William Wells Brown

Biografi

William Wells Brown ble født i slaveri i Lexington i Kentucky. Hans mor Elizabeth var eid av doktor Thomas Young og hun hadde syv barn, alle med forskjellige fedre. I tillegg til William hadde hun Solomon, Leander, Benjamin, Joseph, Milford, og Elizabeth. Williams far var George W. Higgins, en hvit plantasjeeier som var fetter av Williams herre, doktor Young. Selv om Young hadde lovt sin fetter at han aldri ville selge gutte, som Higgins hadde anerkjent som sin sønn, ble William solgt et antall ganger før han var tyve år.
William tilbrakte det meste av sin ungdom i St. Louis. Hans slaveeiere hyrte ham ut for å jobbe på elven Missouri som den gang var en viktig gjennomfartsåre for dampskip og slavehandelen. Han gjorde flere forsøk på å flykte og på første nyttårsdag i 1834 greide han med hell å komme seg om bord en dampbåt så lå ved dokk i Cincinnati i Ohio, som var en fri stat. Han tok navnet Wells Brown fra en venn som var kveker, og som hadde hjulpet ham å rømme ved å gi ham mat, klær og noe penger.

Ekteskap og familie

Kort tid etter at han hadde funnet sin frihet, møtte og giftet Brown seg med Elizabeth Schooner, en fri afroamerikansk kvinne. Senere lot han seg separere fra henne og til sist skilte de seg, noe som var en mindre skandale den gang. De hadde tre døtre sammen.

Flyttet til New York

Fra 1836 og fram til 1845 hadde Brown sitt hjem i Buffalo i New York hvor han fant jobb på en dampbåt på Eriesjøen. Han benyttet seg jobben til la slaver flykte til Canada som «konduktør» for den underjordiske jernbanen. Brown ble aktiv i abolisjonistebvegelsen i Buffalo ved flere antislaverisamfunn og i Negro Convention Movement.

Litterære verker

I 1847 utga Brown sine memoarer, Narrative of William W. Brown, a Fugitive Slave, Written by Himself, som ble en bestselger, kun overgått av Frederick Douglass' Slavefortellinger|slavefortelling. Brown kritiserte sin tidligere slaveeier for mangel på kristne verdier og den brutale bruken av vold i avstraffelsen av slaver. Da Brown levde i Storbritannia et antall år skrev han flere verker, inkludert en reiseskildring og skuespill.
Hans første roman, Clotel, or, The President’s Daughter: a Narrative of Slave Life in the United States, er antatt å være den første roman skrevet av afroamerikaner. Men ettersom romanen ble utgitt i England var boken ikke den første afroamerikanske roman utgitt i USA. Den æren går til enten Harriet Wilsons Our Nig (1859) eller Julia C. Collins' The Curse of Caste; or The Slave Bride (1865).
De fleste litteraturforskere er enig at Brown var den første publiserte afroamerikanske skuespillforfatter. Brown skrev to stykker, Experience; or, How to Give a Northern Man a Backbone (1856, upublisert og ikke lenger eksisterende) og The Escape; or, A Leap for Freedom (1858), som han leste høyt fra på abolisjonistmøter.
Brown fortsatte striden med hvordan å representere slaveri «som det var» til sitt publikum. Eksempelvis i en forelesning i 1847 for Den kvinnelige antislaveriforbundet i Salem i Massachusetts sa han «Om jeg skal fortelle om slaveriets ondskap, å representere slaven i hans laveste fornedrelse for dere, jeg skulle ønske jeg kunne ta dere, en om gangen, og hviske til dere: Slaveri har aldri blitt representert. Slaveri kan aldri bli representert.»
Brown skrev også flere historiske arbeider, inkludert The Black Man: His Antecedents, His Genius, and His Achievements (1863), The Negro in the American Rebellion (1867), betraktet som det første historiske verket om svarte soldater i den amerikanske borgerkrigen, The Rising Son (1873), og ytterligere et bind av sin selvbiografi, My Southern Home (1880).

Senere liv

Brown ble værende utenlands fram til 1854. Da loven mot flyktende slaver med vedtatt i 1850 økte det risikoen for at Brown kunne bli tatt til fange, selv i de fri statene i USA, og levert tilbake til slaveriet. Kun etter at Richardson-familien hadde kjøpt ham fri i 1854 (de hadde gjort det samme for Frederick Douglass), kunne han reiste trygt tilbake til USA. Han ble raskt igjen med i turneringen hvor han holdt taler og forelesninger mot slaveriet.
Kanskje på grunn av de økende sosiale spenningene på 1850-tallet ble Brown en framtredende talsmann for utvandring til Haiti, den gang en uavhengig svart republikk. Han besluttet at mer militante handlinger var nødvendig for hjelpe abolisjonistsaken.
I løpet av den amerikanske borgerkrigen og tiårene som fulgte, fortsatte Brown å utgi skjønnlitterære og sakprosabøker og sikret sitt omdømme som en av de mest profilerte afroamerikanske skribenter i sin tid. Han spilte også en langt mer aktiv rolle i å rekruttere svarte for å slåss på nordstatenes side i borgerkrigen mot sørstatene. Han introduserte Robert John Simmons fra Bermuda for abolisjonisten Francis George Shaw, far av oberst Robert Gould Shaw, kommandant for 54. frivillige infanteriregiment fra Massachusetts.
Den 12. april 1860 giftet Brown seg med den 24 år gamle Anna Elizabeth Gray i Boston. Samtidig som han fortsatte som skribent var Brown aktiv i avholdsbevegelsen som foreleser. Han tok også sjansen å studerte homøopati i den tro at det muligens kunne hjelpe noen. Han åpnet en medisinsk praksis i Boston samtidig som han holdt en bolig i Cambridge i Massachusetts inntil han flyttet til byen Chelsea i 1882 som lå rett ved.
William Wells Brown døde i Chelsea, Massachusetts i 1884 i en alder av 68 år.