google/wiki40b huggingface dataset:
C. Angerer & Göschl

C. Angerer & Göschl var et østerriksk reproduksjonsfirma som raskt slo seg opp som den største leverandør av sinketsninger for europeiske trykksaker. Storhetstiden var fra 1880-årene og videre gjennom de første par decennier av 1900-tallet.
Carl Angerer (1838-1916) var en av fire brødre som alle startet hver sine firmaer innenfor reproduksjons- og fotografibransjen. Carl Angerer grunnla sitt firma alene i 1870. Adressen var Hubergasse 15 i Wien. Tre år senere, i 1870, fikk han med seg svogeren, Alexander Göschl (1848-1900), til å lede bedriften. Göschl var den som i hovedsak tok seg av de økonomiske sidene, mens Angerer håndterte det kunstneriske. I 1877 utvidet de med eget fotoatelier, slik at de kunne behandle så vel fotografering som etsning av bilder. Dermed var de i stand til å levere fullt ferdige bildetrykk fra grunnen av til såkalte autotypier.

En europeisk leverandør av billedtrykk

Carl Angerer tilegnet seg håndverket og forbedret den kjemigrafiske sinketsemetoden til et kvalitativt nivå som gjorde produktene deres svært ettertraktet. Disse gikk gjerne under navnet Wienertrykk. Med stadige forbedringer av produktene var signaturen "AG ph." snart å se på bildetrykk i de fleste ukeblader og aviser i Europa. I Norge var det fra først av særlig Skilling-Magazin og, da dette gikk inn, Folkebladet som var de hyppigste brukerne av deres tjenester. Firmaet var også flittig representert på utstillinger og messer over hele Europa, og i USA.

Firmaets velmaktsdager

I 1880 flyttet firmaet til Ottakringerstraße 33, og i 1899 videre til Ottakringerstraße 49. I 1910 hadde de hele 250 ansatte. Ved farens død i 1916 ble selskapet overtatt av sønnen, Alexander Carl Angerer (1869–1950), som i løpet av mellomkrigstiden åpnet filialer i flere land. Sammen med Verlag Ed. Hölzel & Co. og Wiener Kunstdruck-Gesellschaft overtok de i 1920 en patent på fargeprosessen Uvachrome for både Østerrike, Ungarn, Jugoslavia og Romania.
I 1921 ble verket Fünfzig Jahre Angerer & Göschl. 1871–1921 publisert som memorandum i anledning 50-årsjubileet. I årene 1924 til 1938 satt Alexander Angerer som president for Photographischen Gesellschaft.

Epilog

31. mars 1983 ble firmaet begjært konkurs, men et nystiftet selskap overtok og videreførte navnet. Dette nyetablerte selskapet driver fremdeles en helt alminnelig trykkerivirksomhet i Wiens 17. distrikt.
Softball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1978

Softball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1978. Softball var en av flere sporter i de trettende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Medellín i Colombia i perioden 7. til 28. juli 1978. Det var tredje gangen som softball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. De nederlandske Antiller vant mennenes turnering og Bermuda vant dameturneringen.
Dataprogram

Dataprogram, ofte bare kalt program (engelsk: application og computer program), er en samling av en rekke forhåndsprogrammerte instrukser til datamaskinen. Dataprogrammet er som regel lagret på et platelager eller et annet lagringsmedium. Når man skal bruke et dataprogram lastes programmet inn i datamaskinens minne slik at instruksjonene er tilgjengelige for prosessoren og kan utføres (kjøres) av denne. Dataprogrammer til bruk for mobiltelefoner kalles ofte en app.
De fleste dataprogrammer blir i dag lagd på den måten at de skrives i et såkalt høynivåspråk, som er lett å lære og tillater rask programvareutvikling. Det forekommer også at programmer blir skrevet på lavnivåspråk (assembler), som er en mer abstrakt og krevende ting å lære seg, men som tillater utvikling av løsninger som benytter seg av datamaskinens muligheter på en optimal måte.
Man skiller ofte mellom grunnleggende programmer, som operativsystemer (generelle støttefunksjoner for alle programmer), applikasjonsprogrammer (nytteprogrammer, som for eksempel tekstbehandling, tegning, regneark osv.), nettverksklienter (som epostprogrammer, nettlesere osv.) og andre programmer. Operativsystemet er «hovedprogrammet» og er det som sørger for å holde datamaskinen igang, og startes og lukkes automatisk ved oppstart og avslutning av datamaskinen.
Sikorsky X2

Historie

Dagens raskeste helikoptre har en marsjhastighet i hastighetsområdet mellom 250 km/t og i underkant av 300 km/t, noe som begrenses av de aerodynamiske egenskapene til rotorbladene. X2 er utstyrt med fly-by-wire som reduserer aerodynamiske problemer for de to kontraroterende rotorene. For fremdrift har X2 en seksbladet skyvende propell bak.
X2 fløy første gang 27. august 2008. Turen varte 30 minutter og ble utført av Sikorsky sjefsprøveflyger Kevin Bredenbeck ved fabrikkens avdeling i Horseheads i New York. Skyvepropellen var ikke tilkoplet på denne første turen.
23. januar 2009 ble skyvepropellen brukt første gang i en bakkekjøringstest, og 2. juli 2009 var den testet opp til en hastighet på 52 knop under flyging. I løpet av juli 2009 flyttet programmet til selskapets Development Flight Center i West Palm Beach i Florida for å starte forberedelsene til høyhastighetstester.  
Sikorsky Aircraft Corporation ser for seg en ny generasjon helikoptre basert på teknologien til X2, blant annet kamphelikoptre og større transporthelikoptre.

Design

Det er prinsipielle utfordringer som begrenser maksimal hastighet for helikoptre. En utfordring er å balansere løftet på begge sider av helikoptereret når det beveger seg. På et helikopter som står stille i hover går hovedrotorbladene rundt med en viss hastighet i forhold til den omkringliggende lufta. Da balanseres løftet enkelt ved å gi bladene lik angrepsvinkel. Når helikopteret starter å bevege seg framover kommer det en tilleggshastighet for bladene når de beveger seg framover, mens det blir en tilsvarende reduksjon i hastigheten for bladene når de beveger seg bakover. Dette gir en endring i løftet som forenklet kan sies å ville rulle helikopteret til siden for de bakovergående bladene. Helikoptre er konstruert for å motvirke dette med å øke angrepsvinkelen for de bakovergående bladene. Denne effekten øker etter hvert som hastigheten øker, og kommer til slutt til et punkt hvor det ikke lengre er mulig å kompensere for den. Helikopteret vil bli ukontrollerbart. Dette punktet er med på å bestemme hvor fort helikopteret kan gå, og er en fysisk vegg som det er umulig å trenge gjennom med konvensjonell rotorteknologi.
Verdensrekorden for helikopter med konvensjonell rotorteknologi innehas i 2009 fremdeles av Westland Lynx, som fløy 400 km/t i 1986. Rekorden på 321,74 km/t ble satt sommeren 1972 med Westland's sjefsprøveflyger Roy Moxam ved kontrollene.
Ulike løsninger har vært prøvd for å komme gjennom denne veggen. X2 teknologien baserer seg på to kontraroterende hovedrotorer. Dette kompenserer for problemet med manglende løft på de bakovergående bladene ved at det er framovergående blad på samme side i den andre, kontraroterende rotoren. Slik kan løftet balanseres på begge sider, og en kan trenge gjennom denne veggen.
Sikorsky har tidligere utprøvd denne teknologien i eksperimenthelikopteret XH-59/S-69. Dette hadde også to kontraroterende hovedrotorer, men til forskjell fra X2, hadde det to vanlige turbojetmotorer på siden av skroget som bidro til framdriften.
Bill Evans (saksofonist)

Prosjekter

Siden han på 80-tallet spilte med Miles Davis og John McLaughlin har Bill Evans både satset sterkt på eget band og prosjekter samt turnert med en haug av profilerte jazzstjerner som Herbie Hancock, Lee Ritenour, Dave Grusin, John Scofield m.fl. Mick Jagger og Willie Nelson har han også spilt med. Men først og fremst har han utviklet sitt eget band og sin egen særegne sound og musikalske landskap gjennom bandprosjektene Soulgrass og Soulbop. Han har gitt ut 14 soloplater, hvorav flere har mottatt priser og utmerkelser og hatt svært gode salgstall til jazz å være.

Stil

Bill Evans er en utrolig spennende sjangerblander. Med utgangspunkt i bop og elektronisk grenseoverskridende jazz dyrker han nye landskap. En akustisk groove og americanainspirert jazz har blitt noe av hans og bandet Soulgrass’ varemerke på de siste års album og konserter. Albumet Soulgrass (2005) og The Other Side of Something (2007) med fantastiske musikere som Bruce Hornsby (piano), Bela Fleck (banjo), Sam Bush (mandolin) og Jerry Douglas (dobro) gjorde oppsikt i vide musikalske kretser, og hans konserter er også utrolig groovy og publikumsvennlige.
Hamza Kastriota

Hamza Kastriota (latin: Ameses Castriota) var en albansk offiser og adelsmann.
Han kom fra Kastriota-familien og nevø til Georg Kastriota Skanderbeg. 
Han ble sannsynligvis født innenfor Det osmanske rike, og etter farens død ble han oppfostret av onkelen Skanderbeg, som tok ham med på militære ekspedisjoner. Etter Slaget ved Niš forlot han de osmanske styrkene sammen med onkelen Skandebeg, konverterte til den katolske tro og endret fornavnet til Branilo. Han støttet Skanderbegs opprør og var hans nestkommanderende da Skanderbegs styrker inntok Kruja i 1443.
I 1448 var Skanderbegs styrker under kommando av Hamza Kastriota og Marin Spani da de okkuperte den forlatte byen Baleč og gjenoppbygget festningsverkene da Skanderbeg innledet Den albansk–venetianske krig. Hamza Kastriota ønsket ikke å bli sittende i festningen og dro til Drivast og overlot forsvaret til Marin Span med 2 000 soldater i Baleč. Marin fant imidlertid at den nye festningen ikke var sikker og trakk seg tilbake til Dagnum da han ble informert av sin slektning Petar Spani om de store venetianske styrkene som var på vei mot Baleč. De venetianske styrkene inntok Baleč, brant ned alt brennbart og ødela festningsmurene.
Etter Skanderbeg ekteskap sønnen Johans fødsel, visste Hamza Kastrioti at det ikke ville være mulig for ham å arve posisjonen etter Skaderbeg og Kastriotas fyrstedømme. Videre var han stadig mer misfornøyd med Skanderbegs voksende makt, og fikk et tilbud fra den osmanske sultanen om å få kontrollen over Albania så snart landet var erobret.
Han deserterte til den osmanske sultan Mehmed II i 1457 og sammen med Isak-Beg ble han en av de osmanske kommandantene under slaget ved Albulena. I dette slaget ble han tatt til fange av Skanderbegs styrker og plassert i arrest i Napoli, anklaget for forræderi. Han ble senere løslatt og reiste til sin kone og barn i Istanbul, og fortsatte tjenesten hos osmanerne med høy grad. His loss was regarded as a tragedy by Albanians. Han var en av Skanderbegs beste generaler og var svært populær blant sine soldater, bare overgått av Skanderbeg. Ifølge historikere var tapet av ham medvirkende til at Lezhaligaen ikke klarte å videreføre det Skanderbeg hadde satt igang.
Brockenspekter

Et Brockenspekter (tysk Brockengespenst), også kalt Brockenspøkelse er ens forstørrede og forvrengte skygge kastet mot tåke eller skyer når man har solen i ryggen. Det optiske fenomenet kan oppstå på en hvilken som helst tåkelagt fjellside eller skybanke, og kan også observeres fra fly. Siden Brocken, en fjelltopp i Harz-fjellene i Tyskland, så ofte er tåkelagt, og samtidig er lett tilgjengelig, oppstår fenomenet ofte der, og det er derfra fenomenet har fått navnet sitt. Brockenspekteret ble observert og beskrevet av Johann Silberschlag i 1780, og har siden ofte blitt gjengitt i litteratur om regionen. Brocken blir for øvrig også kalt Blocksberg, et fjellnavn som i nordeuropeisk folketro særlig blir knyttet til stedet for «heksesabbater», det vil si der heksene feirer Valborgsnatta med djevelen.
Spekteret opptrer når solen skinner bak en fjellklatrer som ser ned fra en fjelltopp inn i et tåkehav. Lyset projiserer klatrerens skygge framover inn igjennom tåken, og ofte i en merkelig triangulær form på grunn av perspektivet. Den tilsynelatende forstørrelsen av skyggen er en optisk illusjon som oppstår når den som observerer fenomenet anslår at skyggen i relativt nære tåkedotter er like langt unna som landemerker man kan skimte igjennom tåken, eller når det ikke er noen landemerker i nærheten som lar en anslå avstanden til skyggen. Skyggen vil også kastes mot vanndråper i forskjellige avstander fra øyet, noe som også vil være med på å forvirre dybdesynet. Skyggen kan se ut som om den beveger seg på grunn av bevegelser i skylaget den kastes mot, og variasjoner i tettheten innad i skyene.
Skyggefigurens hode er ofte omgitt av en lysende glorie, ringer av farget lys som oppstår når solen skinner på likt formede vanndråper. Effekten oppstår på grunn av diffraksjonen av synlig lys.
Carl Magnus von der Pahlen

Carl Magnus von der Pahlen (født 19. februar 1779 i Reval, død 20. mai 1863 i Palmse var en baltisktysk adelsmann, og formelt guvernør for det russiske Guvernementet Estland en periode i 1829–1845, og i Guvernementet Livland i samme periode, men residerte ikke. 
Han var brorsønn til Peter Ludwig von der Pahlen.
Vestegnen

Vestegnen (eller Den københavnske vestegn) er en betegnelse for den del av det tidligere Københavns Amt som ligger vest for København. Vanligvis defineres området som bestående av kommunene Hvidovre, Rødovre, Glostrup, Brøndby, Albertslund, Vallensbæk, Ishøj og Høje-Taastrup. 
Med andre ord dekker området byene omkring de stasjoner på S-banen som ligger på linjene mot Høje Taastrup og Køge, og som ligger innenfor det forhenværende Københavns Amt. Det finnes imidlertid ingen offisiell definisjon av dette og hvilke kommuner som omfattes er til tider avhengig av konteksten. 
Felles for de nevnte kommuner (bortsett fra Vallensbæk Kommune) er at de i lange perioder har vært ledet av socialdemokratiske borgermestre – i flere tilfelle med absolutt flertall i kommunalbestyrelsen.
I kommunerne omfattet av Vestegnssamarbejdet (Hvidovre, Glostrup, Brøndby, Albertslund, Vallensbæk, Ishøj og Høje-Taastrup) bor rundt 211 000 mennesker, hvorav om lag 19 % har en annen etnisk bakgrunn enn dansk. Det er over dobbelt så høyt som landsgjennomsnittet på 9 %. Om lag 108 000 av innbyggerne inngår i arbeidsstyrken og i området finnes rundt 136 000 arbeidsplasser.

Vestegnsamarbeidet

Vestegnsamarbeidet er et frivillig kommunalt samarbeide mellom syv kommuner i Vestegnen: Albertslund, Brøndby, Glostrup, Hvidovre, Høje-Taastrup, Ishøj og Vallensbæk. Samarbeidet har to hovedformål, å markere kommunenes synspunkter og skape optimale betingelser for innbyggere og virksomheter.
Vladimir Sorokin

Sorokins liv

Sorokin utdannet seg til ingeniør ved Moskvas olje- og gassinstitutt (1977). På 1970-tallet var han en del av det avantgardistiske konseptualistmiljøet i Moskva og befattet seg særlig med grafikk og bokdesign. Mot slutten av tiåret fattet han interesse for litteratur, men hans postmodernistiske tekster kunne ikke publiseres i Sovjetunionen. Den litterære debuten kom med Køen i Paris i 1985. I de påfølgende årene ble flere av hans bøker publisert i Frankrike og Tyskland, men først i 1992 kom hans første bok i Russland, en novellesamling med tittelen Den første dugnaden. Utover 1990-tallet ga han ut de titlene som hadde kommet i utlandet tidligere, men i 1999 kom den nyskrevne romanen Blått fett. Boka vakte stor oppsikt, blant annet på grunn av en sexscene som involverte Nikita Khrusjtsjov og Adolf Hitler, og i 2002 ble han anmeldt for å spre pornografi. Sammen med en opptreden på et russisk reality-show i 2001 bidro denne skandalen til hans berømmelse utover det litterære miljøet i Russland. Sorokin var blitt en “enfant terrible” i russisk litteratur og kultur. 
Sorokin har også gjort seg bemerket som manusforfatter for flere russiske filmer, blant annet filmen 4, som ble regissert av Ilja Khrzjanovskij.

Sorokins forfatterskap

Sorokins tekster er sterkt preget av hans bakgrunn blant Moskva-konseptualistene. I litterær forstand innebærer det et fokus på språklige klisjeer og stereotyper som løsrives fra sin opprinnelige kontekst og avsløres som tomme og meningsløse. For Sorokin utgjør både sovjetlitteraturen og den klassiske russiske litteraturen materiale for denne språklige dekonstruksjonen. Hans litterære kvalitet ligger i evnen til å gjenskape språket, enten det er muntlige dialoger han har observert på gata, eller stilen til berømte russiske forfattere som Tolstoj eller Dostojevskij. Dette fokuset på språket har vært helt sentralt i hans forfatterskap, når han beskyldes for å skrive pornografi svarer han gjerne at det kun er snakk om “bokstaver på et papir”. 
Etter 2005, og særlig med utgivelsen En opritsjniks dag (2006), ble Sorokins forfatterskap mer politisk. Denne romanen kan sammen med oppfølgeren Sukkerkreml fra 2008 leses som en kritikk av Putins Russland.
Finsk mesterskap i langrenn 2016

Finsk mesterskap i langrenn 2016 ble arrangert i Imatra 29.–31. januar, Taivalkoski 1.–3. april og Ruka 10. april.
Colpomorpha

Utseende

En liten til middelsstor (10-11 millimeter), blank, rødbrun oldenborre, hodet noe mørkere, dekkvingene kastanjebrune. "Snuten" (clypeus) er bredt rundet, antennene åtte-leddete med en tre-leddet vifte. Dekkvingene har utydelige punktrader.

Utbredelse

Arten lever i Australia (Western Australia).
Neoascia

Utseende

Små (4-7 mm), blankt svarte blomsterfluer, kroppen ganske slank. Hodet er forholdsvis lite, fasettøynene er nakne og bredt skilte hos begge kjønn. Antennene er ganske små, mørke, det tredje leddet vanligvis med et gulaktig område på undersiden ved roten. Ansiktet er flatt, munnkanten litt framskutt hos noen av artene. Thorax er nesten kvadratisk med avrundede hjørner, betydelig bredere enn bakkroppen i alle fall hos hannene. Kroppen er kledt med svært korte hår og virker naken. Beina er gule og svarte. For- og mellombeina er slanke. På bakbeina er lårene fortykkede, svarte, med korte, stive børster på undersiden. Leggen er sterkt krummet slik at den kan foldes tett inntil låret. Bakkroppen er kølleformet, særlig hos hannene, og temmelig slank. De fleste har to gule tverrbånd av ulik form. Vingene er smale, lett røykfargede med brunt vingemerke.

Levevis

Dvergblomsterfluene finnes helst i nærheten av ferskvann, for eksempel i strandsonen ved næringsrike vann og på våtenger. Særlig er de vanlige der det er vegetasjon av takrør eller andre høye gress eller siv. Fluene holder seg gjerne lavt i vegetasjonen, men besøker blomster, særlig på skjermplanter. Larvene utvikler seg i råtnende plantemateriale.

Utbredelse

Slekten forekommer i Palearktis og Nord-Amerika.
Parallelle beregninger

Parallelle beregninger er en form for beregninger hvor flere utføres samtidig i stedet for sekvensielt. Et program, en datamaskin eller et nettverk har et separat utførelsespunkt eller tråd av kontroll for hver beregning (prosess). I et parallelt system kan beregninger utføres på forhånd uten å vente på at andre beregninger i en sekvens skal fullføres: flere beregninger kan utføres samtidig.
Som et programmeringsparadigme, er det en form for modulær programmering, nemlig nedbrytning av en overordnet beregning i delberegninger som kan utføres samtidig. Pionerer innenfor området er Edsger Dijkstra, Per Brinch Hansen og C. A. R. Hoare.
E-handelssekretariatet

E-handelssekretariatet var et norsk forvaltningsorgan under Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Sekretariatets målsetting var å øke fokus på bruken av elektronisk handel («e-handel») i offentlig sektor, samt sikre videreutvikling av elektroniske tjenester og støttefunksjoner i forbindelse med effektivisering av offentlige innkjøp.
E-handelssekretariatet ble etablert i 2005 som en videreføring av sekretariatsfunksjonen for Program for elektronisk handel i det offentlige (E-handelsprogrammet) i Statens forvaltningstjeneste. Sekretariatet ble innlemmet i Direktoratet for forvaltning og informasjons- og kommunikasjonsteknologi fra 1. januar 2008 sammen med Norge.no og Statskonsult.
Yiying

Yijing (tradisjonell kinesisk:  義淨, Wade-Giles: I Ching, pinyin: Yìjìng, opprinnelig navn: 張文明, zhāng wénmíng, født 635 i Fanyang, Kina, død 713 i Chang'an, Kina) var en kinesisk buddhistmunk fra Tang-dynastiet. Nedtegnelsene om hans 25 årige reiser bidra til kunnskap om kongedømmet Srivijaya, så vel som andre kongedømmer på veien mellom Kina og universitetet i Nalanda, India. Han sørget for oversettelsen av et stort antall buddhistiske tekster fra sanskrit til kinesisk.
Hans fulle buddhistiske tittel var «Tripiṭaka Dharma Master Yijing» (三藏法師義淨).
Gaius Carrinas (konsul)

Gaius Carrinas var en romersk politiker, konsul og general det første århundret f.Kr.
Gaius Carrinas var sønn av Gaius Carrinas den eldre (død 82 f.Kr.) som også var politiker og general.
I 45 f.Kr. ble Carrinas på Julius Cæsars ordre sendt til Spania for å bekjempe Sextus Pompeius og Gnæus Pompeius (den yngre). Ettersom han ikke maktet å overvinne disse to og som den siste gjenværende av republikanerne ble han erstattet av Gaius Asinius Pollio. Etter at Det andre triumvirat ble etablert i 43 f.Kr. ble Carrinas sammen med Publius Ventidius Bassus, general og en av Cæsars protesjéer, utpekt som consul suffectus for resten av året. På latin betyr consules «de som går sammen». Om en konsul døde i sin periode, eksempelvis i krig, ville en annen bli valgt og kjent som consul suffectus.
I 41 f.Kr. gjorde den unge Octavian Cæsar ham til guvernør av Spania hvor han var i krig med kong Bocchus II av Mauretania (ikke Mauritania). I 36 f.Kr. sendte Octavian ham med tre legioner mot Sextus Pompeius på Sicilia. I 31 f.Kr. ble Carrinas gjort til proconsular guvernør av Gallia hvor han med hell bekjempet de opprørske morini, en belgisk stamme, og i tillegg drev han en stamme av germanere, svebere, tilbake over Rhinen. For dette ble han æret med triumftog i Roma i 29 f.Kr.
Institute for Food and Development policy

Institute for Food and Development policy (også kjent under navnet Food First) er en ideell organisasjon som har hovedkvarter i Oakland, California, USA. Den ble grunnlagt i 1975 av Frances Moore Lappe og Joseph Collins.
Food First har som hovedoppgave å løse verdens hungersnød og fattigdomsproblemer. Organisasjonen hevder at hvert enkelt land har evne til å brødfø sin egen befolkning dersom de fokuserer på landbruk i stedet for å eksportere mye av maten de produserer ut av landet.
Food Først motsetter seg sterkt verdensomspennende og enorme institusjoner som f. eks. Verdens handelsorganisasjon, Verdensbanken og Det internasjonale pengefondet. I 2004 er Food First blant annet aktiv i kampanjen mot den foreslåtte Free Trade Area of the Americas.
Takeshi Yonezawa

Karriere

Takeshi Yonezawa startet sin profesjonelle karriere i Júbilo Iwata i 1991. Han har også spilt for Gamba Osaka.
NM i friidrett 1961

Norgesmesterskapet i friidrett 1961 bestod av flere arrangementer som i 1961 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Krohnsminde Idrettsplass i Bergen i perioden 18. til 20. august. 
Arrangør var Bergen Friidrettskrets.
Kongepokalvinnere var Martin Jensen og Oddrun Lange. 
Se også NM i mangekamp 1961.