google/wiki40b huggingface dataset:
Eustace IV av Boulogne

Eustace IV, greve av Boulogne (født ca. 1130, død 17. august 1153) var sønn og arving av kong Stefan av England. Ble kronprins til sin fars besittelser da hans eldre bror døde en gang før 1135, og han arvet grevskapet Boulogne fra sin mor, Matilda av Boulogne.
I 1137 ga han føydalhyllest for Normandie til kong Ludvig VII av Frankrike, hvis søster, Constance av Frankrike som han siden giftet seg med i 1140 (som enke ble hun siden gift med greve Raymond V av Toulouse). Eustace ble slått til ridder i 1147 da han var sannsynligvis 16 eller 18 år gammel. I 1151 deltok han i kong Ludvigs hær, bror av Constance, i et mislykket hærtokt mot Normandie som da hadde akseptert tittelen av keiserinne Matilda eller Maud, og ble nå beseiret av hennes ektemann, Geoffrey av Anjou.
Ved et råd som ble holdt i London den 6. april 1152 forsøkte kong Stefan et mindre antall adelige til gi sin troskapsed til Eustace som deres framtidige konge, deres øverste, Theobald av Bec, og andre biskoper avslo å utføre en kroningsseremoni på grunnlag av den romerske kurie hadde uttalt seg imot Eustaces berettigelse. Stefans posisjon var blitt betydelig svekket i England i 1153 grunnet hans krangel og strid med erkebiskopene. Etter sigende skal pave Eugenius III ha nektet Theobald å krone kongens sønn ved at «Stefan synes å ha tatt kongedømmet på tross av hans ed».
Eustace døde brått det neste året tidlig i august 1153, rammet av Guds vrede, ble det sagt mens han plyndret kirkegods i nærheten av Bury St. Edmunds. Eustaces død ble møtt med stor tilfredshet og lettelse av de fleste da det åpnet for muligheten av en fredsavtale mellom Stefan og hans unge rival, Henrik av Anjou, sønn av Maud.
I henhold til William av Newburgh var kong Stefan preget av «sorg uten like ved sin sønns død som han hadde håpet skulle etterfølge ham; han gjorde krigsforberedelser med mindre kraft og hørte mer tålmodig enn vanlig på de stemmer som mante for fred.»
Peterborough-krøniken som hadde skrevet om redslene under borgerkrigen og det engelske kaos under Stefan ga Eustace et særdeles dårlig vitnemål: «Han var en ond mann og gjorde mer skade enn godt hvorhen han dro; han ødela landet og la tunge skatter». Etter fredsforhandlingene i Wallingford som Eustace hadde vært imot hadde han dratt på en rasende herjingtokt i East Anglia og var i ferd med å plyndre klosteret Bury St. Edmunds da han møtte sin ende. At Eustace hadde truet gjenstridige biskoper og i krigen mot Stefans motstandere hadde plyndret klostre og kirker hadde antagelig bidratt til krønike-skriverens negative bedømmelse.
Stefan var en trøtt, desillusjonert og skuffet konge, og manglet glød for å fortsette kampen mot Henrik og Maud for sin andre sønn William som ikke hadde tatt del i borgerkrigen og som var sikret økonomisk i sitt ekteskap med arvingen av jarlen av Warenne (som hadde død på korstog i 1148). Eustace ble gravlagt i klosteret Faversham Abbey som hans foreldre hadde grunnlagt. Da Eustace var ingen hindring lenger synes det som om en mer formell enighet til traktaten i Wallingford ble nedskrevet ved Winchester i november 1153, og denne ble senere signert ved Westminster.
Kuomintang

Historie

Partiet har sine røtter i den revolusjonære organisasjon Sun Yat-sen grunnla i 1894 for å styrte det herskende Qing-dynastiet. Den formelle etableringen som politisk parti skjedde rett før Qing-dynastiet ble styrtet av Xinhai-revolusjonen i 1911. Partiet vant det første parlamentsvalget i Kina i 1913, men republikkens første president, Yuan Shikai, oppløste parlamentet, og partiets ledere måtte leve i landflyktighet. Etter Yuans død i 1916 ble sentralregjeringen i Beijing svekket, og forskjellige krigsherrer fikk økt makt ute i provinsene. Sun Yat-sen skapte da en maktbase i Guangzhou med sovjetisk støtte, og forberedte en militærekspedisjon for å forene Kina.
I 1925 døde Sun, og året etter innledet hans etterfølger, Chiang Kai-shek, den såkalte Nordekspedisjonen, som skulle ende med Kinas forening. Han samarbeidet da med Det kinesiske kommunistiske parti. I samband med at Chiang erobret Shanghai, brøt han imidlertid alliansen med kommunistene, og beordret massakre på kommunister og fagforeningsmedlemmer. I 1928 hadde han klart å konsolidere sin kontroll over det sentrale Kina, og gjorde Nanjing til landets hovedstad.
Partiet ble drevet ut av landet i 1949 som følge av den kommunistiske maktovertagelsen. Over to millioner partimedlemmer flyktet til øya Taiwan, hvor Republikken Kina ble videreført, og hvor Kuomintang frem til 1991 var det eneste politiske parti. Etter Chiang Kai-sheks død i 1975 overtok sønnen Chiang Ching-kuo som statssjef og partileder, men påbegynte samtidig demokratiske reformer. Gjennom 1980- og 1990-årene slakket partiet sitt grep om makten. I valget i 2000 tapte partiet makten for første gang, men gjenvant presidentvervet med Ma Ying-jeou i 2008. Skjønt Kuomintang har beholdt mye av sin folkelige støtte, har det vokst frem et topartisystem med Demokratisk fremskrittsparti som hovedmotstander.
The Assignment

Produksjon

Innspillingen av Tomboy begynte 9. november 2015 i Vancouver i Canada.
Helgelandskysten

Helgelandskysten er en over 200 kilometer lang skjærgård i Helgeland som strekker seg fra Nord-Trøndelag i sør til Salten i nord. Langs strekningen finner man om lag 12 000 øyer, hvite strender, fjell og tinder, lune viker, holmer, fjorder, åpent storhav, store uberørte landområder og bratte fjellvegger som strekker seg rett opp fra havet. I tillegg finner man et massivt dyre- og fugleliv med blant annet lundefugl, havørn og hubro.

Nasjonal turistveg Helgelandskysten

Veien som går gjennom Helgelandskysten kalles Nasjonal turistvei Helgelandskysten og går fra Holm i sør til Godøystraumen i nord. Dette er en del av Kystriksveien (Fv17) som går mellom Steinkjer og Bodø. Strekningen byr på en kontrastfylt kjøreopplevelse med kyst, havstrømmer, tinder, breer og frodig kulturlandskap.
Veien på 416 km bindes sammen av seks fergestrekninger: Vennesund - Holm, Horn - Anddalsvåg, Tjøtta - Forvik, Levang - Nesna, Jektvik - Kilboghamn og Forøy - Ågskardet. Det går flere ferger og hurtigbåter som binder fastlandet og de største øyene sammen. Dette gir gode muligheter til fine avstikkere og øyhopping med bil, sykkel eller til fots.

Historie

Helgelandskysten har vært befolket i om lag 11 000 år. Gjennom årene har fiske og jordbruk vært det aller viktigste levebrødet for de som har vært bosatt på helgelandskysten. Langs helgelandskysten lå de store proprietærgodsene, de gamle gårdene. Kornet ble dyrket i sandholdig jord og det var gode vilkår for husdyr hvis fôret var rikelig nok. For beboerne på de ytterste øyene kunne det være vanskelig å skaffe fôr til dyrene, da jordlaget var skrint og vegetasjonen fattig. 
I kostholdet spilte fisk en sentral rolle. I hjemmet var det som regel mannen i huset som fisket, mens kvinnen i huset stod for jordbruket. Hjemmefisket forsynte familien med daglig fisk og fisk for lagring. Helgelendingene langs kysten fikk dekket en viktig del av det daglige matbehovet med fisk.
I tusener av år har gamle sjøfolk fortalt sagnet om de syv søstre, sagnet ble til slik at sjøfolk skulle navigere seg frem langs helgelandskysten. Via dette sagnet fikk også fjellene som blir nevnt i sagnet sine navn, disse navnene blir ennå brukt i dag. Klikk deg inn på denne linken for å lese sagnet: De syv søstre (sagn) .
J.D. Salinger

The Catcher in the Rye

I 1951 utga Salinger sin berømte roman The Catcher in the Rye som ble en øyeblikkelig suksess. Hans beskrivelse av en tenårings fremmedgjøring og tap av uskyld i hovedperson Holden Caulfield var innflytelsesrik, særlig blant unge lesere. Romanen forble godt lest og stødig solgt, i USA rundt 250 000 kopier i året, men den var samtidig kontroversiell. Den lille romanen har fått en sentral plass i populærkulturen, på godt og vondt. Blant annet har Mark David Chapman, mannen som skjøt og drepte John Lennon, uttalt at han «gjorde det for å få flere til å lese Salinger».

Norske oversettelser

Den første norske oversettelsen kom i 1952 ved Åke Fen, med tittelen Hver tar sin – så får vi andre ingen, og ble belønnet med Bastianprisen samme år. Den kom ut på nytt i 1994.
Hovedpersonens særegne ungdomsslang hadde likevel behov for en oppdatering og i 2005 sto Torleif Sjøgren-Erichsen for en ny oversettelse under også en ny tittel, Redderen i rugen.

Tilbaketrekning fra offentligheten

Suksessen med Catcher in the Rye førte til offentlig oppmerksomhet og ønske hos flere om å komme nærmere forfatteren. Salinger reagerte på oppmerksomheten ved å trekke seg tilbake og avsondret seg helt foruten at han utga bøker langt mer sjeldent. Catcher in the Rye ble fulgt opp med en novellesamling, Nine Stories (1953), deretter en samling som besto av to lengre noveller, Franny and Zooey (1961), tilsvarende med Raise High the Roof Beam, Carpenters and Seymour: An Introduction (1963). Han siste publiserte skrift var en lengre novelle kalt «Hapworth 16, 1924». Den ble trykket i The New Yorker den 19. juni 1965.
I tiden etter kjempet Salinger mot uønsket oppmerksomhet, inkludert rettssak på 1980-tallet med sin biograf Ian Hamilton og utgivelsen av memoarer på slutten av 1990-tallet, skrevet av to mennesker som sto ham nær, Joyce Maynard, en tidligere venninne, og Margaret Salinger, hans datter.
I 1996 annonserte et lite forlag en avtale om å utgi «Hapworth 16, 1924» i bokform, men midt i denne prosessen ble utgivelsen utsatt på ubestemt tid. I juni 2009 var Salinger tilbake i overskriftene da han saksøkte en annen forfatter for brudd på opphavsrettigheter etter at denne hadde benyttet seg av en av Salingers figurer fra hans berømte roman Catcher in the Rye.
Salinger døde av naturlige årsaker den 27. januar 2010 i sitt hjem i den lille landsbyen Cornish i New Hampshire.
Smaalenenes Avis

Smaalenenes Avis er en avis som blir utgitt i Askim i Østfold. Avisen er lokalavis for kommunene Askim, Eidsberg, Trøgstad, Spydeberg, Marker, Skiptvet og Hobøl, nord i Østfold.
Avisen er et resultat av fusjonen mellom Øvre Smaalenene og Indre Smaalenenes Avis 3. februar 2003. Østfold-Posten ble slått sammen med Øvre Smaalenene i 1990.
Utgivelsesfrekvensen er seks ganger ukentlig. Eier av avisen er Amedia og den inngår i mediehuset Østfold/Follo.
Rangsundøya

Rangsundøya er ei øy i Rødøy kommune i Nordland. Øya har et areal på 7,73 km² og det høyeste punktet er Rangsundtinden 267 moh. Rangsundøya har veiforbindelse med Selsøya.
Cochinchinula

Utseende

Små (gjerne 4 - 6 millimeter), avlange, brunsvarte praktbiller, oversiden delvis dekket med lyse skjell. Oversiden er fint punktert og hårete, dekkvingene med fine punktrader. Pronotum er rundet. Antennene er korte og sagtakkede.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster. Slekten forekommer først og fremst i ørkener.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand, Vietnam).
Papyrus 3

Papyrus 3, hos Gregory-Aland merket (signum) med ³, er et tidlig skrift fra Det nye testamente på gresk. Det er et papyrusfragment med et innhold fra Lukasevangeliet. Manuskriptet er ved hjelp av dets paleografi blitt anslått å stamme fra slutten ab 500-tallet eller begynnelsen av 600-tallet.
Det meste av teksten er utformet som lektionare.
Manuskriptet blir oppbevart på det østerrikske nasjonalbibliotek i Wien(Pap. G. 2323).
Rutelisca

Utseende

Middelsstore, blanke, svarte skarabider.

Levevis

Larvene lever i råtnende ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico og Guatemala).
Marx Engels-forum

Marx Engels-forum (tysk: Marx-Engels-Forum) er en minnepark i Mitte i Berlin, opprettet i 1980-årene. Parken ligger mellom Spandauer Straße og Spree, like ved Berlin rådhus.
Parkområdet var før den andre verdenskrigen bebygget med boliger, som i krigens sluttfase ble sterkt skadet av allierte bombeangrep. Det var allerede på 1950-tallet planer om å lage et minnesmerke over Marx og Engels, sentralt i byen. På 1970-tallet bestemte DDR-myndighetene seg for å opprette parken ved Berlin rådhus; de gjenværende ruinene av bolighusene i området ved rådhuset ble revet og parken anlagt der.
Statuene av Karl Marx og Friedrich Engels, utført av Ludwig Engelhardt og reist i 1986 sto opprinnelig sentralt i parken. Skulpturen er nå flyttet til nærmere Karl Liebknecht-broen, dette som følge av byggearbeider i forbindelse med en ny undergrunnsstasjon, Berliner Rathaus for linje U5. Figurene vender nå blikke vestover og ikke mot øst, slik de gjorde da anlegget ble etablert.
I parken finnes også relieffverket Alte Welt (Den gamle verden) av Werner Stötzer, et sinnbilde for den vitenskapelige kommunismens betydning for overvinnelsen av undertrykkelse og utnyttelse.
Chigireacht an Gharda Síochána

Chigireacht an Gharda Síochána (irsk) eller Garda Síochána Inspectorate (engelsk) er et tilsynsorgan for Garda Síochána, Irlands politistyrke. Organet ble etablert ved politiloven av 2005 for å fremme kvalitet og ansvarlighet i Garda Síochána gjennom å sikre at ressursene brukes til å oppnå og vedlikeholde det høyeste nivå av effektivitet målt etter sammenlignbare internasjonale politikvalitetsstandarder.
Chigireacht an Gharda Síochána utfører sitt oppdrag ved å gjennomføre inspeksjoner av en hvilken som helst del av Garda Síochánas virksomhet og administrasjon, på anmodning av den ansvarlige minister, og ved å rapportere og gi råd til ministeren om beste politipraksis.
Kurilsk

Kurilsk (russisk: Курильск) er en by i Sakhalin oblast i Russland. Den ligger på øya Iturup i Kurilene, rundt 450 km sørøst for Juzjno-Sakhalinsk. Per 2006 hadde Kurilsk 2 005 innbyggere, noe som er en nedgang fra folketellingene i 2002 og 1989, som var på henholdsvis 2 233 og 2 699.

Historie

Stedet hvor dagens Kurilsk ligger var tidligere en bosetning av ainuer, som var øyenes opprinnelige befolkning. Det opprinnelige navnet var Sjana, som betyr noe sånt som stor bosetning ved en elvs nedre løp. Mot slutten av 1700-tallet oppstod en bosetning av russiske kolonister. I 1800 opprettet Japan en garnison. I Shimodaavtalen ble de sørlige Kurilene lagt under Japan, og landsbyen Shanamura (japansk: 紗那村) hørte frem til slutten av andre verdenskrig i 1945 under det japanske underprefekturet Shana (idag: underprefekturet Nemuro). Etter krigen kom øyene og Kurilsk under Sovjetunionen, og i 1947 fikk stedet bystatus, under sitt nåværende navn.

Økonomi og næringsliv

Kurilsk er sentrum for fiskerier, lakseoppdrett og fiskeindustri. Det finnes også virksomheter innen bygningsindustri. I Kurilsk ligger en seismologisk stasjon og en tsunami-varslingsstasjon.
M6 Linebacker

Historie

I mars 1995 fikk Boeing en kontrakt av US Army Missile Command for å integrere Stinger på M2 Bradley.  Ni vogner ble levert før november 1997, inkludert en prototyp og åtte produksjonsmodeller.  Disse ble evaluert av 1-44 Air Defense Artillery ved Fort Hood, Texas, og deltok i en større øvelse.  Den amerikanske hæren bestilte så 99 enheter, alle bygget av Boeing.
Linebacker overtok for et tidligere luftvernsystem basert på Bradley, kalt Bradley Stinger Fighting Vehicle (BSFV).  Ulempene med det tidligere systemet var at Stinger-mannskapene måtte ut av vogna for å bruke våpenet.  Linebacker er også bedre integrert i det amerikanske kommando- og kontrollsystemet, og får oppdaterte ildledningsdata i høyere tempo enn BSFV.
Fra sommeren 1998 ble Linebacker gradvis innført i aktive tunge amerikanske divisjoner.
Fra 2003 har Linebacker blitt oppgradert til M2A3 Bradley-standard, blant annet med full digital integrasjon.
Målene for oppgraderingen var å skape et system med høyere ytelse enn forrige Linebacker.  Dette ble kvantifisert som en 140% øking av ildkraft, 30% lavere tap av eget personell, en vesentlig øking av evnen til å bekjempe mål og beskytte manøverstyrkene mot trusler fra helikoptre, droner, kryssermissiler og fly.

Konvertering

I februar 2005 fikk United Defence (nå BAE Systems Land & Armaments) en kontrakt for å fjerne Stinger-systemene fra 69 av vognene og konvertere dem tilbake til M2A2 ODS Bradley stormpanservogner innen juni 2006. Vognene ble i ettertid aldri konvertert tilbake igjen til M6, og vogntypen har altså ikke eksistert siden 2006. I 2017 vurderte den amerikanske hæren å gjeninnføre luftvern-Bradley-kjøretøy, men man valgte istedet å planlegge for luftvern på Stryker-kjøretøyene (Pansret personellkjøretøy).

Teknisk

Stinger-launcheren er montert på siden av tårnet.  Fire missiler bæres i launcheren, med seks ekstra i mannskapsrommet.
For å hjelpe med avstandsbedømming er en laser avstandsmåler med rundt 10 km rekkevidde montert.  Oppgraderte vogner har også et annen generasjons termisk sikte.
De andre tekniske dataene for M6 Linebacker er de samme som M2 Bradley-variantene de er basert på.
Kystringvinge

Utseende

En middelsstor sommerfugl, hunnen er betydelig større og kraftigere enn hannen. Oversidens grunnfarge er lys brun, med et bredt, oppbrudt, hvitgult bånd langs vingenes ytterkant. I dette båndet sitter det en liten øyeflekk ved forvingenes fremkant, ofte en eller to mindre, svarte flekker lengre bak. Forvingens underside er brungul, med mørkere kanter og øyeflekk ved spissen. Øyeflekken brukes til å skremme vekk fugler som jakter på den. Den vipper "øye" opp og på den måten skremmer vekk angripere. Bakvingene underside er vatret svartgrå, og gir utmerket kamuflasje når sommerfuglen sitter på lavkledte steiner.

Levevis

Kystringvingen flyr ved klippekyster, rullesteinstrender og svaberg i juli – august. Larven lever på dvergsmyle (Aira praecox) og svingel (Festuca). Den er forholdsvis vanlig langs kysten til Rogaland, unntatt innerst i Oslofjorden. Det finnes spredte funn nord til Flora i Sogn og Fjordane. Noen få steder i Sør-Norge finnes den også i innlandet.
Hortenfestivalen

Hortenfestivalen er en norsk musikkfestival, som årlig arrangeres i Horten. Festivalen ble grunnlagt så tidlig som i 1975 og har med unntak av en liten periode på 80 og 90-tallet holdt gående frem til idag. Til tross for økonomisk motgang og lave besøkstall har Hortenfestivalen overlevd. Festivalen drives i dag utelukkende på frivillig basis.
I 1978 spelte Bob Marley på festivalen.
Ishockey under Vinter-OL 2018 – Menn – Tropper

Utelatte spillere

På grunn av at NHL-spillere ikke får delta i turneringen var stjernespilleren Mats Zuccarello (New York Rangers) og Andreas Martinsen (Rockford IceHogs, AHL, med NHL-kontrakt for Chicago Blackhawks) ikke med i OL-troppen. De mest oppsiktsvekkende utelatelsene var derfor Thomas Valkvæ Olsen (Södertälje SK), en av lagets toppscorere i HockeyAllsvenskan; Sondre Olden (KHL Medveščak Zagreb), den tiende beste poengplukkeren i østerrikske EBEL; og Robin Dahlstrøm fra Storhamar Hockey.
Jørgen Karterud (skade), Dennis Sveum (skade) og Steffen Søberg (takket nei til landslaget) ble heller ikke tatt ut til OL-troppen.
Roquefort

Roquefort er en blåmuggost oppkalt etter Roquefort-sur-Soulzon i det sørlige Frankrike. Osten ble først skildret av Plinus den eldre i år 79, og først nevnt under navnet roquefort i 1060. Osten er vernet etter opphavssted, slik at bare oster fra hulene ved Roquefort-sur-Soulzon kan kalles roquefortoster. Osten er smuldrete, noe fuktig, og hvit i farge med blå streker av mugg. Den har sterk lukt og smak med et særskilt preg av smørsyre og en ekstra spiss fra muggen. Den har ingen skorpe. 
Et typisk ostehjul veier mellom 2,5 og 3 kilo. For hvert kilo ost trenger man om lag 4,5 liter melk, og roquefort inneholder derfor mye fett, protein og mineral.
Muggtypen som gir osten den særegne smaken heter Penicillium roqueforti og finnes i jorden i de naturlige grottene rundt Roquefort-sur-Soulzon. Ostemakere høstet tradisjonelt muggen ved å legge brød i grottene slik at de ble dekket av mugg. Man tilsatte så muggen i ostemassen etter at den hadde stivnet noe.
Man kan nå dyrke muggen i laboratorium, og roquefortost blir i dag laget i hele regionen. Etter fransk lov kan likevel bare ost som er lagret i de naturlige grottene rundt Roquefort benytte navnet. Man må også bruke en spesiell sauemelk for å lage ekte roquefort, nemlig melk fra lacaune-søyer fra de omliggende distriktene Aveyron, Lozère, Gard, Hérault og Tarn.
Ole Andreas Krogness

Tidlig liv og karriere

Krogness var sønn av presten Ole Andreas Tangen Krogness (1832–1887) og hustru Christiane Augusta Lindeman (1850–1928). Farfaren var politikeren Ole Andreas Krogness. Oldefar på morssiden var Ole Andreas Lindeman.
Han tok examen artium i 1904, og cand. real.-eksamen fra Universitetet i Oslo i 1912. Fra 1908 arbeidet han som assistent for Kristian Birkeland.
I juni 1912 ble han gift med Dagny Vegerd Guldberg, datter av legen Carl Johan Guldberg. De fikk fem barn. Datteren Synnøve, født i 1915, ble senere gift med økonomen Leif Holbæk-Hanssen.

Senere karriere

I 1912 ble Krogness ansatt som direktør for observatoriet på Haldde. Han flyttet dit med familien, og fikk i 1915 selskap av Olaf Devik med familie. Sammen foreslo de to opprettelsen av et geofysisk institutt i Tromsø, og de flyttet dit i 1918. Krogness ble leder for Værvarslinga i Nord-Norge fram til 1922. Han var styremedlem for Tromsø museum fra 1919 til 1923 og styreformann fra 1923 til 1928. Komiteen for de Vitenskapelige Institusjoner i Tromsø foreslo etableringen av et universitet samme sted.
Fra 1928 var han professor i jordmagnetisme og kosmisk fysikk ved Bergens Museum. Stillingen var nyopprettet.
Han er tildelt ridderordenen av Æreslegionen og offisers grad av Italias kroneorden.
Gaogang

Gaogang (kinesisk: 高港区; pinyin: Gāogǎng Qū) er et bydistrikt i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Taizhou.
Det har et areal på 224 km² og teller ca. 190.000 innbyggere (2004).
Slekt (jus)

Slekt som juridisk begrep betegner tradisjonelt i Europa personer som nedstammer agnatisk (i mannslinje, «på sverdsiden») fra samme person. Disse personene vil gjerne ha samme slektsnavn. Uttrykket slekt brukes imidlertid også i dagligtalen i en bredere forstand, om alle man er i familie med, både agnatisk og kognatisk (gjennom kvinneledd, «på spinnesiden») («er i slekt med»). Slekt i tradisjonell juridisk forstand kan derfor også omtales som slekt i snevrere forstand.
Til det tradisjonelle slektsbegrepet regnes også kvinner som giftes inn i den. Døtre tilhører slekten frem til de eventuelt gifter seg inn i en annen slekt. Adopterte er ofte også regnet med i slekten.
Det tradisjonelle slektsbegrepet har i mange vestlige land fått en svakere stilling i lovgivningen i nyere tid. Mens slektsnavn etter det tradisjonelle slektsbegrepet følger mannslinjen, har nyere navnelovgivning i Norge åpnet for at slike navn kan overføres gjennom kvinneledd, og i navneloven er begrepet slektsnavn avskaffet og erstattet av etternavn. Arverett og flere andre rettsforhold er uavhengig av om slektsskapet går gjennom manns- eller kvinneledd.
Å være i slekt eller familie med personer, har rettslig betydning både rettshistorisk og idag. Kort kan nevnes navnerett, arverett, odels- og åsetesrett, forsørgelses- og bidragsplikt, inhabilitet til å treffe avgjørelser og begrensninger i vitneplikt.
Arvelig adelskap har nesten alltid fulgt mannslinjen, men dog slik at også døtre ble regnet som adelige (dvs. alle, både kvinner og menn, arver sin fars status som adelig). Tronfølge i monarkier har for det meste fulgt det samme prinsippet, men med unntak når det var nødvendig for å sikre tronfølgen. I Norge var arveretten til tronen basert på salisk rett, altså agnatisk-primogenitur (eldste sønn arver), frem til 1990, men slik at det fortsatt er salisk tronfølge som gjelder for kronprinsen (kong Haralds yngre barn) som er født før 1990. Neste tronskifte i Norge vil derfor også følge salisk rett.