Raet nasjonalpark

Raet

Raet er en endemorene fra isens fremstøt for om lag 12000 år tilbake. Denne kvartærgeologiske formasjonen kan spores rundt hele Skandinavia; i Raet nasjonalpart dels over land og dels under sjøen. Strender med rullestein er karakteristisk der morenen er sterkt utvasket av sjøen. Morenen danner på mer beskyttede lokaliteter fine sandstrender som er atraktive for badeliv. Dette gjelder bl.a. på Hove og Merdø. Morenens landside har mange steder gode jordbruksarealer, men disse arealene er utenfor parkens grenser. 
Jerkholmen er en liten øy i nasjonalparken som hovedsakelig består av morenemateriale. Øya har to imponerende gravrøyser fra bronsealder / jernalder. 
En helt spesiell lokalitet i Raet nasjonalpark er den lille rullesteinsholmen Målen (130 m lang) øst for Tromøy. Her stikker toppen av raet så vidt opp over havoverflaten og danner en liten, ustabil øy av rullestein. Mange skip har forlist i dette området, som er kjent som en skipskirkegård. 
Raet fortsetter østover fra Raet nasjonalpark til Jomfruland nasjonalpark i Telemark og videre til Mølen i Vestfold.

Sjøarealet

Sjøarealet er grunt og utsatt for kyststrømmen, som beveger seg vestover nær kysten. Her er det hard bunn av stein og fjell med sand og grus. Større områder med bløtbunn er hovedsakelig i de mer beskyttede områdene som Fevikkilen, Sømskilen, Hovekilen, Alvekilen og innenfor Tromlingene.
I kyststrømmen vokser tareskog sammen med andre alger og et rikt dyreliv. Ålegras vokser på mer beskyttede bløtbunnområder. I nasjonalparken er det registrert 87 ålegrasenger med et samlet areal på ca. 0,87 km².
Fiskeartene i de grunnere områdene er kutlinger og leppefiskarter, mens sjøørret, torsk og sei ofte går inn på grunna på jakt etter mat. I tillegg er sild og brisling, torsk, sei, en rekke flyndrefisk, lyr, steinbit, breiflabb og lange vanlige i området. På dypet finnes bl.a. arter som lysing, tobis, øyepål skolest og havmus. De vanligste skalldyrene er reke, taskekrabbe, sjøkreps og hummer. På grunner er strandreke og strandkrabber tallrike, i tillegg til en rekke andre arter av skall- og krepsdyr som lever i tilknytning til tang- og tarevegetasjonen og langs sjøbunnen. Trollkrabben, som er til forveksling lik kongekrabben, samt trollkreps er også vanlige.

Strandlinjen

Strandlinjen varierer: Rullesteinstrand, svaberg og enkelte steder lune sandstrender. Våtmarkssamfunn i strandlinjen er stedvis vanlig.

Kystarealene

På holmene finnes jordsmonn flekkvis, ofte med små matter med ulike urte- og gressarter som er tilpasset de ustabile forholdene på holmene. Her finnes rester av atlantisk kystlynghei som tidligere utgjorde et felles kulturlandskap langs Europas atlanterhavskyst. Brakkvannsdelta finnes ved Nidelvas utløp og er et rikt og produktivt økosystem med ulike typer våtmark. Nasjonalparken har et rikt fugleliv, med store mengder fugler som raster og søker etter mat. Her finnes flere store hekkekolonier, særlig stormåke og storskarv, men også kolonier av fiskemåke som er nær truet, og makrellterne som er klassifisert som sårbar på Norsk rødliste for arter, 2015.

Kulturhistorie

Området har en rik kulturhistorie, med tilhørende kulturlandskap, kulturminner og automatisk fredete kulturminner. Flesteparten av de eldste kulturminnene som er kjent innenfor den foreslåtte nasjonalparken, er gravminner. Norsk maritimt museum har registrert 67 lokaliteter med kulturminner under vann. Innenfor nasjonalparken er det også en rekke kulturminner fra seilskutetida og krigsminner fra 2. verdenskrig. Mange steder viser vegetasjonen en historisk tilknytning til seilskutetiden, i form av varmekjære og sydlandske ballastplanter.
Merdøgaard museum og bebyggelsen i uthavna Merdø grenser direkte mot nasjonalparken.

Truslene

Verneverdiene står overfor en rekke trusler: Klimaendringer, forurensning, fremmede arter (bl.a. stillehavsøsters) , overfiske, gjengroing, ferdsel og slitasje. Det ligger 133 fritidsboliger innenfor nasjonalparken.