Leatherface

Leatherface er en rollefigur i filmen The Texas Chainsaw Massacre (Motorsagsmassakren), samt i alle fem oppfølgerfilmene som er utgitt siden originalen kom ut i 1974. Han er en av de første slasherfilm-skurkene. Figuren har fått navnet «Leatherface» ettersom han bærer en maske av menneskehud, og han er også en kannibal.
Leatherface fremstilles som «sterkt mentalt tilbakestående og sinnssyk», og han bruker ofte motorsag og slegge for å slakte sine ofre. Han bor sammen med en familie av andre sinnssyke kannibaler, som ofte mishandler han voldelig. Figuren var delvis inspirert av den notoriske seriemorderen Ed Gein, som også iførte seg plagg laget av hud fra ofrene sine.

Motorsagmassakren (1974)

Figuren ble i den første filmen spilt av islendingen Gunnar Hansen. Leatherface's egentlige navn forblir her ukjent, men i den andre filmen blir han kalt «Bubba» av sin eldre bror Chop Top. 
I den opprinnelige filmen blir Leatherface aldri sett uten sin menneskehud-maske på. Grunnen til dette er ukjent. Han skiller seg fra andre drapsmenn på film ved at han ikke i seg selv er sadistisk eller ond, men mentalt tilbakestående og mesteparten av tiden bare gjør det som familien hans sier han skal gjøre. Hansen har uttalt at Leatherface er «fullstendig under familiens kontroll. Han vil gjøre hva som helst de ber han om. Han er litt redd for dem.» Tobe Hooper har i dokumentarfilmen The Shocking Truth fremholdt at Leatherface er en «stor baby» som dreper i selvforsvar fordi han føler seg truet, og påpekte at i den første filmen var Leatherface faktisk skremt av alle de nye menneskene som kom inn i huset hans.
Menneskene som Leatherface dreper blir etterpå brukt som grillmat og chili, som blir solgt av hans betydelig eldre bror, Drayton Sawyer. Foruten Leatherface og Drayton består Sawyer-klanen av to andre brødre, Nubbins og Chop Top, samt Bestefar og Bestemor (egentlige navn ukjent).

Etterfølgende filmer

Forut for nyinnspillingen i 2003 ble det utgitt tre etterfølgere til Tobe Hoopers original. Mens den første etterfølgeren var en direkte etterfølger til den opprinnelige filmen, så var handlingen de to andre uten sammenheng med de to første, og i begge filmene opptrådte Leatherface sammen med helt forskjellige familier.
The Texas Chainsaw Massacre 2 er altså en direkte etterfølger til originalen fra 1974, men er mere «campy» og overdrevet enn originalen. Leatherface spilles her av Bill Johnson. Tobe Hooper sa på The Shocking Truth at han i den opprinnelige filmen ønsket å utvide den mørke komedien, et element han følte at ingen egentlig forsto. I denne filmen blir Leatherface forelsket i et av ofrene sine, og i en scene flår han ansiktet av en av hennes venninner (som fremdeles er i live) og plasserer det på henne for å skjule henne for Drayton and Chop-Top
Den tredje filmen i serien, med tittelen Leatherface: Texas Chainsaw Massacre III, og med R.A. Mihailoff i rollen som Leatherface, foregår som nevnt i sin egen kontinuitet, uten sammenheng med de to foregående filmene. Filmmakerne forsøkte å gjøre serien mørkere og grovere som i originalen, men innblanding fra MPAA ødela denne visjonen og tvang dem til å tone den ned og å forandre slutten. En uklippet versjon ble utgitt i 2003. Leatherface har en datter i denne filmen, muligens fra en voldtekt.
I den fjerde filmen Texas Chainsaw Massacre: The Next Generation (også kjent som Return Of The Texas Chainsaw Massacre), dukker igjen Leatherface opp, denne gang spilt av Robert Jacks. I denne versjonen er Leatherface uforklarlig nok ikke en kannibal men en pizza-spisende transvestitt som er involvert i en Illuminati-konspirasjon for å sørge for at samfunnet blir forsynt med en kilde til skrekk.

Nyinnspilling 2003 og The Beginning

I 2003 ble det gitt ut en nyinnspilling av originalen, Motorsagmassakren (2003). Denne filmens suksess gjorde at The Texas Chainsaw Massacre: The Beginning ble utgitt i 2006. Handlingen i denne filmen foregår før den første, og graver i opphavet til Leatherface og hans sadistiske og kannibalistiske familie.
I denne filmen er Leatherface' egentlige navn Thomas Brown Hewitt. Hans mor døde da han ble født på kjøttfabrikken hvor hun jobbet og Thomas ble etterlatt for å dø i en søppelcontainer. Luda May Hewitt fant han og tok han hjem for å oppdra han. Producer Brad Fuller sier: «Hewitt-familien oppdrar Leatherface som sin egen. Men på mange måter var Thomas Hewitt mer et husdyr enn et medlem av familien. Samtidig elsker og beundrer de hverandre, om enn på merkelige og uvanlige måter.»
I denne kontinuiteten lider Leatherface av et misdannet ansikt og en hudsykdom som tæret vekk mesteparten av nesen. På grunn av misdannelsen ble Hewitt grusomt behandlet av sine jevnaldrende som barn. Han bar en liten lærmaske for å dekke over deformasjonen, og arbeidet på samme kjøttfabrikk som sin biologiske mor. Han hadde også en tendens til selv-lemlesting, og ble diagnostisert som mentalt tilbakestående da han var 12.
Etter at helseinspektører stengte fabrikken fikk Hewitt beskjed om å forlate den. Da han ikke gjorde det ble han mobbet og kalt «åndssvak» og et «dumt dyr». Hewitt drepte sjefen med en slagge, og fant senere en motorsag i fabrikken for senere bruk. Da den lokale sheriffen, Winston Hoyt, prøvde å arrestere han, kom Thomas's onkel Charlie til hans unnsetning og drepte sheriffen, og tok senere over identiteten hans. Thomas laget seg senere en maske av menneskehud ved å skjære ansiktet av et av ofrene sine etter å ha drept han.
Selv om Leatherface her fremdeles blir manipulert av familien sin, så får han noe mere omsorg og blir mindre mishandlet enn i klassikeren fra 1974. Hans mor er svært beskyttende overfor sin sønn og hennes avsky mot tenåringene skyldes delvis de grusomhetene som Leatherface ble utsatt for av sine jevnaldrende. 
I nyinnspillingens høydepunkt blir motorsagarmen hans kappet av med ei kjøttøks av Erin Hardesty, men han overlevde angrepet. Han rømte etter at politiet oppdaget ranchhuset hans og fant levningene av 33 mennesker. Men åstedet var ikke skikkelig sikret, og mens de filmet bevismateriale i kjelleren ble to betjenter angrepet og drept, mens Leatherface unnslapp og ble aldri funnet.

Masken

I originalen fra 1974 bærer Leatherface tre forskjellige masker: «Drapsmasken», «bestemormasken» og «vakker kvinne-masken». Gunnar Hansen kommenterte at «grunnen til at han brukte maske var, ifølge Tobe og Kim, at masken i virkeligheten bestemte hans personlighet. Hvem han ønsket å være den dagen bestemte hvilken maske han tok på seg. Så da Kokken kom hjem med Sally var Leatherface iført bestemormasken og han hadde på seg et forkle og bar på en treskje – han vil være huslig og hjelpsom på kjøkkenet. Til middag hadde han på seg et annet ansikt – den vakre kvinnen, som har makeup». 
Hansen la senere til at «ideen med masken er at det er ingen personlighet under masken. Det var ideen som Tobe og Kim fortalte det. Da de skapte figuren, sa de at han måtte ta på seg masker for å kunne uttrykke seg, fordi han selv ikke kunne det. ... Slik vi forsøkte å fremstille han er det ingenting under masken, hvilket er det som gjør han så skremmende.»
Nyinnspillingen bød på en mere konkret forklaring på hvorfor Leatherface brukte masker. Som barn tæret en misdannelse bort storparten av nesen hans og gjorde han til mål for grusom mobbing. Før han begynte å drepe folk hadde han på seg dyreskinn og lærmasker som dekte deler av ansiktet. Senere begynte han å flå noen av ofrene sine og bruke ansiktene deres som masker. I motsetning til i originalen ser ikke Leatherface ut til å ha forskjellige masker for forskjellige formål, selv om han byttet maske fra tid til annen.