google/wiki40b huggingface dataset:
Elfrida Vipont

Liv

Hun var datter av en lege, og studerte historie ved University of Manchester inntil hun avbrøt studiene for å følge en karriere som sangerinne. Hun giftet seg i 1926 med teknikeren R. Percy Foulds, og de fikk fire døtre. Allerede mens barna var små begynte hun å skrive, i et variert forfatterskap som både omfattet skjønnlitteratur, korte biografier og litteratur til bruk innenfor Vennenes samfunn (Kvekerne), hvor hun var et aktivt medlem. 
Under annen verdenskrig ble hun rektor på Kvekernes skole Yealand i Lancashire.

Bøker

Hun utga bøker for ulike formål under ulike psevdonym. Hun skrev guttebøker, som den historiske romanen Blow the Man Down… (1939), som Charles Vipont; mens de kristelige skriftene ble utgitt under navnet E. V. Foulds.
Hovedpersonen i The Lark in the Morn (1948) og The Lark on the Wing (1950) heter Kit Haverard, og har et livsløp som kan minne om forfatterens eget: kvekerbakgrunn og sangerkarriere. Tre påfølgende bøker oppfattes som en fortsettelse av bøkene om Kit; det handler om hennes niese Laura Haverard i The Spring of the Year (1957), Flowering Spring (1960) og The Pavilion (1969).
Sammen med illustratøren Raymond Briggs utga hun i 1969 The Elephant and the Bad Baby, en komisk oppdragelseshistorie om barnet som ikke har lært å si «Please».
Bøkene finnes ikke på norsk.
Södra Sandby

Södra Sandby er et tettsted i Lund kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 6 136 innbyggere.
Lötschberg Base Tunnel

Lötschberg Base Tunnel er en jernbanetunnel i Sveits. Den er 34,6 km lang og er dermed Europas nest lengste jernbanetunnel og verdens lengste landtunnel. Den ble offisielt åpnet den 15. juni 2007 og reduserer reisetiden mellom Tyskland og Italia med en tredjedel. Tunnelen har kostet 4,3 milliarder sveitsiske franc. 
Tunnelen er en del av det større prosjektet AlpTransit, hvor det også skal bygges en ny Gotthardtunnel, ferdig ca. 2015. En vesentlig del av gjennomfartstrafikken i Sveits som nå går på vei vil da flyttes over på de nye jernbanelinjene.
Grimsmoen naturreservat

Grimsmoen i Folldal er den største løsmasseavsetningen i innlandsnorge. 
De mektige lagene av sand og grus ble bygget opp mens området lå på bunnen av en bredemt sjø. I siste glasiale periode drenerte breen vann nordover Atndalen mot Folldal og i prosessen ble det her skapt eskere, dreneringsspor, morenerygger og dødisgroper som viser tilførselsveiene for materialet.
På toppen av sandavsetningen kan man blant annet se sanddyner som er dannet ved at finkornet, tørr sand føres med vinden og legges opp i sanddyner på samme måte som i en ørken. Dette er mulig fordi klimaet i Folldal er svært tørt.
Elva Grimsa meandrer dypt nedskåret i moen før utløpet i Folla ved Grimsbu. 
På grunn av sin utforming, størrelse og beliggenhet har Grimsmoen en enestående plass i dokumentasjonen av isavsmeltingsforløpet i innlandsområdene i Midt-Norge, og området har i dag status som naturreservat.
Omtrent midt i naturreservatet ligger Folldal flyplass, med veiforbindelse tvers over reservatet. Motorisert ferdsel er imidlertid forbudt i reservatet.
Le Point

Le Point er et fransk ukentlig nyhetsmagasin. Det ble grunnlagt i 1972 av en gruppe journalister som ett år tidligere hadde forlatt redaksjonen i tidsskriftet L'Express, som var eid av Jean-Jacques Servan-Schreiber, député (medlem av Frankrikes nasjonalforsamling) for Parti radical.
Le Point la seg nær opptil de engelskspråklige tidsskriftene Time Magazine og Newsweek. Etter en temmelig vanskelig start i september 1972, ble det snart en betydelig konkurrent til L'Express. Tidsskriftet har skiftet eiere flere ganger, i dag eies det av Pinault-Printemps-Redoute til François Pinault.
Domino (sang fra 1951)

«Domino» er en fransk populærmusikksang. Den ble skrevet i 1951 med melodi av Louis Ferrari. Den franske originalteksten bler skrevet av Jacques Plante og den engelske teksten ble skrevet av Don Raye.
Slagerversjoner ble spilt inn på plate av Tony Martin og Bing Crosby. Sangen har også blitt spilt inn av Doris Day og Andy Williams.
Tony Martin with Henri René and His Orchestra spilte den inn i Hollywood 2. oktober 1950. Den ble utgitt på RCA Victor 20-4343A (i USA), på His Master's Voice B 10167 og på His Master's Voice A.L. 3198 (sistenvnte i Norge).
Innspillingen med Bing Crosby ble utgitt av Decca Records med katalognummeret 27830.

Norsk versjon

Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den også tittelen «Domino».
Jan Böhmermann

Erdoğan-saken

Böhmermann ble i april 2016 kjent for å ha publisert et satirisk dikt over Tyrkias president Erdoğan. Tyrkias regjering fremsatte deretter krav om straffereaksjoner mot skuespilleren. Den tyske regjeringen meddelte 15. april 2016 at den ville gi fullmakt til straffeforfølgelse av Böhmermann, for å ha fornærmet et utenlandsk statsoverhode. Regjeringen som besto av en koalisjon mellom SPD, CDU og CSU, gjorde vedtaket mot SPDs stemmer. 
Kansler Angela Merkel understreket at de tyske statsadvokater og domstolene ville opptre uavhengige av regjeringen. Hun ga videre uttrykk for at den aktuelle lovhjemmel, straffelovens § 103, skulle oppheves. Den samme oppfatning om å oppheve bestemmelsen ble uttrykt av justisministeren, Heiko Maas. Maas mente at tanken om en majestetsfornærmelse ikke lengre passet i landets strafferett. Sahra Wagenknecht fra Die Linke, betegnet regjeringens handling som et uutholdelig kowtow.
Livet i Finnskogarna

«Livet i Finnskogarna» er et musikkstykke som var ett av Calle Jularbos mest kjente. Vanligvis blir det spilt på trekkspill.
Psevdonymet Svarta Masken har skrevet en svensk tekst.
På den turnéen som etterfulgte Hasseåtage-revyen Gröna Hund (oppført i 1962) fremførte Tage Danielsson en tekst som han hadde skrevet selv: «Först går det upp, så går det ned, så går det upp...».
Ullevål Hageby

Ullevål Hageby er et boligstrøk i bydel Nordre Aker i Oslo, oppkalt etter – og ligger på deler av – Store Ullevål gård. Boligene i Ullevål Hageby utgjør borettslaget Oslo Havebyselskap. Det bor 2337 personer i strøket (1.1.2009).

Avgrensning

Ullevål Hageby er 300 dekar stort og er avgrenset av Sognsvannsbanen i nord, gaten Langlia i nordøst/øst, Ullevål universitetssykehus område i sørøst og sør, og gatene først Sognsveien deretter Vestgrensa i vest. Vestgrensa følger den gamle gårdsgrenselinjen mellom
Store Ullevål gård og Øvre Blindern gård, mens Langlia følger de gamle gårdsgrensene mellom Store Ullevål og mot Tåsen og Berg.
Navnene går mye igjen i nabostrøkene: Hagebyen har Sogn i nord (på andre siden av Sognsvannbanen), Berg i nordøst, Tåsen i øst, Ullevål universitetssykehus i sør, og Blindern i vest.

Hagebytanken

Hagebyen ble anlagt 1915–1922, og består av 116 bygninger med 654 boliger. Det gjør den til den største hageforstad i landet. Ullevål Hageby ble planlagt som «hus for smaakaarsfolk» -- arbeiderne skulle ut av kasernene og inn i sunne boliger med bedre plass og egen hageflekk. Men det ble i hovedsak middelklassen som sikret seg en bit av hagebyidyllen, og kvadratmeterprisene ligger i dag i Oslos øverste prisskikt.
Grunnen tilhørte opprinnelig Store Ullevål gård, som kommunen hadde kjøpt i 1909. Bebyggelsen består av murbygninger: Villaer, todelte hus, firefamiliehus og lengder med flere leiligheter. En engelskinspirert hagebymodell danner grunnlaget for anlegget. Modellen kommer fra Ebenezer Howard som presenterte den først i boken Tomorrow i 1898 og i en bearbeidet utgave av boken Garden Cities of Tomorrow i 1902. Ideen var å anlegge mindre selvforsynte enheter utenfor storbyene.

Arkitekter

Arkitekt Oscar Hoff er ansvarlig for helhetsutformingen av hagebyen, med bidrag fra arkitekt Adolf Jensen Talberg samt arkitekt og mangeårig byplansjef Harald Hals. Den sistnevnte har gitt navn til Harald Hals' park i den nordlige enden av hagebyen.

Beboernes krigsinnsats

I okkupasjonstiden 1940-1945 kom Ullevål Hageby til å spille en spesiell rolle ved at flere aktive motstandsmenn kom fra dette området. Det gjaldt også lederen for den hemmelige militære etterretningsorganisasjonen XU, Arvid Storsveen. Mennene fra området som ga sitt i liv i kampen mot nazismen, har fått sitt monument i minneparken vis-à-vis Ullevål skole. Det er utført i bronse av Joseph Grimeland, og ble avduket 1948.

TV

Hagebyen er ramme for NRK-serien «Kampen for tilværelsen», som hadde første sesong i 2014.
Pyrapractus

Utseende

Middelsstore (15 - 20 millimeter), slanke, rødbrunlige til mørkbrune smellere. Hannene har kamformede antenner. Pronotum har spisst, skrått uttrukne bakhjørner.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Madagaskar og Mauritius.
Chun'an

Chun'an (kinesisk: 淳安县; pinyin: Chún'ān Xiàn) er et fylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det tilhører den subprovinsielle byen Hangzhou.
Fylket hadde 449 610 innbyggere i 1999.
Metal Merchants Festival

Metal Merchants Festival er en heavy metal-musikkfestival som avholdes årlig i Oslo i januar.
Festivalen ble første gang holdt 30.-31. januar 2009 i Kanonhallen. I 2010 avholdes festivalen 29.-30. januar på John Dee Live Club & Pub.
Boller i karry

Boller i karry er en dansk rett som serveres med ris og består av kokte kjøttboller i en tykk saus laget på vannet fra de kokte kjøttbollene, karry, løk, eple og evt. andre ingredienser. Retten som stammer fra omkring 1935 og dermed en ganske gammel oppskrift, er fremdeles en populær spise hos danskene.
Kai (Chongqing)

Kai (kinesisk: 开县; pinyin: Kāi Xiàn) er et fylke i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina.
I 1999 var befolkningen på 1 470 757 innbyggere, og 1 520 000 i 2003.
Baihe kullkraftverk ligger i fylket.
Edinburgh Waverley stasjon

Trafikk

Stasjonen ligger ved møtet mellom East Coast Main Line og Edinburgh-grenen av West Coast Main Line. Den betjenes av jernbaneselskapene Virgin Trains, First TransPennine Express, Abellio ScotRail, Serco og CrossCountry.
Fra øst innkommer til Waverley Station fjerntrafikk fra England langs East Coast Main Line og regiontrafikk fra Newcraighall og North Berwick. Til 1969 og etter gjenåpningen i 2015 gjelder det også tog på Waverley Line. Fra vest mottar stasjonen tog på en sidegren fra West Coast Main Line – som direkte tog fra  Aberdeen til Bournemouth eller Manchester – og dessuten ell annen trafikk fra Skottland, som fra Glasgow Central og Glasgow Queen Street.
Ilulissat kommune

Geografi og klima

Kommunen hadde et samlet areal på 47 000 km², hvorav 35.500 km² er dekket av is, og 6 000 km² er vann.
Sydligste punkt er rett ved innlandsisen, ved Tiningilik. Vestligste punkt er Nuussuaq. Kommunens høyeste punkt er ved Paatuut Puiattua, 2 010 moh. 
Det er midnattssol fra 21. mai til 24. juli, og mørketiden er fra ca. 1. desember til 12. januar.
Meteorologisk stasjon

Værstasjon er et sted hvor det blir foretatt meteorologiske observasjoner og målinger. Værstasjoner er enten bemannede eller automatiserte. Stasjonene tjener ulikt formål, eksempelvis vindmåling, nedbørsmåling, siktmåling (særlig til havs), lufttrykksmåling, osv. Både faste stasjoner og værballonger kan dessuten ha radiosonder for overføring av automatiske data til anlegg på bakken. Enkelte stasjoner ved kysten kan i tillegg ha utstyr for å utføre oseanografiske observasjoner, eksempelvis måling av saltholdighet eller algemengde. Basert på værstasjonene avleses de meteorologiske fenomenene over større områder og gir grunnlag for å publisere værkart. 
For værvarslingsformål eksisterer det et internasjonalt samarbeid for utveksling av meteorologiske observasjoner. Dette samarbeidet er koordinert av Verdens meteorologiorganisasjon (WMO). Disse observasjonene blir utført til samme tidspunkt og man kaller derfor slike observasjoner for synoptiske observasjoner. Tradisjonelt har synoptiske observasjoner vært utvekslet internasjonalt i SYNOP-formatet.
Meteorologisk institutt opererte fra 1948 et eget værskip - Polarfront . Dette ble som verdens siste i sitt slag tatt ut av drift i 2010 og erstattet av observasjon fra bøye. Meteorologisk institutt har samtidig tilgang til et økende antall værstasjoner på oljeplattformer langt til havs, eksempelvis utenfor Finnmark (Goliat), på Haltenbanken og på de største feltene i Nordsjøen.
Hästhagen

Hästhagen er et tettsted i Nacka kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 499 innbyggere.
Tame (Stor-Manchester)

Elvas løp

Tame begynner som en minstevannføring fra Readycon Dean-reservoaret 2 km nordøst for landsbyen Denshaw på vestsiden av Penninene, like ved grensa mellom Stor-Manchester og West Yorkshire. Vannskillet går noe lengre nord på lyngheiene, på West Yorkshires side av grensa, like ved Pennine Way. Det høyeste punktet i nedbørfeltet er Black Chew Head (542 moh), som også er Stor-Manchesters høyeste punkt.
Fra kilden renner elva i ei hovedsakelig sørlig retning gjennom Delph, Uppermill, Mossley, Stalybridge, Ashton-under-Lyne, Dukinfield, Haughton Green, Denton og Hyde. I byen Stockport flyter Tame til slutt sammen med elva Goyt og danner elva Mersey, som fortsetter mot vest til den munner ut i Irskesjøen ved Liverpool.
På 1800-tallet medførte konsentrasjonen av industri i de nevnte byene at Tame ble en svært forurenset vannvei. Tiltak mot forurensing gjennomført de 30 siste årene av 1900-tallet har resultert betydelige forbedringer i vannkvaliteten. Rundt to tredjedeler av vannføringen ved samløpet ved Goyt har passert gjennom et kloakkrensealegg.
Santiago Ramón y Cajal

Bakgrunn

Som barn ble Ramón y Cajal overført fra skole til skole på grunn av dårlig oppførsel og anti-autoritære holdninger. Det er en illustrasjon både på hans opprørskhet og begavelse at Ramón y Cajal ble fengslet som elleveåring, etter å ha ødelagt byporten der han bodde med en hjemmelaget kanon.
Ramón y Cajals far var selv lege. Etter at faren til slutt begynte å lære ham opp hjemme, ble Ramón y Cajal interessert i biologi. Sommeren 1868 tok faren ham med til gravlunder for å finne menneskelige levninger som kunne brukes til anatomiske studier. Å lage skisser av bein ble et vendepunkt for sønnen, som bestemets seg for å studere medisin.

Medisiner

Santiago Ramón y Cajal publiserte fra 1880 en stor mengde vitenskapelige arbeider, for det meste berørende nervevevenes histologi, av hvilke mange fikk grunnleggende betydning for nerve- og hjerneforskningen. Han ble således en av de store pionérer innen utforskningen av nervesystemet, og var den som oppdaget at nervesystemet består av milliarder av enkeltceller.
Han beskrev disse cellene, kalt nevroner, og gjorde i tillegg en rekke andre oppdagelser. Ramón y Cajal var den første til å innse at nevroner overfører elektrisk strøm bare i én retning, fra dendrittene ned til enden av aksonet.
Ramón y Cajals oppdagelser ble gjort på grunnlag av Camillo Golgis teknikk for å synliggjøre nevroner. De to delte også nobelprisen i 1906. Likevel var de hele tiden vitenskapelige rivaler, og Golgi aksepterte aldri Ramón y Cajals store oppdagelse -- at nevronene er selvstendige enheter.
I en periode på 10 år bodde Santiago Ramón y Cajal i Ayerbe, og det er opprettet et museum til minne om ham der.
Max-Reinhardt-Seminar

Max-Reinhardt-Seminar er avdelingen for skuespill og regi ved Universität für Musik und darstellende Kunst Wien. Seminaret holder til i Palais Cumberland. Det ledes av professor Hubertus Petroll.

Historie

Seminarets historie startet i 1852 med grunnleggelsen av Lehrgang für Declamation und Mimik. I 1929 ble Max Reinhardt gitt i oppdrag å etablere et seminar for skuespill og regi ved det daværende Akademie für Musik und darstellende Kunst. Seminaret holdt da til i slottsteateret i Schönbrunn, hvor Reinhardt underviste frem til 1937.
Etter Anschluss måtte mange av lærerne og studentene reise i eksil på grunn av nazistisk forfølgelse.
I 1940 flyttet seminaret inn i Palais Cumberland i Wien-Penzing. Fra 1948 til 1954 ble det ledet av Reinhardts enke Helene Thimig. Det ble bygget en ekstra scene i parken ved Palais Cumberland i 1983.

Utdannelse

Seminaret tilbyr en fireårig utdannelse, og har omkring 40 lærere. Etter andre semester velger studentene studieretning. Det oppføres regelmessig teater av seminarets studenter, også i slottsteateret i Schönbrunn.
Brigg

Brigg er et tomastet, mellomstort,  seilskip med rær på begge master, og gaffelseil på bakre masten.
Det var Storbritannia som på 1700-tallet begynte å bygge denne skipstypen og navnet er avledet av «brigantin» som betyr sjørøverskip, hvorfra de trolig også hadde hentet idéen.
Brigger var svært vanlige i Norge for 150 år siden. Skutene lastet godt, men var ikke raske. Størrelsen gjorde det overkommelig både å bygge og finansiere dem lokalt. 
Et eksempel på en norsk brigg kan være «Hovvarpner».
Ochodaeus

Utseende

Små til middelsstore (3 – 10 mm), vanligvis brune biller uten metallglans. Kroppen er avlang og hvelvet. Antennene er 9- eller 10-leddete, fløyelsaktig hårete, de tre ytterste leddene danner en vifte. Noen har en eller flere knøler ved hodets fremkant. Overleppen (labrum) og kjevene (mandibler) skyter fram under hodets fremkant (clypeus). Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, hvelvet, vanligvis med mange punktgroper (tett punktert) og hårete, uten knøler, horn, lister eller dype groper, men gjerne med en lengdefure i midten. Dekkvingene er hvelvede, med eller uten lengdestriper. Beina er kraftige, framleggen (protibia) med kraftige tenner på utsiden, mellom- og bakleggene med to lengdelister. Midtleggen (mesotibia) har en karakteristisk, kamformet eller sagtakket spore. Føttene er 5-leddete, ganske korte og kraftige. Larvene er bare kjent for noen få arter, der de er av vanlig skarabide-type (scarabaeiform larve).

Levevis

Veldig lite er kjent om deres biologi. De fleste artene finnes på varme, sandige steder. Man har gjettet på at de lever av sopp i underjordiske ganger. Larvene til én art har blitt funnet i avfallshauger som maur har slengt fra seg, og det er mulig at flere av artene er knyttet til maur. Billene flyr helst om natten og har av og til blitt fanget tallrikt i lysfeller.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i den Gamle verden, men mangler i de nordligste områdene.
Kipparfjorden

Kipparfjorden eller Kipperfjorden (nordsamisk: Gahpirvuotna) er en fjord på Sørøya i Hasvik kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg fire kilometer nordover til Kipparfjordbotn.
Fjorden har innløp mellom Valan i vest og Kipparfjordneset i øst. Helt ytterst i fjorden ligger Holmen på vestsiden og Høgholmen på østsiden. Mellom disse er fjorden på det dypeste med en dybde på 122 meter. Kipparfjordholmen ligger lenger inn i fjorden.
Det er ingen bosetninger ved fjorden.
Tennis under Stillehavslekene 2015

Tennis under Stillehavslekene  2015. Tennis var en av flere sporter som var med i de femtende stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby på Papua Ny-Guinea i perioden 4. til 18. juli 2015. Det var femtende gangen som tennis var med på programmet under stillehavslekene. Det var sju turneringer, single, double og lagkonkurranser for både kvinner og menn og en mixeddoubleturnering. Papua Ny-Guinea ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Ny-Caledonia med tre.
Lapskaus

Lapskaus er en varm middagsrett laget av (opprinnelig billig) stekt eller kokt kjøtt (som regel av storfekjøtt), poteter og ulike grønnsaker og krydderier. Ingrediensene er skåret i terninger, tilsatt salt og pepper og kokt sammen til ei gryte eller stuing. Lapskaus inneholder vanligvis grønnsaker som gulrøtter, kålrot og løk og kan serveres med flatbrød eller andre typer brød.

Historikk

Lapskaus regnes av mange som en tradisjonell norsk matrett.

Etymologi

Ordet lapskaus har usikkert opphav, men kommer opprinnelig fra nedertysk labskaus eller labskansch og engelsk lobscouse, der det kan ha oppstått som en forvanskning av lob's course (av lob «klump» og course «rett»), det vil si «måltid for kraftkarer». 
På dansk har lapskaus blitt skrevet labskous, lobskous, lapskovs, labskov, lobscouse, lobescowes og lobscowse. Fordi retten opprinnelig ble spist av sjømenn kan den på dansk også kalles skipperlabskovs (med brød). På svensk forekommer ordet i formene lappskoj, lapskojs og lobskås.
Ordet lapskaus kan, på samme måte som saus, suppe og grøt, i overført betydning også brukes om «en rotete blanding av noe».

Brun og lys lapskaus

Brun lapskaus, laget på storfekjøtt av bedre kvalitet (bog, flat- eller rundbiff) tilsatt løk, poteter og krydder var holdt for å være en litt «finere» variant. Lys lapskaus kunne serveres med langt billigere kjøtt (avskjær, bibringe, bukstykker), med svinekjøtt eller flesk, eller helt uten kjøtt. Lys lapskaus var tilsatt poteter, og varierende grønnsaker etter hva man hadde tilgang på. Mellom disse to hovedvariantene utviklet det seg tallrike typer avhengig av vane, økonomi eller lokal tradisjon. Det er derfor ikke lett å enes om normerte oppskrifter på lapskaus.

Nordtysk labskaus/lapskaus

Tysk labskaus, også skrevet lapskaus, er en tradisjonell matrett fra Nord-Tyskland, særlig i havnebyer som Bremen og Hamburg. Den består av kokt, saltet oksekjøtt, poteter, sild, løk, rødbete og krydder.

Engelsk lobscouse

Engelsk lobscouse er beslektet, både etymologisk og historisk med norsk lapskaus. Det er en europeisk sjømannsrett som er populær i området rundt Liverpool.

Annet

Lapskaus Boulevard var det folkelige kallenavnet på den tidligere norsk-amerikanske ghettoen i bydelen Brooklyn i New York i USA. Betegnelsen oppstod på 1920-tallet og omfattet særlig området langs 8th Avenue, der det ble solgt lapskaus, lefse, lutefisk, komle og annen tradisjonell norsk kost.
Jørgen Kieler

Bakgrunn

Jørgen Kieler var sønn av lege i Horsens Julius Ernst von Führen/Fyren Kieler og Margrethe Wegge. Foreldrene var viet i Vemmetofte den 11. november 1917.
Etter et utenlandsopphold i München, Paris og England i 1937-1938 fullførte Kieler i 1939 sin studentereksamen på Horsens Statsskole og flyttet til København for å studere medisin på Københavns Universitet.

Motstandsmann

Han kom til å bo sammen med tre av sine søsken, og de hadde mange kontakter i studentermiljøet. I leiligheden i København etablerte de tidlig i 1943 et trykkeri, hvor de blant annet duplikerte det illegale bladet Frit Danmark. De fire søsken var likeledes aktive i redningen av de danske jøder fra Danmark til Sverige høstent 1943.
Jørgen Kieler var blant dem som mente at også studenter burde være aktive i sabotasjen. I oktober 1943 var han medstifter af sabotasjegruppen Holger Danske II sammen med den noe eldre Svend Otto Nielsen med dekknavnet John som leder og med Jens Lillelund som kontaktperson oppover.
Den 12. desember 1943 var han med på å sprenge Varde Staalværk. Ved en aksjon mot to virksomheter i Aabenraa ble Kieler såret og tatt til fange av tyskerne og satt i Vestre Fængsel. Han ble dødsdømt tidlig i 1944 etter langvarige forhør av Gestapo på Dagmarhus. Straffen ble endret til konsentrasjonsleiropphold, og det skulle vare til kort før frigjøringen i mai 1945.
Den 21. mai 1944 smuglet Jørgen Kieler den dødsdømte Georg Quistgaards siste brev ut av fengselet.
Kieler kom via Frøslev til konsentrasjonsleiren Porta Westfalica i Tyskland.
I april 1945 ble han og andre danske fanger i Porta Westphalica reddet av den svenske greve Folke Bernadottes hvite busser. De hvite bussene transporterte ham og broren Flemming til Sverige, der de sammen med de andre befridde fangene ble satt i karantene på grunn av smittefare. I mai 1945 reiste de to brødrene tilbake til Danmark, hvor de ble gjenforent med resten av familien.

Etterkrigstiden

Han tok legeeksamen i 1947 og ble etter studieopphold i USA dr.med. fra Århus Universitet i 1954. I 1965 ble han leder av Fibigerlaboratoriet og i 1980 forskningssjef i Kræftens Bekæmpelse. Fra 1984 var han leder av Fibigerinstituttet.
Jørgen Kieler skrev både vesentlige vitenskapelige verker og bøker om okkupasjonsstiden. Han var 1970‑1982 medlem av 4. Maj Kollegiet på Frederiksbergs styre og 1975‑1988 formann for Frihedsfonden og var Ridder av 1. grad av Dannebrogordenen.
Fylkesvei 81 (Nord-Trøndelag)

Fylkesvei 81 (Fv81) i Nord-Trøndelag gikk mellom Fagerlia i Leksvik og fylkesgrensen ved Kvernsjøen. Veien var 2,0 km lang.
Da Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble veien del av fylkesvei 6384.