google/wiki40b huggingface dataset:
Informasjonssamfunn

Et informasjonssamfunn er når skaping, distribuering og behandling av informasjon er en viktig økonomisk og kulturell aktivitet i samfunnet. Kunnskapsøkonomien er det økonomiske motstykket.
Samfunnet vi er på vei inn i kalles informasjonssamfunnet fordi tollmurer faller, nye markeder åpner seg og mer avansert teknologi blir tatt i bruk. Kombinasjon av ny teknologi, datamaskiner og en stadig friere verdenshandel vil spille stor rolle i utviklingen i tiden som kommer. Nasjonale grenser får mindre betydning og flere bedrifter vil ha hele verden som sitt marked. Globaliseringsprosessen har gjort store forandringer for folk i både u- og i-land.
Stord Venstre

Stord Venstre er Venstres lokallag i Stord kommune. Stord Venstre ble stiftet 14. Juni 1884. Ved lokalvalget i 2011 fekk Stord Venstre en oppslutning på 5,34% og to representanter i kommunestyret, ordførerkandidat Håkon Frode Særsten og ungdomskandidat Geir Angeltveit.

Historie

Stordøens Venstreforening, stiftet 14. Juni 1884 med Østen Eskeland som formann. Oppløst 19. Mars 1892 som følge av uenighet mellom den radikale og den moderate fløyen i partiet Venstre. Som resultat av denne delinga ble Stordøens rene Venstreforening og Stords Moderat-Conservative Forening stiftet.
Baard Haugland fra Stord Venstre ble statsråd i 1884 og kalles ofte den første bondestatsråd, mer presist var han den første statsråd som ikke hadde akademisk grad eller embete.
Tamara de Lempicka

Biografi

Det er uklart hvor og når Tamara de Lempicka ble født: noen kilder nevner «rundt 1895 i Moskva», andre nevner 1898 og Polen. Selv sa hun at hun ble født i Warszawa i 1898 eller senere. Hennes mor var Malvina Dekler, som kom fra en rik polsk bankierfamilie, men hennes far, Boris Gurwik-Gorski, var en suksessrik russisk-jødisk kjøpmann. Som attenåring giftet hun seg med greve Tadeusz de Lempicki i Sankt Petersburg og flyktet fra Den russiske revolusjon til Paris som tyveåring (eller fire- eller femogtyveåring). Tidlig på 1920-tallet begynte hun å studere kunst, og allerede i 1923 hadde hun avholdt en rekke utstillinger. I Paris fikk hun arkitekten og designeren Robert Mallet-Stevens til å innrette et kromskinnende atelier til henne.
Tamara var svært produktiv, og før sin første store utstilling, i Milano i 1925, malte hun 28 nye bilder på bare seks måneder. Snart ble hun en av de mest populære portrettmalere i sin tid, og fikk betalt omkring 50 000 franc per portrett (omkring 14 000 kroner den gang, kanskje ti ganger så mye i dag).
Hun ble ofte kalt art décos femme fatale og var gift to ganger (andre gang med en ungarsk-jødisk baron, Raoul Kuffner), men levde åpent som bifil. Hun hadde en datter, Marie C. Kizette de Lempicka Foxhall.
Blant kjente samlere av hennes bilder finner vi blant annet Madonna, Barbara Streisand og Jack Nicholson.
Hiroaki Kumon

Karriere

Hiroaki Kumon startet sin profesjonelle karriere i Furukawa Electric i 1989. Han har også spilt for Bellmare Hiratsuka og Yokohama FC.
Dankort

Dankort er et dansk betalingskort som første gang så dagens lys i papirutgave i april 1983. I slutten av 1984 kunne pengeinstituttene dog også tilby deres kunder Dankort i elektronisk form (i plast med magnetstripe). Siden 15. januar 2006 er alle Dankort-avtaler blitt administrert av Nets, tidligere PBS.
Bruken av kortet er stadig økende:  I 2013 blev Dankortet for første gang brukt mere enn 1 milliard ganger i ett kalenderår, hvilket skjedde 20. desember. I 2013 ble det foretatt i alt 1,032 milliarder betalinger med Dankort og det ble i alt handlet for 319 milliarder Dkr. Det tilsvarer et gjennomsnittsbeløp for ett kortkjøp med Dankort på 309,- Dkr.
Dankortet har i nesten hele dets levetid vært gebyrfritt, hvilket er et særtilfelle i et internasjonalt perspektiv. Dette skyldes hovedsakelig at kortet ble innført ved lov – den såkalte "dankortloven".
I 2013 inngikk dansk detaljhandelen, bankene og Nets en avtale som skal sikre fremtiden for Dankortet. Avtalen innebar at detaljhandelen skal gradvis dekke en større andel av omkostningene ved driften av Dankortet, frem til de i 2018 skal dekke alle kostnadene. Avtalen løper frem til 2020.

Utseende og funksjoner

Det nye Dankortet, innført i løpet av sommeren 2004, har inkorporert en synlig mikrobrikke til venstre på kortets forside. På forsiden finner man som på stort sett alle slags betalingskort – oppe fra og ned – navnet på banken, de 4×4 – fysisk fremhevede – sifre som utgjør Dankortets kortnummer. De første fire sifre (som både er preget og trykt) forteller hvilken type kort det er tale om (5019 for Dankort og 4571 for Visa/Dankort), og de neste fire sifre forteller hvilken bank det er tale om (registreringsnummer). Man finner også utløpsdatoen, kortholders navn (kortets eier) og et hologram, forskjellig alt ettersom det er tale om et Dankort eller VISA/Dankort (i så fall er Visas logo også trykt på kortet).
På baksiden av Dankortet finner man Dankort-symbolet, den tilknyttede kontos registreringsnummer og kontonummer. Nedenunder dette finner man et felt hvor kortholderen skal plassere sin underskrift, dette felt inneholder dessuten noen sifre hvorav de siste tre er det som kalles «kontrollnummeret» (dette brukes for eksempel til visse internettbetalinger). Deretter følger den bevarte sorte magnetstripe og produsentens fabrikasjonsnummer i små typer.

Synlige forskjeller på det nye og gamle kort

Den største forskjell på det nye og det gamle Dankortet er at det gamle kortet (1984–2003) ikke hadde en mikrobrikke (en teknologi som ikke var utviklet dengang kortet første gang ble tilbudt). Derutover er det på det nye kort ikke lengre et bilde av kortholder, og kortholders underskrift er ikke lengre laserinngravet, men skal manuelt tilføyes. Registreringsnummeret, kontonummeret og servicenummeret er dessuten – i motsetning til det gamle kortet – nå trykt utenpå kortets plastoverflate.
Den tomme stolen

Handling

Handlinga finner sted i den lille engelske landsbyen Pagford. Det lokale rådsmedlemmet Barry Fairbrother dør, og etterlater seg en tom stol i sognerådet. Dette er begynnelsen på den største konflikten som byen har opplevd.
Vilan

Vilan (eller Hvilan) er en bygning inne på Drottningholms slottområde på Lovön i Stockholms län.

Historikk

Vilan ble oppført i 1792 for ballettmesteren Louis Gallodier og ble tegnet av Louis Jean Desprez Bygningen ligger nordvest for Ekerövägen og er fra 1935 et statlig bygningsminne. Siden 1991 er Vilan en del av Unescos verdensarv.
Eiendommen består av en hovedbygning og to frittstående sidebygninger. Hovedbygningen aksentueres av en tverrstilt, innføyd bygningskropp i to etasjer. Samtlige tak er utformet som saltak, kledd med svartmalte metallplater på hovedbygningen respektive enkeltkrum teglstein på sidebygningene.
I 1792, straks etter Gustav IIIs død fikk ballettmesteren Louis Gallodier rett til å bo i Vilan resten av livet av hertug Karl II (siden Karl XIII). Kontrakten gjaldt siden også for hans barn og slekt som innehadde eiendommen fram til 1868. Etter en tids forfall fungerte Vilan som kafé.
I 1906 overtok Axel Wallenberg som fikk renovert eiendommen. Blant annet ble kinesiske håndmalte tapeter og veggmalerier bevart. Nåværende veranda stammer fra 1914. Årene 1988-89 ble det utført en omfattende opprustning av interiør og eksteriør. Bygningen brukes nå som privatbolig.
Klippo

Historie

Selskapet Klippo ble grunnlagt i 1954 av Karl Dahlman. Med inspirasjon fra USA utviklet han senere de første gressklippere i Europa med rotor. I dag er behovet for motorgressklippere langt større enn på 1950-tallet. Gressklippere framstilles i dag mange ulike utgaver, fra jordfresere til rotorgressklippere.
Barbara Strozzi

Liv

Barbara Strozzi var adoptivdatter av juristen, dikteren og librettisten Giulio Strozzi. Moren, Isabella Garzon, var Giulios husholder, så Barbara var sannsynligvis Giulios uekte datter.
Faren oppdaget tidlig Barbaras begavelse og sørget for at hun fikk en god musikkutdanning av lærere som Francesco Cavalli og Antonio Cesti. I 1637 grunnla faren Accademia degli Unisoni med det formål å skape et forum der hun kunne framføre egne komposisjoner. Hun ble også akademiets leder. Byens berømte musikkpersonligheter, som Claudio Monteverdi, deltok i sammenkomstene.
David og Ellen Rosand har antydet at Bernardo Strozzis portrett Gambisten framstiller Barbara Strozzi, og dersom det er riktig ernærte hun seg høyst sannsynlig som kurtisane: blomsten i håret og det blottede brystet var kjennetegnet på utøvere av dette yrket, og ved hjelp av gamben ble en tradisjonell knytning mellom musikk og seksualitet personifisert. På 1500-tallet kunne kurtisanene leve et uavhengig liv i velstand uten å bli utsatt for større sosial fordømmelse, men på Barbara Strozzis tid var yrkesutøvernes sosiale status dalende, sannsynligvis som følge av motreformatoriske bestrebelser. Ulike satirer rettet mot akademiet og medlemmenes liberale livsførsel kan tolkes som en moralsk kritikk av den mulige profesjonen til akademiets leder.
Barbara Strozzi forble ugift og oppdro sine fire barn som enslig mor; minst tre av barna fikk hun med musikkmesénen Giovanni Paolo Vidman.

Verk

Det er bevart 125 enkeltverk av Strozzi, alle publisert i åtte bind mellom 1644 og 1664. Sju bind inneholder verdslig vokalmusikk som madrigaler, arier og kantater, mens det åttende, Sacri musicali affetti (1655), inneholder åndelige sanger. Strozzi skrev hovedsakelig for egen bruk, og omtrent to tredeler av stykkene hennes er for én sangstemme, to melodiinstrumenter og basso continuo. 
Komposisjonene viser at Strozzi var kjent med de vanlige stilistiske virkemidlene i sin tid; stykkene har likhetstrekk med den tidlige operaen og kan minne om læreren Francesco Cavalli, men er holdt i en mer lyrisk stil. Sin egenart viser Strozzi framfor alt i virtuose basslinjer. Dissonansbehandlingen avviker ofte fra kontrapunktikkens regler til fordel for en tonemalerisk tekstframstilling.
Strozzi var like mye kjent for sin poetiske åre som for sitt komposisjonstalent, lyrikken er ofte poetisk og velartikulert. Mange av verkene hennes er tonesettinger av tekstene til faren og andre venetianske akademimedlemmer.

Mottakelse

Barbara Strozzis ry var stor i hennes egen levetid, og lenge etter hennes død oppgav komponister at Strozzis musikk var en viktig inspirasjonkilde. Hun er nevnt i Johann Gottfried Walthers Musikalisches Lexikon (1732),  François-Joseph Fétis' Biographie universelle des musiciens et bibliographie générale de la musique (2. opplag, 1884) og Hugo Riemanns Musik-Lexikon (5. opplag, 1900). 
Fra slutten av 1970-årene er Strozzis verk blitt gjenstand for omfattende utforsking, noe som har bidratt til en rekke innspillinger og framføringer.
107%-regelen

107%-regelen er en kvalifiseringsregel innen Formel 1 som har til hensikt å luke ut de førerne som ikke er tilstrekkelig raske. En fører må sette en tid i kvalifiseringen som er innenfor 107% av den raskeste kvalifiseringstiden, ellers vil vedkommende ikke få delta i løpet.

Historie

Etter den opprinnelige kvalifiseringsregelen for Formel 1 fikk maksimalt 26 biler delta i et løp, og de som kvalifiserte seg på plass 27 og oppover fikk ikke delta.
FIA innførte 107%-regelen til 1996-sesongen for å få et mer jevnbyrdig startfelt. Regelen innebar at en førers kvaltid ikke fikk overstige 107 prosent av den raskeste kvalførerens tid. Regelen fikk resultat allerede den første gangen den anvendt, i Australias Grand Prix 1996, hvor Luca Badoer og Andrea Montermini, som begge kjørte for Forti-Ford, ikke lyktes å sette kvaltider innenfor grensen.
Regelen ble imidlertid avskaffet i 2003, da Formel 1 innførte en ny kvalifiseringsmetode. Selv om den ikke lenger ble brukt i Formel 1 så ble en lignende regel fortsatt brukt i enkelte andre motorsportklasser. 107%-regelen ble gjeninnført i Formel 1 til 2011-sesongen, med mindre justeringer som følge av den endrede kvalifiseringsmetoden.
Hamatastus

Utseende

Middelsstore, gråspraglete trebukker, vanligvis lyst grå med gråsvarte eller rødbrune tegninger. Antennene er tynne og mye lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, sekskantet med en tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Nicaragua i nord til det sørlige Brasil i sør.
Jigzhi

Jigzhi (kinesisk: 久治县; pinyin: Jiǔzhì Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Golog i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 17 931 i 1999.
Dicronocephalus shimomurai

Utseende

En middelsstor, brunt eller grått bestøvet gullbasse. Denne arten er nesten helt kledt med brun bestøvning, grunnfargen er knapt synlig bortsett fra et par korte lendestriper på pronotum. Hannen er gjerne brunrød, hunnen mørkgrått bestøvet. På hodet har hannene lange, nokså rette horn. Pronotum er ovalt (avrundede bakhjørner). Beina, særlig forbeina, er lange. Beina er brunrøde til svarte.

Levevis

Larvene utvikler seg i jorda. Hunnen samler friske blader, som hun ruller sammen, legger et egg på og begraver. Hannenes forlengede forbein og horn tyder på at de kjemper om hunnene.

Utbredelse

Arten er utbredt på Taiwan.
Konrad von Maurer

Skandinavist

Rettshistorikeren fattet spesielt interesse for islandsk litteratur, historie, språk og kultur, og var overfor danske myndigheter en ivrig talsmann for Islands uavhengighet. Hans lange rekke med skrifter over norrøne forhold startet med utgivelsen av Entstehung des isländischen Staats und seiner Verfassung (1852). Men hans hovedverk på dette området er Den norske Stammes Omvendelse til Kristendommen. Maurer kom i lengre tid til å oppholde seg på Island, og ble i 1876 kalt til å holde forelesninger på Universitetet i Kristiania. Forelesningsrekken Udsigt over de nordgermaniske Retskilders Historie ble senere utgitt av Den norske historiske Forening. Han ble også tilbudt et «extraordinært Professorat» her, noe hans forpliktelser overfor Universitetet i München la ham hindringer i veien for, slik at det ble nødvendig å takke nei til dette. I hans nekrolog i Folkebladet gjøres det rede for at det kostet ham nøye overveielse å avslå tilbudet: «Det heder, at det kostede ham megen Overvindelse at træffe dette Valg; thi sikkert er det, at han likte sig meget godt her i Landet, hvor han kom adskillig omkring. ... At han i sin Tankegang ogsaa havde meget af Nordboen i sig, viste hans stoorartede Gjæstfrihed mod alle de norske Videnskabsmænd, som kom ham nær, og hans smukke, uegennyttige Bestræbelser for at skabe Samarbeide mellem Tyskland og det skandinaviske Norden.»
Han og hustruen Valerie (1833–1912) var dessuten nære venner av Peter Christen Asbjørnsen. Godt hjulpet av hustruens gjestfrie sinnelag åpnet Maurers regelmessig sitt hjem for skandinaver i utlendighet. Konrad Maurer selv kom nærmest til å opptre som en slags farsfigur for den skandinaviske kunstnerkolonien fra 1870-årene av. Spesielt hadde norske figur- og historiemalere i München, Marcus Grønvold, Christian Meyer Ross og andre, stor nytte av Maurers kunnskaper. De videreformidlet til og med spørsmål fra norske kunstmalere og historieinteresserte som var stasjonert annetsteds i Europa. I 1876 ble Maurer tildelt en vel fortjent æresdoktortittel ved Universitetet i Christiania.
Agnes Mathilde Wergeland, den første norske kvinne som tok doktorgrad, studerte for Maurer 1884-1886 og fikk med hans hjelp en doktorgrad fra universitetet i Zürich med en avhandling fra norrøn middelalder.
K. von Amira skrev en biografisk presentasjon over Konrad von Maurer, som ble oversatt og gjengitt i Ny illustreret Tidende i 1874. (Artikkelen var ledsaget av Marcus Grønvolds portrett av professor Maurer i xylografisk utførelse ved Theodor Knesing.)
Johan Daniel Berlin

Liv

Berlin reiste til København i 1730, og studerte de neste syv årene hos bymusikeren Andreas Berg. Fra 1737 til 1767 var han bymusikant i Trondheim. Berlin var også organist i Nidarosdomen (1741–1787) og Vår Frue kirke (1752–1761).
Ut over disse stillingene var Johan Daniel Berlin overbranndirektør i Trondheim, vannverksinspektør, arkitekt og karttegner. I årene 1762–1771 organiserte han meteorologiske observasjoner for publisering i «Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Skrifter ».
Berlin komponerte en hel del, men bare få av hans verker er bevart; 3 symfonier, en fiolinkonsert og noen småstykker for cembalo.
I 1744 utga han den første nordiske lærebok i musikk, Musicaliske Elementer. I 1765 kom en avhandling på latin og i tysk oversettelse i 1767. Oversatt etter den tyske tittelen blir tittelen Lærebok i tonometri, eller hvordan en gjennom logaritmiske beregninger kan komme fram til den såkalte likesvevende temperatur; med vedlegg: Undervisning i monokord (Monochordum), oppfunnet av meg i 1753. Disse skriftene ble utgitt på nytt i 1976 av Bjarne Kortsen.
9K38 Igla

9K38 Igla (russisk: Игла́, nål) er en russisk luftvernmissil. Originalvarianten hadde NATO-kallenavnet SA-16 Gimlet. Den nyeste varianten er kjent som SA-24 Grinch.
Curiosa

Utseende

En ganske liten, slank, mørkt rødbrun trebukk. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum er firkantet, lengre enn bredt, noe avsmalnende i den bakre delen. Dekkvingene er parallellsidige med et hvitt tverrbånd, for øvrig med litt glisne, lyse skjell.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Hispaniola (Den dominikanske republikk).
Carl Jacob Arnholm

Bokkapittel

Carl Jacob Arnholm (1959). «Omsetningen av øl gjennem 100 års norsk lovgivning». Frydenlunds bryggeri i 100 år, 1859–1959: side 205–352.
Izj

Izj (russisk: Иж, udmurtisk: Оӵ – Otš, tatarisk: Иж – İj) er ei elv i republikkene Udmurtia og Tatarstan i Russland. Den er ei høyre sideelv til Kama. Elva er 259 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 8 510 km².
Izj har utspring nær Malyj Osjvortsy i Udmurtia, og munner ut i Nizjnekamsk-reservoaret i Kama. De største sideelvene er Agryzka, Tsjazj, Kyrykmas, Varzinka og Varzi. Langs elva ligger byene Izjevsk og Agryz.
Færøyenes kommuner

Færøyske kommuner er det laveste lovpålagte administrative og folkevalgte nivået på Færøyene, og deler øygruppen inn i 29 administrative områder, kommuner (færøysk: kommunur). Kommunene dekker til sammen ca. 120 byer og bygder. Om lag halvparten av befolkningen bor i hovedstadskommunen.
Kommunene har i utgangspunktet ansvar for en rekke offentlige tjenester, som barnehager, primærhelsetjeneste, arealplanlegging og tekniske tjenester. Interkommunalt samarbeid er utbredt på de fleste tjenesteområder, ettersom den gjennomsnittlige kommunestørrelsen er liten. Trender som sentralisering, økende forventninger til offentlige tjenester og en aldrende befolkning i periferien har aktualisert spørsmålet om kommunesammenslåinger.
Kommunene er fra 2013 underlagt det færøyske Sosialdepartementet.

Inndeling

Tórshavn fikk kommunalt selvstyre i 1866, og ble Færøyenes første kommune. I 1872 ble hele øygruppen inndelt i kommuner, som i begynnelsen var forstanderskap for de enkelte prestegjeldene. Tórshavn beholdt sitt kommune selvstyre gitt gjennom en særlov.
Frem til midten av 1900-tallet ble en rekke sogn utskilt som egne kommuner. Den hittil siste kommunedelingen skjedde i 1954, da Hósvík ble utskilt fra Hvalvík. På Suðuroy og Sandoy har kommuneinndelingen vært uforandret siden 1928 og 1930.
Siden begynnelsen av 1990-årene har flere regjeringer har hatt som mål å redusere antallet kommuner, for å kunne delegere flere oppgaver. I 1998 kom en regjeringsoppnevnt kommisjon et anbefalt minstekrav på 2 000 innbyggere for å bestå som en egen kommune. I 2005 og 2009 slo 21 kommuner seg sammen med én eller flere nabokommuner. Ved en landsdekkende folkeavstemning i mai 2012 tok velgerne stilling til et forslag om 7 kommuner, men ingen så nær som Vágar fikk flertall.

Politikk og administrasjon

Kommunene ledes av et folkevalgt kommunestyre, på færøysk kalt bý- eller bygdarráð. Kommunestyret kan titulere seg selv «bystyre» når kommunen har over 1 500 innbyggere.
Kommunestyret velger en borgarstjóri, «borgermester», for fire år. Ettersom færøyske valg er personvalg, er borgermesteren vanligvis den som fikk flest personstemmer i seneste valg. Kandidaten med nest flest stemmer blir viseborgermester. Skjønt mange lokalpolitikere er partimedlemmer, er partipolitiske lister sjeldne i kommunestyrevalg utenfor Tórshavn og Klaksvík. Kommunestyrer på Færøyene har få medlemmer sammenlignet med kommuner på tilsvarende størrelse i Norge og Sverige.
Kommunens administrasjonssjef, på færøysk kalt kommunustjóri eller kommunuskrivari, er en offentlig tjenestemann med samme funksjon som en rådmann (administrasjonssjef) i Norge.
Alle kommunene er fra 1. januar 2014 organisert i en felles arbeidsgiverorganisasjon, Kommunufelagið.
Biosphere 2

Biosphere 2 er et lukket økologisk system i Oracle, Arizona, USA bygget mellom 1987 og 1989 av Edward P. Bass, Space Biosphere Ventures og andre. Det ble brukt for å teste om og hvordan mennesker kunne leve, studere og utføre vitenskapelige eksperimenter i en lukket biosfære. Man utforsket her mulighetene for å benytte lukkede biosfærer i fremtidige romkoloniseringer og muliggjorde studier av biosfæremanipulasjon uten å skade jordens. Navnet kommer fra ideen modellert i Biosphere 1.
Hodedrevet frasestrukturgrammatikk

Hodedrevet frasestrukturgrammatikk (engelsk: Head-driven phrase structure grammer; HPSG) er en ikke-transformasjonell generativ grammatikk utvikla av Carl Pollard og Ivan Sag. Den er en type av frasestrukturgrammatikk, i motsetning til dependensgrammatikk, og er den umiddelbare etterfølgeren til generalisert frasestrukturgrammatikk. HPSG henter inspirasjon fra andre fagområder, blant annet informatikk, og benytter Ferdinand de Sasussures begrep «tegn». Teorien bruker en uniform formalisme og er organisert modulært, noe som gjør at den enkelt kan benyttes i naturlig språkprosessering.
En HPSG-grammatikk inneholder prinsipper, grammatiske regler og leksikonoppslag som vanligvis ikke regnes som en del av en grammatikk. Formalismen er basert på leksikalisme, noe som betyr at leksikonet er mer enn bare ei liste med oppslag: det er i seg selv rikt strukturert.
Den grunnleggende HPSG-modellen tar for seg det saussaurianske tegnet; ord og fraser er to typer tegn. Et ord har to egenskaper: [PHON] (lyden, den fonetiske formen) og [SYNSEM] (den syntaktiske og semantiskeinformasjonen). Begge er delt inn i ulike underegenskaper. Både tegn og regler er formalisert som typifiserte egenskapsstrukturer.
Sprosse

Sprosser er mønster i vindusruter. Disse er der for både pynt og funksjon. De brukte for å endre uttrykk og presentasjon av vinduet og huset, samt å hindre at fugler flyr inn i vinduene.
Inntil omkring 1700 kunne glass bare tilvirkes i meget små formater, og i større vinduer måtte flere glassruter settes inn. De ble da holdt sammen med sprosser av bly, valset til en H-profil.
Fellow of the Royal Society of Edinburgh

Valg

Omkring 50 nye stipendiater er valgt hvert år i mars. Per 2016 er det rundt 1650 Fellows, med blant annet 71 honorære Fellows (HFRSE) og 76 korresponderende Fellows.
Fellows har rett til å bruke den post-nominelle forkortelsen FRSE.