google/wiki40b huggingface dataset:
Song Xu

Song Xu (kinesisk: 宋旭; pinyin: Sòng Xù; Wade–Giles: Sung Hsü, født 1525 enten i Jiaxing eller i Huzhou i provinsen Zhejiang i Kina, dødsår ukjent) var en kinesisk landskapsmaler.
Song ble etterhvert buddhistisk prest. Han var svært belest og var influert av chan-buddhismen. Hans hovedområde som maler var landskaper, men han malte også mennesker.
Mot slutten av 1500-tallet reiste han rundt i store deler av Kina.
En malerull fra 1543 gjengir hans studier av Song-dynasti-maleren Xia Gui.
Somg skal ha blitt inspirert av verkene til Shen Zhou. Songs eksentriske malerier er ofte karakterisert av inskripsjoner i skrifttegn i arkaisk kalligrafi.
Et maleri som forestiller buddhistiske arhater er datert tilsvarende 1605. Andre verker viser at han fremdeles var produktiv i en alder av 81 år. Song Xu var en indivisualistisk og uavhengig kunstner som for det meste ikke holdt seg til sin tids store skoler innen malerkunsten.
Charter

Charter er en engelsk betegnelse for frihetsbrev, det vil si et dokument som bevilger bestemte rettigheter til en by, universitet, land eller institusjon. Charter kan i enkelte tilfeller også bety «lån av penger» (jf. gjeldsbrev). Begrepet er avledet fra en ordrot som betyr «papir». Et charter er et juridisk bindende dokument.

Historie

I angelsaksiske England ble charter brukt for til tildele landområder.
Charter ble i middelalderen tildelt ved kongelig forordning til en bestemt by (i Skottland kalt burgh) for retten eller friheten til å holde et market på ukentlig basis, eller for å kunne tollsette en veg eller en bro.
Anomognathus cuspidatus

Utseende

En ganske liten (1,5-1,8 millimeter) og spinkel, brun kortvinge. Antennene er middels lange, noe fortykkede mot spissen. Hodet er firkantet, med små, rundt utstående fasettøyne. Pronotum er litt bredere enn hodet og litt bredere enn langt, med rundede sidekanter, bredest noe foran midten. Dekkvingene er omtrent en og en halv gang så lange som og noe bredere enn pronotum, med nesten parallelle ytterkanter og rett avskåret bakkant. Bakkroppen er lang og smal, litt smalere ved roten enn lenger bak. Beina er nokså korte, gulaktige.

Levevis

Denne lille billen lever under barken på døde trær, gjerne selskapelig.
Silje Ask Lundberg

Tiden i Natur og Ungdom

Hun har tidligere innehatt en rekke verv i Natur og Ungdom og har sittet både i landsstyret og sentralstyret til organisasjonen, før hun fra 8. januar 2012 til 12. januar 2014 satt som leder. I denne perioden var hun både en tydelig stemme mot oljeboring utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja og synlig i det internasjonale arbeidet til organisasjonen i forbindelse med klimaforhandlingenet.

Naturvernforbundet

I januar 2014 flyttet Lundberg tilbake til Nord-Norge, og ble samme år valgt inn i styret i Naturvernforbundet i Troms. I 2015 ble hun valgt som fylkesleder i Naturvernforbundet i Troms, før hun i november 2015 ble valgt som nestleder for Naturvernforbundet nasjonalt. Da Lars Haltbrekken trakk seg som leder av Naturvernforbundet 31. august 2016 ble Lundberg konstituert som ny leder.

I media

I juni 2013 pekte barne-, likestillings- og inkluderingsminister Inga Marte Thorkildsen ut Lundberg som et av fem kvinnelige forbilder for framtida, i forbindelse med stemmerettsjubileet for kvinner.
I 2014 kom det ut en dokumentar fra IAWRT som portretterte fem kvinner som jobbet med klimaendringer fra fire kontinent, og Lundberg var en av de portretterte her.
Lundberg har også engasjert seg i spørsmålet om tidlig ultralyd.

Annet

Hun har også tidligere jobbet i Bellona, ZERO, Foreningen for internasjonale vannstudier og Norsk Bonde- og Småbrukarlag.
Filmakademiet i Praha

Filmakademiet i Praha (FAMU – Filmová fakulta Akademie múzických umění), er en del av Akademiet for utøvende kunst i Praha (skolen har også en teaterskole samt en musikkskole). FAMU er en av Europas eldste filmskoler, grunnlagt i 1946.  Blandt elever som gått der kan nevnes Miloš Forman, Agnieszka Holland, Jiří Menzel, Věra Chytilová, Jan Němec og Emir Kusturica.
Dr. Gideon Fell

Dr. Gideon Fell er en fiktiv hovedperson i en rekke kriminalromaner av den amerikanske forfatteren John Dickson Carr.
Dr. Fell er en eldre kulturhistoriker (først presentert som «leksikograf»), med spesiell interesse for «engelske drikkeskikker fra de eldste tider», 1600-tallets hoffintriger og heksetro, og nåtidige kriminalmysterier. Han opptrer som amatørdetektiv i samarbeid med den sindige Scotland Yard-mannen David Hadley; ofte med en yngre amerikansk mann (forelsket eller nygift) som forteller.
Som sin kollega og litterære «slektning», sir Henry Merrivale, er Fell ekspert på «det lukkede roms mysterium»: Mord som tilsynelatende ikke er mulige, fordi den drepte er sperret inne i et rom uten adgang utenfra. I romanen Den hule mannen (eng. The Hollow Man; amer. The Three Coffins) holder dr. Fell et foredrag om de ulike typene løsninger på et slikt problem. Her understreker han at dette er rent litterære problemer, og at han selv er en romanfigur (se metaroman).
Figuren dr. Gideon Fell er basert på forfatteren G.K. Chesterton.
Christmas pudding

Christmas pudding er en rett som er tradisjonell for første juledag i Storbritannia, Irland og enkelte land i Samveldet av nasjoner. Opprinnelig var ikke denne engelske retten noen søt rett.
Christmas pudding er en kokt eller dampet pudding og inneholder tradisjonelt tørkede frukter (for eksempel rosiner), nøtter og ister (som fett fra kvegnyrer) – skjønt dette erstattes ofte med plantefett. Den stort sett mørke puddingen dynkes og gjennomtrekkes av brandy eller annen alkoholholdig drikke. I England kan oppskriftene variere ikke bare fra region til region, men også ofte fra familie til familie.
Tradisjonelt ble Christmas pudding kokt i en puddingduk, som av størrelse og konsistens kan sammenlignes med en stor tøyserviett. Fra senest begynnelsen av 1900-tallet ble duken for det meste fortrengt av koking i puddingform. Puddingen tilberedes noen uker før jul. Når puddingen tas ut av sin form / duken for spising blir den gjerne igjen overøst med brandy og så flambert.  Den spises gjerne med tilbehørene brandy butter eller custard.

Historie

Puddingen var kjent senest siden 1400-tallet. Et annet navn som er blitt benyttet er plum pudding. Til tross for dette navnet inngår ikke plommer i retten. Tidligere var plum et fellesbegrep på engelsk som like gjerne kunne omfatte rosiner og andre tørkede frukter. Puddingen var til å begynne med ikke særskilt tilknyttet julefeiringen. Den går tilbake til en rett ved navn  plum pottage, som bestod av småskårede stykker av okse- eller lammekjøtt, løk, tørkede frukter, fortykket med brødsmuler og forfinet med krydder og vin. Konsistensen var tyktflytende. Det dreide seg ikke om noen etterrett, men tvert i mot om måltidets første rett. Fra 1500-tallet begynte man å benytte rosiner, og kjøttet ble gradvis erstattet med fett. Plum pudding ble til en festrett som ble servert til allehelgensdag, jul og nyttårsaften. Rundt 1670 ble den omtalt som Christmas pottage. En enklere variant het plum duff og var en hverdagsrett.
Under Oliver Cromwells puritanske regime ble denne puddingen offisielt forbudt som julerett.
Vår tids versjon av Christmas Pudding fant sin form for det meste på 1800-tallet. Vanlige ingredienser er storfefett, sukker, rosiner, brødsmuler, egg, krydder og alkohol, delvis også mel, appelsin- eller sitronskall, revne gulrøtter eller epler og mandler. Etter koking er puddingen angivelig holdbar i inntil ett år.
På flyplasser har det til tider vært problemer med britiske reisende som har hatt med Christmas pudding som håndbagasje, da denne har tilnærmet lik signatur i gjennomlysningsapparatene for bagasje som det sprengstoff har.
Pietro Alemanno

Pietro Alemanno (født 1430-1440 i Göttweig, Østerrike, død 1497 eller 1498 i Ascoli Piceno) var en østerriksk-italiensk kunstmaler i renessansen.
Han gikk i lære sammen med Carlo Crivelli og malte alterstykket Jomfru og barn mellom de hellige Michael, Biaise, Jerome, og Nicholas (1489) for kirken Santa Maria della Carita. Mange verk finnes i Pinacoteca Civica Fortunato Duranti.
Tilknytningsteori

Tilknytningsteori er en utviklingspsykologisk teori som beskriver dynamikken bak dannelse og utvikling av nære følelsesmessige bånd mellom mennesker. Et av hovedtrekkene ved teorien er at kvaliteten på tidlig tilknytning påvirker barnets emosjonelle og sosiale utvikling i tillegg til framtidig relasjonsdannelse og psykisk helse. Teorien forklarer hvordan tilknytning formes, identifiserer ulike tilknytningsmønstre og beskriver hvordan tidlige tilknytningsmønster påvirker barnets utvikling.

Historikk

Teorien ble opprinnelig utformet av den britiske psykiateren og psykoanalytikeren John Bowlby. Det er en tverrfaglig teori som inkorporerer psykologiske, evolusjonsteoretiske og etologiske prinsipper. Som en konsekvens av andre verdenskrig ble mange barn i Europa foreldreløse og hjemløse, og FN ba Bowlby om å skrive en pamflett om temaet. Under dette arbeidet ble Bowlby oppmerksom på barns forhold til deres foreldre og hva dette forholdet har å si for deres sosiale, emosjonelle og kognitive utvikling. 
Han fikk med dette bevist sin antagelse om sammenhengen mellom tidlig separasjon fra omsorgspersoner og senere mangelfull tilpasningsevne, og begynte å utforme tilknytningsteorien. Arbeidet resulterte i publiseringen av Maternal Care and Mental Health i 1951. Teorien ble videreutviklet av bl. a utviklingspsykologen Mary Ainsworth på 1960- og 70-tallet.

Tilknytning

Tilknytning er det sterke, affektive båndet som dannes mellom barn og omsorgsperson.  I løpet av de første leveårene (0-3 år) utformes det en indre arbeidsmodell på basis av opplevelser i møte med omsorgspersoner. Arbeidsmodellen er en mental representasjon som inneholder informasjon om hvorvidt og i hvilken grad de kan stole på sine omsorgspersoner og bruke de som en sikker base for egen utforskning og læring. 
Ifølge Bowlby internaliserer barn de opplevelsene de har med omsorgspersoner, slik at tidlige tilknytningserfaringer danner en prototype for senere relasjoner utenfor familien. Tilknytningsadferd aktiveres i situasjoner hvor barn føler seg utrygge, eksempelvis når de blir midlertidig forlatt av omsorgspersoner. Tilknytning kan ha utviklet seg for å sikre fysisk nærhet mellom barn og omsorgsperson under truende eller farlige omstendigheter, men trolig også for å legge til rette for læring og utforskning som en følge av opplevd trygghet og sikkerhet hos barnet.
Falsexocentrus

Utseende

En liten, kraftig, brun trebukk, oversiden kledt med lange, fine hår. Antennene er ganske kraftige og noe lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, med en tann litt bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede, avrundet i spissen. Beina er nokså kraftige med klubbeformede lår.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Laos.
Richard Hüttig

Bakgrunn

Richard Hüttig tilhørte en familie av landarbeidere. Tjue år gammel flytta han til Berlin, der han etter ei tid slutta seg til Rote Jungfront og seinere Tysklands kommunistiske parti (KPD).
I 1930 var Hüttig blitt leder av boligvernet (Häuserschutzstaffeln) i strøket der han bodde i Charlottenburg. Slike grupper var etablert som sjølhjelpsorganisasjoner til beskyttelse mot terrorangrep fra brunskjortene. De var nært tilknytta KPD, enda om de ikke var formelt underlagt partiet.

Nasjonalsosialismens tid

Richard Hüttig blei arrestert i en aksjon mot regimemotstandere 14. september 1933, etter at Hitler hadde kommet til makta. Hüttig tilbrakte flere måneder i konsentrasjonsleiren Columbia-Haus, før han blei stilt for retten. Han og en del andre blei anklaga for å ha skutt og drept SS-offiseren Kurt von der Ahé under et SA-SS raid i nabolaget 17. februar 1933. Det fantes ikke bevis for dette, og retten fastslo at det var usannsynlig at Hüttig var skyldig, spesielt ettersom det var øyenvitner som sa at von der Ahé hadde blitt skutt av sine egne. Hüttig hadde heller ikke våpen. Like fullt blei han dømt til døden for alvorlig brudd på den offentlige ro og drapsforsøk. Han blei halshogd i Plötzenseefengselet i Berlin. Han var en av mange kommunister som blei drept i Plötzensee på denne tida.
Vegen inn mot Plötzensee-minnesmerket er oppkalt «Hüttigpfad» (Hüttigstien) etter ham. I fødebyen Roßleben er den tidligere «Schenkenplatz» omdøpt til «Richard-Hüttig-Platz». (Den var for øvrig oppkalt etter Hitler under Det tredje rike.)
Rettskrivningen av 1910

Rettskrivningen av 1910 var en rettskrivingsreform for landsmål som innførte noen valgfrie sideformer i den såkalte Hægstad-normalen (etter språkforskeren Marius Hægstad). Denne reformen bygger videre på 1901-rettskrivinga og er, som 1901-rettskrivinga, ganske lite omfattende.

Endringer

Reformen innebar at ubestemt form av svake hunkjønnsord kunne få -e ved siden av -a. Det blei dermed lov å skrive ei vise i tillegg til det tradisjonelle ei visa.
De r-løse formene i bestemt form flertal fra midlandsnormalen slapp også inn. Det blei da tillatt å skrive armane, skaalene og visone i tillegg til de tradisjonelle formene armarne, skaalerne og visorne.
Flere ord som inneholdt -ju- eller -jo- fikk -y- som sideform. Dette gjorde at det blei lov å skrive å bryta, blyg, å krypa og lyn i tillegg til de tradisjonelle formene å brjota, bljug, å krjupa og ljon.
Verb på -ere kunne nå bøyes med «e-bøying», slik at det blei mulig å skrive studerer, studerte, hev studert i tillegg til det tradisjonelle studerar, studera, hev studera.
Stor forbokstav i substantiv forsvant omtrent på denne tida uten at det hadde blitt bestemt i noen rettskrivingsreform.
Hugh Seton-Watson

Tidlig liv

Seton-Watson var en av Robert William Seton-Watson to sønner, en aktivist og historiker. Han ble utdannet ved Winchester College og New College i Oxford, hvor han ble uteksaminert i 1938.

Aktiviteter under Andre verdenskrig

Etter å ha arbeidet for det britiske utenriksdepartementet i Beograd og i București ved begynnelsen på andre verdenskrig, sluttet Seton-Watson seg til den britiske Special Operations Executive (SOE). Han ble internert av italienerne etter at Jugoslavia falt til Aksemaktene i 1941. Seton-Watson ble repatriert og sendt til Storbritannia, og senere postert ved de britiske spesialstyrker i Kairo, hvor han ble frem til 1944. I januar 1944 ble han overført til Istanbul hvor han arbeidet  blant flyktninger som kom fra Balkan.

Akademisk karriere

Seton-Watson skrev det  meste av sitt første store arbeid, East-European between The Wars,1918-1941 i Cape Town, mens han var på vei fra Italia til England etter Jugoslavias fall og avsluttet det i Kairo under slaget ved El Alamein i 1942.
I 1945 ble han utnevnt til projektor i politikk ved University College i Oxford. I 1951 ble han utnevnt til leder av fakultetet for russisk historie ved University of London hvor han ble frem til 1983. Han hadde en vesentlig innflytelse over britisk og amerikansk forståelse av Russland under den kalde krigen. Han ble senere professor emeritus i russisk historie.
Fra 1957 holdt han jevnlig forelesninger ved Columbia University og andre institusjoner i USA, og utførte forskning. I løpet av en tre-måneders periode fra oktober 1984 ved Woodrow Wilson International Center for Scholars ble han syk, fikk lungeproblemer og ble innlagt på Georgetown University Hospital hvor han døde tre uker senere.

Arbeider

Etter publisering av The Decline og Imperial Russia, 1855-1914 i 1952 publiserte Seton-Watson i 1967 sitt mest kjente verk, The Russian Empire, 1801-1917.

Utmerkelser

Seton-Watson fikk en Dr.Lit fra Oxford i 1974, og et æresdoktorat fra University of Essex i 1983. I 1981 ble han utnevnt til CBE.
Blefjell

Blefjell er et fjellområde på grensen mellom Buskerud og Telemark fylker. Blefjell omfatter deler av de fem kommunene Rollag, Flesberg og Kongsberg i Buskerud og Notodden og Tinn i Telemark.

Store Ble

Store Ble (også skrevet Store-Ble og Storeble) er det høyestliggende området på Blefjell. Dette området ligger som en rygg i nord-sør retning og strekker seg fra Blenuten (1213 moh.) (også kalt Viermyrnuten og Sørkjenuten) i nord til Sigridsfjell (1194 moh.) i sør og inkluderer alle de høyeste toppene på Blefjell. Den høyeste toppen er Bletoppen (1342 moh.). Det går merkede T-stier mellom Nordstul og Numedalen Kro på Store Ble, og turistforeningen har to turisthytter beliggende der som heter Sigridsbu og Eriksbu. Det går stilinker mellom Blefjell og Vegglifjell fra Åkliskardet. Området ligger stort sett over tregrensen og er hjem for Blefjells reinstamme.

Vesle Ble

Vesle Ble (også skrevet Vesle-Ble og Vesleble) er området rundt Krøkla og østover. De lavereliggende områdene av Vesle Ble er populære hytteområder som Blestølen, Fagerfjell, Blåberg, Blestua og Liatoppen. Vesle Ble er vinterstid populært blant skigåere og er mer tilgjengelig og mindre værhardt enn Store Ble.
Enkelte regner Vesle Ble som en del av Store Ble, men det er ikke i tråd med den lokale tradisjonen.
Nólsoyar kommuna

Nólsoyar kommuna var en kommune på Færøyene. Den omfattet øya Nólsoy, like øst for Tórshavn på Streymoy. Kommunen ble utskilt fra Suðurstreymoyar prestagjalds kommuna allerede i 1876, og ble dermed en av Færøyenes tidligste kommuner. Den ble innlemmet i Tórshavnar kommuna i 2005. Nólsoyar kommuna hadde ved innlemmesen 264 innbyggere.
Oxycoleini

Utseende

Middelsstore, gul- eller brunaktige trebukker. Dekkvingene er ofte forkortede.
Vincenzo Galilei

Liv

Vincenzo studere luttspilling fra tidlig alder. En gang før 1562 flyttet han til Pisa der han giftet seg inn i en adelsfamilie. Galileo (1564–1642) var den første av i alt seks eller syv barn. En annen sønn, Michelangelo (1575–1631), var i likhet med faren en dyktig luttenist og komponist.
Galilei knyttet allerede i ung alder kontakter med mektige og innflytelsesrike meséner. I Venezia 1563 møtte han Gioseffo Zarlino, den mest betydningsfulle musikkteoretikeren på 1500-tallet, og begynte å studere med ham.
En stund arbeidet Galiei som luttlærer i Pisa før han slo seg ned for godt i Firenze. Her ble han medlem av Florentiner Camerata, en gruppe poeter, musikere og intellektuelle som under ledelse av grev Giovanni de' Bardi forsøkte å gjenopplive antikke musikkforbilder, et forsøk som skapte forutsetningen for barokkmusikkens utvikling. Galilei ble her kjent med Girolamo Mei, tidens fremste ekspert på antikkens hellenske musikk.

Virke

En gang på 1570-tallet begynte Galileis interesser innen musikkteori og komposisjon å bevege seg retning den greske antikkens musikk og drama. Noen av hans betydeligste teoretiske bidrag skjedde innen behandlingen av konsonans og dissonans: han hadde en relativt moderne oppfatning ved at han aksepterte både dissonans på gjennomgangstoner «om stemmene fløt jevnt» og dissonans på betonte taktslag, som han kalte «essensiell dissonans». Dette er en beskrivelse på det som ble praksis i barokkmusikken, særlig siden han definerer reglene for oppløsning av dissonante toner med en forberedende bevegelse vekk fra, fulgt av en retur tilbake til, den forventede oppløsningstonen.
Mot slutten av livet gjorde han noen viktige oppdagelser innen akustikken, særlig vibrerende strenger og luftsøylers fysikk. Han oppdaget at mens intervallraten er proporsjonal med strengelengden – eksempelvis har en perfekt kvint proporsjonene 3:2 – så varierer intervallet med kvadratroten av spenningen strengen utsettes for (og kubikkroten av konkave luftvolumer). For strenger stemt i perfekte kvinter måtte vektene som holdt dem stramme være i vektforholdet 9:4 om strengene skulle produsere den perfekte 3:2 kvinten. Med det ble han sannsynligvis den første i vitenskapshistorien som gav en ikke-lineær matematisk beskrivelse av et naturfenomen. Dette var en utvidelse av den pythagoreiske tradisjon, men pekte også videre.
Galilei var kanskje den første som brukte resitativet i opera, siden han var en av de som utviklet monodien, den musikalske stilen som er nærmest resitativet.
Han komponerte to bøker med madrigaler, luttmusikk og en større mengde sanger til luttakkompagnement. Sangene regnes til hans viktigste bidrag siden de på mange måter foregrep den tidlige barokkstilen.
Mange vitenskapsmenn gir Vincenzo Galilei æren for å ha ledet sønnen Galileo vekk fra ren og abstrakt matematikk og over mot fysiske eksperimenter med matematisk beskrivelse av resultatene – en arbeidsmåte ble som ble av største betydning for utviklingen av fysikken, og av naturvitenskapene i sin alminnelighet.
Kateryna Tsjornij

Før 2018

Tsjornij deltok i Junior-EM i fekting 2015, der hun kom på 16.-plass i kadettklassen (U17), og hun kom på 21.-plass i kadettklassen under Junior-VM i fekting 2016. I Junior-EM i fekting 2017 kom hun på 18.-plass i kadettklassen og 45.-plass i juniorklassen (U20). Hun deltok også i Junior-VM i fekting 2017, og kom der på 27.-plass i kadettklassen og 65.-plass i juniorklassen.

2018

Hun deltok i både kadettklassen og juniorklassen under Junior-EM i fekting 2018. I kadettklassen kom hun på 17.-plass individuelt, og Ukraina kom på femteplass i lagkonkurransen, og i junior kom hun på 12.-plass individuelt. Ukraina kom der på åttendeplass i lagkonkurransen. I april kom hun på 14.-plass i kadettklassen under Junior-VM i fekting 2018, og hun kom på 72.-plass i juniorklassen. 
I Sommer-OL for ungdom 2018 vant hun kårde individuelt, etter at hun slo Hsieh Kaylin Sin Yan 11-9 i finalen. Han deltok også på det sammensatte laget Europa 1 som vant mix-lagkonkurransen.
José Róbson do Nascimento

Karriere

José Róbson do Nascimento startet sin profesjonelle karriere i Náutico i 1987. Han spilte størsteparten av karrieren i Brasil, og spilte blant annet for Internacional, América, Botafogo, Santa Cruz, Paysandu og Sport Recife. Róbson spilte i 2003 Copa Libertadores for Paysandu, og scoret sju mål i turneringen. Etter dette fikk han kontrakt med Oita Trinita i Japan, men flyttet etter en halv sesong tilbake til Brasil.
Heresh Kurdi

Norges Wrestlingforbund

Heresh Kurdi startet på en opptaksprøve hos NWF skolen i desember 2012, og fikk medlemskap hos NWF skolen i januar 2013 da han besto opptaksprøven. Kurdi fikk sin profesjonelle debut 4. oktober 2014 på Kongen på haugen. Tidlig på showet ble han angrepet av Hirden, like før han skulle representere seg selv, senere i samme kveld var han med Battle royalen og ble eliminert tidlig av Erik Isaksen. Kurdi klarte å imponere tidligere Norgesmester, Victor Dale. Victor ba NWFs styret om å møte Kurdi i Kurdis single debutkamp på Powerslam Xll. Kurdi møt tidligere Norgesmester Garm Støylen i NM i Tag team 2015 i en kamp hvor resten av Hirden innblandet seg og kampen endte med seier til Kurdi siden det ble til en diskvalifikasjon fra Hirden sin side. Kurdi var ikke langt unna å brekke nakken i en kamp mot T-Jay, hvor Kurdi stupet ut fra top repet og landet med hodet på betong. Han klarte å fortsette kampen, men han besvimte i backstage og våknet i ambulansen. Han gikk med en kraftig hjernerystelse i flere uker. Kurdi wrestlet Grom Gravalid på Heteslag 2015. Han deltok Ungt Blod turneringen 2015, hvor han vant mot Ruslan i semifinalen og ble angrepet av Hirden rett etter kampen. Garm Støylen slo hodet til Kurdi på gulvet, Kurdi ble båret ut av førstehjelp. Han kom tilbake i samme kveld med bandasje rundt hodet og tapte finalen mot Argon. Kurdi hadde sin største match i NWF mot tidligere Norgesmester Garm Støylen, i en kamp hvor Kurdi hadde lovet å ta hevn på Garm.