google/wiki40b huggingface dataset:
Well I Ask You

«Well I Ask You» er en britisk sang, skrevet av Les Vandyke.
Den ble innspilt av Eden Kane som oppfølgeren til hans debutsingle, «Hot Chocolate Crazy» (1960). «Well I Ask You» ble utgitt på singlen Decca F 11353 i 1961. Den ble arrangert av John Keating og produsert av Bunny Lewis. B-siden var «Before I Lose My Mind», som også var skrevet av Les Vandyke.

Svensk versjon

Den svenske tittelen er «Törs man fråga».

Innspilling

Björn Forsberg.

Listeplassering

Innspillingen til Eden Kane nådde førsteplassen på den britiske singlelisten i august 1961, og lå der i én uke.
Bjørn Tveter

Personlig

Øyvind Tveter er Bjørn Tveters yngre bror. Bjørn Tveter er også far til skøyteløperne Thor Olav Tveter og Anne Therese Tveter.
Fyrkre

Fyrkre (Thermobia domestica) er et insekt som  i ordenen børstehaler, som er tilnærmet sølvkre-grupperingen.
Torbjørn Yggeseth

Biografi

Yggeseth tok examen artium i 1953 før han gikk inn i Forsvaret der han utdannet seg til jagerflyger på flyskolen i Canada. Han ble senere pilot og testflyger i SAS der han var til han gikk av med pensjon i 1994.
Yggeseth vant skiflygingsrennet i Kulm i 1959, og fikk samme år Sportsjournalistenes statuett som «Årets idrettsnavn». Han ble nummer fem i OL 1960 i Squaw Valley. I 1963 vant Yggeseth hopprennet i Holmenkollen.   I den tysk-østerrikske hoppuken kom han på andreplass sammenlagt både i 1962/63 og 1963/64, og han vant to enkeltrenn, i Bischofshofen sesongen 1962/63 og i Oberstdorf sesongen 1963/64. Hans beste plasseringer i NM var en andreplass i 1963 bak Torgeir Brandtzæg og en fjerdeplass i 1958. I OL 1964, da det for første gang ble arrangert to hopprenn i et OL, kom han på 14.- og 28.-plass.
I 1965 var Yggeseth sammen med Per Jorsett kommentator fra NM i hopp i Skuibakken. Der uttalte han: «... selv for Engan er det ikke moro å hoppe etter Wirkola». Dette er første gang det er registrert at dette uttrykket ble brukt.
Yggeseth var leder for hoppseksjonen til Det internasjonale skiforbundet fra 1982 til 2004. Han ble omstridt i 2004 da han nektet kvinnelige hoppere å delta i skiflygingsrenn.
I 2008 ble Yggeseth diagnostisert med uhelbredelig prostatakreft. Sykdommen førte til at han måtte ta en livsnødvendig operasjon. Operasjonen gjorde ham lam fra livet og ned slik at han ble sittende i rullestol.

Utmerkelser

Yggeseth ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1963 (sammen med Alevtina Koltsjina, Pavel Koltsjin og Astrid Sandvik). Han var æresmedlem av Det internasjonale skiforbundet samt Norges Skiforbund.
Rama Lama das Pönkabteilüng

Rama Lama das Pönkabteilüng er et punkband fra Nord-Trøndelag. De er kjent for obskøne tekster og skildringer fra trøndersk festliv. Bandet består av: UFFAkiller – vokalist, Lieberposhteig – gitar, Iskariot – bass,
Paulzen – trommer. De spilte sommeren 2004 på Storåsfestivalen.
NTNU Alumni

NTNU Alumni er et internasjonalt, profesjonelt nettverk for tidligere og nåværende studenter og ansatte ved NTNU. Alumnusnettverk er vanlig i USA og flere land, men er et forholdsvis nytt fenomen i Norge. Målet med slike nettverk er å legge til rette for systematisk kontakt mellom utdanningsinstitusjonen og tidligere studenter, i arbeids- og næringsliv, FoU-institusjoner og samfunnet forøvrig. I flere av de internasjonale rankinglistene er alumnusnettverk en forutsetning.   
NTNU Alumni ble etablert i 2003, som det første alumnusnettverket ved et norsk universitet.  I sin nåværende form ble det etablert i 2006. Per 2018 har nettverket 38 000 medlemmer i hele verden.  
NTNU satser på internasjonalisering, og NTNU Alumni har etablert regionale nettverk med et oppnevnt styre i flere land i Europa, Afrika og Asia. I tillegg er det opprettet nettverksgrupper for NTNU-alumner på LinkedIn.
Det opprettes også under-alumnusnettverk ved flere av NTNUs institutter og ulike foreninger.

Historie

Allerede i 1994 skrev det interne nyhetsbladet for NTH, Gløs, at en alumnforening var «på trappene». Til tross for at NTH formelt hadde vært en del av Universitetet i Trondheim siden 1968, var tanken at foreningen skulle «… fungere som kontaktledd mellom NTH og tidligere studenter». Da NTNU ble etablert snaut to år senere, ble organiseringen av universitetet helt forandret, og foreningen ble ikke realisert den gang. 
Da NTNU Alumni ble etablert i 2003, var det etter et initiativ fra NTNU-studenter, som hadde dette som tema for en prosjektoppgave. Den offisielle åpningen foregikk under UKA -03.  
Den videre utvikling av prosjektet ble lagt til NTNU Informasjonsavdelingen. 
NTNUs styre bevilget midler til innkjøp av ny database for NTNU Alumni samt til drift og planlegging for perioden 2006–2010, og NTNU Informasjonsavdelingen satte av inntil ett årsverk til prosjektledelse, fordelt på to personer i 2005. NTNU Alumni i sin nåværende form, som del av virksomheten ved NTNU Kommunikasjonsavdelingen, ble lansert i 2006. Opprinnelig ble det lansert som et nettverk for personer med en grad fra NTNU og NTNUs forløpere, men det ble senere utvidet til også å omfatte tidligere og nåværende studenter og ansatte.
Spinoblesthis

Utseende

En middelsstor, slank, gråbrun trebukk. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Dekkvingene er lange og tilspisset bakover.

Utbredelse

Arten lever i det østlige Brasil.
Nedrediket

Nedrediket (også kalt Nederste diket) er et grunt tjern øverst i Skredderdalen i de østlige Byfjellene i Bergen. Tjernet er kunstig og ble demmet opp rundt 1880 som en del av vannforsyningen til de nye bydelene på Fjellsiden nordover mot Sandviken.
Nedrediket ligger langs den grusbelagte gangveien fra Munkebotten til Fløyen via Sandvikspilen. Det mottar vann blant annet fra Storediket gjennom den øvre delen av Mulelven og er kilden til den nedre delen Mulelven, som renner bratt nedover Skredderdalen til Fjellveien og videre i rør ned til Slaktehustomten i Sandviksbukten.
Deler av Nedrediket er de siste tiårene blitt til myr: i 1951 hadde tjernet en vannflate på 4200 kvadratmeter, som i 2009 var redusert til 2195 kvadratmeter. I de senere årene har skogen rundt Nedrediket blitt tynnet ut for å bedre utsikten over vannet.
Shenzhou 4

Høydepunkter fra ferden

Det ubemannede romskipet var fullt utstyrt for en bemannet ferd, tilogmed inkludert utstyr som sovepose, mat og medisin. Vinduene på Shenzhou 4 var konstruert av et nytt materiale, designet for å forbli rene, selv etter å ha gått inn i atmosfæren, for å tillate (en mulig) taikonauten ombord å bekrefte at fallskjermene hadde utløst. Det har vært sagt at utstyret ombord ikke hadde noen særlige forskjeller sammenlignet med det senere bemannete Shenzhou 5. En uke før oppskyting hadde taikonauter trent inne i romskipet for å gjøre seg kjent med systemene ombord.
Romskipet sin bane ble endret ved manøvrer 29. desember, 4. og 5. januar ble det gjennomført mindre endringer i banen.
Oppskytingen av Shenzhou 4 ble observert av flere fremstående kinesiske politikere og militære.
Shenzhou 4 hadde med seg 100 frø i et eksperiment for å undersøke effekten på planter dyrket ut fra disse frøene. Totalt 52 eksperimenter ombord undersøkte områder innenfor fysikk, biologi, medisin, jord-observasjon, material-vitenskap og astronomi.
Fire skip ble brukt til å følge romferden, et utenfor Sør-Afrika, et i Det indiske hav utenfor vestlige Australia, et nær Japan og det siste like vest av New Zealand.
Landingskapselen landet trygt ca. 40 km fra Hohhot i Indre Mongolia. Som ved de tidligere Shenzhou-ferdene, ble kommandoen for å gå inn i atmosfæren gitt fra et av følgeskipene. Før ferden ble det antatt at kineserne kunne komme til å prøve en vannlanding (som Apollo) for å teste nød-systemer, men dette skjedde ikke. Kretsløp-modulen forble i bane til 9. september 2003.
Islandsk mesterskap i friidrett 2015

Islandsk mesterskap i friidrett 2015 ble arrangert fra 25. til 26. juli 2015, i Kópavogur på Island.
Electro Pulse Technologies (EPT)

Metoden

Selskapet foretar en nøye vurdering av boligen innen det starter arbeidet. Det kartlegger hvor eventuelle sprekker befinner seg, samt hvor armeringsjernet sitter for å plassere elektrodene korrekt.
Samtlige installasjoner foregår innendørs, og positive elektroder blir montert i spesialledende EPT-mørtel i konstruksjonen. Det er skapt egne skisser i betongen i vegger og gulv. De negative polene blir plassert på konstruksjonens utside etter at en har boret hull i betongen for montering innenfra.
Arbeidet som blir utført forlanger erfaring fra elektrikerfaget, men en må også ha god kunnskap om betong. Metoden er satt sammen av kunnskap fra såvel kjemikere, bygningsteknikere, eletrofolk som biologer.
Selskapet har anvendt denne metoden i snart tyve år, og to tusen installasjoner har blitt utført fra Hongkong til USA. Det har patenter i Norge og Finland.
Propyleene

Propyleene (gresk: Προπύλαια, Propylaea, Propylea eller Propylaia) er en seremoniell portalbygning til helligdommen Parthenon på Akropolis i Athen.
Ordet propylaea, latin propylaeum, norsk propyleene, er en forening av forstavelsen pro («foran») pluss flertallet av det greske pylon eller pylaion («port», «åpning»), bokstavelig mening det som er foran portene, men ordet har fått betydningen portbygning. Brandenburger Tor i Berlin og Propylaea i München er særskilt kopiert fra den sentrale delen av propyleene i Athen.
Så snart oppføringen av Parthenon i Athen ble sluttført i 433 f.Kr. begynte byggingen av Propyleene. Bygningen ble dog aldri sluttført ettersom arbeidet ble avbrutt av Peloponneskrigen. For den besværlig byggplassen konstruerte arkitekten Mnesikles en sammensatt bygning med to doriske fasader som så ut som kortsidene på et tempel, og forente de med en jonisk søylegang.
Propyleene overlevde intakt gjennom de gresk, romerske og bysantinske periode, men i perioden til det latinske riket fungerte det som palass for familien de la Roche som tok tittelen hertug av Athen fra 1204 til 1311. Det ble under den osmanske okkupasjonen hardt skadet av en eksplosjon fra kruttmagasin i 1656, overskygget av en enda mer bitter ødeleggelse av Parthenon fra en tilsvarende årsak i 1687. En tårn av fransk eller osmansk oppførelse ble reist i den sørlig vingen, men fjernet i 1874.
Olympus OM-systemet

Olympus OM-systemet var en serie med 35mm speilreflekskameraer, linser og tilbehør solgt av Olympus mellom 1972 og 2002.
Serien ble introdusert av Olympus i 1972, mer en 10 år etter at Nikon, Canon og andre produsenter allerede hadde introdusert sine egne speilrefleksserier. Serien var formgitt av Yoshihisa Maitani, som var Olympus sin sjefsdesigner. Det første innslaget i serien var den helmekaniske M-1, men etter press fra Leica (som hadde sin egen M-1) ble navnet endret til OM-1. På slutten av 70-tallet ble også en OM-2 sluppet, som var en elektrisk oppdatering til OM-1 med litt mer automatikk. Samtidlig ble også OM-10 sluppet, som var en billigere og enklere modell ment for å introdusere forbrukere til systemet. Navngivingen var slik at de profesjonelle modellene hadde ett tall (OM-1, OM-2, OM-3 og OM-4), og de billigere hadde titall (OM-10, OM-20 osv.).
Concreto Academic Papers

Concreto Academic Papers er en uavhengig og ideell, ikke-kommersiell publiseringsinstans og -utgiver som har som formål å produsere og publisere spesielt teoretisk og akademisk forskningslitteratur. Et uttalt formål er å publisere og gjøre kjent for eksempel doktorgradsarbeid og teoretiske forskningsarbeid på tilsvarende vitenskapelige nivå. Teoretiske bidrag av samme akademiske kvalitet, men av mindre omfang, publiseres også. Den administrerer også årboksformatet «Journal of Abstract and Normative Psychology». Redaktør er Torgeir M. Hillestad.
Las Vegas (TV-serie)

Bakgrunn

Serien var opprinnelig fokusert rundt Ed Deline (James Caan), en tidligere CIA-agent som gikk fra å være sikkerhetsjef til daglig leder for kasinoet. Etter at han forsvant fra serien etter sesong 5 ble hans tidligere protegé Danny McCoy (Josh Duhamel) seriens midtpunkt som ny dagelig leder. Serien hadde gode og stabile seertall, men mistet en del av seerne i den femte sesongen da James Caan forlot serien.
Nickolas Main Henriksen

Oppvekst, tidlig karriere

Nickolas Main Henriksen vokste opp Skien og Fredrikstad. Han begynte tidlig å imitere, og i 2004 vant han imitatorkonkurransen «Noen bedre» på NRK hvor Tore Strømøy var programleder. I 2006 fikk han jobben som Norges offisielle Donald Duck-stemme, godkjent av Walt Disney.
Nickolas Main Henriksen ble et kjent navn i musikermiljøet i Telemark etter at bandet Above Symmetry (under navnet Illusions med Atle Pettersen som frontvokalist) vant Ungdommens kulturmønstring i Telemark i 2006. Main Henriksen opptrådte i årene som fulgte med bandet flere steder og blant annet var Above Symmetry på turné med Tarja Turunen fra bandet Nightwish.

The Scheen

I 2012 ble rockebandet The Scheen startet sammen med tidligere bandmedlemmer fra Above Symmetry. Rockegruppen ga ut sin første singel «I am I» 6. mai 2013, og deres første album, The Scheen, ble utgitt i februar 2014. 10. august 2014 vant bandet verdens største band-konkurranse for usignerte band, Emergenza .
DF «Rjukanfos»

DF «Rjukanfos» var den første dampdrevne jernbanefergen som ble satt i drift på Tinnsjøen i Tinn i Telemark mellom privatbanen Rjukanbanen og Tinnosbanen. Fergen ble sjøsatt høsten 1909. Fergen ble bygget av Fevig, som gikk konkurs før skipet var ferdig levert, noe som førte til at folk fra Akers Mek. Verksted og Norsk Hydro måtte overta for å klinke ferdig skipet.
Senere ble fergene DF «Hydro» (1914), DF «Ammonia» (1929) og MF «Storegut» (1957) satt i drift som bindepunkt mellom privatbanen Rjukanbanen og Tinnosbanen som tilhørte NSBs jernbanenett i Norge.
Fergen kunne ta 120 passasjerer, men fikk bare ta med fripassasjerer og de som tilhørte Hydro-selskapene fordi dampskipsselskapet hadde avtalt med Norsk Transportaktieselskab at andre passasjerer skulle bruke rutebåten «Skarfos».
Rjukanbanen var lite fornøyd med Rjukanfos som i 1915 ble gått etter i sømmene. Skiens Verksteder A/S brukte rundt et halvt år før båten igjen kunne prøves 10. februar 1916. Da var damptrykket, hastigheten, og også plassen til jernbanevognene blitt økt en del.
Karolinerspelet i Tydal

Karolinerspelet i Tydal er en utendørs teaterforestilling som tar for seg karolinernes katastrofale tilbaketrekning til Sverige i januar 1719. Det er en stor produksjon og i 2012 oppsetningen er det hele 130 skuespillere.
Knut Liestøl

Liv og virke

Knut Liestøl ble student i 1902, og cand. philol. i 1908 innenfor britisk språk og filologi. I 1908 ble han ansatt som dosent i landsmål, og kom i kontakt med Moltke Moe. Liestøl ble Moes medarbeider rundt utgivelsen av folkeviser. Liestøl tok doktorgraden på avhandlingen Norske trollviser og norrøne sogor i 1915, og etterfulgte to år senere Moltke Moe som professor i folkeminneforskning. I takknemlighet til sin venn og læremester sørget Liestøl for å utgi Moltke Moes Samlede Skrifter I-III (1925–27) og hans forelesningsrekke over de "Episke grundlove", som føljetong i tidsskriftet Edda (1914–17).
Knut Liestøl var kirke- og undervisningsminister i Mowinckels tredje regjering 1933–1935, og skal ha vært den som av det engelske British Broadcasting Corporation konstruerte navnet Norsk rikskringkasting. Liestøl tok dessuten initiativet til opprettelsen av Norsk Folkeminnelag. Han var lagets sekretær siden stiftelsen i 1920 til 1951. Han satt også som medlem av Norsk Folkemuseums styre 1938-52.
Liestøl hadde vidtfavnende faglige interesser over hele det folkloristiske fagfeltet, og innenfor sagaforskningen, hvor han ble en talsmann for den såkalt norske skole, som forfektet det syn at fornaldersagaene ble til i Norge som muntlig litteratur lenge før landnåmstiden, og ble tatt med til Island hvor de ble skrevet ned og bevart for ettertiden.
Christianelyst

Christianelyst var sorenskrivargard for Indre Sogn fram til 1960-åra. Hovedbygningen her er en tohøgda lafta bygning kledd med liggende panel og med valma gavlspisser. Bygningen ble oppført av Eidsvollsmannen sorenskriver Lars Johannes Irgens som skal ha flytta inn da huset sto ferdig i 1819. Huset var en av de største trebygningene da det ble reist med 3 etasjer, samt vinkjeller. Eiendommen fikk navnet etter Irgens sin ektefelle Christiane. Anlegget består av totalt 8 bygninger der det i tillegg til hovedhuset er ulike uthus samt badehus og lysthus og en hage på 19 mål. Hovedhuset er oppført i såkalt bergensempire og har et høyt halvvalmet tak med vipp med liggende kledning. Christianelyst er et av de største freda anlegga i fylket med en privat eier.
Peterborough kraftverk

Peterborough gasskraftverk er et varmekraftverk ved Peterborough i Northamptonshire i England, Storbritannia. Det har en installert produksjonskapasitet på 360 MW, fordelt på en blokk med 2+1 gassturbiner.
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd omkring årene 1990–1993 av Alstom m.fl. Operatør er selskapet Centrica Energy.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 422 627 tonn, en del under både 2007-nivået og kvotemålet.
Negelelerke

Utbredelse

Den er endemisk til Etiopia.
Studioleilighet

Studioleilighet er lik en hybel hvor soverom, kjøkken og stue er i ett rom eller i flere uavskilte rom.
Abelnes

Abelnes eller Abelsnes er en tettbebyggelse i Flekkefjord kommune i Vest-Agder. Stedet ligger på fastlandet i østre ende av Hidrasundet, og utgjør sørvestre ende av Flekkefjorden.
Stedet var fra gammelt av anløpssted for rutebåt som gikk mellom Flekkefjord, Andabeløy og Hidra, og har fortsatt betydning for skoleelever på Andabeløy som tar skolebussen til Flekkefjord. Stedet hadde fiskemottak og en fiskemelfabrikk som nå er avviklet. Der er planer om ytterligere havneutbygging for å betjene et større lager med emballasje til flycatering, der transport skal foregå pr. skip.
Abelnes var også stedet der de siste av kaprerne som kapret DS «Galtesund» gikk ombord andre verdenskrig.
Skrivemåten Abelnes ble godkjent av Kartverket i 1958. Skrivemåten Abelsnes ble foreslått i 1995, men er ikke godkjent.
L. A. Confidentiel

L. A. Confidentiel: Les secrets de Lance Armstrong (L. A. konfidensiell: Lance Armstrongs hemmeligheter) er en bok av journalistene Pierre Ballester og David Walsh fra 2004. I boka står det at Lance Armstrong dopet seg for å oppnå bedre sportslige resultater som proffsyklist. Boka er bare blitt utgitt på fransk. En tidligere massør for sykkellaget US Postal, Emma O'Reilly, sier i boka at hun var en utførte hemmelige ærender som hun mener dreide seg om å hente og levere dopingmidler. Flere av hendelsene og anklagene beskrevet i boka er siden blitt brukt i USADAs rapport om sykkellaget til US Postal Service.
Hawking-stråling

Hawking-stråling er strålingen som er forutsagt å komme fra sorte hull på grunn av kvanteeffekter nær hendelseshorisonten. Strålingen er oppkalt etter fysikeren Stephen Hawking, som i 1974 la frem en teori om at strålingen fantes, og siden også etter Jacob Bekenstein, som forutsa at sorte hull burde ha en endelig temperatur og entropi ulik null. Hawking kom frem til teorien etter å ha besøkt Moskva i 1973, der de sovjetiske forskerne Jakov Zeldovitsj og Aleksej Starobinskij viste han at ifølge den kvantemekaniske uskarphetsrelasjonen, så burde roterende sorte hull skape og sende ut partikler. Hawking-stråling reduserer massen og energien til sorte hull og blir derfor også kalt fordamping. På grunn av dette vil sorte hull som mister mer masse enn de får tilført krympe og til slutt forsvinne. Mikro-sorte hull (MBH) antas å sende ut mer stråling enn større sorte hull og derfor krympe og forsvinne raskere.
I september 2010 ble det hevdet at man hadde oppdaget et signal nært knyttet til Hawking-stråling i et laboratorieeksperiment som omfatter optiske lyspulser. Resultatet har derimot ikke blitt verifisert og er omdiskutert. Andre prosjekt er satt i gang for å finne denne strålingen, blant annet sendte NASA i juni 2008 opp en satellitt som skal lete etter gammaglimt som man venter å se i fordampende sorte hull.
Mikojan-Gurevitsj MiG-31

Utvikling

På starten av 1970-tallet ble det klart at den sovjetiske avskjæringsjageren MiG-25 var utdatert i forhold til tilsvarende NATO-fly. En erstatning for denne ble da utviklet, og 16. september 1975 fløy for første gang prototypen til det som senere skulle bli MiG-31. I 1979 ble modellen satt i serieproduksjon, og i 1982 ble den satt i operativ tjeneste. Det første bildet av flyet ble tatt av en norsk pilot over Barentshavet i 1985.

Beskrivelse

MiG-31 er et tomotors jetfly, med en besetning på to. I tillegg til piloten er det en våpensystemoffiser i baksetet. MiG-31 er 22,69 meter lang, og har et vingespenn på 13,36 meter. Vekten av flyet tomt er 21 820 kg – med våpen veier flyet 41 000 kg. Flyet har et fart på 1 500 km/t ved havoverflaten, og 2 800 km/t i marsjhøyde. Det har en rekkevidde på 720 km.
MiG-31 er bevæpnet med én 23 mm kanon, samt fire missiler av typen Vympel R-33. I tillegg er det plass til en av følgende kombinasjoner: To Bisnovat R-40-missiler, fire Molniya R-60-missiler eller fire Vympel R-77-missiler.

Produksjon og tjeneste i dag

Omtrent 500 MiG-31 ble produsert før Sovjetunionens fall. Av disse er ca. 300 fortsatt i aktiv tjeneste i det russiske flyvåpenet, i tillegg til 20 som er i kasakhstansk eie.
Etter 1991 opphørte produksjonen av flyet. Dessuten ble det ikke lenger produsert reservedeler til flyet. Mange skvadroner var derfor ikke operative, i 1996 var bare 20 % av flyene i russisk tjeneste klare til strid.
Great Southern Rail

Historie

GSR ble etablert 1. november 1997, da passasjertogdelen av Australian National ble privatisert. Selskapet var eid av et konsortium av forskjellige selskaper ledet av britiske Serco Group, som i oktober 1999 kjøpte ut de andre eierne. I slutten av mars 2015 ble selskapet solgt til australske Allegro Funds.
Qatar Masters Open

Qatar Masters Open er en åpen sjakkturnering som arrangeres av sjakkforbundet i Qatar. Arrangørsted er Qatars hovedstad Doha, og turneringen ble første gang avholdt i månedsskiftet november/desember 2014.
Turneringen markedsføres av arrangørene som én av de sterkeste åpne sjakkturneringer noensinne, ut fra det høye antall stormestere som deltar, inkludert mange spillere fra den ypperste verdenseliten. På den offisielle deltakerlisten arrangørene la ut kort før turneringsstart i desember 2015 hadde 71 av 132 påmeldte deltakere tittelen stormester.
Turneringen er åpen for alle med en Elo-rating på minimum 2300, og avvikles etter sveitser-systemet, en noe mer sofistikert variant av det som i Norge kalles en Monradturnering.
I tillegg til ordinære premier ut fra plassering på slutt-tabellen, er det også egne premier for henholdsvis beste kvinnelige, beste arabiske, og beste junior-spiller.

Qatar Masters Open 2015

Den andre utgaven av Qatar Masters Open ble avholdt fra 20. til 29. desember 2015. I henhold til den offisielle FIDE-ratinglisten for desember 2015, deltok 4 av de 10 beste spillerne i verden: Magnus Carlsen, Vladimir Kramnik, Anish Giri og Wesley So. I tillegg var det ytterligere 5 deltakere som var inne blant topp-20 på den aktuelle listen: Sergej Karjakin, Chao Li, Sjakhrijar Mamedjarov, Jevgenij Tomasjevskij og Pentala Harikrishna.
Magnus Carlsen vant til slutt turneringen etter tie-break (som besto av 2 partier lynsjakk) mot fjorårsvinneren Yu Yangyi. De to hadde ikke møtt hverandre i de ordinære rundene, og oppnådde begge en score på 7/9. Kramnik, som spilte remis mot Carlsen med svart i den 9. og siste runden, tok tredjepremien, idet han endte først i en gruppe på 5 spillere med score 6,5/9.
Carlsen startet for øvrig turneringen på beskjedent vis, idet han måtte nøye seg med remis i 1. runde mot Nino Batsiasjvili, en kvinnelig spiller fra Georgia med tittelen IM og en rating på 2498. Men deretter fulgte han opp med 4 strake seire i de neste rundene, slik at han ledet turneringen fra og med runde 5.

Qatar Masters Open 2014

Den første utgaven av Qatar Masters, avholdt fra 25. november til 5. desember 2014, ble vunnet av Yu Yangyi fra Kina med 7,5/9, foran Giri og Kramnik, begge med 7/9.