Oberammergau

Pasjonsspillet

Pasjonsspillet i Oberammergau ble først fremført i 1634, og er resultat av at innbyggerne sverget at om Gud skånte dem for en byllepest som herjet i området skulle de fremføre et pasjonsspill hvert tiende år. Spillet blir nå fremført i år som slutter på «0», i tillegg til 1934, som var 300-årsjubileet, og 1984, som var 350-årsjubileet. 1940-utgaven ble avlyst på grunn av andre verdenskrig. I spillet tar over 2000 skuespillere, sangere, musikere og teknikere del; alle er innbyggere i byen.

Pasjonsspillet i 2010

Rundt halvparten av innbyggerne i Oberammergau var med i spillet i 2010, og dramatiserte historien om Jesus for tilskuere som kom fra hele verden. Spillet startet med at Jesus kom inn i Jerusalem, fortsatte med at han døde på korset og ble avsluttet med oppstandelsen.
I 2010 var det en ny produksjon, gjort av Christian Stückl fra Oberammergau som til daglig virker som regissør ved Münchens Volkstheater. Med seg hadde han viseregissør og dramarådgiver Otto Huber, ansvarlig for settet og kostymene Stefan Hageneier, musikalsk leder Marxus Zwink og dirigent Michael Bocklet - alle fra Oberammergau. Spillet startet kl 14.30 hog varte til 22.30 hver dag. Innlagt var også en tre timer lang middagspause. Dette var nytt, da tidligere produksjoner hadde blitt fremført om morgenen og ettermiddagen, med en lunchpause midt på dagen. Forestillingene gikk fra midten av mai til tidlig i oktober.

Tradisjonell kunst

Landsbyen er også kjent for en lang tradisjon med treskjæring og den bayerske treskjæringsskolen ligger i Oberammergau. Sentrum i landsbyen huser dusinvis av treskjæreverksteder der man finner alt fra religiøse artikler til leker og humoristiske gjenstander.
Oberammergau er også kjent for sine «Lüftlmalerei», eller fresker, som fremstiller tradisjonelle bayerske motiver, eventyr, religiøse scener eller arkitektoniske trompe-l'œil. Lüftlmalerei er vanlig i Oberbayern, og navnet kommer kanskje fra et hus i Oberammergau som blir kalt Zum Lüftl. Huset var tidligere hjemmet til fasademaleren Franz Seraph Zwinck (1748–1792).

Militæret

Conrad von Hötzendorf-kassernen ble bygd litt øst for landsbyen i 1935-37 som base for en avdeling (Gebirgs-Nachrichten-Abteilung 54) tilhørende den 1. fjelldivisjon. I oktober 1943 ble brakkene overtatt av Messerschmitt som skulle bruke dem til å utvikle jetmotorer.  37 kilometer med tunneler ble boret i det nærliggende fjellet Laber for å gjøre plass til produksjonen, og et vintersportshotell ble i tillegg overtatt. Tilsammen hadde Messerschmitt 500 som arbeidet i design-avdelingen og ytterligere rundt 1300 som arbeidet i fabrikken. Ved slutten av andre verdenskrig ble Messerschmitta design-avdeling besøkt av både amerikanske og britiske vitenskapelige delegasjoner, samt grupper fra Bell (som var der i fem uker) og fra de Havilland. Blant den tyske staben som ble intervjuet av den britiske vitenskapelige Fedden Mission var sjefsdesigneren Waldemar Voigt, Hans Hornung og Joseph Helmschrott.
Stedet ble etter krigen okkupert av amerikanerne som gav det navnet Hawkins Barracks og gjorde det til hovedbasen for U.S. Army School Europe. I de tre neste tiårene utdannet man personell innen emner som strakk seg fra militærpolititjeneste til behandling av atomvåpen. Basen ble gitt tilbake til den tyske hæren i 1974 og fikk da sitt opprinnelige navn.
NATO-skolen har ligget på basen siden 1953.