Lovely Rita

Bakgrunn

Meta Davies var en kvinnelig parkometervakt i London i 1967. En dag skrev hun ut en bot på 10 shilling på en bil. Eieren av bilen kom gående akkurat da hun hadde festet boten mellom frontvinduet og vindusviskeren. Hun var ikke en Beatles-fan selv (noe derimot hennes datter var), så gjenkjente hun kjendisen Paul McCartney. Han kikket på boten; og spesielt navnet hennes. Han spurte om hennes fornavn virkelig var Meta, og hun bekreftet det. McCartney avsluttet samtalen med å si at han kunne tenkt seg å bruke det navnet i en sang og håpet hun syntes det var greit. Noen måneder senere hørte Meta Davies «Lovely Rita». McCartney hadde visstnok parkert i Garden Road like ved Abbey Road Studios da han fikk boten.
McCartney selv mener sangen hadde sitt utspring i at han hadde hørt om kvinnelige parkometer vakter fra USA. Derfor begynte han å leke med tanken på at disse damene kunne være av den sexy typen. Selve teksten fant han på mens han tok en spasertur i nærheten av huset til sin bror i Liverpool. Videre nekter McCartney at teksten var basert på et møte med en virkelig kvinnelig parkometer vakt. Opprinnelig hadde McCartney idéen med at Rita skulle være en dame som lytteren hatet, men han ombestemte seg og la inn humor i stedet. I stedet for å taue bort en bil, tar han heller og tauer vekk hjertet hennes («when it gets dark I tow your heart away»). Han inviterer henne ut på restaurant, og får regningen (boten) som Rita betaler. Strofen «took her home; I nearly made it» burde være en enkel sak å tyde. 
John Lennon var ikke spesielt begeistret for teksten siden den var en slags novellefortelling om en tredjeperson. Derimot var han mer interessert i å skrive tekster om seg selv.

Innspilling

23. februar 1967 startet de innspillingen i Abbey Road Studios. Åtte tagninger med grunnkomp ble festet til teip. George Harrison og Lennon på hver sine akustiske gitarer, Ringo Starr på trommer og McCartney på piano. Det instrumentet som spilte melodilinjen i åpningspartiet, er Harrisons gitar, kompet av McCartneys piano. Disse fire instrumentene fylte opp firesporsteipen, og ergo måtte produsent George Martin og lydtekniker Geoff Emerick føre disse fire sporene over til et spor på en ny teip. Da det var gjort, la McCartney på bass.
Kvelden etter la McCartney på sin vokal, mens teipen ble avspilt på litt lavere hastighet. Så var det atter igjen en overføring av eksisterende opptak som måtte overføres til en ny teip slik at de hadde fler spor til rådighet.
7. mars 1967 samlet McCartney, Harrison og Lennon seg rundt mikrofonen for å tilføre sangen kor. Kam og papir; og i dette tilfelle – toalettpapir; ble brukt til å etterligne lyden av kazoo. I avslutningssekvensen begynte Lennon å pese og stønne inn i mikrofonen og trodde sikkert der og da at det ville bli tonet ned under nedmiksing, men den gang ei. Det som derimot ble borte var noen ekstra takter i starten. Det siste som ble lagt på «Lovely Rita» var George Martins pianosolo, og det skjedde 21. mars 1967. Den ble spilt inn på lavere hastighet samt at lydtekniker Geoff Emerick hadde plassert noe klebrig teip på teipspolen slik at pianoet fikk mer fordreid lyd. Gruppen var skeptisk til det forslaget til å begynne med, men var fornøyd da de hørte resultatet.