Blackburn (West Lothian)

Historie

Blackburn betyr «svart elv», fra angelsaksisk blæc, «svart», og burna, «elv», og var opprinnelig en henvisning til en elv i nærheten. Navnet ble nedtegnet som Blachebrine i 1152 som siden ble anglifisert eller modernisert som Blackburn. Som et lite industrialisert senter utviklet Blackburn seg først som et sted for framstilling av tekstilprodukter fra ull og bomull. På 1600-tallet var Blackburn mer en sammenstilling av hus og gårder enn en landsby, og ved 1691 var det rundt 40 familier som bodde her. På slutten av 1700-tallet kom endringene i form av en rik landeier fra Airdrie, George Moncrieff, som kjøpte om jord og land i og ved Blackburn. I tillegg til å bygge seg et herskapshus, Blackburn House, i 1771–1772, endret han jordbrukspraksisen ved å omlegge til større, mer moderne og mer økonomiske gårdsbruk. Den opprinnelige befolkningen, småbrukerne og leietakerne, ble presset ut. Med bedre metoder for gjødsling, treplanting og krøtteravling ble landet mer produktiv, rentene gikk opp og økte inntekter til Moncrieff.
Industrialiseringen begynte på midten av 1800-tallet da byen ble det fremste senteret for kullgruvedrift i Skottland. Det førte til en rask og stor vekst i befolkningen. Gammel statistikk forteller at på 1790-tallet var det en bomullsfabrikk som sysselsatte 120 menn, kvinner og barn. Utover mot slutten av 1800-tallet dalte framstillingen av ullprodukter og veverne fant seg jobber i kullindustrien.
Tidlig på 1960-tallet besluttet British Motor Corporation (i 1968 slått sammen som et underselskap av Leyland Motors) å bygge en bilfabrikk på et sted mellom Blackburn og Bathgate. Denne industrien skulle bøte på tapte arbeidsplasser fra nedgangen i kullindustrien. Byrådet besluttet å ta imot sin andel av befolkningsoverskudd fra Glasgow og Blackburn skulle bli senteret for tilstrømningen av industriarbeiderne. Fra 1961 steg den lokale befolkningen fra 4302 til mer enn det dobbelte i løpet av fire år. 500 ny hus ble bygget, et nytt kjøpesenter, to nye skoler, et hotell og et nytt sirkulært bibliotek. Det var planlagt en vekst fra 4 000 til 10 000 innbyggere.
Veksten stoppet opp. Fabrikken for potetgullmerket Highlander Crisps (framstilt av italienske San Carlo Gruppo Alimentare) var opprinnelig basert i Blackburn fram til motorveien M8 ble bygget i 1965. Fabrikken flyttet da til industriområdet Whitehill i Bathgate. British Leyland klarte ikke å opprettholde produksjonen og bilfabrikken ble stengt i 1986. Det førte til en generell tilbakegang for området, og flere av husene som ble bygget på 1960-tallet ble revet. Nedgangen førte til rask fall i befolkningen igjen da lokalmyndighetene fikk vanskeligheter med å skaffe nye arbeidsplasser. Dog ble jernbanestasjonen ved Bathgate ble åpnet på nytt i 1986 og den 30 minutter reisen til Edinburgh har tiltrukket seg pendlere til å bosette seg i Blackburn. Ved 2001 var befolkningen på 4 810 innbyggere, nær på samme nivå som på begynnelsen av 1960-tallet, og økt lite fram til 2014 da den er beregnet til 5 470 innbyggere. Dagens situasjon er oppsummert som følgende: «Ingen kan nekte for at Blackburn har mange problemer, arbeidsledighet, vandalisme, dårlige boliger, mangel på offentlige anlegg, men i dag ser kanskje framtiden noe lysere ut enn den har vært det siste tiåret.»

Utdannelse

St Kentigern's Academy er en stor katolsk skole med elever fra en rekke byer i området. En annen skole er Bathgate Academy som er lokalisert 3 km fra Blackburn. Det er i tillegg tre grunnskoler: Murrayfield Primary, Our Lady of Lourdes Primary, og Blackburn Primary, foruten en kombinert grunn- og videregående spesialskole ved navn Pinewood School.