google/wiki40b huggingface dataset:
Iron Sky

Handling

Filmen  forteller den usannsynlige historien om tyske nazister som mot slutten av andre verdenskrig skal ha gjort store framskritt i antigravitasjonsforskningen, sendt romskip til månens bakside og etablert militærbasen Schwarze Sonne («Svart sol») der. Nazistenes plan har vært å bygge en slagkraftig romflåte for å vende tilbake og erobre jorda. Handlingen foregår i 2018 da romnazistene setter planen ut i livet og angriper jorda med dunder og brak.

Produksjon

Etter suksessen med lavbudsjettfilmen Star Wreck, ville det samme filmteamet lage en ny film. Produksjonen begynte tidlig i 2006.
Iron Sky er en voldsom og fantasifull eventyrfilm og actionkomedie med en mengde spektakulære digitale spesialeffekter. Filmen har delvis retrodesign og leker med «gammeldagse» flygende tallerkner, luftskip og tysk militærestetikk fra andre verdenskrig.
Allerede før filmen var ferdig, hadde den en stor fanskare av tilhengere som også delvis bidro til utviklingen av filmen.
Filmen kan på flere måter likne exploitationfilmer innen undersjangeren nazi exploitation, altså billige underholdningsfilmer av lav kunstnerisk kvalitet som utnytter og leker med populære forestillinger om nazismen i kommersiell hensikt.
Wireline

Wireline er en teknologi for å senke utstyr eller måleapparater ned i olje- eller gassbrønner ved hjelp av kabler. Formålet kan være vedlikehold av brønnen, målinger av reservoaret, eller å løse en fastkjørt borestreng.
En wireline består vanligvis av flettede kabler og inneholder også elektriske ledninger for energi og data, til forskjell fra en slickline som er en enkel heisekabel.
Noen operasjoner som kan utføres med wireline: Setting av trykktette plugger, trykk/temperatur/produksjonsmålinger, lekkasjesøk og perforering for oppstart av oljeproduksjon. Operasjonene blir utført for å optimalisere oljeproduksjon i gamle oljebrønner, samt reparasjon av oljebrønner der man har problemer med barrierene nede i brønnen.
Liechtenstein i Eurovision Song Contest

Bakgrunn

Liechtensteinere har i alle år kunnet se Eurovision Song Contest via tv-kanalene til nabolandene Sveits og Østerrike, i tillegg til Tyskland. Landet har imidlertid gjort ett forsøk på å delta i konkurransen. I 1976 hadde Liechtenstein valgt bidraget «Little Cowboy» med artisten Biggi Bachman. Problemet var imidlertid at Liechtenstein ikke hadde noen egen kringkaster, og dermed kunne ikke fyrstedømmet stille i konkurransen.
15. august 2008 etablerte liechtensteinske myndigheter en egen tv-kanal, 1 FL TV. Året etter startet kringkasteren arbeidet med å bli aktivt medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU), noe som er hovedkriteriet for å kunne delta i Eurovision Song Contest. I 2009 offentliggjorde 1 FL TV at de ønsket å bli med i EBU samme år og dermed delta i Eurovision Song Contest 2010 i Bærum. Kanalen ønsket også starte en Idol-lignende konkurranse for å velge landets sang og artist. I november 2009 ble imidlertid planene lagt på is, grunnet økonomiske utfordringer.
Siden sommeren 2010 har 1 FL TV gjort flere fremstøt for å bli medlem av EBU, men kringkasterens økonomiske situasjon har gjentatte ganger satt en stopper for medlemskapet. Høsten 2016 bekreftet også 1FLTV at de heller ikke i 2017 eller 2018 kommer til å delta i konkurransen. 
Kanalen er per 2018 ikke medlem av EBU, men i november 2017 bekreftet kanalen at den igjen hadde søkt EBU om aktivt medlemskap. Kanalen uttalte videre at fyrstedømmet hadde som mål å debutere i Eurovision Song Contest i 2019. Dette skjedde imidlertid ikke.
Euschmidtiidae

Utbredelse

Familien finnes bare i tropisk Afrika.
Artillerilydpeiling

Artillerilydpeiling er en metode for å bestemme koordinatene til en fiendtlig kanon ved hjelp av data som er avledet fra lyden av slike våpen (eller bombekaster eller raketter) under avfyring. Metoden kan også brukes til å korrigere ilden fra eget artilleri fordi granatnedslagene gir tilstrekkelig lydbilde til dette.
Microryctes

Utseende

Middelsstore, blankt svarte biller, ganske kraftig bygde.
Overflatisk kan de minne om gjødselbiller (Aphodiinae).

Levevis

Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, de fleste av artene i Kina.
Landbruks- og matdepartementet

Historikk

Departementet ble opprettet ved kongelig resolusjon av 17. februar 1900 med virkning fra 1. april 1900 under navnet Det Kongelige Landbruksdepartement. Før den tid sorterte landbrukssaker under Indredepartementet. Skogdirektoratet (1875), Landbruksdirektoratet (1877) og Veterinærdirektoratet (1894) gikk inn i Landbruksdepartementet ved opprettelsen i 1900. 
1. oktober 2004 skiftet Landbruksdepartementet navn til Landbruks- og matdepartementet.
Under store deler av 2. verdenskrig besto Landbruksdepartementet i London av statsråden og en kontorfunksjonær, noe som medførte en begrenset saksmengde. Mot slutten av krigen ble staben utvidet og et definert saksfelt å arbeide med. De viktigste saksområdene var Norges forsyningssituasjon etter krigsslutt, internasjonalt samarbeid om matvareforsyning og organisasjonsspørsmål.
Severia

Severia (gammel østslavisk: Сѣверія, russisk: Северщина, Seversjtsjina; ukrainsk: Сіверія eller Сіверщина, Siveria eller Siversjtsjyna, polsk Siewierszczyzna) er en historisk region nord i Ukraina og sørvest i Russland, rundt byen Novhorod-Siverskyj (tidligere Novgorod-Severskij), på grensen mellom Russland og Ukraina.

Severianerne

Regionen har fått navn etter severianerne, et østslavisk folk som bosatte området henimot år 1000. De viktigste bosetningene deres er blant andre det som i dag er byene Novkhorod-Siverskyj, Tsjernihiv (Tsjernigov), Putyvl (Putivl), Khlukhiv (Glukhov), Liubetsj, Kursk, Rylsk, Sevsk og Brjansk. 
Severianerne støttet khazarene og øst-polanerne og ble erobret av Oleg av Novgorod, som innlemmet landområdet deres i det nye fyrstedømmet Kievriket. Under Jaroslav den vise (1019–1054) hadde severierne mistet mye av sitt særpreg, områdene i Severia langs den øvre delen av elven Desna kom under Tsjernikhivs kontroll.

Fyrstedømmet

I 1096 opprettet Oleg av Tsjernigov det store severiske fyrstedømme, som strakk seg med sine øvre deler til Oka. Fram til slutten av hundreåret var fyrstedømmet en bufferstat mot angrep fra kiptsjaker. Etter mongolinvasjonen av Russland falt fyrstedømmet i grus, men klarte seg intakt gjennom tatarinvasjonene. En kjenner lite til Severia i denne perioden på 1200- og 1300-tallet på grunn av få skriftlige kilder. På 1400-tallet tok Storhertugdømmet Litauen over området. Etter at de tapte slaget ved Vedrosja, gekk det severiske fyrstedømmet til Storfyrstedømmet Moskva, og var en del av Det russiske rike i flere hundreår, bortsett fra en kort periode mellom 1618 og 1648, da det var innlemmet i Det polsk-litauiske samvelde etter Deulinoavtalen (1618).
På 1700-tallet opprettet hetmaner av Ukraina bosteder i byene Baturyn, Khlukhiv og Potsjep. Sørlig Khlukhiv utviklet seg til et veritabelt senter for Ukraina på 1700-tallet. 
Etter Oktoberrevolusjonen ble Severia, med mye ukrainsk arkitektur og folk, delt mellom de sovjetiske republikkane Ukrainsk SSR og Russisk SFSR og området ble dermed delt i to.

Kultur

Fra 1500-tallet utviklet det seg en særegen severiansk stil innen ikonmalingen. Den var sterkt preget av konservative bysantiske specimen som så langt hadde dominert i Storfyrstedømmet Moskva. Severianske ikoner er preget av indre tilbakeholdenhet, strenghet og asketisme. Disse trekkene overlevde barokken: volum og emosjon var nesten fraværende.
Ørjaveita

Ørjaveita er en veit som går fra Jomfrugata til Nordre gate i Trondheim. Denne veita ble kalt for Sandstredet i middelalderen fram til 1750-tallet, og fikk senere navnet Ørjaveita etter en Ørje eller Ørjar som bodde i gård nummer 1.

Historie

Veita må ha eksistert, allerede i Trondheim sin eldste tid, som en sti eller vei langs fjorden fra Nidelva eller Brattøra og utover mot Skansen. Hele denne veien er bevart og finnes fortsatt i et sammenhengende system av veiter. Delen av denne veien som var vest for nåværende Nordre Gate, hette Sandstredet, og her var også Ørjaveita. Denne strekningen ble delt opp i flere deler av Johan Caspar de Cicignon sine brede sør- og nord-gående gater etter hans byplan for Trondheim. De forskjellige delene veien nå ble delt opp i fikk forskjellige navn. Det er her Ørjaveita befinner seg.

Navn

I middelalderen fram til 1750-tallet ble veita kalt for Sandstredet. Senere fikk veita navnet Ørjaveita. Navnets opprinnelse kommer fra en som hette Ørje eller Ørjar som bodde i gård nummer 1. I 1660 ble den kalt Ørjegården, da beboeren hette Anders Ørjesen. Deretter tok broren hans, Ole Ørjesen, over etter han. Etter Oles død, tok igjen hans sønn over, Ørjan Olsen. Vi ser at navnet Ørje går igjen, og dette er mest sannsynlig opprinnelsen til navnet til denne veita. Helt til rundt 1750 ble veita fortsatt kalt Sandstredet, men etter dette ble navnet Ørjaveita tatt i bruk. Likevel ble veita i en periode kalt Ebbe Skredders veit, etter Ebbe Christensen Walsø fra Åfjord, og på slutten av 1700-tallet ble også Byrgerveiten brukt som et alternativt navn.
Kofoeds skole

Kofoeds skole er en dansk selveiende institusjon som hjelper sosialt utsatte mennesker. Den første skolen ble opprettet i 1928 av kordegn Hans Christian Kofoed. Den største av institusjonens skoler i Danmark finnes på det nordlige Amager i København, men det er også en skole i Aarhus og prosjekter i flere andre danske og europeiske byer.
Institusjonen Kofoeds skole nevnes blant annet i Gasolin'-sangen Langebro (1971).
Jokneam

Beliggenhet

Jokneam ligger ved grunnen av Karmelfjellet, med utsikt over Jisreeldalen, 21 kilometer fra Haifa og 80 kilometer fra Tel Aviv. Den ligger i nærheten av landsbyen Yokneam.

Historie

Jokneam ble grunnlagt som en utviklingsby i 1950-årene over ruinene av antikke Yokneam, samt over den senere palestinske byen Qira, der innbyggerne ble fordrevet i forspillet til den arabisk-israelske krig i 1948. Den ble erklært som et lokalstyre i 1967, og oppnådde bystatus 18. desember 2006.
De nye bosetterne, hvorav mange bar jødiske immigranter fra Nord-Afrika, opptok dyrkningen av olivenhager ved Karmelfjellene og plantet nye olivenplanter i Jisreeldalen.
Harley-Davidson

Historie

Firmaet ble stiftet av William S. Harley og Arthur Davidson, etter at Harley hadde tegnet en motor egnet til en tråsykkel i 1901, 21 år gammel. Etterhvert sluttet Walter Davidson, Arthur Davidsons bror, seg til samarbeidet med Harley og Davidson.
Den første sykkelen de produserte var en racer med 79,375 mm boring og 88,9 mm slaglengde.
Harley-Davidson ble snart kjent for sin høye driftsikkerhet.
I 1909 ble den første tosylindrede motoren produsert. Den var på 811 cm² og hadde sylindrene plassert i en V-form med 45 graders vinkel, noe som også har gitt den det dekkende kallenavnet «V-twin motor». Dette var en holdbar konstruksjon, og de produserer fortsatt motorer med denne sylindervinkelen i 2007.
Harley-Davidsons motorsykler er kjent for sin særegne motorlyd og klassiske design.

Første verdenskrig

I 1917 gikk USA med i første verdenskrig, og myndighetene trengte motorsykler til de militære styrkene. Harley-motorsykler hadde allerede blitt brukt i grensetrefninger mot Pancho Villa, men en motorsykkel hadde aldri tidligere blitt approbert til militær tjeneste. Harley-Davidson leverte over 20 000 sykler til de militære styrkene under første verdenskrig.
USA-mesterskapet i turn 2018

USA-mesterskapet i turn 2018 (2018 U.S. Gymnastics Championships) ble arrangert fra 16. til 19. august 2018 i TD Garden i Boston i Massachusetts. 
Mesterskapet var også uttakning til USAs landslag, for deltakelse i bl.a. VM i turn 2018. 
På kvinnesiden vant Simone Biles sammenlagt, og vant også alle fire apparater i apparatfinalene. På herresiden vant Sam Mikulak sammenlagt, og han vant også frittstående, skranke og svingstang.
Grunnkretser i Spydeberg kommune

Grunnkretser i Spydeberg kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Spydeberg kommune, Østfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Parione

Parione er en sentral bydel (rione) i Roma. Parione er det neset som ligger på østsida av Tiberen rett overfor Peterskirken.
Navnet kommer fra en høy mur (parietone) som sto her i antikken. I samme område – ved dagens Piazza Navona – lå keiser Domitians store stadion. Her lå også et odeum for framføring av musikk og poesi.
I løpet av middelalderen utvikla Parione seg til et område med både tett bosetting og ymse økonomisk aktivitet, bl.a. det viktige Campo de' Fiori. En omfattende sanering fant sted under pave Sixtus IV (1471–1484), med anlegg av nye gater og brua Ponte Sisto som forbandt Parione med Trastevere.
På 1800-tallet ble den nye, brede hovedgata Corso Vittorio Emanuele og brua Ponte Vittorio Amanuele II anlagt.
Bussmetro

Bussmetro (også kjent som bus rapid transit (BRT) eller superbuss) er et system hvor bussene går med hyppige avganger og har en fast frekvens i samsvar med hverandre. Det er et alternativ for valg av kollektivtransport. Hensikten med bussmetro er at det skal fungere som et fremkomstmiddel som skal redusere den ordinære biltrafikken, og øke bussbruken. På den måten kan byer unngå kø og knuter i trafikken. Per 2015 er bussmetro tatt i bruk i mer enn 150 byer over hele verden.

Norge

I Norge er bussmetro tatt i bruk i flere storbyer som Kristiansand, Bergen og Trondheim. Kristiansand var den første norske byen som lanserte bussmetro i 2003.

Faste avgangstider

Med bussmetro har bussavgangene en fast frekvens, for eksempel hvert kvarter. Hensikten er at det skal være enkelt og forutsigbart for brukerne. Med hyppige avganger skal ikke passasjerene behøve å vente lenge før det kommer en buss. De kan gå til holdeplasser uten å sjekke rutetabellen.

Løpende informasjon om forsinkelser

På de største holdeplassene befinner det seg vanligvis en digital skjerm som styres av et sanntidssystem. Denne viser passasjerene nøyaktig tidspunkt for når neste buss skal ankomme holdeplassen. Tidspunktet endres etterhvert som det oppstår forsinkelser i trafikkbildet.

Organisering

Hensikten med bussmetro er at det skal være et mer praktisk og miljøvennlig alternativ. Mer praktisk fordi det er mange avganger fra holdeplassene, noe som fører til kortere ventetid. Det vil derfor gi en tidsbesparende effekt med bruk av buss. Mer miljøvennlig fordi det skal bidra til redusert biltrafikk, samt at bussene skal være miljøvennlige.

Info til sjåførene

Organiseringen av bussmetroen skjer ved hjelp av et sanntidssystem, der bussene er utstyrt med GPS satellittnavigasjon. Sjåførene skal styres inn i riktig frekvens i forhold til bussene foran og etter. Frekvensen vil variere fra 5-20 minutter i rushtrafikken, og 30 minutter ellers, avhengig av byens størrelse.

Egne bussveger

Når bussmetro blir lansert i en by bedres infrastrukturen, noe som fører til bedre og økt framkommelighet. Noen byer har egne felt for kollektivtrafikk for å bedre bussenes framkommelighet.
Vatikanstatens riksvåpen

Vatikanstatens riksvåpen er et rødt våpenskjold med to nøkler lagt i kryss, tiara og bånd. I sin nåværende form ble riksvåpenet antatt 7. juli 1929. Tidligere var hver enkelt paves personlige våpen blitt benyttet som riksvåpen.
Internasjonale kallesignal

De internasjonale kallesignalene er tilordnet av Den internasjonale telekommunikasjonsunion (ITU), og utgjør første del av kallesignalene for radiostasjoner og fjernsynstasjoner av alle slag. De gir også grunnlag for nasjonale kjennetegn på fly og skip.
Et kallesignal kan bestå av et antall bokstaver og talltegn, men hvert land kan normalt bare benytte kallesignal som begynner med de tegnene som er tilordnet for bruk i det landet.
FF «Johan Hjort»

FF «Johan Hjort» er et norsk forskningsfartøy eid av Havforskningsinstituttet. Skipet er kalt opp etter havforskeren Johan Hjort (1869–1948). Eierskapet er delt sammen med Universitetet i Bergen.
I 1990 overtok instituttet et nytt fartøy med navn FF «Johan Hjort», som er litt større, men ellers svært likt søsterskipet FF «Dr. Fridtjof Nansen» som fra 2017 heter FF «Kristine Bonnevie». Skipet er 64 meter langt og på 1 950 brt. Fartøyet er bygd ved spesialverftet Flekkefjord Slipp og Maskinfabrikk, og har en diesel-elektrisk motor på 2400 kW.  
Skipet er spesielt utrustet for tokt innen forskning på fiskebestander, miljøundersøkelser og akustiske undersøkelser. Skipet har ekkolodd, sonarer og annet akustisk utstyr, samt utstyr for å ta vann- og bunnprøver.
Fredrik Hiorth

Litt om familien

Han var sønn av lensmannen i Østre Aker, Hans Jensenius Hiorth (1808–1902) og Lena Woxen. Faren var bror til industribytteren Adam Hiorth. Fredrik giftet seg i 1875 med skipsreder-datteren Thekla Pauline Dahlstrøm (1850–1937) fra Gøteborg. Begge var svært religiøse. Sønnen Albert Hiorth (1876–1949) ble en kjent ingeniør og legpredikant som startet mange forretninger.
Du har lovet mig en kone!

Handling

Eilert er redd for kvinner, men det er ikke hans venn Lagesen. For å hjelpe sin venn ordnar Lagesen med et hotellopphold for dem begge i påsken. Der treffer de blant annet den vakre Ingrid, som begge to forelsker seg i. Eilert tror ikke att han har noen som helst sjanse med Ingrid og går derfor med på å gifte seg med Vivi Linder. I virkeligheten er ikke Vivi forelsket i Eilert i det hele tatt, men gifter seg utelukkende for å oppfylle et krav i et testamente. Etter en rekke forviklinger får Vivi til slutt den hun egentlig elsker og Eilert får Ingrid, mens Lagesen blir uten.
Mouna Chebbah

Klubb

Chebbah spilte tre sesonger for den franske klubben Besançon før hun signerte for Team Esbjerg i den danske Dame Håndbold Ligaen. I løpet av hennes to år hos Esbjerg ble hun kåret til "sesongens beste spiller" to ganger. Hun ble også kåret til ligaens beste playmaker og var en del av All Star-laget 2009/10.
I mai 2010 signerte Chebbah en treårig kontrakt med Viborg HK.

Landslag

Chebbah deltok i Håndball-VM 2009 for kvinner i Kina, der Tunisia endte på en 14.-plass og Chebbah var blant de ti beste målscorerne.
Hun spilte også finalen i Afrikamesterskapet 2010, hvor Tunisia tapte mot Angola. Der ble hun kåret til turneringens beste spiller.
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1930

Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1930. Friidrett var en av ti sporter i de andre sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 15. mars til 5. april 1930. Det var andre gangen som friidrett var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var tjue øvelser, kun for menn. Cuba ble beste nasjon med tolv gullmedaljer foran Mexico med fire.
Olivier Weber

Bakgrunn

Olivier Weber, født i 1958 i Montluçon, studerte økonomi og antropologi ved Universitetet i San Francisco, Universitetet i Paris Sorbonne, Universitetet i Nice (PhD) og ved Institut National des Langues et Civilisations Orientales, INALCO). Han vant Albert Londres-prisen og Joseph Kessel-prisen for sine bøker og artikler om krigene i Irak og Afghanistan.
Han begynte sin karriere som journalist i California. Deretter ble han sendt til Afrika for den franske avisen Liberation for å dekke ulike kriger og konflikter. Han ble ansatt i det franske ukebladet Le Point, først som journalist, deretter som utenlandskorrespondent. Som krigsreporter har han reist rundt med dusinvis av geriljakriger og andre konflikter. Han har dekket rundt tjue kriger og konflikter, inkludert kriger og væpnede konflikter i Afghanistan, Irak, Burma, Kurdistan, Tsjetsjenia, Israel, de palestinske territoriene, Tsjad, Pakistan, Kashmir, Algerie, Iran, Armenia, Russland, Kosovo, Sri Lanka, Vest-Sahara, Øst-Timor, og Eritrea.
Hans skrivestil er tidvis blitt sammenlignet med Joseph Conrad og Blaise Cendrars. Han har reist over hele verden, fra USA til Kina, fra Afrika til Asia, noe som har blitt hans lidenskap. Med seg fra disse reisene har han formidlet mange fortellinger, undersøkelser og romaner, inkludert Chasseurs de dragons : voyage en Opiomie, 2000, og La mort blanche, 2007 om den internasjonale narkotikahandelen.
Miryang

Historie

Byens nedskrevne historie starter i Samhanperioden, da byen var kjent som Mirimidongguk. Den strategiske plasseringen nær Nakongelva gjorde at byen spilte en sentral rolle fra Sillaperioden og framover. Byen var plassert på Yeongnamveien i Joseon og utover i det 19. århundre ble det også et jernbaneknutepunkt mellom Busan og Seoul, noe det fremdeles er ettersom det siden 2004 er eneste stopp mellom Busan og Daegu med høyhastighetstoget KTX.
I Korea er byen kjent for Yeongnamnupaviljongen, gjenstand for mange dikt fra Joseon. Andre landemerker er Eoreumgol og Pyochungsatempelet.
Miryanghund har sin opprinnelse i Miryang, likeså Miryang Arirang (밀양 아리랑) som er en versjon av den kjente koreanske sangen Arirang.
Sør-Koreas motorvei 55 går gjennom byen, og forbinder storbyene Busan og Daegu.

Geografi

Byen er ellers sterkt preget av Nakdongelva, som danner en naturlig grense mot sør, samt dennes sideelv Miryangelva. Topografien består ellers av helninger fra fjeltoppene i Yeongnamalpene i nordøst mot Nakdondalen i sørvest.
Elvedalene danner grøderike sletter, som gir store landbruksavlinger, med hovedvekt på ris.
Høyeste fjell er Gajifjellet (1240 moh) i nord. Yeongnamalpene bryter ut av Taebaekfjellene.
Landskapet er lavere i sør, men fremdeles med fjell. Særlig smale daler demmes opp og vannet benyttes i landbruket, foruten til vanlig drikkevann. De to største vannreservoarene er Miryangsjøen og Antaesjøen.
Speedgliding

Speedgliding er en luftsport. Speedglideren er en videreutvikling av paraglideren og er NLF sin samlebetegnelse for speedflyer som ofte benyttes om man fotstarter og speedrider om man starter på ski.
En speedgliderflyger har et mye lavere glidetall enn en paraglider og flyr gjerne nærmere terrenget med mye høyere hastighet enn en paraglider.
Speedgliding er en del av Hang- para- og speedgliderseksjonen i Norges Luftsportforbund. Alle som vil utøve speedgliding lovlig i Norge må gjennomføre et kurs i regi av en klubb tilsluttet NLF og være medlem i Hang-, para- og speedgliderseksjonen ved Norges Luftsportforbund.