google/wiki40b huggingface dataset:
7. juni-plassen (Oslo)

Historie

Plassen fikk sitt navn i 1962 til minne om unionsoppløsningen i 1905, som fant sted på denne datoen. Plassen gikk tidligere under navnet Triangelplassen. 
På plassen står Nils Aas' statue av kong Haakon VII, som ble Norges første konge etter unionstiden. 7. juni ble også en merkedag for kong Haakon VII i to andre år. Han forlot Norge etter tyskernes invasjon på denne dagen i 1940. Han returnerte også på denne dagen i 1945, etter at andre verdenskrig var over.
Natt til 1. mai 1979 ble det kastet en bombe mot uteserveringen på plassen av Petter Kristian Kyvik, som skadet tre personer. Senere samme dag kastet han en ny bombe mot 1. mai-toget.

Bygninger

Den eneste bygningen som har fast adresse til plassen, er Utenriksdepartementets kontorbygg (nr. 1) fra 1964; arkitekter Bernt Heiberg og Ola Mørk Sandvik. En bygning med adresse Drammensveien 2 lå tidligere på samme tomt. Her holdt blant annet Norsk Vaktselskap (forløperen til Securitas) til. Denne bygningen ble ødelagt da britiske flystyrker bombet Victoria terrasse i 1944.
I 2009 ble det satt opp en midlertidig bygning på plassen, VM-paviljongen, som er administrasjonskontor og billettsalg for Ski-VM 2011. Paviljongen er tegnet av Snøhetta, og investoren Arthur Buchardt finansierte den. Bygget er i massivt tre med store glassfelt, og det er lagt vekt på å presentere skandinavisk design i innredningen. Bygget ble senere flyttet til Majorstua, der det står i dag og brukes som ungdomshus.
Tidligere var det en mye brukt uteservering (Kongeterrassen) på plassen, men etter ombyggingen av Nationaltheatret stasjon, som ligger under plassen, ble det ikke satt av noen plass til dette.
30. juni

Navnedag

Solbjørg, Solgunn.
Priscilla Alden

Priscilla Alden (født Mullins eller Mullens), (c. 1602 – c. 1685) var et kjent medlem av Massachusetts' Plymouth-koloni med pilegrimer, gift med en annen kolonist, John Alden (c. 1599-1687). De giftet seg i Plymouth i 1621.

Biografi

Priscilla var mest sannsynlig født i Dorking i Surrey som datter av William og Alice Mullins. Hun var bare atten år da hun gikk om bord i «Mayflower». Hun mistet sine foreldre og sin bror Joseph i løpet av den første vinteren i Plymouth. Hun var da den eneste gjenlevende av sin familie i den Den nye verden, selv om hun hadde en bror og en søster som var i gjen i England.
John Alden og Priscilla Mullins var trolig den tredje par som giftet seg i Plymouth-kolonien. William Bradfords ekteskap med Alice Caroenter 14. august 1623 er kjent for å være det fjerde. Det første var at Edward Winslow og Susannah Whithe i 1621. Francis Eatons ekteskap med son andre kone, Dorothy, en tjenestepike hos Carvers, var muligens det andre.
Priscilla er sist funnet i registere fra 1650, men muntlige tradisjon sier at hun døde bare et par år før sin mann (som ville vært ca. 1680). Hun ligger begravet på Miles Standish Burial Ground i Duxbury, Massachusetts. Den nøyaktige plasseringen av hennes grav er ukjent, men det står en markør der for å hedre henne.

Longfellows dikt

Hun er kjent fra den litteraturhistorien om gjengjeldt kjærlighet til den nylige enke. Kaptein Miles Standish, koloniens militære rådgiver, i Henry Wadsworth Longfellows 1858 dikt The Courtship of Miles Standish. I henhold til diktet ba Standish sin gode venn, John Alden om å fri til Priscilla på hans vegne, bare for dette svaret Priscilla som sa, «Hvorfor spør du ikke for deg selv, John?»
Longfellow var en direkte etterkommer av Johan og Priscilla og baserte diktet på en romantisert versjon av en familietradisjon som inntil nylig, var lite belagt historiske bevis for historien. Den grunnleggende historien har tydeligvis overlevert i Alden-familie og ble publisert av John og Priscillas tipp-oldebarn Rev. Timothy Alden i 1814.
Forskere har nylig bekreftet stedet for den romantiske kjærlighet i Pilgrim-kulturen, og har dokumentert den Indianer krig beskrevet av Longfellow. Indisier av love triangle finnes også. Miles Standish og John Alden var sannsynlig romkamerater; Priscilla Mullins var den eneste kvinne i gifteferdig alder. Familiene til de påståtte elskere var nære i flere generasjoner, og reiste sammen til Duxbury, Massachusetts på slutten av 1620-tallet.
Ust-Luga

Ust-Luga (russisk: Усть-Луга, som betyr «Lugas munn», votisk: Laugasuu, samme betydning) er en bosetting med jernbanestasjon i Kingisepp rajon i Leningrad oblast i Russland, ved elven Luga nær dens utløp i Lugabukten i Finskebukten, omlag 110 kilometer (68 mi) vest for St. Petersburg.

Opprinnelse

Stedet nevnes i 1676 på et svensk kart som Ostroff Hoff. Dette navnet var i bruk til inn på 1900-tallet. Men da var også navnet Laukaansuu i bruk på kart.

Havneanlegg

Ust-Luga har en viktig terminal for kull og gjødsel. Den ble bygd fra 1997, delvis for å slippe å frakte last over land i de baltiske stater. President Vladimir Putin påskyndet byggingen, og han åpnet anlegget i 2001. En 3 700-meter lang anløpskanal er dyp og stor nok til å kunne ta imot skip på 150 000 tonn og noe mer. I mai 2008 bekreftet Putin at Ust-Luga skulle bli endepunkt for den planlagte Annen baltiske oljeledning (Балтийская Трубопроводная Система 2, БТС-2), en oljetransportrute som unngår å krysse gjennom Hviterussland.
Ust-Lugas containerterminal ble åpnet i desember 2011.

Befolkning

I 2005 var Ust-Lugas folketall under 2 000. Det antas at dette vil øke til 34 000 i 2025. Dette ville gjøre Ust-Luga til den første by som bygges i Russland etter Sovjetunionens fall.
Pøbel (film)

Handling

Vi møter den kriminelle, unge mannen Tom (spilt av Sverre Horge) som ofte havner på kant med loven. Han oppfører seg som en pøbel og gjentatte ganger blir han satt i fengsel. Gjennom tilbakeblikk ser vi tilbake på livet hans og vi forstår da mer hvorfor Tom handler slik han gjør. Han føler seg som en taper og utstøtt av samfunnet, som ikke gjør noe for å hjelpe ham og andre som faller utenfor. Etterhvert som Tom blir vant til å havne i fengsel, blir han bare mer og mer følelsesløs og selvdestruktiv.

Om filmen

Filmen hadde premiere 12. september 1978.
Phoenicus

Utseende

En nokså stor, slank, matt, svart trebukk, dekkvingene mursteinsrøde, hver med tre rosa lengdestriper. Antennene er tynne, betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er littasvamlnende bakover. Beina er nokså lange, lårene slanke med to pigger i spissen.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.

Utbredelse

Arten er utbredt i den Dominikanske republikken.
Who Are You (Who Am I?)

«Who Are You (Who Am I?)» er en amerikansk filmsang, skrevet av Benjamin Weiss og Sid Wayne. Elvis Presley sang den i filmen Speedway (1968). Steve Grayson (Presley) fremførte den til Susan Jacks (Nancy Sinatra). Presley hadde nettopp kjeftet på Sinatra, satt henne på disken i en coffee shop og kysset henne, da han begynne å synge denne sangen.
Presley spilte den inn i MGM Sound Stage, Hollywood, 20. juni 1967 Sangen ble utgitt på LP-platen Speedway (RCA Victor LSP 3989 (stereo) og RCA Victor LPM 3989 (mono)) i 1968. MGM-produsent var Jeffrey Alexander
Flå (Melhus)

Flå er et sogn i Melhus og en tidligere kommune i Trøndelag. 
Kommunen ble opprettet i 1880 da Melhus kommune ble delt i to, fra 1964 ble den igjen en del av Melhus kommune. Flå er i dag et eget kirkesogn, en egen valgkrets og en skolekrets. Kirke- og skolested i Flå er tettstedet Ler. Lakseelva Gaula renner gjennom Flå.

Historie

Flå kirke er bygget i 1794.
Kommunen Flå hadde 614 innbyggere ved opprettelsen. Kommunesenteret lå på Ler, som var kommunens eneste tettsted og den ene av tre kretser. De øvrige kretser var Bolland og Dahl.
1. januar 1964 ble Flå, Horg, Hølonda og Melhus (Langørgengårdene i Buvik) slått sammen til den nye kommunen Melhus. Flå hadde 843 innbyggere på dette tidspunktet.
Den senere statsminister Per Borten var ordfører i Flå kommune fra 1946 til 1955.
X-Faktor vinner Hans Bollandsås er oppvokst og bosatt i bygda, og har bl.a. skrevet sangen "Jul i Flå"
Journalist og forfatter Ingeborg Senneset er opprinnelig fra bygda Flå.
Sikorsky S-36

Sikorsky S-36 var et åtte seters amfibium, konstruert og bygget av Sikorsky Manufacturing Company sent på 1920-tallet. Det var bestilt av Pan American Airways, og ble begynnelsen på et langt samarbeid med Sikorsky om sjøfly.

Utviklig

S-36 var en modifisert og større versjon av det tidligere S-34 og konstruert som passasjerfly for seks passasjerer eller frakt. Det var et amfibium, en dobbeltdekker med skrog som en båt og innfellbart understell. Det ble drevet av to Wright Whirlwind J-5 motorer og hadde en besetning på to og plass til seks passasjerer som satt på to motstående seter. Bare seks ble bygget.

Operativ historie

Et fly, døpt Dawn ble solgt til Mrs. Francis Grayson, en rik og fraskilt kvinne som ville bli den første kvinne til å forsøke å fly over Atlanterhavet. Som ledsagere i Dawn og etter to mislykkede startforsøk tok Grayson med Brice Herbert Goldsborough (navigatør), Oskar Omdal (pilot/mekaniker) og Fred Koehler (passasjer) av for Atlanterhavet den 23. desember 1927, men ble ikke sett senere. Været var dårlig. Flyet passerte Cape Cod kl. 8 am, med kurs for for Harbour Grace, Newfoundland. Siste budskap før det forsvant ble mottatt av en radiostasjon på Sable Island, utenfor kysten av Canada, meldingen innholdt "something's wrong here" sammen med flyets kallesignal. Dette førte til den første redningsaksjon etter et fly og omfattet to destroyere og luftskipet USS «Los Angeles» Et budskap ble funnet i en flaske 29. januar. Det inneholdt: we are freezing. Gas leaked out. We are drifting off Grand Banks. Grayson. Hverken flyet eller besetning ble funnet.
United States Navy kjøpte et fly for evaluering, benevnt XPS-1 med plass til skytter i baugen for patruljering. Det ble kun brukt til transport.
Det fjerde ble levert til Pan American Airways i desember 1927.
Święconka

Święconka, velsignelsen av påskekurver med mat til Påske, er en av de sterkeste og kjæreste polske tradisjoner knyttet til påskeaften. Den har røtter som begynner tidlig i polsk historie, og består videre med stor styrke ikke bare i Polen, men også i polske emigrantmiljøer og blant etterkommere av polakker i hele verden, også i Norge. Denne velsignelsen av påskemat, som gjerne skjer på dagtid påskeaften, har slik en sterk oppslutning at kirkene noen steder må gjennomføre den puljevis.
Skikken er ikke rent polsk; den er kjent også i andre land om enn i noe annen utforming. I Litauen er utformingen den som ligner mest - Polen og Litauen var lenge i union. Kroatia har lignende skikk; den kjennes også i Slovenia og i de østerrikske regioner Steiermark og Kärnten og Tirol (og Sør-Tirol), og i Bayern.

Opprinnelse

Selv om det sannsynligvis var en forutgående skikk i Øst-Europa, var det i kristen tid at den fant sin plass og sin begrunnelse i rammen av påsketiden. Den nå grunnleggende form der brød og egg er det viktigste i påskekurven (symboler på oppstandelsen og Jesus Kristus) sies å kunne spores tilbake til 1100-tallet.
En fastere form fikk velsignelsen i de katolske velsignelsebøker, som på 1600-tallet med benedictio agni et carnium in die Sanctae Paschae.

Moderne utforming

Kurver med utvalg av forskjellige påskespiser bringes til kirken for å velsignes på dagtid Påskeaften (før, og ikke i forbindelse med, påskenattsmessen). maten i kurven ligger fjerne på en hvit lin- eller kniplingsduk og kurven kan også være dekorert med kvister av buksbom (bukszpan). Det skinnende rene og strøkne linkledet kan være brodert med tanke på anledningen, og buksbomkvister og pyntebånd flettet inn i kurvens håndtak. 
Mens det i noen tradisjonelle og landsens områder kan være slik at prestne besøker hjemmene for å velsigne maten, er det de fleste steder slik at en overveldende del av egnens polakker oppsøker den katolske kirken på påskelørdagen. Besøket kan kombineres med å be ved Herrens Grav (frn fjordende og siste stasjon i Korsveien). Men selve matvelsignelsen har et tvers igjennom festens preg. Den tredelte velsignelsesbønnen tar spesifikt for seg kurvenes innhold, med egne bønner for brød og bakst, kjøtt og salt, og egg. Presten eller diakonen bestenker så kurvene med vievann. 
I noen kirker benyttes en stråkvast for aspersering av vannet; andr benytter den den mer moderne bestenkelsesstav av metall. I noen menigheter plasseres kurvene på rekker på lange bord, annetsteds ettes de foran alteret, atter andre steder kommer folk opp med sine kurver som til ved nattverden, det vil si på rekke og rad.

Likhetstrekk med ortodoks skikk

I tradisjonelt ortodokse kristne land har man også «påskekurver». Der er det helst slik at baksten er søt, det vil si med søtt brød; i russisk tradisjon kalt Кулич eller пасха'. Søtt brød til påsken har sin egen tradisjon (under forskjellige navn) også i Hviterussland, Ukraina, Ungarn, Tsjekkia, Hellas, Tyrkia og Armenia.
Østenstad kirke

Historikk

Arbeidskirke ble bygd i 1980, kirkegården ferdig 2008. Kirken er tegnet av arkitekt Harald Hille.
Området kirken ligger på, ble tidligere kalt Tåjet. Det betyr inngjerdet mark for dyrene. Det gamle navnet Østenstad var Eystadir, sammensatt av navnet Eystein og den gammelnorske endelsen stadir.
Lille Østenstad gård, som kirketomten er skilt ut fra, tilhørte fra gammelt av Asker kirke. Helt fram til midten av 1900-tallet måtte gården betale fast avgift til kirken.
Drømmen om egen kirke for denne del av Asker-bygda var gammel, men arbeidet for kirkesaken ble for alvor satt i system ved dannelsen av Vettre og Gisle kirkelag i 1961. De mange som deltok aktivt med innsamling av penger og all den andre planleggingen, ser vel i dag tilbake på disse årene med glede og takknemlighet.
I 1969 kjøpte Asker kommune 18 dekar av Lille Østenstad gård. I 1972 ble Østenstad skilt ut som egen menighet fra Asker, foreløpig med "kirke" i aulaen på Blakstad sykehus. I 1975 ble den innkjøpte tomt regulert til kirkelige formål. 24. mai 1979 ble grunnstenen nedlagt, og året etter – 23. mars 1980 – ble kirken vigslet av biskop Andreas Aarflot.
Parlez-moi d'amour

«Parlez-moi d'amour» er en fransk sang fra 1930 med melodi og tekst av Jean Lenoir. En engelskspråklig oversettelse ble skrevet av Bruce Sievirer og er kjent som «Speak to Me of Love» eller «Tell Me About Love».
Sangen skiller seg ut for sin romantiske tone i melodien og teksten.
Lucienne Boyer var den første som spilte den inn på plate og gjorde sangen populær i Frankrike, USA og i resten av verden.
Barbra Streisand har også spilt inn en versjon av sangen på albumet Je m'appelle Barbra.

Norsk versjon

Poul Henningsen har skrevet en dansk tekst, som den norske bygger på. Den norske tittelen er «Si de ord du vet».
Boeing X-20

Bakgrunn

X-20 var basert på «Silbervogel» (norsk: sølvfugl), et tysk rakettdrevet rom-bombefly foreslått av den østerrikske romfartspioneren Eugen Sänger under andre verdenskrig. «Silbervogel» (også kalt «Amerika Bomber») ble etter krigen videreutviklet i Bells BoMi og RoBo-konsepter (Rocket-Bomber) på 50-tallet. Dette konseptet gikk ut på at et fly i høy hastighet ville «sprette» ut igjen i rommet så lenge hastigheten var høy nok (omtrent som en flat stein som spretter på vannoverflaten). Rekkevidden kunne på denne måten økes betraktelig uten ekstra motorkraft.

X-20

9. november 1959 ble Boeing Company tildelt kontrakt om å bygge 10 eksemplarer, og 19. juni 1962 ble prosjektet døpt X-20. Trening av astronauter var igang, en fullskalamodell ble fullført, og bygging av det første flyet var startet da USAs regjering ved forsvarsminister Robert S. McNamara den 10. desember 1963 kansellerte prosjektet. Det hadde til da kostet 410 millioner USD. Flyvåpenet hadde ikke noe bruksområde for flyet, og det var for kostbart til å være et rent forskningsprosjekt. Midlene ble derfor i stedet omdirigert til Gemini-programmet.
Både fullskalamodellen og det halvferdige flyet ble skrapet etter kanselleringen. En modell av X-20 står utstilt på National Museum of the USAF i Dayton, Ohio.

Formål

X-20 var ment som et utviklingstrinn til et bemannet, manøvrerbart og gjenbrukbart romfly. Det skulle utforske hypersonisk flyvning og tilbakevending til atmosfæren. Selv om prosjektet ble kansellert før noe fly var ferdigbygd, fungerte X-20 som en testbenk for utvikling av avanserte teknologier for senere fartøy, inkludert USAs romferge. Mesteparten av undersystemene som var utviklet til X-20 ble brukt i forskjellige tester på bakken, og noen av systemene ble brukt i senere X-15-flyvninger. På et stadium i prosjektet var også X-20 tenkt som et kvasi-operativt system.

Design

X-20 var designet som et 11 meter langt bemannet gjenbrukbart romfartøy. Flyet ble bygd av Rene 41, en stållegering som tåler høye temperaturer. Det hadde sterkt bakovervinklede deltavinger (72,48°) med 6,2 meters vingespenn. Nesepartiet var bygd av komposittmateriale bestående av grafitt og zirkonium, og fremkantene og undersiden av vingene var av molybden kledd med varmeskjold. Landingsunderstellet var 3 utfellbare skinner, og var designet for å kunne lande på u-asfalterte landingsstriper med lengde helt ned til 2 400 meter. For å manøvrere flyet mens det var utenfor atmosfæren, skulle X-20 utstyres med små rakettdyser på vingene og på halen.
Zucchetto

Zucchetto er en flat hodebekledning som brukes av geistlige i den romersk-katolske kirke. Hos prester og diakoner er den sort, hos biskoper lilla, hos kardinaler rød, og hos paver hvit. Den kan bæres under birettaen eller bispeluen.
Hetlandhus

Hetlandhus AS er en ferdighusprodusent som eies 100 % av BWG Homes ASA. Selskapets historie går tilbake til 1912 hvor det ble etablert av brødrene Jens og Kristoffer Hetland. Utgangspunktet var snekkerverksted med produksjon av bygningsartikler som dører og vinduer. Etter hvert ble det også trelasthandel og husbygging i lokalområdet. I etterkrigsårene vokste selskapet fort og ble en viktig bidragsyter til gjenreisningen av landet. På 50-tallet startet ferdighusproduksjon og utover 70-tallet var Hetlandhus en av landets to store ferdighusprodusenter. 
I 1990 gikk selskapet inn i Block Watne Gruppen, senere kalt BWG Homes ASA. Fra 2009 har all produksjon blitt samlet i to av konsernets fabrikker i Sverige hvor husene fremstilles med tilnærmet 90 % ferdiggrad før de transporteres til byggeplass i moduler. Selskapet er i dag største produsent av eneboliger som modulhus / seksjonshus på norske hender. 
Selskapets hovedkontor er i Vika Atrium i Oslo. Salg skjer gjennom tilknyttede franchise agenter og selskaper som selger produktet som «Privat Branding». 
Daglig leder er Børre Aursnes og styreleder er Lars Nilsen.(2019)
Karoolerke

Utbredelse

Den er endemisk til Sør-Afrika.
Marcel Sabitzer

Landslaget

5. juni 2012 fikk han sin første landskamp for Østerrike mot Romania 30. mai 2014 scoret han sitt første landslagsmål mot Island
Han ble tatt ut i Østerrikes EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Dividendefordring

Dividendefordring er fordring som har krav på forholdsmessig dekning (dividende) etter sin prioritet i skyldnerens bo. Reglene om dividendefordringer i norsk konkursrett er regulert av dekningslovens kapittel 6, og noe i kapittel 7.
Alle dividendefordringer omregnes til pengefordringer etter den verdi fordringen har på fristdagen (dekningsloven § 6-4).

Vilkår for dividenderett

Hovedvilkåret for dividenderett er at det foreligger en fordring mot skyldneren.
Fordringen må ha oppstått før åpningen av boet, men for regresskrav anses kravet å ha oppstått samtidig som hovedfordringen (fordringen som er grunnlaget for regressen) oppsto (dekningsloven § 6-3). I tillegg kommer dividendekrav for tap en part påføres ved at boet ikke trer inn i avtalen vedkommende hadde med skyldneren, slik at vedkommende må heve avtalen, eller ved at boet sier opp avtalen før tiden (dekningslovens §§ 7-8 og 7-6).
Chiclete com Banana

Chiclete com Banana (portugisisk for «tyggegummi med banan») er et Axé music band, for tiden bestående av Bell Marques, Wadinho Marques, Rey, Waltinho Cruz, Deny og Lelo. Gruppen er oppkalt etter sangen «Chiclete com Banana», skrevet av Gordurinha (Waldeck Artur Macedo; 1922-1969) og Almira Castilho, som først ble innspilt i 1959 av den brasilianske popstjernen Jackson do Pandeiro og mange andre utøvere, inkludert Gilberto Gil. 
Chiclete com Banana ga ut sine første album, Estação Das Cores (1983) og Traz os montes i 1983, og har siden gitt ut mange album i Axé Music-sjangeren i Brasil. Chiclete fikk berømmelse i Bahia på 1980-tallet lik andre axé-band og artister (blant dem Ivete Sangalo). I dag er Chiclete en av de mest populære og dyre micaretas under Carnaval i Bahia, selv om de opptrer over hele Brasil hele året. Deres opptredener kan koste R$400.000 for 2,5 timer med show (om $100.000 USD) eller mer under Carnaval i Salvador. De har som regel alt fra 200.000 til 500.000 mennesker som går ved siden av lydlastebilen (Trio Elétrico). Denne er delt i 5 000 – 10 000 mennesker innenfor «tau» som har kjøpt abadás, spesielle skjorter som alle bærer.
Kløe

Kløe (på latin pruritus) er en ubehagelig følelse som utløser et ønske om eller en refleks til å klø. Den har mange likheter med smerte, og de er begge ubehagelige sanselige opplevelser, men mønsteret i måten man reagerer er forskjellig. Å klø seg lindrer irritasjonen for øyeblikket.
Teriomima

Utseende

Ganske små (vingespenn ca. 23-30 millimeter) sommerfugler med brede, avrundede vinger. Oversiden er gjerne hvit eller gulaktig med svarte vingespisser, undersiden er lys med små, brune flekker.

Levevis

Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer.
De lever på trær som har kolonier av maur i slekten Crematogaster, som passer på dem og til gjengjeld får drikke søte sekreter som larvene skiller ut.
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørøstlige og østlige Afrika.
Terrengkjøretøyet Vityaz

Vityaz er et russisk beltekjøretøy for terrengbruk.

Militær benyttelse

DT-10P og DT-30P ATV er mye brukt av russiske soldater er deployert i utfordrende miljø og regioner, på øyene (for transport av landtyrker, ammunisjon, utstyr, drivstoff og installasjon av våpensystem). På grunn av lave marktrykket, er kjøretøyet teoretisk sett immun mot visse typer stridsvognminer. 
DT-serien er god som bergingsvogner, siden de har stor trekkapasitet (ca 500 kN for DT-30P) og kan nærme seg et fastkjørt eller skadd kjøretøy fra alle retninger under dårlige veiforhold. DT-10P og DT-30P transportører er veldig effektive som en del av søk og redningslag som opererer under ekstreme forhold (dårlige veier, flom, snøfonner) når det er nødvendig å evakuere folk, dyr, og ulik last opp til  30 tonn, eller transport av redningsmannskaper, medisinsk personell, diverse utstyr og mat til det berørte området.
5,45 × 39 mm

Prosjektil

Den russiske militære helmantlede 5N7 5,45 mm prosjektilet er av et litt spesielt design. Prosjektilets kjerne består hovedsakelig av en bløt stålstang som blir kuttet i riktig lengde i produksjonsprosessen for å gi korrekt vekt. Det er et hulrom foran stålkjernen, bak spissen på prosjektilet. Basen på prosjektilet er innsvingt, dvs. at den har såkalt boat-tail design, som gir bedre ballistiske egenskaper, og den har en blyplugg bak i enden. Blypluggen i kombinasjon med tomrommet i tuppen av prosjektilet gjør at den blir baktung. Hulrommet gjør også at spissen lettere blir deformert når den treffer noe, noe som gjør at den vil slingre. Prosjektilet veier 3,2 gram har en utgangshastighet på 900 m/s.
Æljbærje

Æljbærje (som rett og slett betyr Elgberget) er navnet på supporterklubben til fotballklubben Nybergsund IL-Trysil. Trysil er kjent for sitt store antall elger i skogene og elgjakt er meget populært i distriktet. Derav navnet Æljberget. Supporterklubben har sitt eget felt med 60 plasser midt på langsiden av Kunstgressbanen i Nybergsund.