google/wiki40b huggingface dataset:
Hallfred Vandrådeskalds saga

Hallfred Vandrådeskalds saga (norrønt Hallfreðar saga vandræðaskálds eller Hallfreðar saga) er en islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Norge og på Island omkring år 1000 og handler om Hallfred Vandrædaskald (ca 960-1007) som var skald hos kong Olav Tryggvason. Sagaen har blitt beskrevet som «an amusing and accomplished work with links to several other sagas.»
Sagaen regnes sammen med Gunnlaug Ormstunges saga, Kormáks saga og Sagaen om Bjørn Hitdølakjempe til en gruppe sagaer som kalles «skaldesagaer»: de har en skald som hovedperson, og har en kjærlighetsintrige. I sagaen om Hallfred fortelles det om hans ulykkelige kjærlighet til Kolfinna Ámundadóttir, og det er sitert noen av hans strofer om henne. I tillegg til kjærlighetshistorien bruker sagaen mye tid på å skildre hovedpersonens omvendelse til kristentroen. Den skildringen av Hallfred som gis i sagaen er sterkere preget av kristendommen enn det bilde av skalden som man får gjennom å lese kvadene hans.
Sagaen finnes i håndskriftet Möðruvallabók. I Flateyarbok og noen andre håndskrifter er den skrevet inn som en del av Olav Tryggvasons saga. Den er oversatt til bokmål av Charles Kent i 1928 som Sagaen om Hallfred Vandrådeskald og tidligere av Gerhard Gran i 1888 som Halfred Vandraadeskald.; siste oversettelse ved Marianne Ustvedt i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.
Universitätssternwarte Wien

Universitätssternwarte Wien (Universitetsobservatoriet i Wien) er et astronomisk observatorium i Wien, Østerrike. Det er en del av Universitetet i Wien. Det første observatoriet ble bygget i 1753/1754 på taket til en av universitetets bygninger.
Et nytt observatorium ble bygget mellom 1874 og 1879, og ble endelig innviet av Keiser Frans Josef I av Østerrike i 1883. I hovedkuppelen finnes en refraktor med en diameter på 68 cm, som på den tid var verdens største teleskop.
Amboise

Severdigheter

Byen er berømt for herskapshuset Clos Lucé hvor Leonardo da Vinci bodde og arbeidet de siste tre årene før han døde, invitert av kong Frans I av Frankrike. Kongens slott Château d'Amboise, som dominerer byen, er lokalisert kun 500 meter unna. De smale gatene har gode eksempler på hus med bindingsverk.
Rett utenfor byen ligger Pagode de Chanteloup, en kinesisk pagode (gudehus) som er 44 meter høyt og bygget i 1775 av hertugen av Choiseul. Bygningen består av syv nivåer, hvert nivå noen mindre enn det forgående. Publikum kan gå en trapp på innsiden helt opp til toppen.
I Hôtel Joyeuse ligger et postmuseum, Musée de la Poste.
Et springvann i form av skilpadde med teddybjørn på toppen, konstruert av John Oswald på 1800-tallet, står i fronten av det stedet hvor markedet blir holdt.

Historie

Klodvig I (ca. 466–511) og vestgotere signerte en fredsavtale om allianse med folket i Auvergne i 503 og som støttet ham da han beseiret det vestgotiske kongedømmet i slaget ved Vouillé i 507.
I 1426 dro den kvinnelige hærføreren Jeanne d’Arc gjennom området på veg til Orléans for å utkjempe slaget ved Patay i 1429.
Amboise-konspirasjonen var en mislykket sammensvergelse av Condé og hugenotter mot kong Frans II av Frankrike, Katharina de' Medici og Huset Guise.
Ediktet i Amboise førte til at protestantene med lov kunne dyrke sin religion. Avtalen ble signert på Château d'Amboise den 9. mars 1563 av Katharina de' Medici som fungerende regent på vegne av sin sønn, Karl IX av Frankrike. Château d'Amboise var også hjemmet for Maria Stuart, skottenes dronning, i en stor del av hennes unge år da hun ble oppfostret ved det franske hoffet av Henrik II av Frankrike. Hun kom til Frankrike fra Skottland i 1548, kun seks år gammel, via den franske kongen favorittpalass ved Saint-Germain-en-Laye i nærheten av Paris, og ble værende i Frankrike fram til 1561 da hun dro tilbake til sitt hjemland.
Den kjente italienske maleren Leonardo da Vinci tilbrakte sine gjenværende år i Clos Lucé i Amboise. En del av hans oppfinnelser er fortsatt der og har ikke blitt fjernet. Clos Lucé har i dag blitt omgjort til et museum som feirer blant annet Leonardo. Flere kopier av hans mange oppfinnelser er blitt bygget og stilt ut.
I d'Amboise ble Louis Claude de Saint-Martin født i 1743. Den franske filosofen var kjent som Le Philosophe Inconnu og døde i 1803.
Den arabiske politiske lederen Abd el Kader Ibn Mouhi Ad-Din (ca. 1807–1883) fra Algerie og motstander av franskmennene, ble holdt fengslet i Château d'Amboise.
Vektløfting under Asialekene 1970

Vektløfting under Asialekene 1970. Vektløfting var en av flere sporter under de sjette Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand. Det var femte gangen vektløfting var på programmet under Asialekene. Vektløftingkonkurransene ble avviklet i perioden 10. til 17. desember 1970. Det ble konkurrert i åtte vektklasser, kun for menn. Japan ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Iran og Sør-Korea med to hver.
Carpophagus

Utseende

Middelsstore til gasnke store, brede, matt brune bladbiller med kraftige bakbein. Kroppen er kledt med korte, lyse, hårlignende eller runde skjell. Antennene er tynne, hodet forholdsvis smalt. Pronotum er klokkeformet, mye smalere enn dekkvingene, som har markerte "skuldre" og er nokså jevnbrede. Bakbeina er forstørret, særlig hos hannene, med en pigg på låret.

Levevis

Disse billene lever på planter.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i tempererte områder av Australia.
Svone

Geografi

Elven er 29,1 km lang, drenerer et nedbørsfelt (for Svone og Grisungebekken) på 172,2 km² og deler et felles nedbørsfelt med Grøna på 78,6 km². Elven Grøna/Svone skiller lag ved Maribu hvor den største delen av vannmassene går sørøstover som Grøna og den mindre delen går mot nordøst som Svone. Det felles elveløpet er 9,5 km langt og har sine kilder i flere tjern rundt Svånåtindan med Storstygge Svånåtind (2 209 moh.) som den høyeste. Svone renner først sørøstover men vender øst og tar opp Stridåa (9,5 km) på nordsiden før den atter vender sørøst. Elven endrer retning nordøst like før den tar Grisungbekken ved Hjerkinnskavlen og skifter navn til Driva der den løper sammen med Kaldvella. Grøna (35,2 km) har sitt utløp I Gudbrandsdalslågen gjennom Jora like vest for Dombås.

Landskap

Svone ligger i nedbørsfeltet Øvre Driva (424 km²) som omfatter fjellområdene sør for Åmotsdalen, selve Drivdalen fra nordgrensa for Drivdalen landskapsvernområde og sørover til grensen for feltet. Grisungbekken og Stridåa i løper sammen med Svone og disse drenerer til sammen praktisk talt hele Hjerkinn skytefelt i Dovre kommune. Stridåa og Svone har sine kilder i Snøhetta og Svånåtindens botner. Fra øst mottar Svone Jerosbekken, nord for Grønbakken.
Landskapet domineres av runde tertiære fjellormer rundt vide daler (Grisungdalen og Stroplsjødalen). Det yngre kvartære landskapet, formet av isbreer og smeltevannselver markerer seg i Svånåtindan og Snøhetta med karakteristiske botner. Dalene i området er av forskjellig opprinnelse og form. Viddedalene (Grisungdalen, Svånådalen og Stroplsjødalen) skiller seg klart fra den trange, forrevne Drivdalen med sine hengende sidedaler.
Christen Heiberg

Studietid

Etter examen artium fra Bergen katedralskole i 1817, var han blant de første som studerte medisin ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania, der det medisinske fakultet ble opprettet 1814. Der deltok han i en «fysiografisk forening» med jevngamle Niels Henrik Abel, Balthazar Mathias Keilhau, Christian Peder Bianco Boeck, Jens Johan Hjort (1798–1873) og Bernt Wilhelm Schenck. Han fikk sin embedseksamen i 1822 og reiste 1823–24 på studietur til København sammen med studentkollega Christian Wisbech (1801–62), også fra Bergen.

Kirurg og professor

Han fikk jobb ved det nystartede Rikshospitalet 1826, og publiserte kvartalsberetninger derfra. Heiberg startet med tretten kolleger «Lægevidenskabelig Journal-Læseselskab» i 1826. I 1828 ble han lektor i medisin ved Det Kongelige Frederiks Universitet der han oppnådde doktorgrad i 1830. Han var i 1833 med å starte Christiania Lægeforening, som senere ble Det norske medicinske Selskab. Etter studietur til Tyskland og Paris 1835, overtok han i 1836 professoratet i kirurgi og øyesykdommer etter Magnus Andreas Thulstrup (1769–1844). Samtidig ble han overlege ved Rikshospitalet. I 1848 var han den første som brukte kloroform (på pasienten). Så reiste han til Wien 1845 og Berlin 1857. På slutten konkurrerte Heiberg med Armauer Hansen om å finne årsaken til spedalskhet og døde i 1872, året før Hansen fant leprabasillen.

Heiberggården

Han eide en bygård på hjørnet av Karl Johans gate (Oslo) og Rosenkrantz' gate (Oslo), den såkalte «Heiberggården», oppført 1844 av Johan Henrik Nebelong. Det er nr. 31 i Karl Johan-kvartalet. Selv bodde han i andre etasje, mens Anton Martin Schweigaard bodde i første. Fra 1848 til 1851 drev Fredrik Glad Balchen sin nystartede døveskole her. Med andre gårdeiere ble Heiberg medeier av den motstående tomt (såkalt «Gårdeiertomten»), som i dag er Studenterlunden med hjemmel om at området ikke skulle bebygges, man ønsket ikke tettbebyggelse. Etter hans død i 1872, ble Heiberggården kjøpt av konditor Julius Fritzner som bygde på en etasje og åpnet Grand Hotel i 1874.

Heibergløkka

Han lot i 1848 oppføre en sommerbolig på Tøyen, en av landets første sveitservillaer. Disse «Heiberghusene» (to hus forbundet av en svalgang) var også tegnet av Johan Henrik Nebelong. Området rundt ble kalt «Heibergløkka», og er i dag den eneste gjenværende av tjue «professorløkker» som ble anlagt etter området ble regulert (ved kongelig resolusjon). Etter Oslo kommune overtok de i 1935 ble de til samfunnshus en tid. Villaene ble i 1964 restaurert og man fikk «Heibergløkka barnehage» som fremdeles (2013) er i drift.
MS «Espeværekspressen»

M/S «Espeværekspressen» er et motorskip og passasjerbåt bygget i 1992 for Agasøster Båtservice A/S. Skipet går nå i rutefart for Norled.
Ulfstand

Ulfstand var en dansk, hovedsakelig skånsk, uradelsslekt, kjent fra 1300-tallet og utdød i mannslinjen i 1637. Slekten stammer muligens fra en innvandret tysk adelsslekt, og tok navnet Ulfstand i Frederik Is regjeringstid, da adelen ble påbudt (i 1526) å ta faste slektsnavn. Familien eide store godseiendommer i Skåne, bl.a. Barsebäck, Glimmingehus, Skabersjö, Svenstorp og Torup, og en rekke slektsmedlemmer var medlemmer av det danske riksrådet.
Til slekten hører erkebiskop i Lund Jakob Gertsen (død 1410), ridderen Henrik Gertsen (død etter 1439) og storgodseier og riksråd Truid Gregersen Ulfstand (1487–1545) og broren, riksråd Holger Gregersen Ulfstand (død 1542) til Skabersjö, samt riksråd Jens Holgersen Ulfstand.
Slekten døde ut i mannslinjen med Axel Ulfstand (død 1637). Slekten har mange etterkommere gjennom kvinneledd i andre danske adelsslekter, og noen hadde også navnet som mellomnavn.
Agent bak Jernteppet

Handling

En ung CIA-funksjonær reiser til Østblokken for å hevne mordet på sin venninne som ble drept av KGB-støttede terrorister under et bankran i Tyskland. Han oppdager imidlertid at drapet på venninnen er koblet sammen med en rekke andre omstendigheter, og snart befinner han seg i et nettverk av intriger.
Jardine Matheson

Opprinnelse

Selskapet ble til i Guangzhou den 1. juli 1832 etter at de skotske handelsmennene William Jardine og James Matheson slo seg sammen. I 1834 sendte de sin første private skipslast med kinesisk te til England. Videre handlet de etterhvert med kinesisk silke, og returlasten til Kina bestod for det meste av indisk opium. Etter at de kinesiske myndigheter konfiskerte et stort lager opium og destruerte den i 1839, vendte selskapet seg til den britiske regjering om hjelp. Dette ført til den første opiumskrig som endte med kinesisk nederlag og som blant annet åpnet landet for legal opiumsimport.
Chatra (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 042 304 innbyggere i distriktet, mot 791 434 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 6,03 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 18,10 % i 2011 mot 21,02 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 963 i 2011 mot 975 i 2001.
Kamehameha III

Bakgrunn og virke

Kauikeaouli var Kamehameha I og dronning Keopuolanis andre sønn, og var elleve år yngre enn broren Kamehameha II. Det sies at Kauikeaoulis barndom ble preget av skillelinjen mellom de kristne retningslinjene som landets statsminister Kaahumanu forsøkte å innføre og Hawaiis gamle tradisjoner. Kauikeaouli tok avstand fra kristendommen ved å begynne å drikke alkohol.
Kauikeaouli var bare elleve år gammel da han kom på tronen i juni 1825, elleve måneder etter Kamehameha IIs død. I de neste sju årene ble han veiledet av Kaahumanu og høvdingen Kalanimoku. Mellom 1824 og 1832 lå landets virkelige politiske makt hos Kaahumanu. Da hun døde i 1832 ble hun erstattet av Kauikeaoulis halvsøster Elisabea Kinau, som i 1839 døde 25 år gammel og ble erstattet av Kaahumanu III.
Da Kauikeaouli kom på tronen var antallet urinnbyggerne på Hawaii omkring 150 000, noe som var mindre enn halvparten av hva det var da James Cook oppdaget Hawaii i 1778. I Kauikeaoulis regjeringstid ble den igjen halvert, delvis på grunn av kopper.
I 1839 ble den romersk-katolske kirke legalisert etter fransk krigstrussel. Kongen drev i 1840 igjennom en konstitusjonen, og to år seinere flyttet han hovedstaden fra Lahaina til Honolulu.
I 1843 presset en britisk kommandør ved navn George Paulet Kamehameha II til å overlate kongeriket Hawaii til den britiske kronen, men da Kamehameha III kontaktet myndighetene i Storbritannia om hva som pågikk fikk Hawaii igjen sin selvstendighet. Det var på denne tiden kongen ytret en frase som seinere skulle komme til å bli Hawaiis motto: "Ua mau ke ea o ka aina i ka pono", som omtrentlig betyr «Landets liv er for evig i rettferdighet». Dagen da Hawaii igjen fikk sin selvstendighet ble en nasjonal helligdag i kongeriket.
En av de viktigste handlingene til kongen var en omfordeling av land mellom regjering, konge, adel og bønder som ble gjennomført i 1848. Da de fleste bøndene ikke kjente til programmet tapte de mest på omfordelingen. Etter dette programmet fikk også utlendinger for første gang rett til eie land på Hawaii. Kamehameha IIIs siste større tiltak var konstitusjonen fra 1852 som ordentlig liberaliserte landets politikk.
Kamehameha III døde 15. desember 1854 41 år gammel, og ble etterfulgt av sin nevø Alexander Liholiho under navnet Kamehameha IV.
Bueskyting under Sommer-OL 2004 – Lagkonkurranse menn

Resultater

Bronsefinale:  Ukraina (UKR) slo  USA (USA) 237-235
Macrispa

Utseende

En ganske stor (20-27 millimeter), avlang, blankt svart skjoldbille med brune dekkvinger. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er noe rundet, dekkvingene utvidete bakover (nærmest pæreformede), tett og kraftig punkterte. Beina er forholdsvis korte.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne artens næringsplanter er ukjente.

Utbredelse

Arten er kjent fra India, Bangladesh og Bhutan.
Kauaihonningeter

Taksonomi

Inntil nylig var arten i slekten Moho klassert i familien honningetere. Men en studie fra 2008 som tar utgangspunkt i fylogenetiske analyser av DNA fra museumseksemplarer, viser at disse slektene ikke hører til honningetere men til en gruppe med sidensvanser, palmetrast og silkefugler. Det er foreslått en egen familie, Mohoidae, for disse to utdødde slektene.
Homage to Catalonia

Homage to Catalonia, kalt Hyllest til Catalonia på norsk, er en bok fra 1938 av George Orwell som handler om opplevelser forfatteren hadde under den spanske borgerkrigen. 
På slutten av året 1936 kom Orwell som avisreporter til Barcelona, for å skrive reportasjer om den spanske borgerkrigen. Bevisst på den revolusjonære stemningen i byen, sluttet han seg til det venstresosialistiske partiet POUM, og sloss ved fronten i deres milits mot fascistene. 
Tilstandene ved fronten var dårlige. Den verste fienden var ofte kulde, lus og dårlige gamle våpen. Men trass i dårlig utstyr var kampviljen til de spanske antifascistene, for det meste arbeidere og ungdom, ubrutt. «Fascistane skal ikke komme gjennom, den sosialistiske revolusjonen skal førast videre. Den spanske borgarkrigen er en krig mellom verdenssyn.» 
Da Orwell siden må se på at stalinistiske krefter faktisk går imot revolusjonen og sjalter ut andre sosialistiske krefter, blir han en bestemt motstandar av den kommunistiske linjen, og en enda sterkere sympatisør med anarkistene og de såkalte trotskistene i POUM. (Trotskij tok for øvrig avstand fra POUMs politikk, og mente den var for moderat og samarbeidsvillig for delstatsregjeringen i Catalonia).
Homage to Catalonia er en av de viktigste og mest rørende skildringene av den spanske borgarkrigen, og særlig den dobbelte borgerkrigen: Antifascister mot fascister, stalinister og borgerlige republikanere mot anarkister og POUM-medlemmer.
Music In Motion

Music In Motion var Amy Diamond tredje album. Det kom ut i 2007 og er produsert av Bonnier Amigo Music.
Konjunktivitt

Konjunktivitt eller øyekatarr er en inflammasjon/betennelse av øyets konjunktiva som er en hinne som er festet rundt limbus, som er kanten rundt den klare hornhinnen og på innsiden av øyelokkene. Det er den absolutt vanligste øyelidelsen og alvorlighetsgraden kan være fra helt ufarlig til synstruende. Den består i en betennelse av konjuktiva, og kan deles inn etter utløsende årsak:

Akutt

Dette er det vanlige røde øyet allergikere får om de kommer i kontakt med allergener (kattehår, pollen gress etc.).

Kronisk

Arter seg som dobbeltsidig rødt øye med kløe og renning. Kan ses ved svært uttalt allergi, og kan da være sesongbetont (pollensesong).

Amøboid

Sjelden årsak til konjuktivitt i Norge, men kan være veldig alvorlig.

Bakteriell

Form for konjuktivitt som krever behandling (se under). Oftest forårsaket av vanlig forekommende bakterier som stafylokokker, streptokokker og pneumokokker. Andre mulige agens er Pseudomonas aeruginosa, Neisseria Gonorrhéa og Chlamydia tracomatis (de to siste hos barn ved smitte fra fødselskanalen - sjelden).
Chlamydia trachomatis og Neisseria gonorrhéa Er i dag sjeldne former for bakterielle konjunktivitter. Kan ses hos nyfødte barn hvis mødre har en genital infeksjon. I begynnelsen av det 19. århundre var disse infeksjonene langt vanligere, og man dryppet alle nyfødte med lapisdråper i øynene (Credés profylakse).

Viral

Viral konjunktivitt er den vanligste, og minst alvorlige form for infeksiøs konjunktivitt. Den er veldig vanlig årsak til epidemi i barnehager, og trenger som regel ikke behandling.

Mekanisk

Fremmedlegemer i øyet kan irritere og gi konjunktivitt. Ved langvarig irritasjon kan de gi epitelskader.

Toksisk

Kjemiske stoffer (syrer, baser, vaskemiddel etc.) som kommer i øyet kan irritere og gi konjuntivitt.

Allergisk konjuktivitt

Behandles med antihistaminer (cetrizin) eller steroider.

Infeksiøs konjunktivitt

Bakterielle konjunktivitter behandles i Norge ofte med lokal antibiotika. Vanligvis benyttes fucidin eller kloramfenikol, som dråper eller salve. Konjunktivitter har en tendens til å bli bra av seg selv og kan i lettere tilfeller sees an noen dager uten terapi, med rengjøring flere ganger daglig i rent vann. Virale kan eventuelt behandles med antivirale midler (aciklovir).

Irritativ konjuntivitt

Behandles ved å fjerne irriterende årsak (f.eks. skylle øyet, fjerne fremmedlegeme etc). Ved behov kan man gi smertestillende eller bedøvende øyedråper (ibuprocain.
Willen

Historie

Landsbyen er nevnt i 1189 under navnet Wily. Navnet er antagelig fra angelsaksisk opprinnelse, og betyr «ved piletrærne» (at the willows). Elven Ouzel renner gjennom området, og langs elvebredden er det ideelle forhold til piletrær.
Landsbyens navn var først nedtegnet som Wilinges (1100-tallet), og senere som Wylie, Wilies (1200-tallet); Wilne, Wylyene (1300-tallet); og Wyllyen, Wyllyn (1400-tallet). Willen er ikke nedtegnet ved navn Domesday Book (1086), men den kan bli identifisert med markangivelser under Caldecote, del av nabosognet til Newport Pagnell, og da eid av greven av Mortain ved en leietaker ved navn Alvered.
Stedet har en vakker, liten sognekirke reist av Robert Hooke i 1680. Kirken er den eneste av Hookes bygninger som ikke har blitt endret, og er et klassisk eksempel på tidlig engelsk barokk. Den er viet til Maria Magdalena.
Willen Hospice tilbyr spesialisert palliativ omsorg for terminale pasienter som ikke lenger kan hjelpes av vanlig medisinsk behandling.
Det ligger også et buddhisttempel der. Nær tempelet står en stupa, kjent som Peace Pagoda. Den er reist av munker og nonner fra Nipponzan-Myōhōji, og var den første stupa av denne typen som ble bygget på den vestlige halvkule.

Willen Lake

Willen Lake er en stor, kunstig innsjø som er anlagt for å hindre oversvømmelser. Den nordlige delen er et naturvernsområde hvor mange trekkfugler har tilhold, mens den sørlige delen er et fritidsområde med mulighet for vindsurfing, seiling i jolle og andre aktiviteter.
Mödling

Geografi

Mödling ligger ved Wienbekkenet. Mödlingbach som har sitt utspring i Wienerwald renner gjennom byen og videre mot sin munning Schwechat.

Historie

Navnet kommer av medilihha over Medelikch og Medling til Mödling. Det er av slavisk opprinnelse og betyr langsomt rennende vann.
Bosettingen på stedet går tilbake til steinalderen. På Kalenderberg er det gjort flere funn fra Hallstattkulturen. Karl den store seiret over avarene i 803 og byen kom under bayersk-frankisk innflytelse. Byen nevnes første gang i skriftlige kilder fra år 903, men ble ødelagt i 907. Først etter Lechfeldslaget i 955 kunne den bayerske bosetting endelig feste seg.
Mödling tilhørte deretter en linje av Babenbergerne som bygget borgen som det i dag fremdeles finnes ruiner av. Heinrich den eldre, sønn av Henrik II av Østerrike overtok stedet i 1177. Da interessen for kunst og kultur var stor blant besitterne, var dikteren Walther von der Vogelweide ofte gjest der.
Spitalskirche og dagens St. Othmarkirche ble bygget på 1400-tallet, kapellet ble reist mot slutten av 1100-tallet. Allerede på denne tiden var Mödling ved siden av Langenlois et betydelig vinområde i Niederösterreich.
Under hertug Albrecht II fikk byen som da het Medlich, status som Markt (sml. tysk Markt).
En stor del av byen ble ødelagt under den første tyrkiske beleiringen i 1529. Pesten tok også mange i 1679. Under den andre tyrkiske beleiringen i 1683, ble det meste av befolkningen drept. Under den andre pestepidemien i 1713 døde imidlertid kun 22 innbyggere, og som takk for dette ble trefoldighetssøylen også kalt pestsøylen reist.
Den 18. november 1875 fikk Markt Mödling status som by.
Etter Østerrikes Anschluss til Tyskland i 1938 ble byen innlemmet i Wiens 24. Bezirk. Først i 1954 ble stedet igjen selvstendig og kom tilbake til Niederösterreich.