Hermann Ruge

Oppvekst

Hermann Ruge ble født og vokste opp på Nesodden i Akershus. Foreldrene var sogneprest Christian Hartvigsen Ruge (1676–1751) og hustru Wilmiche Krefting (1684–1729).

Utdannelse

Ruge ble privat dimittert fra Christiania til studier ved Københavns Universitet i 1724. Mange av prestene brukte studietida si flittig og skaffet seg kunnskaper om jordforbedring og legevitenskap. En viss grad av slik lærdom var også lagt inn i teologistudiene.
Hermann Ruges livsgjerninger knytter seg i hovedsak til tiden som sokneprest til Slidre i Valdres fra 1737 til han i 1763 ble kalt til sokneprest i Eidanger. Han døde allerede året etter forflytningen.

Jordbrukslærer, lege og foregangsmann

Presten var et ekte barn av opplysningstiden og ivret etter å kunne lære bort og veilede folk. Han talte sterkt for å få bøndene til å dyrke poteter og hjalp de syke i bygda som lot seg pleie. Dermed kunne prestegården til tider kanskje minne mer om en landsens planteskole og sykehus enn en vanlig embetsbolig.

Svarteboksprest

Det er vel heller tvilsomt om noen av de sagnomsuste svarteboksprestene selv var i besittelse av den slags kunnskaper om svartekunst og svartebøker som ryktet ville ha det til. Men det var stor analfabetisme og ikke så mange lesekyndige og enda færre lærde mennesker i bygdesamfunnene, hvor prestene hadde sitt virke.
Det fortelles om Ruge at «mangføldige vørte goe att ve doktoringe hass.» Likevel hadde ikke menigheten noen stor tro på «melesine» (medisinene) hans. Derimot var de sikre på at han hadde lært svartekunster ved nedgangsskolen i Wittenberg. At Ruge egentlig hadde studert i København la ikke sagnfortellingene spesielt vekt på når det gjeldt å tillegge presten tvilsomme kunnskaper i magi.

Kunnskapsrik forfatter

Om Ruge skriver kollegaen Niels Dorph (1709–1786):
Vel var han av tynd helbred og udvortes ringe af anseelse; men en mand af et stort hoved, fyndigt begrep og stor hukommelse, modigt og ædelmodigt sind, kjærligt og redeligt hjerte, talende og veltalende tunge, skarp og flydende pen og en usædvanlig læsning. Man kan ei nægte ham en stor indsigt i theologien; men man maa tilstaa ham en større i filosofien. Han skal derhos ha været en stor studios medicus chirurgus. Ja det var fast ingen gjenstand, uden han vidste om, og i den fornuftigen at kunne resonere. (...). Det meste man kan laste denne mand for er, at han havde en næsten filosofisk koldsindighed, og at han i denne koldsindighed gik for vidt.
Mye av denne karakteristikken skyldes utvilsomt Hermann Ruges egne skriverier i boka Fornuftige Tanker over adskillige Curieuse Materier, udi XI. Breve afhandlede til gode Venner, ... som utkom i København i 1754. At Hermann Ruge var forfatter og drev med boklige sysler fant bygdefolket ytterst mistenksomt. Dessuten forteller Dorph om Ruges heftige angrep på de «uoplyste, selvraadige og haarde gemytter», at han ved slike forhold verken sparte fattig eller rik. Dette gjorde ham nødvendigvis ikke spesielt populær blant de mektigste slektene i menigheten.
Slik som allerede tittelen antyder er det en ytterst forunderlig bok Ruge skrev. Av innholdslista til de 11 epistlene finner vi følgende emner behandlet:

Trivia

Hermann Ruge var tippoldefar til Otto (1882–1961) og Herman Ruge (1883–1976).