google/wiki40b huggingface dataset:
Gentlemen's club

Gentlemen's club (engelsk for «herreklubb») er en klubb som opprinnelig rekrutterte medlemmene sine fra den britiske overklassen. I dag er slike klubber ofte åpnet for begge kjønn og for en videre sosial gruppe. 
De første gentlemannsklubbene ble etablert på Londons West End, og særlig strøket St. James's ble tidligere omtalt som «Clubland». Klubbene hadde sin storhetstid i siste halvdel av 1800-tallet. De ble dannet av grupper av mennesker med en eller annen felles interesse. Kortspill, gjerne hasardspill, sto sentralt i mange klubbers aktiviteter. Andre kunne ha medlemmenes felles interesse for politikk, litteratur eller sport som utgangspunkt, eller medlemmenes universitetsbakgrunn. De første klubbene var svært aristokratiske, og mange klubber hadde ventelister, noe så lenge som seksten år. Det er ingen fast definisjon på hva som er betraktet som en herreklubb, og hver klubb adskilte seg noe fra de andre. Etter som flere og flere klubber ble opprettet, ble kriteriene for opptak mindre strenge. Mot slutten av 1900-tallet ble mange klubber også åpnet for kvinner.
For mange klubbmedlemmer fungerte klubben som et annet hjem, der de kunne slappe av sammen med venner, spille og spise. Klubblivet gjorde det mulig også for folk utenom den absolutte overklassen å tilbringe deler av døgnet i luksuriøse omgivelser; mange klubber var bygd etter mønster av overklassens og aristokratiets private palasser. Klubben var også en kjærkommen mulighet for noen til å trekke seg vekk fra det trivielle familielivet. Mange tilbrakte en stor del av livet på klubben; noen av klubbene tilbød til og med overnatting.

Herreklubber i dag

En regner med at det i dag er ca. 25 klubber av noen betydning i London. De mest kjente er  Athenaeum, Brooks's, Boodles, Reformklubben (Reform Club), Carlton, Garrick, og White's. En del av de gamle, tradisjonsrike klubbene har mistet den tiltrekningskraft og den politiske innflytelsen de en gang hadde, mens andre har opplevd et tilsig av nye medlemmer langt utover de kretsene de sprang ut av.
Tradisjonelt har det ikke vært god tone å snakke forretninger i Londons gentlemansklubber. Likevel ser en i dag at flere og flere mennesker innenfor politikk og næringsliv både i Storbritannia og i andre land bruker klubben som forum for debatter og konferanser om aktuelle temaer. Commonwealth Club i London har f.eks. hatt både statsminister Tony Blair, Nigerias president Olusegun Obasanjo og Australias statsminister John Howard som innbudte talere.

Klubber utenfor Storbritannia

Klubber med en liknende karakter finnes i en del land utafor Storbritannia, særlig i Commonwealth-land, men også i USA.
Noen steder på kloden, blant annet i Japan og i USA, kan en oppleve at strippeklubber omtaler seg som «gentlemen's clubs».
Fylkesvei 5200

Fylkesveg 5200 går mellom Paradis og Fjøsangerlokket i Bergen. Veien er 1,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv189.
Fylkesvei 5794

Fylkesveg 5794 går mellom Kalvatn i Volda kommune og fylkesgrensen ved Instetjønna. Veien er 11,3 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv42.
Hut Point-halvøya

Hut Point-halvøya er en lang og smal landmasse i Antarktis, mellom 3,2 og 4,8 km bred og 24 km lang, som strekker seg sørvestover fra hellingene nedenfor Mount Erebus på Rossøya.
Discovery-ekspedisjonen (1901–04) under Robert Falcon Scott satte opp ekspedisjonshytta på Hut Point, et lite punkt som ligger 1,6 km nordøst for Kapp Armitage på den sørlige enden av halvøya. Medlemmene under Scotts andre ekspedisjon (1910–13) overvintret på Cape Evans og brukte ofte hytta i løpet av sine reiser. De refererte til dette området som Hut Point-halvøya.
McMurdo Station (USA) og Scott Base (New Zealand) er antarktiske forskningsstasjoner som ligger på Hut Point-halvøya.
Området rundt Hut Point er beskyttet under Antarktistraktaten som spesielt verneområde i Antarktis. Selve hytta er oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis, i likhet med minnesmerket på Hut Point over George T. Vince som omkom under Discovery-ekspedisjonen og minnesmerket på Observation Hill ved McMurdo Station over de omkomne polfarerne på Terra Nova-ekspedisjonen.
Katsumi Suzuki

Karriere

Katsumi Suzuki startet sin profesjonelle karriere i Montedio Yamagata i 1988.
Chris Argyris

Bidrag

I Personality and Organizations (1957) og Integrating the Individual and the Organization (1964) skrev han om hvordan formelle organisasjonsstrukturer og kontrollsystemer innvirket på de ansatte. Etter dette fokuserte han mer på ledelsesatferd og endringsprosesser i bl.a. Interpersonal Competence and Organizational Effectiveness (1962) og Organization and Innovation (1965). Etter dette forsket han på samfunnsforskerens rolle i spenningsforholdet mellom det å være observerende forsker og deltakende aktør. Sammen med Donald Schön har han også forsket på individuell læring og organisasjonslæring og bidratt til å sammenkoble organisasjonsbegrepet med læringsbegrepet og slik gitt begrepet organisasjonslæring en plass i organisasjonsforskningen. Argyris og Schöns hovedtese er at mye av det man i dag definerer som organisasjonslæring virker mot de mest produktive formene for læring i organisasjoner.
Bjørg Holmen

Koreografi (utvalg)

Ekko fra Norge, visuell konsert med Collegium vocale, del av OL-programmet 1994. Dirigent Thomas Caplin, regissør Svein Gundersen, koreograf Bjørg Holmen.
Laterna magica I-III, forestillinger i forbindelse med Vinter-Ol i 1994, med bl.a Klomadu teater, Teaterverkstedet, Ringsaker ballettskole.
Sten i glass, åpningsverk til Hamardomen 1998. Av Svein Gundersen, musikk Bjørn Sverre Kristensen, koreografi Bjørg Holmen.
Den glade enke, Ringsakeroperaen 2009. Regissør Ronald Rørvik, koreograf Bjørg Holmen.
Liten Kirsten, Ringsakeroperaen 2014. Koreograf Bjørg Holmen.
Graset er grønt før æiile, Kvennstuguteatret 2015. Regissør Anders Kippersund, koreograf Bjørg Holmen.
I skuggen ta krigen, Kvennstuguteatret 2016. Av Johanne Kippersund Nesdal, koreograf Bjørg Holmen.
Bør Børson Jr, Kvennstuguteatret 2017. Regissør Johanne Kippersund Nesdal, koreograf Bjørg Holmen.
Perlefiskerne, Ringsakeroperaen 2018. Regissør Harald Vallgårda, regiassistent/koreograf Bjørg Holmen.
Barbereren i Sevilla, Ringsakeroperaen 2019. Regissør Arild Helleland, koreograf Bjørg Holmen.
Pseudocopris

Utseende

Middelsstore (ca. 10 millimeter), svært kraftige, svarte gjødselbiller.
Hodet er bredt skovlformet, gjerne med et par tenner på forkanten, med kraftig, rynket mikroskulptur. Pronotum og dekkvinger er ganske fint punkterte og nokså blanke.
Dekkvingene har markerte lengdefurer.

Levevis

Disse billene har larver som lever på møkk som de voksne billene har gravd ned.

Utbredelse

Slekten lever i tropisk Afrika (Kenya og Zambia).
Max Thompson

Spillerkarriere

Thompson startet sin karriere i Liverpool, og satte klubbrekord som den yngste spiller til å spille for Liverpool da han fikk sin debut mot Tottenham Hotspur den 8. mai 1974, da han var 17 år og 128 dager gammel. Dette ble imidlertid hans eneste kamp for klubben. Rekorden ble senere slått av Jack Robinson, som debuterte for Liverpool da han var 16.
Thompson gikk til Blackpool i 1977 og spilte nesten 100 kamper for klubben på de fire årene han var der. Deretter gikk han til Swansea City i 1981 og spilte 26 ligakamper før han gikk videre til Bournemouth to år senere. Han gikk til Port Vale i november 1983, men vendte tilbake til Bournemouth måneden etter.
Han spilte senere for det amerikanske laget Baltimore Blast, portugisiske Coimbra, Northwich Victoria FC, Caernarfon Town FC, Fleetwood Town FC, Newport_County_AFC, svenske Kramfors og Southport.

Etter karrieren

Thompson var manager i Knowsley United før han ble fysioterapeut i Liverpool, og siden i Southport.
Albert Augustine

Albert Augustine (født i Danmark år 1900, død New York 21. april 1967) var en dansk-amerikansk gitarmaker som stod bak overgangen fra tarmstrenger til nylonstrenger på klassiske gitarer. Han eksperimenterte lenge med strenger av forskjellige materialer, og i 1948 kom Augustine classical guitar strings for salg, i samarbeid med firmaet DuPont. Augustine bygget også et antall gitarer årlig.

Historie

På 1930-tallet hadde det amerikanske selskapet DuPont klart å fremstille tråd av polyamider, en oppfinnelse de kalte nylon, og Albert Augustine eksperimenterte en stund med nylonstrenger på den spanske gitaren. Inspirert av sin kone Rose, og mangel på råvarer til tradisjonelle strenger, gikk han til DuPont i håp om at de ville produsere dem for ham. DuPont var i utgangspunktet skeptisk til nylontrådens akustiske egenskaper, men ble overbevist etter at paret besøkte bedriften for en prøvespilling. DuPont skal straks ha blitt interessert i prosjektet, og etter tre års utvikling var strengene klar for markedet. 
Noen kilder fremhever også at nylonstrengene var et samarbeid mellom ekteparet Augustine. Sammen stifter de selskapet Albert Augustine Ltd, et selskap som fremdeles er en storselger, med mer enn 2 millioner sett med gitarstrenger hvert år.
Leuciacria

Utseende

Middelsstore, hvite sommerfugler som minner om de europeiske Pieris-artene. Oversiden er hvit bortsett fra forvingens forkant og spiss, som er svarte hos hannen og gråaktige hos hunnen. På undersiden er bakvingen gulaktig, ellers ligner den oversiden.

Levevis

I alle fall L. acuta lever oppe i fjellene.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea og New Ireland.
Dryna

Dryna er den vestligste øya i Midsund kommune i Møre og Romsdal. Her ender fylkesvei 668, som er sett som en del av den «ytre kystveien» i Møre og Romsdal. Stedet har ferjeforbindelse med Brattvåg og Sandøy kommune. Øya har bruforbindelse over Drynjasundet til Midøya.
Naturskyddsföreningen

Naturskyddsföreningen (Svenska Naturskyddsföreningen, SNF) er en forening i Sverige som arbeider med natur- och miljøsaker. Foreningen er oppdelt i 24 länsförbund og 275 kommunekretser, totalt har foreningen 184 000 medlemmer.
Foreningen ble stiftet i 1909 av et antall professorer og andre naturintresserte og feiret 100-årsjubileum under 2009. Blant grunnleggerne var Rutger Sernander, som hadde en ledende posisjon i foreningen til han døde i 1944. Forfatteren Sten Selander var under mange år foreningens leder.
I den første tiden arbeidet man mest med å frede ulike naturområder og truede arter. I takt med at nye miljøproblemer har fått oppmerksomhet har virksomheten blitt endret. Naturskyddsföreningen var med og drev fram store deler av den moderne miljølovverket og at myndigheter som Naturvårdsverket ble etablert.
I dag arbeider Naturskyddsföreningen med å styrke naturfølelsen og kjærligheten til naturen parallelt med politisk påvirking og en bred internasjonal virksomhet. Foreningen samarbeider med andre miljøorganisasjoner innenfor EU, men har også partnersamarbeid med miljøorganisasjoner i øst og syd med støtte fra SIDA.
Forbrukermakt for å påvirke produsenter og handel så de tar et større miljøansvar, er en viktig del i virksomheten. Organisasjonen ligger blant annet bak «Miljövänliga Veckan» som hvert år arrangeres i uke 40 og den selvstendige miljømerkingen «Bra Miljöval» samt «Naturens Bästa».
Naturskyddsföreningens symbol er en vandrefalk, en av de arter som påvirkes sterkt av gifter og som foreningen har bidratt til å redde i Sverige gjennom blant annet overvåkning og avlsvirksomhet. Fältbiologerna, som er en frittstående ungdomsorganisasjon tilknyttet Naturskyddsföreningen ble stiftet i 1947.
Bishan (Singapore)

Bishan (kinesisk: 碧山; tamil: பீஷான்) er et byplanleggingsområde i regionen Central i Singapore. Det er først og fremst et boligområde, og boligprisene er forholdsvis høye på grunn av den sentrale beliggenheten. Bishan hadde 91 298 innbyggere i 2010, og har et areal på om lag 9 km².
Kadesj

Etymologi

Byen Kadesj har sitt navn fra det semittiske rotordet Q-D-Š, i betydningen «hellig». Kadesj betyr således «den hellige byen» i referanse til tilhengerne av Qadshu eller Qadesjhet (flere stavinger mulig), en kanaanittisk fruktbarhetsgudinne som ble tatt opp i egyptisk mytologi, særlig populær under Det nye rike i Egypt.

Historie

Stedet Kadesj ble først bosatt i løpet av kobberalderen. Kadesj er først anført som den ene av to byer i Kanaan, den andre var Megiddo, som førte til et forbund av bystater som motsatte seg erobring fra oldtiden Egypt ved farao Thutmosis III. I ledelsen av denne motstanden var Kadesj (kjent som Qidshu på akkadisk i Amarnabrevene) antagelig ledet av herskeren av riket Mittani, Egypts fremst rival i kontrollen over Midtøsten. Beseiret i det påfølgende slaget ved Megiddo ført til at egyptisk overherredømme over Kadesj som med resten av sørlige Syria. Brevvekslingen mellom herskeren av Kadesj og farao Akhnaton er bevart i Amarnabrevene. Navnene på tre konger i Kadesj har blitt bevart fra samtidige kilder: Suttarna (ca 1350 f.Kr.); Etakkama (ca 1340 f.Kr.); og Ari-Teshub (ca 1330-1325 f.Kr.).
Kadesj ble erobret av den store farao Seti I i løpet av hans felttog til Syria, men Egypt mistet deretter kontrollen over Kadesj siden tiden til Akhnaton. Både Tutankhamon og Horemheb feilet å gjenerobre byen fra hettittene hettittene. Seti I var suksessfull her og beseiret den hettittiske hæren som forsøkte å forsvare byen. I triumf gikk farao inn i byen sammen med sin sønn Ramses II og fikk deretter reist en seierstele på stedet. Hans suksess var bare midlertidig. Så snart Seti I hadde dratt tilbake til Egypt marsjerte den hettittiske kongen Mursilis II sørover for å overta Kadesj og gjøre byen til en festning for det hettittiske forsvaret av Syria. Hettittene styrte gjennom en visekonge i Karkemisj.

Slutten på Kadesj

Kadesj forsvant fra historien etter at den ble ødelagt av de invaderende havfolkene, en sammenslutning av pirater nordfra, en gang rundt 1178 f.Kr.
Imidlertid har arkeologene funnet hellenistiske levninger i de øvre lagene av ruinene og høyden hvor disse står er fortsatt bebodd den dag i dag. Det er sannsynlig at var fortsatt beboelse gjennom den islamske perioden da høyden har fått navn etter en lokal muslim, Nebi Mend. I bysantinsk tid er utstrakt beboelse åpenbart i omfattende levninger ved foten av høyden, hvilket er antatt å representere byen som var kjent som Laodicea ad Libanum.
Stuping under Asialekene 1951

Stuping under Asialekene 1951. Stuping var en av flere sporter under de første Asialekene som ble arrangert i New Delhi i India i perioden 4. til 11. mars 1951. Det var to øvelser, 3 m sviktstup og 10 meter tårnstup for menn. India ble beste nasjon, de vant begge øvelsene.
Den spanske flue

Handling

Stykket foregår i Christiania på starten av 1900-tallet. Innledningsvis får vi vite at for 25 år siden ble flere menn forført av en danserinne med kallenavnet "Den Spanske Flue" som opptrådte på restauranten "Den røde mølle". Kort tid senere mottok de forførte mennene et bilde av et spedbarn, med påskriften "Gled deg pappa - her er jeg", og beskjed om å betale barnebidrag for sin sønn. Blant danserinnens "ofre" var sennepsfabrikkeieren Ludvig Klinke, og Vinlund. Ludvig giftet seg senere med Emma Klinke og fikk datteren Paula. Ettersom Emma er formann for byens sedelighetsforening, har Ludvig kontaktet en advokat som gjemmer bevisene for guttebarnet Ludvig har betalt barnebidrag for. 
Paula er nå 25 år gammel, og ønsker å gifte seg med advokaten Fritz Bergstrøm. Dette godtar ikke foreldrene, siden Emma kjenner hans fortid som rundbrenner og Ludvig og Fritz er i forretningskonflikt med hverandre. I stedet kontakter Emma sin venninne fru Meisel, som sender sin sønn Henrik Meisel over til familien Klinke i håp om at Henrik og Paula skal finne tonen og gifte seg. Hos familien Klinke møter Henrik Paulas kusine Betty Løvberg, som han tror er Paula. De forelsker seg, og Henrik bestemmer seg for å spørre faren om hennes hånd. Før han rekker å finne Ludvig Klinke møter han på Fritz, som tror at Henrik skal spørre om Paulas hånd. Fritz kjenner til Ludvigs mørke fortid, og lurer Henrik til å si "gled deg pappa - her er jeg" så snart han møter Ludvig. Dermed tror Ludvig at Henrik er hans ukjente sønn, og sørger for å få ham kastet ut før Emma oppdager ham. Parallelt finner Emma ut (takket være Fritz) at det eksisterer et guttebarn med ukjent far, og som formann for sedelighetsforeningen bestemmer hun seg for å spore opp barnefaren. Senere dukker både Vinlund og Henriks foreldre opp, og tilslutt blir det hele til en stor floke full av misforståelser. Det hele ender med at Ludvig tilstår å være barnefaren Emma leter etter. Henrik får tilslutt vite Bettys rette identitet, og får fremsatt sitt frieri til riktig mann, som godtar ham som sin kommende svigersønn. Tilslutt dukker Fritz opp, og Ludvig bestemmer seg for å godta at Fritz' og Paulas ønske om giftermål.
Butikken om hjørnet

Handling

Filmen forteller historien om to personer som arbeider i samme butikk. De kan ikke utstå hverandre, men gjennom en kontaktannonse innleder de en korrespondanse som raskt utvikler seg til en avstandsforelskelse, uten at noen av dem mistenker at den forhatte kollegaen er identisk med den anonyme brevvennen.

Nyinnspilling i 1998

The Shop Around the Corner ble spilt inn på nytt i 1998 som Du har m@il. I nyinnspillingen hadde Meg Ryan og Tom Hanks hovedrollene, og filmen var regissert av Nora Ephron.

Kulturarvstatus

I 1999 ble The Shop Around the Corner definert av det amerikanske Library of Congress som en del av USAs kulturarv, og filmen ble innlemmet i USAs National Film Registry.
Suzanne Vega

Trivia

I datamiljø er Suzanne Vega kjent for sangen Tom's Diner, som ble brukt som referansespor på tidlige forsøk på MP3 dekoding av musikk.

Kilder

FAQ-seksjonen på Vegas offisielle hjemmeside
Mörsil kraftverk

Mörsil kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Indalsälven i nordlige Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1949. Installert vannkrafteffekt er 40 MW.  
Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Stavanger Amtssykehus

Stavanger Amtssykehus var et sykehus for Stavanger amt.
29. november 1773 ble Olavskleven 2 (østre del av dagens Kiellandshagen i Stavanger med matrikkelnummer 452) kjøpt av Stavanger amt for bruk som Radesykehus. Stavanger hadde allerede sitt eget hospital – Stavanger hospital, så dette sykehuset var for resten av amtet. Radesygehuset fikk plass til 12 pasienter med radesyke (som den gang ble ansett som en form for syfilis).
Radesykehuset ble forløpet for Stavanger amtssykehus.
I 1837 ble det opprettet en komite for å få laget et nytt amtssykehus. Sykehuset i Kiellandshagen var i bruk som sykehus fram til 1842, da et nytt sykehus ble bygd på Pedersgjerdet (nå Tinghuset i Bergelandsgata). Det var like utenfor den daværende bygrensen for Stavanger.
Liv Hege Nylund

Biografi

Liv Hege Nylund startet som skuespiller, men i de årene hun var med å bygge opp det som senere ble Turnéteatret i Trøndelag, virket hun både som dramatiker og regissør. I tillegg har hun også vært teatersjef.
Nylund har jobbet ved flere teatre, blant annet Svenska Riksteatern, Oslo Nye Teater, Det Norske Teater og Turnéteatret i Trøndelag. Hun har hatt gjestespill på Oslo Nye Teater, Nordland Teater, Den Nationale Scene og Nationaltheatret. Som dramatiker og regissør har hun tatt for seg flere kvinneliv som Fredrikke Marie Qvam og samenes pioner Elsa Laula. På 1970-tallet var hun med å etablere Romerike Teater, og senere dramalinjen på Lillestrøm videregående skole. Romerike Teater var også med på å stifte Teatersentrum. 
Sammen med Bergmandsteatret mottok hun LOs kulturpris, og Skedsmo kommune har tildelt henne både kulturstipend og kulturpris. For sin innsats for Lenseteateret og arbeiderkulturen mottok hun Øyernprisen. Hun har gjennom karrieren framstilt en rekke kvinneskikkelser, blant annet Cora Sandel på Trøndelag Teater. Forestillingen Sabina, om Sabina Spielrein, bidro til at hun vant fylkets likestillingspris i 2000. Stykket ble satt opp 141 ganger på teater over hele landet og i Zürich. Det er oversatt til svensk, dansk, engelsk, fransk, tysk og spansk.
Ada de Warenne

Ada de Warenne eller Adeline de Varenne (født ca. 1120, død 1178) var en normanniske ektefelle av prins Henrik av Skottland, jarl av Northumbria og jarl av Huntingdon. Hun var datter av William de Warenne, 2. jarl av Surrey og Elizabeth de Vermandois. Hun nedstammet således tilbake til Vilhelm Erobreren og ble selv mor til to skotske konger: Malcolm IV og Vilhelm Løven.

Velynder av kirken

Religiøse hus ble etablert i Haddington fra tidlig av, blant annet dominikanerordenen som kom til Skottland i 1219, og mest merkbart fransiskanerordenen som kom til Skottland i løpet av regimet til kong Alexander II av Skottland og som ble kjent som «Lucerna Laudoniae» – «Lothians lampe», og den tomt den står på ble tildelt av kong David I til prioren av St. Andrews (som lå under kirken av Haddington). Kong David I tildelte også munkene i Dunfermline «unam mansuram» i Haddington, foruten også en tomt «in burgo meo de Hadintun, fri for alle skikker og tjenester».
Ada viet sin tid for gode gjerninger, forbedret jordområdene til kirken i Haddington hvor hun bodde. Hun ga også landområder i sør og vest for elven Tyne i nærheten av den eneste broen for at det skulle bli grunnlagt et nonnekloster for cistercienserordenen, de såkalte «hvite nonner», dedikert til jomfru Maria i det som skulle bli en egen burgh i Nungate. Ruinene kan fortsatt bli sett ved restene av sognekirken i St. Martin. Nonneklosteret som hun støttet med dotasjoner i form av landområdene i Begbie, ved Garvald og Keith Marischal. Ved hennes død ble hennes land i Haddington krongods under hennes sønn kong Vilhelm.

Setet ved Haddington

I henhold til instripsjoner i byen Haddington var hertuginne Adas bosted i nærheten av dagens fylkesbygning og sheriffdomstol. Ada døde i 1178 og antagelig gravlagt lokalt. Hennes eiendommer ble tilbakeført til kronen, og det ble sagt at kong Vilhelms ektefelle Ermengarde de Beaumont tok hennes seng i hennes hus i Haddington for å føde den framtidige kong Alexander II i 1198.
Minstrellus

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 30-40 millimeter), svarte og hvite sommerfugler. Fargen skiller dem fra de fleste andre Riodinidae. Oversiden av forvingen er svart med et hvitt felt i midten, bakvingen er hvit med svart ytterkant.

Levevis

Disse artene, som alle er regnet som forholdsvis sjeldne, lever i tropisk regnskog mellom 200-1000 meter over havet på østsiden av Andesfjellene.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den vestlige delen av Amazonas-bekkenet.