Generalisert angstlidelse

Epidemiologi

En del forskning tyder på at GAD kan gå igjen i familier, og at det kan forverres under stress. GAD debuterer vanligvis ved en tidligere alder og symptomene kan manifestere seg langsommere enn ved de fleste andre angstlidelser. Noen mennesker med GAD rapporterer debut i tidlig voksen alder, vanligvis som en respons på en livsbelastning. GAD kan være kronisk, men med riktig behandling kan det mestres.
Generalisert angstlidelse er to til tre ganger vanligere hos kvinner enn hos menn. Dette funnet ser ut til å være begrenset til kun å gjelde utviklede land.  GAD er også vanlig hos eldre mennesker.

Rus- eller medikamentutløst

Langvarig bruk av benzodiazepiner kan forverre underliggende angst. Det finnes dokumentasjon for at reduksjon av benzodiazepiner kan føre til en lettelse av angstsymptomer. På samme måte er langvarig alkoholbruk assosiert med angstlidelser, og det finnes dokumentasjon for at vedvarende rusfrihet kan resultere i en bedring av angstsymptomer.
Tilfriskning fra bruk av benzodiazepiner har en tendens til å ta mye lenger tid enn tilfriskning fra alkohol, men det er mulig å få tilbake sin tidligere gode helse også for mennesker som har hatt langvarig eller problematisk bruk av benzodiazepiner. Symptomer på angst kan midlertidig forverre seg under alkoholabstinenser eller benzodiazepinabstinenser.

Nevrologi

Generalisert angstlidelse har vært knyttet til avbrutt funksjonell tilkobling av amygdala og dens prosessering av frykt og angst. Sensorisk informasjon kommer til amygdala gjennom kjernen av det basolaterale kompleks. Det basolaterale kompleks prosesserer sensorisk relaterte fryktminner og kommuniserer disses trusselbetydning for hukommelse og sensorisk bearbeiding til andre steder i hjernen, som den mediale prefrontale korteks og den sensoriske korteks.  Hos mennesker med generalisert angstlidelse synes disse tilkoblingene funksjonelt å være mindre distinkte, og det er større grå materie i den sentrale kjernen. En annen forskjell er at amygdala-områdene har redusert tilknytning med insula- og cingulate-områder som kontrollerer generell stimulansprominens, samtidig som de har større tilkobling med parietal korteks og prefrontale kortekskretser som ligger til grunn for eksekutive funksjoner. Sistnevnte tyder på en kompenserende strategi for amygdalas dysfunksjonelle prosessering av angst. Dette er konsistent med kognitive teorier som antyder at det ved GAD er forsøk på å redusere involvering av følelser med kompenserende kognitive strategier.

Behandling

En metaanalyse av 35 studier viser at kognitiv atferdsterapi er mer effektiv på lang sikt enn farmakologisk behandling (medikamenter som SSRI).

Kognitiv atferdsterapi (CBT)

Kognitiv atferdsterapi (CBT) er en psykologisk metode for behandling som innebærer at en terapeut arbeider med pasienten for å forstå hvordan tanker og følelser påvirker atferd. Målet med behandlingen er å endre negative tankemønstre som fører til pasientens angst, og erstatte disse med positive og mer realistiske måter å tenke på. Elementer av behandlingen omfatter eksponeringsstrategier for å la pasienten gradvis konfrontere sine bekymringer og føle seg mer komfortabel i angst-provoserende situasjoner, samt å øve på ferdigheter han eller hun har lært. CBT kan brukes alene eller sammen med medikamenter.
CBT hjelper vanligvis en tredjedel av pasientene i betydelig grad, mens en tredjedel ikke responderer på behandlingen.

Pregabalin

Pregabalin (Lyrica) virker på den spennings-avhengige kalsiumkanalen for å redusere utslipp av nevrotransmittere som glutamat, noradrenalin og substans P. Den terapeutiske effekten kommer etter en uke med bruk og har tilsvarende effektivitet som alprazolam og venlafaksin, men pregabalin har vist seg bedre ved å produsere mer varige terapeutiske effekter for psykiske og somatiske angstsymptomer. Langsiktige studier har vist fortsatt effektivitet uten toleranseutvikling. I motsetning til benzodiazepiner forstyrrer det ikke søvnmønster og produserer mindre alvorlig kognitiv og psykomotorisk svekkelse. Pregabalin har også et lavt potensial for misbruk og avhengighet og kan dermed foretrekkes fremfor benzodiazepiner.

GAD og komorbiditet

I den amerikanske undersøkelsen "the National Comorbidity Survey" (2005), ble 58% av pasienter som var diagnostisert med alvorlig depresjon også diagnostisert med en angstlidelse. Blant disse pasientene var frekvensen av komorbiditet med GAD 17,2 %. Dystymi er den mest utbredte depresjonsdiagnosen hos mennesker med generalisert angstlidelse.
Oppsummert dokumentasjon indikerer at pasienter med komorbid depresjon og angst har en tendens til å ha større alvorlighetsgrad på sykdom og lavere behandlingsrespons enn de som har en av lidelsene. I tillegg er sosialt funksjonsnivå og livskvalitet mer alvorlig svekket. GAD forekommer også ofte sammen med rusmisbruk eller tilstander forbundet med stress, slik som irritabel tarmsyndrom. Pasienter med fysiske symptomer som søvnløshet eller hodepine bør også snakke med legen sin om sine følelser av bekymring og anspenthet. Dette vil kunne hjelpe med å oppdage om en person lider av generalisert angstlidelse.