Gullulv

Etymologi

Forskerne som oppdaget den nye arten har foreslått å gi den det vitenskapelige navnet Canis anthus, noe som trolig vil bli antatt. Arten tilhører slekten Canis, og man har lenge antatt at denne caniden var en afrikansk underart av gullsjakal (Canis aureus), så derfor har forskerne foreslått å kalle den african golden wolf i daglig tale. På norsk skulle det tilsvare gullulv eller afrikansk gullulv. Navnespørsmålet er imidlertid ikke avklart.

Historikk

Gullulv ble alt beskrevet i 1839 som en distinkt art (C. E. H. Smith, 1839), men senere synonymisert med gullsjakal.
Evolusjonsbiologen Thomas Huxley kommenterte alt i 1880 at den egyptiske gullsjakalen (C. aureus lupaster) var mistenkelig lik den grå ulven, men det kom aldri mer ut av det. Andre biologer har gjort lignende observasjoner på 1900-tallet.
I 1981 foreslo Walter W. Ferguson, ved Universitetet i Tel Aviv, at underarten burde omklassifiseres som en liten ørkenulv, under det vitenskapelige navnet Canis lupaster, men forslaget fikk ikke nødvendig støtte. Ferguson fundamenterte sin argumentasjon på forskjeller i kraniet, kjeven og i dentale målinger.
Den 2. desember i 2002 blir en ukjent ulvelignende canide (tispe) fotografert og filmet mens den rusler langs veien nær landsbyen Idi i Danakilørkenen i Eritrea, på Afrikas horn. Caniden har grålig pels, lang og tynn hale, lange lemmer og ekstremt store oppreiste ører. Den har likhetstrekk med C. lupus arabs (arabisk ulv), men ørene skiller dem visuelt. Forskere slo fast at eksemplaret ikke lignet noen andre kjente canider fra denne regionen og at den reiser spørsmål om opphavet.
En studie fra 2010 viste at underarten Canis aureus lupaster (egyptisk sjakal) allikevel ikke var en sjakal, men trolig en hittil ukjent og urgammel linje av ulv (Canis lupus). Den ble derfor reklassifisert som en underart av ulv, under navnet afrikansk ulv (C. lupus lupaster). Oppdagelsen førte til nye og mer omfattende undersøkelser av gullsjakalen, siden funnet reiste spørsmål ved om hvorvidt gullsjakaler i Afrika i det hele tatt var sjakaler.
Svaret kom den 30. juli 2015. Da publiserte ei gruppe forskere (Koepfli m. fl., 2015) en større studie av gullsjakalen. Studien viser at afrikanske og eurasiske gullsjakaler er to distinkte arter, og den afrikanske viser seg å være en hittil ukjent (nyoppdaget) ulveart. Studien var svært omfattende og har mottatt bred støtte fra en rekke internasjonalt kjente forskere.
Studien viser at den grenen på stamtreet som førte fram til gullsjakal, etiopisk ulv, gullulv, prærieulv og ulv oppsto under pleistocen, for omkring 1,9 (1,5–2,4) millioner år siden, mens splittelsen mellom gullulv og ulv/prærieulv tok til for omkring 1,3 (1,0–1,7) millioner år siden. Likeledes viser studien at den nye afrikanske ulvearten er nærmere beslektet med etiopisk ulv og gråulv, enn med eurasisk gullsjakal.
En ny studie av mitokondrielt genom, publisert i 2016, bekrefter C. anthus som en distinkt art.

Beskrivelse

Gullulv er til forveksling lik eurasisk gullsjakal (Canis aureus), men er normalt noe større enn denne. Det kan være vanskelig å skille dem der utbredelsesområdene overlapper. At disse artene er så like skyldes trolig et fenomen forskerne kaller parallell evolusjon, for studien viser at gullulven er nærmere beslektet med ulv og prærieulv (Canis latrans) enn med gullsjakal. Den genetiske ulikheten mellom gullulv og gullsjakal utgjør cirka 6,7 prosent.
Gullulv er den minste ulvearten man kjenner til. Den veier i snitt omkring 7–15 kg, men kan trolig bli både større og mindre. Såkalt egyptisk gullulv (C. a. lupaster) er trolig den som er mest ulvelignende i både utseende og atferd, og størst fysisk. Skulderhøyden ligger normalt omkring 40 cm. Mens såkalt etiopisk gullulv (C. a. riparius) trolig er den fysisk minste av dem, med en skulderhøyde på omkring 30–32 cm.
Arten opptrer solitært, parvis eller i små familiegrupper. Den er sky og altetende. Dietten består i hovedsak av småvilt som dyra jakter selv, men den stjeler også bytte fra andre og den eter åtsler. Likeledes er det kjent at arten kan jakte på husdyr, som sauer, geiter og storfe. Den tar typisk lam, kje og nyfødte kalver.

Status

Den nye arten har ikke rukket å bli vurdert av IUCNs rødliste og blir derfor oppført her som ikke vurdert (NE). Man vet derfor heller ikke om delingen i to distinkte arter vil medføre endringer i status for gullsjakalen, som står oppført som livskraftig (LC) i rødlisten.