google/wiki40b huggingface dataset:
Kempegowda internasjonale lufthavn

Historie

Flyplassprosjektet startet som et offentlig og privat joint venture mellom Zürich lufthavn, Siemens, Karnatakas regjering og de indiske lufartsmyndigheter, "Airports Authority of India (AAI)". Byggearbeidene begynte juli 2005 etter en ti år lang utsettelse. Flyplassen var opprinnelig planlagt for 6,5 million passasjerer årlig, men ble senere endret til 12 millioner årlig. Endringene førte til at terminalen måtte bygges større, flere oppstillingsplasser for fly, ny taksebane og ytterligere infrastruktur. Flyplassen ble åpnet 30. mars 2008, men på grunn av forsinkelser i flykontrolltjenesten (ATC) ble den tilslutt tatt i bruk 24. mai 2008. Et fly fra Jet Airways fra Mumbai markerte starten på operasjonene. Senere  ble en Indian Airlines flight til Singapore den første til å ta av. Den velkjente og uttjente gamle HAL-plassen i Bangalors sentrum kunne stenge for kommersiell trafikk.

Nytt navn

Den 27. februar 2009 foreslo Karnatakas regjering overfor regjeringen i New Delhi å endre plassens navn til byens grunnlegger, Kempe Gowda I og i 2011, ble det rettet en ny henvendelse til sentralregjeringen om å gi plassen navn etter Kempegowda. In 2012, the central government accepted the state government's proposal to name the airport after Kempegowda. Den 18. juli 2013 ble navnet formelt godtatt. Til slutt fikk flyplassen sitt nye navn den 14. desember 2013. Samtidig ble en ny terminal (Terminal 1A) tatt i bruk..

Utvidelser

Kempegowda Airport er blitt utvidet i to faser. Fase 1 ble fullført i desember 2013 til en kostnad på 1 500 crore Rupi. Terminalbygget ble utvidet til 150  556 kvadratmeter med check-in, immigrasjon, sikkerhet og fasiliteter i bagasjehallen, alt ble utvidet. I tillegg ble Terminal 1A utvidet med tre  internasjonale utganger, den ene for  Airbus A380, verdens største passasjerfly. Alt i alt har fase 1 løftet  Kempegowdas passasjerkapasitet til 20 millioner i året.
Fase 2 omfatter bygging av en ny rullebane og ny terminal. Det vil gjøre Kempegowda istand til å betjene de forventede 55 millioner passasjerer som vil bruke plassen årlig frem til 2029-30. Det vil også sette plassen istand til å håndtere 1 million tonn frakt, en betydelig økning i forhold til eksisterende kapasitet på 350 000 tonn. Denne fssen ble klarert  av "Ministry of Environment and Forests" i september 2014. og forventet ferdig i 2020.

Rullebane

Kempegowda International Airport har en rullebane 09/27 som er 4 000 meter lang og 60 meter bred som kan ta imot alle typer fly. Byggearbeidene for en ny rullebane pågår og forventes klar i 2020 sammen med nytt terminalbygg.
Herdlefjorden

Herdlefjorden er en fjord i Meland og Askøy kommuner i Hordaland fylke. Den går fra Herdla i nord til Byfjorden ved Bergen i sør.  Sør- vestover er Herdlefjorden avgrenset av Askøy, mens Holsnøy er avgrensingen nord- østover.
Navnet kommer av øya Herdla. På gamle kart er navnet Herløfjorden, i samsvar med stavingen av øynavnet.

Seilingslei

Herdlefjorden er en seilingslei inn til Bergen, men Hjeltefjorden er mer brukt som seilingslei. Seilingshøyden gjennom Hjeltefjorden og under Askøybrua er 63 meter. I sammenhengen med at Askøybroa åpnet i 1992, ble det gitt politiske løfter om en alternativ seilingslei inn til Bergen. Tanken er at høye cruiseskip og oljeinstallasjoner skal kunne komme helt inn i Bergen havn. Flaskehalsen for innseiling i Herdlefjorden er ved Herdla. Det var planer om å utvide leia ved å sprenge den ut i Skjelangersundet og «Det Naue». Saken har være diskutert i flere år. 
Til slutt ble saken lagt død da det viste seg at fjordbunnen i dette området er av løssand og grus. Sprenges det hull vil dette hullet etter få år bli «tettet» igjen av havstrømmen som beveger løsmassene på bunnen.
Chalcopharis

Utseende

Middelsstore, mørkt metallisk fargede gullbasser. Kroppen er kraftig og jevnbred. Oversiden er fint punktert, med punktrader på dekkvingene. Scutellum er stort og kileformet, ikke dekket av pronotum.

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.
De voksne billene besøker gjerne blomster for å ete pollen.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea.
Vatneli skole

Historie

Den nåværende skolen startet opp i 1998 i Vatneli, i utkanten av bydelen Hana, 4 kilometer fra sentrum av Sandnes. Opprinnelig var stedet en helseheim fra 1928. Adventkirken har utført et omfattende restaurerings- og renoveringsarbeid for at hovedbygningen skulle kunne fremstå som et tidsmessig skolebygg. Siden har menigheten og skolen ført opp et nybygg på 600 kvm. der den gamle kurbygningen stod. Dette bygget inneholder en gymnastikksal, garderobeanlegg og storsal for skolens og menighetens samlinger. Frivillige har lagt ned 16.000 dugnadstimer i nybygget som ble åpnet i mai 2003.
Skolen overtok etter Pilabakken skole i Adventkirkens tidligere lokaler i Hoveveien. Denne skolen ble startet i 1978.
The Wicker Man

Handling

The Wicker Man handler om Politimannen Sgt. Howie (Edward Woodward) som kommer til en øy utenfor Skottland for å etterforske ungjenta May Morrisons forsvinning. Til hans fortvilelse gir lokalbefolkningen inntrykk av å aldri ha hørt om jenta, men når Sgt. Howie begynner å grave dypere oppdagere han at lokalbefolkningen med vilje jobber imot ham og at de bindes sammen av en litt spesiell overbevisning.
Macrodorcas virginiae

Utseende

En middelsstor (hannen 18-31 millimeter), slank, brunsvart hjortebille. Hannen har lange, nokså rette kjever med en kraftig, firkantet tann nær spissen. Pronotum er rundet, tydelig bredere enn dekkvingene.

Levevis

Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra det nordlige Thailand.
Årets verk

Årets verk var en musikkpris som ble innstiftet av TONO og utdelt av NOPA. Prisen ble første gang delt ut i 1965 og ble deretter utdelt årlig fram til og med 1996. Antall priser som ble delt ut hvert år varierte. Fram til 1986 ble det kun delt ut priser innen musikk, men fra og med 1987 ble det også delt ut priser innen tekst. En pris som også hadde navnet Årets verk, ble i de samme årene delt ut av Norsk Komponistforening til et verk innen samtidsmusikken. Fra og med 1998 ble Årets verk erstattet av opphavsmannsprisen Edvard-prisen som er samarbeid mellom Norsk Komponistforening, NOPA og TONO.
Hieronymus Scholeus

Hieronymus Scholeus var en prospekttegner av ukjent nasjonalitet som i 1581 tegnet det første kjente prospekt av Bergen. Det finnes som kobberstikk i plansjeverket eller atlaset Civitates Orbis Terrarum, utgitt i Köln i årene 1572 – 1618 av forleggeren Georg Braun og grafikeren Franz Hogenberg. Bergensprospektet foreligger i bind fire av verket, Liber quartus urbium praecipuarum totius mundi, som antagelig utkom i 1589.
Scholeus har også tegnet forelegget til prospektet av Stockholm i samme bind; begge er signert i trykkplaten. Han antas også å ha tegnet prospektene av Helsingør og Ribe, men ingen av disse er signert. Det har vært antatt at han var svensk siden han også arbeidet i Sverige, men Brinkmann mener at han mest sannsynlig var tysker eller nederlender.
Flere forfattere har reist tvil om at Scholeus virkelig har vært i Bergen, men et brev  fra stattholder Henrik Rantzau til kong Frederik II i 1585 bekrefter at tegneren virkelig var i byen da han tegnet bildet. Rantzau forteller at Georg Braun i Köln hadde bedt ham om skaffe et bilde, og han hadde da bestilt og sendt en kopi av et eldre bilde i Bergensfarernes gilde i Lübeck. Men Braun hadde avvist det som hundre år for gammelt og hadde derfor fått en som selv hadde vært på stedet til å tegne byen. 
Henrik Rantzau (1526-1598) var kongelig dansk stattholder i Schleswig og Holstein. Han hadde kontakt med Braun og Hogenberg i Köln og hjalp dem med utgivelsen av atlaset ved å skaffe et kart over Danmark og bilder av flere byer i hertugdømmene og Jylland. Kontakten med utgiverne av atlaset fikk den svenske forfatteren L.M. Bååth til å tro at at Rantzau selv hadde tegnet foreleggene til de skandinaviske byprospektene under pseudonymet Hieronymus Scholeus.
En variant av stikket ble utgitt i Köln i 1629 i verket De Republicis Hanseaticis. Denne varianten er regnet som mindre troverdig og mindre presist.
Stikket viser blant annet de nå forsvunne Nikolaikirken og Martinskirken.
Dyrehage

En dyrehage, dyrepark eller zoologisk hage, ofte forkortet zoo, er en park eller område hvor ville eller tamme dyr holdes inngjerdet slik at (som regel betalende) gjester kan se og studere dem. Noen dyreparker viser ville dyr fra hele verden, andre visse dyregrupper eller dyr fra bestemte naturområder. En dyrepark kan derfor også omfatte for eksempel akvarier, terrarier, sommerfuglhager og fuglehus. Mange anlegg stiller også ut husdyr.
Mens gamle parker har holdt dyr i fangenskap under leveforhold på grensen til dyremishandling, har moderne parker lagt større vekt på dyrevern og gitt dyrene større plass og naturlige omgivelser, for eksempel i store viltreservater. Enkelte parker deltar også i vitenskapelig forskning og internasjonale nettverk for bevaring av truede arter. Nye ungekull har ofte vært ansett som tegn på trivsel.

Dyrehager i utlandet

En mengde byer har zoologiske hager eller større dyreparker.
Taurrhina manowensis

Utseende

En middelsstor (Ca. 25-30 millimeter), blank gullbasse. Arten er noe variabel i fargen, men oftest er forkroppen svart og dekkvingene mer eller mindre brunlige med bronseaktig glans. Også beina er ganske variable i fargen. Hannens panne er forlenget, med nokså lange, skrått utoverrettede pigger på sidene og et T-formet fremspring i midten.

Utbredelse

Arten er utbredt i Tanzania.
Protactinium

Historie

I 1871 forutså Dmitrij Mendelejev eksistensen av et grunnstoff på plassen mellom thorium og uran. Den britiske kjemikeren William Crookes isolerte protactinium fra uran i 1900, men identifiserte det ikke som et nytt grunnstoff.
Protactinium ble først identifisert i 1913 da Kasimir Fajans og O. H. Göhring fant den kortlivede isotopen ²³⁴ᵐ¹Pa (med halveringstid på 1,17 minutt) under forskning på nedbrytningstrinnene til ²³⁸U (uran). De døpte det nye grunnstoffet «brevium» (etter latin brevis, «kort»). Navnet ble forandret til «protoactinium» i 1918 da to grupper med forskere (Otto Hahn og Lise Meitner fra Tyskland samt Frederick Soddy og John Cranston fra Storbritannia) oppdaget ²³¹Pa uavhengig av hverandre. Navnet ble forkortet til protactinium i 1949.
Navnet kommer av gresk protos som betyr «foran», og grunnstoffet actinium som protactinium henfaller til.

Egenskaper

Protactinium er et skinnende, hardt sølvgrått metall som danner et tynt sjikt protactiniumoksid (PaO) i kontakt med luft. Det blir superledende ved temperaturer under 1,4 K. Protactinium er en sterk alfastrålings-kilde og er giftig.

Isotoper

Protactinium har ingen stabile isotoper. Naturlig forekommende protactinium består av 4 isotoper:
²³¹Pa (99,999999997825 %) med halveringstid 32 760 år
²³⁴ᵐ¹Pa (1,5 · 10 ⁻⁹ %) med halveringstid 1,17 minutter
²³⁴Pa (6,7 · 10 ⁻¹⁰ %) med halveringstid 6,7 timer
²³³Pa (5 · 10 ⁻¹² %) med halveringstid 26,967 døgn.

I tillegg er 25 kunstig fremstilte isotoper kjent. De mest stabile av disse er ²³⁰Pa med halveringstid 17,4 døgn, ²²⁹Pa med halveringstid 1,50 døgn, og ²³²Pa med halveringstid 1,31 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.
CAS-nummer: 7440-13-3

Forekomst

Protactinium finnes naturlig i mineralet bekblende i konsentrasjoner på omkring 0,1 ppm. I uranmalm fra Den demokratiske republikken Kongo kan konsentrasjonen være opptil 3 ppm. 
I 1961 ble det kunngjort at UKAEA hadde fremstilt 125 gram av 99,9 % rent ²³¹Pa ved å behandle 55 tonn uranmalm i en 12-trinns prosess. Fremstillingen kostet omkring 500 000 USD. Dette var i mange år verdens eneste tilgjengelige prøve av rent protactinium. Oak Ridge National Laboratory (ORNL) i Tennessee, USA, fremstiller ²³¹Pa som selges for omkring 280 USD per gram.

Anvendelse

På grunn av stoffets sjeldenhet, høye radioaktivitet og giftighet er det for tiden ingen bruk av protactinium, bortsett fra i vitenskapelig forskning.
Strupesang

Strupesang, eller overtonesang, er en sangteknikk som utføres ved å dra en lang mørk tone fra langt ned i strupen. Over denne tonnen kommer andre, lysere toner, ved at strupesangeren setter tungen i ulike stillinger i munnen. Strupesang forekommer i musikktradisjoner spredt rundt i hele verden, men i hovedsak hos tuvinere, mongolene, tibetanske munker, inuitter, samer og basjkirer.
Nikos Karelis

Landslaget

11. oktober 2014 fikk han sin første landskamp for Hellas mot Finland. Han scoret også sitt første landslagsmål i samme kamp.
Serafino Dubois

Liv og karriere

Dubois vokste opp og bodde i Roma størstedelen av livet. 
I Roma 1846 målte Dubois krefter med Marmaduke Wyvill, men var underlegen i partier uten forgaver. I de neste to årtiene spilte Dubois en rekke matcher og kunne måle seg mot de sterkeste spillerne. Den nøyaktige spillestyrken hans er vanskelig å vurdere, spesielt fordi han var vant til de særegne italienske sjakkreglene og hadde problemer med å tilpasse seg det internasjonale regelsettet. I sine mest aktive år var Dubois likevel en av de beste spillerne i verden.
I 1855 og 1856 spilte Dubois mot ledende mestre på Café de la Régence i Paris, og slo da Jules Arnous de Rivière i en større match med sifrene +22 =3 −8.
Dubois hadde ikke råd til å delta på den første store internasjonale sjakkturneringen i London 1851, men under den andre turneringen i London 1862 kom han på han femteplass, bak blant andre Adolf Anderssen og Louis Paulsen. Han kom foran den unge Wilhelm Steinitz i selve turneringen, men i en match arrangert etter turneringen ble han slått av den seinere verdensmesteren med sifrene 5,5:3,5 .
I 1863 slo Dubois seg ned i Nederland. På grunn av helseproblemer flyttet han tilbake til Roma allerede to år etter og drev deretter stort sett med sjakklitteratur.
Dubois' forsøk på å leve av sjakken ble dels hindret av at de italienske sjakkreglene avvek en del fra internasjonale regler. Av stor betydning for åpningsteorien var den italienske regelen om «fri rokade». Denne innebærer at konge og tårn kan plasseres på flere mulige felt under rokaden, deriblant den andre brikkens opprinnelige posisjon, dvs Te1 og Ka1/Kh1. Videre eksisterte ikke en passant-regelen i Italia, og under bondeforvandlingen kunne bonden bare omvandles til brikker som allerede var slått ut. Dersom ingen av ens egne brikker var slått ut, måtte bonden beskyttes så lenge den sto i vent på omvandlingsfeltet.
I Dubois' levetid ble det arbeidet for enhetlige sjakkregler og han selv engasjerte seg sterkt og lenge for at de italienske reglene skulle gjøres internasjonale, spesielt var han opptatt av å få gjennom regelen om fri rokade. I 1880-årene gikk Italia likevel over til de moderne, gjeldende reglene. Dubois' sterke engasjement ble på sett og vis hemmende for italiensk sjakk fordi den forsinkede overgangen førte til at landets tidligere ledende stilling var tapt.
Fylkesvei 5312

Fylkesveg 5312 går mellom Meland og Sætre i Meland kommune. Veien er 3,3 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv246.
Progreso (kommune)

Historie

Progreso ble grunnlagt 15. mars 2010.

Regjeringen

Ordføreren (alcaldesa) i kommunen er Cristina Castro (2010-2015).
Zorros merke

Handling

Diego Vega (Tyrone Power) er sønnen til en spansk guvernør i California. Han kommer hjem fra Madrid og oppdager at faren har blitt avsatt av Luis Quintero (J. Edward Bromberg), som har tatt makten ved de militæres hjelp, og utsuger og undertrykker folket. Diego maskerer seg som landeveisrøveren Zorro og går til kamp mot Quintero og hans medhjelper, kaptein Esteban (Basil Rathbone). Han dreper Esteban, og Quintero flykter til Spania.
Holtet (Harstad)

Holtet er en bydel i Harstad i Troms. Den ligger mellom Medkila og Breivika, rundt fem kilometer sør for Harstad sentrum.
Holtet har ca. 300 innbyggere. Riksvei 83 passerer gjennom stedet.
Blanka av Namur

Bakgrunn

Blanka ble født i slottet Namur i det nåværende Belgia som datter av grev Jean Dampierre av Namur og grevinne Marie av Artois, som nedstammet fra kong Ludvig VIII av Frankrike. Man vet ikke når hun ble født, men hun var trolig jevngammel med sin ektemann (født 1316).
Erik Rudeng

Forsker og forfatter

Rudeng har vært opptatt av at næringslivsledere skal ta ansvar for å finansiere kultur og forskning. Denne interessen har resultert i at han har skrevet tre biografier over kjente næringslivsledere som har hatt stor betydning for kultur og vitenskap på begynnelsen av 1900-tallet: Johan Throne Holst, William M. Nygaard d.e. og Mads Wiel Nygaard. En syntese av to av disse bedriftslederbiografiene ble publisert som artikkelen William Nygaard, Johan Throne Holst og P.M. Røwde i komparativt lys i Nytt Norsk Tidsskrift 1999:2.
I 1990 år overtok Rudeng for tre år vervet som leder for Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening. Han har vært redaktør for boka «Kunnskapsregimer», hvor akademikere, politikere og næringslivsfolk drøftet konklusjonene i Rune Slagstads verk De nasjonale strateger.

Utenrikskulturpolitikk

Organisatorisk har Rudeng forsøkt å styrke samarbeidet mellom næringsliv og kulturliv ved å ta initiativ til organisasjonen Norsk Forum, som han ledet fra 1984 til 1989. Utenriksminister Knut Vollebæk nedsatte i 1999 det såkalte Rudeng-utvalget, som i år 2000 fremla en rapport om hvordan Norge skulle profileres som kulturnasjon i utlandet, og hvordan det tradisjonelle klisjébildet av Norge kunne nedtones. Den neste utenriksministeren, Thorbjørn Jagland, laget en handlingsplan basert på rapporten, men denne ble skrinlagt av hans etterfølger Jan Petersen. I 2006 gjenopptok UD arbeidet med nyordning av utenrikskulturpolitikken gjennom det såkalte Omdømmeutvalget, og Rudeng uttalte seg kritisk til at hensyn til «omdømme» og «profilering» fortrengte begrepet kultur.

Fritt Ord

I Rudengs periode som direktør for Fritt Ord har stiftelsen finansiert oppstarten av Litteraturhuset og støttet utgivelsen av Norsk biografisk leksikon og Store norske leksikon. Dessuten har stiftelsen kjøpt det tidligere hovedkvarteret til avisa The Guardian i Farringdon Road i London. I 2010 har Fritt Ord sammen med Sparebankstiftelsen DnB NOR støttet fortsatt drift av den nettbaserte versjonen av SNL.

Utmerkelser

Rudeng ble i 2012 gjort til ridder 1. klasse av St. Olavs Orden.
Jørgensen (selskap)

Jørgensen AS er en norsk bulktransportør, og har vært Skandinavias største siden 80-tallet. 
Jørgensen jobber hovedsakelig med produkter fra petrokjemi-, mineral- og næringsmiddelindustrien. Selskapets lastebiler kjennetegnes av hvit bakgrunnsfarge med Jørgensen skrevet i grønn skrift.

Historie

Bedriften ble startet i 1946 av Arthur Jørgensen. Bedriften ble i 1977 overtatt av sønnen Ivar Jørgensen som fremdeles arbeider i selskapet.
Lichfield

Etymologi

Opprinnelsen til det moderne stedsnavnet Lichfield er todelt. Ved landsbyen Wall i Staffordshire, 3,5 km sør for dagens by, var det en romersk-britisk landsby, Letocetum, et vanlig brytonisk stedsnavn i betydningen «Gråskog»; grå refererer kanskje til mangfoldet i trær i landskapet, slik som ask og alm. Dette navnet ble formidlet videre til angelsaksisk som Lyccid, sammenlign med gammelwalisisk: Luitcoyt, noe som gikk inn i angelsaksisk: feld, «åpent land». Dette ordet Lyccidfeld er opprinnelsen til stedsnavnet Lichfield.
En folkelig etymologi hevder at et tusen kristne ble martyrer i Lichfield rundt år 300 under styret til den romerske keiseren Diokletian. Navnet Lichfield betyr derfor «de dødes mark», ettersom lich er et sørengelsk dialektord som har overlevd fra angelsaksiske lic i betydningen «lik» (død person). Hvor besnærende denne forklaringen enn er, er det intet som støtter denne legenden da ingen kult av døde kan gjenfinnes i noen kilder.
Sko med avrundet såle

Sko med avrundet såle, også kalt Masaisko, er en type sko der sålen er avrundet og danner en bue ned mot bakken. Sålens utforming har til hensikt å utfordre kroppens instabilitet og balanse, og aktivere muskler i ryggsøyle, hofter, ankler og knær, for å opprettholde balanse på den ubalanserte stillingen.
Sko med avrundet såle knyttes også til flere helsemessige fordeler. Skoene skal redusere belastning på knær og hofte med 19 prosent, og kan hjelpe mot rygg-, hofte-, kne- og fotproblemer. En randomisert studie har derimot også vist at det ikke er noen betydelige forskjeller mellom bruken av masaisko og vanlige joggesko for dem med kroniske korsryggssmerter.
Skoene kom på markedet i 2000-årene.
Hellas' geografi

Øygrupper

Kun større øyer er nevnt innenfor de respektive øygrupper. En rekke mindre og ubebodde øyer finnes også.

Kykladene

Kykladene består av Mykonos, Delos, Paros, Antiparos, Naxos, Koufonisia, Keros, Skhinoussas, Irakila, Donoussa, Amorgos, Ios, Folegandros, Santorini, Thirassia, Anafi, Milos, Sifnos, Serifos, Syros, Tinos, Kythnos, Kea og Andros.

Dodekanesene

Dodekanesene består av Rhodos, Khalki, Kastellorizo, Kos, Pserimos, Kalimnos, Tilos, Telendos, Nisyros, Leros, Patmos, Lipsi, Symi, Kárpathos, Kasos og Astypalaia.

Sporadene

Sporadene består av Skiathos, Skopelos, Alonnisos og Skiros.

De joniske øyer

De joniske øyer består av Korfu, Paxos, Antipaxos, Lefkada, Ithaka, Kefallonia, Zakynthos og Kythira.

Nordlige egeiske øyer

Nordlige egeiske øyer i Egeerhavet består av Samos, Ikaria, Khíos, Psara, Inousses, Lesbos, Limnos, Agios Efstratios, Thassos og Samothrake.

De saroniske øyer

De saroniske øyer består av Egina, Poros, Hydra og Spetses.

Klima

Det er ikke så enkelt å skildre klimaet i et land som har 2000 øyer, høye fjelltopper og luftmasser som kommer fra både subtropiske og polare strøk. Middelhavet styrer likevel det meste av klimaet, og den våteste tiden på året er vinteren. Somrene er så godt som helt tørre, og størst sjanse for regnbyger har man lengst nord, men selv Thessaloniki får bare noen få våte dager hver måned. Temperaturen i lavlandet blir ofte svært høy (30-35°C), og nattetemperaturen i Athen går normalt ikke under 22°C i juli og august. Hellas' varmeste områder er det indre lavlandet i Peloponnes og Thessalia. I kystområdene blir som regel varmen dempet av en lett sjøbris, og mange områder får en vedvarende nordlig vind kalt etesian. Som de fleste andre steder i verden minker temperaturen med høyden, men i Hellas kanskje mer enn andre steder. På en varm ettermiddag kan temperaturen faktisk synke med så mye som 8°C per 1000 m. 
Nedbøren tar seg litt opp på høsten, og det kan da komme enkelte tordenbyger. Selv midtvinters er det likevel lengre perioder med sol, kalt "de lykkelege dagene". Mest nedbør får vestsiden av Pindos- og Peloponnesfjellene, ofte i form av snø. På grunn av alle fjellområdene og alle øyene har kaldluften fra nord problemer med å trenge langt sør. Det betyr at kystbyene i nord er mye kaldere enn Athen og de sørlige områdene om vinteren. Kraftig kulde er sjelden, men et par ganger om vinteren kan snøbygene gå så langt sør som til Peloponnes, og det er ofte frost i enkelte dalstrøk. Om våren minker nedbøren igjen, men i Thessaloniki begynner den tørre perioden først i juni. 
Athen har en årlig nedbørsnormal på 402 mm, mens Thessaloniki i nord har 470 mm. Athen har derimot bare normalt 27 mm fra juni og ut august.

Fauna og flora

50% av Hellas er dekket av skoger med stor variasjon i vegetasjonen. En reise gjennom landet vil by på alt fra alpin barskog til typiske middelhavsplanter som for eksempel palmer. 
Seler, havskilpadder og andre sjeldne marine dyrearter lever i havene rundt Hellas, mens skogene er hjem for blant annet brunbjørn, gaupe og ulv. Også rådyr, villgeit, rødrev og villsvin lever her.