google/wiki40b huggingface dataset:
Hans Mark

Bakgrunn

Mark bodde i Wien for i en periode før han og familien flyktet via det nøytrale Sveits, etter nazistenes annektering av Østerrike. Frem til Tysklands okkupasjon bodde familien i Frankrike, da de flyttet til London hvor de bodde under slaget om Storbritannia og den tyske bombingen av London. Hans Marks far, Herman Francis Mark, arbeidet som kjemiker og fikk seg jobb i Canada, og deretter flyttet hele familien til Toronto, der de bodde for en kortere periode. Kort tid senere flyttet familien videre til USA i 1940. 
Etter at Mark ble en naturalisert amerikansk statsborger i 1945, ble han uteksaminert fra New Yorks Stuyvesant High School i 1947, og han studerte til en bachelorgrad i fysikk fra University of California, Berkeley i 1951 og han fikk en doktorgrad i fysikk fra Massachusetts Institute of Technology (MIT) i 1954.

Karriere

Etter å ha blitt tildelt doktorgraden sin, arbeidet Mark i en periode ved MIT som førsteamanuensis og som fungerende leder for Neutron Physics Group Laboratory for Nuclear Science. Han returnerte til Berkeley igjen i 1955 og han ble der frem til 1958 som en fysiker ved Lawrence Radiation Laboratory som ligger i Livermore. 
Senere reiste Mark tilbake til MIT og begynte som assisterende professor i fysikk. I 1960, vendte han igjen tilbake til University of California og han begynte å studere eksperimentell fysikk. Han ble der frem til 1964. Mark har også undervist både lavere og høyere kurs i fysikk og ingeniørvitenskap ved Boston University og ved University of California. I februar 1969 ble han valgt til direktør for et forskningssenter som var en del av romfartsorganisasjonen NASA som ligger i Mountain View i California. I denne posisjonen administrerte han dette senterets forskning og anvendelser innen luftfart, romforskning og teknologi til bruk i verdensrommet. 
Mark ble utnevnt til viseadministrerende direktør for NASA av daværende president Ronald Reagan, en stilling han hadde fra 10. juli 1981 til 1. september 1984. Da han forlot NASA i 1984, ble Mark tildelt en stilling ved University of Texas som han holdt frem til 1992. Deretter ble han en ledende professor i luftfartsteknologi ved University of Texas at Austin. I juli 1998 begynte han å arbeide ved Pentagon etter å ha blitt nominert til denne posisjonen av president Bill Clinton. 
I 2001 returnerte Hans Mark til en stilling ved University of Texas at Austin. Hans Mark er medlem av National Academy of Engineering, som er USAs høyeste utmerkelse for tekniske fagfolk. Han er også æresmedlem av American Institute of Aeronautics. Han har mottatt flere medaljer og utmerkelser, blant disse er en Joe J. King Engineering Achievement Award som han ble tildelt i 1999.
Bothynus cylindricus

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), nokså bred, blank, rødbrun hornbille. Hodet er uten horn. Hannen har en nokså stor grop foran på pronotum, med et kort horn ved forkanten. Pronotum er ganske fint og spredt punktert bortsett fra gropen som har kraftig mikroskulptur. Dekkvingene har nokså kraftige punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.

Levevis

Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Arten er kjent fra Brasil og Argentina.
Onur Recep Kıvrak

Landslaget

Han ble tatt ut i Tyrkias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Monty Python's Flying Circus

Flying Circus tar slutt

John Cleese forlot serien etter den tredje sesongen, og var dermed ikke med i de siste seks episodene som utgjorde den fjerde sesongen, selv om han ble kreditert for de sketsjene han hadde vært med på å skrive. Neil Innes og Douglas Adams er de eneste to som ikke er medlemmer i Monty Python som ble kreditert for å ha skrevet manus til serien — Innes for sanger i episodene 40, 42 og 45 (og for å ha bidratt med en sketsj i episode 45), og Adams for å ha bidratt med en sketsj om noe «completely different» i episode 45. Innes opptrådte også av og til i sceneshowene til Monty Python, og kan også sees i Monty Python og ridderne av det runde bord (og såvidt i Life of Brian).
To episoder av serien ble produsert på tysk for WDR (Westdeutscher Rundfunk), og begge fikk tittelen Monty Python's Fliegender Zirkus (som er den engelske tittelen direkte oversatt til tysk). Den første episoden ble reklamert som Monty Python's Fliegender Zirkus: Blödeln für Deutschland, og ble produsert i 1971. Denne episoden ble spilt inn på tysk. Den andre episoden ble produsert i 1972 som Monty Python's Fliegender Zirkus: Blödeln auf die feine englische Art, og ble innspilt på engelsk, og senere dubbet til tysk. Den originale engelske innspillingen ble vist på BBC i oktober i 1973.
Den siste episoden i sesong fire ble spilt inn den 16. november i 1974, og sendt den 5. desember. Det samme året ble serien vist i USA, og den ble raskt en hit også der.
For en oversikt over episodene, se episoder av Monty Python's Flying Circus
Kempkysten

Kempkysten (engelsk: Kemp Coast) er en del av kysten av Antarktis som ligger mellom Edward VIII Bay, ved 56° 25' Ø og William Scoresby Bay, ved 59° 34' Ø. Den er oppkalt etter en britisk selfanger, Peter Kemp, som oppdaga landområdet der i 1833.
Trachelophanes

Utseende

En middelsstor, avlang, matt mørkbrun trebukk. Oversiden er fint hårete. Antennene er tynne og kortere enn kroppen, pronotum tønneformet, dekkvingene jevnbrede.

Utbredelse

Arten er kjent fra Nigeria.
Zoisitt

Zoisitt er et mineral som er oppkalt etter samleren Sigmund Zois Freiherr von Edelstein. Oppdaget i 1805 på et høydedrag i Sau-alpene i Østerrike og først kalt saualpitt. I Tanzania i 1954 ble det funnet en grønn zoisittbergart med sorte hornblendeinneslutninger og store mest ugjennomsiktige rubiner. Masaiene kalte den «anyo» som betyr grønn. Riktig navn er zoisitt-amfibolitt, men navnet anyolitt brukes også. I 1967 ble det funnet en safirfarget zoisitt som kalles tanzanitt, og på syttitallet fant man zoisitter med andre farger av smykkesteinskvalitet. En tett, rødlig varietet er thulitt.
Telegrafregimentet

Historien bak regimentet

Historien om Telegrafregimentet kan dateres helt tilbake til 1867, hvor den første danske signalenheten ble etablert. Den 1. januar 1914 oppnådde denne status av en bataljon under Ingeniørregimentet. Den 1. november 1947 besluttet Forsvarsministeriet å flytte signalbataljonen fra det tekniske regiment til å tjene direkte under generalkommandoen. Signalbataljonen ble senere delt i to bataljoner. Den 1. november 1951 fikk de to bataljonene status av regimenter og ble navngitt som henholdsvis Sjællandske Telegrafregiment og Jyske Telegrafregiment.
Når Den kalde krig nærmet seg sin avslutning i 1989 besluttet Folketinget å fusjonere de to regimentene til ett enkelt med base i Fredericia, mens en bataljon ble opprettholdt på Antvorskov Kaserne på Sjælland inntil 2001. Denne beslutningen ble foretatt den 1. januar 1992, og det nye regimentet fikk navnet Telegrafregimentet.

Garnison, kaserner og baser

Regimentet har base i byene Fredericia og Haderslev. I Fredericia har regimentet to kaserner; Bülows Kaserne og Ryes Kaserne. Bülows Kaserne er hjemsted for Hærens Føringsstøtteskole og tjener som regimentshovedkvarter. Bülows Kaserne er plassert i de historiske bygninger innenfor voldene på det tidligere festningsverket i Fredericia. Ryes Kaserne er hjemsted for den andre treniningsbataljon, tredje signalbataljon og tredje Electronic Warfare-kompagni. Ryes Kaserne ble bygget i 1960-årene og grenser opp til Hyby Fælled, som blir brukt til øvelsesområde. Haderslev Kaserne er hjemsted for den femte signalbataljon, HQCOY/første brigade (Stabskompagni) og militærorkestret (Slesvigske Musikkorps). Utover de to basene opererer regimentet også i Hyby Fælled utenfor Fredericia.
Malibcong

Malibcong (Bayan ng Malibcong, Abra) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Abra. Folkemengden var på 3 428 innbyggere i 2015.
Malibcong er inndelt i 12 barangayer.
Stenophantes

Utseende

Store (opptil 60 millimeter), svært slanke og langbeinte, gulbrune trebukker. Hudpanseret er nokså tynt, disse billene er forholdsvis myke. Hodet er noe forlenget med en markert "snute". Pronotum er knudrete med en tann på hver side litt bak midten. Dekkvingene er noe reduserte, tilspisset bak og dekker ikke hele bakkroppen. Kroppen er bredest ved "skuldrene". Antennene er tynne og lengre enn dekkvingene.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Chile og Argentina), én art går nord til Bolivia.
FA-cupen 1920/21

FA-cupen 1920/21 var den 46. sesongen av den engelske FA-cupen. Tottenham Hotspur slo Wolverhampton Wanderers 1–0 i finalen. Finalen ble spilt på Stamford Bridge i London.
LCD

Virkemåte

Et LCD består av flere lag av flytende krystall-molekyler som står mellom to gjennomsiktige elektroder og to polariseringsfiltere. Panelet er inndelt i områder, celler, og hver celle har til oppgave å regulere mengden lys som slippes gjennom. Det første polariseringsfilteret slipper gjennom ganske nøyaktig halvparten av lyset, nemlig det lyset som bølger i samme plan som retningen av polariseringsfilteret. Når strømmen settes på i en celle, vil de flytende krystallene vri lyset inntil 90 grader (polariseringsplanet, ikke retningen) avhengig av strømstyrken. Hvis polariseringsfiltrene står på tvers av hverandre, vil lyset nå slippes gjennom, mens lyset ikke slippes gjennom når strømmen er av. Omvendt hvis polariseringsfiltrene står samme vei.
Hver celle kan være et piksel, eller hvert piksel kan bestå av 3 celler med fargefiltere (rød, grønn, blå) foran eller bak.

Punkter

Ordet «punkter» blir ofte brukt i sammenheng med LCD-er. Punktene forklarer hvor høy pikseltetthet det er i skjermen, når det gjelder høyde og bredde.
Maupihaa

Maupihaa eller Mopelia er en atoll i îles Sous-le-Vent i Selskapsøyene i Fransk Polynesia. Folketellingen i 2012 viste et innbyggertall på elleve. Tupai tilhører kommunen Maupiti.
Under første verdenskrig forliste den tyske hjelpekrysseren «Seeadler» ved Maupihaa i 1917.
Dugnad

Dugnad er et felles utført og ulønnet og frivillig arbeid av betydning for fellesskapet eller en enkeltperson. Dugnader utføres vanligvis i et lokalsamfunn, (for eksempel vårrydding i et borettslag, oppføring av en låve, ei båtstø, ei kai eller en lekeplass), som nabohjelp i forskjellige situasjoner, men noen ganger også på regionalt eller nasjonalt plan. Wikipedia regnes også som et dugnadsprosjekt.

Idrett

Mange idrettslag har dugnader, der medlemmene eller foreldre til medlemmene deltar, enten for å utbedre idrettsanlegg eller i arbeid som gjør at laget tjener penger. Slikt dugnadsarbeid er ifølge Norges Idrettsforbund frivillig, og foreldre som ikke er medlemmer kan ikke påtvinges dugnad, eller på noen måte straffes for ikke å delta. I spesielle tilfeller kan årsmøtet pålegge medlemmer (ikke foreldre) å delta på dugnad der det er betinget at slikt arbeid utføres for at aktiviteten kan gjennomføres. Ellers skal dugnadsarbeidet baseres på frivillighetsprinsippet.
Sinhung

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby), tre rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 21 ri (landsby).
Såner kirke

Historikk

Den nåværende kirken ble påbegynt i september 1999, etter at den gamle ble påtent og brant ned til grunnen. Grunnsteinen ble lagt ned 2. april 2000 av biskop Ole Christian Kvarme, og innviet 3. desember samme år, også av Kvarme. Den er tegnet av Stein Sole og Mette Gregersen Nortvedt i Arkitektgruppen Lille Frøen. Kirken er i mur, noe svært mange i lokalbefolkningen ønsket etter brannen.
Alter, prekestol og døpefont er laget av Sonskunstnerne Dagny og Finn Hald.
Kirken har 200 sitteplasser i skipet, og totalt 320 plasser når galleri og siderom tas i bruk. Dette er omkring halvparten av den gamle, noe som skyldes at man etter brannen valgte å åpne for å få en arbeidskirke i Son. Denne åpnet i 2014 som Son kulturkirke.

Tidligere kirker

Den første kirken på stedet ble reist før 1347, da den er nevnt i et dokument som Sanæ kirkja. Man vet lite om den, utover at det var en trekirke viet til Olav den hellige. Vigselsdagen var 25. oktober, St Crispinus og Crispinianus' dag. Ved reformasjonen ble kirken anneks til Vestby sogn.
På slutten av 1500-tallet ble det reist en ny kirke på samme sted. Det er usikkert nøyaktig når den var ferdig, men et dokument fra 1622 forteller at taket da måtte repareres, så den må da ha vært noen år gammel. Da kongen solgte kirkene i 1723 ble den kjøpt av sogneprest Paul Rødder, og var i privat eie inntil kommunen tok over i 1869. Den ble utvidet på 1700-tallet, og fremstod da som en panelt tømmerkirke. Den hadde ikke tårn, men en sentral takrytter. Kirken hadde bare 350 plasser, noe som utover på 1800-tallet var for lite. Den var også i dårlig stand, og i 1879 ble den revet. En rekke kunstverk og historiske gjenstander ble brent under rivingen, fordi man ikke så noen verdi i dem. En altertavle fra før 1732, antagelig svensk, er bevart på Norsk Folkemuseum.
En ny kirke i nygotisk stil, tegnet av D. Bergann fra Moss, ble reist, også den på samme sted. Kirken ble innviet 12. mars 1880 av biskop Carl Peter Parelius Essendrop. Den hvite trekirken ble et kjent landemerke ved E6. Den 25. mai 1995, natt til Kristi himmelfartsdag, ble den påtent av to unge jenter som selv hevdet å tilhøre et satanistisk miljø.
Claus Lundekvam

Karriere

Lundekvam spilte aldersbestemt fotball for sin lokale klubb Selbjørn IL i Austevoll, men ble tilknyttet Brann som juniorspiller. Han debuterte på Branns seniorlag i 1993 som midtbanespiller, men han fikk etterhvert fast plass i midtforsvaret. Fra høsten 1996, frem til han la opp i 2008, spilte han for den engelske klubben Southampton.
Lundekvam var en meget respektert spiller i England, og ble med sin profesjonalitet og imøtekommenhet en levende legende i Southampton hvor han også var Club Captain. Lundekvam var kjennetegnet ved sine gode ferdigheter, sitt fine overblikk, sin pasningsikkerhet og sin evne til å sette igang spillet fra midtstopperplass. Betegnende nok var hans kallenavn i England «Silky». Han hadde også kallenavnet «Dave».
Lundekvam debuterte på landslaget i 1995, men det var først i 2002 at han ble fast på laget. Han spilte 40 A-landskamper, den siste i september 2005, og scoret to landslagsmål. Hans første landslagsmål kom mot Bosnia-Hercegovina i en EM-kvalifiseringskamp i 2002. Dette var også Norges 1000. landslagsmål gjennom tidene. De siste årene var han også jevnlig landslagskaptein. 
I mars 2008 kom meldingen om at Claus Lundekvam la opp. Han tok beslutningen da hans ankeloperasjon ble mer omfattende enn han hadde håpet på. 18. juli samme år fikk Lundekvam sin testimonialkamp. Southampton tapte 0-2 i det som ble Lundekvams avskjed med klubben han spilte for i nesten 12 år.
Etter at han la fotballskoene på hylla, jobbet han som fotballekspert i TV 2 frem til april 2015.

Rusmisbruk

Sommeren 2010 gikk Lundekvam ut og innrømmet langvarig misbruk av narkotika og alkohol. I boken Claus Lundekvam – En kamp til (august 2015) beskriver han at han har tre diagnoser; alkoholiker, narkoman og sexavhengig.
Luhuo

Luhuo (kinesisk: 炉霍县; pinyin: Lúhuò Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.
Befolkningen var på 37 843 innbyggere i 1999.

Administrative enheter

Storkommunen Xindu 新都镇
Kommunene Niba 泥巴乡, Yade 雅德乡, Luoqiu 洛秋乡, Simu 斯木乡, Yimu 宜木乡, Renda 仁达乡, Zhuwei 朱倭乡, Dandu 旦都乡, Chonggu 充古乡, Gengzhi 更知乡, Kaniang 卡娘乡, Chongta 宗塔乡, Zongmai 宗麦乡, Shangluokema 上罗柯马乡, Xialuokema 下罗柯马乡

Samferdsel

Kinas riksvei 317 løper gjennom området. Den fører fra Chengdu til Nagqu i Tibet.
Cruz de los Caminos

Transport

Ruta 7 forbinder Cruz de los Caminos med Totoral del Sauce, Migues, Casupá og Melo.
Janin Lindenberg

Ungdom og junior

Hun ble tysk ungdomsmester på 400 meter utendørs i 2005 og 2006. I 2006 ble hun tysk ungdomsmester innendørs, og hun deltok også i junior-VM i Beijing, der hun kom på sjetteplass med tiden 54,06. Hun deltok i U20-EM 2005, der de tyske jentene vant sølv på 4 x 400 meter stafett, og i 2009 var hun med på det tyske laget som vant sølv på 4 x 400 meter under U23-EM. 
I 2009 ble hun tysk juniormester.

Senior

I 2007, 20 år gammel, deltok hun i seniorklassen i det tyske mesterskapet, og fikk her sølv bak Claudia Hoffmann. Hun fikk fjerdeplass både i 2008 og 2009, men vant i 2010 sitt første tyske mesterskap som senior. Hun deltok også ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, der hun vant sølv på 4 x 400 meter, sammen Esther Cremer, Fabienne Kohlmann og Claudia Hoffmann.
Ved EM i friidrett innendørs 2011 kom hun på femteplass både på 400 meter (52,62) og 4 x 400 m stafett, sammen Claudia Hoffmann, Larissa Kettenis og Wiebke Ullmann.
Mohamed ElBaradei

Bakgrunn og tidlig karriere

El-Baradei har juridisk utdannelse fra universitetet i Kairo 1962 og New York University School of Law (1974).
Hans diplomatiske karriere tok til i 1964 da han begynte i den egyptiske utenrikstjeneste. Han var i to perioder tilknyttet Egypts representasjon ved FN-kontorene i New York og i Genève.

Arbeid i IAEA

Fra 1984 har El-Baradei vært tilknyttet Det internasjonale atomenergibyrået. Før han i 1997 ble organisasjonens generalsekretær, var han dets juridiske rådgiver (1984-1993) og assisterende generaldirektør for eksterne relasjoner (1993–1997).
USA var kritisk til El-Baradei på grunn av hans syn på Irak-konflikten. El-Baradei og IAEA mente våpeninspeksjonene burde fortsette; USA ville ikke vente lenger og gikk til angrep.

Nobels fredspris 2005

Den 7. oktober 2005 ble det bekjentgjort at Mohamed El-Baradei sammen med IAEA ville motta årets Nobels fredspris. Den norske Nobelkomite ga som begrunnelse «deres arbeid for å hindre at kjernefysisk energi blir brukt til militære formål». IAEA har konsentrert seg om kampen for å redusere kjernevåpen med sikte på å avskaffe disse våpnene. At lite er oppnådd på dette feltet gjør arbeidet enda viktigere. Internasjonalt samarbeid på dette feltet er avgjørende for en god og stabil verden, sa Nobelkomitéens formann, professor Ole Danbolt Mjøs, ved offentliggjøringen.

Visepresident 2013

Mohamed El-Baradei var sommeren 2013 på tale som Egypts statsminister, men planene om dette strandet på politisk motstand. El-Baradei ble i stedet utnevnt som landets visepresident med internasjonale forbindelser som et særlig arbeidsområde.

Forslag til grunnlovsendringer i 2019

I februar 2019 gikk El-Baradei ut i sosiale medier og oppfordret politiske grupperinger i Egypt til å engasjere seg til støtte for demokratiet i parlamentets debatt om foreslåtte grunnlovsendringer, eller eventuelt å boikotte hele debatten. Han karakteriserte regjeringens endringsforslag som et forsøk på å få forlenget varigheten av presidentperioden, innskrenke den dømmende makts uavhengighet fra den styrende makt, og å opphøye de militære styrker til Statens høye beskytter. Han tilføyde at dersom grunnlovsendringene ble vedtatt, ville det innebære en arabisk vår med motsatt fortegn.
Banjedemningen

Banje-demningen er en demning med vannkraftverk under utbygging i elva Devoll i det nordøstlige Albania. Anlegget skal få en installert totaleffekt på 60 – 80 MW. Anlegget blir ferdigstilt i 2015.
Demningen blir 90-100 meter høy, og dette skal være en steinfyllingsdam. Den skal tjene ulike funksjoner, ikke bare vannkraftproduksjon.
Tel Skuf

Tel Skuf (gammelsyrisk : ܬܠ ܝܣܩܘܦܐ, Telassqepa) er en assyrisk by på Ninevesletten i nordre Irak, cirka 30 km nord for byen Mosul. Dens befolkning anslås til cirka 7 000 og tilhører den kaldeisk-katolske kirke.
Navnet Tel Skuf kommer fra gammelsyrisk Telassqepa, som betyr den stående høyden, og sikter til en høyde rett ved byen med ruinene til en assyrisk oldtidsby.
Anax imperator

Utbredelse

Anax imperator har vært utbredt i Europa nord til Danmark, men har i de siste årene også etablert seg i sørlige deler av Sverige og Finland. Det første norske eksemplaret ble oppdaget i Lindesnes, Vest-Agder i september 2013. Det er foreløpig ingen indikasjoner på permanente bestander i Norge, men arten forventes å etablere seg her i nær framtid. Den har vært i rask ekspansjon nordover de siste årene, den nådde Danmark første gang i 1994 . Arten er svært vidt utbredt, over det meste av Europa og store deler av Asia og Afrika.

Utseende

Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Vingespennet er ca. 110 mm. Kroppen er 80 mm lang. De store fasettøynene har omtrent 10 000 fasetter (enkelt øyne). Hele øyenstikkeren har livlige, metalliske farger, den er den fargerikeste av de nordeuropiske mosaikkøynestikkerne. Fasettøynene er blågrønne, thorax er skinnende grønn bortsett fra to trekantede, blå felter på ryggen rett foran det første vingeparet, bakkroppen skinnende blå med en svart ryggstripe.

Levevis

Anax imperator er gode flygere og kan fly lenge uten opphold. Den kan også foreta lange vandringer. Den flyr ofte høyt oppe i tretoppene, der de patruljerer innenfor sitt avgrensede område (revir). Den er predator (rovdyr) på andre mindre insekter som fluer, døgnfluer, vårfluer og sommerfugler. Den kan også ta enkelte vannymfer og mindre libeller, og rumpetroll som svømmer på grunt vann. Frambeina er litt framoverstilt og brukes til å ta byttet i lufta. Det er ikke uvanlig at byttet blir spist under flukten, uten at øyenstikkeren lander. De voksne øyenstikkerne er sterkt territorielle og forsvarer store territorier, slik at denne arten nesten alltid forekommer i lave tettheter. Andre arter av store øyenstikkere blir også jaget bort fra territoriet . Nymfene lever i grunne, varme, ofte næringsrike vann og dammer, også slike som tørker ut av og til. Arten stiller ikke strenge krav til vannmiljøet men det bør finnes noen åpne vannflater og vannet må ikke være for dypt.
Anax imperator har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Eggleggningen skjer på små flytende blad eller gress i mindre dammer. De små nymfene (larvene) lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago). De beveger seg i vannet ved å svelge vann som de spruter ut fra analåpningen. De er også predatore, til å begynne med på andre insekter, men etterhvert også på små fisker. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form. Livssyklusen er ett år.
Trondhjems Journalistforening

Trondhjems Journalistforening (TJ) ble stiftet i 1902 under navnet Trondhjems Journalistklub og fikk dagens navn i 1903.
TJ er i dag et lokallag i Norsk Journalistlag og omfatter Sør-Trøndelag fylke. TJ var blant de ni lokale presseforeningene som deltok i etableringen av Norsk Journalistlag i 1946. Fram til da fungerte TJ som egen organisasjon for pressefolk i Trondheim.
TJ har 360 medlemmer og er et av NJs største lokallag, og etter stiftelsesdato NJs nest eldste lokallag. Lokallagets formål er å «ivareta medlemmenes økonomiske, sosiale, faglige og ideelle interesser, samt fremme gode kollegiale forhold».
Slidin' All Over

Slidin' All Over er et musikkalbum med Green Granadas, utgitt i 2007. Dette er bandets debutalbum.