google/wiki40b huggingface dataset:
Armidia

Utbredelse

Armidia finnes i Europa, én art er registrert fra Norden.

Utseende og levevis

Armidia tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Yxsmedsgränd

Yxsmedsgränd er et smug i Gamla stan i Stockholm. Smuget strekker seg sørover fra Västerlånggatan til Stora Nygatan, og er en parallellgate til Didrik Ficks gränd og Kåkbrinken og krysses av Lilla Nygatan og Munkbrogatan.
Gjennom sin historie har smuget hatt forskjellige navn: Yskemes grenden (1612), Öskiemyss gränden (1623), Yxe Smedes Grenden (1646), Yxe-Smeds gr, Ödesgr, Uttermarks gr (1733), Yxsmedsgränd (1885).

Historie

Gaten het i 1474 Olof Biurs gränd, og det vestre murhuset var i 1488 eid av Anders Persson, bottnakarl fra Bygdeå. Smuget var oppkalt etter Olof Biur som eide hus der; en samtidig person med ham var Anders Svensson Bjur fra Bensbyn som siden ble Stockholms borgermester. I 1488 ble murhuset nordvest i smuget kjøpt av borgermester Bengt Smålänning, og smuget ble siden kalt Benct smalennings borgamestares gränd.
Gaten er i 1612 nevnt som Yskemes grenden og i 1646 som Yxe Smeds Grenden. På Petrus Tillaeus kart fra 1733 er den delt i tre deler: Yxesmedsgränd, Ödesgränd og Uttermarksgränd. Smuget er oppkalt etter en Göran Yskemes som på begynnelsen av 1600-tallet eide huset i smugets øvre ende ved Västerlånggatan der det er sammenbygd med nabokvartalet. Han var dog ifølge Björn Hasselblad (Stockholmskvarter) ikke yxsmed (øksesmed) men derimot nattevakt. Det estiske ordet öitsi-meets og det finske yö-mies betyr nattman eller nattväktare.
Smuget er også nevnt i et av Bellmans verk Fredmans epistlar, epistel 28: ”I går såg jag ditt barn, min Fröja, I Yxsmeds gränd.”
Fylkesvei 6028

Fylkesveg 6028 går mellom Ramberget og Gangstad i Midsund kommune. Veien er 5,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv204.
Echmarcach mac Ragnaill

Echmarcach mac Ragnaill (død 1064) var en norrøn-gælisk konge over Dublin i to perioder (1036–1038 og 1046–1052), og også konge over Man. Han er også beskrevet som konge over Innarenn som ut ifra sammenhengen må bety Rhins of Galloway og hersket sannsynligvis over hele eller deler av Hebridene. Hvem Echmarcachs far Ragnall (Ragnvald eller Ragnar) var er omdiskutert. Ifølge Seán Duffy var han en etterkommer av Ivar av Waterford,, men Benjamin Hudson og Colmán Etchingham har argumentert for at han må være en sønnesønn av Gudrød Haraldsson
Det er sannsynlig at Echmarcach er identisk med Iehmarc, en av tre konger fra nordvest (en annen var Malcolm II av Skottland) som ifølge den angelsaksiske krønike i 1031 underkastet seg Knut den mektige som da var konge over både England og Danmark.
Echmarchac allierte seg med Donnchad mac Briain, konge av Munster og en av dem som rivaliserte om overherredømmet over Irland. Alliansen ble sementert gjennom ekteskap mellom Echmarcachs søster Cacht og Donnchad i 1032. Dersom han var etterkommer av Gudrød Haraldsson var han også sannsynligvis i nær familie med Donnchad mac Gilla Pátraic, konge av Osraige og mellom 1036 og 1039 også konge av Leinster.
I 1036, etter Sigtrygg Silkeskjeggs død, klarte Echmarcach med støtte av Donnchad å ta kontroll over Dublin. Han ble imidlertid fordrevet derfra av Ivar Haraldsson i 1038, og fikk ikke kontroll over byen igjen før i 1046. På høyden av sin karriere kan han ha hersket over hele området rundt Irskesjøen, som konge av Dublin, Man, Hebridene og Galloway.
I 1042 hadde Diarmait mac Maíl na mBó kommet til makten som konge av Leinster, og han skulle vise seg å være en verdig motstander både for Echmarcach og hans allierte Donnchad mac Briain. I 1052 fordrev Diarmait Echmarcach fra Dublin igjen, denne gangen for godt. I 1061 fordrev Diarmaits sønn Murchad ham også fra Man.
En anekdote i Harald Hardrådes saga i Heimskringla har vært knyttet til Echmarcach. det fortelles at Haralds søstersønn Guttorm Gunhildsson ofte var i viking, overvintret i Dublin og var venn med «kong Margad». Ifølge fortellingen drar Guttorm og Margad i 1052 på plyndringstokt sammen til Wales, men begynte å krangle om utbyttet. I den påfølgende kampen dem i mellom ba Guttorm til Olav den hellige, og vant på den måten. Margad ble drept. Denne Margad har av redaktørene av Heimskringla blitt identifisert med Echmarcach, men Margad er sannsynligvis basert på Murchad mac Diarmait. Francis John Byrne skrev at «det er imidlertid sikkert at 'Margad' representerer det irske navnet Murchad». Ettersom verken Echmarcach eller Murchad ble drept i Wales i 1052 må anekdoten uansett avskrives som uhistorisk.
Echmarcach dro til Roma som pilegrim og døde der i 1064. Ifølge Marianus Scottus' Chronicon fra 1082 reiste Echmarcach til Roma sammen med sin gamle allierte og svoger Donnchad, og begge døde der.
Snake River

Elveløp

Snake har sitt utspring ved det kontinentale vannskillet i Yellowstone nasjonalpark. Den renner deretter gjennom Wyoming mot sør gjennom Grand Teton nasjonalpark. Etter Snake River Canyon bøyer den av mot vest, og renner gjennom byene Idaho Falls og Twin Falls. I Idaho ligger American Falls Reservoir, og elva krysser deretter over slettelandet på Snake River Plain. Deretter snur elva mot nord, og danner grensa mellom Idaho og Oregon. Ved Twin Falls danner Snake River de 70 m høye Shoshone Falls, også kalt «Vestens Niagara». 
Sør for Lewiston renner Snake gjennom Hells Canyon, som med en dybde på 2 410 meter er blant de dypeste sluktene i verden. Etter samløpet med elva Clearwater blir elva i delstaten Washington flere ganger oppdemt til strømforsyning, og den munner til slutt ut i Columbia ved Pasco.

Navn

Den kanadiske oppdagelsesreisende David Thompson nedtegnet de lokale indianernes navn for elven som Shawpatin da han ankom elvemunningen i 1800. Da  Lewis og Clarkekspedisjonen krysset over vannskilleti 1805 og ned i elvedalen, kalte de elven Lewis River, Lewis Fork eller Lewis's Fork, ettersom Meriwether Lewis var den første av ekspedisjonsmedlemmene som fikk øye på elven.
De noterte seg også at ded var Snake Indians som bodde langs elven - dette var i virkeligheten shoshoner, og at de kalte elven Ki-moo-e-nim eller Yam-pah-pa (etter en urteplante som vokste langs breddene).
Senere amerikanske oppdagere, av hvem noen hadde deltatt på Lewis-og-Clark-ekspedisjonen, reiste omkring i elvens kildeområder og nedtegnet en rekke forskjellige navn de hørte om elven. Oppdageren  Wilson Price Hunt fra Astor-ekspedisjonen kalte den Mad River. Andre brukte navn som Shoshone River (etter stammen) og Saptin River. Men det var Snake River som ble sittende: Det var avledet fra den S-formede håndbevegelsen som shoshonene hadde som tegnet for svømmende laks. Dette feiltolket oppdagerne som et tegn for slange («Snake»), og det ble elvenavnet.
Johan Anker

Politikk

Da kong Haakon VII og Kronprins Olav i april 1940 var på flukt fra tyske okkupanter og mens det norske administrasjonsrådet i realiteten styrte landet i samarbeid med tyskerne, forsøkte den tyskvennlige Anker å overtale kronprinsen til å begå statskupp.
Sverigedemokratisk Ungdom

Sverigedemokratisk Ungdom (SDU) er et uavhengig politisk ungdomsforbund i Sverige. Det var ungdomsforbundet til Sverigedemokraterna, som imidlertid brøt med organisasjonen i september 2015 etter en langvarig konflikt og etablerte et nytt ungdomsforbund, Ungsvenskarna SDU. 
SDU betegner seg som demokratisk og nasjonalistisk. 
Sverigedemokraternas Ungdomsförbund (SDU) ble dannet første gang i 1993. Dette året startet også utgivelsen av avisen Ung Front. Snart skiftet forbundet navn til Sverigedemokratisk Ungdom. Imidlertid ble det lagt ned i 1995. Begrunnelsen var at det var så svakt at enkeltpersoner med egne ideologier fikk altfor stor innflytelse, og moderpartiet knyttet derfor ungdomsvirksomheten sammen med sin egen organisasjon. I november 1998 ble imidlertid forbundet gjenopprettet, og man vedtok et program.
Kritikere har hevdet at Sverigedemokratisk Ungdom på flere områder fremdeles er en fremmedfiendtlig organisasjon. 
I september 2010 lå medlemsantallet på 2199 personer og Sverigedemokratisk ungdom er dermed stort nok for å kunne søke om statlig støtte. I 2011 ble en søknad om støtte avvist, fordi søknaden ble sagt å ikke være komplett.
Sverigedemokratisk ungdom utgir medlemstidsskriftet Demokraten.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011/Øvrige lister

Resultater i kommunevalget

Tabellene under viser stemmetall og prosent for alle aktuelle kommuner. Kolonnen «rang» viser verdien 1 for kommuner der partiet var størst, verdien 2 der det var nest størst og så videre. Motsatt viser kolonnen «omv. rang» verdien 1 for kommuner der partiet var minst. I kolonnen «ordfører» står navnet på ordføreren, dersom vedkommende er fra det aktuelle partiet, og tilsvarende i kolonnen «varaordfører». Opplysningene om mandattall gjelder ved valgoppgjøret, og om ordfører/varaordfører ved konstituering av kommunestyret. Endringer kan ha skjedd seinere i valgperioden.

Samefolkets parti

Ved fylkestingsvalget stilte Samefolkets parti liste i Finnmark. Lista fikk 1 233 stemmer, det vil si 4,00 prosent av de avgitte stemmene. Dette gav ett mandat i fylkestinget. Partiet blei fylkets sjuende 
største.
The Little White Cloud That Cried

«The Little White Cloud That Cried» er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Johnnie Ray. Den ble publisert i 1951.
Den største hitversjonen ble spilt inn på plate av Ray og The Four Lads i 1951. Innspillingen ble utgitt av Okeh Records med katalognummer 6840. Den lå som nummer to på magasinet Billboards liste samme år. B-siden, «Cry», nådde førsteplassen.
«The Little White Cloud That Cried» krysset også over til Billboards R&B-liste.
Vera Lynn spilte inn en samtidig coverversjon på plate i Storbritannia.
Semprini med rytmeakk. spilte den inn i London 26. mars 1952 som første melodi i medleyen «Hit Medley of Foxtrots. 2. del» sammen med «I'm Lucky to Have You» og «Tell Me Why». Den ble utgitt på His Master's Voice B 10263 og på His Master's Voice A.L. 3223 (sistnevnte i Norge).
Doris Day spilte den også inn på plate i 1950-årene.
Jan Høiland, Bryan Faye and his Orchestra spilte den inn i London 31. mai 1961. Den ble utgitt på singlen Odeon R 4791.
En gjenutgivelse med Wayne Newton og hans syngende brødre fra 1964 lå en kort tid på Billboard Hot 100-singlelisten. Den ble opprinnelig utgitt i 1961.
Torgeir Standal

Biografi

Standall vokste opp i Ørsta, men flyttet til Oslo i 2011. Det tok ikke lang tid før han møtte Natalie Sandtorv og de startet duoen The Jist. Her står møtet mellom vokal og gitar i sentrum og etter to års samarbeid med en mengde opptredener, gav de ut sitt selvtitulerte debutalbum (2014). Albumet ble splt inn i Bergen, og John Hegre kjent fra Jazzkammer, styrte miksing og mastering.
I 2014 gjennomførte The Jist en stor turne der de blant annet spilte en konsert på Madame Claude, Berlin. I 2015 fikk de en strålende mottagelse på Match & Fuse Festival i Warszawa og spilte også i Torino. Standal er også aktiv på lokale scener med prosjekter som tributbandet Wild Things Run Fast, som spiller musikk av Joni Mitchell sammen med musikere som Siril Malmedal Hauge (vokal), Olav Opsvik (piano), Martin Morland (bass) og Henrik Lødøen (trommer).
Etiopias flagg

Etiopias flagg ble tatt i bruk i Etiopia i sin nåværende form 6. februar 1996. 
Fargene for afrikansk enhet – rødt, grønt og gult – stammer fra, og brukes fortsatt i det etiopiske flagget. Disse fargene ble første gang brukt på et kvadratisk nasjonalflagg i 1897, men fargene symboliserte det etiopiske keiserhuset, det salomonske dynasti i mange hundre år før den tid. Den nåværende rekkefølgen på de vannrette stripene ble fastlagt i 1941.
Etiopias riksvåpen, vedtatt i 1996, er symbolet i midten av flagget. Det skal både være en link til den gamle etiopiske sivilisasjonen, som hadde pentagrammet som viktig symbol, samtidig som strålene symboliserer Etiopias forskjellige folkegrupper.

Tidligere flagg

Flagget under Det salomonske dynasti fam til 1974, og har Løven av Judas stamme stående på tre av fire labber. Løven er kronet og holder med en labb en korsstav med vimpel. I hvert hjørne er det en Davidsstjerne.
Ulike motiv ble brukt av Derg og under folkerepublikken 1987-91. I Derg-tiden ble det eksperimentert med ulike emblem i flagget, og flagget ble også brukt uten emblem.
Keiserrikets flagg brukes fortsatt innen rastafaribevegelsen og av andre tilhengere av kongehuset.
Bryting under Middelhavslekene 1959

Bryting under Middelhavslekene 1959. Bryting var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Dat var tredje gangen som Bryting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i seksten øvelser i bryting, kun for menn, åtte vektklasser i fristil og åtte i gresk-romersk stil.  Tyrkia ble beste nasjon med tolv gullmedaljer foran Den forente arabiske republikk med to.
Cochylis

Utseende

Små til middelsstore (de norske artene har vingespenn 9-16 millimeter) viklere, gulaktige eller brunlige på farge. Forvingene er avrundede.

Levevis

Artene i denne slekten kan leve på løvtrær eller på urter fra flere ulike plantefamilier, men hver enkelt art lever gjerne bare på én eller noen få vertsplanter. Mange av artenes larver lever på blomster, men det er også noen som borer inne i stengel eller røtter.
Magellans kors

Magellans kors er en kriminalroman skrevet av den norske forfatteren Roar Sørensen, utgitt januar 2009.
Boka handler om en norsk politimann, Stein Inge Olsen, alias Stingo, som har flyktet fra et trøblete liv i Norge og bosatt seg på Filippinene. Han er i ferd med å ta sitt eget liv da en kvinne på flukt ramler inn døren og trygler om hjelp. Det siste hun rekker å fortelle Stingo før hun dør i armene hans, er at noen har planer om å myrde landets president.
Magellans kors fikk terningskast 5 i VG da den utkom: «Boken har en spenningskurve som minner om en Tina Turner-konsert, med start i hundre og stigning derfra... Du skrus fast i lesestilling. Det blir ikke lett for forfatteren å toppe denne.» Berit Kobro, VG.
Marcialonga 2016

Marcialonga 2016 var den 43. utgaven av Marcialonga. Rennet ble arrangert 31. januar 2016.
Kodeboken

The Code Book: The Science of Secrecy from Ancient Egypt to Quantum Cryptography (norsk: kodeboken: vitenskapen om hemmelighold fra antikkens Egypt til kvantumskryptografi) er en bok av Simon Singh som handler om kryptografines historie. Boken kom ut på engelsk i 1999.
I boka står det blant annet om Vieté-chiffer, Enigma-krypteringen, RSA-kryptering og framtidens Kvantekryptografi.
Skutskär

Skutskär er et tettsted som ligger i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. Det er Älvkarleby kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 6 075 innbyggere, hvorav 5 767 i Älvkarleby kommune og 308 i Gävle kommune i Gästrikland.
Skutskär ligger ved Dalälven helt nord i Uppland, cirka 15 kilometer sørøst for Gävle.
Thomas Kahlenberg

Karriere

Kahlenberg spilte 97 kamper for Brøndby IF i den danske superligaen og scoret 28 mål i perioden 2001–2005, før han ble solgt til franske AJ Auxerre. Der spilte han med det alltid krevende draktnummer 10. Han var også klubbens kaptein. Den 28. mai 2009 ble Kahlenberg presentert som ny spiller i VfL Wolfsburg, fra 1. juli 2009. Han ble dermed den første forsterkningen til laget etter at de tok mesterskapet tilbake.
Fullrigger «Najade»

Krigsforlis

Fullriggeren «Najade» lastet med oljekaker var på reise fra Galveston til Danmark. 21. mars 1917 ble hun angrepet og torpedert av den tyske ubåten U 59 nordøst av Orknøyene Hele besetningen på 21 mann omkom.
Ferruccio Busoni

Liv og karriere

Busoni var det eneste barnet til den italienske klarinettvirtuosen Giovanni Battista Busoni og pianisten Anna Bini fra Trieste. Moren var av tysk avstamming og Busoni vokste opp som tospråklig. Foreldrene turnerte mye, så sønnen vokste stort sett opp hos besteforeldrene i Trieste.
Busoni var et vidunderbarn med pianodebut i sjuårsalderen. Som pianist, komponist og improvisator debuterte han ti år gammel i Wien. Her fikk han møte Franz Liszt, Johannes Brahms og Anton Rubinstein. I 1881 ble Busoni medlem av Accademia Filarmonica di Bologna, han var da femten år. Fra 1886 underviste han ved konservatoriet i Leipzig, og fra 1888 var han pianolærer ved konservatoriet i Helsingfors. Han ble her venn av Jean Sibelius, og introduserte senere musikken til Sibelius for et kontinentalt publikum.  I 1894, etter mellomstasjoner i Moskva  (1890 til 1891) og Boston (1891 til 1894), slo Busoni seg endelig ned i Berlin.
I Helsinki ble Busoni kjent med Gerda Sjöstrand (1862–1956), datter av den svenske skulptøren Carl Eneas Sjöstrand, og giftet seg med henne mens han var i Moskva. Sammen fikk de sønnene Benvenuto og Rafaello.
Under første verdenskrig bodde Busoni i eksil i Zürich. Fra 1920 og til sin død underviste han en mesterklasse i komposisjon ved Preußische Akademie der Künste i Berlin.

Virke

Ferruccio Busoni publiserte blant annet klaververk av Johann Sebastian Bach og Franz Liszt. Hans mange endringer, varianter og utvidelser ble møtt med kritikk, men Busoni kontret med at selv om komponistenes kunstneriske ideer var fullkomne, var ikke nødvendigvis den satstekniske utførelsen det samme. Som dirigent lå samtidsmusikken hans hjerte nærmest.
I første utgave av Entwurf einer neuen Ästhetik der Tonkunst (1907) utviklet Busonis blant annet tanker om mikrotonalitet og elektronisk musikk, men brukte aldri ideene sine i praksis. En omarbeidet utgave fra 1916, utløste heftige kontroverser, og antimodernisten Hans Pfitzner svarte i 1917 med skriftet Futuristengefahr («Futuristfare»).
I Entwurf... hevder Busoni at musikken bør være et destillat av fortidens musikk, samtidig som noe nytt skapes, og mange av hans egne verk er basert på tidlige tiders musikk, spesielt Johann Sebastian Bach. Busonis mest kjente og største klaververk, Fantasia Contrappuntistica (1910) er en utvidet fantasi over den siste, ufullendte fugen i Bachs Die Kunst der Fuge. I dette verket anvender han mange av Bachs melodiske figurer, spesielt motivet over tonene B-A-C-H fra kvadruppelfugen. Busoni reviderte verket en rekke ganger og arrangerte det for to pianoer. Det er også laget versjoner for orgel og for orkester.
LISREL

LISREL er et akronym for lineære strukturelle forhold (engelsk: «linear structural relations») og viser til en statistisk programvarepakke som benyttes som et analyseverktøy for modellering av strukturligninger. LISREL består av en rekke tilleggsprogrammer som blant annet PRELIS for manipulering av data og enkel statistiske analyser, MULTILEV for multippel regresjonsanalyse og SURVEYGLIM for generelle lineære modeller. LISREL har også en funksjon som gjør det mulig å uttrykke strukturligninger som stidiagrammer, noe som gjør det mulig for brukere med liten erfaring i strukturligninger til likevel å utføre kompliserte analyser.
LISREL er hovedsakelig kommandostyrt, men nyere versjoner har også et grafisk brukergrensesnitt. Den nyeste versjon av LISREL, per januar 2012, er LISREL 8,8.
LISREL ble utviklet på 1970-tallet av de svenske statistikerne Karl Jöreskog, den gang forsker ved Educational Testing Service (ETS) i Princeton i New Jersey, og Dag Sörbom; begge ble senere professorer ved Uppsala universitet i Sverige.
Top Ten Money Making Stars Poll

Top Ten Money Making Stars Poll er en årlig liste over de mest innbringende skuespillerne i USA. Listen har blitt offentliggjort hvert år siden 1932 av Quigley Publishing Company. Den baserer seg på avstemninger fra kinoeiere, som oppgir de ti mest innbringende skuespillerne fra det foregående året. Listen publiseres i International Motion Picture Almanac.
I løpet av de 75 årene som den har blitt publisert er det John Wayne som har vært innom topp-ti flest ganger med 25 plasseringer. Tom Cruise har hatt førsteplassen sju ganger, noe som er rekord.
I 2008 ble Will Smith rangert som den mest innbringende skuespilleren, og ble med det den andre afroamerikanske skuespilleren i historien som toppet listen etter Sidney Poitiers førsteplass i 1968.
Perlitt

Perlitt er et tofase stål med 0,8 % karbon. Perlitt har en karakteristisk lamellstruktur av ferritt og sementitt (Fe₃C). Det er denne lamellstrukturen som er mye av årsaken til styrken til stålet.
Navnet kommer av at overflaten har en perlemorliknende farge.
Strukturen oppstår ved en langsom avkjøling av stålet fra 723 grader Celcius til romtemperatur. Ved en hurtigere nedkjøling dannes bainitt.
Cementitten påvirker hardheten minst når den foreligger i grove runde partikler med stor innbyrdes avstand. Det er også den vanligste formen når cementitten får tilstrekkelig tid til å endre seg. En vil derfor oftest gi cementitten tid til denne omdanningen før en starter nedkjølingen.
Stål med perlittisk eller nesten-perlittisk mikrostruktur kan trekkes til tynne tråder. Slike tråder er ofte satt sammen til ståltau. Kaldtrukne perlittråder kan ha flytegrenser på flere tusen megapascal. Det gjør perlitt til et av de sterkeste konstruksjonsmaterialer vi har. Maksimal strekkstyrke er funnet å være over 6000 MPa. Selv om perlitt brukes i mange tekniske anvendelser, er opprinnelsen til den ekstreme styrken dårlig forstått. Kaldtrekkingen styrker perlitten ved forbedring av lamellestrukturene, gir delvis kjemisk nedbryting av sementitt, og en overgang fra krystallinsk til amorf sementitt.
Metal Storm

Metal Storm (også kjent som bare MS) er et online magazin spesialisert innen heavy metal-sjangeren. Magazinet er stasjonert i Tallinn i Estland. November 2008 hadde nettsiden 3588 band profiler, 4671 anmeldelser og 6280 nyhetsartikkler. Magazinet blir regnet som det tredje mest populære musikknettsiden innen heavy metal-musikk i verden.
Salzgitter

Historie

Salzgitter har sitt opphav på begynnelsen av 1300-tallet rundt saltkilder nær landsbyen Verpstedt (senere Vöppstedt). Navnet utviklet seg fra nabolandsbyen Gitter (som i dag er en landsby) og ble først nevnt i 1347. Etter 200 år med saltverk ved forskjellige kilder fikk bøndene i området som i dag er Salzgitter byrettigheter, men mistet disse da byen kom inn under hertugdømmet Braunschweig-Lüneburg på begynnelsen av 1500-tallet. Da byen ble overført til Preussen i 1803 fikk Salzgitter igjen byrettigheter, men i 1815 ble de igjen fjernet da den ble en del av Kongedømmet Hannover.
I 1830 ble det opprettet et saltbad i Salzgitter.
Etter at Kongedømmet Hannover ble en del av Preussen i 1866, ble Salzgitter en kommune i Preussen, som fikk byrettigheter igjen i 1929. Før dette hadde Vorsalz og Liebenhall blitt innlemmet (1926, 1928). I 1936 ble Kniestedt innlemmet, og i 1938 tettstedet Gitter. Fra 1942 hadde den unge byen fått 29 bydelar. 1. april 1942 ble den kreisfrie byen Watenstedt-Salzgitter (omdøpt til Salzgitter i 1951) dannet ved at landkreisene Goslar og Wolfenbüttel ble slått sammen med byen Salzgitter.
I 1937 begynte gruvedrift etter jernmalm og et jernverk ble bygget. I oktober 1942 ble en underavdeling av Neuengamme konsentrasjonsleir opprettet for å gi slavearbeidere til jernverkene. Denne store leiren hadde 2 800 fanger. Det var tre konsentrasjonsleire i Salzgitter under krigen, og byen ble hardt rammet av amerikanske og britiske bombetokt. Etter krigen ble Braunschweig med Salzgitter en del av delstaten Niedersachsen.