google/wiki40b huggingface dataset:
Wilfried Koffi Hua

Idrettskarriere

Koffi deltok ved Jeux de la Francophonie 2009 i Beirut, der han kom på 7.-plass på 200 meter, og ble slått ut i semifinalen på 100 meter med 12. beste tid. Elfenbenskysten kom her på 4.-plass på 4 x 100 meter stafett. Året etter deltok han ved Afrikamesterskapet i friidrett 2010, og ble der slått ut i semifinalen på både 100 meter (19.-plass) og 200 meter (23.-plass). Elfenbenskysten kom på 6.-plass på 4 x 100 meter stafett. 
Ved Sommeruniversiaden 2011 nådde han finalen på 200 meter, etter personlig rekord på 20,82 sekunder i semifinalen, og endte på 7.-plass i finalen med tiden 21,02. På 100 meter ble han slått ut i semifinalen, med 15. beste tid. Han deltok også ved Panafrikanske leker 2011, der han ble slått ut i semifinalen på både 100 og 200 meter. 
I 2012 vant han sin første medalje på afrikansk nivå, da han kom på 3.-plass på 100 meter ved Afrikamesterskapet i friidrett 2012, bak hhv. Simon Magakwe og Amr Ibrahim Mostafa Seoud. Her deltok han også på Elfenbenskystens stafettlag som kom på 4.-plass på 4 x 100 meter. Han fikk en ny bronsemedalje ved Sommeruniversiaden 2013, der han satte ny personlig rekord på 100 meter med 10,21 sekunder. På 200 meter kom han her på 6.-plass. I 2015 vant han både 100 og 200 meter ved Afrikamesterskapet i friidrett i Marrakech. Tiden hans på begge distansene var ny personlig og nasjonal rekord (10,05 og 20,25). 
Koffi vant 200 meter ved Sommeruniversiaden 2015. Han representerte landet sitt under VM i friidrett 2015 i Beijing, der han ble slått ut i de innledende rundene på 100 og 200 meter. Han fikk tre medaljer ved Afrikalekene 2015 - han vant 200 meter og fikk bronse på 100 meter, og han deltok i tillegg på det ivorianske stafettlaget som vant 4 x 100 meter stafett. 
Ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 kom Elfenbenskysten på 2.-plass på 4 x 100 meter stafett. Individuelt deltok han på 200 meter, der han kom på 6.-plass med 20,92 sekunder.
Jeg har så lun en hytte

«Jeg har så lun en hytte» er en norsk kristen tradisjonsrik salme.
Diktet av Elling Hansen (vers 1 og 4) og Ane Korsnes (vers 2 og 3). Ca. år 1870 er angitt for når sangen ble diktet.

Teksten

1. Jeg har så lun en hytte Her i mitt stille sinn,

Og aldri vil jeg bytte Bort himmelvennen min.

Vi bor fortrolig sammen, Vi tanker veksler her,

Til bønn jeg svarer Amen, Jeg har min Jesus kjær.
2. Jeg har så lun en hytte I bønnen med min Gud,

Vi synd og nåde bytter, Og jeg er Jesu brud.

Der legger han sitt øre Så nær mitt hjerte matt,

Jeg merker han kan høre Om ei et ord blir sagt.
3. Jeg har så lun en hytte Når jeg forteller ham

Alt hva mitt hjerte trykker Av synd og nød og skam,

Da hvisker han så stille: mitt blod det rant for deg,

Du bør ei lenger tvile, Din synd forlates deg!
4. Jeg har så lun en hytte I himlen hos min Gud,

Dit stunder jeg å flytte Og være Jesu brud.

Gud, la ei synden slokke Det brudebluss jeg bær!

Din dør du snart opplukke, Fordi du har meg kjær!
Skredkatastrofen i Wellington

Skredkatastrofen i Wellington, Washington, var det verste snøskredet, målt i antall omkomne, i USAs historie.
I ni døgn i slutten av februar 1910 ble den lille byen Wellington utsatt for en fryktelig snøstorm. Wellington var et av Great Northern Railways stoppesteder høyt oppe i Kaskadefjellene, på vestsiden av den første Cascade-tunnelen under Stevens Pass. Opptil 30 cm snø falt hver time, og det verste døgnet falt det 3,35 meter snø. To tog – ett passasjertog og ett posttog i rute fra Spokane til Seattle – ble stående værfaste i et depot i Wellington. Snøploger både fra Wellington og andre steder ble sendt for å hjelpe, men de kunne ikke trenge gjennom snømassene og gjentatte skred langs sporet mellom Scenic og  Leavenworth.
28. februar gikk snøværet over til regn og mild vind. Like etter klokken 1 natt til 1. mars løsnet de våte snømassene i fjellsiden opp mot Windy Mountain under et kraftig tordenvær. Et 3 meter høyt, 800 meter langt og 400 meter bredt snøflak beveget seg mot byen, og fordi en stor skogbrann nylig hadde rensket bort vegetasjonen i fjellsiden var det lite som kunne bremse skredet.
Raset passerte såvidt Bailets Hotel (som også huset byens dagligvarebutikk og postkontor), men traff jernbanedepotet. Mesteparten av passasjerene og mannskapet sov ombord i toget. Sammenstøtet kastet togene 50 meter nedover og inn i Tye River-dalen. 96 personer ble drept, hvorav 35 var passasjerer, 58 var Great Northern-ansatte på toget og tre ansatte på depotet. 23 passasjerer overlevde. De ble trukket ut fra vrakrestene av ansatte som umiddelbart løp fra hotellet og andre bygninger hvor de bodde. Arbeidet måtte snart innstilles, og ikke før 21 uker senere – i slutten av juli – var det mulig å hente ut den siste av de omkomne.
Wellington ble diskret omdøpt til Tye i oktober 1910 på grunn av ubehagelige assosiasjoner knyttet til det gamle navnet. I samme måned begynte Great Northern Railroad byggingen av betongoverbygg for å beskytte de nærliggende sporene. Depotet i Wellington ble stengt da den andre Cascade-tunnelen ble tatt i bruk i 1929. Byen ble forlatt og til slutt brent. De gamle sporene og overbyggene er imidlertid fortsatt intakte, og er fredet som en del av parken Iron Goat Trail som er kan nås fra US Highway 2 ved Stevens Pass.
NM i halvmaraton 2014

Norgesmesterskapet i halvmaraton 2014 var en del av NM i friidrett 2014, og ble arrangert under Knarvikmila  i Knarvik i Hordaland 6. september 2014.
Norsk Geografisk Selskap

Norsk Geografisk Selskap (tidligere Det norske Geografiske Selskab) er en forening som siden 1926 har gitt ut Norsk Geografisk Tidsskrift. Blant initiativtakerne var geologen Hans Henrik Reusch, som ledet foreningen i 1898-1903, og igjen 1907-1909, og også var æresmedlem.
I en tale i foreningen i januar 1890 foreslo polfareren Fridtjof Nansen en ekspedisjon, et forsøk på å nå Nordpolen og byggingen av polarskipet «Fram».
Selskapet utga Norsk Geografisk Aarbog (1889–1921) og har siden 1926 gitt ut Norsk geografisk tidsskrift.
Pengcheng kullkraftverk

Pengcheng kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Jiangsu, i det østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW. Operatør er China Resources Power Holding Co Ltd.
Madeleine Wickham

Liv og virke

Hun studerte musikk på New College ved Universitet i Oxford, men etter et år med musikk skiftet hun til politikk, økonomi og filosofi. Madeleine har jobbet som lærer og finansjournalist. Mens hun arbeidet som finansjournalist skrev hun sin første roman 24 år gammel. The Tennis Party ble øyeblikkelig fremmet som en suksess av bokanmelderne og det lesende publikum, og ble en bestselger. Hun fortsatte med å utgi ytterligere seks romaner som Madeleine Wickham: A Desirable Residence, Swimming Pool Sunday, The Gatecrasher, The Wedding Girl, Cocktails for Three og Sleeping Arrangements.
Hennes første roman var under pseudonymet Sophie Kinsella (opprettet fra hennes mellomnavn og morens dåpsnavn) og ble sendt til forlaget anonymt, men ble entusiastisk mottatt. Hun avslørte sin virkelige identitet for første gang da Can You Keep a Secret? ble utgitt i desember 2005.
Sophie Kinsella er best kjent for sin shopoholiske romanserie om opplevelsene til Becky Bloomwood, en finansjournalist som ikke kan håndtere sine egne finanser. Bokserien fokuserer på hennes besettelse i å handle i butikker og hva det fører til av komplikasjoner for hennes liv. De første to shopoholiske bøkene ble adoptert for film og utgitt i februar 2009 med Isla Fisher som framstilte en amerikansk Becky og Hugh Dancy som Luke Brandon.
Hennes roman Sleeping Arrangements (2001) er blitt omformet til musikal av Chris Burgess og hadde premiere den 17. april 2013 i London ved The Landor Theatre.
Wickham bor i London med sin ektemann, Henry Wickham (som hun møtte i Oxford), rektor for en gutteskole. De har vært gift i bortimot tyve år og har fem barn sammen, fire gutter og en datter: Freddy (født 1996), Hugo (født 1998), Oscar (født 2006), Rex William (født April 15, 2010) og Sybella (født 2011). Hennes to søstre er også forfattere, Gemma Townley og Abigail Townley.

Bibliografi

Norsk utgivelse nevnt først når den er oversatt, deretter engelsk originalutgivelse.
Oktjabrskij

Oktjabrskij (russisk: Октя́брьский, som betyr Oktober (byen) oppkalt etter oktoberrevolusjonen) er en by i Republikken Basjkortostan i Russland. Byen ligger på høyre bredd av elva Ik, 180 km vest for Ufa. Innbyggertall: 108 647 (folketelling 2002), 104 732 (folketelling 1989).
Leif Jakobsson (TV-produsent)

Karriere

Jakobsson studerte historie og statsvitenskap ved Helsingfors universitet, og tok mastergraden i filosofi («filosofie magister»). Etter å ha arbeidet i turistnæringen ved Middelhavet, ble han i 1983 ansatt som redaktør ved den svenskspråklige familieredaksjonen i YLE. Han fikk senere ansvaret for å bygge opp TV-produksjonen i Vasa, og ble i 1989 faktasjef ved Finlands Svenska Television (FST). Jakobsson ble i 1994 kultursjef ved Sveriges Television (SVT), Kanal 1. I 1997 vendte han tilbake til FST som programdirektør. I 2002 ble han viseadministrerende direktør, samt programdirektør i SVT med journalistisk ansvar for samtlige kanaler, samt for mediehusets nettsider. I løpet av hans femårige periode som programdirektør ble Barnkanalen og Kunskapskanalen lansert.
I perioden 2003 til 2006 var Jakobsson leder for Nordvisionen.
I 2008 ble Jakobsson styremedlem i Kungliga Operan i Stockholm og i Teaterhögskolan i Helsingfors. 1. mai 2007 tiltrådte Jakobsson som sjef for Pro Artibus, Finlandssvenskt Konstcentrum, i en treårig åremålsstilling. Han ble høsten 2009 utnevnt av den finske regjeringen til leder for Centralkommissionen för konst i treårsperioden 2010 til 2012. I den overlappende perioden hadde han permisjon fra Pro Artibus.
Xiaonan

Xiaonan (kinesisk: 孝南区; pinyin: Xiàonán Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Xiaogan i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina.
Ungok

Administrativ inndeling

Distriktet er delt inn i ett rodongjagu (arbeiderdistrikt) og åtte ri (landsby).
Leptochroma

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, ensfarget mørkt grønnlig eller bronseaktig metallisk fargede trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, dekkvingene lange og jevnbrede, beina tynne.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Artene er utbredt i det sørlige Kina (Yunnan, Shaanxi), Vietnam og Taiwan.
Tomas Bekkavik

Idrettskarriere

I 2015 vant Malvik Turn og RG gull i frittstående i mix-klassen ved NM i troppsgymnastikk for junior 2015. Malvik kvalifiserte seg til Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk for junior 2016, og kom der på 4.-plass i mix med Bekkavik som trener. Han har vært en del av trenerteamet i Norges uoffisielle landslag, Team Norge, og ved EM i troppsgymnastikk 2016 var han hovedtrener for det norske juniorkvinnelaget. Dette laget endte på 6.-plass med 49,433 poeng. 
Malvik Turn og RG deltok i Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk for junior 2018, der de kom på sjetteplass i mix og tiendeplass i kvinneklassen. Bekkavik er hovedtrener for det norske juniorkvinnelaget under EM i troppsgymnastikk 2018 i Portugal.
Rose Tattoo

Rose Tattoo er et blues/rock/heavy metal band fra Australia. De ble stiftet i Sydney, 1976 av Peter Wells (1948–2006). Flere av platene deres er produsert av George Young, som er bror til Angus Young og Malcolm Young i AC/DC.
De har inspirert mange band, blant andre Backstreet Girls fra Norge. Selv er de inspirert av blues, rock and roll og band som Rolling Stones og Faces.
Noen kjente sanger: «Rock And Roll Outlaw», «The Butcher And Fast Eddie», «Tramp», «Scarred For Life», «Nice Boys», «Dead Set», «Southern Stars», «Death Or Glory», «Magnum Maid» og «Sidewalk Sally».
Rose Tattoo holdt konsert på Rockefeller Music Hall i Oslo 7. august 2007. Det norske bandet The Carburetors var uannonsert oppvarmingsband for dem. Carburetors varmet også opp sammen med Backstreet Girls da Rose Tattoo spilte på Blaker 1. juni 2002.
Van McCoy

Oppvekst

McCoy var født den 6. januar 1940 i Washington, D.C., og der vokste han også opp som barn nummer to til Norman S. McCoy, Sr. og Lillian Ray. Han sang i Metropolitan Baptist kirkekor som barn og skrev sine egne sanger i tillegg til å opptre på lokale amatørshow sammen med sin eldre bror, Norman Jr., som tolvåring. De to utgjorde sammen med to venner fra high school en doo-wop-gruppe som kalte seg The Starlighters. Gruppa ga ut singlen The Birdland, en uvant nymotens danseplate i 1956, og de tiltrakk seg med den en del oppmerksomhet som førte dem sammen med trommeslageren Vi Furnsides på en turné. Ekteskap og andre ting førte etter hvert til at gruppen løstes opp på midten av femtitallet.

Karriere

McCoy begynte ved Howard University for å studere psykologi noe senere men avbrøt studiene etter to år og flyttet til Philadelphia hvor han opprettet sitt eget plateselskap, Rockin' Records, og slapp sin første single, Hey Mr. DJ, i 1959. Denne singlen fattet oppmerksomheten til eieren av Scepter Records, Florence Greenberg, som hyret McCoy som ansatt låtskriver og artist- og repertoarleder. Mens han skrev for dem forfattet McCoy sin første hit, Stop the Music for den kvinnelige vokalgruppen the Shirelles i 1962. Han kom imidlertid ikke riktig  på banen før han signerte kontrakt med produsentene Jerry Leiber og Mike Stoller som låtskriver for deres selskaper Tiger og Daisy. McCoy skulle fortsette å skrive en hel rekke med hits etter hvert som 60-årene skred fram. Han førte også kultklassikeren You're Gonna Make Me Love You i pennen for Kendra Spotswood, sin kjæreste på den tiden.
I 1966 innspilte McCoy en solo-LP for Columbia Records med tittelen Nighttime Is a Lonely Time, og, ett år senere, startet han sitt eget kortlivede plateselskap Vando, i tillegg til sitt eget produksjonsselskap VMP (Van McCoy Productions). Tidlig på 70-tallet startet McCoy på et langt og hyldet samarbeid med låtskriver og produsent Charles Kipps, og han arrangerte flere hits for soulgruppen the Stylistics før han i 1972 slapp solo-LP-en  Soul Improvisations, som ikke ble noen suksess. Han dannet sitt eget orkester, Soul City Symphony, og, sammen med sangerne Faith, Hope og Charity produserte han flere album og ga mange opptredener. Da McCoy i 1975 utgav en ny LP for plateselskapet Avco med tittelen Disco Baby var forventningene små. 
Ganske uventet ble singlen fra albumet «The Hustle», som handler om dansen med det samme navnet og var den siste som ble spilt inn til albumet, en suksess og gikk til topps på Billboards hitlister og skaffet ham dessuten en Grammy. McCoy, som fra da av ble regnet som en disco-hitmaker, klarte aldri å gjenta suksessen med denne sangen, og etter en rekke oppfølgingsalbum (From Disco to Love (1975-nyutgivelse av Soul Improvisations), The Disco Kid (1975), The Real McCoy (1976), Rhythms of the World (1976), My Favorite Fantasy (1978), Lonely Dancer (1979) og Sweet Rhythm (1979)) der bare den første av disse solgte noenlunde godt selv om den ikke ga fra seg noen hitsingler, beveget han seg tilbake til produsent- og låtskriverrollen.

Død

Han døde av hjerteinfarkt i Englewood, New Jersey den 6. juli 1979.
Rådhuset i Łódź

Rådhuset i Łódź (polsk Ratusz Miejski) ble reist i 1827 etter tegninger av Bonifacy Witkowski. Det er det eldste og mest verdifulle eksempel på klassisistisk arkitektur i byen. Rådhuset var en av de første mursteinsbygningene i Łódź, og ble bygd ved Frihetsplassen og selve begynnelsen av Piotrkowska-gaten.
Rådhusbygningen har to etasjer og en tilnærmet kvadratisk grunnplan. Inngangen fra Frihetsplassen prydes av to kolumner. De finnes også i elevasjonen til urtårnet i fasaden, som kranses av en liten kuppel. Uret ble skjenkt av fabrikanten Karol Schlösser fra Ozorków i 1834. I tårnet finnes også en klokke. I dag huser rådhuset Statsarkivene.
Ingress

Ingress (av latin ingressus, inngang eller innledning) er i skriftlig fremstilling, et kort innledende avsnitt som oppsummerer hovedpunktene i den aktuelle artikkel. Ingressen har i journalistikken sin plass i den omvendte pyramide, mellom overskriften og brødteksten.
Ingressen står ofte i fet eller kursiv skrift. Innen journalistikken opererer man gjerne med to hovedtyper ingresser: sitat-ingress eller saksingress. Det finnes også blandinger mellom disse. Sitat-ingress inneholder et sitat som innledning til saken. Saksingress oppsummerer artikkelen uten å inneholde sitat.
Ingressen brukes ofte til å «gripe» fatt i leseren, for at personen skal bli interessert i å lese resten av teksten.
Nikola Sarić

Herfølge Boldklub

I løpet av sin korte karriere på Herfølges A-lag uttalte flere at han var den «Danske Zlatan Ibrahimović», på grunn av sin østeuropeiske familiebakgrunn og store talent. Sarić fikk etterhvert interesse fra klubber som Tottenham og Barcelona, samt Liverpool.

Liverpool

I slutten av juni 2008 ble Liverpool enig med Herfølge Boldklub om en overgang for Sarić. Media meldte at overgangssummen lå på mellom  £300.000 og £500.000. Sarić selv sa i forbindelse med overgangen: «Det er en enestående mulighet for meg. Jeg skal trene med de store navnene der borte, og får tid til å utvikle meg på reservelaget, og jeg er meget glad for utviklingen dette har tatt, for det har vært en meget hard sesong for meg.» Sarić signerte en fireårskontrakt for Merseyside-laget.

Landslagsspill

Sarić har spilt for flere danske ungdomslandslag. Han har spilt 2 kamper og skåret et mål for U16-laget, 13 kamper og 3 mål for U17-laget og 2 kamper for U18-laget.
Total institusjon

Totale institusjoner er et begrep som brukes innen mange akademiske disipliner som fellesbetegnelse for institusjoner som fengsler, psykiatriske sykehus, militærleirer o.l. altså institusjoner som fungerer som oppholds- og arbeidssteder for mennesker som holdes utenfor resten av samfunnet i lengre perioder.
Begrepet brukes ofte innenfor sosialantropologi og sosiologi, og den mest kjente teoretikeren innenfor dette området var Erving Goffman, som skrev boken «Asylums» Boken er basert på et feltarbeid ved et stort psykiatrisk sykehus i USA. Boken foreligger ikke i norsk oversettelse, men er lett tilgjengelig i dansk utgave, hvor den har tittelen «Anstalt og menneske. Den totale institution socialt set».
Hefaistos

Hefaistos (gresk Ἥφαιστος Hêphaistos) var en gresk gud hvis romersk ekvivalent var Vulkan; han var guden for teknologi, smeder, håndverkere, mekanikere, billedhuggere, metall og metallurgi, og ild. Han ble tilbedt i alle industrielle sentre i antikkens Hellas, spesielt i Athen.
Selv om hans smie tradisjonelt lå i hjertet av Lemnos, ble Hefaistos fort identifisert av greske kolonister syd i Italia med vulkangudene Adranus av Etna-fjellet og Vulcanus av Lipara-øyene, og hans smie flyttet seg hit av poetene. Apollonios fra Tyana fra det første århundre skal ha observert at det er mange andre fjell over hele jorden som står i ild, og at vi aldri kommer til å bli ferdig med det hvis vi tilegnet dem giganter og guder som Hefaistos. (Apollonios fra Tyanas Liv, bok v.16)

Familie

Hefaistos og hans bror Ares var sønner av Hera, med eller uten innblandingen av Zeus. I klassiske og senere fortolkninger fødte Hera ham alene, i sjalusi mot Zeus selvstendige fødsel av Athene. Ettersom Athene også sies å ha blitt født av Metis inni Zevs, og da Hera er eldre enn Zeus, kan myten være en inversjon. I noen versjoner av Athenes fødsel, trer gudinnen inn i verden etter at Zeus' hode sprekker opp på grunn av en hammerslående Hefaistos (men også Prometheus har hatt denne rollen). Uansett er gudinnen for visdom og krig og smiens gud som lager krigsvåpnene sammenkoblet. I Attika ble Hefaistos og Athene Ergane (Athene som skytshelgen for håndverkere og mekanikere) beæret ved en festival kalt Chalceia på den 30. dagen av Pyanepsion. Hefaistos smidde mange av Athenes våpen, sammen med våpen til resten av gudene og til og med noen få dødelige som han tok oppdrag fra, deriblant Akilles, via dennes mor, Thetis.
Hefaistos ble født stygg og forkrøplet og hans forskrekkede mor kastet ham ned fra Olympen. Han landet i havet og ble tatt hånd om av nereiden Thetis.
Han hevnet seg på Hera ved å lage en gyllen trone til henne som var slik at hun ikke kunne reise seg igjen etter at hun hadde satt seg. Gudene ba Hefaistos komme til Olympen å sette Hera fri, men det nektet han inntil vinguden Dionysos skjenket han full og fikk ham med seg døddrukken på et esel. Hefaistos satte til slutt Hera fri mot å få Afrodite til ekte. Ekteskapet var ikke spesielt vellykket. Afrodite bedro ham med tallrike elskere. Den mest kjente av disse var krigsguden Ares. Engang tok Hefaistos sin kone og Ares på fersk gjerning i ektesengen etter at solguden Helios hadde sladret på dem. Han fanget de elskende med et spesiallaget nett, og ydmyket dem deretter over for de andre gudene. I andre fortellinger er Dionysos assosiert med andre kvinner, som Charis, en av gratiene.
Hefaistos var en populær gud, fordi han ble regnet som hjelpsom og rettferdig. Det var også han som smidde gudenes våpen, deriblant lynspydet for Zevs.

Kjennetegn

Hefaistos er som eneste gud i det greske panteon lam. Det er derfor sjelden han står i avbildinger, om enn det også hender (se bildet). Hefaistos er som oftest avbildet med smieverktøyene, som oftest hammer og tang, og gjerne en ambolt. Når Hefaistos ikke sitter ved smia, sitter han ofte på et esel, jamfør historien ovenfor.
Carl O. Tangen

Liv og virke

Carl O. Tangen ble fagorganisert i 1906, og sluttet seg til Fagopposisjonen av 1911 i 1912. Tangen var en periode sekretær for Akershus & Hedmarkens Agitationsdistrikt i NSF. Han var også medlem av Kristiania Ungsocialistiske Klub. Tangen var formann i Kristiania Stein-, Jord- og Sementarbeideres forening fra 25/1-1914, men fungerte bare til juli måned, da han måtte stikke av til Sverige på grunn av at han var ettersøkt for militærnekting. 
I Sverige gikk han inn i Sveriges Arbetares Centralorganisation (SAC). Han ble formann i Göteborgs lokale samorganisation og Västergötlands distriktsorganisation. I 1918 kom han tilbake til Kristiania og ble medlem av NSF.
I 1937 ble Tangen forretningsfører i NSF. Han var også formann i Oslo Lokale Samorganisasjon. Vinteren 1940 ble Carl O. Tangen dømt til ett års fengsel for ærekrenkelse mot fremmed stats overhode, etter anmodning fra det nazistiske Tyskland. Foranledningen var et oppslag i Alarm 9. desember 1939 hvor Hitler, Hermann Göring og Joseph Goebbels omtales på en lite flatterende måte. For Hitlers vedkommende het det: «Enkel, men stinkende mekanisme bestående av en skitten tannbørste over kjeftamentet og en gramofon med utslitne gamle skiver. Antakelig resultat av en lettsindig rasekjendsel mellom guden Odin og en ur-arisk zigøynerpike.» Gøbbels fikk også sitt: «Et misfoster som av misforståelse ansees for å være det manglende ledd mellom aper og mennesker, trots livlige protester fra apenes side.» Om Gøring het det: «Levende bevis på de svenske internerings- og sinnssykelovenes lettsindige bestemmelser. Mange anser at han ble utskrevet som helbredet 10 år for tidlig. Andre derimot mener at han ble sluppet ut 20,000 år for sent.»  
3. februar 1940, sto det i Alarm: «Etter begjæring av den tyske legasjon i Oslo har påtalemyndighetene konfiskert 'Alarm' nr. 25 1939 og utstedt siktelse mot bladets ansvarlige redaktør C. O. Tangen etter straffelovens paragraf 247, jmf. par. 96, jmf. par. 102 og 103 for æreskrenkelse mot fremmed stats overhode. Det gjeller i dette tilfellet Nazi-Tysklands overhoder Hitler, Gøring og Gøbbels. Resultatet av konfiskasjonen ble ytterst magert for politiet. Bare 6 eksemplarer ble funnet. De tilhører forresten arkivet og redaktøren har protestert ovenfor politimesteren og forlangt eksemplarene levert tilbake, i det en konfiskasjon fra arkivet strider mot enhver kotyme og dessuten visstnok mangler lovlig hjemmel. Redaktøren nektet å avgi forklaring til politiet og anså seg på ingen måte straffskyldig, i det han mente det lå høyt over hans evner å kunne ærekrenke menn som de tre naziførere.» 
Under okkupasjonen av Norge ble Tangen arrestert, og satt på Grini fangeleir fra 1942 til 1944. 
Carl O. Tangen døde 26. november 1947 etter et langvarig sykeleie.
Norsk Syndikalistisk Forbund er i besittelse av Carl O. Tangens memoarer i 60 bind.