google/wiki40b huggingface dataset:
Saltsjöbaden

Området

Saltsjöbaden omfatter Neglingeön, en halvøy på 75 hektar som ligger mellom Baggensfjärden og Neglingeviken og er landfast via et nes ved Rösunda. I tillegg kommer området vest for Neglingeviken til Lännerstasundet og Baggensstäket i nord og til Erstaviken i sør. Saltsjöbaden inkluderer også småstedene Igelboda, Ljuskärrsberget, Neglinge, Tattby og Solsidan.

Historie

I 1891 kjøpte den da 38-år gamle Knut Agathon Wallenberg eiendommer i deler av Nacka og Tyresö. Ved etableringen av järnvägsaktiebolaget Stockholm-Saltsjön overtok dette selskapet eiendomsretten til området. Selskapet anla på den østre stranden av halvøya Grand Hotel Saltsjöbaden i tre etasjer, og på en mindre øy rett utenfor en restaurant med sommerhotell, også den en slottstil, begge tegnet av Erik Josephson. Restauranten brant ned i 1968. På noen holmer sør for hotellet ble det bygget to badehus, for kvinner og menn. Disse ble senere flyttet til den nåværende såkalte Restaurangholmen. Området ble bebygget av velstående Stockholmere med sommervillaer, som i dag hovedsakelig er helårsboliger, noe som avspeiles i befolkningsutviklingen. Området blir mye besøkt av Stockholmere som badested om sommeren, og de to badehusene er ny-rehabiliterte og fortsatt i drift. I forbindelse med denne nye bebyggelsen ble navnet for området endret fra Rösunda til det antatt mer attraktive Saltsjöbaden.
Stedet er bl.a. kjent for Saltsjöbadsavtalen som ble inngått 20. desember 1938 mellom Landsorganisationen i Sverige og Svenska Arbetsgivareföreningen og denne ble retningsgivende for de senere avtalen som er inngått i svensk arbeidsliv. For å vise det samarbeid og den enighet som eksisterte ble frasen «Saltsjöbadsanda» benyttet som referanse til Saltsjöbadsavtalet.
I 1948 ble det arrangert en delturnering i verdensmesterskapet i sjakk, en såkalt intersoneturnering. Den ble vunnet David Bronstein fra Sovjetunionen, og dette var hans første store internasjonale turneringsseier. Karl Gerhard hadde sin villa på Strandpromenaden i Saltsjöbaden.
Ludwig III av Bayern

Bakgrunn

Ludwig var eldste sønn av prinsregent Luitpold av Bayern og prinsesse Augusta av Habsburg-Toscana, datter av storhertugen av Toscana. Hans søsken var prins Leopold, prinsesse Therese og prins Arnulf.
Ludwig studerte filosofi, jus, historie og nasjonaløkonomi ved Ludwig-Maximilians-Universität.

Tidlig virke

Han ble i 23. juni 1863 utnevnt til bayersk riksråd. Han deltok i krigen mot Preussen og ble såret i Mainfelttoget den 25. juli 1866 ved Helmstadt. 20. februar 1868 ble han gift i Wien med Marie Therese, erkehertuginne av Østerrike-Este og prinsesse av Modena.
Etter farens død ble Ludwig 12. desember 1912 utnevnt til ny prinsregent, på et tidspunkt da den sinnslidende kong Otto I av Bayern nominelt fremdeles var konge. Ludwig aksepterte bare motstrebende utnevnelsen på grunn av sin lojalitet og ansvarsfølelse overfor Bayern.

Konge

Etter en forfatningsendring ble Ludwig 5. november 1913 utropt til konge av Bayern. Ludwigs store lidenskap var landbruket, og det ble snakket om «melkebonden på tronen» (bayersk Millibauern, høytysk Milchbauern). Under første verdenskrig fremsatte han anneksjonistiske krav og bidro til en kompromissløs radikalisering av krigen. Gjennom proklamasjonen av Fristaten Bayern den 7. november 1918 ble Ludwig III avsatt som konge.
Han kunne høre folkemengdens revolusjonære rop fra slottet sitt, og slottsgarden som skulle beskytte ham, var ikke kommet på jobb. Av sikkerhetsgrunner stengte han seg inne med familien, men utpå kvelden kom to ministre innom og bad ham straks forlate München, før mobben stormet slottet og tok livet av dem. Ludwig bestemte seg for å dra til familiegodset nær den østerrikske grensen sammen med sin kone, fire døtre og en eske sigarer. Imidlertid var også sjåføren gått over til revolusjonen, så de måtte leie en bil. Denne kjørte av veien i novembertåken og ble stående fast i en potetåker, slik at tjenerne måtte få hjelp av noen soldater på en gård til å dra bilen opp ved hjelp av hestene sine. Klokken halv fem om morgenen kunne de kjøre videre. Vel ankommet godset sitt fikk Ludwig vite at Bayern nå var blitt en republikk, og at han selv var etterlyst. Det var derfor ikke annet å gjøre enn å krysse grensen til Østerrike før han ble funnet og arrestert.
Ludwigs korte regjeringstid var sterkt konservativt og katolsk preget. Hans sosialpolitikk orienterte seg sterkt mot den pavelige encyklika Rerum Novarum, som ble forkynt av pave Leo XIII i 1891. Med samtykke fra Den hellige stol innstiftet han 14. mai 1916 festen for Patrona Bavariae i München, som i de følgende årene ble feiret i alle bayerske bispedømmer. Freisings bispekonferanse besluttet i 1970 å flytte festen til 1. mai som opptakt til Mariamåneden.
Maribo-Sakskøbing kraftvarmeverk

Maribo-Sakskøbing kraftvarmeverk er et varmekraftverk utenfor Køge sør for København i Danmark. Dette anlegget er et såkalt kraftvarmeverk som utnytter inntil 90% av energien i det fossile brenselet, ved at spillvarmen utnyttes til levering av fjernvarme. Operatør er DONG Energy. 
Anlegget ble installert i 1999. Brenselskilden er biomasse i form av 40.000 tonn strå årlig, som leveres av bøndene på Lolland og Falster. Kraftvarmeverket produserer 9 MW elektrisitet og 20 MJ/sek fjernvarme, nok til å dekke 90% av behovet for fjernvarme i Maribo og Sakskøbing, og elektrisitetsbehovet til 10 000 husholdninger.
Musikkpraksis

Musikkpraksis er et norsk tidsskrift (etablert i 1984) med musikere, lydteknikere og musikkprodusenter som målgruppe. Det kommer ut med seks utgaver i året.
Tidsskriftet er et av Norges største fagblad for musikere og studiobransje. Det inneholder, foruten musikkrelaterte nyheter, blant annet praktiske artikler, intervjuer, produkttester, tips, utstyrsannonser med mere.
Bladet er på cirka 96 sider.
Musikkpraksis er utgitt av Media Bergen. Redaktør fra 2002 til 2012 var musikeren Rolf Graf. Fra utgave 4/2012 overtok Ole Henrik Antonsen redaktørgjerningen.
Kampen Janitsjarorkester

Kampen Janitsjarorkester er et janitsjarkorps fra bydelsstrøket Kampen i bydel Gamle Oslo. Janitsjarorkesteret ble stiftet 10. september 1929.
Kampen Janitsjarorkester består av bare menn. Orkesteret spiller oftest lokalt i Oslo, men også i resten av landet og en gang i blant i utlandet. 
Orkesteret har ledet an på en rekke felt innen korpsbevegelsen. Orkesteret har gått sine egne veier når det gjelder musikalsk stil, der innhold og utførelse har stått i sentrum. Det innførte swing-musikk i gata på 1950-tallet, der 12th Street Rag var den første «låta». Etter dette har orkesteret spilt nærmere 100 «låter» av blant andre Rolf Letting, Frode Thingnæs og Helge Førde.
Kampen Janitsjarorkester har også gitt ut en rekke plater og CD-er.
Søren Bundgaard

Komposisjoner

Et utvalg av melodier som har blitt komponert av Søren Bundgaard:
Barnenezgravdyssen

Barnenezgravdyssen er verdens største gravrøys, med sine 11 gravkamre samlet i en felles haug av stein på Kernéléhenhalvøya ved innseilingen til byen Morlaix på kanalkysten av Bretagne. Mange av steinblokkene i monumentet veier flere tonn og er blitt flyttet opp på fjellet fra andre steder i terrenget for om lag 6000 år siden.
Området ble fredet, etter at private eiere hadde tatt ut stein til broleggingsmateriale over tid. Det offentlige overtok etter at der ble avdekket en inngang til et gravkammer. Den er nå innlemmet i den franske listen over fortidsminnesmerker.
Diana (sang)

Svensk versjon

Den svenske tittelen er identisk med originaltittelen.

Norsk versjon

Øistein Orme har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Diana».
Til bords med fienden

Til bords med fienden er et faktabasert reiseprogram som gikk på TV 2 fra 2012 til 2013. I programserien reiste reporter Fredrik Græsvik sammen med mesterkokken Tom Victor Gausdal til en rekke konfliktsoner rundt omkring i verden. Målet var å samle partene i konflikten rundt et bord til et felles måltid. Underveis skulle seeren bli kjent med bakgrunnen for konflikten. Programmet ble produsert av Gry Winther og Winther Productions i samarbeid med TV 2.
I sesong 1, reiste Græsvik og Gausdal til Israel/Palestina, Rwanda, Burma og Egypt. I sesong 2 (våren 2013) gikk turen til Kashmir, Libanon, Colombia og Afghanistan.
Første sesong ble tildelt Den internasjonale kringkastingsprisen, AIB Awards.
Æbbe

Etymologi

Kvinnenavnet Æbbe har ukjent opprinnelse og betydning. Ebba er en nyere form av dette navnet, men er også en feminin form av Ebbe (se nedenfor).
Mannsnavnet Æbbe er en gammelsvensk form av norrøne Ebbe eller Æbbi, som har opprinnelse i gammelhøytyske Ebbo, en kortform av navn basert på navneleddene ebur, «villsvin», agí, «skrekk», eller adal, «edel».
Tour de France 1949

Gjennomføringen av rittet

Rittet ble vunnet av italieneres Fausto Coppi, som også vant klatretrøya. På andreplass, nesten 11 minutter bak, kom tittelforsvarer Gino Bartali. Det italienske laget hadde interne problemer med både Coppi og Bartali på laget. Ette fast prosedyre ble Bartali kaptein. Coppi følte han hadde liten tillit fra laget å vurderte både å ikke starte og å bryte, men i Alpene tok han seg sammen og vant rittet og klatretrøya. Det italienske laget vant overlegent lagkonkurransen.
Dischord Records

Dischord Records er et amerikansk plateselskap som først og fremst gir ut punk og hardcore. Selskapet ble grunnlagt av Ian MacKaye og Jeff Nelson i 1980 for å gi ut The Teen Idles' 7" EP. Selskapet er den dag i dag et utpreget undergrunnsselskap, og kommer kun med utgivelser med band fra området rundt Washington D.C..
Blant de mer kjente bandene som har kommet med utgivelser på Dischord er Minor Threat, Embrace, Fugazi, Dag Nasty, Scream, Lungfish, Jawbox og Shudder to Think. Flere av utgivelsene er for øvrig produsert av Joan Jett. Selskapet ga ut flere av de utgivelsene som i ettertid har blitt stående som de første utgivelsene i emo-sjangeren
Affutasje

Affutasje (fra fransk: l'affût) er et underlag eller monteringsstativ til våpen. Betegnelsen kan benyttes om et kanonunderlag eller morterstativ, men benyttes også om et stativ til fast montasje av lette eller tunge maskingevær på kjøretøy, eller bare stående på jorden eller på et skip. Fordelen er bedre kontroll over våpenet under skyting og dermed større skuddvidde. Det finnes affutasjer til montering av 2, 3 eller 4 like maskingevær, såkalte tvilling-, trilling- og firlingaffutasjer, som kan være manuelt eller maskinelt rettet. Fordelen er her at en enkelt skytter kan yte større ildkraft, da avtrekkermekanismene betjenes synkront. Slike affuteringer anvendes hovedsakelig på luftvernsvåpen.
Betegnelsen lavett (for eksempel kanonlavett) er etymologisk beslektet med affutasje (gjennom tysk fra fransk l'affût).
Postkontorbygningen i Ny-Ålesund

Postkontorbygningen i Ny-Ålesund er den gamle postkontorbygningen i Ny-Ålesund på Spitsbergen, Svalbard. Postkontoret har åpent i forbindelse med anløp av cruisebåter og er verdens nordligste postkontor. Ny-Ålesund ble opprettet som poststed i 1925, nedlagt i 1931 og gjenopprettet i 1946. Ny-Ålesunds postnummer 9173. Postkontoret i Ny-Ålesund ble utnevnt til ukens kulturminne for uke 50 av Kulturminneåret 2009 og har årlig 30 000 besøkende.
Postkontorbygningen ble oppført på sin nåværende plassering en gang mellom 1919 og 1925 og det er uklart om bygget ble transportert fra gruveområdet eller om det ble bygget på stedet. Det antas at bygningen ble brukt som bolig for gruvearbeiderne frem til 1929. Posttjenesten i Ny-Ålesund ble i denne perioden utført i den opprinnelige telegrafbygningen, som idag står mellom den kinesiske og fransk-koreanske forskningsstasjonen. I perioden etter andre verdenskrig ble postkontorbygningen brukt som skole om vinteren og postkontor om sommeren. Fra 1958 og frem til nedleggelsen av gruvedriften i 1963, som følge av Kings Bay-ulykken, ble bygningen brukt som familiebolig.
Etter nedleggelsen av gruvedriften ble det holdt sporadisk sommeråpent for turisttrafikken, hvor det ble solgt postkort og suvenirer. I 1993 fikk postkontorbygningen funksjon som stedets postkontor, men i 2001 ble posttjenestene overført til den nye administrasjonsbygningen. Postkontorbygningen ble deretter sesongpostkontor med salg av postkort, frimerker og suvenirer, hvor postkontoret åpner ved anløp av cruisebåter.
SprintAir

Historie

Selskapet blei oppretta i 2003. Det het først Air Polonia Cargo og så Sky Express fra 2004 til 2008 før det fikk navnet SprintAir.
 

Virksomhet

I tillegg til charterflyginger med passasjerer og gods, driver SprintAir også med vedlikeholdsvirksomhet og opplæring av piloter og sikkerhetspersonell for luftfart.
Russlands luftforsvar

Historie

VVS ble grunnlagt da Sovjetunionen gikk i oppløsning i desember 1991. Russland fikk da beholde 40 % av materiellet og 65 % av personellet i det som til da hadde tilhørt Sovjetunionen. Russland fikk også beholde mesteparten av kommandoene, som Langtrekkeviddestyrken (Дальняя Авиация, Dalnjaja Aviatsija) som hadde bombeflyene og atomvåpnene, transportstyrken og front-styrken som hadde jagerfly, jagerbombere og andre multirolle kampfly.
VVS har deltatt i tre kriger – første tsjetsjenske krig (1994–96), andre tsjetsjenske krig (1999–2002) og krigen i Sør-Ossetia 2008.

Materiell

VVS har rundt 2 400 kampfly og 3 365 luftfartøy totalt. Det er her verdt å merke seg at mange av disse er i svært dårlig stand, og ikke er operative. VVS har hatt et ønske om å vrake mye av dette gamle utstyret, og kjøpe nytt teknologisk utstyr isteden, men grunnet dårlig økonomi – som var grunnen til det dårlige vedlikeholdet i utgangspunktet – har ikke dette latt seg gjøre. Det har dermed i stedet blitt oppgraderinger på noe av det eksisterende utstyret, og noen minimale investeringer i nye fly.
Macaos Grand Prix

Macaos Grand Prix er et motorsportsarrangement som hvert år i november foregår på gatebanen Guia Circuit i Macao sør i Kina. Det mest kjente av løpene er Macaos Formel 3 Grand Prix, som regnes som Formel 3-sesongens høydepunkt, med mange nasjonale F3-mestere blant deltagerne. I tillegg er det løp for standardbiler og motorsykler. Det er det eneste gateløpet som omfatter klasser for både biler og motorsykler.
Den 6,2 kilometer lange banen som løpene kjøres på er svært krevende, og består av raske rettstrekninger, hvor Formel 3-bilene kan oppnå topphastigheter på 275 km/t, trange svinger og nådeløse krasjbarrierer. Mange nåværende og tidligere Formel 1-førere har deltatt i løpet tidlig i sine karrierer, og noen av dem har også vunnet. Blant de mest kjente vinnerne er Riccardo Patrese, Ayrton Senna, Michael Schumacher, David Coulthard, Ralf Schumacher og Takuma Sato.
Seierssøylen

Seierssøylen (tysk Siegessäule) er en av Berlins mest berømte severdigheter. Den står på plassen Grosser Stern i midten av den store parken Tiergarten. Rundt søylen er det en rundkjøring hvor gatene Straße des 17. Juni, Altonaer Straße, Spreeweg og Hofjägerallee møtes.
Søylen ble oppført mellom 1864 og 1873 til minne om Preussens seire i Den østerrikske arvefølgekrig mot Østerrike og mot Frankrike, og i Første slesvigske krig mot Danmark i Schleswig-Holstein. Bronseskulpturen av den romerske seiersgudinnen Victoria ble tilføyd til minne om den endelige seieren mot Frankrike, noe som ledet til den tyske riksgrunnleggelse. Søylen ble innviet på Sedandagen 2. september 1873; 3-årsdagen til minne om slaget ved Sedan i den fransk-prøyssiske krig.
Opprinnelig var søylen 50,66 meter høy og stod på Platz der Republik (tidligere kjent som Königsplatz) foran Riksdagen. Men i 1939 ble den demontert og flyttet til sin nåværende plassering i Tiergarten. Samtidig fikk den en sokkel som øket høyden til dagens 66,89 meter. Etter 2. verdenskrig ønsket Frankrike å få søylen fjernet, men USA og Storbritannia godtok ikke dette.
Inni søylen fører en vindeltrapp med 285 trinn opp til utsiktsplattformen 50 meter over bakken.
Lignende byggverk er El Ángel de la Independencia i Mexico by, Fredsengelen i München og Julisøylen på Place de la Bastille i Paris.
Palacký-universitetet i Olomouc

Palacký-universitetet (tsjekkisk:Univerzita Palackého v Olomouci) er et universitet i Olomouc i Tsjekkia. Det ble grunnlagt 1573 som jesuitthøyskole, og ble i 1990 gitt sitt nåværende navn ved oppkalling etter František Palacký.
Syv sørgelige sanger og tre triste

Syv sørgelige sanger og tre triste er et musikkalbum med Odd Børretzen og Lars Martin Myhre, utgitt i 2008. Dette ble duoens avskjedsplate.
Nilgiri Mountain Railway

Nilgiri Mountain Railway er en tannstangsjernbane som forbinder Mettupalayam med Ugamandalam (Ooty) i Tamil Nadu i sørlige India. Den ble bygget av britene i 1908, og ble fra starten drevet av Madras Railway Company. Banen opererer fremdeles sine gamle damplokomotiver. I juli 2005 ble banen satt på UNESCOs verdensarvliste. etter å ha tilfredsstilt bestemte kriterier, bevare det gamle og avstå fra modernisering. I de siste år har diesel erstattet  på strekningen mellem Coonoor og Ooty. Lokalbefolkningn og turistene har ivret etter å få dampen tilbake på denne strekning.
Banen er Indias eneste tannstangsbane. Den har meterspor og er 48 km lang. På det bratteste har den en stigning 1:12, med en gjennomsnittlig stigning 1:24.
Over den 46 km. lange strekning går banen gjennom 208 kurver, 16 tunneler og over 250 broer. Turen opp tar 290 minutter, ned 215.
Mot det som er normalt skyver lokomotivet toget oppover og er foran toget på nedtur. Dette er for at lokomotivet skal kunnes stoppe toget om det skulle løpe løpsk. Etter Coonoor og frem til Ooty trekker lokomotivet (som normalt). Her er det forholdsvis flatt og på denne strekning brukes nå diesellokomotiver.
Ariere

Arier (sanskrit: Ārya, «nobel», gammelpersisk: aryan, «iraner») er en betegnelse med ulik betydning i moderne historie og vitenskap, men brukes særlig som samlebetegnelse på folkeslag som snakker indoeuropeiske språk i India og Iran.
Tidligere var arier de folk som snakket persiske språk. I dag betegner arier forfedrene til de iranske folkene som snakker persiske språk og som innvandret til det midt-østlige subkontinentet fra Iran i eldre tid. De kalte seg også arier de indoeuropeiske gruppene som rundt 2000-1500 f.Kr. flyttet inn i nåværende Iran, Afghanistan, Armenia og Nord-India, mest sannsynlig fra det nordøstlige Europa og Russland. Navnet Iran betyr «ariernes land». I India fantes det en nomadegruppe som kalte seg selv ārya. Ifølge eldre raselære var ariere en stamme fra menneskerasen kaukasoid. Andre stammer fra rasen kaukasoid er germanere og slavere.

«Ariere» i nasjonalsosialismen

Nasjonalsosialistenes i dag forlatte bruk av begrepet «arier» for dem som tilhører den nordiske rase, har sin bakgrunn i den tyske romantikeren Friedrich von Schlegel. Hans tankekonstruksjon om det indisk-ariske opphavet som utgikk fra William Jones' teori om at de vesteuropeiske språkene var underavdelinger av sanskrit. På bakgrunn av disse teoriene oppstod begrepet den «ariske rasen» som betegnelse på en spesielt sivilisert og intelligent rase av folk som snakket indoeuropeiske språk. De tyske nasjonalsosialistene tok disse idéene opp i seg i mellomkrigstiden, og plasserte den ariske rase, særlig germanerne, som en «herrerase» øverst i sitt rasehierarki. Som dokumentasjon på rasetilhørighet utstyrte det nazistiske Tyskland sine borgere med Ahnenpass («anebevis»).
Lov om offentlige tjenestemenn av 7. april 1933 slo fast at tyske embetsmenn som ikke var av «arisk» avstamning (§3) skulle avskjediges. Loven førte til omfattende avskjedigelser innenfor forvaltning, politi, rettsvesen, undervisnings- og helsesektoren. Et rundskriv datert 11. april 1933 utdypet denne «arier-paragrafen» nærmere. Man var «ikke-arier» (dvs jøde) hvis bare én besteforelder var jødisk.
Via Labicana

Via Labicana var en vei som i klassisk romersk tid førte fra Roma i østsørøstlig retning fra Porta Prenestina og gjennom den servianske mur gjennom Porta Esquilina i Roma til Tusculum og senere videre til byen Labicum.
Adjutant General’s Corps

Struktur

AGC er inndelt i fire avsnitt:

Staff & Personnel Support Branch

Staff & Personnel Support (SPS) Branch er det største avsnittet i AGC og består av stabs- og personaltjenester som HR, økonomi, bokholderi og IKT-støtte til British Army, i fredstid og under operasjoner. Mannskapene i SPS tjenestegjør sammen med, og administrerer, alle avdelingene i British Army. Avsnittet sørger også for kontorstøtte til hovedkvarterer på alle nivåer inkludert diverse seksjoner i forsvarsdepartement i Whitehall og Permanent Joint Headquarters (PJHQ) ved Northwood Headquarters sammen med kolleger i Royal Navy og Royal Air Force.

Gurkha Staff and Personnel Support Company

I 2011 ble gurkha-kontorister og administrativt støttepersonell, som hadde tilhørt Royal Gurkha Rifles, samlet i én enkelt avdeling ved navn Gurkha Staff and Personnel Support Company (GSPS Coy). I samsvar med tradisjonene fra Queen's Gurkha Engineers, Queen's Gurkha Signals og Queen's Own Gurkha Logistic Regiment har GSPS Coy et beretmerke som kombinerer elementer fra både våpenarten (AGC) og Brigade of Gurkhas, der den inngår ved siden av alle andre gurkhaavdelinger i British Army.

Provost Branch

Provost (AGC Pro) Branch forente to tjenestefelter som, til tross for at de ikke lenger er selvstendige våpenarter, har beholdt sine identiteter og beretmerker. Royal Military Police (RMP) er British Armys militærpoliti, mens Military Provost Staff (MPS) sørger for vakthold i militære fengsler. Den nyere tjenesten Military Provost Guard Service (MPGS) er også del av dette avsnittet.

Educational Training and Services Branch

Educational Training and Services (ETS) Branch har oppgavene til det tidligere Royal Army Educational Corps, og består utelukkende av offiserer som driver med undervisning og opplæring av mannskaper.

Army Legal Services

Army Legal Services (ALS) sørger for juridiske tjenester til alle nivåer i British Army. Avsnittet har beholdt beretmerket til det tidligere selvstendige auditørkorpset Army Legal Corps. ALS-personell er alle jurister og offiserer i British Army.
Nyphasia

Utseende

Middelsstore, slanke, lyst rødbrune trebukker, dekkvingene kan være svarte. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, gjerne med en liten tann i spissen. Beina er tynne og middels lange, lårene på mellom- og bakbeina klubbeformede.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Fem av artene lever i Sørøst-Asia, den sjette på Ny-Guinea.