google/wiki40b huggingface dataset:
Norsk Flygelederforening

Norsk Flygelederforening (NFF) er et fagforbund for flygeledere i Norge som ble stiftet i 1973. Foreningen organiserer omkring 500 flygeledere i Norge. Rolf Skrede var foreningens formann fra 1983 til 2009, i totalt 26 år av foreningens 36 år lange historie. Nåværende leder er Robert Gjønnes fra Fauske, som ble valgt ved foreningens årsmøte 23. mars 2011
Det hvite flagg

Det hvite flagg var tittelen på to episoder i programserien Liv og lov. De ble sendt på NRK TV 19. november og 20. november 1964.
Den første episoden var ved Roald Øyen og Per Simonnæs.
Den andre episoden var ved Kristian Øgrim, Roald Øyen og Per Simonnæs.

Episode 1

En krigsrettssak fra 1814. Sorenskriver Christian B. Apenes har skrevet en dramatisering av hendelsene rundt overgivelsen av Fredrikstad festning i august 1814. Skuespillere fra Fredrikstad studiescene medvirker. Den ble etterfulgt av en moderne juridisk vurdering ved høyesterettsadvokatene Knut Blom og Erik Dehlin.

Episode 2

Lekdommerne har ordet. Fagdommer Axel Heiberg kommenterer.
Yunmeng

Yunmeng (kinesisk: 云梦县; pinyin: Yúnmèng Xiàn) er et fylke i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Xiaogan.
Befolkningen var på 576 586 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.
Turbolinux

Turbolinux er en tidligere japansk Linux-distribusjon for det asiatiske markedet som er basert på Red Hat Enterprise Linux. Distribusjonen ble skapt av en daværende ansatt i Pacific HiTech, Scott Stone. Scott ledet utgivelsene til og med versjon 3.6. 
Plattformene er x86 og x86-64.
Første versjon av Turbolinux ble lansert i juni 1999. Versjon 12.5J ble lansert 29. august 2012
Kentuckys flagg

Kentuckys flagg er blått og har delstatens segl midt i flaggduken. Rundt seglets nedre halvdel er det plassert to kryssede grener av gullris (engelsk: dogwood, latin: solidago), mens påskriften "Commonwealth of Kentucky" er plassert i en bue over øvre halvdel. Flagget benyttes i størrelsesforholdet 1:2.
Kentuckys delstatsflagg ble godkjent av delstatsforsamlingen 26. mars 1918, men det tok ti år før det ble gitt nærmere bestemmelser om utseendet. Disse kom først i 1928. Senere, i 1962, ble ytterligere spesifikasjoner gitt.
Delstatens segl ble vedtatt i 1792 og viser to personer, en nybygger og en statsmann, som hilser på hverandre. Dette kan tolkes som symbolske uttrykk for møtet mellom nybyggerstaten Kentucky og de opprinnelige koloniene på østkysten. Seglet inneholder også det patriotisk og unionsvennlige mottoet "United we stand, divided we fall", et uttrykk for at Kentucky var unionens utpost mot vest da delstaten ble opptatt som landets femtende delstat.
Tradisjonen med blå duk for delstatsflagget stammer fra fanene som ble benyttet av troppeenhetene fra Kentucky som deltok i den amerikanske borgerkrigen. Også delstatene Pennsylvania, Connecticut, Sør-Carolina, New Hampshire, Virginia, New York, Vermont, Indiana, Maine, Michigan, Wisconsin, Minnesota, Oregon, Kansas, Nevada, Nebraska, Nord-Dakota, Montana, Idaho, Utah og Alaska har delstatsflagg med blå flaggduk. Louisiana, Oklahoma og Sør-Dakota benytter en noe lysere blåfarge i sine delstatsflagg, mens Delawares delstatsflagg har en lysere, gråblå fargetone.
Country Jul

Country Jul er et musikkalbum med Heidi Hauge, Liv Marit Wedvik og Jenny Jenssen, utgitt i 2003. Albumet lå 2 uker på VG-lista og endte med 35.-plass som beste plassering.
Jan Tore Øverstad

Musiker

Han er medlem av blues-trioen Vibro Kings sammen med Bjørnar Sleppen og Bjørn Kjonerud.
Per 2017 er han også medlem av bandet til vokalisten Knut Anders Sørum.

Fotograf

Som fotograf har han blant annet portrettert en rekke musikerkolleger, og deltatt på fotoutstillinger lokalt i Oppland.
Han har tatt cover-fotoene til flere albumutgivelser, blant annet til Guren Hagens album La Lyset Stå På (2012) og Marit Steinsruds og Stein Villas album Kammersmusikk (2014).
Assessment-senter

Assessment-senter er en prosess som benyttes for utvelgelse av personell for en stilling i en organisasjon. Det benyttes flere ulike teknikker og flere observatører for å vurdere kandidatene. Basert på vurdering av kandidatenes kvalifikasjoner og kompetanse for stillingen de har søkt blir ulike øvelser benyttet for å få frem egnede kandidater.
Fiolinane

Fiolinane er en roman av den norske forfatteren Jan Roar Leikvoll, utgitt i 2010.
Romanen handler om et samfunn på en stor søppelfylling i et fiktivt ørkenlandskap, hvor hovedpersonen er en navnløs gutt i tenårene. Litteraturkritiker Marta Norheim beskriver samfunnet slik: «Vi er i eit samfunn som har gått i oppløysing av uklåre grunnar. I eit goldt, ørkenaktig landskap fylt av skrot og oljefat overlever ei gruppe nakne, namnlause menneske frå dag til dag på rotter og anna dei greier å få tak i. Snikande sjukdommar tek langsomt livet av den eine etter den andre i den vesle familien vi følgjer på nært hald. Folk som ikkje tilhøyrer dei nærmaste er fiendar, og det slår meg at ubehaget i kulturen er lett å bere samanlikna med den nakne kampen for eksistensen vi er vitne til her.» Litteraturkritiker Susanne Kristensen i Klassekampen omtalte Fiolinane som «Et ond lite mesterverk».
Foruten å bli nominert til Kritikerprisen, mottok Jan Roar Leikvoll Nynorsk litteraturpris, Sigmund Skard-stipendet og Bjørnsonstipendet for denne romanen.
Synstap

Fremre og bakre kammer

Fremre kammer er spalten mellom hornhinnen og regnbuehinnen.
Bakre kammer er spalten bak regnbuehinnen og linsen, foran glasslegemet.

Disse inneholder kammervann, som vanligvis er helt klart. Det kan imidlertid bli uklart ved at det lekker blod eller proteiner ut i kammervannet. Dette kan  i tillegg tette til kammervinkelen og forårsake akutt trykkstigning i øyet – akutt vinkelblokk glaukom

Glasslegemet

Dette er den romoppfyllende strukturen i øyet som sørger for at det kan ha en rund form. Som navnet tilsier, skal denne strukturen være helt klar. Her kan det imidlertid vokse inn av blodkar fra netthinnen. Dette ses ofte ved diabetes. Blodkarene hemmer da lysgangen i seg selv, men kan også lekke blod ut i glasslegemet. Dette arter seg i form av flytere (mouches volantes) – små svarte flekker som flyter rundt i pasientens synsfelt.

Glasslegemet kan også falle sammen med alderen, dette kan føre til dragning og løsning av netthinnen (se under).

Nerveføringen fra netthinne til hjernebarken

Nerveimpulsene som oppstår ved at lys treffer netthinnen, dannes av tappene og stavene. De er koblet til de bipolare nervecellene, som igjen er koblet til gangliecellene. Gangliecellene fører nerveimpulsen videre gjennom synsnerven, som går inn i skallen, krysser i chiasma opticus, fortsetter til corpus geniculatum laterale i hjernestammen hvor de tilslutt følger radiatio optica til hjernebarkens synsområde: area striata i hjernens baklapp.
Det kan oppstå brudd hvor som helst i denne kjeden, og avhengig av hvor bruddet skjer, vil det gi ulike synsfeltutfall.

Kronisk

Her er det en rekke ulike sykdomstilstander som kan gi nedsatt syn. Den vanligste er grønn stær som fører til at nervefibrene som går inn i synsnerven svinner hen. Det står nøye omtalt i artikkelen om grønn stær.
Diabetisk retinopati er en tilstand som oppstår ved sukkersyke. Den arter seg i form av karinnvekst i glasslegemet (se over), utsivning av væske under netthinnen og blødninger på netthinnen. Dette gjør at synet blir både akutt nedsatt, og at det ofte kan bli kroniske skader etter hvert som fører til blindhet.
Aldersrelatert makuladegenerasjon (AMD), er den vanligste årsaken til blindhet i Norge og Norden. Den kan deles inn i to former: En våt (20%) og en tørr (80%). Den våte kan behandles med laser, mens det ikke finnes behandling for den tørre. Felles for de to er at de påvirker netthinnens skarpsynsområde macula. Det fører følgelig til synsnedsettelse midt i synsfeltet, og arter seg til å begynne med ved at rette linjer blir bølgete (utviklingen følges med amslers rutenett). Etter hvert forsvinner sentralsynet helt, og man får et synsfelt omtrent som dette:
Tyrene White

Tyrene White er en amerikansk sinolog. Hun ble utdannet ved Middle Tennessee State University og så, med doktorgradsavslutning, ved Ohio State University (1985). Hun underviser ved Swarthmore College i USA.
Hun er forfatter av China's Longest Campaign: Birth Planning in the People's Republic, 1949-2005 (Cornell, 2006), og mange artikler om landsens politikk og befolkningspolitikk i Kina. Hun har redigert verkene China Briefing: The Continuing Transformation (2000) og Engendering China: Women, Culture, and the State (1994).
Sekterisme

Sekterisme er en betegnelse på en rigid tilhørighetsfølelse i en spesiell sekt eller konfesjon, med et negativt syn på de som ikke tilhører sekten. Fordi tilhørighet og synet på ens egen tro er et vanlig fenomen innen religion, begrenser man oftest bruken av begrepet sekterisme til de tilfeller hvor det forekommer diskriminering, fordømmelser eller voldsbruk.
Begrepet brukes helst om konflikter innen en trosretning, for eksempel mellom katolske og protestantiske kristne eller mellom sunni- og sjia-muslimer. Enkelte sekteriske konflikter har vært svært blodige, som krigene etter reformasjonen, konflikten i Nord-Irland og flere konflikter mellom islamske grupper i Midtøsten. Mange av konfliktene blir forsterket av at de to gruppene har forskjellige syn i viktige politiske spørsmål.
I overført betydning kan begrepet brukes om «politisk sekterisme», særlig i tilfeller der ideologier blir satt opp mot hverandre.
Charles Alfred Coulson

Liv og verk

Coulson ble utdannet ved University of Cambridge. Hans interesseområder omfattet matematikk, fysikk, kjemi og molekylærbiologi. Hans bruk av kvantemekaniske metoder for å studere molekylære strukturer førte 1950 til innvalg i det britiske vitenskapsakademiet Royal Society. Han innehadde akademiske stillinger ved Universitet i St Andrews, University College London, King's College London, og University of Oxford. Ved Oxford var han først professor i anvendt matematikk. I 1972 ble han den første professor i teoretisk kjemi ved Universitet i Oxford, og denne stillingen er i dag oppkalt etter ham. Mange framstående teoretiske kjemikere har studert og arbeodet i hans forskningsgruppe, inkludert H. Christopher Longuet-Higgins.
Coulson skrev flere bøker, men Valence, utgitt av Oxford University Press i 1952, var den som fikk størst gjennomslagskraft. Tredje utgave av Valence ble utgitt etter hans død av Roy McWeeny i 1979. Coulson skrev også flere populærvitenskapelige verker om nukleære og molekylære strukturer.
Coulson vokste opp i et metodistisk hjem og ble en forpliktet og engasjert kristen i 1930. Foruten hans vitenskapelige arbeider skrev han boken Science, Technology and the Christian (Vitenskap, teknologi og de kristne, 1953) og Science and Christian Belief (Vitenskap og kristen tro, 1955), som integrerte hans vitenskapelige og religiøse syn. Coulson skal etter sigende stå bak utsagnet «God of the gaps» – «Gud for mellomrommene». Han mente at religiøs tro var vesentlig for ansvarlig anvendelse av vitenskapen. Han var pasifist og totalnekter, men var også  forkjemper for fredelig anvendelse av kjernekraft. Han oppmuntret forskere til å bidra til å bedre matproduksjonen i den tredje verden.
Coulson var medlem av Det internasjonale akademi for kvantemolekylær vitenskap og ble tildelt Royal Societys Davymedalje i 1970 som deles ut for enestående og viktige kjemiske oppdagelser.
Thorleif Enger

Oppvekst

Enger ble født i 1943. Han er bror av Ole Enger, som tidligere var administrerende direktør i REC og nå er leder av REC Solar. De vokste opp på en gård i Øvre Eiker.

Shell

Fra 1970 til 1973 jobbet Enger på et LNG-prosjekt for Shell i Houston.

Oseberg

Da han var 38 år gammel, ble Enger ansvarlig for utbyggingen av Osebergfeltet i Nordsjøen, som på det tidspunkt var det største offshoreprosjektet i verden.  Oseberg var det første feltet hvor Hydro var operatør, og det ble ferdigstilt innen budsjettert tid og uten kostnadsoverskridelser. Prosjektet var innovativt i den forstand at gass ble injisert fra Troll. Troll Oseberg Gas Injection (TOGI) var kontroversielt, men det var en teknisk og kommersiell suksess.

Ansvarlig for oppstrømsvirksomhet

Den vellykkede Oseberg-utbyggingen gjorde at Enger ble sjef for Hydros oppstrømsvirksomhet – en stilling han hadde fra 1987 til 1996.

Direktør for Norsk Hydro olje og gass

Enger ledet Hydros oljedivisjon fra 1996 til 1999. I denne perioden ledet han også NORSOK, som var et initiativ myndighetene tok for å gjøre noe med kostnadsøkningene på sokkelen. NORSOK-prosessen blir regnet som en suksess, selv om ikke alle de ambisiøse målene ble nådd.

Norsk Hydro Agri

I 1999 ble Enger sjef for Hydro Agri, som var kunstgjødelsavdelingen i Norsk Hydro. Han satte raskt i gang en omfattende restrukturering. Selskapet ble senere skilt ut av Norsk Hydro og børsnotert som Yara.

Yara

Yara ble skilt ut av Norsk Hydro i 2004. Siden har markedsverdien av selskapet mangedoblet seg, og selskapet er nå blant de største på Oslo Børs.  Yara er en av de største gjødselprodusentene i verden. Enger gikk av som administrerende direktør i 2008.

Yara-prisen

I 2005 ble Yara-prisen etablert for å hedre mennesker som har utmerket seg for å bedre landbruket i Afrika.  På konferansene og seremoniene har blant annet nobelprisvinner Norman Borlaug, Jeffrey Sachs og Kofi Annan vært deltakere.

Etter Yara

Enger var medlem av en rådgivergruppe for Africa Progress Panel.

Styremedlem, utmerkelser, publiserte bøker

Enger har vært styreformann i Telenor, Spring Energy, Agrinos, Green Energy Group og Treka. Han har vært styremedlem i HitecVision, FMC Technologies, Marine Harvest, Acergy, PGS, Kverneland, NGI, samt i E.ON Ruhrgas' «supervisory board.» Han ble kåret til Norges SPE Oilman of the Year i 1996, og Kapital kåret ham i 2010 til en av Norges ti beste bedriftsledere etter andre verdenskrig. Engers bok, Det handler om å bli best, ble publisert i 2012.

Rettssak

I 2014 ble Enger sammen med to tidligere kolleger tiltalt for korrupsjon. Enger erklærte seg ikke skyldig. Etter å ha blitt dømt i tingretten i 2015, ble Enger frikjent i Borgarting lagmannsrett i desember 2016.

Personlig

Enger er gift og har to barn.
VM i kjelkehockey 2000

VM i kjelkehockey 2000 ble arrangert i perioden 20. til 25. mars 2000, i Salt Lake City i USA. 
Dette var andre gang det ble arrangert VM i kjelkehockey. Det var 6 nasjoner som deltok.
Gamvik

Befolkning

Etter 1920-tallet har folketallet i Gamvik ligget mellom 1600 og 1700 innbyggere.  I 1980- og 1990-årene gikk folketallet i det meste av Finnmark en del ned, også i Gamvik kommune. Grunnen til at det er blitt færre innbyggerne er fordi noe av fiskeindustrien er blitt redusert. De aller fleste av innbyggerne i kommunen jobbet i fiskeværene.
I 2010 hadde befolkningstallet sunket til 991 registrerte innbyggere i kommunen, men fra og med 2011 har trenden snudd  og i 2012 økte Gamvik kommunes folketall prosentvis mest av alle kommunene i Norge.
Pr. 3. kvartal 2016 var folketallet i Gamvik kommune på 1152 innbyggere.

Historie

Spor etter tidligere bosettinger viser at områder i kommunen har var befolket for over 10 000 år siden. Fiske og jordbruk har i lang tid vært livsgrunnlaget for både fastboende og sesongarbeidere. Spesielt var god havn og den korte avstanden til fiskefeltene viktig. Pomorhandelen, som varte helt frem til 1917, besto stort sett av byttehandel med russerne og karelerne. Fisk ble byttet mot mel, tømmer og andre livsnødvendige varer. 
Fra 1885 til 1899 bygget og drev hvalfangerpioneren og harpunoppfinneren Svend Foyn. Fra 1900-1903 ble den drevet av Tanen hvalfangerselskab. Fabrikken var den største i sitt slag i Finnmark. Da fisket slo feil på slutten av 1800-tallet, la fiskerne skylda på hvalfangsten. Den 2. juni 1903 gikk 1200 fiskere til angrep og reiv ned fabrikken. Dette opprøret blir kalt  "Mehamn-opprøret ". For første og eneste gang i nyere tid satte norske myndigheter inn regulære militære styrker for å opprettholde lov og orden. Fabrikken ble aldri bygd opp igjen, men Mehamn fikk en sentral plass i hvalfangsthistorien.
Gamvik ble egen kommune i 1914, da den ble skilt ut fra Tana.
Kortrijk

Arkitektur

Mye av byens middelalderarkitektur er intakt og er svært godt vedlikeholdt. Interessante steder er St. Maartenskerk, Onze-Lieve-Vrouwekerk, klokketårnet og den utmerkede arkitekturen langs den gamle havnen Broelkaai.

Restauranter

Som de fleste belgiske byer har Kortrijk et rikt nasjonalt og internasjonalt serveringstilbud. In sentrum har mange restauranter.

Samferdsel

De to store Europaveiene E17 og E403 krysser ved Kortrijk. Byen har også en stør jernbanestasjonen.
Lokalt domineres kollektivtrafikken av busser. Mange av byens gamle torg er bygget om og har nå flere etasjer med parkeringshus under seg.
Osmoderma opicum

Utseende

En stor og bred, halvmatt svart gullbasse. Pronotum er rundet og mye smalere enn dekkvingene, dypt punktert med en midtgrop i den fremre delen. Dekkvingene er tett punkterte.

Habitat

I likhet med de andre artene i slekten Osmoderma lever arten i kolonier i muld inne i hule løvtrær, i alle fall lind. De voksne billene er aktive om dagen om sommeren. Særlig hannene sender ut en påfallende duft.

Utbredelse

Arten er utbredt i Japan (Honshu), Russland (Primorskij kraj) og Nord-Korea. Den er regnet som svært sjelden.
Herredsrett

Herredsrett er et tidligere navn på domstolene i første instans, det vil si på laveste nivå, i enkelte byer og i landdistriktene i Norge. De tilsvarende domstolene i bykommunene ble kalt byretter. Alle herreds- og byretter endret navn til tingretter fra 1. januar 2002.
Hollendardalen

Hollendardalen er en 18 km lang dal i Nordenskiöld Land på midtre Spitsbergen, Svalbard. Den ligger om lag midtveis mellom Barentsburg og Colesdalen (neste dal), og graves ut av Hollendarelva. Dalen ender i Hollendarbukta i Isfjorden i nord, etter å ha gått fra Passfjellbreen under det bratte Bjørnsonfjellet (932 m). Hollendardalen er øverst relativt bratt men nederst flater den ut og danner en bred U-dal vest av fjellet Oppkuven.
Dalen har vært brukt noe til ferdselen mellom øst og vest i Nordenskiöld Land, men ligger ikke veldig strategisk for passering av områdets sentrale fjellmasser.
Den har ingen vesentlige kulturminner, men det er noen jakt- og fangstminner ute ved kysten der elven ender. Fangstmannen Daniel Nøis oppførte i 1909 en fangsthytte nær munningen av elva, og solgte denne hytta året etter til John L. Gibson i det amerikanske Arctic Coal Company.
I 1911 okkuperte kjøpmann H. B. Liholt fra Idd ved Halden et område for potensiell gruvedrift i nedre Hollendardalen, men det ble senere overtatt av A/S Stavanger Spitsbergen.
I 1932 oppførte det sovjetiske selskapet Arktikugol et borehus der Hollendarelva munner ut i fjorden.
Forsvarets avdeling for kultur og tradisjon

Forsvarets avdeling for kultur og tradisjon (FAKT) er en sammenslutning av det norske Forsvarets åtte kommandantskap, syv museer og fem musikkorps. Avdelingen har som målsetning å være en frontfigur for militær profesjonskultur og bygge kunnskap, interesse og gode relasjoner mellom Forsvaret og samfunnet.
Sjefen for FAKT er også kommandant på Akershus festning.
Erich Friedrich Schmidt

Liv og virke

Erich Schmidt ble født i 1897 i Baden-Baden. Faren, en universitetsprofessor, døde da Erich var ti år gammel. Etter grunnskolen gikk Erich Schmidt på en kadettanstalt i Karlsruhe og Berlin. Under første verdenskrig kjempet han på østfronten, ble alvorlig såret, og havnet i russisk krigsfangenskap. Etter fire år klarte han å flykte fra en arbeidsleir i Sibir.
Tilbake i Tyskland begynte han som 24-åring på Friedrich-Wilhelms-Universität zu Berlin og studerte statsvitenskap. I desember 1923 utvandret han til USA og tok studier der ved Columbia University i antropologi og arkeologi. Studiet finansierte han med en stilling ved American Museum of Natural History. Etter studiene arbeidet han ved Oriental Institute of Chicago, der han ble meddirektør (Co-Director).
Schmidt ble fremfor alt kjent ved sin innsats ved utgravningene i Persepolis (1934 til 1939). Schmidt var også en pioner innen luftbildearkeologien.
Undersøkelseskommisjonen av 1943

Undersøkelseskommisjonen av 1943 var en undersøkelseskommisjon nedsatt av Vidkun Quislings nasjonale regjering for å granske Johan Nygaardsvolds regjering og Haakon VIIs opptreden ved Angrepet på Norge i 1940. Et sidespor ved undersøkelsen var spørsmålet om Kongehusets legitimitet. Blant annet forsøkte kommisjonen å vise at kongen hadde drevet en personlig utenrikspolitikk uten at dette var kjent for regjering og Storting. I Danmark hadde tyskerne også forsøkt å samle opplysninger om at dronning Maud ikke var kronprins Olavs rette mor, bare hans adoptivmor. Ifølge rykter skulle Olav være sønn av Mauds søster Victoria, samt en britisk offiser. Like før han ble skutt hadde Fiane vært i Danmark for å undersøke grunnlaget for ryktene.
Professor Herman Harris Aall fikk vervet som leder av kommisjonen. Knut Knutsen Fiane, som senere ble myrdet, var også medlem av kommisjonen. Ifølge Milorg-lederen og historikeren Svein Blindheim ble Fiane drept for at Motstandsbevegelsen skulle sikre seg papirer som kunne ha svertet kongefamilien.
Riccardo Rognoni

Riccardo Rognoni Taeggio (født før 1550; død før 20. april 1620 i Milano) var en italiensk komponist, fløytist og fiolinist.
Riccardo Rognoni bodde i Milano og er det første medlemmet i en kjent musikerfamilie fra renessansen og tidligbarokken. Han skrev en av de første kjente fiolinskolene. Det antas at han var den som introduserte fiolinen som danse- og gateinstrument ved det lombardiske hoffet. De mest kjente elevene hans er sønnene Francesco Rognoni og Giovanni Domenico Rognoni.
Rognoni og sønnene sto i tjeneste hos den kunstelskende kong Sigismund III av Polen, og familien ble 1605 adlet og bar senere adelsnavnet Taeggio.
Filippo Picinelli (1604–1678) beskrev Riccardo Rognoni som en fremragende virtuos på stryke- og blåseinstrumenter.
Av verkene hans kjenner man i dag bare Passagi og et verk fra Il primo libro della musica a due voci (Milano, 1598).
Ytre Østfold

Ytre Østfold er et distrikt i den sørvestlige, kystnære del av Østfold fylke. Det omfatter åtte kommuner med til sammen 226 509 innbyggere (1. januar 2015) og et samlet areal på 1 938 km². De øvrige deler av fylket kalles for Indre Østfold. De fire byene i området er Fredrikstad, Halden, Moss og Sarpsborg.

Byer

Sarpsborg ble grunnlagt første gang som kjøpstad i 1016 med navnet Borg. Byen ble brent ned av svenskene i 1567, nedlagt og flyttet til Fredrikstad som ble kjøpstad samme år. Halden ble kjøpstad i 1665, med navnet Fredrikshald. Moss er omtalt som ladested fra 1560 og ble kjøpstad i 1720. Sarpsborg ble grunnlagt som kjøpstad på ny i 1839.

Historie

Området var en del av det historiske fylket Vingulmark som hørte til landsdelen Viken og Borgartingets rettskrets.
Anniken Mork

Karriere

Mork debuterte i verdenscupen i skihopping den 18. januar 2015 i japanske Zaō under 2014/15-sesongen.
29. oktober 2016 tok hun NM-bronse i normalbakkerennet i Midtstubakken under Norgesmesterskapet på ski 2016 i Oslo.
Sternangustum

Utseende

Middelsstore, slanke, blankt brune trebukker.  Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet, mye smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede. Beina er slanke.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det vestlige, sentrale og sørlige Afrika.
Stortingsvalget 1933

Politikk

Johan Ludwig Mowinckels tredje regjering (Venstre), som var utnevnt i mars samme år, overlevde valget. Valgresultatet ga imidlertid et reelt flertall til Bondepartiet og Arbeiderpartiet, og gjennom «Kriseforliket» i 1935 tiltrådte Johan Nygaardsvolds regjering (Ap).

Resultat

¹ Venstre stilte fellesliste med det Radikale Folkeparti i Hedmark.