

Ordenen ble den første tiden tildelt for fortjenester i forbindelse med krigen mot Frankrike. Ordenens forskjellige grader ble tildelt etter strenge kriterier der rang og status avgjorde hvilken grad av ordenen en person ble utnevnt til. Guelferordenen ble tildelt for innsats i statsadministrasjonen, kirken og ved universitetene, og også for militær innsats. Ordenen ble også tildelt medlemmer av andre lands fyrstelige familier. 
Ettersom Hannover var i personalunion med Storbritannia ble ordenen også tildelt britiske undersåtter, men da som særskilte æresutnevnelser. Særlig i personalunionens siste år ble ordenens to lavere grader flittig tildelt briter, som på grunn av sine borgerlige status og yrker ikke kom i betraktning til britiske ridderordener. Etter at personalunionen mellom to kongedømmene opphørte i 1837 fortsatte tildeling i kongedømmet Hannover alene.
Ordenen ble også tildelt utlendinger.

Norske innehavere

Guelferordenen ble tildelt 
- Christian Tønsberg
- Carl Helenius af Wedel Jarlsberg.
Mikhail Kozlovskij

Bakgrunn

Mikhail Kozlovskij var sønn av en trompetist i den russiske galeasflåte. Han begynte sin utdannelse i 1764 hos Anton Losenko ved Det keiserlige kunstakademi i St. Petersburg. En annen lærer der som var viltig for ham, ver franskmannen Nicolas-François Gillet.

Kunstner

Han dro til Roma i 1774 og deretter til Paris i 1779. Hans tidlige arbeider var tydelig preget av barokkens stilspråk, men Kozlovskij tilpasset etterhvert sin stil til en nyklassisistisk monumentalitet. 
I 1788 vendte han tilbake til Paris som veileder for russiske studenter i utlandet. Han ble utnevnt til professor ved Kunstakademiet i 1794 og instruerte unge billedhoggere i St. Petersburg til sin død.
Blant hans mest kjente arbeider er den forgylte bronsestatuen av Samson som river opp løvens gap (1800–02), et sentralt element i Den store kaskade i Peterhof, som symboliserer Russlands seier over Sverige i den store nordiske krig. Etter at den ble plyndret av de invaderende tyskerne under andre verdenskrig ble en eksakt kopi av statuen installert i 1947. Et annet mesterverk er den uttrykksfulle bronseskulpturen av general Aleksandr Suvorov i skikkelse av den ungdommelige Mars. Det ble avduket på Marsplassen (Marsovo pole) i St. Petersburg ett år før hans død.
Bryting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982

Bryting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982. Bryting var en av flere sporter i de fjortende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 7. til 18. august 1982. Det var tolvte gangen som bryting var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det ble konkurrert i ti vektklasser i fristil og ti i gresk-romersk stil , kun for menn. Cuba ble beste nasjon med nitten gullmedaljer foran Venezuela med en.
Asuka

Asuka (飛鳥時代, Asuka jidai) var en periode i Japans historie mellom 500 og 710.
Etter myten dro i begynnelsen av Asukaperioden en kulturhistorisk helt ved navn Yamato Takeru omkring i landet og organiserte samfunnet. Hva som er historisk belagt er at det japanske samfunnet i denne tiden var organisert etter et klansystem kalt Uji. Systemet var oppbygd av Uji, det vil si familiære eller pseudofamiliære organisasjoner som ble styrt av et familieoverhode hvis post gikk i arv samt tilbad en egen familiegud. Formodentlig var det et system av Uji som ble nevnt allerede i boken Redegjørelser fra de tre riker. Yamatostaten stammet antagelig fra et kluster av mektige Uji. Innen Uji-systemet fantes to underordnede organisasjonsformer: tomo (gilder) og be (laug). I denne perioden ble det bygd opp en militærmakt etter et system hvori et bestemt antall hushold var pliktige til å stå for et visst antall utrustede og trente soldater.
En gang mellom 500-tallet og 700-tallet tilkom den klassiske diktsamlingen manyoushu ('titusen sider') og det var også i Asukaperioden som buddhismen ble introdusert i Japan via Korea. Den første japanske lovteksten, Juushichijou no kenpo ('sytten lovartikler'), ble publisert på denne tiden av prins Shotoku Taishi.
Med Taikareformene i 645 ble grunnen lagt for et politisk og administrativt system basert på det kinesiske Tangdynastiet. Det kinesiske konseptet med at keiseren regjerer med himmelens mandat (det vil si at keiseren er avsettbar dersom han ikke handler etter himmelens vilje) ble innført. Man innførte imidlertid aldri det kinesiske systemet med embedseksamener og tilsettelse av tjenester i statsforvaltningen ut fra evner. I stedet ble alle poster fordelt innen adelen og var arvelige. Man innførte imidlerid en kinesisk tradisjon med å flytte hovedstaden hver gang en keiser døde, og da keiseren døde i 710 ble hovedstaden flyttet til Nara, og dette innledet Naraperioden.
Malthinus balteatus

Utbredelse

Malthinus balteatus finnes i Europa, østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende

Malthinus balteatus er mellom 3-4,5  mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Lyst hode, men med mørkt bakhode. Palpenes (munnføtter) endeledd er smalt og ovalt litt tilspisset, ikke knivformet. Kjevenes innside har en tydelig (lang) tann. Antennens tredje ledd er tydelig kortere enn det andre leddet. Antennene er festet litt fra fasettøynenes innside, omtrent så nært øynene som første antenneledd, ved roten, er bredt. Hodet generelt kort framover (sett ovenfra) og stikker knapt lengre frem enn fasettøynene. Det vil si at hodeformen er mer ovalformet, sett ovenfra, bredere enn langt. Bakhodet noe smalt bakover, slik at det blir en slags hals. Brystskjoldet med avrundede framhjørner og klart spissvinklede bakhjørner. Føttenes første ledd (nærmest kroppen) omtrent like langt som de neste tilsammen. Klør ofte med en liten rottann. Leggens endespore når kortere enn til tredjedelen av første fotledd. Dekkvingene er kortere enn bakkroppen, slik at de siste leddene synes. Dekkvingene har rekkevis ordnet punktur i overflaten, særlig fremme.  Dekkvingene er mørke, men har en gul flekk på hver av dekkvingenes spiss. Kroppen er lys, nærmest gul. Scutellum og brystskjoldets midtflekk er mørk. 
Ligner mye på Malthinus facialis, men kan skilles fra denne på andre og tredje ledd i antennen, samt lengden på leggens endespore.

Levevis

De voksne (imago) finnes i juni, juli og ut i august. De oppsøker gjerne blomster, men de observeres også på trær og busker, særlig bjørk. Selv om de oppsøker blomster er de rovdyr og lever både som larver og voksne av andre mindre dyr.
Podgórze

Podgórze er et distrikt i Kraków, Polen på den høyre banke (sør) til elven Vistula.
Luisium

Slottet

Slottet er et lite landsted påbegynt i 1774 i engelsk stil. Huset var en gave fra Leopold III av Anhalt-Dessau til hans hustru Luise von Brandenburg-Schwedt, derav navnet Luisium. 
Arkitekten Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff oppførte huset i klassisistisk stil. I første etasje finnes en festsal med relieffer malerier og mørkegrønne stukkmarmorsøyler.

Parkanlegget

Parken er innrammet av tre demninger som beskyttelse mot oversvømmelser fra Elven. Innenfor området finnes skulpturer og byggverk, heriblant den nygotiske hagepaviljongen (slangehuset).

Stutteriet

Vest for slottet ligger stutteriet bygget i nygotisk stil, oppført mellom 1779 og 1781. Anlegget som omfatter 160 dekar er laget i tysk hagestil, en stil som er avledet av engelsk hagestil, men i tillegg har innslag av gårdsdyr.

Historie

Fyrst Leopold III døde i Luisium 9. august 1817, ti dager etter en rideulykke. Etter den tyske gjenforeningen ble hagen renovert og er blant høydepunktene i Dessau-Wörlitz kulturlandskap.
De Norske Officerers Rideklubs hederstegn

Utforming

De Norske Officerers Rideklubs hederstegn er består av et blått kors med utbøyde armer, som i midten har et emblem bestående av en hestesko med åpningen ned. Inne i hesteskoen vises et hestehode mot svart bakgrunn. Korslagte korder er satt bak hesteskoen.
Medaljen er opphengt i et gult bånd, som er utstyrt med agraff øverst.
Århus Stiftstidende

Århus Stiftstidende (i dagligtale Stiften) er en dansk dagsavis som utgis i Århus og dekker byen og områder rundt. Avisen ble grunnlagt i 3. januar 1794.
Avisen utgis av Århus Stiftstidende K/S tilhørende mediekonsernet Det Berlingske Officin. Utover Stiften gir konsernet ut Randers Amtsavis.
Fakhra Salimi

Virke

Fakhra Salimi studerte ved Universitetet i Punjab i Pakistan og ble fra midten av 1970-årene aktiv på den demokratiske venstresiden i den politiske studentbevegelsen i hjemlandet; hun engasjerte seg i kampen mot militærdiktaturet og for kvinne- og likestillingsspørsmål. Hun så på denne tiden Skandinavia og de sosialdemokratiske velferdsstatene der som forbilder, og ønsket at Pakistan skulle utvikle seg i en lignende retning.
Etter at general Muhammad Zia-ul-Haq tok makten i et statskupp i 1977 og begynte å forfølge politiske motstandere og starte en islamiseringsprosess valgte Salimi å forlate Pakistan, og kom til Norge for å bli student ved Universitetet i Oslo i 1979; hennes bror Khalid Salimi hadde allerede bodd i Norge i noen år. Ved Universitetet i Oslo ble hun utdannet cand.mag. med fagkretsen sosiologi, sosialantropologi og medier og kommunikasjon. Hun ble senere også utdannet psykosyntese-psykoterapeut/samtaleterapeut fra Norsk Institutt for Psykosyntese.
I Norge ble hun fra begynnelsen av 1980-årene involvert i arbeid med likestilling, integrering og antirasisme, med særlig vekt på minoritetskvinners stilling og internasjonale kvinnespørsmål. Tidlig i 1980-årene var hun journalist i NRK. Fakhra Salimi tok initiativ til grunnleggelsen av MiRA-Senteret i 1989, og har ledet senteret siden opprettelsen. MiRA-Senteret har konsultativ status i FNs økonomiske og sosiale råd og dronning Sonja er senterets høyeste beskytter.
Salimi har også vært redaktør for tidsskriftet MiRA – Forum for minoritetskvinner, som hun startet i 1994. Hun har skrevet faglige bidrag til flere publikasjoner både i Norge og i utlandet, og har en rekke audiovisuelle produksjoner bak seg. Hun har også hatt en rekke verv i andre organisasjoner og statlige virksomheter; hun var blant grunnleggerne av både Forum for Kvinner og Utviklingsspørsmål og Norges kvinnelobby, og har sittet i styret for begge organisasjonene. Hun har også sittet i styret i Antirasistisk Senter. Hun har vært styremedlem ved Høgskolen i Oslo, oppnevnt av Kunnskapsdepartementet. Hun har også vært observatørmedlem av den norske delegasjonen til FNs generalforsamling.
Iver Håkon Brevik

Karriere

Brevik fullførte sivilingeniørgraden i fysikk i 1963 ved NTH, en av forløperne til Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet – NTNU. Doktorgraden innenfor termodynamikk og fenomenologisk elektrodynamikk avla han ved samme institusjon i 1970. 
Brevik har blant annet arbeidet som foreleser og førsteamanuensis ved Luftkrigsskolen og som forsker ved Nordisk institutt for teoretisk atomfysikk, NORDITA. 
Fra 1988 til 2009 var Brevik professor ved NTH (senere NTNU), og har siden vært tilknyttet universitetet.
Fra 2009 til 2014 var han medlem i redaksjonen til tidsskriftet Physical Review E. Han har vært redaksjonsmedlem i Frontiers in Physics.

Utmerkelser

I 2008 mottok han utmerkelsen Outstanding Referee fra den amerikanske fysikkprganisasjonen American Physical Society. 
Da Brevik mottok betegnelsen Æres- og hederskomponent av studentenes linjeforening Nabla i 2018, ble han omtalt som "en av våre best likte forelesere".
Bukkholmen (nes på Tjøme)

Bukkholmen er et nes vest på Tjøme i Færder kommune. Dets høyeste punkt er på om lag 25 meter over havet. Vest for Bukkholmen befinner Barkevika seg, mens Tuppåsen ligger i øst. Det må ikke forveksles med øya Bukkholmen øst for Tjøme.
Liuhepagoden

Liuhepagoden (kinesisk: 六和塔, pinyin: Liùhé Tǎ), egentlig Seksharmonipagoden, er en pagode sør i byen  Hangzhou i Zhejiangprovinsen i Folkerepublikken Kina. Den ligger ved foten av Yuelunhøyden mot Qiantangelven. Den ble bygd under Det nordlige Song-dynasti (960 – 1127 ), så ødelagt i 1121, og så fullstendig gjenoppbygd i 1165, under Det sørlige Song-dynasti (1127–1279).
Tommel

En tommel (tommelfinger, tommeltott) er en av fingrene på hånden hos mennesker og visse andre arter. Hos mennesker er tommelen tykk og har to ledd. Den kan bøyes mot de andre fingrene og dermed brukes til å gripe fatt i objekter.
Latinske navn på tommelen er pollex og digitus primus. For å skille tomlene på de to hendene legges dexter (høyre) eller sinister (venstre) til etter navnet.
Tommel brukes også som navn på den delen av en hanske eller vott som er beregnet til å tres over håndens tommel.

Anatomi

Tommelens benbygning består av to rørknokler, i motsetning til resten av fingrene som har tre rørknokler. Tommelens nederste del er et kuleledd, resten består av hengselsledd.

Beskrivelser av og med tommelen

Mange uttrykk om og med tommelen refererer til at den er liten og tykk og dermed litt klumsete, mens andre viser til at den er lett tilgjengelig og nyttig. Det er også mange referanser til håndsignaler med bruk av tommelen.
Årstabroarna

Årstabroarna er to parallelle jernbanebruer over Årstaviken i Stockholm. De to bruene har til sammen fire jernbanespor. Den østre, eldre brua (innviet 1929) er nå reservert for sørgående og den vestre, nyere brua (innviet 2005) for nordgående trafikk. Dette følger det svenske prinsippet med venstretrafikk på jernbane. Sporene nærmest midten er hovedsakelig beregnet for Stockholms pendeltåg, mens de ytre sporene benyttes til øvrig trafikk. På den vestre brua finnes også en gang- og sykkelvei. Bruene passerer over Årsta holmar.
Når Citybanan skal settes i drift i 2017 er det meningen at hver togtype skal ledes over hver sin bru. Den vestre Årstabron blir da trafikkert bare av pendeltog og den østre Årstabron bare av fjern-, regional- og godstog.
Siden 1986 er den eldre, østre Årstabron vernet som historisk bygning.