google/wiki40b huggingface dataset:
A-Teens

A-Teens (tidligere Abba Teens) var et svensk hyllestband til ABBA med base i Stockholm.
Gruppen ble startet i 1998 av Niklas Berg i plateselskapet Stockholm Records som hadde til hensikt å lage moderne coverversjonerer av ABBA-låter. I mai 1999 debuterte gruppen med singelen Mamma Mia, og i august samme år kom debutalbumet The ABBA Generation. På oppfølgeralbumet hadde bandet spilt inn originalt materiale. Etter dette har gruppen sunget versjoner av Elvis Presleys Can't Help Falling in Love, som i sin tur ble brukt i Disneyfilmen Lilo & Stitch, og gruppen har også laget en versjon av Alice Coopers «Schools Out».
I begynnelsen av 2006 gav Marie Serneholt ut sitt debutalbum, og 15. april 2006 ble det kunngjort at A-Teens var oppløst. I april 2008 ga Amit Paul ut sitt debutalbum, Songs in a Key of Mine.
Nord-Trøndelag og Nordenfjeldske Tidende

Nord-Trøndelag og Nordenfjeldske Tidende var en avis som ble utgitt i Steinkjer fra 1. mai 1922 til 20. april 1940. Avisen skulle være et talerør for Bondepartiet, og var et resultat av en sammenslåing av Nord-Trøndelag i Steinkjer og Nordenfjeldske Tidende i Levanger. Redaktør gjennom hele avisens levetid var Johannes Kjesbu. Under andre verdenskrig ble redaksjonene til Nord-Trøndelag og Nordenfjeldske Tidende og hovedkonkurrenten Inntrøndelagen rammet av tysk bombardement, og avisene slo seg sammen til Nord-Trøndelag og Inntrøndelagen, fra 1952 kjent som Trønder-Avisa.
Bruisyard

Rundtårnkirken

Sognekirken, viet apostelen Peter, er fra angelsaksisk tid, og er en av 38 rundtårnkirker som er bevart i grevskapet. Disse rundtårnkirkene er sjeldne i England som helhet, men er mest vanlig i East Anglia. Deler av kirkene er av nyere dato; vinduene i skipet og det sørlige kapellet til begynnelsen av 1500-tallet. Kirken er bevaringsverdig bygning av klasse I.

Bruisyard Hall

Herregården Rokes Hall ble omgjort i 1364 til Abbey of the Poor Clares («fattigklarissene»), men da nonneklosteret ble oppløst i 1539 ble det siden reist et elisabethansk herregård på dette samme stedet som inkorporerte deler av den eldre bygningen.
Mais

Botanikk

Mais (Zea mays L.) er en diploid art med 10 par kromosom. Maisgenomet kan variere mye mellom individ og etter geografisk opphav. Disse variasjonene er sannsynligvis grunnlaget for de sterke heterosis-effektene som er blitt utnyttet i planteforedlingen siden 1920-tallet. Såkalt hybridsorter er mer produktive og sammen med genmodifisering gjør de foredlingen av mais svært lønnsomt. Genmodifiserte sorter er dyrket på minst 90 % av USAs maisareal. Det gjelder sorter med resistens mot ugrasmiddel som RoundUp, såkalt «Round-Up Ready», RR. Videre er det såkalte Bt-resistens mot insekter som stengelborer, rotmark eller begge.

Agronomi

Mais blir radsådd, som enkeltkorn. Mais spirer og vokser best i varmt tempererte til tropiske klima, og tilpassing til kjøligere nordeuropeiske klima kom først i gang etter andre verdenskrigen. Moderne sorter har vanligvis bare et strå, men fra stengelen vokser det fram 1-3 sidegreiner, som blir til kolber med rekker av hunkjønnede blomster- og frøanlegg. Blomstringen er lett synlig som såkalte «silks», de lange arra blir synlig, et pr frø. Hanblomstene er en forgrening blomsterstand i toppen av strået, på engelsk «tassel». Mais er en kryssbefrukter som i hovedsak blir pollinert av andre planter. Selvbefruktning blir unngått ved at hunblomsten (silking) som oftest kommer 3-5 dager før hanblomstene (tasseling).  På dette tidspunktet er tradisjonell mais svært følsom for tørkestress, det kan forsinke pollineringen og gi dårlig frøsetting. Sortene er blitt vesentlig mer tolerante de siste tiåra, blant annet fordi intervallet mellom hun- og hanblomster er blitt kortere. Moderne hybridsorter tåler tre ganger så tett planting som for 100 år siden. Lengden på strået er også mer enn halvert.

Opphav og historie

Mais er en dyrket (domestisert) form av den ville teosinte (Zea mays ssp. parviglumis). Molekylær og arkeologisk datering peker begge mot at de skilte lag for 8000-9000 år siden og at mais stammer fra Mexico. Forskjellene mellom dyrket mais og vill teosinte er så påfallende store, at dette opphavet ble avvist på 1900-tallet. Den molekylære genetikken har likevel slått fast at 3-5 mutasjoner er nok til å «forvandle» teosinte til mais. Likevel skjedde mutasjonene neppe samtidig. De eldste bevarte maiskolbene er 3-5 cm lange og har få rader med frø. Det er også store kvantitative variasjon i mais, både i kolber, plantehøyde, klimatilpassing og avling som har kommet fram gradvis ettersom maisen ble dyrket lenger sør og nord i Amerika. Avgjørende for dette var at spesielt flintmais endret seg fra ei kortdagsplante til ei dagnøytral plante som kunne blomstre og sette frø på lange dager i nord. Den karibiske maisen som Columbus tok med til Europa i 1493, var sannsynligvis bare egnet lengst sør i Spania. Senere innførsler av tidlig flintmais fra Nord-Amerika var avgjørende for etableringen i Sør- og Mellom-Europa, i middelhavslanda og via Egypt til Øst-Afrika. Tropisk mais fra Sør-Amerika kom til Afrika omkring 1540 via Kapp Verde som del av slavehandelen. Mais kom til Indonesia alt i 1496 og til Kina i 1516.
Ethiopian Airlines

Historie

Selskapet ble etablert ved et dekret av keiser Haile Selassie I i slutten av 1945 som Ethiopian Air Lines Inc. (EAL). Selskapet var et samarbeid mellom den etiopiske staten og det amerikanske flyselskapet Trans World Airlines (TWA). Fem Douglas C-47 Skytrain militære transportfly ble kjøpt inn fra USAs overskuddslagre. Den første flyvningen fant sted 8. april 1946 og gikk fra Kairo til Addis Abeba via Asmara. Flyruten til Kairo var en suksess, og i 1947 ble ytterligere tre Douglas C-47 kjøpt inn. I løpet av 1940-tallet hadde Ethiopian Air Lines interkontinentale ruter til blant annet Saudi-Arabia og India. Utover 1950-tallet vokste rutenettet, og nye og større fly ble kjøpt. Flytypen DC-3/C-47 utgjorde imidlertid fortsatt ryggraden i innelandsrutene. I 1957 etablert selskapet sitt eget vedlikeholdssenter i Addis Abeba. Samme år åpnet Ethiopian Air Lines direkterute til Frankfurt am Main i Tyskland. I 1959 hadde EAL omkring 900 ansatte. I januar 1963 startet selskapet sin første jetdrevne flyrute med to nyanskaffede Boeing 720.
I 1965 ble selskapsstrukturen endret og omgjort til aksjeselskap. Navnet ble samtidig endret til Ethiopian Airlines. Selskapsstrukturen ble nok en gang endret etter statskuppet og den etiopiske borgerkrigen i 1974. Ethiopian Airlines' overskudd ble snudd til underskudd, og effektiviteten gikk ned. I 1980 gjennomgikk selskapet en nedbemanning der 10% av de ansatte ble sagt opp. I 1991 ble den marxistiske regjeringen ledet av Mengistu Haile Mariam styrtet i et kupp, og EALs fly måtte midlertidig flyttes til Nairobi i Kenya da kampene nærmet seg Addis Abeba. Ethiopian Airlines ble etter kuppet omorganisert og drevet videre etter kommersielle prinsipper, men fortsatte som statseid flyselskap.
I juli 1998 åpnet selskapet sin første direkterute til USA da flyvninger til Washington D.C. startet opp. Samme år måtte selskapet igjen flytte flyene sine til Nairobi da det brøt ut kamper langs grensen til Eritrea. Til tross for ekstrakostnadene de to årene med krigføring påførte Ethiopian Airlines, greide selskapet å drive uten underskudd. I 2003 ble fly-dekoren og logoer endret for første gang siden 1947. I 2009 bestilte selskapet 35 nye fly fra forskjellige flyfabrikanter. I desember 2011 ble Ethiopian Airlines medlem i Star Alliance.
Rolf Elling Berg

Levnetsløp

Etter examen artium studerte han odontologi ved Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität og tok eksamen i 1958.
Etter studiene dro han tilbake til Norge og var tannlege i marinen samt arbeidet ved forskjellige klinikker også som skoletannlege. I perioden 1962-1964 videreutdannet han seg ved universitetsklinikken i Bern under professor Paul Herrens ledelse og avsluttet under Dr. Olav Bergland og Dr. Kaare Reitan i Oslo. Fra 1965 til 1984 ledet Berg en kjeveortopedisk praksis i Trondheim. I 1972 var han med og grunnla «The Angle Society of Europe», ledet den norske avdelingen 1974-1978 og var president fra 1980 til 1982.
Etter at han tok doktorgraden ved Universitetet i Oslo i 1984 ble han direktør ved avdelingen for kjeveortopedi og professor ved Universität des Saarland. I de følgende 16 årene i Homburg arbeidet han med flerfordige kliniske og vitenskapelige aktiviteter og bidro til titalls av de til da kjente behandlingsmåter.
Under hans ledelse fant årsmøtet til Deutschen Gesellschaft für Kieferorthopädie sted i Saarbrücken i 1993 og han ble æresmedlem i foreningen i 1999. Han har som skribent initiert omdanningen av tidsskriftet «Fortschritte der Kieferchirurgie» til et tospråklig tysk-engelsk fagtidsskrift også kalt «Journal of Orofacial Orthopedics».
Etter at han gikk av med pensjon i begynnelsen av 2001 var han også engasjert i arbeid med videreutdanning ved Universitetet i Oslo. I 2008 ble han tildelt «Journal of Orofacial Orthopedics/Fortschritte der Kieferorthopädie» sin pris for beste artikkel sammen med Lisen Espeland og Arild Stenvik for artikkelen «A 57- year Follow-up Study of Occlusion. Part 3: Oral health and Attitudes to Teeth among individuals with Crossbite at the Age of 8 Years».
Harald Rosenløw Eegs bibliografi

Harald Rosenløw Eeg (født 18. august 1970 i Tønsberg) er en norsk forfatter, dramatiker og musiker.

Bibliografien

Bibliografien er en oversikt over verkene til Harald Rosenløw Eeg og dokumenter om forfatteren og verkene hans. Bibliografien dekker kun dokumenter utgitt i Norge på norsk. Bibliografien inneholder bøker, lydbøker, noveller, filmer og tv-serier han har skrevet manus til, avisartikler og tidsskriftartikler. Det er lenket til digitale utgaver der det er tilgjengelig. Innførslene er basert på Chicagos forfatter-år stil. For de verk som er forfattet av Harald Rosenløw Eeg alene, er forfatternavn utelatt og årstall for utgivelsen flyttet etter tittel for verket. Unntaket er de tekstene som er presentert under Andre tekster da flere av bidragene her også har andre ansvarshavende. Ellers følger det forklarende noter til de fleste utgivelsene. Disse er presentert i kursiv i skarpe klammer bak innførselen. Videre seleksjonskriterier presenteres under hver av de ulike dokumentgruppene.

Litteratur om de enkelte verk

Intervjuer med forfatteren om de enkelte verk. Anmeldelser fra norske aviser og fra barnebokkritikk.no. Anmeldelser, analyser og andre omtaler fra norske tidsskrifter. Etterstreber fullstendig registrering av anmeldelser. Øvrige artikler er basert på et selektivt utvalg.
Lofotr Vikingmuseum

Navnet

Lofotr er det opprinnelige navnet på Vestvågøya. I dag skrives navnet Lofoten og brukes på de seks kommunene Vågan, Vestvågøy, Flakstad, Moskenes, Værøy og Røst.

Historie

De første arkeologiske utgravningene fant sted 1986–1989, og dette var også kimen til ideen om et eget museum. Hovedbygningen er tegnet av Boarch arkitekter ved Gisle Jakhelln, og museet åpnet i juni 1995. Museets formål «er å skape interesse for og kjennskap til nordnorsk jernalder og middelalder, spesielt vikingtid».
Museet er et levende museum som vektlegger formidling av historien på en engasjerende og levende måte. Som gjest kan man oppleve vikingtiden i det rekonstruerte Høvdinghuset med spennende bo- og arbeidsmiljø, lukten av tjære og bål, utstillinger og den vakkert utsmykkede gildehallen. Museet har også to vikingskip (kopier av gokstadskip), rekonstruert smie, naust og jernvinne. På gården finnes dyr av gamle raser (nordlandshester, nordlandsfe, villsau, villsvin). De arkeologiske utstillingene viser unike funn fra Borg og området rundt. Filmen «Drømmen om Borg» kan også ses her. Utstillingene er delikate og interessante og gjestene får tilgang på informasjon gjennom audioguider. I Høvdinghuset og ved vikingskipet møter gjestene vikinger.
Lofotr Vikingmuseum er åpent hele året, med reduserte åpningstider i vinterhalvåret.
Museet tilbyr i tillegg til dagsbesøk i museet også helaftener med mat og drikke på vikingvis, hvor gjestene kan møte Høvdingen sjøl og folket på gården. Dette er svært populært, særlig i bedriftsmarkedet.

Lofotr Vikingfestival

Hvert år i august arrangeres «Lofotr Vikingfestival», en festival som tiltrekker seg deltakere fra hele Europa og gjester fra hele regionen.
Lofotr Vikingmuseum er således et levende museum med mange aktiviteter i sommermånedene. Festivalen i 2018 ble avholdte i tidsrommet 8. til 12. august. I et naturskjønt område og i autentiske omgivelser er det familievennlig lek, moro, historier, foruten konkurranser, marked, teater, musikk og mer. Det er også kurs og pedagogiske aktiviteter, eksempelvis for 2018 er det brikkeveving, broderi og håndarbeid som ble praktisert i vikingtiden; flere av fragmentene som er funnet i vikingtiden består av plissert ull og lin, det er således kurs i plissering; foredrag om bruk av planter og urter i vikingtid.
Fra store deler av verden strømmer det unge og noe eldre mennesker til for å delta i aktivitetene, leve ut vikingdrømmen ved å gå kledd i vikingantrekk og arbeide som frivillige. Det er et meget internasjonalt snitt over de frivillige. Disse utfører forefallende praktisk arbeid, rydding, matlaging, aktivitetsledelse, fotografering, videofilming og annet.
Welcome to Norway (film)

Welcome to Norway er en norsk filmkomedie fra 2016. Den er regissert av Rune Denstad Langlo.
Filmens hovedrolle var skrevet spesielt for Anders Baasmo Christiansen, som vant Amandaprisen 2016 for beste mannlige hovedrolle for innsatsen i Welcome to Norway. Olivier Mukuta vant Amandaprisen for beste mannlige birolle.
Idsal

Idsal er ei øy i Strand kommune som ligger mellom Idse og Kvalvåg. Fylkesvei 535 forbinder øyen med fastlandet. Det er tolv fastboende og mange hytter på Idsal.
Eredivisie 1993–1994

Nederlandsk Eredivisie for sesongen 1993/1994 besto av 18 lag. Ajax vant serien.
Uglesommerfugler

Utseende

Store til meget store (vingespenn gjerne 80 – 160 mm) sommerfugler, vanligvis brunlige, med påfallende store vinger sammenlignet med kroppen, som er ganske kort og liten. Hodet er middels stort med store, runde fasettøyne, labialpalpene forholdsvis korte. Antennene er svært tynne, ganske svakt klubbeformede, nesten halvparten så lange som forvingene. Vingenes overside er gjerne mørk, ofte med et bredt tverrbånd av lysere, iridescerende skjell. Av og til kan det meste av vingene være dekket av disse skjellene, som hos de beslektede morfosommerfuglene (Morphini). Forvingene er avrundet trekantede, noen ganger med markerte forhjørner, bakvingene store og brede. Vingenes underside er vanligvis tett tverr-stripet i brunt og hvitt (vatret). De fleste har en eller to store øyeflekker på undersiden av bakvingen. Larvene er gjerne brunlige, med ulike slags utvekster på kroppen, det bakerste leddet er gaffelformet.

Levevis

Uglesommerfuglene unngår solskinn, dels ved å holde seg inne i den tette skogen og dels ved å fly på ettermiddags- og kveldstid da det gjerne er overskyet og skumt. Larvene lever på forskjellige planter, blant andre bambus og arter i ananasfamilien (Bromeliaceae). Flere arter kan leve på bananplanter og gjøre noe skade i plantasjer. De voksne sommerfuglene blir tiltrukket til gjærende frukt.
Femkant (album)

Femkant er et musikkalbum med Pust, utgitt i 2007. Dette er gruppas debutalbum.
Cape Fear kullkraftverk

Cape Fear kullkraftverk er et varmekraftverk i Chatham County, delstaten Nord-Carolina i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 329 MW fordelt på 2 enheter. Brenselkilden er kull. Utbyggingen skjedde 1952–1958. Operatør og hovedeier er energiselskapet Progress Energy Co.
I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 1.977.162 tonn CO2.
Sandvika stadion

Sandvika stadion er en fotballarena beliggende på Kadettangen i Sandvika i Bærum, som tidligere ble kalt Kadettangen kunstgress. Navnet Kadettangen stammer fra den gang Krigsskolen brukte området som treningsleir for sine kadetter. Anlegget driftes av Bærum Sportsklubb og er en helårs kunstgressbane med en tilskuerkapasitet på 500. Setene på tribunen ble innkjøpt fra gamle Bislett stadion da denne ble revet i 2004. I tillegg er der også en treningsbane i kunstgress, beliggende på den ene kortsiden av fotballbanen, et garderobeanlegg, en idrettshall og Bærum Sportsklubbs klubbhus.
Det nye navnet ble annonsert på Bærum Sportsklubbs 100-års jubileumsfest,  og i forbindelse med den første hjemmekamp for Bærum i 2. divisjon i 2010, var det offisiell omdøping av stadion.
I forbindelse med at Bærum rykket opp til Adeccoligaen i 2011, ble det fra NFF satt nye krav til stadion. Før seriestart i 2012 ble kunstgresset skiftet ut og nye tribuner med sitteplass til 602 personer oppført.

Historie

Området Kadettangen ble av Krigsskolen brukt som bivuakkleir om sommeren i årene 1820-1825, og fra 1869 til 1896 til årlige sommerøvelser. Bærum kommune leide i 1902 området for båtopplag, laste- og losseplass, samt lekeområde. Det ble i 1916 kjøpt opp, etter forslag i 1910 fra sportsklubben Grane, for kr 50 000,-, til bruk som idrettsplass. Grusplassen ble benyttet som fotballbane om sommeren og ishockey-/bandybane om vinteren. Rundt plassen ble det anlagt løpebaner, til bruk for friidrett på sommeren og skøyteløping på vinteren. Midt på banen sto en flaggstang som flittig ble benyttet som «12-mann på banen». Denne ble etter hvert fjernet, og svartgrusen erstattet med rødgrus. I 2003 ble grusbanen omgjort til en kunstgressbane med undervarme og løpebanene fjernet, da  IL Tyrving, som hadde delt området med Bærum Sportsklubb, hadde flyttet sine aktiviteter til Nadderud stadion. Undervarmen kommer fra kloakk sendt fra Oslo til renseanlegget VEAS. Treningsbanen kom til etter en donasjon ved testamente av Per Skalleberg, en æret borger av kommunen og langvarig medlem av klubben.
Under vinterlekene i Oslo i 1952 ble noen av ishockeykampene avviklet her.
ASALA

ASALA, som står for Armenian Secret Army for the Liberation of Armenia, er en armensk illegal militæroganisasjon som har vært aktiv fra 1975 til begynnelsen av 1990-årene. ASALA regnes av de fleste som en terrororganisasjon, mens andre beskriver de som geriljakrigere. ASALA sto på USAs liste over terrororganisasjoner i 1980-årene, men ble slettet etter at organisasjonen sluttet med sin aktivitet. 46 sivile ble drept og 299 ble skadd, de fleste av tyrkisk opprinnelse, som følge av ASALAs totalt 84 angrep og aksjoner i 16 land. Hovedmålet til ASALA var å danne en selvstendig armensk stat.
Organisasjonen ble støttet av store deler av den armenske diasporaen i Europa og USA og har samarbeidet med andre terrororganisasjoner. Organisajsonen har vært aktiv i flere land og utført aksjoner i 16 land.
Nacer Chadli

Landslaget

Han debuterte for det belgiske landslaget den 9. februar 2011 i en treningskamp mot Finland. Han hadde tidligere spilt en kamp for det marokkanske landslaget, men siden det var i en treningskamp kunne han fortsatt endre landslagsrepresentasjonen over til Belgia.
Han ble tatt ut i Belgias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Katey Sagal

Tidlig karriere

Sagal kommer fra en jødisk-amerikansk artistfamilie, hun er datteren til regissøren Boris Sagal, mest kjent for sitt arbeide med TV-dramaer på 1960-tallet, inkludert The Twilight Zone.
Sagal begynte sin karriere i Hollywood-kretser. Hun opptrådte i flere TV-filmer mellom 1971 og 1975, inkludert Columbo-filmen Candidate for Crime. I 1973 arbeidet hun i tillegg som kordame for diverse artister, blant andre Bob Dylan, Gene Simmons og Tanya Tucker.

Senere karriere

Sagal returnerte til TV i 1985, da hun hadde en rolle i fiaskoserien Mary med Mary Tyler Moore i hovedrollen. Dette førte til at hun ble ansatt i sin hittil mest kjente rolle, som Peg Bundy i Våre verste år.
Etter at Våre verste år ble avsluttet, opptrådte Sagal i flere TV-serier. I 1999 ansatte Matt Groening henne som stemmen til Turanga Leela i Futurama. 
I det Futurama ble nedlagt fikk Sagal rollen som konen til John Ritter i situasjonskomedien 8 Simple Rules for Dating My Teenage Daughter i 2002. Etter Ritters uventede død i september 2003 fikk Sagal hovedrollen i serien, som ble sendt fram til 2005.
Sagal er også en anerkjent tekstforfatter. I 1976, mens hun var medlem av The Group with No Name, bidro hun til albumet Moon over Brooklyn. Hun var også kordame i soloalbumet til KISS-bassisten Gene Simmons. Den 19. april 1994 ga hun ut sitt første soloalbum, Well…. Ti år senere, den 1. juni 2004, ga hun ut sitt andre album, Room.
I 2005 hadde Sagal to gjesteopptredener i TV-serien Lost. Fra 2008 spilte hun fast i dramaserien Sons of Anarchy.
Kvinnehistorie

Kvinnehistorie er et begrep som oppstod på 1960- og 1970-tallet og er et perspektiv tar utgangspunkt i kvinners rolle i historien. På engelsk brukes ofte nyordet herstory («hennes historie»), som motsetning til den falske omtolkningen av history («hans historie»). Ordet historie kommer fra greske ἱστορία (historia), og har ingenting å gjøre med det engelske ordet "his". I dette ligger et syn på den konvensjonelle historieskrivningen at den er skrevet fra menns ståsted. Tanken med kvinnehistorie var å løfte frem glemte kvinner fra historien, og vise hvilke vilkår kvinner levde under.
Bylista

Bylista var ei politisk sammenslutning som ble etablert med det formål å sikre forlenget sporveisdrift i Trondheim. Lista sprang i hovedsak ut fra den politiske venstresiden, med flere politikere fra Ap, SV og NKP. Men også sentrumspartiene var representert i Bylista. NKP lot være å stille liste til i kommunevalgene Bylista stilte liste.
Bylista stilte første gang til valg ved Kommunestyrevalget 1987 der den fikk en oppslutning på 7,6 prosent og seks representanter i bystyret. Hovedsaken til lista var å sikre videre trikkedrift. Kommunestyregruppa var ledet av tidligere Ap-medlem Asle Bjørgen, og de øvrige fem gruppemedlemmene hadde også sin bakgrunn fra den politiske venstresiden.
Bylista klarte likevel ikke å hindre at den kommunale sporveisdriften ble nedlagt i 1988. Dette skjedde etter en opprivende politisk debatt, og etter at det var investert nærmere 150 millioner kroner i nye trikker og verkstedhall.
Bylista valgte midt i perioden å skifte politisk side, fra å ha støttet Aps Per Berge som ordfører, valgte Bylista å støtte Høyres Marvin Wiseth som ordfører fra 1. januar 1990, av mange sett på som takk for sist i trikkesaken. Wiseth ble så sittende som ordfører fram til 1998. Dette valget kostet også Bylista oppslutning.
I 1989 klarte en gruppe sporveisentusiaster, Gråkallbanens venner, å opprettet et privat selskap, AS Gråkallbanen, som fikk konsesjon på å kjøre på de gjenværende sporene. Selskapet fikk låne de kommunale trikkene mot en symbolsk avgift og trafikkerte den opprinnelige strekningen St. Olavs gate-Lian. Sporvognsdriften gikk etter hvert med overskudd, men ikke nok til nyinvesteringer. I 2005 ble selskapet overdratt til Connex Norge (siden Veolia Transport Norge, senere Boreal Transport). Selskapet skiftet 1. juli 2008 navn fra AS Gråkallbanen til Veolia Transport Bane og i 2011 til Boreal Transport Bane. Merkevaren Gråkallbanen ble imidlertid videreført.
Bylista mistet ytterligere oppslutning etter at trikkedriften ble sikret. Ved valgene til kommunestyret i 1991 og 1995 fikk lista en oppslutning på 4,9 prosent (4 representanter) og 4,2 prosent (3 representanter). Etter valget i 1995 samarbeidet Bylista og Fremskrittspartiet for å sikre seg et sete i formannskapet, noe som førte til flere utmeldelser. 
Ved Kommunestyrevalget 1999 ble Asle Bjørgen innvalgt som Bylistas siste bystyrerepresentant med en oppslutning på 1,2 prosent. Bylista valgte å ikke stille til valg i 2003.