google/wiki40b huggingface dataset:
Clemente Rodríguez

Klubblag

Rodríguez fikk sin seriedebut for Boca Juniors i etn kamp som endte med 2-1 tap mot Chacarita Juniors den 10. desember 2000. Han etablerte seg som en viktig førstelagsspiller for et Boca Juniors-lag som vant flere nasjonale og internasjonale mesterskap og turneringer tidlig på 2000-tallet. I 2003 var han en del av laget som vant Intercontinental Cup.
I 2004 signerte han under på en kontrakt for Spartak Moskva, men returnerte tilbake til Boca Juniors for vårsesongen 2007. Til tross for moderat spilletid hos Spartak Moskva ble han også lånt ut til det spanske laget RCD Espanyol under 2007/2008-sesongen. 
I august 2009 returnerte han til Argentina, men denne gangen for å spille for Estudiantes de La Plata.

Landslag

Rodríguez var en del av laget som til slutt vant gullmedalje under Sommer-OL 2004. Han har siden hatt sporadiske opptredener for sitt landslag siden han debuterte i 2003. Han var for øvrig én av 23 spillere som ble tatt med i troppen til VM i fotball 2010 av landslagstrener Diego Maradona.
Aris Appajev

Islam «Aris» Appajev (russisk og karatsjajbalkarsk: Ислам «Арис» Аппаев, engelsk translitterasjon: Islam «Aris» Appaev - født i Naltsjik i den russiske republikken Kabardino-Balkaria) er en karatsjajbalkarsk musiker, disc jockey, låtskriver og komponist. Appajev er vokalist i DARK, og tidligere vokalist i ensemblene TriA, Iman og Bereket. Han har deltatt i en rekke  internasjonale musikkonkurranser og tidligere vunnet Oriental bazar og Ural mono. 
I 2015 ble Appajev valgt til å representere Kabardino-Balkaria og Karatsjajevo-Tsjerkessia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse etter å ha vunnet republikkenes regionale finale, men republikkene trakk seg senere av politiske årsaker.
Aris Appajev fremfører og produserer musikk på karatsjajbalkarsk, engelsk, russisk og tyrkisk som ofte blander ulike stiler med elementer fra ulike kulturer. Hans hitter har oppnådd størst popularitet i Russland, Tyrkia, Hellas, USA, Storbritannia og Latin-Amerika.
Krigsgravtjenesten

Krigsgravtjenesten er en enhet i Kultur- og kirkedepartementet med ansvar for merking og vedlikehold av krigsgraver, registrering av utenlandske falne krigsmenn i Norge og oppsporing av norske falne krigsmenn som er gravlagt i utlandet. Virksomheten var en eget etat fra 1945 til 1965, men er nå underlagt departementets kirkekontor. Krigsgravtjenesten forvalter krigsgraver på 124 steder i Norge, samt 287 norske krigsgraver i utlandet, på 78 steder i 24 land.

Falne utenlandske statsborgere

Etter annen verdenskrig ble over 30 000 falne utenlandske statsborgere gravlagt på ulike steder i Norge.

Sovjetiske krigsgraver i Norge

Omkring 100 000 sovjetiske fanger satt i tyske leire i Norge. Av disse omkom ca. 15 500, de fleste i Nord-Norge. I 1951–53 ble det anlagt en egen sovjetisk krigskirkegård med ca. 8 000 falne på Tjøtta internasjonale krigskirkegård. I tillegg finnes seks egne kirkegårder med sovjetiske fanger, bl.a. på Jørstadmoen krigskirkegård (954 falne, hvorav 928 sovjetborgere), Oslo, Vestre Gravlund (349 falne) og Vinjeøra kirkegård i Sør-Trøndelag (165 falne). Det er reist ca. 40 monumenter i landet landet til minne om sovjetiske soldater som mistet livet.

Britiske krigsgraver i Norge

Om lag 1 110 britiske (samt canadiere, newzealendere, australiere og sørafrikanere) falne fra begge verdenskrigene er gravlagt i Norge.

Jugoslaviske krigsgraver i Norge

2 839 jugoslaver døde i tysk fangenskap i Norge. Gravene er samlet på 4 ulike kirkegårder. Den største ligger i Botn ved Rognan, ved Blodveien, og omfatter 2 569 graver. I tillegg er det reist 7 minnesmerker, de fleste i Nord-Norge.

Tyske krigsgraver i Norge

I alt 11 500 tyske krigsgraver ble registrert. Disse ble, i samråd med tyske myndigheter, samlet på 5 større kirkegårder: Narvik, Botn, Havstein krigskirkegård ved Trondheim, Solheim kirkegård i Bergen og Alfaset krigskirkegård i Oslo. De ca. 450 omkomne tyske fra Rigel-katastrofen er gravlagt på Tjøtta internasjonale kirkegård.

Krigsgraver av andre nasjonaliteter

Fra 2. verdenskrig finnes det i tillegg 165 polske krigsgraver, 127 franske, 37 nederlandske samt et mindre antall svenske, danske og østerrikske. Amerikanske myndigheter samlet sine falne på egne kirkegårder andre steder i Europa.

Arkivet

Arkivet etter Krigsgravtjenesten befinner seg ved Riksarkivet, og består av om lag åtte hyllemeter. Arkivet innholder opplysninger om norske, sovjetiske, britiske,  jugoslaviske, tyske, polske, franske, nederlandske, svenske, danske og østerrikske krigsgraver. Arkivmaterialet består av navnelister, kartotekkort, kartskisser og en god del fotografier.
William Jones

Bakgrunn

Han ble født i Beaufort Buildings i Westminster, hvor faren, som også het William Jones, var matematiker. Den unge William Jones var et språklig vidunderbarn; han lærte gresk, latin, persisk, arabisk og grunnleggende kinesisk i ung alder. I løpet av sitt liv lærte han 13 språk grundig og 28 ganske godt.
Skjønt faren døde da han var bare tre år gammel, kunne han likevel gå på universitetet. Han gikk ut fra University College i Oxford i 1764.

Karriere

De neste seks årene tok han arbeid som huslærer og oversetter. I løpet av disse årene ga han ut Histoire de Nader Chah, en fransk oversettelse av et opprinnelig persisk verk, på forespørsel fra kong Christian VII av Danmark, som hadde besøkt Jones. Han hadde nemlig alt som 22-åring skaffet seg et navn som orientalist. Dette skulle bli det første av mange verk om Persia, Tyrkia og Midtøsten generelt.
Fra 1770 studerte han jus i tre år. Dette førte ham til en karriere i India; i 1783 ble han ansatt ved høyesterett i Bengal. I India ble han begeistret for indisk kultur, og grunnla Asiatick Society of Bengal. I løpet av de neste 10 årene utga han en mengde arbeider om India, og kom derved til å grunnlegge det moderne studiet av subkontinentet. Han skrev om lokale lover, musikk, litteratur, botanikk og geografi, og skrev de første engelske oversettelsene av mange viktige indiske litterære verker.
Indoeuropeiske språk: Blant alle hans oppdagelser er han i dag mest kjent for ha observert og skrevet om likheten sanskrit har med klassisk gresk og latin. I The Sanscrit Language (1786) foreslo han at alle de tre språkene kunne ha et felles opphav, og at de dessuten kunne være videre beslektet med gotisk og de keltiske språkene, samt persisk. En avhandling han utga i 1798 angis ofte som begynnelsen til fagfeltet sammenlignende lingvistikk og studiet av indoeuropeiske språk.
Nederlenderen Marcus Zuerius van Boxhorn (1612–53) og hadde sett at gammelpersisk tilhørte samme språkgruppe som de européiske språkene så tidlig som på midten av 1600-tallet. Dessuten var det blitt antatt av Filippo Sassetti på 1500-tallet, Benjamin Schulze i  1725 og Gaston-Laurent Cœurdoux i 1767. Men det var Jones' utdypning av argumentene som gjorde den indoeuropeiske språkfamilien kjent.

Minnesmerker

Kunstneren John Flaxman utformet i 1801 et minnesmerke i marmor over William Jones. Det var opprinnelig meningen at monumentet skulle plasseres i katedralen i Calcutta, der Jones hadde blitt begravet. Det ble imidlertid besluttet at minnesmerket skulle installeres i University College Chapel i Oxford, som fra før hadde to andre arbeider av Flaxman.
Jefferson Farfán

Karriere

Farfán spillte for klubben Schalke 04 i den tyske fotball-divisjonen Bundesliga frem til 2015. Farfán begynte sin profesjonelle karriere som fotballspiller sammen med den peruanske klubben Alianza Lima som han signerte en kontrakt med foran 2001-sesongen. Selv om Farfán gjorde enkelte opptredener på denne klubbens førstelag i 2001, ble han ikke virkelig kjent før i 2002-sesongen, og Farfán var deltakende i at Alianza Lima vant det peruanske fotball-mesterskapet i 2003. 
I hans siste sesong med Alianza Lima i 2004, scoret Farfán til sammen 14 mål. Etter denne sesongen ble han kjøpt opp av den nederlandske fotball-klubben PSV Eindhoven etter å ha blitt speidet av Guus Hiddink. Den 5. juni 2008 ble det rapportert at PSV Eindshoven hadde inngått en avtale med den tyske klubben Schalke 04 angående en overføring av Farfán for 10 millioner euro. Den 10. juni samme år gikk Schalke 04 ut og offisielt bekreftet overføringen av Farfán for en periode på fire år. Farfán var også en viktig spiller for det peruanske landslaget i deres kamper mot andre land. Farfán fikk sin debut for det peruanske landslaget i februar 2003. Han deltok også i Copa América 2004.

Landslaget

Han ble tatt ut i Perus tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
3269 Dagros

3269 Dagros er en dokumentarfilm produsert for TV 2 av filmprodusenten Motlys, første gang vist i 2007, og regissert av Kenneth Slotterøy Elvebakk. Filmen er vist på en rekke filmfestivaler og vant i 2008 «The Silver Statue» på Roshd International Film Festival i Teheran.

Handling

I et fjøs, like utenfor Oslo, finner vi flere kyr med vindu i magen. Hvorfor det?  Jo, fordi nordmenn er så glade i melk at vitenskapsmenneskene gjerne vil følge med på hvordan kua nyttegjør seg maten den spiser. Men er det vondt for kua å ha et vindu i magen? 3269 Dagros er en fascinerende liten dokumentar om menneskets umåtelige vitebegjær. Filmen følger tolv fistelkyr, ved Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) på Ås. Vi møter forskere og studenter som jobber med kyrne og følger livet i forskningsfjøset i ett år.
Nérac

Chateau de Nerac

Bygget på 1400-tallet, og har huset Henrik den fjerde. I dag er det et musuem.

Mat

Området er kjent for mye god mat, med spesialiteter som melon og sopp og ikke minst gåselever. Hver lørdag er det et marked i byen, hvor lokale spesialiteter selges.
Bjørnar Kaldefoss Tveite

Karriere

Tveite knytta musikalske bånd til gitaristen Marius Hirth Klovning allereie på Voss ungdomsskule. Siden har de spilt sammen jevnt og trutt i ulike sammenhenger. De startet bandet Hullyboo, som spiller egenkomponert musikk, sammen med trommeslager Mats Mæland Jensen. I 2009 vant de konkurransen Jazz i sikte sammen med trioen Lugom, der Tveite samarbeider med Marte Eberson, som er viktigste låtskriver, og trommeslager Andreas Wildhagen.
Sammen med frontfigur og sanger Natalie Sandtorv, Marte Eberson og Ole Mofjell, spiller han på scener over hele Europa og i Japan med  kvartetten Morning Has Occurred med et aktuelt selvtitulert debutalbum (2014).
Torzjok flyplass

Torzjok flyplass (russisk forkortelse: TsBP i PLS) FPN 25462 - er en flyplass i bruk av de russiske spesialstyrkene nærheten av Tver i Russland.
SimCorp

SimCorp er et dansk IT-firma, som utvikler løsninger for større finansielle institusjoner. Det dreier seg om bl.a. banker, sentralbanker, pensjonsfond, fondsforvaltere og forsikringsselskap. Bedriftens viktigste produkt er SimCorp Dimension.
SimCorp ble grunnlagt i 1971 og har hovedkontor i København, og datterselskap i en rekke land, bl.a. i Norge, USA, Storbritannia, Tyskland og Hongkong. Hovedkontoret ble flyttet til nye lokaler på Nye Tøyhusgrund i november 2008.
SimCorp har ca. 1 100 ansatte, hvorav nesten halvparten i København, og selskapet er børsnotert på OMX.
William Baffin

William Baffin (død 23. januar 1622) var en engelsk sjøfarer og oppdager. Ingenting er kjent om hans tidlige liv. Gjetninger har gått ut på at han var født i London og kom fra små kår. Gradvis skal han ha kommet seg frem gjennom flid og iherdig arbeid.
Gumøy

Gumøy er den tredje største øya i Kragerøskjærgården med et areal på 5,41 km². Øya har to topper på over 100 meter, Østre og Vestre Gumøyknuten på henholdsvis 112 og 113 moh. På Vestre Gumøyknute, også kalt «Signalen», står det en vakthytte som var i drift frem til 1960-tallet.
Peugeot 407

Bilder

Klikk på bildene for å se dem i stort format.
Fylkesvei 3734

Fylkesvei 3734 går mellom Østre Dale og Løvjomås i Froland kommune. Veien er 2,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 159.
Formynderne

Handling

Vi møter Else Alver syv år før hun gifter seg og blir til Else Kant. Reaksjonen fra publikum tyder på at hun ikke maler de bildene folk vil ha, men de hun vil male selv.

Neste gang vi treffer henne igjen, er hun gift og har barn. Hun lever i et tilsynelatende vellykket ekteskap, men i en tid der normen ikke aksepterer at en kvinne har et selvstendig arbeid. Som mor, hustru og skapende kunstner møter hun press fra fordumsfulle omgivelser som preget samfunnet på 1800-tallet. Dobbeltrollen som mor, husmor og billedkunstner, tærer på kreftene. Natten er den eneste tiden hun kan male, og etter hvert melder søvnløsheten seg. I tillegg plages hun av selvbebreidelse og fortvilelse, alt akkompagnert av en nervøs hoste.

Hun innser at hun trenger hvile, og blir enig med sin mann (Odd Furøy) om at hun bør legges inn på hospital i noen dager for å få ro. Professor Hieronimus (Helge Reiss) praktiserer på hospitalet, og Else tror han skal bli hennes redningsmann. Men møtet med hospitalet er et voldsomt sjokk. Hun er omringet av sterkt sinnslidende pasienter, og professoren viser seg snart å være en moralens vokter. Hans mål er å befri samfunnet for brysomme husmødre med kunstnertemperament. Else er intet unntak, og professoren benytter alle midler for å ydmyke henne.

Om filmen

Amalie Skram skrev de to romanene som filmen baseres på i 1895 etter at hun selv, på grunn av sykdom, arbeidspress og disharmonier, hadde latt seg legge inn til psykiatrisk behandling. Hennes forfatterskap handler i stor grad om mislykte livsskjebner, noe som også preger disse to romanene.

Filmanmelderne

Både Aftenpostens- og Dagbladets anmelder gav filmen brukbare skussmål, men pekte også på en del svakheter. Aftenpostens Knut Bjørnskau skrev blant annet: «Filmen er neddempet i spillestil og virkemidler så meget at det kanskje tar litt av temperaturen i filmen. Løkkeberg er lojal mot den lavmælte tonen i filmen og lar seg ikke friste til å bruke fakter man forbinder med redsel av den typen hun utsettes for som Else Kant». Dagbladets Arvid Andersen konkluderte med at filmen er hederlig og tankevekkende, men ujevn i komposisjonene. Han skrev videre at: «Best er filmens midtparti, med de fornedrende forhold på Hieronimus' klinikk og det seinere mer positive opphold på St. Jørgens sykehus». Braaten, Lars Thomas (1995). Filmen i Norge. Norge. s. 350. ISBN 82-417-0195-0.
ESSEC Business School

ESSEC Business School, tidligere École supérieure des sciences économiques et commerciales (forkortet ESSEC), er fransk handelshøyskole med hovedsete i Cergy og avdelinger i La Défense, Singapore, Rabat og Mauritius. Skolen ble etablert i 1907. ESSEC ble rangert som den 16. beste europeiske handelshøyskolen i 2015 av Financial Times. I 2016 ble ESSECs Master in Management-program rangert som den 3. i verden av Financial Times. I tillegg er skolens Executive MBA-program rangert som nummer 45 på verdensbasis. Skolens ulike programmer er trippel-akkreditert av internasjonale AMBA, EQUIS, og AACSB. Skolen har bemerkelsesverdige alumni innenfor næringsliv og politikk, deriblant Fleur Pellerin (fransk økonom og politiker).
Uluṟu-Kata Tjuṯa nasjonalpark

Uluṟu-Kata Tjuṯa nasjonalpark ligger i Nordterritoriet i Australia, i et område som «eies» av aboriginene (den australske urbefolkningen). Nasjonalparken, som står på verdensarvlisten til UNESCO, er blant annet kjent for sitt hellige røde fjell, Uluru (eller Ayers Rock, som det også kalles), og sin spesielle geologi, flora og fauna.
U-571

Handling

En tysk ubåt blir immobilisert av en alliert destroyer. Under en storm, kommer en amerikansk ubåt over den tyske ubåten og border den. Etter å ha sikret ubåten og tatt det tyske mannskapet til fange, blir det amerikanske skipet senket av et annet tysk skip som nettopp har kommet til området. Den amerikanske kapteinen, kapteinløytnant Dahlgren, som ligger såret i vannet, gir sine menn på den tyske ubåten ordre om å dykke for å unngå tyskerne. Løytnant Tyler tar kommandoen over fiendens ubåt, og dykker for å unngå det tyske skipet. Etter å ha prøvd å reparere den tyske ubåten bestemmer de seg for å ta den skadde ubåten til Newfoundland. De blir snart oppdaget av tyske fly som er uvitende til at U-571 er blitt overtatt av amerikanerne. 
En tysk destroyer sender en mindre båt mot ubåten. Tyler gir ordre om å avfyre ett skudd som ødelegger det tyske skipets radiorom, og hindrer tyskerne fra å rapportere at den tyske ubåten er tatt av amerikanerne og at de har Enigma-maskinen og kodebøkene deres. Ubåten dykker under det tyske skipet, som slipper synkeminer mot U-571. Tyler forsøker å lure det tyske skipet til å stoppe sine angrep ved å få dem til å tro at ubåten har blitt truffet og er i ferd med å synke. Det tyske skipet fortsetter å slippe synkeminer, og U-571 blir skadet av det høye vanntrykket. Hovedballasttankene er ødelagt, og ubåten stiger ukontrollert til overflaten. 
Tyler gir menig Trigger ordre om å svømme til et av de andre rommene på ubåten som ligger under vann for å reparere torpedorørene. Trigger kommer seg inn i det oversvømmede rommet, og han stenger luftventilen til torpedorørene. Men en annen lekkasje oppstår fra en annen ødelagt ventil. U-571 kommer til overflaten. Den tyske destroyeren skyter mot ubåten, som er sterkt skadet og begynner å fylles med vann. Ett rør blir ødelagt, og Trigger blir låst inne. Han klarer såvidt å stenge den ødelagte ventilen før han drukner. Tyler gir ordre om å avfyre en torpedo, og det tyske skipet blir ødelagt. U-571 har fått alvorlige skader, og vil ikke forbli flytende særlig lenge. Mannskapet forlater skipet på en liten oppblåsbar redningsflåte med Enigma i sin besittelse. Mannskapet ser på at U-571 går ned og forsvinner i havet. Kort tid senere blir de reddet av et alliert skip.
Nord universitet

Historie

Den eldste delen av Høgskolen i Nord-Trøndelag var Levanger lærerhøgskole, som var en direkte videreføring av Klæbu seminar, etablert 1839. De to sykepleierhøgskolene ble opprettet som profesjonsutdanninger ved Namdal sykehus og Innherred sykehus i 1930-årene. 
Den eldste delen av Universitetet i Nordland var Nordland sykepleierhøgskole som ble etablert i 1920. Lærerutdanningen ved Bodø lærerhøgskole ble etablert i 1951 og Nordland DH i 1974.
Høgskolen i Nesna ble  ble etablert som Nesna lærerhøgskole i 1918. Det var Nord-Norges andre institusjon for høyere utdanning.

Navn

Navnet på universitetet ble foreslått av de fusjonerende institusjonene, og forslaget ble bestemt av en gruppe rektorer og styreledere etter at ansatte og studenter hadde blitt invitert til å komme med innspill. I forslaget til navn ble det blant annet hevdet at det er «samlende og identitetsskapende for universitetet», som strekker seg over et stort geografisk område.
Skrivemåten ble beskrevet som «klønete» av språkforskere.
I november 2015 åpnet NOKUT et innledende tilsyn ved Nord universitet for å avklare om institusjonen fortsatt oppfyller kravene til universitetsstatus. Bakgrunnen var en kartlegging som «gir indikasjoner på at det nye fusjonerte Nord universitet vil ha utfordringer med å være på nivå med sammenlignbare universiteter». Det innledende tilsynet konluderte med at det ikke ble opprettet tilsynssak, men at det vil bli gjennomført et ordinært tilsyn med kvalitetsarbeidet i 2018. 
I juni 2019 ble Nord universitet gitt full tillit knyttet til den overordnede kvaliteten fra NOKUT.
Nils R. Müller

Biografi

Müller regnes for en av de mest produktive filmregissørene vi har hatt i Norge. I perioden fra 1946 til 1975 lagde han 20 spillefilmer, en helaftens dokumentarfilm og rundt 50 andre dokumentar- og oppdragsfilmer. Han var en engasjert humanist, noe som også hans filmer ofte bar preg av. Han tok for seg temaer som ikke tidligere var behandlet i norske spillefilmer: boligproblemer, bostedsløse, fengselsvesenet, flyktninger, handikappede, helbredelse ved bønn, homoseksualitet, likestilling og stjerneidrett. 
Mange av filmene hadde et humoristisk preg. Blant de mest kjente var Vi gifter oss fra 1951, med slageren «Hva var vel livet uten deg». Men også mer alvorlige temaer ble viet hans oppmerksomhet, slik som Tonny (1962), bygd på Jens Bjørneboes roman «Den onde hyrde». For denne filmen (som også ble vist på Filmfestivalen i Berlin) fikk han norske kinosjefers utmerkelse Sølvklumpen for beste norske film. I 1956 var det premiere på tre av hans filmer: Likestillingskomedien Kvinnens plass, som betimelig hadde premiere på kvinnedagen 8. mars, gressenkemannkomedien Ektemann alene og krigsfilmen Kontakt!. I 1966 kom Broder Gabrielsen, en film som ble forsøkt stoppet av den kjente predikanten Aage Samuelsen. Han huskes også for Kasserer Jensen (1954) og kriminaldramaet På slaget åtte (1957), som begge er inspirerte sjangerfilmer. Barnefilmen  Petter fra Ruskøy (1960) huskes også. Hans siste spillefilm var Min Marion fra 1976.
Müller hadde også manus på flere av sine filmer.

Familie

Han var bror til Jens Müller (1917–99), deres foreldre var ingeniøren Einar Jønsberg  Müller (1874–1943) og den britiske skuespillerinnen Daisy Constance Russell (1891–1978). Faren virket i Kina, blant annet som sjefsingeniør for et jernbaneselskap i Anhui fra 1905, og senere med eget firma i Shanghai.  Se ellers Müller (slekt).
Müller var i flere år gift med forfatterinnen Bjørg Gaselle (1923–2008). Hun medvirket også i et par av hans filmer og hadde manus på Vi vil skilles. De fikk tre barn sammen.
I 1999 lagde Magne Antonsen en film om Müllers liv og karriere kalt «Nils R. Müller – hva var vel livet uten deg».
Matthew Jurman

Landslaget

Han ble tatt ut i Australias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Hypocrisy (band)

Historie

Etter tre år i Fort Lauderdale i Florida returnerte Peter Tägtgren i 1990 til Sverige for å danne sitt eget band, Hypocrisy. Bandets tidligste utgivelser ble karakterisert som godt utført death metal, men ikke spesielt innovativt. Den kritikken avtok ettersom bandet modnet og utviklet en mere distinkt lyd og en introspektiv tekstmessig tilnærming. Senere utgivelser har en mere atmosfærisk lyd, og mens tekstene i bandets tidligste perioder var anti-kristne og satanistiske, fokuserer de på temaer som det paranormale og utenomjordisk liv. Deres siste album, Virus, inneholder dog tekster som er mere typisk death metal, og omhandler vold, galskap, krig, narkotika og følelsesmessig kamp.
Tägtgrens erfaring som produsent kan også ha vært medvirkende til bandets endring i musikalsk retning, ettersom han er nært involvert med mange andre band mens han produserer deres album.
Green Reef

Green Reef er en gruppe lave skjær i Neumayer Channel, som ligger like øst for Green Spur på Île Anvers i Det antarktiske arkipel i Antarktis. Det ble kartlagt fra HMS «Snipe» i januar 1948 og fikk dette navnet på grunn av nærheten til Green Spur.
Amara bifrons

Utbredelse

Amara bifrons finnes i hele Europa, Nord-Afrika og Asia.  Finnes i Norge, og er ganske vanlig.

Utseende

Amara bifrons er 5,3-7,4 mm lang. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men uten å være markert utstikkende. Sidene er ikke innsvinget og  bakhjørnene er like brede som dekkvingenes skuldre, slik at billen får et ovalt utseende.   Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midtlinjen / sømmen)  mangler helt børstepunkter, en fordypning med ett stivt oppstående hår. Antennene er lyse, nesten gule.

Levevis

Amara bifrons lever vanligvis på tørre lokaliteter med sandholdig grunn. Larvene og de voksne (imago) lever som plantespisere.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Ricardo Ávila

Landslaget

Han erstattet Alberto Quintero Medina i Panamas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.