google/wiki40b huggingface dataset:
Martin Litchfield West

Virke

West skrev omfattende om antikkens greske musikk, greske tragedier, gresk lyrisk poesi, forholdene mellom antikkens Hellas og Midtøsten, og forbindelsen mellom sjamanisme og tidlig antikk gresk religion, inkludert den orfiske tradisjon. Dette arbeidet har sin bakgrunn i materiale fra studier i akkadisk, fønikisk, hebraisk, hettittisk, og ugarittisk, foruten gresk og latin.
I 2001 sto West for en engelsk utgave av Homers Iliaden for forlaget Bibliotheca Teubneriana, fulgt av en undersøkelse av dens kritiske tradisjon og samlete filosofi som hadde tittelen Studies in the Text and Transmission of the Iliad, et ytterligere bind om The Making of the Iliad kom ti år senere for forlaget Oxford University Press.
I tillegg til sammenhengen med Midtøsten, skrev han i 2007 en rekonstruksjon av den indoeuropeiske kultur og poesi, og dens innflytelse på Hellas i boken Indo-European Poetry and Myth.
West ble i nyttårslisten for 2014 utnevnt til medlem av den britiske Order of Merit.
Lillehammer videregående skole

Historie

Da skolen ble åpnet i 1849 holdt den til i Kjølstadgården, og het Lillehammer Middel og Realskole. Navnet ble endret til Lillehammer Lærde- og Realskole i 1854, og i 1858 etablerte skolen seg i nytt bygg midt i byen - dagens skole. Fra 1869 het den Lillehammer offentlige Skole for den høyere Allmenutdannelse.
Fra 1900 var navnet Lillehammer kommunale høyere Allmenskole, og fra 1950 Lillehammer interkommunale høyere Allmenskole. Fra 1964 til 1976 var navnet Lillehammer Gymnas, før skolen fikk dagens navn Lillehammer videregående skole. Som navneendringene viser har skolen opp gjennom historien vært kommunal, statlig, interkommunal og fylkeskommunal.
Fra 1. januar 2016 består Lillehammer videregående skole av to avdelinger, sør og nord (tidligere Vargstad videregående skole).
Nebulaprisen

Nebulaprisen er en litteraturpris som deles ut av det amerikanske forfatterforbundet Science Fiction and Fantasy Writers of America (SFWA).
Prisen er delt ut hver år siden 1966. Prisen deles ut til de beste science fiction- eller fantasy-publikasjonene innen det siste nomineringsåret, utgitt innen de siste to foregående år. Prisen deles ut i seks klasser: fire ulike kategorier basert på publikasjonenes lengde, og to kategorier for manus til film, teater, radio, TV, multimedia eller lignende.
Dansk India

Dansk India er en betegnelse på de tidligere danske koloniene i India. 
Danmark hadde kolonibesittelser i India i totalt 225 år, og disse utgjorde byen Trankebar i dagens delstat Tamil Nadu, Serampore i dagens delstat Vest-Bengal og øygruppen Nikobarene, i dag en av forbundsterritoriet Andamanene og Nikobarene. Den danske tilstedeværelsen var av liten betydning for de andre europeiske kolonimaktene i området, da den ikke utgjorde verken noen militær eller handelsmessig trussel.

Etablering

Danskene lykkes å opprette en allianse med naik-kongedømmet Tanjore. Denne avtalen gikk blant annet ut på at Danmark fikk byen Trankebar som ville bli danskenes hovedsete i Asia fra 1620 frem til 1845. Den skånske adelsmannen Ove Gjedde grunnla da, som Christian IVs utsending Trankebar som dansk koloni og sørget for byggingen av befestningen Dansborg. Dette er nå museum om danskenes koloni-tid i India.

Handel

Danskene ble raskt en del av den regionale  handelen i Asia. Hvorav de blant annet kjøpte tekstiler i India for deretter å bytte det mot krydderier på Sulawesi og Java. Etter hvert så greide de også å opparbeide seg en enorm gjeld der de drev handel. Denne gjelden var desidert verst på 1640-tallet. På grunn av denne gjelden kom det til flere stridigheter mellom danskene og kongen av Tanjore, noe som førte til at Trankebar ble beleiret gang på gang. Men fortet Dansborg holdt alltid stand mot de indiske styrkene til Tanjore. 
Herskeren av Calicut, i dagens Kerala, tillot danskene å bygge en fabrikk og handelshus 17. mai 1752. Dette ble delvis ødelagt i 1784 og senere innlemmet i en britisk bosetning. Danske forsøk på etableringer led i India, som ellers i verden, av for små investeringer, pengemangel og ute av stand til å monopolisere handelen i de aktuelle handelsrutene på samme måten som selskaper fra Portugal, Nederland og Storbritannia kunne. Allikevel klarte de å klamre seg til sine besittelser og i blant få etablert sin nisje i den internasjonale handelen ved å dra fordel av kriger mellom stormaktene og tilby handel under nøytralt flagg. Av denne grunn ble de tolerert av de andre stormaktene i området fram til 1845, da koloniene gradvis ble overtatt av Det britiske ostindiske kompani.

Opphør

Under Napoleonskrigene hadde ikke danskene den nøytraliteten de tidligere hadde profittert på i stormaktskonflikter, og britiske fartøyer angrep den danske skipsfarten, og slik ødela Asiatisk Kompagni handel i India. I periodene mai 1801 - august 1802 og fra 1808 til 20. september 1815 okkuperte britene de danske befestningene Dansborg og Frederiksnagore.
De danske koloniene forfalt og britene tok til slutt kontrollen over disse og gjorde dem til en del av Britisk India. Serampore/Frederiksnagore ble solgt til britene i 1839, og Trankebar og de fleste mindre besittelsene i 1845 (11. oktober 1845 ble Frederiksnagore solgt; 7. november 1845 de andre fastlandsbesittelsene solgt); 16. oktober 1868 ble alle danske rettigheter og krav til Nikobarene, som i realiteten hadde blitt gradvis forlatt siden 1848, solgt til Storbritannia.
Ivan Dias

Bakgrunn

Ivan Dias ble født i Bandra, en forstad til Bombay, til foreldrene Carlo Nazaro Dias (død 1953) og Maria Martins Dias (død 1991), som begge opprinnelig var fra  Goa. Dias' hjemstavnslandsby var Velsao i Salcete i Goa. Hans far var undersekretær i Home Department i Maharashtras statsstyre. Ivan var den nest eldrste av fire var. Han hadde tre brødre: Francis (pensjonert som generalløytnant i det indiske militære), Ralph, og Olaf (lege).
Ivan Dias studerte filosofi og katolsk teologi i Bombay og i Roma, og tok doktorgrad i kirkerett ved Lateranuniversitetet.

Prest

Han ble presteviet i Bombay dem 8. desember 1958 av byens erkebiskop Valerian Gracias. Fra 1958 til 1961 arbeidet han som menighetssjelesorger i Bombay, inntil videregående studier førte ham tilbake til Roma.
Han trådte inn i Den romerske kuries tjeneste i Statssekretariatet i 1964, og ble pavelig diplomat. Han arbeidet i avdelingen for østeuropeiske anliggender i ni år  før tjenesten førte ham til posteringer til de skandinaviske land, Indonesia, Madagaskar, Réunion, Komorene, Mauritius og så til Statssekretariatet i Vatikanet, der han fikk ledelsen over seksjonen for Sovjetunionen, de baltiske land (Pavestolen anerkjente ikke deres anneksjon til Sovjetunionen), Hviterussland og Ukraina (regnet som egne enheter i FN-systemet), Polen, Bulgaria, Kina, Vietnam, Laos, Kambodsja, Sør-Afrika, Namibia, Lesotho, Swaziland, Zimbabwe, Etiopia, Rwanda, Burundi, Uganda, >ambia, Kenya og Tanzania. Han var blant annet med på å forberede pave Paul VIs deltagelse ved den internasjonale euckristiske kongress i Bombay.

Erkebiskop

Etter noen år ble han utnevnt til pro-nuntius i Ghana, Benin og Togo, og samtidig utnevnt til erkebiskop. I 1987 ble han pavelig nuntius i Sør-Korea. I 1991 ble han nuntius i Albania, der han bidro til gjenoppbyggingen av den katolske kirke etter kommunismens nesten fem tiårs beinharde kristenforfølgelse, og innbød utenlandske katolske misjonærer til landet og arbeidet med den albanske regjeringen for å få tilbake katolske kirker og skoler. Han ble i Albania til tidlig 1997.

Kardinal

Dias ble utnevnt til erkebiskop av Bombay den 8. november 1996, og kreert til kardinal av pave Johannes Paul II den 21. februar 2001.
Den 20. mai 2006 ble han utnevnt til prefekt for Kongregasjonen for folkenes evangelisering i Vatikanet. Den 10. mai 2011 aksepterte pave Benedikt XVI at kardinal Dias trakk seg tilbake fra embedet av aldersgrunner. Hans etterføher ble erkebiskop Fernando Filoni.
Mobil rakettrampe

Mobil rakettrampe er den norske betegnelsen for det engelske ordet Transporter erector launcher (TEL), som på direkte norsk betyr «Transportør oppreiser oppskytningsrampe». Den mobile rakettrampen som også kalles oppskytningskjøretøy eller mobil oppskytningsrampe, er rakettbærerkjøretøyer for større rakett- og missilvåpen. Oppskytningsrampen monteres på et kjøretøy som enten er provisorisk, innebygget, eller på en tilhenger som kan tas i slep.
På de større mobile rakettrampene transporteres rakettvåpenet, med eller uten beholder, i horisontal stilling enten med fast eller flytende drivstoff og kan reises først når kjøretøyet er stoppet og forankret på bakken for størst mulig stabilitet.
De fleste oppskytningssystemer med mobile rakettramper har egnede kjøretøyer med beltedrift eller hjuldrift, og de største som frakter kort- og mellomdistanseraketter som interkontinentale ballistiske raketter er stort sett hjuldrevet, fra åttehjulet (8x8) MAZ-543 for Scud til sekstenhjulet (16x16) MZKT-79221 for RT-2UTTH Topol M
Norgesmesterskapet i squash

Norgesmesterskapet i squash har blitt arrangert av Norges Squashforbund siden 1979.
Norgesmestre i single for menn og kvinner har blitt kåret hvert år siden 1979, men unntak av 1992, da det ikke ble 
avholdt noe NM. (NM for sesongen 1991/92 ble holdt i desember 1991, mens NM for sesongen 1992/93 ble holdt i februar 1993.)
NM i double for menn ble innført i 2007. NM i double for kvinner og mixed double har også blitt avholdt sporadisk siden 2007.
Yukon Quest

Yukon Quest 1,000-mile International Sled Dog Race, eller bare Yukon Quest, er et hundekjøringsløp som går hver februar mellom Fairbanks, Alaska, og Whitehorse, Yukon. Det regnes for verdens hardeste hundeløp, eller til og med verdens tøffeste konkurranse. 
Hundeløpet ble arrangert første gang i 1984. En lagleder og et lag av 6 til 14 hunder kjører i 10 til 20 dager. Løypa følger ruten til det historiske 1890-tallets Klondike Gold Rush på postruter og transportveier mellom Fairbanks, Dawson City, og Whitehorse. Hundekjørerne pakker 110 kilo med utstyr og proviant for seg selv og sine hunder mellom sjekkpunktene.
Martin Meland

Virke i kristen sammenheng

Meland kom fra kristent hjem der foreldrene var aktiv i pinsemenighet Betel. Til tross for dette hadde han et anstreng forhold til religion under oppveksten. Han ble ikke omvendt til kristendommen før han var i 20-årene. Det skjedde i løpet av den tiden var han student i Malmø. Etter endt studier reiste han tilbake til Trondheim hvor han ble aktiv i menighetsarbeidet i pinsemenigheten Betel. Parallelt med sitt engasjement der, så arbeidet han som ingeniør i ett og et halvt år før han begynte som evangelist på fulltid. 
I 1977 reiste han sammen med kone og barn til menigheten Sarons Dal i Agder hvor han var rektor for bibelskolen. Det var her kan ble kjent med Åge Åleskjær, som han innledet et mangeårig samarbeide med. I 1984 flyttet både han og familien, samt Åge Åleskjær og hans kone, til Tulsa i Oklahoma for å gå ett år ved Kenneth E. Hagins bibelskole Rhema. Under denne tiden var han også aktiv i menigheten Victory Christian Center. 
I 1985 returnerte han til Trondheim med fornyet entusiasme, men den karismatiske forkynnerstilen som han hadde tatt til seg i Tulsa fikk ikke så god aksept i Betel. Derfor brøt han ut og startet frimenigheten Trondheim Kristne Senter i 1986. Her var han pastor i ti år frem til menigheten ble en fusjonert med Betel i 1996. Han ble deretter medpastor i Betel og rektor ved Trondheim Bibel og Misjonsskole før han i 1999 dro til Østlandet for å overta stilingen som rektor ved bibelskolen til Oslo Kristne Senter. I 2007 sluttet han i OKS og reiste tilbake til Trondheim for å starte en ny menighet. Dette ble imidlertid meget kortvarig og han reiste tilbake til Østlandet allerede samme år. Deretter jobbet han som rådgiver innen arbeidslivet i en periode. I 2011 ble han ansatt som pastor ved Salem i Åros. Her var han i en 2-3 år. Han har også hatt en viss tilknytning til menigheten Kristus for Norge.
Han er gift med Alice Unstad Meland (født 1956). Hans kone har vært sentral i menighetsarbeidet gjennom hele hans virke som forkynner. I 1992 utgav hun boka Forandringer.
Volleyball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1993

Volleyball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1993. Volleyball var en av flere sporter i de syttende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Ponce på Puerto Rico i perioden 19. til 30. november 1993. Det var sekstende gangen som volleyball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner, Cuba vant begge.
Lion Air Flight 610

Flyet

Flyet var av typen Boeing 737 MAX 8, som bare var tre måneder gammelt. Det fløy for første gang 30. juli 2018. Flyet var registrert PK-LQP og hadde serienummer 43000/7058. Det var utstyrt med to CFMI LEAP-1B-motorer. Flyet hadde omtrent 800 flytimer da det styrtet.

Passasjerer og besetning

Ifølge indonesiske myndigheter var det 189 personer ombord flyet. 181 passasjerer, hvorav to småbarn, ett barn, seks kabinansatte og to flyvere.

Mannskap

Flyets kaptein var en indisk statsborger, Bhavye Suneja. Han hadde jobbet for selskapet i mer enn syv år og hadde mer enn 6 000 timer erfaring. Andrepiloten Harvino hadde over 5 000 timer erfaring.

Passasjerer

Bortsett fra to, var alle ombord indonesiske statsborgere. Flyets kaptein var fra India, og den andre var den italienske tidligere syklisten Andrea Manfredi.
20 av passasjerene var ansatte i det indonesiske finansdepartementet og ti ansatte i riksrevisjonen. I tillegg var det tre høyesteretts- eller tingrettsdommere ombord.

Detaljer om flyvningen

Flyet tok av fra Jakarta 29. oktober 2018 klokka 06:20 (28. oktober 2018 23:20 UTC). Planlagt landingstid på Depati Amir lufthavn i Pangkal Pinang var 07:20. Flyet tok av vestover før det svingte til venstre nordover. Mannskapet ba om å få snu og lande igjen på flyplassen etter avgang, ifølge redningstjenesten i Pangkal Pinang.
Flyet krasjet rundt klokka 06:33, 13 minutter etter avgang. Flyets største høyde var rundt 5 000 fot (1 500 meter). Ved siste radarkontakt var flyet på 1 110 meters høyde, med fart på 345 knop og stor vertikal hastighet nedover.
Frederick G. Brownell

Frederick G. Brownell er en sørafrikansk heraldiker. Han var fra 1977 ansatt ved det offisielle Kontoret for Heraldikk (Bureau of Heraldry), fra 1. mai 1982 som sjef og statsheraldiker. Han har tegnet en rekke våpen og flagg for myndigheter, kommuner, institusjoner og andre, både i Sør-Afrika og i nabolandene. Gjennom sitt heraldiske arbeid har Brownell utviklet en heraldikk tilpasset afrikanske forhold, tradisjoner og historie. Han hentet her inspirasjon fra nordisk heraldikk, ikke minst fra den nyskapende bruksheraldikk som på 1960- og 1970-tallet ble utviklet i Finland. Brownell fikk anledning til å studere denne ved sitt besøk i Finland i 1979.
Brownell er kjent for i Zürich i august 1993 å ha tegnet det som året etter ble vedtatt som Sør-Afrikas nye flagg. Han har videre tegnet Namibias nasjonalflagg og flagget Lesotho benyttet fra 1987 til 2006.
I 2007 ble Brownell utnevnt til «Fellow of the Federation» av Fédération internationale des associations vexillologiques (FIAV), den internasjonale sammenslutningen som arbeider for å fremme flaggkunnskap. Han mottok i 1995 Vexillon-utmerkselsen fra samme organisasjon.
Styri

Styri er ei grend og grunnkrets på østsida av elva Vorma i Eidsvoll kommune, Akershus.
Grenda har navn etter gårdene Styri, Styri øvre og Styri nedre. Tettbebyggelsen som er vokst fram på disse gårdenes grunn kalles gjerne Styrigrenda og utgjør den sørlige delen av Eidsvoll tettsted, Sundet.
Estonica

Estonica er et estisk online fakta-leksikon på tre språk – estisk, engelsk og russisk.
Leksikonet publiseres og oppdateres av Eesti Instituut. Estonica er delt i syv avdelinger – historie, samfunn, kultur, stat, økonomi, utdannelse og vitenskap/natur.
Edison-medaljen

Edison-medaljen deles ut av IEEE for en livslang fortjenstfull innsats i elektrisitetslære, elektroteknikk og elektrisk håndverk. Prisen består av en gullmedalje, en kopi i bronse, et diplom og et honorar. Prisen kan bare gis til et individ.
Ballukkingsring

Ballukkingsring, mest kjent under navnet captive bead ring (CBR), er et piercingsmykke der smykket består av en ring med åpne- og lukkeegenskaper ved bruk av en ball.

Beskrivelse

Smykket er en o-ring som har en liten åpning der en ball slutter ringen.
Smykket er vanligvis laget av rustfritt stål, niob eller titan for å holde smykket sterkt. Likevel er ofte ballen i seg selv ofte laget av glass, keramikk eller edelstener
Dette er det vanligste piercingsmykket fordi det kan brukes i mange piercinger. Det holdes også godt på plass, og faller ikke lett ut. Piercingsmykket blir også brukt mye på piercinger som ikke har grodd til fordi den vanskelig setter seg fast i klær, hår og andre ting som kan ødelegge piercing-hullet kraftig. Likevel er det vanligst at man bruker piercingssmykket som er til piercingen under legetiden.
Det europeiske politiske samarbeid

Det europeiske politiske samarbeid (EPS) var et samarbeidssystem mellom medlemsstatene i EU. EPS eksisterte fra 1972 til 1992, og dreide seg om ikke-økonomiske politikkfelter, fremfor alt utenrikspolitikken. Grunnsteinen for samarbeidet var den såkalte Davignon-rapporten fra 1970, skrevet av den belgiske politikeren Étienne Davignon. EPS ble avsluttet ved vedtakelsen av Maastricht-traktaten, og etterfulgt av Den felles sikkerhets- og utenrikspolitikk.
Ved internasjonale kriser viste det seg at EPS, på norsk kalt Det europeiske politiske samarbeid, hadde mangelfulle strukturer, og det manglet også felles utenrikspolitiske instrumenter. Ved en reform i 1981 ble det i London vedtatt en rutine for krisebehandling. Ved enhetsakten i 1987 fikk EPS et traktatrettslig grunnlag. I enhetsakten ble det slått fast at EUs politikk måtte skje innenfor rammen av EPS. Som følge av de store politiske endringene i 1980- og begynnelsen av 1990-årene måtte det politiske samarbeidet revurderes. Dette førte til Maastricht-avtalen og Den felles sikkerhets- og utenrikspolitikk.
Humanetologi

Humanetologi er en retning innen evolusjonspsykologi som ble grunnlagt av Irenäus Eibl-Eibesfeldt. Det naturvitenskapelige studiet av menneskets adferd utgår fra den etologie metodologi som benyttes for adfredsforskning på andre arter. Disiplinen kan sies å overskride grensen mellom naturvitenskap og kulturvitenskap, noe som har gjort forskningen kontroversiell og utsatt for påstander om at den er biologisme.
Norgesmesterskapet i alpint 1973

Norgesmesterskapet i alpint 1973 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert på Stranda 23.-25. februar.

Utfor

Avlyst.

Utfor

Avlyst.
String Sisters

String Sisteres er en internasjonal folkemusikkgruppe bestående av seks kvinnelige felespillere fra forskjellige land. Alle medlemmene er etablerte utøvere innen folkemusikk i sitt hjemland. De to første gangene gruppen spilte sammen var under den skotske musikkfestivalen Celtic Connections, siste gang i 2001. Siden spilte de ikke sammen før de høsten 2005 hadde en større turne i Norge. Turneen resulterte i livealbumet Live som ble gitt ut på Grappa i 2007.
Ameenah Gurib-Fakim

Liv og virke

Gurib-Fakim ble født i landsbyen Surinam sør på øya Mauritius.
Gurib-Fakim er utdannet i Storbritannia. Hun fikk bachelorgrad i kjemi ved University of Surrey i 1983 og ph.d.-grad i organisk kjemi fra University of Exeter i 1987.
Etter utdannelsen begynte hun å arbeide ved University of Mauritius, der hun ble professor i organisk kjemi. Gurib-Fakim har særlig interessert seg for fytokjemi og medisinplanter, inkludert etnofarmakologi. Hun har også arbeidet med miljøspørsmål, bevaring av biologisk mangfold og bærekraftig utvikling. Gurib-Fakim  har vært dekan ved naturvitenskapelig fakultet og var fra 2004 til 2010 universitetets pro-visekansler. I 2007 ble hun tildelt L'Oréal-UNESCO-prisen for kvinner i vitenskap for sitt forskningsarbeid med planter fra Mauritius og naboøya Rodrigues og den biomedisinske nytten av disse. I 2010 ble hun tildelt Den afrikanske unions pris for vitenskapskvinner.
Fra 2012 til 2015 satt hun i styret for Barclays Bank of Mauritius.

President

Gurib-Fakim tilhører ikke noe parti, men ble nominert til presidentposten av statsminister Anerood Jugnauth. Hun ble i 2015 valgt til Mauritius' president av nasjonalforsamlingen og ble innsatt i embetet 5. juni 2015. Gurib-Fakim etterfulgte Kailash Purryag i presidentembetet og ble landets første kvinnelige president.
Etter at det kom fram påstander om at Gurib-Fakim hadde benyttet et bankkort utstedt av Planet Earth Institute i London til private kjøp, ble det meldt at hun trakk seg som president, selv om hun påpekte at pengene var tilbakebetalt. Avgangen ble satt til etter feiringen av 50-året for landets selvstendighet 12. mars. Etter dette meldte presidenten selv at saken dreide seg om forveksling av bankkort, at feilen var rettet og at hun ikke hadde gjort noe kritikkverdig og ikke kom til å trekke seg. Påfølgende dag meldte presidentens advokat at hun vil gå av 23. mars 2018. Så skjedde og visepresident Barlen Vyapoory overtok presidentvervet.

Utmerkelser

I 2012 ble hun æresdoktor ved Pierre og  Marie Curie-universitetet i Paris (Sorbonne Universités). Hun er også æresdoktor ved Greenwich University i Pakistan.
Gurib-Fakim ble i 2007 innvalgt i Linnean Society of London. Hun er fellow av Islamic World Academy of Science, av African Science Institute og av African Academy of Sciences.
I 2008 ble hun utnevnt til kommandør av Ordenen Indiahavets stjerne og nøkkel for sin innsats for utdanning og forskning. Som president har hun storkors av samme orden. I 2010 ble hun utnevnt til ridder av De akademiske palmer i Frankrike og i 2016 ble hun tildelt den franske Æreslegionen.
Omgang (Finnmark)

Omgang er et gammelt fraflyttet fiskevær på nordøstsiden av Nordkinnhalvøya i Gamvik kommune i Finnmark. Stedet er beskrevet allerede på 1500-tallet nevnt, og det har stått kirke på stedet før 1589. Ved visitas i 1738 het det at folketallet på stedet var svært redusert, og kirkestedet ble ved resolusjon i 1774 bestemt nedlagt. Stedet ble brent under tvangsevakueringen og nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms, og aldri gjenreist etter krigen. I dag er det ingen befolkning på stedet.
Corvida

Corvida ble tidligere regnet som én av to parvordener i gruppen sangfugler (Passeri), som opprinnelig ble foreslått av Sibley & Ahlquist (1990). Standard taksonomisk praksis ville normalt rangert dem som en infraorden. Nyere forskning slår imidlertid fast, at Corvida ikke er noen distinkt klade (altså ei gruppe bestående kun av nære slektninger), men i stedet en evolusjonær grade. Corvida har nå derfor blitt erstattet med en serie overfamilier, som regnes som ganske basale blant sangfuglene.
Man antok at kooperativ hekking, som blant annet er vanlig blant Maluridae, Meliphagidae, Artamidae og Corvidae, var et felles apomorfi for denne gruppa, men beviser fra oppdatert fylogeni av gruppa, viser at den snarere var et resultat av parallell evolusjon.
Familiene som tidligere utgjorde Corvida, i henhold til Sibley & Ahlquist, er flyttet til gruppene Passeri, Meliphagoidea og Corvoidea, men forholdet internt i disse gruppene er fortsatt uavklart avklart.
Det blir sol hvor vi seiler

«Det blir sol hvor vi seiler» er en norsk sang (vals). Melodien ble skrevet av Magnar Skorgen. Teksten ble skrevet av Egil Hagen.
Sangen var ett av bidragene til den norske Melodi Grand Prix 1960, og konkurrerte følgelig om å representere Norge i Eurovision Song Contest 1960 i London i Storbritannia. Den ble framført på norsk av Jens Book-Jenssen i semifinalen, og endte på niendeplass med 21 poeng.
Beiwudangshan

Beiwudangshan (kinesisk:   北武当山, pinyin: Běiwǔdāng Shān) er et hellig fjell for taoismen. Det ligger i fylket Fangshan (方山县) i den kinesiske provinsen Shanxi. Det er oppkalt etter et av de mange navn til den daoistiske guden Den mørke kriger (Xuanwu) eller Sanne kriger (Zhenwu), og heter også Zhenwushan. Beiwudangshan nasjonalpark (北武当山国家公园) ligger i dette området. Det er et viktig område for daoismen, Det daoistiske  Beiwudangshan-tempelet (北武当山道观, Beiwudangshan daoguan) ligger i Fangshan.
Beiwudangshan er del av Lüliangfjellene.