google/wiki40b huggingface dataset:
Trippelententen

Trippelententen (entente, uttales aŋtˈaŋtə, fransk: 'intensjon', 'overenskomst', 'vilje') er en betegnelse for den politiske «forståelsen» som eksisterte mellom Storbritannia, Frankrike og Russland før første verdenskrig.

Bakgrunn

Denne hadde sin bakgrunn i alliansen mellom Frankrike og Russland fra 1891–1893, rettet mot Trippelalliansen mellom Tyskland, Østerrike-Ungarn og Italia som ble inngått 20. mai 1882.
For å utnytte deres mulighet for å kontrollere Den engelske kanal, bestemte Storbritannia seg for å inngå en allianse med Frankrike. De inngikk i april 1904 en avtale der Frankrike anerkjente Storbritannias interesser i Egypt, mens Storbritannia anerkjente Frankrikes i Marokko. Denne avtalen vakte stor misnøye i Berlin, og i den første marokkokrisen gjorde den tyske regjeringen et mislykket forsøk på å tvinge partene til å oppgi den.

Utvidet i 1907

I 1907 ble den britisk-franske entente supplert med en tilsvarende britisk-russisk, med hensikt å regulere «interessesfærene» i Iran. Den bakenforliggende årsaken var imidlertid at både Storbritannia og Russland følte seg truet av tyske fremstøt mot stredene ved Dardanellene og mot Persiabukta.

Trippelententens status

Til tross for at britene stadig fremholdt at trippelententen ikke var en bindende militærallianse, foregikk det hemmelige fransk-britiske militære forhandlinger fra 1906, og 1912 ble man enig om en fordeling av de to lands flåtestyrkers ansvar; forsvaret av den franske Nordsjøkyst ble overlatt til den britiske flåte, mens den franske flåten fikk et tilsvarende ansvar for i Middelhavet.
Grupperingen av de tre stormaktene (forsterket av diverse avtaler med Japan, USA og Spania) utgjorde at denne likevel ble en slagkraftig motvekt mot Trippelalliansen. Italia brøt imidlertid med Trippelalliansen da første verdenskrig var et faktum, da alliansen var en forsvarsallianse og forutsetningen for denne ble brutt da Tyskland og Østerrike-Ungarn erklærte krig i 1914.
Johann Baptist Cysat

Bakgrunn

Han var det åttende av 14 barn. Faren Renward Cysat (1545–1614) var fra 1575 Kanzler i Luzern, og publiserte den første europeiske boken om Japan (Von den Japanischen Inseln und Königreichen) i 1586.

Jesuitt, astronom

I 1604 ble Cysat medlem av Jesuittordenen, og ble teologisk student i mars 1611 i Ingolstadt. Der møtte han Christoph Scheiner og hjalp ham med å observere solflekker. Dette skulle senere bli et stridspørsmål mellom Scheiner og Galileo Galilei.
I 1618 ble Cysat professor i matematikk ved Universitetet i Ingolstadt, hvor han etterfulgte Schneider i hans embede, og dermed kunne fortsette sitt arbeide med astronomiske problemer. Cysat ble en av de første som tok bruk av det nyutviklede teleskopet.
Cysats viktigste arbeide var om kometer, og han observerte 1618 års komet. Han publiserte deretter en monograf om kometen, kalt Mathemata astronomica de loco, motu, magnitudine et causis cometae qui sub finem anni 1618 et initium anni 1619 in coelo fulsit. Ingolstadt Ex Typographeo Ederiano 1619 (Ingolstadt, 1619).
Etter fader Cysats mening sirklet kometene rundt solen, og han viste samtidig at kometens bane ikke var sirkulær, men parabolisk. Pater Cysats observasjoner av kometen er ellers kjennemerket ved sin detaljrikdom.      
Cysat så nok detaljer til å bli den første til å beskrive kometers nuclei (kjerne), og han var i stand til å følge kjernens progresjon fra en fast skikkelse til en fylt med stjerneaktige partikler. Cysats tegninger av kometiske nuclei ble medtatt også andre forskeres kartarbeider.  Hans observasjoner av kometen var så detaljerte ay han enn i 1804 fremdeles ble ansett som en an den mest feremstående av kometobservatørene. Det nevnte arbeide omfattet også Cysats observasjoner av Orion Nebula (han er noen ganger - sannsynligvis feilaktig - blitt ansett som denne stjernetåkens oppdater), som han sammenlignet med kometens karakteristika. 
Cysats bok er også bemerkelsesverdig fordi den ble trykket av en kvinne, Elizabeth Angermar. Under 1600-tallet var trykkerlaugenes regler slik at de til tider tillot enker og døtre å overta sine ektemenns eller fedres forretninger.
Cysat observerte også 1620 års fullstendige måneformørkelse. Han gjorde tjeneste som rektor ved jesuittkollegiet i Luzern fra 1624 til 1627.  Etter et opphold i Spania i 1627, der han underviste ved jesuittenes Colegio Imperial de Madrid, kom han til Ingolstadt i 1630. Han ble så rektor i Innsbruck i 1637 og i Eichstätt i 1646.
Johannes Kepler besøkte Cysat i Ingolstadt, men bare ett brev fra deres korrespondanse, datert 23. februar 1621, er bevart.  Den 7. november 1631 observerte Cysat den delvise passasje over solen av planeten Merkur (Merkurdurchgang) som Kepler hadde forutberegnet.  
Cysat vendte senere tilbake til sin hjemby Luzern, der han døde 17. mars 1657.
Månekrateret Cysatus er oppkalt etter ham.
Gausdal

Areal og befolkning

De fleste innbyggerne bor i området rundt administrasjonssenteret Segalstad bru, i Follebu og Forset, men også i Østre og Vestre Gausdal, Svingvoll, Svatsum og Espedalen. Gausdal er kjent for mye fin utsikt, spesielt i Lieshøgda øverst i Østre Gausdal med utsikt utover hele dalen og ned til Lillehammer. Det er bygd ut et stort vintersportssted med hoteller, alpinalnegg, stolheis og hyttefelt på Skeikampen øverst i Gausdalen.

Historie

Gausdal herred ble opprettet i 1838 og omfattet samme område som dagens kommune. Herredet ble 1879 delt i Vestre og Østre Gausdal som hadde hhv. 2362 og 2847 innbyggere (folketelling 1875). 1.1.1962 ble dagens kommune dannet ved at Vestre Gaudal og Østre Gausdal igjen ble slått sammen, de hadde da hhv. 2590 og 3942 innbyggere.

Kultur

Like nord for Follebu ligger dikterhøvdingen Bjørnstjerne Bjørnsons gård Aulestad.
Kommunens tusenårssted er Gausdal kulturhus, som er et samfunnhus og samlingssted for kulturell aktivitet i kommunen. Dette ble valgt av formannskapet på innstilling fra administrasjonen etter forslag fra tusenårskomiteen. Komiteen begrunnet sitt forslag med at kulturhuset er en «storstue», en samlingsplass som er åpen og tilgjengelig for alle. Kulturhuset ble satt opp på midten av 1960-tallet. Det ble da bygget som et ordinært samfunnshus, men er restaurert og har nå amfi med 170 sitteplasser samt garderober i henhold til Riksteatrets krav. Det statlige tilskuddet gitt i forbindelse med de kommunale tusenårsstedene ble brukt til oppussing av bygningen. Det ble ikke plantet tusenårstrær.
Weifang-1 kullkraftverk

Weifang-1 kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shandong i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 660 MW fordelt på 2 turbiner. Anlegget stod ferdig i 1994.
Yimen

Yimen (kinesisk: 易门县; pinyin: Yìmén Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Yuxi.
Befolkningen var på 170 946 innbyggere i 1999.
Bengt Eidem

Familie og karriere

Han vokste opp på Byåsen i Trondheim som sønn av lastebilsjåfør Per Eidem og lærer Kristin Ramberg. Han bor i Trondheim, og er samboer med politietterforsker Kristin Onsøien, som han har barn med.
Han gikk allmennfaglig linje ved Adolf Øiens skole 1993–1996, deretter avtjente han verneplikten og gikk Luftforsvarets befalsskole og Politihøgskolen. Han har også ex.phil. og diverse fag fra TØH.
Eidem meldte seg inn i Unge Høyre i 1992. Han var formann i Sør-Trøndelag Unge Høyre 1996–1998, ansatt som valgkampsekretær i Nord-Trøndelag Høyre i 1997 og medlem av Unge Høyres sentralstyre 1998–2002. Eidem var innvalgt i Trondheim bystyre 1995–1999 og 2007–2011, den første perioden som bystyrets yngste representant.
Eidem var politibetjent i Moss 2003–2004, politisk rådgiver for statsråd Kristin Krohn Devold i Forsvarsdepartementet under Bondevik-regjeringen 2004–2005, analytiker i PST 2005–2007, kommunikasjonsrådgiver i Røe kommunikasjon i Trondheim 2007–2010, presseoffiser ved den norske ISAF-styrken i Meymaneh i Afghanistan i 2008, fagsjef for samfunnskontakt i Norsk olje og gass 2010–2013 og seniorrådgiver for samfunnskontakt i Statoil 2013–2016. I 2016 gikk Eidem til stillingen som kommunikasjonsdirektør i TrønderEnergi.

Kreftsykdom

Eidem ble mye omtalt som kreftpasient, da han fikk en meget aggressiv form for blodkreft (akutt myelogen leukemi) i januar 2005. Han opprettet et eget nettsted, og skrev blogg om å ha kreft og kampen for å finne en benmargsdonor som passet. Etter gjennomført benmargstransplantasjon sto han fram som friskmeldt i september 2005. I 2005 ble Eidem kåret til Årets trønder, utdelt av Adresseavisen, for sin åpenhjertige og tøffe kamp mot kreften. I februar 2009 meldte Adresseavisen at Eidem på nytt hadde fått kreft, og i april samme år meldte VG at han hadde blitt frisk for andre gang. Eidem har vært styremedlem i Kreftforeningen.
Gong'an

Gong'an (kinesisk: 公安县; pinyin: Gōng'ān Xiàn) er et fylke i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Jingzhou.
Befolkningen var på 1 073 030 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Jimingcheng-funnstedet (Jimingcheng yizhi, 鸡鸣城遗址) og Jingjiang-avledningsslusen (Jingjiang fenhongzha, 荆江分洪闸) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Spineuteleuta

Utbredelse

Arten er kjent fra Sulawesi.
In dulci jubilo

In dulci jubilo er en tysk-latinsk julesalme fra 1300-tallet. I norsk oversettelse heter den Jeg synger julekvad, og har vært en av de mest brukte norske julesangene.

Tekst og oversettelse

Det første verset av In dulci jubilo blir tradisjonelt tilskrevet dominikanermunken Henrik Suso (død 1366) mens de tre neste versene trolig er skrevet senere. 
Hele sangen er først kjent i en utforming på tysk og latin, «In dulci jubilo nun singet und seid froh» og anses være skrevet eller nedtegnet av professoren Petrus Dresdensis i Praha. En slik blanding av språkene - her tysk og latin - fjør4 den til et såkalt makaronisk dikt. Slike dikt er kjente fra 900-tallet i folkediktningen, og kom med denne salmen også inn i kirkelig diktning. 
I Hans Thomissøns Psalmebog fra 1569 ble den tyske teksten oversatt til dansk mens de latinske delene ble beholdt uoversatt. Man finner den også i den finsksvenske Piæ Cantiones. Etter reformasjonen ble ellers latinske salmer oversatt til morsmålet for kirkelig bruk, men noen slike makaroniske salmer ble stående delvis på latin en tid i salmebøkene som var i bruk i Danmark-Norge.
Teksten som i dag blir brukt på bokmål og nynorsk bygger på Martin Luthers tyske gjendiktning fra 1533. Magnus Brostrup Landstads gjendiktning til norsk ble første gang utgitt som nr. 30 i hans Jule-Salmer fra 1856 som Jeg synger frydekvad. I Landstads kirkesalmebog fra 1869 hadde den omtrent fått den form den har på bokmål i dag, slik den står i Norsk salmebok. Salmen ble oversatt til nynorsk av Bernt Støylen i 1905 basert på Landstads gjendiktning.

Melodien

In dulci jubilo
Problemer med å lytte til denne filen? Se Hjelp:Multimedia.
Den eldste kjente melodikilden er fra rundt 1420, og denne melodien er med små endringer enda i bruk.  Frå middelalderen finnes det også andre melodier til salmen.
Den mest kjente melodisatsen stammer fra Johann Walter, og det finnes tallrike videre bearbeidinger, som koralforspillet til Johann Sebastian Bach og en kantate komponert av Dietrich Buxtehude.  I 1976 hadde Mike Oldfield en populærversjon av melodien på LP-en Boxed.
Colotrechninae

Levevis

Gruppen er parasitoider son snylter på biller og fluer.

Utbredelse

Gruppen forekommer i alle verdensdeler.
Afgrunden (stumfilm)

Handling

Filmen er et erotisk kjærlighetsdrama om spillelærerinnen Magda Vang (Asta Nielsen) som er forlovet med prestesønnen Knud Svane (Robert Dinesen), men blir betatt av sirkusartisten Rudolph Stern (Poul Reumert, som hun rømmer med. Han utnytter henne og har andre kvinner på siden, og da han prøver at selge henne tilbake til Knud, dreper hun ham på tross av at hun elsker ham. I siste scene blir hun ført vekk av politiet.

Restaurasjon

Afgrunden er blitt restaurert i en ny digitalisert utgave og gjenutgitt av Det Danske Filminstitut. Den nyutgitte versjonen er basert på den originale usensurerte utgaven, og kommer i en samling med alle fire av Asta Nielsens danske stumfilmer: Afgrunden (1910), Balletdanserinden (1911), Den sorte drøm (1911), Mod Lyset (1919).
Ernst Thälmann

Annet

Ernst Thälmann ble i Øst-Tyskland (DDR) nærmest dyrket som landets egen kommunistiske helt etter andre verdenskrig, og en rekke steder, samfunnsinstitusjoner og annet ble oppkalt etter ham. For eksempel tok barneorganisasjonen i DDR navnet  Pionerorganisasjon Ernst Thälmann («Thälmann-pionerene»). Fidel Castro kalte tilsvarende en øy utenfor Cuba for Ernst Thälmann-øya.
Den tidligere fasjonable Wilhelmplatz i Berlin ble 18. august 1950 omdøpt til Thälmannplatz av myndighetene i Øst-Berlin, før den i 1980-årene ble bebygget med boligblokker.
Ernst Thälmann og hans historie har blant annet blitt portrettert i den østtyske propagandafilmen Ernst Thälmann med Günther Simon i tittelrollen og regissert av Kurt Maetzig. Filmen ble lansert i to deler som Ernst Thälmann - Sohn seiner Klasse («sønn av sin klasse») i 1954 og Ernst Thälmann - Führer seiner Klasse («leder for sin klasse») i 1955. Filmene ble i ulike versjoner flittig brukt i seinere historieundervisning i landet.
Pseudosparna

Utseende

Middelsstore, slanke og nokså langbeinte, varierende fargede trebukker med lange antenner. Artene er gjerne kontrastrikt tegnede i svarte, brunt, gult og hvitt. Pronotum mangler tenner midt på sidekanten men har utstikkende bakhjørner. Dekkvingene ender i en spiss.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.
Fjell-Ljom

Fjell-Ljom er en ukeavis som utgis hver torsdag i Røros i Trøndelag. Fjell-Ljom kan føre sin historie tilbake til 8. januar 1886. I 1979 gikk avisa konkurs etter å ha tapt aviskonkurransen mot Arbeidets Rett, og la ned utgivelsen. Takket være lokal interesse ble driften tatt opp igjen i 1993 da den gjenoppstod som ukeavis. Avisa var lenge Venstre-avis og ble stanset i 1943 fram til krigens slutt.
Fjell-Ljom har huset en rekke kjente kulturpersonligheter opp gjennom tidene, den meste kjente er forfatteren Johan Falkberget. Fjell-Ljom utgis av selskapet AS Avisdrift Røros. Ansvarlig redaktør og daglig leder er Anita Sivertsgård.
Fjell Ljoms tidligere lokaler for redaksjon og trykkeri ved Hyttelva, der avis og trykkeri holdt hus i 88 år er siden 1986 et pressemuseum.
Apomempsis

Utseende

Nokså små, kraftige, gråbrunaktige trebukker. Obersiden er matt og ganske kraftig punktert. Dekkvingene er sterkt hvelvede og knudrete.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Metellina mengei

Utbredelse

Metellina mengei er svært vanlig og utbredt i hele Europa, østover til Georgia på grensen til Asia. Den finnes i Norge.

Utseende

Metellina mengei er lyst hvitgul, okerfarget, brun eller brunsvart. Forkroppen er lyst brunlig med et gaffelformet mørkt og ganske lett gjenkjennelig merke. Den har et marmorert mønster av lyse og mørkere flekker på bakkroppen. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne. Beina har mørke og lyse ringer. Som voksne (imago) er hunnen 6 mm, mens hannen er 5 mm lang (kroppens lengde).
Metellina mengei og Metellina segmentata er svært like hverandre, både farge og mønster på overkroppen varierer mye hos begge arter. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Hunnene er vanskeligst å skille fra hverandre. Men det skal være en forskjell på den svarte, brede stripen på undersiden av bakkroppen. Hos M. segmentata stopper den like ved eller foran epigynet, mens den hos M. mengei fortsetter forbi epigynet, helt fram på bakkroppen. Hunnene av M. segmentata kan bli maksimalt opptil 8-9 mm, mens M. mengei sjelden blir over 6 mm lang.
Hannene av M. mengei og M. segmentata er fargevariable og har like farger og mønster. Men de kan skilles både på pedipalper (imago) eller hårlengde på fremste forfot og legg (metatarsus og tibia). M. mengei har kortere hår på framsiden, enn på baksiden (leggen må ses fra siden). M. segmentata har like lange hår på framsiden som på baksiden (leggen må ses fra siden).

Levevis

Metellina mengei finnes på flere ulike leveområder (habitat), særlig skogkanter, men trives godt i hager og på husvegger. Den spinner enkle fangstnett, i vegetasjonen, delvis på bakken, bergvegger, men også på bygningsvegger. Den er hardfør og tåler godt noen kuldegrader og har enn mer nordlig utbredelse i Europa enn M. segmentata.
M. mengei er kjønnsmoden (imago), fra i mai til midt på sommeren, mens den nærstående M. segmentata finnes på høsten. De kan imidlertid overlappe, særlig på seinsommeren.
Arévalo (Uruguay)

Geografi

Byen ligger 44 km fra Santa Clara de Olimar ( Treinta y Tres) og 130 km fra Melo.
Christiania Blåseensemble

Christiania Blåseensemble, stiftet 10. september 2008 er et norsk janitsjarkorps.
Korpset er medlem av Norges musikkorps forbund og har vunnet NM for janitsjarkorps flere ganger.
Dansk 1. divisjon

Dansk 1. divisjon er den nest-høyeste ishockeyligaen i Danmark. Den ligger under Superisligaen.
Kim Nam-il

Karriere

Kim begynte sin fotballkarriere i 3.klasse. Hans foreldre likte ikke at han begynte med fotball som de mente kunne gå ut over skolearbeidet.
Det var under Guus Hiddink at Kim fikk utviklet sitt talent til å bli en midtbanespiller av internasjonalt format.
Kim ble en av stjernene under VM i fotball 2002, og fikk kjælenavnet «The Vacuum Cleaner» for hans evne til å rense sin sone for en hver ball fra motstanderlaget.
Tabloidavisene brukte etter hvert termen «Kim Nam-Il Syndrome» for å beskriver stjernestatusen til Kim. VM på hjemmebane skapte en stor kvinnelig tilhengerskare for fotballspilleren, som både gav utsolgte kamper og en sterkt økende interesse for Chunnam Dragons's popularitet. Kim ble også etterspurt som reklameobjekt. Han fikk utallige invitasjoner til TV-opptredener, men Kim avviste de alle og gav bare intervjuer.
Han ble beryktet for sin ærlige og eksentriske væremåte.

Etter 2002-VM

Etter VM på hjemmebane ble Kim lånt ut for en kort periode til den nederlandske klubben Excelsior i et håp om at han skulle kunne ende opp hos Feyenoord der Song Chong-gug spilte. Kims kontrakt gikk imidlertid ut før han klarte å gjøre et godt inntrykk, og han dro tilbake til Sør-Korea for å spille for Chunnam Dragons, der han også spilte før VM.
I 2005 gikk han til Suwon Bluewings i bytte for to spillere, der den ene var Ko Jong-soo som var en av lagets gamle stjerner.

VM i fotball 2006

Etter å ha kommet over en skade i høyrefoten gjorde Kim comeback sent i 2005, i tide for å reetablere sin posisjon på det sørkoreanske landslaget, og ble derfor også tatt ut til laget som spilte i VM i fotball 2006.
Samme år sa han at han hadde gitt opp håpet om å kunne spille for en europeisk klubb. I august 2006 fikk han kapteinsbindet for landslaget etter Lee Woon-Jae.

2007

I mars 2007 fikk Kim en nakkeskade under en kamp mot Busan I'Park. Suwon Samsung vant 1-0 og satte dermed en rekord med 200 vunnede kamper i forhold til antall kamper spilte.

Japan og Russland

I 2008 flyttet Kim til Japan for å spille for J-League-klubben Vissel Kobe. Året etter dro han til Russland og FC Tom Tomsk, der han for tiden spiller på midtbanen og er en av lagets faste spillere.

Personlig

Kim er den yngste av tre brødre, og nær venn av Lee Kwan-woo og Lee Dong-gook.
Dion (Hellas)

Historie

Landsbyen har sitt navn etter å ha vært en viktig helligdom dedikert til Zevs (Dias, «av Zevs»), gudenes konge som hadde bolig på Olympos, slik som det er nedtegnet av Hesiods i hans Kvinnekatalogen. Thyia, datter av Deukalion, fødte Zevs to sønner, Magnes og Makedon (eller Makednos), sistnevnte var den eponymiske stamfaren oldtidens makedonere og som bodde i Pieria. Ruinene av den antikke byen ligger innenfor den moderne byens grenser.
Første gang Dion er nevnt i historiske kilder er hos Thukydides som forteller at den var den første byen som den spartanske generalen Brasidas kom til etter å ha marsjert gjennom Thessalia og inn i Makedonia på vei til sin allierte Perdikkas II i løpet av hans militære aksjon mot de athenske kolonier i Trakia i 424 f.Kr. I henhold til historikeren Diodorus Siculus var det Arkelaos I av Makedonia som på slutten av 400-tallet f.Kr. ga byen og dens helligdom den påfølgende betydning ved å opprette en ni dager lang festival som omfattet atletiske og dramatiske tevlinger til ære for Zevs og musene.
Den moderne landsbyen ved stedet ble kalt for Malatria fram til 1961 da den fikk sitt gamle navn Dion/Dio tilbake.

Administrasjon

I oktober 1992 ble kommunen Dio (Dimos Diou) opprettet. Den besto da av kommunedistriktene Agios Spyridonas, Dio, Karitsa, Kondariotissa, Nea Efesos og Vrontou. Det administrative senteret var i landsbyen Kondariotissa. Ved reformene i lokalstyre i 2011 ble Dion slått sammen med de tidlige kommunene Østlige Olympos og Litokoro til utgjøre den nye kommunen Dio-Olympos. Dion ble en kommuneenhet i den nye kommunen. Kommuneenheten Dion består av landsbyen ved det samme navnet og Platanakia.

Arkeologi

Stedet for antikkens Dion ble første gang identifisert av den engelske reisende William Martin Leake den 2. desember 1806 i ruinene av den tilstøtende landsbyen Malatria. Han publiserte sin oppdagelse i tredje bind av hans Travels in Northern Greece i 1835. Léon Heuzey besøkte stedet under hans kjente arkeologiske ekspedisjon i Makedonia i 1855 og på nytt i 1861. Senere publiserte epigrafen G. Oikonomos den første serien av inskripsjoner herfra. Den første systematiske arkeologiske undersøkelsen skjedde ikke før i 1928. Fra da og fram til 1931 utførte G. Sotiriadis en rekke undersøkelser og avdekket en makedonsk grav fra 300-tallet f.Kr. og en tidlig kristen basilika. Utgravninger ble ikke gjenopptatt før i 1960 under ledelse av G. Bakalakis i området ved teateret og brønnen. Siden 1973 har professor D. Pandermalis fra Aristotelesuniversitetet i Thessaloniki utført arkeologisk forskning i byen.
Det er et stor tempel dedikert Zevs ved Dion, foruten også en rekke templer til Demeter og til Isis (den egyptiske gudinnen var en favoritt av Aleksander den store). Aleksander samlet sin hær i Dion før han begynte sin store erobringskrig.
I 2006 ble en statue av Hera (Zevs' hustru) funnet bygd inn i bymurene. Statuen, som var 2200 år gammel, ble benyttet av de tidlige kristne i Dion som fyll for byens forsvarsmur.

Den moderne byen

Dion har i dag en skole, postkontor, og plateia (torv)
Golofa argentinus

Utseende

En middelsstor til stor (ca. 30–40 millimeter), blank hornbille. Denne arten er vanligvis nokså mørkt brunlig. Hannen har et kort til middels langt horn på hodet, hornet på pronotum er gjerne ganske redusert men det finnes en uthulning med gule, utstående håt på forkanten.

Levevis

Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Arten finnes i det nordlige Argentina.
Itaclytus

Utseende

Middelsstore, slanke, brune eller gråaktige trebukker med lyse tegninger. Antennene er tynne, rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er ganske lange, med litt klubbeformede lår. Dekkvingene har lys spiss.

Levevis

Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Costa Rica i nord til Paraguay i sør.
Lagtingsvalget på Færøyene 2002

Lagtingsvalget på Færøyene 2002 ble avholdt 30. april 2002.
Orlando Sá

Landslaget

Han fikk sin første landskamp for Portugal mot Finland i en vennskapskamp februar 2009.