google/wiki40b huggingface dataset:
Richard Stallman

GNU-prosjektet og GNU/Linux

Som et svar på de proprietære operativsystemene, og på grunn av det Stallman selv omtaler som Symbolics' «destruksjon av hackermiljøet» ved MIT, startet han fri programvare-bevegelsen i 1983. Da ble GNU-prosjektet født, som et åpent operativsystem som skulle gi brukerne full frihet til å bruke, modifisere og distribuere systemet som de ønsket. GNU – et akronym for «GNU is Not Unix» (GNU er ikke Unix) – var som navnet antyder inspirert av det proprietære operativsystemet Unix, selv om Stallman selv hadde liten erfaring med dette systemet. Stallman innså også at GNU måtte ledsages av en rekke verktøy som blant annet en teksteditor og en kompilator om systemet skulle bli en suksess. I januar 1984 sa han derfor opp stillingen ved MIT, men fikk likevel beholde tilgangen til MITs maskiner og andre fasiliteter. Stallman begynte nå å arbeide for fullt med GNU, og den første komponenten som ble klar var GNU Emacs.
I 1984 påbegynte han utviklingen av kompilatorsamlingen GCC. GCC oversetter programkode fra programmeringsspråket C til maskinkode, noe som var en nødvendighet for å utvikle frie programmer til det nye operativsystemet. GCC ble raskt populær, og ble av mange ansett som en av de bedre kompilatorene. De neste årene ble flere andre GNU-komponenter klare, og snart manglet bare den såkalte kjernen i GNU-systemet. Denne biten var nødvendig for at GNU skulle bli et fullverdig operativsystem, og Stallman og resten av GNU-hackerne begynte arbeidet med GNU Hurd. 
Samtidig hadde den finske dataingeniøren Linus Torvalds begynt utviklingen av en operativsystemkjerne. Denne kjernen, kalt Linux, kom på starten av 1990-tallet, og ble utgitt som fri programvare. Dette gjorde at Linux kunne kombineres med GNU-verktøyene til det frie operativsystemet GNU/Linux (i dagligtalen ofte omtalt bare som «Linux»), noe som langt på vei oppfylte Stallmans visjon.

Foredragsvirksomhet

Stallman har de senere årene trappet ned på selve programvareutviklingen, og reiser nå verden rundt for å utbre budskapet om fri programvare. Han besøkte Norge i november 1998 og september 2004, og holdt en rekke foredrag rundt om i landet. 17. februar 2005 holdt han et foredrag på NTNU i Trondheim. Også i februar 2009 var han i Norge, og holdt foredrag i Bergen og Oslo.
Gyronotus

Utseende

Middelsstore (ca. 15 millimeter), brede, hvelvede, svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet med to små tenner på forkanten. Dekkvingene har fine punktstriper. De mangler flygevinger og dekkvingene er sammenvokste.

Levevis

Artene lever på møkk i skog eller skogkanter, sjeldnere på savanner. Fordi de ikke kan fly har de liten spredningsevne og er svært utsatte for habitatødeleggelse. Artene i denne slekten er derfor regnet som truede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i høyereliggende områder i det sørlige Afrika, nord til det sørlige Tanzania.
Sør-Østerdal prosti

Sør-Østerdalprosti er et prosti i Hamar bispedømme. Prosten har sete på Elverum.
Prostiet er inndelt i og sogn.  Sognet er grunnenheten i Den norske kirke.
Bad Feilnbach

Bad Feilnbach er en kommune i distriktet Rosenheim i Bayern i Tyskland.
Vivestad

Vivestad er ei bygd og et sogn i Re kommune i Vestfold. Bygda ligger 30 km nord for Tønsberg og 10 km sør for Hof langs fylkesvei 312 (Vivestadlinna).
I Vivestad ligger fotballbanen Kjærsmyra og Bygdehuset Sagatun som blant annet benyttes av et aktivt idrettslag og ungdomslag.
I august hvert år arrangerer lagene i Vivestad et høstmarked. Vivestad Høstmarked blir hvert år besøkt av rundt 6500 mennesker. Myrafestivalen blir også arrangert i Vivestad i mai hvert år.
Vivestad, sogn i Re kommune, Vestfold, lengst nordvest i kommunen, 395 innbyggere (2010). Landskapet domineres av skogkledde åser vekslende med nord-sørgående daldrag med marin leire i dalfyllingene. Berggrunnen består hovedsakelig av Oslofeltets dagbergarter. Næringslivet i Vivestad domineres av jord- og skogbruk. I perioden 2001-2010 har Vivestad hatt en folketilvekst på 6 %, mot 10 % for kommunen som helhet.
Vivestad kirke er en trekirke fra 1914. Til kirken hører altertavle, prekestol og døpefont fra 1600-tallet.
Sarpo Laggo-breen

Sarpo Laggo-breen er en isbre i Baltoro Muztagh-fjellkjeden i Karakorum, Pakistan. Breen er omgitt av høye og dramatiske fjell, deriblant K2, Gasherbrum-gruppen, Muztagh Tower og Masherbrum.
Guru Meditation

Guru Meditation er navnet på feilen som oppstod i tidlige versjoner av datamaskinen Commodore Amiga når maskinen kræsjet. Den tilsvarer blåskjermen i operativsystemene Microsoft Windows. Guru Meditation-feil forekommer også i Nintendo DS Homebrew-programmer.

Beskrivelse

Når en Guru Meditation vises, er alternativene å restarte ved å trykke på venstre museknapp eller starte ROMWack ved å trykke på høyre museknapp. (ROMWack er et lite debuggingsprogram som er innebygd i operativsystemet og som er tilgjengelig ved å koble til en 9600-biters terminal til seriellporten.)
Alarmen oppstod når det var en alvorlig feil på systemet. Hvis systemet ikke hadde mulighet til å hente seg inn igjen, kunne denne meldingen vises, selv på systemer med flere alvorlige feil. I ekstreme tilfeller kunne meldingen til og med vises selv om det ikke var noe ledig systemminne i det hele tatt.
Meldingsteksten var fullstendig ubegripelig for de fleste brukere. Bare svært teknisk skolerte Amiga-brukere kunne tyde meldingene. Brukere uten denne spesialkunnskapen ville ikke ha annet valg enn å lete etter en guru eller ganske enkelt starte maskinen på nytt og håpe det beste.

Opprinnelse

Begrepet Guru Meditation Error var en intern spøk fra tidlig i Amigaens historie. Et av selskapets produkter var et joyboard, en spillkontroller som ligner på en joystick, men som man betjente med føttene, omtrent som et moderne Wii-balansebrett. Tidlig i utviklingen av Amiga-operativsystemet ble selskapets utviklere så frustrerte over alle kræsjene på systemet at det som en avslapningsteknikk ble utviklet et spill der en person sitter med korslagte bein på joyboardet, omtrent som en indisk guru. Spilleren skulle holde seg helt i ro, og målet med spillet var å være urørlig så lenge som mulig. Hvis spilleren rørte seg, utløste det en "Guru Meditation Error".
Feilen ble fjernet fra senere versjoner av Amiga ROM (Kickstart), men enkelte brukere valgte å patche den inn igjen.
Vasall

Vasall (fra fransk) er en betegnelse på en person som har fått et geografisk område å administrere på vegne av makthaverne på et høyere nivå og danner bakgrunnen for adelsstrukturen. Gjenytelsen for å motta et slikt len var krigstjeneste og skatter eller tributt.
Ordet brukes også i begrepet vasallstat, som er en stat som har begrenset selvstyre som følge av en annen stats overherredømme, eller hvor avhengigheten av en annen stat er så stor at selvstendigheten er mer av formell art.
Kaare Espolin Johnson

Oppvekst

I 1909 flyttet familien hans til Vadsø; han var da to år gammel. I 1919 flyttet familien videre til Bodø.

Kunstnerisk virke

I 1927 flyttet han via Horten til Oslo, der han studerte ved Kunsthøgskolen og Statens kunstakademi under Axel Revold og Halfdan Strøm.  Han utviklet tidlig en spesiell skrapeteknikk i nesten utelukkende svart-hvitt. Han var svaksynt, og denne teknikken var svært godt egnet for hans begrensede synsevne.
Han debuterte på Høstutstillingen i 1932, og ble tidlig illustratør for Arbeidermagasinet. Han illustrerte også flere bøker, med Vett og Uvett (1942) som den første.  Hans motiver tok der utgangspunkt i den nord-norske fiskerbonden, og ble videreført med motiver fra bygdelivet sørpå. Eksempler på dette er hans illustrasjoner til Ringelihorn av Regine Normann (1967), Fimbulvinter av Sigbjørn Hølmebakk (1969) og Johan Bojers Den siste viking (1972).
Espolin Johnson utførte også utsmykningen av hurtigruteskipet MS «Harald Jarl» (1960) med flere motiver fra Petter Dass' Helgeland. Disse maleriene ble flyttet over på det nye hurtigruteskipet MS «Trollfjord» da MS «Harald Jarl» ble solgt. Videre har han utført utsmykningen av politikammeret i Kirkenes (1964), fylkessykehuset i Ålesund (1973) og telegrafstasjonen i Sandnessjøen (1975).  
I et intervju med NRK TV i anledning åpningen av Galleri Espolin i 1992, uttalte Kaare Espolin Johnsen at når han så tilbake på sitt kunstneriske virke var det illustrasjonene til Vett og Uvett og av Bojers Den siste viking han hadde hatt aller størst glede av selv. Han fremhevet da den barokke humoren i Vett og Uvett som en av årsakene til at denne oppgaven hadde bragt ham særlig glede.  
Han ble hedret med Nordland fylkes kulturpris i 1990.
Han er representert i Nasjonalgalleriet med 39 bilder.

Galleri Espolin

Galleri Espolin ble i 1992 etablert i Kabelvåg, i Vågan kommune, som i 1983 mottok 40-50 av hans bilder; samlingen utgjorde i 2006 nærmere 170 bilder.
Heinrich Brunn

Kilder

Svensk uppslagsbok, Lund 1930
Sam Rainsy-partiet

Sam Rainsy-partet (Kanakpak Sam Rainsy) Sam Rainsy Party er et personalistisk og liberalt politisk parti i Kambodsja. Partiet er medlem av Rådet for asiatiske liberale og demokrater. Navnet på lederen er Sam Rainsy (uttales på khmer som Som Raeangsee).
Sam Rainsy-partiet ble grunnlagt i 1995 som Khmer National Party og gitt sitt nåværende navn i 1998, og utgjør den offisielle motstanden mot den herskende Kambodsjas folkeparti. Siden nedgangen til koalisjonspartneren Funcinpec ved valget i 2008 er Sam Rainsy-partiet nå regnet som det nest største partiet i Kambodsja.
Partiet vant 15 av de 123 setene i nasjonalforsamlingen ved valget i 1998, 24 seter i 2003 og 26 plasser i 2008-valget med 21% av stemmene. Ved senatsvalget i 2006 fikk partiet to seter.
I 2009 gikk inngikk partiet en valgallianse med Menneskerettspartiet for å stille samlet til lokalvalget i 2012 og valget på nasjonalforsamling i 2013.
North West Delhi (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 3 651 261 innbyggere i distriktet, mot 2 860 869 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 94,15 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,14 % ved folketellingen i 2011 mot 15,06 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter var 863 i 2011 mot 857 i 2001.
Fotspora i Acahualinca

Fotspora i Acahualinca (spansk: Huellas de Acahualinca) er ei gruppe fossile menneskefotspor i Nicaraguas hovedstad Managua. De befinner seg i bydelen Acahualinca, like ved Managuasjøens sørlige bredde. De er 2120±120 år gamle (per 2008), og ble til da en gruppe på 15 mennesker tråkka over et område med vulkansk aske og søle.
Noen forskere har hevda at menneskene løp vekk fra et vulkanutbrudd, men avstanden mellom spora tyder på at de holdt gangfart. Det er også dyrespor på stedet, men disse krysser menneskespora, noe som tilsier at dyra ikke gikk sammen med menneskene.
Fotspora ble oppdaga av anleggsarbeidere i 1874. Stedet er i dag et museum, Museo Sitio Huellas de Acahualinca, som ble grunnlagt i 1953.
Stefan Löfvens andre regjering

Stefan Löfvens andre regjering tiltrådte 21. januar 2019 og er Sveriges sittende regjering. Den er en koalisjonsregjering av to politiske partier som følge av Riksdagsvalget i Sverige 2018. Sosialdemokratene er regjeringens største parti, mens Miljöpartiet de Gröna er det mindre parti.
Knut Lier-Hansen

Bakgrunn

Lier-Hansen ble født og vokste opp på Rjukan. Rundt 1940 var han sersjant i Hæren og forsøkte å slå tilbake mot det tyske angrepet på Norge i 1940 blant annet under trefninger ved Gransherad. Han sluttet seg senere til den norske motstandsbevegelsen Milorg. Hans mest kjente oppdrag var senkningen av jernbanefergen DF «Hydro» i 1944, som var den siste av Tungtvannsaksjonen. Fergen var lastet med tungtvann som skulle transporteres til Tyskland. Etter å ha plassert eksplosiver under dekk om natten, måtte sabotørene vente til fergeavgang om morgenen for å forsikre seg om at aksjonen ble vellykket. Da fergen forlot havnen som planlagt om morgenen, rømte Lier-Hansen fra området og til Einar Skinnarlands hus. Eksplosivene detonerte kort tid etter, og fergen gikk ned midt på Tinnsjøen. 18 mennesker – hvorav 14 sivile – ble drept i aksjonen. Senkningen av DF «Hydro» bidro imidlertid til å forsinke tyskernes tungtvannsprogram. Da krigen var over 8. mai 1945, ble Lier-Hansen utkalt sammen med Henry Johansen og en annen motstandsmann for å pågripe rikskommissær Josef Terboven. De ankom Skaugum der Terboven hadde tilhold, men ble avvist av de tyske vaktene. Like etter begikk Terboven selvmord ved å sprenge seg selv.
Etter krigen deltok han i filmen Kampen om tungtvannet. Han mottok også dødstrusler flere ganger i forbindelse med årsmarkeringer for senkningen av SF «Hydro». 
Knut Lier-Hansen ble tidelt flere krigsmedaljer for sin innsats under andre verdenskrig. Han arbeidet det meste av sitt voksne liv på Norsk Hydro og var aktiv i Heimevernet. Han var også en av initiativtakerne til foreningen Rjukan Sykehus Venner.
Politiker og organisasjonsleder Stein Lier-Hansen er sønn av Knut Lier-Hansen.
Ola Viker

Utdannelse og yrkeskarriere

Han tok artium på Hamar i 1916. Juridisk embetseksamen avla han i 1923. Samme år ble han ansatt som fullmektig hos overrettssakfører W.W. Valle på Odnes. I 1925 etablerte han seg som overrettssakfører med eget kontor på Dokka og praktiserte her inntil han og konen Lillemor Wang (1908–2007) overtok familiegården i 1937.

Forfatterskap

Etter et kraftig hjerteinfarkt la Ola Viker bort fiolinen og begynte i stedet "å improvisere på skrivemaskinen", som Jul Haganæs skriver i biografien Dikteren ved Dommerbordet. Et portrett av Ola Viker (Lokalhistorisk forlag Espa, 1992). I en alder av 54 år debuterte Viker i  1951 som forfatter med boken Gullskoen – en samling poetiske noveller som i store trekk omhandler livet og oppveksten på Viker, men som også beskriver den unge manns motgang og modning i studietiden i Kristiania. Deler av stoffet er ifølge forfatteren selv biografisk forankret, men det meste må allikevel sies å være fri diktning. I alle av Vikers bøker er handlingen lagt til forfatterens hjemtrakter ved Randsfjorden, og de er fulle av fargerike skildringer av folket og livet i bygda til ulike tider. Språket varierer mellom riksmål, som brukes der forfatteren forteller, dansk "kansellisprog", der det handler om det gamle rettsvesen og dets irrganger, og lokal dialekt, der vanlig folk eller andre enn embetsmennene kommer til ordet. Mange steder er stilen også poetisk og er blitt karakterisert som poetisk prosa. I så måte var Viker en sjelden blomst i tidens litterære flora. Fortellerteknikken er av og til tablåaktig, gjerne med et svevende overblikk, og kan således minne om film. Det er fra flere hold blitt gjort oppmerksom på at Vikers bøker også har påfallende likheter med musikalske stykker; Månemyra en blitt sammenlignet med en fuge, og Dommerbordet blir gjerne beskrevet som improviserte variasjoner over et tema. Inspirasjonen fra såvel musikkens som jussens verden er da også noe Viker ikke var fremmed for å bekrefte i intervjuer. Selv om Viker skrev meget om den stedlige natur og det stedlige sosiale miljø, er han langt ifra noen provinsiell forfatter: Han kan betegnes som en "hjemstavnsdikter" i den forstand at han tar utgangspunkt i det lokale, men beskriver alltid noe allmennmenneskelig. Litteraturprofessor Asbjørn Aarnes har i denne forbindelse uttalt at "Viker er ikke mer bundet av Randsfjord-traktene enn Kafka til Prag eller Olav Duun til Namdalen. Ved å tale om slektsgården taler han samtidig om det uforanderlige menneskehjertet." Aarnes har for øvrig påpekt at Vikers bøker i høy grad bærer preg av "levet liv", eller livserfaring. Viker nøt stor anseelse i sin samtid, og hans bøker ble godt mottatt og lest av mange. Han fikk glimrende anmeldelser for debuten "Gullskoen", som i utgivelsesåret kom i tre opplag. Spesielt gode kritikker høstet han imidlertid for bøkene "Månemyra", "Dommerbordet" og "Ulvegraven". I 1968 kom hans åttende og siste bok, Frostrøyk og morgenrøde. "Gullskoen" ble i anledning 100-årsjubileet for Vikers fødsel utgitt på nytt på Gyldendal, da med et etterord av Harald Bache-Wiig.
MTV Movie Awards 1997

MTV Movie Awards 1997 var en amerikansk prisutdeling holdt av MTV i 1997, som skulle gi priser til de beste filmene lansert i 1996. Seremonien ble avholdt den 7. juni 1997, og Mike Myers opptrådte som vert for TV-programmet.

Priser

Nedenfor er en liste over de nominerte filmene eller skuespillerne i hver kategori, der vinnerne er uthevet med fet skrift:
Noemia

Utseende

Middelsstore, slanke, mørke trebukker. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Hodet er rundet, pronotum sylindrisk med en kraftig pigg midt på hver sidekant, mye lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange med fortykkede lår.

Levevis

Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia: Thailand, Laos, Vietnam, Vest-Malaysia, Sumatra, Borneo og Filippinene.
Fede Finn & Funny BoyZ

Fede Finn og Funny BoyZ er en dansk dansebandsgruppe i countrystil, som i Norge har hatt en viss suksess med sangen Kærligheden Brænder.
Sprellemann

Sprellemann, også kalt hallingmann, er ei dokke der armer, bein og andre hengsla ledd beveger seg og «spreller» når en trekker i ei snor. Sprellemenn er ofte flate figurer av papp eller trefinér som brukes som leketøy eller veggdekorasjoner. 
Varianter av mekaniske leker med bevegelige ledd ble brukt allerede i oldtidens Egypt. I Tyskland, Tsjekkia og andre steder er det også lange tradisjoner med marionettedokker, nøtteknekkere og forskjellige slags treleker utformet som menneskefigurer. I Danmark skal sprellemenn ha blitt brukt som julepynt fra 1850.
Ordet «sprellemann» kan også brukes i overført betydning om en mann eller et barn som har et livlig kroppsspråk, er skøyeraktig og sprelsk, vilter og ustyrlig, men ufarlig. Sprellemann kan også betegne en viljeløs «nikkedokke» som dirigeres av andre, på samme måte som en marionettedokke.
Berende Cove

Berende Cove (bulgarsk залив Беренде, Zaliv Berende) er en 3,3 km bred og 1,15 km lang vik ved sørvestkysten av Greenwich Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis. Den ligger sør for Pelishat Point.
Vika er kalt opp etter bebyggelsen Berende vest i Bulgaria.
Ryfylke interkommunale samarbeid

Ryfylke interkommunale samarbeid (Ryfylke IKS) er et interkommunalt samarbeidsorgan og regionråd for kommunene Finnøy, Forsand, Hjelmeland, Sauda, Strand og Suldal i Ryfylke. Regionrådet er et fellesorgan for koordinering og fellesløsninger i regionen.
Fylkesvei 6426

Fylkesvei 6426 (Fv6426) i Trøndelag går mellom Sunde og Vågan i Snillfjord kommune. Veien er 9,8 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 292 (Sør-Trøndelag).
Francis Thompson

Biografi

Thompson ble 11 år gammel sendt til Ushaw College ved Durham, en katolsk presteseminar i Nordøst-England. Da han etter noen år skulle over på det egentlige prestestudium, begynte han i stedet å studere medisin i Manchester. Men hans dragning mot poesi og interesse for cricket-kamper var for stor til at han klarte å fordype seg tilstrekkelig i legestudiene. I stedet reiste han i 1885 til London hvor han prøvde å livnære seg som poet. Han endte opp med diverse strøjobber inntil hans opiumavhengighet ble for stor og han gikk over i en tilværelse som uteligger. 
Fram til 1888 levde han i stor fattigdom i Londons gater inntil han fikk to av sine dikt utgitt i tidsskriftet Merry England. Thompsons talent ble med dette oppdaget av forleggerekteparet Wilfrid og Alice Meynell, som inviterte ham inn i sitt hjem og senere fikk ham sendt på rehabilitering for sitt opiumsmisbruk. I 1893 hjalp Meynell-ekteparet Thompson med utgivelsen av hans første diktsamling, Poems, som inneholdt hans mest kjente dikt «The Hound of Heaven» (norsk: «Himmel-jakthunden»). 
Thompson døde av tuberkulose i 1907, 47 år gammel.
Loïs Lane

Loïs Lane er et nederlandsk band, nå bestående av søstrene Suzanne og Monique Klemann, som i 1988 lagde hovedlåten for filmen Amsterdamned.
The God That Failed

The God That Failed er den tiende sangen fra albumet Metallica (The Black Album) av bandet Metallica.

Kompinering og innspilling

Tekstforfatteren James Hetfield beskriver sangen som «very nice...slow,heavy and ugly». Sologitaristen til Metallica, Kirk Hammett, slet litt med soloen, han har sagt en gang «jeg hadde hele soloen klar og ferdig, men den passet ikke inn, den var alt for trist for sang». Ifølge Hammet, hadde han og produsenten Bob Rock jobbet sammen på soloen og fått inn en bra melodi. Han har også sagt at det er en av hans favorittsoloer fra det albumet.

Betyding

Selve teksten handler om Guden som ikke beskyttet og helbredet kroppen. Inspirasjonen kom fra moren som døde av kreft etter å ha nektet å motta medisinsk hjelp på grunn av sin tro om at Gud vil helbrede kroppen. Hetfield tror at hun hadde overlevd om hun ikke hadde fulgt sin tro så sterkt. Sangen har blitt beundret av noen anti-religiongrupper som websidene «Alabama Atheist» og «The Secular Web» Amanuensis ved Baylor University of Religion, Paul Martens, bemerker at Hetfield ikke fokuserer på Guds svikt, men i stedet skylder på at gud bidrar til å gjøre livet meningsløst gjennom morens død og tro.
Demba Savage

Karriere

Savage begynte å spille fotball i gatene i Banjul. Etter å ha blitt ferdig utdannet spilte han for Warriors FC og Rio FC. I 2003 signerte han for Gambia Ports Authority FC.
I 2005 signerte han for den finske andredivisjonsklubben Kokkolan Palloveikot. I august 2008 signerte han for FC Honka.
Den prøyssiske østbane

Bygging, forlengelse

Jernbanestrekningen ble bygd i flere etapper, den sto ferdig 1. oktober 1867 da den siste delstrekningen, Oderlandbahn, mellom den gamle Berlin Ostbahnhof og Strausberg ble åpnet. 1882 ble endestasjonen flyttet til Schlesische Bahnhof. I 1937 hadde linjenettet vokst til 4176 km. 22. januar 1945 kjørte det siste toget fra Königsberg til Berlin, siden har det aldri mer vært gjennomgangstrafikk på strekningen. 
I dag ender fjernbanen ved Warschauer Straße driftsstasjon, Lichtenberg stasjon er endestasjon for persontrafikk, bortsett fra S-Bahn. Når ombyggingen av Ostkreuz stasjon er ferdig i 2016 vil denne bli endestasjon. Det finnes ingen direkte fjernbaneforbindelse mellom Ostbahnhof og Lichtenberg.

Berlins forstadsbane

Utbyggingen av egne spor for forstadsbanen skjedde i flere etapper etter at Ringbanen ble åpnet i 1871. Elektrifiseringen av denne ble tatt i bruk 6. november 1928, og 15. desember 1930 ble forstadsbanen, som da hadde fått betegnelsen S-Bahn, forlenget til Mahlsdorf. Under krigen ble strekningen bygd videre fordi nasjonalsosialistene anså den som viktig, 1944 var den ferdig til Strausberg. Den var enda ikke elektrifisert og ble betjent med damplokomotiver, elektrisk drift på hele strekningen kunne tas i bruk 1948.
Varg Veum – Tornerose

Handling

Varg Veum reiser til København for å finne en 16 år gammel jente (Julie Rusti) som har rømt hjemmefra. Piken er en rikmannsdatter og Veum aner ugler i mosen når han finner henne på et snuskete hotellrom med en horekunde. Situasjonen tilspisser seg da også naboen til jenta gir Veum oppdrag om å finne sønnen i huset, som også har forsvunnet.
Gress-dvergedderkopp

Utseende

Gress-dvergedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.