Ralph DePalma

Biografi

De Palma ble født i Biccari, Puglia, Italia DePalma-familien emigrerte til USA i 1893 da han var en ung mann. Han prøvde seg i sykkelløp med blandet suksess, men i en alder av tjue-to begynte han å konkurrere på motorsykler før han byttet til bilkonkurranser i 1909, og årets American Automobile Association mesterskap.
DePalma ble umiddelbart vellykket i billøp. I 1911 vant DePalma den første Milwaukee Mile mesterskapet . Men han er fortsatt husket for den dramatiske måten han tapte 1912 Indianapolis 500. Etter å ha ledet løpet etter 196 av 200 runder, sprakk et stempel i hans Mercedes med bare to runder igjen, og både han og hans mekaniker måtte presse bilen til å krysse målstreken og kom på ellevteplass. På den tiden måtte alle biler fullføre alle 200 runder for å få premiepenger. Denne Mercedes står på Indianapolis Motor Speedway Hall of Fame Museum.
Han vant det amerikanske nasjonale mesterskap dette året, men ble nesten drept i en ulykke den 5. oktober under et Grand Prize som gikk på en vei i Milwaukee. Etter å ha havnet på en maisåker ble han innlagt på sykehus i 11 uker før han kunne komme tilbake til konkurranser neste vår.
I 1912 og igjen i 1914 vant DePalma Elgin Trofé i Elgin, Illinois og i 1914 scoret han det han kalte sin største seier da han slo Barney Oldfield å binne Vanderbilt-Cup på veiene i Santa Monica, California. Han deltok i 1914 Indianapolis 500 , men var ikke i stand til å fullføre løpet.
DePalma forlot Mercer Automobile Co. racing team i favør av Barney Oldfield. I en Mercedes Gray Ghost viste han at han var en taktiker, slo Oldfields mye raskere bil. Han avsluttet 1914 ved å vinne sitt andre amerikanske mesterskap. De følgende år, 1915, kjørte han til seier i 1915 Indianapolis 500 med en Mercedes 4.5 liter Grand Prix bil.
DePalma var en intens konkurrent og en av de mest populære blant konkurrenter og fans på grunn av hans gode sportsånd, en kvalitet som han viste både på og utenfor banen. I juni 1917 tapte han han mot Barney Oldfield i en serie på ti 25 kilometers løp, Milwaukee Mile. Den 12. februar 1919 kjørte han i Daytona Beach, Florida med en Packard til en verdensrekord på 241,20 km/t over en mile, 1,6 km. De internasjonal konkurransene begynte å følge innføringen av den tre liters motorgrensen i USA og Europa i 1920. DePalma begynte det året å kjøre for den franske produsenten, Ballot. Hans ballot-bil ledet 1920 Indy-løpet og han førte for mange runder men uflaks rammet ham (defekte lagre på Ballot) og at han kunne ikke fullføre. Imidlertid, DePalma og hans Ballot vant i Elgin Road Race og vant sitt tredje Elgin-trofe i 1920. Så i 1921 reiste DePalma med andre amerikanere til Le Mans for å konkurrere i det franske Grand Prix. Der endte han på andreplass etter en Duesenberg kjørt av den andre amerikaner, Jimmy Murphy. DePalma vant Canadian National Championship i 1929.
DePalma deltok senere med fabrikklagede biler til han pensjonerte seg fra komkurranser i 1936. I sin karriere deltok han i 2 889 løp i Amerika og Europa, og vant i 2&nbsp:557. I henhold til Associated Press' nekrolog som stod i Detroit Free Press 1. april 1956. var han æresdommer for Indianapolis 500, siste gang i 1954.

Død

Han døde i sitt hjem i South Pasadena, California av kreft 31. mars 1956 i en alder av 73 år Han ble gravlagt på Holy Cross Cemetery i Culver City, California.

Media opptredener

Ralph DePalma hadde en liten rolle i en 1920 Hollywood-film, Hgh Speed , og i 1924 spilte I Champion en action/drama skrevet av Wilfred Lucas med tittelen Racing for Life. I 1923 etablerte han DePalma Manufacturing Company i Detroit for å bygge konkurransebiler og motorer for biler og fly.
.

Familie

DePalma var bror av Indy 500 konkurrenten John DePalma og onkel til 1925 Indy-vinner Peter DePaolo. De Palma fikk sitt amerikanske statsborgerskap i 1920), og som sådan ble han ansett som den andre ikke-amerikaner til å vinne Indianapolis 500 etter Jules Goux.