google/wiki40b huggingface dataset:
Gillingham (Kent)

Historie

Da normannerne invaderte i 1066 var Gillingham en liten landsby. Vilhelm Erobreren gav den til sin halvbror Odo av Bayeux, som bygde sognekirken viet til evangelisten Markus og reiste et palass for erkebiskopen av Canterbury.
I middelalderen var bydelen Grange tilknyttet Cinque Ports, og byen var i flere århundrer et viktig sted for britisk sjøfart. Chatham Dockyard ligger for det meste i Gillingham og ikke i Chatham. Den ble grunnlagt av dronning Elisabeth I, og ble flyttet til sitt nåværende sted i 1622.
I 1667 seilte en nederlandsk flåte opp elven Medway og steg i land ved Queenborough på Sheppey. De beleiret festningen ved Sheerness, og gikk inn i Gillingham under det som er kjent som raidet ved Medway. Nederlenderne ble etterhvert drevet ut, men hendelsen hadde da allerede sterkt ydmyket den britiske flåten.
Da syvårskrigen brøt ut i 1756 beordret regjeringen straks at marineverftet skulle befestes, og innen 1758 var Chatham Lines konstruert. Forsvarslinjen var drøyt halvannen kilometer lang, og strakk seg over halvøya som verftet ligger på fra Chatham Reach til Gillingham Reach. Batteriene vendte innover mot land for å stanse et angrep fra den siden; fra sjøsiden var det allerede nok kanoner på skipene og på landbatterier til å forsvare verftet.
I 1778 brøt det ut krig med Frankrike igjen, og forsvarsanlegget ble forsterket. Flere fort ble konstruert, både i Gillingham og Rochester. På 1800-tallet ble det anlagt enda flere festninger. Som en følge av denne langvarige byggeaktivteten måtte man skaffe hjem til arbeiderne, og byen New Bromton sprang opp. Den hadde i 1851 omkring 9000 innbyggere, mens Gillingham fortsatt var en liten landsby. Etterhvert ble den gamle landsbyen innlemmet i New Brompton, og hele stedet fikk navnet Gillingham.
I 1919 ble et monument til minne om de falne i den første verdenskrig reist ved forsvarslinjen. Den hvite obelisken er synlig på lang avstand. Enda et monument ble reist etter i 1945, til minne om de falne i andre verdenskrig.
Marineverftet var den viktigste arbeidsgiveren, og da marinebasen ble nedlagt i 1984 førte dette til høy arbeidsledighet i Gillingham. Store deler av verftsområdet er nå et verdensarvsted.
Arthur Travers Harris

Bakgrunn

Harris ble født i England, men familien flyttet til Rhodesia (nåværende Zimbabwe) da han var en liten gutt. Det var her han vokste opp.

Første verdenskrig

Etter utbruddet av første verdenskrig sluttet han seg til 1st Rhodesian Regiment og tjenestegjorde med det i Sør-Afrika og Tysk Sørvest-Afrika (dagens Namibia). I 1915 vendte han tilbake til England og sluttet seg til Royal Flying Corps.

Mellomkrigstiden

Etter krigen ble han overflyttet til det nye Royal Air Force. I RAF tjenestegjorde han i mange forskjellige stillinger rundt om i det britiske imperiet (India, Irak) og i Iran). I disse stillingene bidro Harris stort til utviklingen av terrorbombing. Han skal ha uttalt at «the only thing the Arab understands is the heavy hand» («det eneste araberen forstår er knyttneven»).

Andre verdenskrig

I 1942 ble Harris utnevnt til sjef over RAF Bomber Command. Samtidig engasjerte professor Frederick Lindemann seg sterkt for områdebombingdoktrinen. På denne tiden drev russerne omtrent hele den allierte krigføringen. Derfor åpnet det britiske kabinettet noe motvillig opp for områdebombing av Tyskland, slik som Lindemann hadde foreslått.
Harris skal ha sagt om sin egen bombing at «nazistene gikk inn i denne krigen i den nokså barnslige tro at de kunne bombe alle andre, men ingen kom til å bombe dem. I Rotterdam, London, Warszawa og et halvt dusin andre steder realiserte de sin nokså naive teori. De sådde vind, og nå kommer de til å høste storm.»

Etterkrigstiden

Harris ble i 1946 forfremmet til Marshal of the Royal Air Force, den høyeste grad i RAF. Fra han ble utnevnt til kommandørridder av Order of the Bath i 1942 førte han tiltaleformen sir foran sitt navn. Han ble forfremmet til storkorsridder i 1945. I 1953 ble Harris utnevnt til baronett, en arvelig adelstittel.. Britiske myndigheter satte opp en statue av ham i 1992. Dette ble møtt med forferdelse, både i utlandet og i Storbritannia. Statuen ble tilgriset av demonstranter, og måtte bevoktes døgnet rundt. Tyske myndigheter leverte en offisiell protest.
Slaraffenhatten

Slaraffenhatten er et pop- rocke-band fra Norge som synger på norsk. 
De ga i 1996 ut platen Slinger i Valsen med 11 selvskrevne sanger inspirert av band som deLillos og Dumdum boys.
Ongendus

Ongendus, kjent som Angantyr på dansk, var en konge av Danmark/danere regjerte rundt år 710, og er den første danske kongen kjent fra historiske dokumenter fra samme tid.

Historisk bakgrunn

Han var muligens konge over et sterkere og mer samlet Danmark. 
Ongendus regjeringstid var muligens etter en storhetstid av et stort Jyder kongedømme som varte fra 200 til 600, det kan også ha inkludert Kent og Isle of Wight fra år 400 men dette er mindre sannsynlig. ,
Ongendus var nok involvert med konstruksjonen av Danevirke, siden den var under konstruksjon når han levde.
Han kan også ha grunnlagt Ribe, og forsterket Danevirke i 737.

Litterære kilder

Rundt 710 besøkte Willibrord danene  mens Ongendus hersket og fikk med seg 30 gutter for bruk i misjons arbeid. Ongendus blir beskrevet  som mer vill enn noen andre beist og hardere enn stein. Men Willibrords beskrivelse må tas med en klype salt med tanke på at han fikk reise fritt i Ongendus rike og fikk ta med seg potensielle disipler.
FA-cupen 1930/31

FA-cupen 1930/31 var den 56. sesongen av den engelske FA-cupen. West Bromwich Albion vant 2–1 mot Birmingham City i finalen.
Høgskulen på Vestlandet

Dykkerutdanning

Statens dykkerskole var en offentlig dykkerskole etablert i 1980 for profesjonelle dykkere, plassert i Gravdal, Bergen.
I 2005 ble skolen innlemmet i Høgskolen i Bergen, og i 2017 ble skolen dermed en del av Høgskulen på Vestlandet. Avdeling for dykkerutdanning ligger i Skålevik, cirka 15 kilometer fra Bergen sentrum.
Europarådets ministerkomité

Ministerkomiteen består av utenriksministrene fra alle Europarådets 47 medlemsstater. I komiteens daglige virke representeres disse av de respektive lands ambassadør til Europarådet. Formannskapet i Ministerkomiteen skifter hvert halvår. Norge og daværende utenriksminister Jan Petersen hadde formannskapet i Ministerkomiteen fra mai til november i 2004.
Albert Joseph Goblet d'Alviella

Liv og virke

Goblet var sønn av en fremtredende dommer i Tournai. Han studerte på det franske militærakademi Saint-Cyr, fikk så videre utdannelse i matematikk og ved polyteknisk skole, og ble ingeniøroffiser med kapteins rang i den franske hær.

Militær karriere

Under napoleonskrigene tjenestegjorde han i fransk tjeneste under krigene i Spania. 
Ved restaurasjonen i 1814 ble han offiser i det forenede kongerike Nederlandenes hær under Vilhelm I av Nederland. Han deltok på nederlandsk side i slaget ved Quatre Bras og ved slaget ved Waterloo.

Politisk karriere

Under det belgiske opprør, som brøt ut 16. november 1830, sluttet Goblet seg til de revolusjonæres styrker. Han ble utnevnt av den provisoriske regjering til generaldirektør for genikorpset (ingeniørvåpenet) og ble i 1831 belgisk krigsminister og generalinspektør over festningene og genikorpset. 
I det uavhengige Belgia ble Goblet utnevnt til utenriksminister i den nye regjeringen - og med dette de facto statsminister - , en posisjon han hadde mellom 1831 og 1834. For en kortere periode satt Goblet som Belgias statsminister fra 26. februar 1831 til 23. mars 1831. 
I 1837 dro Goblet som gesandt og rådgiver til dronning Maria da Gloria i Portugal og ble der utnevnt til Grande og greve av  Alviella. I 1839 ble han igjen leder for genitjenesten i Belgia, og var mellom 1843 og 1845 etter utenriksminister. 
I 1854 forlot han offentlig tjeneste. Frem til 1862 var han aktiv som representant til nasjonalforsamlingen. De planer han hadde utarbeidet i 1858 for å styrke befestningene rundt Antwerpen ble vedtatt.
Goblet døde i Brussel da han var 82 år gammel, i mai 1873.
Han var bestefar til Eugene Goblet d'Alviella, en anerkjent belgisk historiker.
Lodovico Grossi da Viadana

Liv

Viadana kan ha vært elev av Costanzo Porta. 
I 1594 fikk Viadana posten som korleder ved katedralen i Mantova. I 1597 reiste han til Roma, og tilbake i Mantova ble han i 1602 korleder ved San Lucca. Deretter hadde Viadana samme post i ulike norditalienske byer, som Concordia ved Venezia og i Fano. 
Viadana var medlem av fransiskanerordenen og fra 1614 til 1617 virket han for sin orden i provinsen Bologna; ved siden av Mantova også i Ferrara og Piacenza. Rundt 1623 trakk han seg tilbake til klosteret Santa Andrea i Busseto.

Verk

Viadanas var en svært produktiv komponist, og verkene hans er bevart i større grad enn vanlig for komponister fra hans tid. Han skrev for det meste kirkemusikk: messer, litanier, klagesanger og salmer. Unntakene er to bøker med tre og firstemmige canzonetter fra 1590 og 1594, og et enkelt trykk med instrumentalmusikk, Sinfonie musicali (1610). 
Til Viadanas beste stykker hører Salmi a 4 cori op. 27. Verket er komponert i en konsertant stil som kontrasterer fem solostemmer, et trestemmig kor og ulike instrumenter (3 orgler, chitarrone, strykere, fagotter og trompeter. 
I verket Cento concerti con il basso continuo – Concerti a una voce con l'organo, op. 12, ble Viadana den første betydelige komponist som tok i bruk den nyutviklede generalbassbesifringen.
Kenneth I av Skottland

Etterkommere

Kenneth etterlot seg to sønner, Konstantin I og Áed, som begge ble konger etter ham, og han hadde minst to døtre. En datter giftet seg med Run, konge av britonske Alt Clud (kongedømmet Strathclyde), og sønnen Eochaid ble resultatet av dette ekteskapet, og som også ble konge av Alba. Kenneths datter Máel Muire ble gift i tur og orden med to betydningsfulle irske konger av Uí Néill. Hennes første ektemann var Áed Finliath av Cenél nEógain. Niall Glúndub, stamfar til adelsslekten O'Neill, var en sønn av dette ekteskapet. Hennes andre ektemann var Flann Sinna av Clann Cholmáin. Som hustru og mor til konger, da Máel Muire døde i 913, ble hennes død rapportert av Ulster-annalene, noe som var uvanlig for de mannsorienterte krøniker på denne tidsalderen.
Absolute Music 8

Absolute Music 8 er det åttende samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt i 1993.
A Hard Day's Night (sang)

Bakgrunn

Selve tittelen «A Hard Day's Night» ble funnet på av Ringo Starr. Etter at jobben var ferdiggjort en kveld, sa han «well, it's been a hard day....», men deretter la han merke til at kvelden for lengst hadde inntruffet og fullførte setningen med «...'s night». Etter dette ble det bestemt at filmen skulle ha tittelen «A Hard Day's Night», og følgelig trengte de en sang med samme tittel. Lennons sønn Julian Lennon fylte ett år 8. april 1964 og mottok bursdagskort. På et av disse hadde John skrevet ned første utkast av teksten til «A Hard Day's Night». Journalist Maureen Cleave fra avisen Evening Standard var tilstede i studio da sangen skulle spilles inn, og hun fikk lov til å lese teksten som da blant annet lød: «but when I get home to you, I find my tiredness is through, and I feel alright». Hun gjorde Lennon oppmerksom på at strofen «I find my tiredness is through» hadde forbedringspotensial. Lennon tok pennen, strøk over linjen og skrev «I find the things that you do» i stedet.

Innspilling

«A Hard Day's Night» ble innspilt i ni tagninger 16. april 1964 i Abbey Road Studios. George Harrison slet med gitarsoloen på de fire første forsøkene. Derfor ba produsent George Martin om at han kunne legge den på senere og heller bare spille rytmegitar på grunnkompet. De hadde fire spor på teipen til rådighet. Trommer, bassgitar, akustisk og elektrisk gitar ble spilt inn på spor 1, Lennon og Paul McCartney bidro med vokal på spor 2, mer vokal, akustisk gitar, bongo-trommer og kubjelle på spor 3 og piano og sologitar på spor 4.
Lydtekniker Norman Smith prøvde å lære Starr hvordan han skulle traktere bongoene, men Starr greide det ikke. Derfor ble det til at Smith gjorde det selv, mens Starr slo på en kubjelle (i mellomversene). I solopartiet er det både George Harrison på 12 strengers Rickenbacker gitar og George Martin på piano som spiller de samme tonene. Siden tempoet er høyt, og de ville ha tonene spilt stødig og korrekt, spilte de det inn i lavere hastighet. Dette innebar at de spilte en oktav lavere. Gitaravslutningen ble sannsynligvis spilt inn i korrekt hastighet. Lennon klarte ikke å synge de høye tonene på mellomverset, så derfor måtte McCartney synge det i stedet.

Annet

Åpningsakkorden er G7sus4 og blir spilt av både Harrison, Lennon, McCartney, Starr og Martin samtidig på hver sine instrumenter.
Tagning 1 av «A Hard Day's Night» ble utgitt på Anthology 1 i 1995. De velger å gjennomføre forsøket selv om de gjør massevis av feil.
The Beatles debuterte med «A Hard Day's Night» på sin USA-turne i august 1964, og de hadde den på repetoaret fram til og med deres USA-turne i august 1965. En konsertversjon ble utgitt på The Beatles at the Hollywood Bowl i mai 1977, og opptaket stammer fra 30. august 1965.
Trichipochira

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Aruøyene og Molukkene.
20. serierunde i Tippeligaen 2015

20. serierunde i Tippeligaen 2015 ble innledet fredag 14. august 2015 klokken 19.00 med kampen mellom Aalesund og Strømsgodset på Color Line Stadion.
Skimmelflaggermus

Adferd

Disse flaggermusene jakter på bytte som mygg, vårfluer og møll, med ultrasoniske lyder rundt 25-27 kHz. De jakter etter skumring, i høyder på 10-20 meter eller mer, gjerne i åpent landskape over elver og innsjøer, over skoger eller ved gatelys. I Vest-Europa finnes de ofte i byer.
Man vet lite om skimmelflaggermusens adferd, da den er ganske sjelden. Hunner lever i små grupper på rundt 50 dyr, av og til flere hundre voksne hunner. I Vest-Europa består hannenes grupper av rundt 250 dyr og finnes bare om våren og tidlig sommer. Disse flaggermusene trekker, og strekninger på opp til 900 km har blitt observert.
Mellom oktober og mars går flaggermusene i dvale. De går i dvale alene og kan tåle temperaturer ned i -2,6 °C.

Forplantning

Hunnene oppdrar ungene mellom mai og juli, og føder stort sett tvillinger. De første ungflaggermusene er ute og flyr når de er 3-4 uker gamle.

Status

Arten er truet av insektmidler og endringer i habitatet.
Sartrouville

Navn

I middelalderen ble navnet Sartrouville nevnt på den middelalderlatinske formen Sartoris Villa. Opprinnelsen og meningen til Sartoris Villa debateres fortsatt. Noen tror navnet kommer fra romerske  patronym Saturus (trolig en Gallo-Romersk landeier) og betyr "eiendomen (villaen) til Saturus". Andre tror at ordet sartoris kommer fra det middelalderlatinske partisipp exsartum («ryddet for kultivering»), fra Latin sartum («pløyd»), og betyr «eiendommen til landrydderne»", trolig i referanse til den avskogingen som skjedde rundt Sartrouville i antikken eller i tidlig middelalder for å muliggjøre kultivering av landområdet.

Transport

Sartrouville er betjent av Sartrouville stasjone på Paris RER linje A og av Transilien Paris – Saint-Lazare undergrunnsbanelinjen.
Det Harboeske Enkefruekloster

Det Harboeske Enkefruekloster er en stiftelse i Stormgade i København, grunnlagt i 1735 etter testamentarisk bestemmelse av geheimerådinde Christine Fuiren (enke efter geheimeråd Jens Harboe), samtidig med at hun testamenterte sin herregård Støvringgård i nærheten av Randers til adelig jomfrukloster.
Eiendommen i Stormgade ble opprinnelig oppført i 1663–1669 av landprost Simon de Pethum. Christine Fuiren (ca.1682–1735) arvet den i 1708 etter sin mor Margrethe Eilersen (1648–1708), enke etter baron Diderik Fuiren (1656–1686).  
I forbindelse med omdannelsen til enkefruekloster ble den utvidet med to fag og forhøyet med én etasje ved arkitekt E.D. Häusser, som også var arkitekt på det første Christiansborg. I 1754–1760 ble bygningen omfattende bygget om og utvidet ved arkitekt Laurids de Thurah. Dermed fremsto den som to store volumer med mansardtak forbundet av en portbygning. Den siste ombyggingen fant sted ved C.F. Harsdorff i 1772 og betød at de to bygningene nå ble kronet av ett gjennomgående mansardtak.
I 2009 kunne huset gjenåpnes etter en lengre restaurering. 
Den opprinnelige bestemmelsen var at klostret skulle være fribolig «for 13 fattige og gudfrygtige enker, hvis husbonder havde betient en eller anden af de Charger indført i de fem classer af den kongelige rangforordning». Siden er kriteriene blitt endret til at man i dag kun skal være enslig kvinne og bosatt i København, men grunnleggende oppfyller klosteret fortsatt sitt opprinnelige formål, som det har hatt siden stiftelsen i 1735.
Klosteret inneholder en samling malerier av Christine Fuiren og hennes slekt.
Bygningen ble fredet i 1918.
Dana Stubblefield

National Football League career

Stubblefield spilte for San Francisco 49ers fra og med 1993-sesongen. I 1997 ble han av Associated Press kåret til årets defensive spiller i NFL. I sesongene som fulgte var han innom en rekke klubber, mellom annet New England Patriots.

BALCO-skandalen

I likhet med Marion Jones ble han knyttet til Balco-laboratoriet i California. Den 18. januar 2008 innrømmet Stubblefield å ha løyet til FBI under avhør om sitt bruk av ulovlige prestasjonsfremmende preparat.

Skuespiller

Han har spilt i filmen Reindeer Games sammen med Ben Affleck og Charlize Theron.
Det prøyssiske statsråd

Det prøyssiske statsråd er navnet på ulike organer i Preussens historie.  
I sin første variant var det et rådgivende organ for kongen, etablert gjennom en forordning av 20. mars 1817. Ideen om et statsråd som et dels lovgivende og dels utøvende organ, hadde blitt drøftet lenge. Det ble fremmet allerede av Stein i 1808 og videreført av Hardenberg i 1810. I sin endelige form ble statsrådet et utøvende organ. 
Nye regler for statsrådet ble vedtatt 6. januar 1848. 
I 1920 ble det vedtatt ny forfatning for Fristaten Preussen. Statsrådet ble da en del av parlamentet, og besto av representanter valgt av Preussens provinser.
Dumerilia

Utseende

Middelsstore, avlange smeller. Hodet et svart, pronotum og dekkvinger rødlige. Antennene er utvidet fra det tredje leddet. Undersiden er svart med blålig glans.

Levevis

Larvene lever i jorda. Hannene flyr gjerne om natten og kommer til lys, hunnene er oftest ikke flygedyktige.

Utbredelse

Artene er utbredt i det sørlige Afrika.
Hoechst

Historie

Hoechst ble grunnlagt i Höchst, idag en del av Frankfurt am Main, i 1863 av Carl Friedrich Wilhelm Meister, Eugen Lucius och Ludwig August Müller som Teerfarbenfabrik Meister, Lucius & Co.. I 1880 tok man navnet Farbwerke vorm. Meister Lucius & Brüning AG og startet produksjon av legemidler. Selskapet skiftet deretter navn til Hoechst. Ved århundreskiftet 1900 var Hoechst en av verdens ledende kjemi- og legemiddelselskaper. I 1916 gikk man med i intresseforeningen IG Farben som man i 1925 blev en del av.

Hoechst og IG Farben

Hoechst var med å starte IG Farben sammen med BASF, Bayer og tre andre selskap. Dette utgikk fra det samarbeid som hadde startet i 1916 og som opprinnelig var startet av BASF, Bayer og Agfa i 1904. Tanken var å samle den tyske kjemiindustrien under 1920-tallets stagnasjon. IG Farbens produksjon under andre verdenskrig ble en vital del i det tyske krigsmaskineriet.

Hoechst etter krigen

Etter den andre verdenskrig ble det diskutert nedlegging av fabrikker som var Hoechst i IG Farben-tiden. På begynnelsen av 1950-tallet gjenoppstod selskapet som Farbwerke Hoechst AG, vorm. Meister, Lucius & Brüning. Noen år senere kjøpte man opp Chemische Fabrik Kalle, og ble dermed også medeier i Cassella sammen med Bayer AG og BASF. I 1970 overtok selskapet hele Cassella. Man hadde også kjøpt det amerikanske Hoechst-selskapet som hadde blitt skapt etter andre verdenskrig uten å gå inn i Hoechst-konsernet. I 1974 endret selskapet navn til Hoechst.

Sanofi-Aventis

Hoechst gikk i 1999 sammen med franske Rhône-Poulenc og etablerte Sanofi-Aventis. I 2004 forsvant Hoechst som selskapsnavn.
Per Knudsen

Per Knudsen (født 11. mai 1930, død 9. mai 2006 i Oslo) var en markant fotballspiller for Vålerenga. Han var den person med flest kamper for laget (175) i perioden 1954–1967, hvor han totalt skåret 58 mål, han deler således med Leif Eriksen statusen å ha skåret flest mål for laget. Han døde plutselig på Vålerengas treningsfelt på Valle i Oslo 9. mai 2006.
Mimeremon

Levevis

Larvene lever inne i død ved.

Utbredelse

Arten lever i Vietnam.
Rally-VM 2008

Rally-VM 2008 er arrangert av FIA. Det starter 24. januar og blir avsluttet 30. november. Totalt blir det kjørt 15 løp fordelt på alle verdensdelene unntatt Afrika. Årets forhåndsfavoritt er franske Sébastien Loeb som har vunnet mesterskapet de fire siste årene.
Slaget ved Kapp Bon

Bakgrunn

Det var uenighet mellom italienske Regia Marina og Royal Navy om kontrollen over Middelhavet. Royal Navy var støttet av skip fra andre allierte land, der Nederland var det mest fremtredende. Dette samspillet blant de allierte var avgjørende for forsyningen av italienske og tyske styrker til Nord-Afrika og for opprettholdelsen av Malta som en britisk base. Uten Malta kunne ikke Storbritannia avskjære italienske konvoier og dermed heller ikke unngå forsyningen av aksemaktenes tropper. I enkelte perioder var forsyningene på så stor målestokk at til og med krigsskip måtte brukes av begge parter til rask transport over Middelhavet.
Da Italia erklærte krig i juni 1940 hadde nasjonen en av verdens største mariner, men marinens styrke var begrenset til Middelhavet. Britene hadde til sammenligning flåter spredt på de fleste krigsherjede områder, og kunne erstatte tap ved å ta i bruk nye skip. Dette førte til forsiktighet blant den italienske ledelsen og en tendens til å unngå kamper.
Britene hadde fordel av at de hadde radar og at de italienske sjøkodene var blitt ødelagte.

Slagets gang

Italienske 4. krysserdivisjon, ledet av Contrammiraglio Antonio Toscano og bestående av de to Da Giussano-klasse krysserne Alberto da Giussano og Alberico da Barbiano og torpedobåten Cigno, seilte fra Palermo i retning Tripoli. Skipene fraktet rundt 2000 tonn drivstoff til aksemaktenes flyoperasjoner i Nord-Afrika, og dette drivstoffet skulle videre til Libya. Drivstoffet var så viktig at drivstofftankene til og med ble plassert på skipenes dekk.
Samtidig seilte britenes 4. jagerflåte bestående av fire jagere (HMS Sikh, HMS Maori, HMS Legion og den nederlandske jageren Isaac Sweers), mot Malta.
Den britiske flåten ble oppdaget av et italiensk fly, men hovedkvarteret til Regia Marina gikk ut fra at britene ikke ville rekke Kapp Bon før 4. krysserdivisjon hadde passert. Imidlertid ga britene deres jagere ordre om å avskjære de italienske krysserne. Britene ga ordre ved hjelp av avskårede signaler fra Ultra, navnet på den britiske intelligensen som ble brukt for avlytting av radiokommunikasjon i andre verdenskrig.
Klokken 03:25 den 13. desember møtte partene. De allierte ankom fra akter i mørket ved hjelp av radar, og dette kom overraskende på motparten. I løpet av kort tid sendte de allierte torpedoer og åpnet ild. De to italienske krysserne ble skutt i senk. Slaget var raskt over og den britiske flåten forlot området uten noen tap. Mens Cigno evakuerte 500 overlevende, svømte andre til land eller ble seinere reddet av italienske antiubåt-motorbåter (MAS). Mer enn 900 italienere mistet livet i slaget, inkludert admiral Toscano.
Der Kunstwart

Der Kunstwart var et tysk tidsskrift for diktning, teater, musikk, bildende kunst og anvendt kunst. Det utkom fra 1887 til 1894 på forlaget Kunstwart i Dresden og deretter fra 1894 til 1937 hos G. W. Callwey i München. Utgiverne var Ferdinand Avenarius (1887–1923), Wolfgang Schumann (1924–1925) og Hermann Rinn (1931–1937). Etter 1937 gikk der Kunstwart opp i tidsskriftet Das Innere Reich.