Oldtidsvei

Oldtidsvei er betegnelsen på et veiløp som kan føres tilbake til eldre tider. Oxford Dictionary definerer en oldtidsvei («trackway») som «en sti formet av gjentatt tråkking av folk eller dyr». Over tid har mange av disse stiene blitt utviklet til veier. Mange oldtidsveier, både av mennesker og dyr, rundt om i verden har blitt bevart i vulkansk aske eller i torv/myr, og avslørt historiske detaljer om livet i forhistorisk tid.

Tanzania

En del av de eldste oldtidsveier for menneskelige stamfedre har blitt oppdaget i Tanzania. Oldtidsveien Laetoli er berømt for homininifotspor bevart i vulkansk aske. Etter at fotavtrykkene ble skapt i smuldret og støvete aske har mykt regn sementert askelaget til tuffstein, og således bevart den veien disse tidlige menneskene har vandret. Avtrykkene ble gjort av tre enkeltindivider, en som gikk i avtrykket til de andre, noe som gjorde de opprinnelige sporene vanskelig å oppdage. Da sporene førte i samme retning, kan de ha blitt frambrakt av en gruppe, men det er ingenting annet som støtter den vanlige rekonstruksjonen av en kjernefamilie som sammen besøker et vannhull.

Sør-Afrika

I Sør-Afrika har det blitt funnet to oldtidsveier med fotspor, en ved Langebaan og en ved Nahoon. Begge har blitt finnet i fossilerte sjøsanddyner. Ved Nahoon er det funnet minst fem arter av virveldyr, inkludert tre fotspor fra menneskeaper, bevart som avstøpninger. Avtrykkene ved Langebaan er de eldste dokumenterte gjort av mennesker, datert til omtrentlig 117 000 år gamle.

Norge

Mange av Norges oldtidsveier er blitt del av moderne veiutbygging og noen er gjengrodd, men deler av dem kan fortsatt gjenfinnes. Noen av veiene er fredet. Mange steder er kunnskapen om de gamle veiløpene glemt fordi de oppstod i forhistorisk tid, kunnskapen om dem var muntlig og det mangler skriftlige kilder. Andre steder kan deler finnes som stier mellom gårder i området. Gamle veiløp hvor det ligger gamle gravhauger og andre oldtidsminner tett ved viser seg ofte å være en oldtidsveg. 
Vegvesenet har et eget skilt for å markere oldtidsveger. 
Det eneste stedet i Norge som har navnet Oldtidsveien i Sentralt stadnamnregister ligger i Sarpsborg kommune. Fylkesvei 110 har fått betegnelsen på grunn av alle gravfunn og helleristninger som finnes langs denne veien.

Irland

På Irland er Corlea en oldtidsvei bygget på en myr ved at veien er fylt med tømmer av hassel, bjørk og ore og som er lagt på tvers langs sporet, og tidvis er tømmeret krysset for å gi bedre støtte. Andre tilsvarende oldtidsveier over myrer, toghers, har også blitt avdekket og datert til rundt 4000 f.Kr., mens Corleaveien er fra rundt 148 f.Kr. Den ble avdekket i 1994 og er den lengste i sitt slag som er avdekket i Europa. Andre eksempler på denne typen har blitt funnet i England (Somerset Levels) og Tyskland.

Tyskland

Det er funnet to forhistoriske oldtidsveier i Tyskland, begge i Wittmoor i nordlige Hamburg. På tysk kalles en oldtidsvei for bohlenwege, og de har fått de prosaiske navnene Bohlenwege I og Bohlenwege II. De ble oppdaget i henholdsvis 1898 og 1904, og er datert til 300- (II) og 600-tallet e.Kr. (I). Begge knyttet de østlige og vestlige kystene av det tidligere utilgjengelige myrete våtområdene. En del av den eldste fra romersk tid er vist fram ved en fast utstilling ved Det arkeologiske museum i Hamburg.