google/wiki40b huggingface dataset:
Tater-Kristen

Tater-Kristen er en norsk film fra 1990, regissert av Jan Ove Bakken, basert på Jacob Breda Bulls roman Jutulskaret (1909). Filmen er innspilt i Rendalen og nærliggende områder.
Tysklands regjering

Dagens regjering

Etter valget i 2013 er Tysklands regjering basert på en storkoalisjon av CDU/CSU og SPD. Forbundskansler er Angela Merkel som dermed leder sin tredje regjering (Merkel III).
Sarpsborg I DAG

Sarpsborg I DAG var en gratisavis som ble utgitt i Sarpsborg i Østfold. Avisa ble etablert i 1998 av tidligere redaktør i Sarpsborg Arbeiderblad, Jon Henriksen, og var en direkte annonsekonkurrent mot Sarpsborg Arbeiderblad. Med på etableringen var flere av byens større annonsører. Avisa ble raskt populær og økte antall utgivelser per uke.
Konkurransen ble ytterligere skjerpet da avisa valgte å samarbeide med Orklas aviser om annonsesamkjøring i Østfold.
I 2001 kjøpte A-pressen gratisavisa for 17 millioner kroner, eller nærmere ti ganger den innskutte aksjekapitalen. Året etter ble resten av aksjene kjøpt. Orkla, som mistet sin lokale samarbeidspartner, startet den nye gratisavisa SarpsborgAvisa.
Depsages

Utseende

Middelsstore, kraftige, gråbrune trebukker. Oversiden er litt knudrete. Antennene er litt kortere enn kroppen, pronotum tønneformet uten tenner på sidene, dekkvingene omtrent jevnbrede.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Kvelden er din

Kvelden er din er et norsk underholdningsprogram med Klaus Sonstad og Truls Svendsen som gikk på TV 2 i 2012. Konseptet gikk ut på at de to programlederne skulle oppfylle drømmer til folk som de mente fortjener det. Før det skjedde ble kandidatene lurt med skjult kamera. Venner eller familiemedlemmer meldte på dem som ville ha drømmen sin oppfylt. Blant 3000 søkere, var det kun 27 personer fikk bli med i programmet. Programmet gikk på lørdager.
Programmet ble godt mottatt av pressen. Premieren ble sett av 544 000, noe som gav en markedsandel på 32 %.
Pareto Asset Management

Historikk

Selskapet ble stiftet 12. februar 1997 som Pareto Forvaltning ASA, etter at forvaltningsvirksomheten i Pareto-konsernet ble skilt ut i eget selskap. Fra 1995 til 1998 ble virksomheten drevet i Pareto Fonds (nå Pareto Securities).
Selskapet endret 27. november 2007 sin organisasjonsform fra allmennaksjeselskap til aksjeselskap.
15. juni 2015 fusjonerte selskapet med Pareto Nordic Investments AS (tidligere Orkla Finans) og skiftet navn til Pareto Asset Management AS.
Løveapoteket i Arendal

Løveapoteket i Arendal er et apotek i Arendal sentrum med en over 300 år gammel historie og ble først anlagt som en «urtebod» eller «husapotek» på Thyholmen i 1709 da det hadde fått en kongelig bevilling 30 september samme år.

Etableringen

30. mars 1709 søkte Peder Jespersen Gram (f. 1681) om tillatelse for å åpne apotek i Arendal, og 30. september 1709, 14 år før Arendal fikk kjøpstadsrettigheter, åpnet Arendals første apotek.
Apoteker Seydahl på Elefantapoteket i Kristiansand ytet motstand mot etableringen, da det ikke var lengre til Kristiansand sitt apotek (7 mil) enn det var mellom mange andre byer i Norge, påpekte han. Han syntes det var urimelig at Arendal skulle få eget apotek. I hele 30 år, fra åpningen i 1709 frem til 1739, var apoteket i Arendal delvis underlagt oppsyn av Elefantapoteket i Kristiansand.

Historikk

Apoteket var først lokalisert på nedre Tyholmen, og etter bybrannen på 1860-tallet bestemte apoteker Riis at apoteket skulle flyttes til Wøllners gård i Torvgaten. Dette skjedde i 1870.

Tollbodgaten/Friholmsgaten

I 1882 flyttet apoteket inn i de nåværende lokalene på hjørnet av Tollbodgaten og Friholmsgaten, og apoteket fikk samtidig navnet Løveapoteket, et ganske vanlig apoteknavn i Norge.
I 1966 ble det opprinnelige interiøret ombygget og modernisert der en kombinerte gammelt inventar og nye kopier av det i et mer moderne anlegg.
I 1982 ble den 1.3 meter lange bronseløven over inngangsdøren stjålet, og i 1984 fikk en ny løve plassen, denne i glassfiber.

Kjedeapotek

Løveapoteket ble på 2000-tallet solgt til Alliance Unichem som kjøpte opp norske apotek for å danne en egen apotekkjede etter at en ny apoteklov trådte i kraft i 2001. Alliance Unichem og engelske Boots ble fusjonert, og kjeden skiftet navn til Alliance Boots.
I 2009 utvidet apoteket med sammenslåing med lokaler vegg i vegg og selger også bandasjer og helseutstyr. Apoteket fikk da navnet Alliance apotek Løven/Venkes Bandasje & Helseutstyr.
Allan Hills

Allan Hills er en rekke koller i Victoria Land i Øst-Antarktis. Området ligger 15 kilometer nord-nordvest for Mount Brooke og sørvest for Mawsonbreen ved enden av den Transantarktiske fjellkjede. Kollene utgjør en Y-formet formasjon og er nesten isfrie. Området ble oppdaget av en newzealandsk gruppe under Samveldets trans-antarktiske ekspedisjon 1957–58 og oppkalt etter professor Robin S. Allan ved University of Canterbury, New Zealand.
En rekke meteoritter har blitt funnet her. Meteoritten  ALH 84001, som ble funnet ved Allan Hills i 1984 og antas å stamme fra Mars, kan ifølge NASA-forskere inneholde spor av mikroskopiske fossiler etter bakterier som beviser at det finnes utenomjordisk liv.
Gobi: Djengis Khan

Handling

Wolfgang von Godesberg har tatt tilflukt hos en enke i byen Jiayuguan, som forkledd han som hennes gale onkel. Fremdeles er mongolene etter han. Samtidig når han gjemmer seg for dem, innleder han et forhold med denne vakre enken ved navn Tiao Ch'an og begynner å skrive på sine andre silkerull. Denne gangen vil han fortelle om både seg selv og Temujin, som for oss er bedre kjent under Djengis Khan, den rettmessige herren. Wolfgang vil fortelle om hans far, mor og brødre, om hans fiender, om hans trofaste menn, om hans kvinner og ikke minst om liv på steppene.

Tolkning

«Gobi: Djengis Khan» handler om personen Djengis Khan (hvem var han og hans betydning) med sine positive og negative sider, om ondskap (der den mongolenes herredømme blir en sentral symbol på dette) og om menneskeverdet og blir derfor tolket som dette. Spørsmål som hvorfor lar vi oss lede (som trekker en parallell til store maktregimer i historie) og hvorfor er noen mer verdt enn andre (som trekker en parallell til mongolenes og Aristoteles menneskesyn) blir tatt opp og filosofert rundt.

I Norge

I Norge ble romanen første gang utgitt i 1987 på Gyldendal Norsk Forlag. Romanen ble dessuten nominert til Nordisk råds litteraturpris i 1988.
G-14

Historie

G-14 ble stiftet i september 2000 av 14 ledende klubber i Europa, for at viktige forhandlinger med de internasjonale fotballforbundene skulle ivareta klubbenes interesser. Nye medlemsklubber kunne bli en del av organisasjonen, kun etter at de hadde mottatt invitasjon. I august 2002 ble den utvidet med fire klubber slik at medlemstallet ble 18, men organisasjonen beholdt sitt opprinnelige navn. 
Under VM i Tyskland 2006 var hele 22% av alle spillerne tilknyttet en klubb fra G-14. Dette støttet deres mening om at de nasjonale fotballforbundene skal betale spillernes lønninger mens de er på landslagsoppdrag, og gi kompensasjon ved skader. I april 2004 innledet G-14 en etterforskning av FIFA, da det internasjonale fotballforbundet krevde at alle spillere skulle være tilgjengelig ved internasjonale turneringer, uten å kompensere klubbene. FIFA-president Sepp Blatter nektet å forhandle med G-14 om denne saken.   
Den siste presidenten i organisasjonen ble Lyons leder Jean-Michel Aulas, som erstattet David Dein, som måtte gi seg etter at han hadde forlatt Arsenal. Aulas ble enstemmig innstemt som ny leder 16. mai 2007, og uttalte ikke lenge etter at han ønsket å utvide organisasjonen med flere klubber.
Den 15. januar 2008 ble imidlertid G-14 og UEFA enige om en ny avtale, som går ut på at FIFA og UEFA vil betale erstatning for skader i forbindelser med internasjonale kamper. G-14 ble enige om å oppløse organisasjonen, og ble erstattet av European Club Association.

Medlemmer fra begynnelsen
Bråtebrann

Bråtebrann eller bråtebrenning er å kvitte seg med plantemateriale ved å brenne det. Det kan være å brenne en haug av kvister og gress, eller man kan tenne på et område uten å samle sammen det som skal brennes. Hvis bråtebrannen holdes under kontroll, er den altså ikke en brann i betydningen ukontrollert eller uønsket ild. Men bråtebranner er et svært omdiskutert tema - både fordi de av og til kommer ut av kontroll, og fordi de forurenser mye. Det siste er særlig plagsomt for bl.a. allergikere. Noen norske kommuner har restriksjoner på bråtebrenning. Vanligvis er det forbudt å gjøre opp ild i skog og mark fra 15. april til 15. september. Utenom denne perioden kan kommuner og fylker forby all bruk av åpen ild pga. gress- og skogbrannfare. I januar og februar 2014 innførte f.eks. kommuner i Midt-Norge et slikt forbud, påskyndet av bl.a. Flatanger-brannen.
Samtidig er bråtebrannen et slags vårtegn, en overgang fra vinter til vår, og en opprydding. Med dette i bakhodet skrev den svenske humoristen Hasse Alfredson i 1961 en liten håndbok som han kalte En liten bok om att bränna löv, ris, kvistar och annat avfall i ett hörn av trädgården.
The Buddha of Suburbia (album)

Singler

Det ble gitt ut en singel med følgende sanger i forbindelse med lanseringen: 
«Buddha Of Suburbia», «South Horizon», «Dead Against It» og «Buddha Of Suburbia» (med Lenny Kravitz på gitar)

Andre utgivelser

Albumet var lenge utilgjengelig, men ble utgitt på nytt høsten 2007.
«Strangers When We Meet» ble omarbeideet og tatt med på det neste albumet Outside.
«Mary Celeste»

Bakgrunn

Hun ble bygget i 1861 på Spencer's Island i Nova Scotia i Britisk Nord-Amerika, og fikk først navnet «Amazon». Robert McLellan var skipets første kaptein; han døde på jomfruturen. Han var den første av tre kapteiner som døde om bord på skipet. Det var flere ulykker i begynnelsen med skipet; det brøt ut brann da hun lå ved et skipsverft etter å ha kollidert med en fiskebåt, og hun kolliderte i Den engelske kanal. I 1867 gikk hun på grunn under en storm i Glace Bay i Nova Scotia. Etter å ha blitt reddet ble hun solgt til Richard Haines fra New York og reparert for 8 825.03 amerikanske dollar. Hun ble overført til det amerikanske skipsregisteret i 1868, og fikk navnet «Mary Celeste» året etter.

Ettertid

Skipet ble ført tilbake til USA der hun ble solgt med et enormt tap, og på de neste 13 årene skiftet skipet eiere 17 ganger. Hun ble så forsøkt senket i 1885 under et forsøk på forsikringsvindel i Det karibiske hav ved kysten av Haiti. Senkingen lyktes ikke, så hun ble satt fyr på, men var fremdeles intakt etter brannen. Eieren og kapteinen G. C. Parker ble arrestert for svindelforsøket, men han døde i arresten ved uklare omstendigheter før rettssaken kom opp. Vraket av skipet var ikke til å reparere, så hun ble liggende for å tilslutt synke av seg selv.
Den 9. august 2001 ble vraket påstått funnet av en ekspedisjon ledet av forfatteren Clive Cussler. Det er likevel de som mener at det ikke er «Mary Celeste» som ble funnet, blant annet etter datotestinger av treverk tatt fra vraket.
Lillo

Lillo er en liten tettbebyggelse i Østre Toten. I dag framstår Lillo som en «satellitt» til Lena, men Lillo var fra ca. 1880 til tidlig på 1900-tallet et av de største tettstedene på Toten. Etter at det på 1880-tallet ble bygd nye «chausseer» i retning Minnesund, Reinsvoll, Kapp og Gjøvik, ble Lillo et svært viktig vegkryss. I Lillos glansperiode var det flere butikker, kafeer og håndverkere her. Stedet hadde også legekontor, meieri, poståpneri, apotek og lensmannskontor, i hovedsak bygd på garden Alstads grunn. Alt fra 1720-åra hadde det imidlertid vært et landhandleri ved Lillo, først i Kuskestuggua, fra ca. 1800 på Kremmerbakken.
Nå (2007) er det kun en kjolebutikk, et advokatkontor og en liten verktøyforretning igjen på Lillo. Stedet ble svekka da stasjonsbyen Lena ble bygd opp, fra 1902. Lillo fikk ingen stasjon på den nye Skreiabanen. Langs vegnettet beholdt Lillo imidlertid sin sentrale plassering. Fylkesvei 33 fra Minnesund til Gjøvik passerer igjennom tettstedet. I rundkjøringa ved Lillo begynner motorvegparsellen i retning Gjøvik. Lillo har også god bussforbindelse, med holdeplass for Ringruta og ekspressbuss til Gardermoen og Oslo.
Pilegrimsleden går dessuten gjennom tettstedet, som ligger bare 500 meter fra Hoff kirke. Det er også et gammelt rettersted på Lillo, Alstadhaugen.
Stedsnavnet Lillo er fra slutten av 1800-tallet. Det er nevnt i 1875-folketellinga som navn på et landhandleri. Dette opprinnelige Lillo ga seinere navn til tettstedet. Det er sannsynlig at Lillo er et oppkallingsnavn, trulig etter den gamle storgarden Lillo i Aker. Seinere har Lillo på Toten indirekte gitt navn til gruppa deLillos. Lars Lillo-Stenbergs bestefar, kunstmaleren Paul Lillo-Stenberg, var oppvokst på Lillo og tok derfor dette som del av sitt etternavn.
I 2011 har Østre Toten kommune innført veinavn og husnummer i hele kommunen, så det er mange som har nytt veinavn og nummer, og ikke bare "Lillo" som adresse i tillegg til 2850 LENA.
Strada delle 52 Gallerie

Strada delle 52 Gallerie, alternativt Strada della 1. Armata eller Strada della Prima Armata, er en av de best kjente og idag mest besøkte italienske militærveier fra første verdenskrig. Den ble bygget for å kunne bringe forsyninger til stillingene ved Pasubio i stillingskrigen i de sydlige Dolomittene.

Beliggenhet og bygging

Strada delle 52 Galerie befinner seg omkring 30 kilometer øst for Gardasjøen på grensen mellom provinsene Vicenza og Trentino. Den begynner ved Bocchetta di Campiglia 45°46′43″N 11°13′41″Ø i 1216 meters høyde, og leder til Porte del Pasubio 45°47′02″N 11°11′12″Ø i 1928 meters høyde. Veien er omtrent 6300 m lang, og omtrent 2300 av disse er i de 52 tunnelene (gallerie på italiensk), som gir den navn. Stigningen er opptil 22 %, gjennomsnittlig 21 %. Fordi den skulle benyttes til transport av forsyninger til fronten, har den fått en minste bredde på 2,2 m. I kurvene er minstebredden 3 m.
I februar 1917 var den tidligere forsyningsveien Strada degli Scarubbi ikke lenger mulig å bruke på grunn av langvarig beskytning fra de østerrikske troppene. Denne nye veien ble påbegynt på sydsiden av fjellmassivet Monte Forni Alti, hvor den var beskyttet mot beskytning.
Næringslivet i Norge

Næringslivet i Norge består av selskaper og bransjer som tilsammen bidrar til landets bruttonasjonalprodukt (BNP). Norges BNP er det 23. høyeste i hele verden og det tolvte største i Europa. Per innbygger er BNP cirka 500 000 kroner, kun slått av Luxembourg. Grunnen til at Luxembourg ligger foran er høy innpendling fra nabolandene, og disse pendlerne teller ikke med når man skal dele BNP på innbyggerne som har bidratt til det. 
I likhet med resten av Norden er næringslivet i Norge kjennetegnet av generøse velferdsordninger, høye lønninger, høyt privat forbruk, velstand, relativt lav sysselsetting, (med unntak for olje og gass, tildels fisk) små naturressurser, kaldt klima, dårlige jordbruksvilkår og høye produksjonskostnader.
Norges viktigste handelspartnere har vært Norden, Europa, USA og Japan. De senere år har Russland blitt en viktig handelspartner. Private aksjeselskaper notert på Oslo Børs. Staten eier fremdeles en stor del av næringslivet, men andelen er mindre etter at blant annet Telenor og Statoil delvis ble privatisert. 
I Norge er det 180.000 bedrifter som har ansatte. Hele 133.000 av bedriftene er småbedrifter med 1-9 ansatte, mens 44.000 bedrifter er mellomstore med 10-99 ansatte. 2.700 bedrifter har over 100 ansatte.
Norge er en råvarenasjon. Eksport av råolje og gass utgjør størst bidrag til BNP i dag, mens solenergi og lakseoppdrett vokser raskt. Petroleum er en ikke-fornybar naturresurs som forventes å gi et avtagende økonomisk bidrag, og inntektene avsettes derfor i det såkalte Petroleumsfondet. Norge har under én promille av verdens befolkning, men eier via Petroleumsfondet én prosent av verdien av de selskaper som er notert på verdens børser.
Funnet av olje på Ekofisk i 1969 førte til en restrukturering av næringslivet i Norge. Landet var da underlegent i Norden, og det var stort sett skipsfarten som holdt økonomien oppe. Etter hvert som produksjonen av petroleum kom igang, ble næringslivet gradvis mer relatert til petroleumsvirksomhet, og ulønnsomme bedrifter ble lagt ned.
Skyting under samveldelekene 2010

Skyting under de britiske samveldeleker 2010. Skyting var en av flere sporter under de nittende samveldelekene som ble arrangert i Delhi i India i perioden 3. til 14. oktober 2010. Det var ellevte gangen som skyting var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2010 ble det konkurrert i trettiseks skyteøvelser. India ble beste nasjon med fjorten gullmedaljer foran England med seks.
Visp (slagverk)

Visp er et alternativ til trommestikker. Vispene består av et stort antall tynne strenger av metall eller plast, mens håndtaket ofte er av tre eller aluminium. Enkelte visper er uttrekkbare som gjør at det er mulig å trekke vispen inn i håndtaket. Visper gir et mer dempet lydbilde enn det ordinære trommestikker gjør, noe som gjør dem egnet til balader og lignende. Visper er ofte brukt i jazz- og janitsjarmusikk. Ved å trekke vispen inn på denne måten, blir den relativt skjøre vispen beskyttet når den ikke er i bruk.
For å spille med visper, gjør man ofte en sirkel-bevegelse på trommeskinnet med den ene vispen for å få en jevn suselyd, mens man spiller slag på trommen med den andre vispen. Det er ikke mulig å spille «pressvirvler» med visper (å la den sprette på skinnet av trommen).
St. Johanneslogen Syvstjernen

St. Johanneslogen Syvstjernen er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 19) som ble innviet den 19. januar 1929 i Kristiansund.
Dens historie begynner med en broderforening, opprettet i 1895, og underlagt St. Johanneslogen Nordlyset. I 1910 ble den opphøyd til deputasjonsloge. Den ble opphøyd til selvstendig loge i 1929.
Per Wang

Familie

Per Wang var sønn av lege dr.med. Eyvin Wang og hustru Henriette Marie f. Lea og vokste opp i en søskenflokk på tre i Kristian Augusts gate 14.

Utdanning

Etter middelskoleeksamen og examen artium studerte Per Wang fløyte med Aksel Andersen i Oslo og ved konservatoriet i Paris med den berømte pedagogen Philippe Gaubert. Studieoppholdet ga ham mange personlige kontakter i fransk musikkliv, og han lærte å tale flytende fransk hvilket kom Filharmonien til gode i hans senere virke. Han debuterte som fløytist i Oslo i 1922.

Filharmoniker

I 1925 ble Wang tilsatt som fløytist i Oslo Filharmoniske Orkester hvor han virket fram til sommeren 1967. Solofløytist i orkestret var den gang tyskeren Rolf Schüttauf som trådte ut av Filharmonien i 1940 og ble Gestapooffiser fram til sin voldsomme død. Schüttauf som var en fremragende fløytist, ble likvidert av motstandsbevegelsen ved Ask stasjon utenfor Hønefoss i 1944. Fra 1940 til 1956 var Per Wang Filharmoniens solofløytist. Sterke krefter i orkestret mente at han burde rykke ned til 2. fløyte for å bane veg for den fjorten år yngre eleven og kollegaen Ørnulf Gulbransen. Dette skjedde motvillig fra Wangs side, og hans siste elleve år i Filharmonien var neppe noen lykkelig periode for ham.

Orkesterformann i en vanskelig tid

I årene 1934 til 1940 var Per Wang orkesterformann i Filharmonien hvor han med fasthet, kulturell overlegenhet, skarpt intellekt og veltalenhet var en effektiv tillitsmann for musikerne i en økonomisk svært vanskelig periode i Filharmoniens historie. Han ble etterfulgt som orkesterformann av harpisten Oscar Harlem som bekledde tillitsvervet til 1950.

Forkjemper for fransk musikk

I like høy grad som eleven og kollegaen Ørnulf Gulbransen var Per Wang frankofil i musikalske  preferanser og væremåte. Han introduserte adskillige franske verk for fløyte, spilte kammermusikk og var solist med Filharmonien, Bergen Filharmoniske Orkester og Stavanger symfoniorkester. Sammen med pianisten Elisabeth Reiss introduserte han Albert Roussels Joueurs de flute for norsk publikum. I NRK Radio spilte han Albert Wolffs fløytekonsert med komponisten som dirigent for Oslo Filharmoniske Orkester. Per Wang var også den første nordmann som spilte Carl Nielsens fløytekonsert hvilket fant sted i Bergen med Musikkselskapet Harmoniens orkester som Bergen Filharmoniske Orkester het den gang. Blant norske verk uroppførte Wang Sparre Olsens Suite for fløyte, obo og klarinett med filharmonikerkollegene Kees Lahnstein og Erling Carlsen som medspillere.

Replikk med snert

Per Wangs aristokratiske vesen var forlenet med en hurtig replikk. Under Filharmoniens turnè i Nord-Norge i 1951 besøkte musikerne et militært befestningsverk hvor kommandanten stilte Wang dette spørsmålet: «Hva gjør dere musikere egentlig når det ikke er konsert?»  Sursøtt var Per Wangs svar: «Si meg, hr. kommandant, hva gjør dere offiserer når det ikke er krig?»
International Association of Independent Tanker Owners

International Association of Independent Tanker Owners (INTERTANKO, Intertanko) er en internasjonal sammenslutning av tankereiere.
Intertanko har sine røtter i forgjengerorganisasjonen International Tanker Owners’ Association som eksisterte fra 1934 til 1967 og var basert i London. 
International Association of Independent Tanker Owners ble grunnlagt 21. oktober 1970 i Oslo. Medlemmene er eiere og operatører av olje- og kjemikalietankere som er uavhenige av oljeselskaper og ikke kontrollerte av noen stat. De engasjerer seg i transportsikkerhet og er et forum for marin policyutvikling.
De favner den klart største andelen av verdens samlede tankskipsflåte. I Januar 2013 hadde den 219 fulle medlemmer med 3259 tankskip med total lastekapasitet på 284 millioner tonn. Utover dette har Intertanko 320 ekstraordinære medlemmer fra skipsfartsnæringen (som for eksempel klassifiseringsselskaper)..
Witherby Seamanship er offisiell distributør av  INTERTANKOs publikasjoner. INTERTANKOs sentralkontorer er i Oslo og i London.
Grammoxyla

Utseende

En middelsstor, mørkbrun trebukk med lyse tegninger på dekkvingene. Pronotum har ikke tenner på sidene.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Malaysia, Borneo og Java.
Baltikums adel

Baltisk adel er navnet gitt til den privilegerte sosiale klasse i området rundt dagens Estland og Latvia, oftest kalt Baltikum. 
Adelen eksisterte sammenhengende fra De nordlige korstog og middelalderetableringen av Terra Mariana. Mesteparten av landadelen var baltiske tyskere; men med forandrende politisk landskap gjennom århundrene ble også polske, svenske og russiske familier del av adelen, samtidig som baltisk-tyske familier bosatte seg i Sverige og Det russiske keiserrike. 
Den litauiske adelen blir av historiske, sosiale og etniske årsaker separert fra den tyskdominerte adelen i Estland og Latvia.

Historie

Den baltiske adelen var en kilde til offiserer og andre tjenere for svenske og polske konger på 1500- og særlig 1600-tallet, da kurlandske, estlandske, livlandske, og øselske land tilhørte dem. Russiske keisere brukte baltisk adel i sin regjering og administrasjon.
Mesteparten av adelen ble «kalt hjem» av Hitler sent i 1939, et par måneder før den sovjetiske okkupasjonen av Baltikum i juni 1940. Idag kan etterkommere av adelen finnes på tvers av verden.

Organisering

Adelen var organisert i Det estiske ridderskap i Reval, Det kurlandske ridderskap i Mitau, og Det livlandske ridderskap i Riga. Viborg hadde også en institusjon for å registrere adelsruller i samsvar med baltiske modeller på 1800-tallet.