google/wiki40b huggingface dataset:
Livet er herlig

Handling

Guido (Roberto Benigni), en italiensk jøde, kommer til Arezzo hvor han åpner en bokhandel. Guido er både morsom og karismatisk, særlig når han prøver å sjarmere Dora (italiensk, men ikke jødisk; portrettert av Benignis kone i det virkelige liv, Nicoletta Braschi), som han klarer å kapre hjertet til – enda hun er forlovet – fra hennes ondskapsfulle forlovede. Flere år går, hvor Guido og Dora får en sønn i mellomtiden, Giosuè (Giorgio Cantarini). I filmen er Giosuè omtrent 5 år gammel. Likevel er både fortellerstemmen i begynnelsen av filmen og i slutten av filmen lest inn av en eldre Giosuè.
I den andre halvdelen blir Guido, Guidos onkel Eliseo, og Joshua deportert til en konsentrasjonsleir på Giosuès bursdag. Dora krever å få bli med familien sin, og får lov til det. I et forsøk på å holde Giosuès mot oppe, overbeviser Guido  ham om at leiren kun er et spill – en konkurranse hvor førstemann som klarer å samle 1000 poeng vil vinne en stridsvogn. Han forteller Giosuè at hvis man klager over sult så mister man poeng, mens stille gutter som gjemmer seg for vaktene får flere poeng. Han overbeviser Giosuè at vaktene er slemme fordi de vil ha stridsvognen for seg selv, og at alle de andre barna gjemmer seg for å samle flest mulig poeng. Han avleder alle Giosuès forsøk på å avbryte konkurransen for å vende hjem ved å overbevise ham om at det er like før de vinner og at spillet snart er slutt. Til tross for at de opplever syke mennesker og mange redselsfulle dødsfall omkring seg, setter ikke Giosuè spørsmålstegn ved hendelsene – dels på grunn av hans fars gode overbevisningsevner og dels hans egen uskyldighet.
Guido holder konkurransen ved like helt fram til slutten, hvor – i kaoset skapt av amerikanernes plutselige nærvær – han beordrer sønnen sin til å gjemme seg i et skap helt til alle er borte. Dette skulle være den aller siste oppgaven før stridsvognen ble hans. Etter å ha prøvd å finne Dora blir Guido tatt til fange, bortført og skutt av en nazivakt, men ikke før han får sin sønn til å le en aller siste gang ved å imitere nazivakten som om de to marsjerte rundt i leiren sammen. Giosuè overlever og tror at han nå har vunnet konkurransen når en amerikansk stridsvogn ankommer for å frigjøre leiren, og han blir gjenforent med sin mor.
Gressøya

Gressøya er ei øy i Vansjø i Våler kommune i Østfold. Navnet Gressøya kommer trolig ikke av gress, men av mannsnavnet Gres (Gregers).
Det kan ha vært bosetning på øya allerede på 1500-tallet, men boplassen ble trolig ikke ryddet før på midten av 1600-tallet. Et gammelt sagn forteller at øya i tidligere tider skal ha tilhørt Værne Kloster i Rygge, og at det var en engelsk nonne ved navn Grace som skal ha gitt øya navn. Det er funnet en steinhakke på Gressøya som vitner om bosetning tilbake i steinalderen.
«Amund» var husmann på Gressøya i 1667 til 1670, men øvrige opplysninger mangler. Erik Gresøya er den neste kjente bruker. Han nevnes første gang i 1695 og leide øya av Kongen. I 1726 ble Gresøya solgt på auksjon i Moss. Øya var øde og ubebodd i 1733, men i 1738 bodde det igjen folk her. Året 1860 ble øya delt i to bruk: Østre Gresøya (bnr. 1) og Vestre Gresøya (bnr. 2).
Våler kommune kjøpte bnr. 1 Østre Gresøya i 1917.
Nokia PC Suite

Nokia PC Suite er en programvarepakke som brukes for å opprette et grensesnitt mellom Nokia-telefoner og datamaskiner som kjører Microsoft Windows. Programvaren kan brukes for synkronisering av telefonen mot for eksempel Microsoft Outlook samt å overføre musikk, bilder og applikasjoner. Den kan brukes for å sende SMS-meldinger og kan fungere som et modem for å koble maskinen på nett. Telefonen kan tilkobles via USB, Bluetooth eller IR. Nokia PC suite er proprietær programvare og er påkrevd for tilgang til enkelte funksjoner på Nokia-telefoner.
Caroliniella

Utseende

Middelsstore, avlange, mørke, litt blanke trebukker. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet med en butt tann på hver sidekant. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Arten er kjent fra Karolinene (Mikronesiaføderasjonen og Palau), der den forekommer på flere av atollene.
Rebolt

Rebolt er en musikkgruppe fra Bø i Telemark, som ble dannet i 2004 under navnet Powerage. Gruppa spiller hardrock.
Gruppa består av vokalist Frode Jørum (opprinnelig fra Grong), bassist Knut Eirik Hult (fra Froland), Bård Haatveit Johansen (gitar) og Kristian Dale (trommer), og tok utgangspunkt i en felles kjærlighet for klassisk syttitalls-hardrock à la AC/DC og Kiss. Gruppa spilte inn sin første demoplate, You Should See Us Rock, i september 2004. En andre demo, War Against Cool, ble spilt inn i mars 2005.
I januar 2006, etter å ha spilt support for Ralph Myerz & The Jack Herren band på Kroa i Bø, skiftet bandet navn til Rebolt og spilte inn firespors EP-en Made in Spite som de selv ga ut påfølgende april til gode kritikker. Våren 2007 gikk bandet igjen i studio og spilte inn en ny versjon av «Lemmy's Heart» og den helt nye «SAM (Stargirl And Me)» som finnes på en samle-CD med fem band tilknyttet Høgskolen i Telemark, Hits Out Of HiT, utgitt i august 2007. 
PÅ grunn av problemer med hørselen til trommeslager Kristian Dale, tok bandet en pause fra og med 2007. I november 2008 var bandet med på Classic Rock Magazines cover-CD sammen med band som Airbourne, The Donnas, Rose Tattoo og Saxon med låta «Bad Boy (For You)». Albumet består av låter med artister som er inspirerte av AC/DC, dette i anledning sistnevntes utgivelse av albumet Black Ice. Magasinet skrev i den anledning følgende: "Norwegian band Rebolt are such fans of AC/DC that when they formed in 2004 they orginally called themselves Powerage. Since then they’ve changed their name but kept their commitment to heads-down, nononsense rock’n'roll. Their snarly anthem Bad Boy (For You) says it all, really. Turn it up!". 
I forbindelse med en opptreden under by:Larm i februar 2009, overtok Magnus Fosli Lillefjære trommene etter Kristian Dale. Etter konserter i Trondheim, Notodden, Bø og Nord-Odal, spilte Rebolt sin foreløpig siste konsert på Kroa i Bø i mai 2013, som en av de siste artistene som spilte på den gamle scenen før man flyttet inn i nye lokaler høsten 2013.
The League of Extraordinary Gentlemen

I. serie

På oppfordring fra Campion Bond, begynner Mina Harker å rekruttere medlemmer til den nye League of Extraordinary Gentlemen. Etter å ha funnet Kaptein Nemo på Lincoln Island, drar Mina til Kairo for å lokalisere Allan Quatermain, deretter til Paris for å lete etter Dr. Jekyll. Tilbake i London kontakter hun Den usynlige mann, Harvey Griffin, som med sin deltagelse gjør Ligaen komplett. Serie 1 tar for seg maktkampen mellom Professor Moriarty og Fu Manchu.

II. serie

Handlingen foregår parallelt med handlingen i H. G. Wells` Klodenes kamp. Ligaen splittes opp i to grupper; Mina og Allan blir sent avgårde for å finne et mystisk doktor i skogen, Nemo og Hyde blir igjen for å slåss mot den første bølgen av de marsiranske triopodene, men hva holder Den usynlige mann på med? John Carter og løytnant Gullivar Jones er med i første bind av sagaen.

The Black Dossier

The Black Dossier dreier seg om den myteomspunnede fiktive boken (som er en grundig gjennomgang av alle de tidligere Ligaene opp gjennom århundrene), som blir stjålet av en ung mann og kvinne i 1958 i et Storbritannia som akkurat har kvittet seg med et regime som viser seg å være det totalitære styret beskrevet i George Orwells roman 1984. Paret blir forfulgt av en trio av hensynsløse regjeringsagenter, hvorav den ene er en pastisj over James Bond, som her er en sadistisk kvinneplager. Utgivelsen inneholder en del ekstramateriale, deriblant en seksjon som må leses med 3-D briller og en Tijuana Bible. En absoute edition vil bli gitt ut og denne vil inneholde en LP-plate.
Something's Going On

Something's Going On er et engelskspråklig musikkalbum med Anni-Frid Lyngstad, utgitt i 1982. Albumet lå 14 uker på VG-lista og endte med 2.-plass som beste plassering.
St. Paul kirkeruin i Macao

St. Paul kirkeruin i Macao, portugisisk: Ruinas de Igreja de São Paulo, kinesisk: 大三巴牌坊; pinyin: Dàsānbā Páifāng), er restene av en praktfull katolsk kirke oppe på en høyde i det sentrale Macao i Kina. Ruinene består av kirkens granittfasade, og regnes av mange som det ypperste monument over kristendommen i Asia. De falleferdige ruinene ble reddet fra nedrivning og restaurert mellom 1990 og 1995.
Fasaden kneiser på en liten høyde, med 66 trinn som leder opp til seg.
Kirken ble bygd av jesuittene, og stod ferdig i 1602. Den var tegnet av en italiensk jesuitt og mye av arbeidet ble utført av kinesiske håndverkere og av katolske flyktninger fra Japan.
Kirken var del av jesuittkollegiet i Macao, som ble Det fjerne østens første universitet etter vestlig forbilde. Den hadde tre skip og var rikt kunstnerisk utsmykket.
Da jesuittene ble utvist i 1762 ble den overlatt til byrådet og etterhvert overtatt av det militære og benyttet som forlegning. I 1835 brøt det ut brann i barakkenes kjøkken, og den raserte hele kirken slik at det nå bare er fasaden som står igjen.
Fasaden er rikt utsmykket, og kan leses som en de fattiges Bibel i stein, dvs. en fremstilling av sentrale kristne temaer for ikke lesekyndige. Fasaden har en inndeling i fem horisontale og ni vertikale felter. Feltene er videre inndelt i to avsnitt slik at de kan illustrere to teologiske nivåer av virkeliggjøringen av det guddommelige virke. De tre øverste avsnittene viser den triumferende kirke i Himmelen, som står over jordens historie. De to nedre nivåer anskueliggjør den stridende kirke i denne verden, med hellige og salige jesuitter, med kirker og troens festninger.
Kirkens gavlfront er kronet med en due som symboliserer Den hellige ånd og symbolene for sol og måne. Øvre nisje har Jesusbarnet omgitt av pasjonsverktøyene. Nedre nisje har Guds Mor Maria som sentralfigur, ledsaget av engler som priser hennes opptakelse til hummelen. Det er først på dette nivået, altså i Maria-etasjen, at fasaden når sin fulle bredde. På hver sin side er det bibelske motiver. Nest nærmest Maria og englene på hennes høyre hånd (venstre side for betrakteren) er et felt med Maria som Stella Maris (Havsstjernen). Feltet har en liten mariafigur som ledsager et skip: Det skal være kirkeskipet (guds folk på sin ferd) som loses av Maria gjennom syndens farefulle hav. På motsatt side av Maria er et felt der en kvinne trår på en syvhodet hydra, beskrevet på en innrisset kinesisk tekst ved dragens hale som Den hellige mor trår dragens hoder under fot. (Jamfør Åpenbaringsboken kapittel 12.) Fremstillingen av denne dragen er klart orientalsk inspirert.
Dessuten er det i bakkant av kirkeplanet, det vil si under kirkens innerste del, bevart en krypt, der det er oppbevart relikvier etter jesuitter og andre som døde martyrdøden i Japan eller Vietnam.
Like ved siden av kirkeruinene ligger det lille kinesiske Na Tcha-tempelet.
Rema 1000

Rema 1000 i Norge

Per 2016  var Rema 1000 Norges største dagligvarekjede målt i omsetning, på tross av at Kiwi hadde flere utsalgssteder. Selve butikkene i Rema 1000-kjeden drives hovedsakelig etter franchisetakerprinsippet. Rema 1000 Norge består av et hovedkontor på Ensjø i Oslo, samt ti regionkontor og seks distribunaler. Hovedkontorets oppgaver omfatter felles markedsføring og innkjøp, økonomi og IT, samt drift, etablering og sentrale støttefunksjoner. Regionkontorene er servicekontorer for butikkene i regionen, og tar seg av regional markedsføring og etablering av nye butikker i sitt område.

Overtagelse av Lidl Norge

Den 14. mars 2008 signerte Rema 1000 en kontrakt som sikret dem all Lidls virksomhet i Norge. I oktober 2009 ble det kjent at Reitangruppen betalte 1,918 milliarder kroner for alle eiendommer som Lidl Norge eide og samtlige av Lidls butikker, lager, hovedkontor og ansatte.
Russo

Transport

Ruta 4 Andrés Artigas forbinder Russo med Artigas og Durazno.
Høysvans

En høysvans er et traktorredskap til samling og frakt av høy. Den består av en rive med lange, tykke tinder til å tre under høyet, og en klo som griper tak i høyet når man løfter opp svansen. Den ligner silosvansen, men siden denne brukes til frakt av utørket gress, har silosvansen flere og kortere tinder, og den mangler høysvansens klo. Det er vanlig med redskap med utskiftbare tinder og avtagbar klo, som slik kan brukes til både høy- og silosvans.
Både høy- og silosvansen er videreutviklet fra hesteredskapet sleperive.
Niels Anker Kofoed

Bakgrunn

Han ble født på Skovgård i Bodilsker på Bornholm som sønn av gårdbruker Poul Kofoed og Kathrine Anker. Han giftet seg i 1957 med Rita Hoegh Mortensen. Etter realskolen gikk han folkehøyskole og landbruksskole, og college i England. Han overtok gården Nordvang i Ibsker på Bornholm i 1957, og Knarregård i Ibsker i 1959. Han drev også maskinutleie.

Politikken

Som 21-åring ble han formann for Venstres Ungdom på Bornholm, og satt som formann i Venstres Ungdom på landsplan 1957–1959. Han var medlem av sognerådet (kommunestyret) i Ibsker 1958–1970 og formann 1966–1970, deretter medlem av Bornholms amtsråd 1970–1973.
Kofoed var valgt til Folketinget fra Bornholms amtskrets 1968–1973 og 1975–1998, etter å ha blitt nominert fra Rønne og Aakirkeby kretser. Han var Venstres ordfører i landbruks- og fiskeripolitiske saker i flere omganger.
Minister: Han satt som landbruks- og fiskeriminister i Poul Hartlings regjering 1973–1975 og landbruksminister i Anker Jørgensens tredje regjering 1978–1979 og Poul Schlüters første regjering 1982–1986. I Hartling-regjeringen viste han seg som en sterk tilhenger av EF/EU, og førte vellykkede forhandlinger om tilpasninger i landbrukspolitikken.
Mellom 1975 og 1978 var han oppnevnt av Folketinget som medlem av Europaparlamentet, der han satt som formann i landbruksutvalget 1977–1978 og visepresident i den liberale gruppen (forløperen til ALDE). Etter at valgordningen ble endret, var Kofoed direktevalgt medlem av Europaparlamentet 1989–1999.
Kofoed ble utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen i 1975.
Amuze

Spill

Amuze ga ut to spill i Headhunter-serien som begge ble utgitt av SEGA. Oppfølgeren, Headhunter Redemption, ble utgitt i 2004.

Headhunter

Headhunter er et spill utviklet av Amuze for Sega Dreamcast og PlayStation 2-konsoller. Dreamcast-versjonen av spillet ble bare distribuert i Europa av BigBen Interactive.
Det meste av spillet styres gjennom en tredje-person-shooter ved navn Jack Wade. Jack reiser mellom de viktigste nivåene av spillet på sin motorsykkel, og dette former et billøp. Dette styres gjennom en motorsykkel hvor blant annet akselerasjon og oppbremsing kontrolleres ved hjelp av sensitive analoge utløserknapper på Dreamcasts kontrollblokk.
Musikken til spillet ble komponert av Richard Jacques og innspilt på Abbey Road Studios.

Headhunter Redemption

Headhunter Redemption er oppfølgeren til Dreamcast og PlayStation 2s spill Headhunter. Headhunter Redemption ble lansert i Europa for Xbox og PlayStation 2 den 31. oktober 2003. Spillet ble senere utgitt i Nord-Amerika den 21. september 2004.
20 år etter Bloody Mary Virus (utgitt i opprinnelige Headhunter) finner Jack og hans nye partner Leeza X ut noe mystisk når de prøver å stoppe noen våpensmuglere. Paret møter motstand fra Glass Skyscrapers, og på deres vei møter Jack og Leeza også sin frykt idet de prøver å redde en kaotisk verden. Jack, som mistet sin sønn gjennom noen underjordiske stryker, finner ut at han fortsatt kan være i live.

Fremtid

Økonomisk motstand førte til at Amuze måtte legge ned. Headhunter Redemption ble altså det siste spillet utgitt av Amuze noen gang. Den offisielle hjemmesiden er fremdeles aktiv, men har ikke blitt oppdatert siden studioet stengte våren 2005. På sitt mest produktive, i 2003, hadde Amuze over 50 ansatte og mulighetene var mange.
Goliad

Historie

Byen var en av de eldste spanske bosettinger i Texas, i visekongedømmet Ny-Spania, grunnlagt av José de Escandón, som var grunnlegger og første guvernør av kolonien Nuevo Santander. Navnet ble endret til Goliad for å hedre Miguel Hidalgo (som anagram, uten H som jo var en ustemt lyd), en mexikansk prest og revolusjonær.
Den 10. oktober 1835 stod Slaget ved Goliad her.
Bitrate

Bitrate er et begrep innen telekommunikasjon og digitale medier, det angir hvor mange bits som overføres eller behandles per tidsenhet.
Bitraten uttrykkes ofte i kilobit per sekund, kbps. Den er viktig i blant annet behandling av digital musikk og video; desto høyere bitrate det er på f.eks. en musikkfil, desto høyere kvalitet er det på lyden fordi det overføres mer informasjon per sekund. Hvis man må klare seg men mindre informasjon (lav bitrate) vil det gå ut over kvaliteten på lyden. Det samme gjelder for video; en videosnutt med lav bitrate vil bli kornete og grumsete og få store firkantede blokker i bildet.
Forskjellige kodeker stiller ulike krav til bitrate. Med det populære mp3-formatet kan man velge mellom bitrater mellom 16-320 kbps (kilobit per sekund). De mest vanlige bitratene er 128 kbps (grei kvalitet), 192 kbps (god kvalitet) og 320 kbps (meget høy kvalitet). For mp3-formatet går det en grense ved en bitrate på ca. 200 kbps; over dette er det vanskelig å høre forskjell på forskjellige kvalitetsnivåer.
DVD-filmer har en bitrate på maksimalt 9800 kbps for video.
Det har med tiden kommet flere moderne kodeker som kan klare seg med lavere bitrate enn gamle formater, og gi samme kvalitet. Et eksempel er H.264/AVC som er cirka dobbelt så effektiv som MPEG-2, som er den vanligste kodeken for video og brukes bla. av DVD-video og digitale TV-signaler. Det har blitt bestemt at det digitale bakkenettet som kommer i Norge i løpet av året skal benytte H.264/AVC-koding av videosignalene.
Et annet eksempel er lydformatet AAC, som særlig Apple har vært aktive med å fremheve som et bedre alternativ enn mp3 for å ha digital musikk i. Dette er riktig; aac gir samme kvalitet som mp3, men med 30% lavere bitrate, og det høres spesielt tydelig ved lave bitrater.
Rikspartidagene i 1926

Rikspartidagene i 1926, de 2. rikspartidagene for det nasjonalsosialistiske partiet i Tyskland ble avholdt 1.–4. juli 1926 i Weimar. På rikspartidagene i Weimar ble organisasjonen Hitlerjugend etablert. Møtet ble holdt i Deutsches Nationaltheater und Staatskapelle Weimar.
De første rikspartimøtene var relativt små, og ikke spesielt velorganisert. NSDAP var ennå ikke noen stor maktfaktor i det tyske samfunnet, og møtene kunne bli avbrutt av kommunistiske demonstranter eller rivaliserende nasjonalistiske grupper. Det var først på slutten av 20-tallet at rikspartidagene ble beskyttet av SA og det nyetablerte SS. Det var ingen spesiell agenda for møtene, og hensikten med møtene var først og fremst å mobilisere for å vise styrke og rekruttere medlemmer. Felles med de senere rikspartidagene var at nye faner og standarder ble innstiftet.
Friedrich Silcher

Liv

Friedrich Silcher var sønn av læreren Karl Johann Silcher og Hedwig Henrike Sprecher. I 1806 ble han ansatt som læregutt (Schulknecht) hos læreren og organisten Nikolaus Ferdinand Auberlen, som var en god musiker og dyktig arrangør av musikk for mannskor.
17 år gammel ble Silcher hjelpe- og privatlærer i Schorndorf og i 1809 ble han ansatt som lærer ved en jenteskole i  Ludwigsburg. Carl Maria von Weber og Conradin Kreutzer oppholdt seg i byen på samme tid, og begge oppfordret ham til å satse på en musikk-karriere. Silcher fikk undervisning i komposisjon og pianospill av Kreutzer og Johann Nepomuk Hummel ved seminaret i Ludwigsburg. 
Etter et to års opphold som musikklærer i Stuttgart, ble Silcher i 1817 musikkdirektør ved  Eberhard-Karls-Universität Tübingen. Han var gift med Luise Rosine Ensslin (1804–1871) fra Tübingen, som han fikk to døtre og en sønn med. 
Hvitvinsdruen Silcher, en krysning av sortene Kerner og Silvaner, og asteroiden 10055 Silcher er oppkalt etter ham.

Betydning

Silcher regnes en viktig representant for korsangbevegelsen, og arrangerte en rekke tyske og internasjonale folkesanger som i dag hører til grunnrepertoaret for mange kor. Han gav ut en mengde sanghefter, eksempelvis Sammlung deutscher Volkslieder, Dreistimmiges württembergisches Choralbuch og læreverket Harmonie- Und Kompositionslehre (2. opplag Tübingen 1859). Han komponerte dessuten motetter, kammermusikk og to ouverturer for stort orkester.
I dag er han mest kjent for sine sanger i folkevisestil. Eksempler på kjente melodier er Ich weiß nicht, was soll es bedeuten og Lorelei, begge til tekst av Heinrich Heine, og salmen So nimm denn meine Hände (Hausmann), i norsk oversetting «Så ta da mine hender» (Waage).
Southend United FC

Norske spillere

Petter Belsvik spilte tre kamper for Southend (på utlån).
Pseudoglenea

Utseende

En middelsstor, slank, blank, brun trebukk. Oversiden er grovt punktert uten påfallende hår. Pronotum er firkantet sett ovenfra, tett punktert. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med rader av grove punkter, og ender i en skarp tann.

Levevis

Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

Utbredelse

Arten er utbredt på Borneo.
Passerelle (Luxembourg)

Passerelle, også kjent som Luxembourg viadukt, er en viadukt i Luxembourg by, sør i Luxembourg. Den går sørover fra bysenteret, Ville Haute, fører veitrafikken over Pétrussedalen og knytter Boulevard Franklin Delano Roosevelt til Avenue de la Gare. Broen er 290 meter lang, med 24 hvelvinger, og er 45 meter over dalbunnen.
Den er også kjent som gamlebroen, Al Bréck (luxembourgsk), Vieux pont (fransk), Alte Brücke (tysk) av folk fra Luxembourg by. 'Den nye broen' er i denne sammenhengen Adolphebro, som ble bygget mellom 1900 og 1903.
Passerelle ble bygget mellom 1859 og 1861 for å knytte Luxembourgs nye jernbanestasjon, som ble plassert borte fra bysenteret for ikke å ødelegge for den forsvarsmessige betydningen av byens fort. Broen ble konstruert av ingeniørene Edouard Grenier og Auguste Letellier, og bygget av det britiske selskapet Waring Brothers.
Enhetsregisteret

Enhetsregisteret samordner opplysninger om næringslivet og offentlige etater i Norge som finnes i ulike offentlige registre, og som er gjengangere på spørreskjemaer. I stedet for at hver offentlige etat sender ut hvert sitt skjema til bedriftene, sørger Enhetsregisteret for at opplysningene samles på ett sted. Enhetsregisteret inneholder grunndata om enheter som har registreringsplikt i en rekke registre (se nedenfor).
Enhetsregisteret ble opprettet i 1995 og er en del av Brønnøysundregistrene.

Formål

Formålet med opprettelsen av Enhetsregisteret var å sørge for «effektiv utnyttelse og samordning av offentlige opplysninger om juridiske personer, enkeltpersonforetak og andre registreringsenheter» Ifølge loven fra 1994 som hjemler Enhetsregisteret (enhetsregisterloven), er reduksjon i mengde opplysninger som næringsdrivende må sende inn til det offentlige, hovedintensjonen med å samle informasjon om bedrifter i et enkelt register: «Enhetsregisteret skal entydig identifisere registreringsenhetene ved tildeling og registrering av organisasjonsnummer. Alle tilknyttede registre skal bidra til å redusere oppgaveplikten for næringslivet ved å benytte organisasjonsnummer og opplysninger fra Enhetsregisteret. Offentlige organer og registre som ikke er tilknyttede registre, plikter, der det er praktisk mulig, å benytte opplysninger fra Enhetsregisteret».

Tilgjengelighet av informasjon

Eksempler på informasjon som er tilgjengelig ved telefoniske henvendelser eller som utskrift som sendes i posten, er navn på alle medlemmer i styret til en organisasjon (som har et organisasjonsnummer).
Registerutskrift fra Enhetsregisteret (og Foretaksregisteret) leveres kun som postsendt utskrift eller telefaks.
Oversikt over hvilke klienter en revisor eller regnskapsfører er registrert med i Enhetsregisteret (og Foretaksregisteret), leveres som tilsendt dokument, diskett eller CD-ROM plate. (Dette er den eneste tjenesten som kun er tilgjengelig ved bestilling pr. brev.)
Andre tjenester kan bestilles pr. e-post.