Johannes S. Andersen

Bakgrunn

Tilnavnet «Gulosten» fikk Andersen som ungdom på forbedringsanstalten Toftes gave (på Helgøya i Mjøsa). Han oppholdt seg senere (1914) på Bastøy skolehjem på Bastøya i Oslofjorden.
Andersen hadde utdannelse som snekker, men kom tidlig i konflikt med loven. I forbudstiden drev Andersen med omfattende smugling av brennevin. Han ble godt kjent for et mislykket raid sammen med forfatteren Arthur Omre. I mellomkrigstiden sonet Andersen en rekke fengselsdommer for heleri og tyveri.

Andre verdenskrig

Etter krigshandlingene i 1940 brøt ut gikk det rykte om at han var medlem av Nasjonal Samling. Dette ble tilbakevist i partiavisen Hirdmannen i 1941.
Andersen kom tidlig med i motstandsarbeidet under andre verdenskrig. Han ble anholdt 4. mars 1941 og havnet 18. november 1941 i et fengsel i Hamburg. Han ble løslatt på prøve 3. mars 1942 og likviderte da angiveren Raymond Colberg. Colberg ble skutt to ganger i hodet på nært hold. Andersen skal selv ha tatt initativet til å drepe Colberg og han ivret senere for å gjennomføre flere likvideringer ofte av personer han kjente fra før krigen. Colberg var en kjent angiver og oppført i SOEs liste som «fiende», han hadde også vært provokator for Abwehr. Arnfinn Moland skriver at Colberg ikke ble likvidert på oppdrag fra Milorg og at Andersen trolig «tok saken i egne hender». Ifølge Moland var Andersen på dette tidspunktet ikke var del av hjemmefronten. Deretter rømte han til Storbritannia via Sverige, og gikk inn i Kompani Linge. SOE konkluderte med at Andersen var vel egnet til den kommende Bittern-operasjonen, blant annet på grunn av Andersens erfaring som kriminell og at var tøff («toughness»). Han ble sluppet ut i fallskjerm over Sandungen for å trene opp sabotører (Operasjon Bittern), men fikk et rykte for å være uforsiktig og vanskelig å samarbeide med, så hjemmefronten ville ikke ha noe med ham å gjøre. Han reiste da tilbake til London, der kong Haakon VII satte pris på hans evner som historieforteller. Resten av krigen tjenestegjorde han i marinen som skytter på motortorpedobåt.
Andersens kone, Ruth Johanne Andersen (født 1905), ble henrettet av nazistene i 1944. Etter frigjøringen i mai 1945 skjøt Andersen 3. juli to tyske offiserer som var internert i en leir i Vadheim. Ifølge Dagbladet drepte han med kaldt blod som hevn for han sin døde kone. Saken endte med påtaleunnlatelse, til protester fra blant annet den kjente legen Johan Scharffenberg. Et brev fra dronning Maud ved hennes hoffdame Lillan von Hanno, til Andersens advokat bidro trolig til påtaleunnlatelse for drapene i Vadheim.

Etter krigen

Etter krigen startet Andersen bedriften Apenes Trevarefabrikk i Horten.

Biografier og film

Bjørn Bjørnsen utga i 1965 biografien En mann kalt Gulosten. Filmskaperen Fredrik Horn Akselsen har laget dokumentaren Gulosten - gangsteren som ble kongens venn som forteller livshistorien til Andersen. Filmen hadde premiere på NRK 1. mars 2015. I 2015 ga Akselsen og Tormod Halleraker ut biografien Gulosten - kjeltring, motstandsmann og kongevenn.
Kristian Krogh-Sørensen utga i 2015 Gulosten: Liv i helvete. Boken ble nominert til Tegneserieprisen, Kulturdepartementets priser for barne- og ungdomslitteratur. Boken ble videre kåret til Årets beste bøker 2015 av Dagbladet og Klassekampen, samt Årets beste tegneserier av Empirix.