Justismuseet

Historie

På slutten av 1970-årene ble det tatt initiativ til et museum for justissektoren. Justisdepartementet satte i gang et prosjektsamarbeid med Norsk Folkemuseum, som utarbeidet en katalog over hva som fantes av rettshistorisk gjenstandsmateriale i museer og justisetater. Prosjektet fikk i oppdrag å lage en særutstilling ved Norsk Folkemuseum for å se om rettshistorie lot seg fremstille i en museumsutstilling. Konklusjonen ble at utstillingen var vellykket, men prosjekt Norsk rettsmuseum svant hen fra midten av 1980-årene fordi sentrale initiativtakere døde.
På slutten av 1990-årene ble nytt initiativ tatt i Trondheim, av krefter i justisetatene og museumsforvaltningen i fylkeskommunen. Det ble laget en utredning som fikk tilslutning fra Norsk Museumsutvikling og Justisdepartementet, og Prosjekt Norsk rettsmuseum fikk statlig finansiering.
I 2001 ble stiftelsen Norsk rettsmuseum opprettet som post på statsbudsjettet og med museal dokumentasjon av justissektoren som oppdrag.
I 2016 byttet det navn til Justismuseet.
Direktør for Justismuseet fra stiftelsen i 2001 har vært Johan Sigfred Helberg. Han gikk av med pensjon i 2017. Brynja Bjørk Birgisdottir ble direktør i 2018.

Om bygningen «Kriminalasylet»

Bygget erstattet et tidligere slaveri på stedet, militærvakten ved byporten i Trondheim. Praksisen med å dømme til arbeid i slaveri kom i bruk i Norge fra 1739. Slaveriene var alltid plassert ved militærforlegninger, som var statsmaktens viktigste fysiske kontrollapparat.
Bygningen stod ferdig i 1833, og var tegnet av arkitekt Ole Peter Riis Høegh. Den er et tidlig og enkelt eksempel på det panoptiske system, hvor man fra et ovalt observasjonsrom midt i bygningen hadde kontroll over slavene som var plassert i fire større rom. I 1879 ble slavene flyttet til tukthuset, bygningen ble deretter primært brukt som reserveareal for byens fengsel frem til 1895, da den ble tatt i bruk som landets første kriminalasyl for farlige, kriminelle sinnssyke. De store rommene ble da ominnredet til mindre celler langs en korridor, første etasje i 1895 og annen etasje i 1900. Hver celle ble oppvarmet med en ovn, plassert inne i cellen men fyrt gjennom en luke i korridoren. Hele ovnen og røret et dekket av en halvkjegleformet kappe. Fra 1926 inngikk Kriminalasylet i institusjonen Reitgjerdet, og i 1961 ble pasientene overført dit.
Bygningen var en tid korttidsfengsel for promilledømte, deretter ble den stående til den nærmet seg en ruinlignende tilstand. I årene 1990-92 ble den totalrenovert og utleid til Trondheim politikammer dels som kontorer og laboratorium, dels som lokaler for Trondheim politimuseum.
I 2003 overtok Justismuseet hele bygningen.

Samlingen

Museet har overtatt de største samlingene i justissektoren, inkludert politimuseene i Oslo, Trondheim og Bergen. Museet har rundt 20 000 gjenstander, hovedvekten fra politi og kriminalomsorg. Hovedutstillingen på Kriminalasylet er kalt «Forbrytelse og straff gjennom historien».

Utstillinger

Museet inneholder mange små utstillinger som gir innblikk i flere sider av norsk rettshistorie, med hovedvekt på forbrytelse og straff, samt en større utstilling over okkupasjonstiden. Utstillingene er fordelt over to plan, og deler av gjenstandene er også å finne på nettutstillingen.

Andre verdenskrig og okkupasjonen av Norge

Museet har en betydelig samling gjenstander fotografier og utstyr fra andre verdenskrig og okkupasjonen av Norge. Samlingen har som mål å vekke refleksjoner rundt hva som skjer med rettssikkerheten i et samfunn når en fremmed makt overtar og innfører egne lover og regler. I samlingen vil man finne materiale brukt innen tysk propagandavirksomhet, krypteringsmaskinen Enigma og en del annet utstyr og militæruniformer.

Rinnanbanden

Utstillingen er viet angiveren Henry Oliver Rinnan og Rinnanbanden. Her skildres Rinnans aktivitet i Midt-Norge under andre verdenskrig med særlig fokus på aktiviteten i Trøndelag og torturvirksomheten i hovedkvarteret Bandeklosteret. I samlingen finner man også en del gjenstander fra rettssaken hvor Rinnan og ni bandemedlemmer ble dømt til døden.

Politi- og militæruniformer

En egen avdeling er dedikert til norske politi- og militæruniformer fra 1800-tallet fram til i dag.

Skarpretterutstyr fra 1600-tallet

Her stilles det ut økser, sverd og brennemerker brukt til henrettelser. Øksene og blokken som stilles ut tilhørte Johann Caspar Öhlstein, som var skarpretter i Trondheim i perioden 1744 – 1768. Man finner også gapestokker som ble brukt i forbindelse med mindre alvorlige forbrytelser.

Falskmyntneri

Det stilles ut beslaglagte falske sedler og former for støping av mynter i andre etasje. Blant samlingen er det Selbupenger fra 1950-årene, de er tegnet på frihånd dels etter hukommelse, dels etter fantasi.

Utstilling 2015–2017: «Galskapens fengsel»

Utstillingen «Galskapens fengsel» åpnet våren 2015. Utstillingens hovedtema er de farlige sinnssyke som samfunnsproblem gjennom tidene. Hvordan har man sett på sinnssykdom og utilregnelighet og hva har man gjort for å løse dette problemet? Hva er dagens utfordringer i sikkerhetspsykiatrien? Utstillingen er et samarbeidsprosjekt med NTNU og Brøset kompetansesenter gjennom forskningsprosjektet The Mental Mashine, ledet av professor Øyvind Thomassen. Prosjektet er støttet av Norsk kulturråd og Fritt Ord. «Galskapens fengsel» er siden blitt en vandreutstilling med undervisningsopplegg for ungdomsskoler og videregående skoler.

Utstilling 2017-2019: «Propaganda»

Utstillingen «Propaganda – plakatene til Nasjonal Samling 1933–1945» ble vist fra 2017 til mai 2019. Etter perioden tilbys denne som vandreutstilling.