Nya Varvet

Historie

Den svenske regjeringen besluttet i år 1700 at en orlogsstyrke skulle forleggas i Göteborg, og allerede i år 1701 avdelte generalkvartermästaren Paul Ludvig Leijonsparre på en dessein, et område som fikk betegnelsen «Varvsdistriktet». Det ble etablert verksteder, lagerhus, kaserner og bolighus og et større området ble inngjerdet beregnet for verft og base for flåten, hvorpå stedet fikk navnet «Nya varvet».
I år 1717 bygget Leijonsparre to batterier med hver tolv grove kanoner ved Nya varvet, og ildgivingen fra de bidro vesentlig til å avvise et Dansk-Norsk angrep ledet av Tordenskjolds den 2. mai(gammel tidsregning). Etter Tordenskjolds angrep på Nya Elfsborg i 1719 ble det ved Nya varvet lagt en bom tvers over elven. I år 1756 ble det bestemt at Göteborgseskadern ikke skulle bestå av skip og fregatter, men kun av galärer og ulike mindre fartøy. Stasjonen som stod under kommando av en admiral eller kommandør (etterhvert kommandørkaptein) med titel av stationsbefälhavare, ble i 1817 ytterligere komplettert og utvidet.
I år 1866 ble verftets status endret til depo og det ble lagt under Stockholms örlogsstation og tilhørte Skärgårdsartilleriet. Allerede i 1863 hadde myndighetene åpnet for at Nya varvet kunne selges til private, men noe salg kom ei i gang da. Fångvårdsstyrelsen som hadde behov av et større straffe- og arbeidsfengsel, foreslo imidlertid om å få overta Nya varvet til dette formålet, og i 1870 skjedde overføringen.
Blant vilkårene for overdragelsen ble fastsatt at sjøforsvaret skulle ha behov av området skulle det etter ett års oppsigelse tilbakeleveres av Fångvårdsstyrelsen. I begynnelsen ble Nya varvet brukt som sentralfengsel og arbeidsanstalt for en avdeling av kronoarbetskåren og omfattet ungdommer under 21 år, men deretter ble det omgjort til sentralfengsel for menn og tvangsarbeidsanstalt. Ved kongelig brev av 5. mai 1876 ble Nya varvet en selvstendig kirkeforsamling, Nya Varvets församling, dog uten kyrkoherde.
Når byggingen av Älvsborgs fästning ble påbegynt og Älvsborgs kustartilleridetachement skulle etableres i 1902 ble deler av Nya varvet tilbakeført fra Fångvårdsstyrelsen hvorpå kaserner for detachement ble etablert. Først i 1907, når Nya varvet i sin helhet ble tilbakeført kunne kasernen fullføres. Nya varvet ble i 1931 lagt inn under Göteborg kommune og Carl Johans församling.
Under begge verdenskrigene var Nya varvet lagringssted for krigsmateriell som torpedo- og ubåter samt sjøfly. Fra 1936 og fremover ble store fjellhaller bygget, i dag anvendes de som lagerlokaler. Området opphørte å være militært i 1982, da flottan flyttet til Käringberget, og ved riksdagens beslutning i henhold til proposisjonen 1983/84:112 ble stasjonen avviklet som støttebase for marinen. Området ble i 1985 solgt til Källfelt Byggnads AB og idag har om lag 2 000 personer sin arbeidsplass der, fordelt på omkring 80 foretak, institusjoner og utdanningsinstitusjoner, som nå har sin virksomhet der.
Båtsmanstorpet i verftsområdets nordøstre del, med tomtenummer 35 (størrelse 360 kvadratmeter) ved foten av Korseberget, er et trehus som er byggnadsminnesmärkt og som sannsynligvis ble oppført før verftet ble bygget. Huset har yttermålene 7,87 x 7,01 meter, inneholder tre rom og kjøkken samt har et valmet sadeltak. Navnet kommer av rotebåtsman Anders Johansson Flink (1821-1895), som bodde der i 45 år under 1800-tallet.
I begynnelsen av 1911 sto Sveriges største trådløse telegrafstasjon ferdig på verftsområdet. Den kunne sende over hele Europa, Middelhavet samt over til Nord-Amerika. Stasjonen tilhørte marinförvaltningen, men kunne også brukes av almenheten. Masten var 80 meter høy.