google/wiki40b huggingface dataset:
Parlamentsvalget i Egypt 2011–2012

Oppløsningen av parlamentet i juni 2012

14. juni 2012 vedtok Egypts høyesterett at valget hadde foregått på en grunnlovstridig måte. Retten undersøkte valgets legitimitet fordi en del av plassene ble valgt gjennom forholdstallsvalg, mens andre ble valgt gjennom pluralitetsvalg. Ifølge valglovgivningen skal 2/3 av parlamentsmedlemmene velges fra partilister og 1/3 fra uavhengige kandidater, men den åpnet for at partimedlemmer kunne stille som uavhengige, men uavhengige ikke kunne stille på partilistene. Høyesteretten fant dette grunnlovsstridig og besluttet dermed å oppløse hele underhuset. Beslutningen minner om en beslutning av 19. mai 1990, da Egypts høyesterett også oppløste parlamentet av lignende årsaker. Effekten av et ikke-fungerende parlament er i praksis mer makt til Det øverste militærrådet, noe mange frykter konsekvensene av.
Samtidig forkastet høyesteretten parlamentets lovforslag om å forhindre tidligere medlemmer av Hosni Mubaraks regime fra å stille til valg, en lov utformet med sikte på å hindre Aḥmad Šafīq fra å stille til presidentvalget. Beslutningen kom bare to dager før valgets andre og avgjørende omgang.
Apparatur (tidsskrift)

Apparatur er et dansk tidsskrift for litteratur og billedkunst, som er blitt utgitt siden 2001.
Ved lanseringen bestod redaksjonen av Anders Søgaard, Mimo Antabi, Martin Glaz Serup, Martin Holst, Svend-Allan Sørensen, og Trine Juncher Jensen. Siden har tidsskriftet hatt skiftende redaksjoner.
Den siste redaksjonen består av Marie Zeuthen (ansvarlig), Anne-Sofie Ringling og Marianne Kirk.
Den siste utgivelsen til er nr. 24, som kom ut 24. mars 2012. Utgivelsen av tidsskriftet er deretter stilt i bero.
Torvetjønnstua

Torvetjønnstua skriver seg fra en gård ved Møsvatn. Den ble flyttet til Lognvik Gård i 1941, og er etter Johan Meyer's beretninger noe av det vakreste vi har av Telemarks innredningskunst.  Stua ble senere solgt videre i 1961 og står nå på gården Neset ved Totak, nærmere bestemt Totakstrondi.
Bruno Kreiskys menneskerettspris

Bruno Kreiskys menneskerettspris ble stiftet på Bruno Kreiskys 65-årsdag i oktober 1976 av en stiftelse opprettet for formålet. Hvert annet år deler stiftelsen Bruno Kreisky Menschenrechtsstiftung ut priser på mellom 3 500 og 10 000 Euro til personer som har gjort en fortjenstfull innsats for menneskeretter. Et internasjonalt panel peker ut vinnerne.
Pingdingshan kullkraftverk

Pingdingshan kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Henan i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 520 MW fordelt på 2 turbiner. Anlegget stod ferdig i 2006.
Svømming under Europalekene 2015 – 200 meter butterfly menn

Svømming under Europalekene 2015 - 200 meter butterfly menn i Baku.
Personent hodie

«Personent hodie» er en hymne på latin fra middelalderen. Den eldste utgaven av sangen med melodi og tekst er fra den finske sangboken Piæ Cantiones som kom ut i 1582. En lignende tekst stammer fra 1100-tallet, mens en svært lik melodi er kjent fra Moosburggradualet fra Bayern på 1300-tallet.
I dag blir «Personent hodie» mest framført i samband med julegudstjenester og -konserter. Noen ganger blir den sunget i samband med prosesjoner. Songen er ofte knyttet til 28. desember, minnedagen for de drepte barn i Betlehem, som det blir fortalt om i Matteus-evangeliet.
Sangen kan være dannet gjennom å bruke deler av hymnen «Intonent hodie voces ecclesie» fra 1100-tallet, en song til ære for den hellige Nikolaus.
Den engelske komponisten Gustav Holst laget et nytt arrangement for «Personent hodie» i 1910-årene. «Personent hodie» er blitt oversatt til engelsk en rekke ganger, og blir i tillegg til latin også ofte framført på dette språket. Den best kjente utgaven er av Jane M. Joseph, «On this day earth shall ring», fra 1924.
Aa Saint-Omer Golf Club

Aa Saint-Omer Golf Club er en golfklubb i Pas-de-Calais i Frankrike. Klubben er vert for turneringen Aa Saint-Omer Open hvert år på Europatouren.
Florianus

Bakgrunn

Florianus ble sagt å ha vært halvbror på morssiden med keiser Marcus Claudius Tacitus. Han ble utnevnt til prefekt av pretorianergarden i Tacitus' hær under hans krigskampanjer mot goterne, og i henhold til tilgjengelige kilder ble han valgt av hæren i den vestlige delen av Romerriket til å etterfølge Tacitus som keiser i 276, men det skjedde uten godkjennelse fra det romerske senatet. Imidlertid fikk han preget mynter som hadde betegnelsen «SC» og således viste det en form for binding til senatet.

Opprør fra Probus

Florianus bekjempet den germanske stammen herulere da den romerske hæren for de østlige provinsene valgte Probus til ny keiser. Florianus hadde støtte i Italia, Gallia, Hispania, Britannia, Africa og Mauretania. De to rivaliserende keiserne møttes i slag i Kilikia i Anatolia. Hæren til Florianus var helt klart den største, men Probus var en langt mer erfaren hærfører og han unngikk å sette alle styrkene sine inn i en direkte konfrontasjon. Den vestlige hæren til Florianus var ikke blitt tilvendt til det varme og tørre forholdene i Anatolia, og Probus klarte å sikre seg en liten seier. Den var i seg selv ikke avgjørende, men Florianus' egne soldater hadde tapt motet eller troen på sin egen hærfører, og de drepte Florianus. Han døde i september 276 etter å ha vært keiser i kun 88 dager.
RS «Langesund»

«Langesund» restaurert 1993

I perioden 1988 til 1993 ble en skøyte restaurert som RS 2 «Langesund». Denne er lengre, bredere, høyere i fribordet og mye fyldigere enn det opprinnelige skroget. Dagens RS 2 «Langesund» har derfor ikke noe til felles med det opprinnelige skroget fra 1893, RS 2 Langesund.
Skøyta eies av et andelslag bestående av blant andre Bamble kommune og drives av Langesundsfjorden Kystlag.
Ferjesambandet Akkarfjord–Kjerringholmen

Ferjesambandet Akkarfjord–Kjerringholmen krysser Strømmen mellom Akkarfjord ferjekai på Kvaløya og Kjerringholmen på øya Seiland i Hammerfest kommune. Sambandet er del av fylkesvei 8026, drives av Boreal Sjø.
Ferjestrekningen har en lengde på 3,6 km og en overfartstid på 10 minutter, om hverdagen blir det betjent av MF «Akkarfjord» 7 ganger daglig om hverdagen. 2014 var årsdøgnstrafikken 45 kjøretøy.
Shirley Williams

Bakgrunn

Shirley Williams er datter av filosofen og statsviteren George Catlin (1896-1979) og feministen og forfatteren Vera Brittain (1893–1970). Under annen verdenskrig ble hun evakuert til Minnesota i USA hvor hun ble i tre år. 
I 1955 giftet hun seg med moralfilosofen Bernard Williams, som dro fra Oxford for å ta hensyn til hennes ambisjoner innenfor politikken.

Politisk karriere

Fra 1960 til 1964 var hun generalsekretær i Fabian Society. I 1964 ble hun innvalgt som parlamentsmedlem for Labour fra valgkretsen Hitchin. Mellom 1971 og 1973 var hun «skygge-innenriksminister». I 1974 ble hun minister for departementet for pris- og kundebeskyttelse under Harold Wilsons regjering. Da Wilson ble erstattet av James Callaghan i 1976 ble Williams utdanningsminister og «Paymaster General».
I parlamentsvalget i Storbritannia 1979 tapte hun sin plass i parlamentet til Bowen Wells, og ble intervjuet av Robin Day fra BBC kort etter at hun hadde fått vite om sitt tap. I 1981 hadde hun blitt lei av innflytelsen den ytre venstresiden hadde på Labour Party, og brøt sammen med Roy Jenkins, David Owen og William Rodgers ut fra partiet og stiftet Social Democratic Party. Etter den konservative Graham Pages død samme år ble hun innvalgt som første representant fra Social Democratic Party i et suppleringsvalg. Hun tapte sin plass i 1983-valget og forsøkte å stille til valg for Cambridge-valgkretsen i 1987, men tapte mot den konservative kandidaten.
Hun skilte seg fra Bernard Williams i 1974. I 1987 ble dette ekteskapet erklært ugyldig etter en tribunalsprosses i den katolske kirke (Williams er praktiserende katolikk). Hun giftet seg så med Harvard-professoren Richard E. Neustadt (død 2003). I 2009 gav hun ut selvbiografien Climbing the Bookshelves.
Nyttårsaften 2016 ble Williams utnevnt til medlem av Order of the Companions of Honour.
Miksolydisk skala

Miksolydisk skala er en modal skala som tilsvarer durskala, men med liten septim, det vil si klaverets hvite tangenter med g som grunntone.
«Miksolydisk toneart» brukes som begrep for en av middelalderens kirketonearter, basert på tonene i miksolydisk skala, med durakkord på første trinn, durakkord på fjerde trinn og mollakkord på femte trinn. Betegnelsen går tilbake til gresk musikkteori.
Owen Coyle

Spillerkarriere

Han begynte å spille i Dumbarton i Skottland i 1985. Han spilte alle sine 669 ligakamper i Skottland, bortsett fra 54 kamper i Bolton Wanderers i England.
I 2003 fikk Coyle sin første managerstilling. Han ble da utnevnt til manager sammen med John Hughes for Falkirk. Etter kort tid forlot han imidlertid Falkirk for å bli assistentmanager for Ian McCall i Dundee United. Coyle var fortsatt registrert som spiller, og manglende spilletid for Dundee United gjorde at han ble utlånt til Airdrie United. Dette utlånet ble etter hvert gjort permanent, og Coyle ble også assistentmanager under Sandy Stewart, som nå er hans assistent i Bolton. Han ble så manager på heltid for St. Johnstone fra 2005 til 2007, før han ble manager i Burnley i 2007. Han gjorde det bra i Burnley, med semifinale i Ligacupen mot Tottenham Hotspur og opprykk til Premier League, etter å ha slått Sheffield United i playoff-finalen på Wembley i 2009. Den 8. januar 2010 ble det klart at han ble Boltons nye manager etter at Gary Megson fikk sparken.
Robert Spaemann

Bakgrunn

Robert Spaemanns foreldre, Heinrich Spaemann og Ruth Krämer, var radikale ateister, men begge konverterte til katolisismen i 1930 og da ble sønnen døpt. Etter morens tidlige bortgang ble faren katolsk prest i  1942.
Spaemann studerte ved universitet i Münster der han i 1962 habiliterte seg med sin doktorgrad.

Karriere

Hsn var professor i filosofi ved universiteter i  Stuttgart (til 1968), Heidelberg (til 1972) og München, der han virket til han ble professor-emeritus i 1992.
Louisiana

Fylker

Det er 64 fylker (parish) i Louisiana.

Kultur

Louisiana har ikke noe offisielt språk, men lovene anerkjenner både fransk og engelsk. 4,66% av befolkningen har fransk som førstespråk . Også spansk er representert, men de fleste av de spansktalende har vandret inn i nyere tid fra Mexico og andre latinamerikanske land.  
Den nordlige og sentrale delen av delstaten har en typisk sørstatskultur, med en alt overveiende protestantisk befolkning. Afroamerikanere utgjør her et stort befolkningsmessig og kulturelt innslag. I kystområdene stammer de fleste imidlertid fra ulike fransktalende, katolske innvandrere. Creoles stammer fra innvandrere fra Frankrike og Haiti, mens Cajun stammer fra fransktalende med canadisk bakgrunn. Ordet creoles brukes også av og til om afroamerikanere med fransk språkbakgrunn. Frem til forrige århundreskifte var fransk språk dominerende i kystområdene, men innvandring i forbindelse med oljeutvinning og en aktiv politikk for å svekke fransk språk har ført til en stor tilbakegang. Cajun-musikken og -kjøkkenet er imidlertid fortsatt svært særpreget i området. Mardi Gras («Feitetirsdag») i New Orleans er en av verdens mest berømte karnevalsfeiringer, og finner sted mandag og tirsdag etter fastelavn hvert år.

Historie

Louisiana ble først kolonisert av franskmennene på slutten av 1600-tallet, og i 1719 ble Nouvelle-Orléans, dagens New Orleans grunnlagt ved munninga av Mississippi. Grunnleggelsen var en del av den kjeden av fort, bosettinger og handelssteder som franskmennen opprettet langs Mississippi og Ohio-elva for å ta kontroll over kontinentet. 
I 1763, da Frankrike hadde tapt sjuårskrigen, ble Louisiana avstått til Spania. I denne perioden kom les acadiens, senere forvansket til cajuns som flyktninger fra Canada, og det europeiske befolkningselementet forble dominert av fransk språk. Fransk kultur ble ytterligere styrket rundt 1800, da hvite plantasjeeiere fra slaveopprøret i Haiti flyktet til Louisiana. På den andre siden kom et spansk element inn da los isleños, innvandrere fra Kanariøyene, slo seg ned i området.  
I 1801 avsto Spania Louisiana til Napoleons Frankrike. Bare to år etter solgte Napoleon Louisiana til USA for 15 millioner dollar, det såkalte Louisiana Purchase. Louisiana omfattet på dette tidspunktet store deler av Mississippi-dalen, og kjøpet var avgjørende for USAs videre ekspansjon vestover, og USA fikk fordoblet sitt areal.
Louisiana ble stat i 1812. Under borgerkrigen ble New Orleans erobret av nordstatstroppene kort tid etter krigsutbruddet, og ble dermed spart for de store krigsødeleggelsene som andre områder i Sørstatene ble utsatt for.
Mota massyla

Utseende

En middelsstor stjertvinge med to middels lange stjerter på bakvingen. Oversiden er svart med blåfiolette felter i midten av vingene. Undersiden av forvingen er gulbrun, undersiden av bakvingen brunspraglete med hvit forkant.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia. Den finnes i det nordlige India, Bhutan, Thailand og Yunnan.
Cimetière du Calvaire

Cimetière du Calvaire, eller cimetière de Saint-Pierre-du-Calvaire, på Montmartrehøyden, er ett av bare to bevarte gravlunder i Paris som ligger til en sognekirke. Den andre kirkegården er Cimetière de Charonne.
Cimetière du Calvaire, som ligger til Saint-Pierre de Montmartre, er byens minste, med et areal på rundt 600 kvadratmeter. Den har 85 graver.
Tzipi Livni

Biografi

Livni er født i Tel Aviv som datter av Eitan Livni, som var født i Polen og tidligere hadde vært medlem av Irgun. Også han var medlem av Knesset og representerte Likud. Hun gjorde tjeneste som løytnant i det israelske forsvaret og arbeidet fire år for Mossad tidlig på 1980-tallet. Hun er utdannet som jurist med eksamen fra Bar-Ilan-universitet i Tel Aviv og har praktisert som advokat hvor hun spesialiserte seg innen offentlig rett og også praktiserte som forretningsadvokat. 
Hun ble valgt inn i Knesset i 1999. Da Ariel Sharon ble statsminister i 2001, ble Livni utnevnt til minister for regionalt samarbeid. Deretter hadde hun ulike stillinger i regjeringen. Hun var minister for landbruk og distriktsutvikling, minister for immigrasjon og minister for bolig og bygging. Hun fikk utmerkelsen Abirat Ha-Shilton (kvalitet i ledelse) for 2004. 1. oktober 2005 ble hun utnevnt til justisminister etter i flere måneder å ha hatt stillingen uten å være utnevnt.

Privatliv

Livni bor i Tel Aviv. Hun er gift og har to barn. Hun er vegetarianer og har hjulpet med å fremme en lov som forbyr dyremishandling.
Utetheisa pulchella

Utseende

Utetheisa pulchella har lyst gule framvinger med mange ganske små svarte og røde flekker jevn spredt utover vingene.  Bakvingene er lysere, hvit, med noen større flekker i vingekanten, bak. Bakvingene har en hvit rand langs kanten. Kroppen er hvit, men det finnes noe gul-orange og svarte  flekker på brystet og hodet.
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea.  Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker.  Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.

Levevis

Utetheisa pulchella finnes på tørre, kystnære steder rundt middelhavet.
Utetheisa pulchella  tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.

Utbredelse

Utetheisa pulchella er funnet i Danmark noen få ganger. Men denne vakre bjørnespinneren er en migrant fra Afrika, som mer tilfeldig finnes så langt nord i Europa.

Navnet

Det latinske navnet Utetheisa betyr såret, og slekten har trolig fått navnet fordi framvingene har blodrøde flekker.  Navnet pulchella betyr er navnet på en kornsort, næringsplanten den lille vakre.  På svensk heter den Kattunspinnare, på engelsk Crimson Speckled
Eilert

Etymologi

Eilert er opprinnelig en tysk kortform av Eilhard, som igjen er en kortform av Egilhard/Egilhart. Det første navneleddet kan være gammelhøytyske agí, «skrekk, terror», eller egga, «egg (på sverd)», mens det andre navneleddeet er hard, «hard».
Eilert er også noe brukt som en variant av Ellev og Eilev, som begge har opprinnelse i norrøne ÆilæifR.
Never Let It Go

Bakgrunn

Låten er komponert av Marcos Ubeda og var en av deltakerne i Melodifestivalen i 2002. Sangen ble fremført av gruppen Afro-Dite, som besto av Gladys del Pilar, Blossom Tainton og Kayo Shekoni. Dette året var det flere store endringer i den svenske konkurransen. Arrangementet ble utvidet til å omfatte fire semifinaler, en sistesjanse og finalen i Stockholm lørdag 1. mars 2002. Deltakerne kunne også synge på det språket de selv ønsket, for første gang i konkurransens historie. «Never Let It Go» vant sin delfinale i Norrköping og vant til slutt finalen i Globen. Sangen ble dermed Sveriges bidrag til den internasjonale finalen i Tallinn i Estland lørdag 25. mai samme år. 
Foran den internasjonale finalen var Sverige blant favorittene til å vinne konkurransen, sammen med Tyskland og Storbritannia. Afro-Dite og Sverige var det tolvte landet ut på scenen av 24 deltakere. Sangen er en discoinspirert, rask poplåt, og Afro-Dite stilte på scenen i sølvkjoler. Tross favorittstemplet fikk «Never Let It Go» bare 72 poeng og en åttendeplass. Den høyeste poengsummen var 12 poeng fra Bosnia-Hercegovina.

Utgivelse

Sangen ble utgitt som maxi-singel etter den svenske finalen.
Republikken Nord-Ossetia Alanias flagg

Republikken Nord-Ossetia Alanias flagg er en tradisjonell og enkel vannrett trikolor i fargene hvitt, rødt og gult. Den hvite fargen symboliserer åndelig renhet og edle hensikter, den røde fargen mot, mens gult står for varme og lykke. Flagget har forholdet 2:3.
Flagget ble innført 10. desember 1991.
Beskades

Beskades (også skrevet Bæskades, nordsamisk: Beaskáđas) er et fjelldrag i utkanten av Finnmarksvidda, på grensa mellom Alta og Kautokeino kommuner i Finnmark. Storparten av området ligger mellom 400 og 600 meter over havet og er uten store høydeforskjeller. Høyeste punkt er Gierdduidčohkka på 649 moh.
Veien fra Alta til Kautokeino gikk tidligere over Beskades. Sist på 1800-tallet ble strekningen merket med varder og trestaker. Kjøreveien ble åpnet i 1932, men på grunn av de værharde forholdene på fjellet kunne den bare holdes åpen i sommermånedene. Veien er nå erstattet av europavei 45, som er lagt gjennom Eibydalen noen kilometer lenger vest. Den gamle veistrekningen er fremdeles åpen om sommeren, men er i dårlig stand.
Beskades er nevnt i åpningslinjen i Nordahl Griegs dikt Morgen over Finnmarksvidda: «Ved gry, da vi kom på Bæskades, / røk der et uveir opp.»
Den siste villreinen i Finnmark ble felt på Beskades i 1916.
Illyricum

Illyricum var en provins i Romerriket som erstattet kongedømmet Illyria og innlemmet det i det romerske riket rundt år 1. Den omfattet områder på østsiden av Adriaterhavet i landskapet Illyria. Den strakk seg fra Drinelven i dagens Albania til Istria (Slovenia/Kroatia) i nord, og Savaelven (Bosnia/Kroatia) i øst. Hovedstaden var Salonae nær dagens Split i Kroatia.
Kongedømmet Illyria ble erobret i 168 f.Kr., da romerne beseiret hæren til den illyriske kong Gentius. Fra 167 f.Kr. ble Illyria en romersk koloni, til og begynne med administrert som fire klient-republikker kalt Illyria, Dalmatia, Iapydia og Liburnia, men ble snart slått sammen til én romersk provins kalt Illyricum. Provinsen ble etter hvert økt i areal, ettersom romerne utvidet sin makt i regionen gjennom en rekke kriger. Romersk kontroll var ikke helt etablert før 11 f.Kr., da pannoniene var fullstendig beseiret.
Etter at et opprør blant pannoniene og dalmaterne ble knust i 9, ble provinsen Illyricum oppløst i år 10, og dets land ble delt mellom den nye provinsen Pannonia i nord og Dalmatia i sør. Navnet ble fortsatt brukt for å henvise til regionen, og ble senere gitt av keiseren Diokletian til praetorierprefekturet Illyricum, ett av fire prefekturer som han etablerte, som dekket Pannonia, Noricum, Kreta og hele Balkanhalvøya med unntak av Trakia.
Illyricum hadde betydelig strategisk og økonomisk betydning for romerne. Det hadde et antall viktige handelshavner langs kysten og gullminer i de indre regionene. Provinsen var også startstedet for Via Egnatia, den store romerveien som gikk fra Dyrrhachium (dagens Durrës) ved Adriaterhavet til Bysants i øst.
Regionens innfødte var kjent for sine militære evner, og de ble en viktig kilde for mannskap til den romerske hær. Flere kjente romerske keisere kom fra Illyria, inkludert Aurelianus, Claudius II, Konstantin I og Diokletian.
For den etterfølgende historien til regionen, se Dalmatia og Pannonia.
Hans Tausen

Salmeforfatter og oversetter

Som en av reformasjonens foregangsmenn har Hans Tausen også vært opptatt av salmer. Vi vet at han brukte danske salmer ved sine gudstjenester i Viborg 1525-29, først ved regelmessige aftensangstjenester, siden i full mes­se, men på dansk og med luthersk nattverd. I forordet til Malmø-salmeboken står det den afftensang/ som i Iudland siunges/ met Antiphoner/ Psalmer oc Magniﬁcat, og forskere mener Hans Tausen har vært direkte involvert i utarbeidelsen av de danske salmetekstene. 
Da han kom til København tok han salmene med seg, slik det står i fortalen til Thomissøns salmebok fra 1569: Men i det Aar 1529. bleffue danske Psalmer først siungen her i Kiøbenhaffn om høsten/ aff Mester Hans Taussen [...] Oc lod han den danske Psalmebog vdprentis forbedrit i det aar 1544. Tausen har vært involvert i en salmeboksutgave, men man kjenner ingen eksemplarer av den i dag. Riktig nok er det en salmebok fra 1533 som inneholder en del salmer som er fordansket af m. Hans Taussen.
Universitetssenteret på Svalbard

Universitetssenteret på Svalbard AS (UNIS) er en norsk forsknings- og utdannelsesinstitusjon på Svalbard, grunnlagt i 1993. Det er verdens nordligste utdanningsinstitusjon, og ligger ved sørbredden av Adventfjorden, helt nederst i Longyeardalen i Longyearbyen. 
UNIS underviser og driver forskning innen arktisk biologi, geologi, geofysikk og teknologi. UNIS er organisert som et aksjeselskap eid av Kunnskapsdepartementet som driver forskning og undervisning på universitetsnivå. 
Halvparten av studenter og stab er utenlandske, og arbeidsspråk på UNIS er engelsk.
Studenter som studerer biologi, geologi, geofysikk eller teknologi kan søke seg for et semester til UNIS i løpet av det tredje og siste året av bachelorgraden. UNIS har i tillegg en rekke kurs som er rettet mot master- og doktorgradsstudenter.
I 2016 hadde UNIS 759 studenter fra 43 ulike land som tok et eller flere kurs i Longyearbyen. Av disse var halvparten internasjonale studenter. I 2012 hadde UNIS 23 fulltids professorer/førsteamanuenser samt 36 deltids professorer (professor II). I tillegg henter UNIS årlig inn ekspertkompetanse innen arktiske studier fra hele verden og i 2012 hadde institusjonen 150 gjesteforelesere.