google/wiki40b huggingface dataset:
Jämthund

Opprinnelse og alder

Opphavet til jämthunden er utydelig og dårlig dokumentert, men man har antatt at denne hunderasen er svært gammel opprinnelig. Den har en rekke fellestrekk med karelsk bjørnehund og russisk-europeisk laika, men den er litt større og kraftigere og den gir et mer europeisk uttrykk. Den ble anerkjent som egen hunderase i 1946 og har en rasestandard som ble opprinnelig fastsatt i 1953, men som siden har blitt revidert. Rasen er ikke særlig tallrik og må regnes som svært sjelden utenfor Skandinavia, selv om antallet hunder har vært noe økende det siste tiåret.

Utseende, anatomi og fysikk

Jämthunden er kompakt, kraftig og stram å se til. Kroppen en muskuløs, brystkassen dyp og lendepartiet kraftig. Buklinjen er svakt opptrukket. Halsen er sterk og lang, uten løshud. Lemmene er muskuløse og benbygningen kraftig. Labbene er sterke, kompakte og en aning ovale i formen. Hodet er kileformet langt, tørt og relativt bredt med tydelig markert stopp, rett snuteparti og tørre lepper. Halen er høyt ansatt og middels lang, tykk og kraftig. Den bæres ringlet over ryggen.
Pelsen er lang og stiv med sorte tupper. Kort og slett på hodet og framsiden av beina. Lengre rundt halsen, på brysten, halen og baksiden av beina. Underullen er lys (helst hvit), kort og myk. Fagen er fra lys til mørk grå. Det er typisk for rasen å ha lys grå eller kremhvit farging på snutepartiet, kinnene og halsen.
Hannhundene blir ca. 57–65 cm i skulderhøyde og veier gjerne omkring 30–35 kg. Tispene blir ca. 52–60 cm i skulderhøyde og veier gjerne omkring 25–30 kg.

Bruksområde

Jämthunden er en utpreget brukshund. Den har først og fremst vært benyttet til jakt på elg og bjørn, men den egner seg også til jakt på grevling, mårdyr og annet småvilt. Både som løshund og bandhund. Den beveger seg med å sette labbene inn til midtlinjen, noe som er svært energibesparende i snø. Jämthunden er dessuten en meget habil og utholdende trekkhund og en god og stødig kløvhund. Den har også egenskaper som vakthund. Det vennlige og varsomme vesenet gjør den dessuten til en god familiehund.

Lynne og væremåte

Jämthunden er en meget modig og dristig hund med et stabilt og rolig vesen. Den regnes som vennlig og varsom omkring barn, noe som også gjør den til en velegnet familiehund for en familie som er glad i å ferdes mye ute i skog og mark. Den kan være dominant ovenfor andre hunder og den trenger rikelig med mosjon for å trives.

Annet

Pelsen trenger daglig vedlikehold. Rasen regnes som frisk og har få arvelige sykdommer , men i hjemlandet Sverige er det oppdaget noen tilfeller av epilepsi. Dette kan ha med innavl å gjøre.
Bergen Triathlon

Bergen Triathlon er en fulldistanse (Ironman) triatlon som arrangeres årlig i bergensområdet. Stevnet består av 3800 meter svømming, 180 kilometer sykling og et avsluttende maratonløp.

Historie

Bergen Triathlon er arvtaker til Bergen Voss Triathlon som ble avholdt i 2008 og 2009. Stevnet ble avholdt for første gang 19. juni 2010. Arrangør er Bergen Triathlon Club.
2010 utgaven hadde om lag 120 påmeldte deltagere. Av disse møtte 93 frem til start. Det var deltagere fra Norge, Sverige, Danmark, Tyskland, Nederland, Frankrike, Italia, England, Australia og Brasil med på stevnet. Været var solfyllt, men etter en rekordlang vinter og en kald vår var sjøtemperaturen bare ca 10 grader på stevnedagen i slutten av Juni. Svømmingen ble derfor langt til Tveitevannet på Askøy. Det var sterk nordlig vind på stevnedagen på grunn av plasseringer av lav og høytrykk systemer, ca 15–20 m/s vind ble målt av meteorologisk institutt. Det ble derfor en tøff dag for deltagerne og endel måtte gi tapt underveis. 76 av de startende deltagerne fullførte hele distansen. Vinner ble Frank Denis Kristiansen fra SK Rye i Oslo, fulgt av Lars Haugvad fra Flipsquad snowboardklubb og Joakim Reitan fra Oslofjord Triatlon. Begge startende damer fullførte distansen og raskest var Bibbi Misje foran Siri Dalheim, begge fra Bergen Triathlon Club. Stevneleder var Ole Jacob Taraldset
2011 utgaven er fastlagt til lørdag 18. juni 2011. Det vil da også arrangeres halv distanse i tillegg til full distanse.

Svømmedelen

Svømmedelen er plassert til Kollevågen Friluftsområde, men ved gjennomføring i 2010 måtte den flyttes til Tveitevatnet fordi temperaturen i sjøen var for lav.

Sykkeldelen

Etter skiftesone 1 (T1) i Kollevågen, starter sykkeldelen som består av 4 runder fra Kollevågen, forbi Tveitevannet til Ravnanger, og fra Ravnanger følger man hovedveien til Herdla hvor vending er. Tilbake følges samme rute til man kommer like før Ravnanger der man tar til høyre mot Hanøytangen og Kollevåg for å fullføre runden. Det er ingen store klatringer i løpet av syklingen, men det er kupert som løypeprofilen viser.

Løpsdelen

Etter skiftesone 2 som befinner seg noen hundre meter fra skiftesone 1, skal det løpes 4 runder á 10,55 km mellom Kollevåg og Ramsøy.
Grunnkretser i Sel kommune

Grunnkretser i Sel kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Sel kommune, Oppland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Skallum

Skallum gård er en herregård beliggende på Stabekk i Bærum.
Stedets opprinnelige navn var Skallum-Stabekk, som kommer av skalm eller skolm og betyr «tvedelt» og knyttes til senkningen i terrenget.
Skallum var kirkegods fram til reformasjonen og deretter krongods. Anna Krefting kjøpte gården på 1670-tallet og solgte den videre til Anne Kristofersdatter i 1685. Anne giftet seg med Peder Jensen Øverland. Gården har vært i manges eie frem til den ble solgt til Jens Ring på Ringstabekk i 1850. I 1889 kjøpte advokat Nicolai Andersen Eger gården, og den er fortsatt i familien Egers eie.
Hovedbygningen har kjerne fra slutten av 1600-tallet, som ble påbygd en etasje og fikk sveitserstilsfasade i 1880, og er dessuten tilbygget på 1960-tallet. Stabburet er tidlig  1900-talls, mens de øvrige tunbygningene er fra slutten av 1800-tallet.
Under andre verdenskrig ble gården rekvirert av de nasjonalsosialistiske makthaverne. Maidagene i 1945 forskanset en liten gruppe frontkjempere og statspolitifolk seg på Skallum. Gården ble da disponert av Egil Reichborn-Kjennerud. Den 11. mai ble Quislings politiminister Jonas Lie og statspolitisjef Henrik Rogstad funnet døde, mens justisminister Sverre Riisnæs overga seg.
En oppdemming av Stabekk- eller Skallumbekken på eiendommen, kalt «Egerdammen», ble brukt som et ekstra reservoar til vanning i tørre somre og til skøytebane vinterstid. En lysløype ble anlagt på eiendommen i 1960-årene.
Johann Andreas Cramer

Liv

Prestesønnen Johann Andreas Cramer gikk først på skole i Grimma og studerte etter farens død på Universitetet i Leipzig. Han var blant grunnleggerne av litteraturtidsskrifet Bremer Beiträge. Fra 1745 hadde han som magister forelesinger i Leipzig, og i 1748 ble han prest i Kröllwitz ved Merseburg og kom i 1750 som overhoffpredikant og konsistorialat til Quedlinburg, hvor sønnen hans, Carl Friedrich Cramer, ble født. På anbefaling fra Friedrich Gottlieb Klopstock og Johann Hartwig Ernst von Bernstorff fikk han i 1754 jobb hos den danske kongen Fredrik V som hoffpredikant i København. Der gav han sammen med Klopstock ut det moralske ukebladet Der nordische Aufseher. Han fikk i 1765 et professorat ved universitetet i byen, men denne stillingen mistet han under den nye kongen, Christian VII. Gjennom innflytelsen fra den kongelige legen og statsråden Johann Friedrich Struensee ble Cramer i 1771 løst fra sine plikter og utvist fra landet. Samme år fikk han en stilling som superintendent i Lübeck. Etter Sturensees død kom han igjen i tjeneste under danskekongen, og fikk i 1774 et professorat i teologi i Kiel. Cramer døde 12. juni 1788 i Kiel.

Virke

Cramer står som lærer, predikant og dikter midt i opplysningstiden. Hans skriftproduksjon begynte med en oversettelse med kommentarer av Jacques Bénigne Bossuets verdenshistorie, før han oversatte prekenene og småskriftene til kirkefaderen Johannes Chrysostomos (10 bind, 1748-1751). Hans egne prekner ble utgitt i mer en 20 bind. Han redigerte salmeboken Cramersches Gesangbuch som var en salmebok for Schleswig-Holstein og kom ut i 1780 og inneholdt både nye og gamle salmer. Cramer diktet selv over 400 salmer, som i hans egen tid var å finne i flere salmebøker. I dag finnes salmene hans i tyske salmebøker, mennoniske salmebøker og også Norsk Salmebok hvor han er representert med en salme
Som professor ved universitetet i Kiel grunnla han i 1775 homilietikkseminaret og i 1781 lærerskolen som var den første utdanningsanstalten for folkeskolelærere i Schleswig-Holstein. I 1785 utarbeidet han en ny katekisme som fulgte  Erik Pontoppidan mønster og teologien fra den lutherske ortodoksien samt Luthers lille katekisme. Både salmeboken og katekismen hans ble brukt i rundt 100 år.
Thomas Ludescher

Utmerkelser

I april 2005 vant han den internasjonale dirigentkonkurransen Prix Credit Suisse, der 22 utvalgte deltakere fra Estland, Sveits, Tyskland, Japan, Frankrike og Østerrike deltok.
Med Sinfonisches Blasorchester Vorarlberg deltok han på forskjellige muskkonkurranser, blant annet i Valencia og på CISM-konkurransen i Schladming. En særlig stor suksess nådde han med orkesteret sitt ved 15. World-Music-Contest 2005 i Kerkrade (Nederland). De kom på tredjeplass i elitedivisjonen i avdelingen for janitsjarkorps med 92,4 poeng. De spilte Chakra av Maurice Hamers som ble skrevet for denne anledningen og uroppført da. I 2007 ble komposisjonen gitt ut på DVD som et audiovisuelt verk.
Den dansk-tyske grense

Den dansk-tyske grense er 68 km lang, og adskiller Danmark og Tyskland.

Historie

Ved en traktat i 811 ble elva Ejderen anerkjent som grense mellom Danmark og Frankerriket. Ejderen forble opp til 1864 grenseelv mellom Sønderjylland eller Hertugdømmet Slesvig (som dansk rikslen) og Hertugdømmet Holstein (som tysk-romersk rikslen, fra 1815 medlem av det tyske forbund). Språkgrensen lå omtrent mellom Egernførde og Husum, men vandret etterhvert mot nord. Under helstaten ble både Slesvig og Holstein regjert av den danske konge, og helstatens sørgrense lå for det meste langs elva Elben og litt nord for Hamburg.
Der kan imidlertid oppstå uenighet når man vil definere grensen juridisk og historisk under helstaten. Grensen mellom kongeriket og hertugdømmene gikk ved Kongeåen, den statsrettslige grense mellom Slesvig som dansk og Holstein som tysk lensområde gikk ved Ejderen og sørgrense for den danske helstat gikk ved Elben.
I 1864 ble hertugdømmene Slesvig og Holstein erobret av kongeriket Preussen, og deretter ble det etablert en internasjonal grense mellom Danmark og Slesvig-Holstein. Der ble lagt 5 km sør for Ribe, og gikk deretter i en kurve mot nord 5 km fra Ribe, hvor den traff Kongeå, som den fulgte til sør for Vamdrup. Her fortsatte den mot øst til Lillebælt, like nord for Christiansfeld.
I 1920 ble grensen flyttet 50 km mot sør til dens nåværende plassering, etter at befolkningen hadde stemt om tilhørighetsforholdet ved en folkeavstemning i 1920. Denne følger dessuten den litt vanskelig definerbare språkgrense. I perioden 1920-1945 krevde tyske nordslesvigere en grenseflytting mot nord. På samme måte kom det etter andre verdenskrig krav om å flytte grensen mot sør. Den danske regjering erklærte imidlertid den 9. mai 1945 at grensen ligger fast. Dette ble bekreftet i et svar på britenes septembernote høsten 1946.
I 2001 ble all grensekontroll fjernet som følge av Schengen-avtalen.
I kjølvannet av den svenske og norske grensekontroll i forbindelse med den europeiske migrasjonskrisen i 2015, innførte den danske regjering den 4. januar 2016 midlertidig grensekontroll mellom Danmark og Tyskland fra kl. 12 samme dag.
Den julianske kalenderen

Den julianske kalenderen er en reformert versjon av den romerske kalender, som ble innført av Julius Cæsar i år 46 f.Kr.  Den begynte 1. januar år 45 f.Kr. Kalenderen hadde 365 dager, pluss én skuddårsdag hvert fjerde år, det vil si en årlig gjennomsnittlengde på 365¼ døgn = 365,25 døgn. Romerne visste at året var ca. et kvart døgn mer enn 365 dager, derfor innførte Cæsar én ekstra kalenderdag hvert fjerde år. Det var den greske astronomen og matematikeren Sosigenes som foreslo dette for Cæsar i år 47 f.Kr.

«Gammel stil»/«ny stil»

Overgangen fra den gamle til den nye kalenderen ble gjennomført på forskjellige tidspunkter i forskjellige land. Det er derfor nødvendig å angi hvilken kalender som brukes i historiske tidsangivelser. I Norge og Danmark ble datoer som fulgte den julianske kalenderen ofte betegnet som «gammel stil», forkortet g.s. eller gs, og datoer som fulgte den gregorianske kalenderen som «ny stil», forkortet n.s. eller ns. I Sverige kunne datoer i henhold til den julianske kalenderen bli betegnet som en dato i «den gamla stilen», og datoer i henhold til den gregorianske kalenderen som en dato i «den nya stilen». Dette så man gjerne i eldre almanakker. De tilsvarende latinske uttrykkene er «stili veteris» (forkortet st.v.) og «stili novi» (forkortet st.n.). På fransk brukes også «ancien style» (forkortet a.s.) og «nouveau style» (forkortet n.s.), og på tysk «alten Stils» (forkortet a.St.) og «neuen Stils» (forkortet n.St.). På engelsk ble tilsvarende «Old Style» (forkortet O.S.) og «New Style» (forkortet N.S.) benyttet.
Tapperhetskorset

Tapperhetskorset (gresk: Αριστείο Ανδρείας) var en gresk militær utmerkelse. Den ble formelt innstiftet 13. mai 1913 i forbindelse med den greske seieren i den første Balkankrigen, men tildeling startet ikke før i 1921, da Hellas hadde framgang i krigen mot Det osmanske rike i Lilleasia. Tapperhetskorset ble tildelt for fremragende prestasjoner på slagmarken. Tapperhetskorset rangerte opprinnelig som en orden.

Utforming

Ordenstegnet består av et hvitt kors med lyseblå kanter på gull eller sølv. I korsmidten er det plassert en medaljong som viser Sankt Georg som dreper dragen. Medaljongen er omgitt av en laurbærkrans. Korset har en kongekrone på toppen. Baksiden er identisk med forsiden, men medaljongen bærer innskriften «AΞIA» («for fortjenester»).
Korset er opphengt i et bånd med tre lyseblå og to hvite striper. Fargene stammer fra det greske flagget.

Tildeling

Under krigen i Lilleasia mellom 1921 og 1922 ble Tapperhetskorset tildelt militære avdelinger, som fikk sine faner dekorert med utmerkelsen, mens offiserer og underoffiserer ble tildelt gullkors eller sølvkors. Tildeling fant sted inntil krigslykken snudde i 1922.
Da Tapperhetskorset i november 1940 ble gjenopptatt i forbindelse med den gresk-italienske krigen, ble utmerkelsen omklassifisert fra orden til en utmerkelse som rangerte som den fremste blant de greske militære utmerkelser. Tapperhetskorset av 1940 ble rangert etter Tapperhetskorset av 1913 og foran Georg Is orden og Føniksordenen.
Utformingen av Tapperhetskorset av 1940 var identisk med den tidligere utgaven, men båndet ble utstyrt med en bronsespenne med årstallet 1940. I tilfeller der utmerkelsen ble tildelt mer enn en gang, ble båndet utstyrt med en til tre kroner.
Tapperhetskorset av 1940 ble tildelt for mot på slagmarken under den andre verdenskrig, under borgerkrigen fra 1946 til 1949 og under Koreakrigen 1950–1953.
Tmeticus affinis

Utseende

Tmeticus affinis er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
The Delta Force

Handling

I filmen er et Boeing 707 passasjerfly på vei fra Roma til New York, men blir kapret av palestinske terrorister. De krever at piloten skal fly til Beirut, og begynner å drepe passasjerene en etter en helt til kravet deres blir innfridd.
Anti-terror gruppen Delta Force, ledet av Major McCoy blir kontaktet, og deres oppdrag er å finne ut hvem terroristene er og eliminere dem før de dreper passasjerene.
Intercursus Magnus

Intercursus Magnus var en betydelig og langvarig handelsavtale som ble undertegnet 24. februar 1496 av Henrik VII av England.
Andre underskrivere omfattet de kommersielle maktene i Venezia, Firenze, Nederlandene, og Hansaforbundet. Den kortvarige avtalen som ble kalt for Malus Intercursus («Den onde avtale») av nederlenderne da den favoriserte engelske interesser i altfor stor grad, ble forhandlet med Filip av Burgund og hadde til hensikt å erstatte Intercursus Magnus i 1506. Da Filip døde 25. september 1506 ble den tidligere avtalen Intercursus Magnus fortsatt gjeldende. De begunstiget gjensidige handelsprivilegier til engelskmenn og flamlendere, og etablerte fastsatte skatter. Dette var en stor støtte for engelsk eksport av ull, og ga dessuten store inntekter til Henrik VIIs skattkammer.
Avtalen var formet for å løse de tidvise handelskrigene mellom England og Nederlandene som ble satt i gang ved Margaret av Burgunds innblanding i den engelske etterfølgerkrigen, særlig ved hennes støtte til Perkin Warbeck, en falsk tronkrever for Huset York. En betingelse for avtalen var at ingen ytterligere innblanding i engelske politikk skulle skje.
Muspilli

Muspilli (Das Muspiellied) er et gammelhøytysk kristelig dikt, forfattet ca. 800 av en dikter fra Bayern i bokstavrim, med en håndskrift som utmerker seg ved sin skjønnhet og klarhet. Det er tilegnet unggutten  Ludwig, Ludvig den tyske, som senere ble konge under samme navn. Muspilli er sannsynligvis dikterens betegnelse på en grusom djevel.
Diktet beretter om verdens ende og sjelens skjebne etter døden, og om dommedag. Likhetspunkter med Edda. Menneskene formanes til god og kristelig oppførsel her på jorden, og ender med et ve over dem som må brenne i den evige ild mens de roper på Gud uten å få hjelp.
Amtmandens Døtre

Amtmandens Døtre er en roman skrevet av Camilla Collett. Første del kom i 1854 og andre del seks måneder senere, i 1855. Teksten ble omarbeidet og utgitt på nytt i 1860 og 1879. Hovedpersonen er amtmannsdatteren Sofie. I løpet av historien blir vi bl.a. kjent med foreldre og søstre, huslæreren Georg Kold og hans venn legen Müller, den mer eller mindre forkomne Lorenz Brandt, prosten Rein og hans datter Ada. Gjennom Kolds eldre venninne Magrethes dagboknotater, Margrethes blade, får vi innsikt i en reflektert kvinnes syn på samtiden, på selskapeslivet og forholdet mellom de to kjønn. 
Sofie har opplevd at to av hennes tre eldre søstre er blitt giftet bort til menn de egentlig ikke elsket og ble svært ulykkelige. Sofie har sverget på at noe slikt aldri skal skje med henne. Den tredje søsteren, Amalie, gifter seg med en mann hun innbiller seg at hun elsker, men heller ikke dette ekteskapet blir lykkelig. Sofie har god grunn til å være skeptisk til arrangerte ekteskap.
Vi følger Sofie fra sky, følsom og begavet småpike, gjennom hennes forelskelse i Kold, hennes sorg da hun tror at han har forrådt deres hemmelighet, fram til hun inngår fornuftsekteskap med den aktverdige enkemannen, prost Rein som er en god del eldre enn henne. 
Forholdet mellom Sofie og Kold er i begynnelsen anspent. En tid er hun hos en tante i København, og når hun vender tilbake til amtmannsgården, er hun blitt en tiltrekkende ung pike. Det blusser opp hete følelser mellom Sofie og huslæreren, følelser som de prøver å skjule. 
Kold skildres som en sympatisk person, men lett påvirkelig. Samtidig er han noe av en romantisk helt. Han er, som Sofie, kritisk til samtidens konvensjoner, og de opplever at de har mye felles. Hun og Kold havner etter en stund i en situasjon der de røper sin kjærlighet for hverandre. Men da Kold ikke lenge etter får besøk av sin venn, den kyniske Muller, som utesker hans forhold til døtrene i amtmannsfamilien, våger han ikke å tilstå sin kjærlighet til Sofie, og sier til Muller at han kun leker med henne. Dette overhører Sofie uheldigvis, og hennes tillit til Kold er for alltid knust. Det hjelper ikke hva han gjør for å reparere skaden.
Under et familiebesøk hos prost Rein, frir prosten til Sofie. Drevet av sin dype skuffelse over det hun opplever som Kolds svik, og av familiens og samfunnets forventninger, aksepterer hun etter en tid ekteskap. Kold, som på det tidspunkt har forlatt amtmannsgården, får høre om Sofies forlovelse og forsøker å gripe inn og forklare seg på selve bryllupsdagen, men forgjeves. Skildringen av det siste møtet mellom Kold og Sofie er hjerteskjærende. 
Ekteskapet mellom Sofie og prosten blir slett ikke ulykkelig. Hun finner seg til rette, blir budt meningsfylte oppgaver som krever noe av henne, og hun blir oppriktig glad i Reins datter Ada. Men  noe er utvilsomt gått tapt.
Gyali

Geologi

Øya er av vulkansk opprinnelse og ble dannet allerede i slutten av neolittisk tid (steinalderen) og den siste vulkanske aktiviteten var rundt 1460 f.Kr. Det har vært utnyttelse ved gruvedrift av pimpstein som gjort betydelig inngrep i naturen.

Natur

Øya har lite vegetasjon og den er dominert av varme og tørke, men sammenlignet med andre små øyer er den langt mer mangfoldig. Det er fire hovedtyper av vegetasjon: skog av kalabrisk furu (Pinus brutia), kratt og frygana og plantesamfunn av planter som tåler mye sand eller salt.
Forfalne terrasseformasjoner indikerer at det har vært drevet jordbruk. Som økologisk kompensasjon for de betydelige inngrep i naturen og landskapet har det vært drevet beplantning. Det har blitt dokumentert 241 ulike arter av bregner og frøplanter. Den opprinnelige vegetasjonen tilhørte den termomediterrane sonen med eviggrønne trær som vill oliven (Olea europaea var. sylvestris) og johannesbrødtre (Ceratonia siliqua). Det finnes en populasjon av slangeøyefirfisler (Ophisops elegans).

Historie

Øya synes bosatt allerede i gresk steinalder. I den sørvestlige delen av øya er det funnet et gravsted av rektangulære graver hogd i fjellet og rester av bygninger. Flere steder er det funnet neolittisk keramikk. Samfunnet synes å ha levd av hovedsakelig husdyr, landbruk og fiske, men en del eksport av obsidian har nok eksistert, selv om denne ikke kunne konkurrere i kvalitet med obsidian fra øya Milos i Kykladene. Det er funnet obsidian fra både Milos og Gyali på øya Pergousa som ligger rundt 8,5 km sørvest.
Det er også funnet levninger fra hellenistisk tid, blant annet mange fragmenter av keramikk i den nordøstlige delen. En grav i samme område er datert til tidlig kristen tid. Skriftlige kilder om den senere bosetningen eksisterer ikke. Sannsynligvis ble den forlatt grunnet piratangrep. Noen steinhus ble antagelig benyttet sesongmessig. Øybeboerne drev med korn, belgfrukter og druer.
Etter at Italia okkuperte Dodekanesene fra 1912 ble det satt i gang gruvedrift for pimpstein og det ble bygget et lasteanlegg for skip. Jordbruksaktiviteten varte fram til den andre verdenskrig. Senere bodde noen gruvearbeidere med sine familier på øya.
Sivilforsvar

Sivilforsvar er ikke-militære organisasjoner som har til oppgave å komme sivilbefolkningen til hjelp i krig og større ulykker i fredstid.
Sivilforsvar har til formål å forebygge, begrense og avhjelpe skader på personer, eiendom og miljø ved ulykker og katastrofer, herunder krigshandlinger.
De nærmere bestemmelser om virket og bruken av symboler er beskrevet i Genèvekonvensjonen.
Vision for Space Exploration

Vision for Space Exploration (VSE) er et program lansert av USAs institutt for romforskning (United States space policy). Programmet ble offentlig lansert 14. januar 2004 av den daværende president George W. Bush.
Straffeekspedisjon

En straffeekspedisjon er en militær kampanje som har som overordnet mål å straffe en stat eller bestemt en gruppe personer. En slik kampanje gjennomføres vanligvis som svar på observert ulydig eller feil moralsk atferd, men kan også være en form for skjult hevn. Begrepet «straffeekspedisjon» brukes vanligvis om fremrykning mot kolonier eller annekterte provinser, og dermed kan for eksempel Julius Cæsars Galler-felttog betegnes som slike straffeekspedisjoner.