Theokrit fra Syrakus

Hyrdedikteren

Theokrit var en gresktalende dikter som levde i den hellenistisk tiden som strakte seg fra år 323 f.Kr. til rundt 30 f.Kr. Hellenistisk var terminologisk sett allhellensk i motsetningen til den klassiske tidens lokalhellenistiske politiske og språklige ulikheter. Det greske språket hadde endret seg. I klassisk tid dominerte attisk gresk litteraturen, men ble nå provinsiell og vek tilbake for et fellesgresk, koiné, det vil si «det felles», dog med attisk som hovedbestanddel. Det greske demokrati var blitt avløst av monarkiet. Athen var heller ikke lenger den greske verdens sentrum, unntatt på filosofiens område. Isteden var Alexandria blitt det politisk og litterære sentrum. Den nye tiden preget en litteratur i endring; de kortere formene ble foretrukket framfor klassikernes voldsomme epos, drama og lyrikk. Trangen til realismen ble økende og individet vist større psykologisk oppmerksomhet. Felles var en opptatthet av eksperimentering og nye former.
Theokrit var tilsynelatende en bereist poet innenfor den hellenistiske verden. Han var sannsynligvis født på Siracusa (Syrakus) på 200-tallet f.Kr, studerte poesi på øya Kos i Egeerhavet med poeten og kritikeren Filetas, og deretter dro han til Alexandria i Egypt hvor han ble knyttet til kong Ptolemaios II Filadelfus' hoff. Han synes å ha tilbrakt resten av livet i Alexandria og kanskje igjen på Sicilia, sistnevnte sted hvor han benyttet de landlige omgivelsene på øyas østside og språket der i sine pastorale dikt. Han skrev også om det hektiske, urbane livet i Alexandria.

Tåkete opprinnelse

Lite er kjent om Theokrit annet enn det som kan bli lest ut av hans egne skrifter, men disse informasjonene må behandles med forsiktighet da noen av diktene, idyllene, som blir tilskrevet ham ikke har den samme autentisitet. Fra en svært tidlig dato ble det satt sammen to samlinger, en som inkluderte et antall tvilsomme dikt og som dannet en korpus av bukolisk eller pastoral diktning, mens den andre samlingen var avgrenset til de verker som ble betraktet som sikkert skrevet av Theokrit selv. Han hadde sannsynligvis oppholdt seg på Sicilia da han refererer til Polyphemus, kyklopen i Odysseen, som sine «landsmann». Han levde sannsynligvis også i det hellenistiske Alexandria for en tid ettersom han skrev om dagliglivet der.
Disse informasjonene er bevart i to epigrammer, det ene som kommer fra Artemidorus, en grammatiker som levde på samme tid som Lucius Cornelius Sulla, den romerske diktatoren. Artemidorus skal ha vært den første redaktør av disse diktene. Han sier: «Bukoliske muser, en gang var dere spredt, men nå en fjøs, en gjord er deres». Det andre epigrammet er anonymt, og går som følgende: «Jeg, Theokrit, som skrev disse sangene, er fra Syrakus, en mann av folket, sønn av Praxagoras og den berømte Philina. Jeg søkte aldri etter en fremmed muse». Den siste linjen kan bety at han aldri skrev noe annet enn pastorale dikt, eller at han kun skrev i dorisk gresk. Påstanden at han var fra Syrakus er bekreftet i andre hentydninger.
Informasjonen om hans foreldre har en ekthet over seg, og er utgått fra en rivaliserende teori basert på en mistolkning av et dikt (nr. 7) som gjorde ham til sønn av en Simichus. En større samling, mulig mer omfattende enn den av Artemidorus, og som inkluderte dikt av tvilsom ekthet, var kjent for forfatteren av leksikonet Suda som sier: «Theokrit skrev såkalte bukoliske dikt i den doriske dialekten, Noen personer tilskrevet ham også det følgende: Døtre av Proetus, Håp, Hymner, Heroinner, Dirges, Lyrikk, Elegier, Jamber, Epigrammer».