google/wiki40b huggingface dataset:
Janitzio

Janitzio er den mest kjente av de fem øyene i Pátzcuaro-sjøen i delstaten Michoacán i Mexico. Øya er kjent som et viktig turistmål, og en rekke flatbunnede båter går i rutefart mellom fastlandet, spesielt fra havna i byen Pátzcuaro.

Statue av José Maria Morelos

En 40 meter høy statue av José María Morelos y Pavón, Mexicos store frigjøringshelten i uavhengighetskrigen fra Spania, som ble påbegynt i 1933, står på øyas høyeste punkt. Besøkende kan klatre opp til toppen av statuen i en trapp som går i spiraler på innsiden. Langs de indre av murene er Morelos' liv og historie avbildet i veggmalerier av Ramon Alba de la Canal og andre kunstnere. På toppen kan man gjennom kikkhull er det et storslått utsyn over øya og en stor del av sjøen.

Folket

En del av innbyggerne på øya og i byene rundt innsjøen er etterkommere av urfolket purépecha, som hadde sitt kjerneområde rundt Pátzcuaro-sjøen. Før båtene legger til på øya, får alle en demonstrasjon av fisket med sommerfuglhåv, en tradisjonell fiskemetode ved sjøen. Folkedans ved brygga er også vanlig, spesielt maskedansen hvor danserne masker av lyshudete, blåøyde mennesker. 
På allehelgensaften, 1. november, feires forfedrene i en fargerik seremoni som forener purépecha-tradisjoner med katolsk religion. En prosesjon opplyst av talglys og ledsaget av salmesang fører til kirkegården, og her finner samvær med forfedrene sted med lys, mat, drikke og salmesang.

Klima

Det er en mild, vårlig temperatur tilstede det mest av året i nordlige sentrale høylandet i sentrale Mexico. Høylandet har et klima som blir beskrevet som mildt og tørt. Området rundt Janitzio oppnår sjelden temperaturer som går over 80 ° F — selv på sommermånedene. Dagstemperaturen forblir ganske fast året rundt, men det kan blir svært kjølig om nettene fra november til mars. Regnsesongen går fra mai til oktober hvor juli og august er det månedene som vanligvis har mest nedbør. Tordenvær kan oppstå brått og forventes i sommermånedene fra juni til september.
Delhi Ibsen Festival

The Delhi Ibsen Festival er en internasjonal teaterfestival knyttet til Henrik Ibsens dramatiske forfatterskap.
Festivalen ble for første gang arrangert fra 10. til 22. desember 2008, og startet med tre indiske, en bengalsk og to norske teaterforestillinger i perioden 10. til 18. desember, etterfulgt av et seminar 19. til 20. desember og Workshop 21. til 22. desember.
Festivalen kom i stand som et norsk-indisk samarbeid mellom Den kongelige norske ambassade, ved ambassadør til India og Bhutan, Ann Ollestad, og det private Dramatic Art & Design Academy (DADA), ved direktør Nissar Allana, som ble stående som ansvarlig arrangør og koordinator.

Festivalen i 2008

For festivalen i 2008 var Senter for Ibsen-studier, ved professor Frode Helland, og Ibsen Awards, ved direktør Inger Buresund, norske støttespillere til festivalen, mens Ibsenmuseene i Norge, ved museumsleder Erik Henning Edvardsen, Ibsenmuseet, bidro med historiske illustrasjoner til en supplerende utstilling, installert av Ved Pohoja, og et programhefte designet av Amal Allana og Arati Subramanyam.
Intensjonene med arrangementet var, ifølge redegjørelsen fra ambassadør Ann Ollestad, at dette ikke bare skulle bli én til i en utallig rekke av teaterfestivaler, men at nettopp Ibsens mangfoldig rike forfatterskap kunne virke som en døråpner for kulturelle dialoger landene imellom. Valget, å fokusere på dramatikk, skyldtes ikke bare at nordmannen Henrik Ibsens verdensberømmelse og dette at ahn blir regnet som den moderne dramaets far, men at India selv er en av verdens største kulturelle stormakter, både som film- og teaternasjon.

Ibsenfestival som agenda for kulturmøter

I møtet mellom verdensberømte indiske regissører og teatervitere, foruten meget kompetente indiske skuespillere og aktører, var ikke den norske delegasjon til stede i rollen som kulturmisjonærer fra et fremmed land, men utelukkende for å lytte, lære og opptre som diskusjonspartnere. Et i hovedsak indisk teaterpublikum, med norske gjester (tilreisende og fastboende), ble vitne til en rad oppsiktsvekkende forestillinger, spilt på bengali, hindi, punjabi, manipuri, norsk og engelsk. Både de indiske og de norskproduserte forestillingene reiste spørsmål til ettertanke og fruktbare diskusjoner.
Til den spennende rammen for kulturkontakt som sprang ut av samrøret, kommer, i tillegg til det meningsbudskap som den dramatiske diktningen artikulerer, det faktum at teaterforestillinger bærer i seg en rekke ulike kunstformer. Her blandes nemlig under etiketten scenekunst selve fremførelsen med artisteri, billedkunst, musikk, dans, lysdesign, og mye mer.

Planer for festivalen i 2009

Neste års festival i Dhaka og New Delhi vil bli atskillig større enn det første, da det allerede er gjort avtaler om Ibsenforstillinger både fra Egypt, Syria, Tyrkia, Libanon, Pakistan, Iran og Afghanistan, samt Freie Bühne fra Berlin og Nationaltheatret, Oslo.
Ordenen for arbeidets ære

Insignier

Ordenstegnet for Ordenen for arbeidets ære består av en stjerneformet medaljong med seks kvadratformer vekselvis med seks hveteaks. Midtmedaljongen er rødemaljert med en hvit, femtagget stjerne i midten. Medaljongen er omgitt av en hvit bord hvorpå innskriften «НРБ» (FRB, forkortelse for Folkerepublikken Bulgaria) og «Трудова слава» (arbeidets ære) adskilt av små stjerner. Ordenstegnet for 1. klasse er i gult metall, for 2. klasse i hvitt metall og for 3. klasse i grått metall.
Ordensbåndet er blått med kantstriper i hvitt, grønt og rødt på venstre side av båndet.

Tildeling

Ordenen for arbeidets ære ble tildelt arbeidere i industrien, bygningsbransjen, transportsektoren og landbruket for langvarig, hengiven arbeidsinnsats i én og samme virksomhet. Utnevnelse skjedde til laveste grad med forfremmelse etter ytterligere arbeidsår.
Til sammen 6 557 personer mottok Ordenen for arbeidets ære.
Rolleteorien

Rolleteorien er en sosiologisk teori som anser at de fleste handlemønstre er et resultat av innlærte «roller». Teorien fikk for alvor medvind med arbeidene til George Herbert Mead, Jacob L. Moreno og Ralph Linton og stod sterkt på 1950- og 1960-tallet. Rolleteorien har funnet en lang rekke anvendelser, f.eks. kjønnsrolleteorien. Fra rundt 1970 ble rolleteorien utsatt for stadig større faglig kritikk, og i dag regnes rolleteorien stort sett som forlatt av vitenskapen.
Generalmajor

Generalmajor er en generalitetsgrad brukt i de fleste land i verden. Den tilsvarer kontreadmiral i marinen. Graden rangerer under generalløytnant og over brigadegeneral, brigader eller oberst, avhengig av land.
The Flash

The Flash (også kjent som Lynet på norsk) er navnet på flere superhelter som figurerer i DC Comics' tegneserier. Alle har superfart som sin superevne. Den første, som hadde det sivile navnet Jay Garrick, ble skapt av forfatteren Gardner Fox og tegneren Harry Lampert i 1939 for den første utgaven av antologiheftet Flash Comics utgitt av All-American Publications, en av forløperne til DC Comics. The Flash var en av de mer populære superheltene i USA på 1940-tallet og var med i samtlige utgaver av Flash Comics frem til bladet ble nedlagt i 1949. Flash var også medlem av superheltgruppen Justice Society of America sammen med bl. a. Green Lantern, The Atom og Doctor Fate. Disse historiene stod på trykk i heftet All-Star Comics. 
Den andre Flash (Barry Allen) ble skapt i 1956 av Robert Kanigher, John Broome og Carmine Infantino med Julius Schwartz som redaksjonelt ansvarlig. Denne versjonen av figuren var en kriminaltekniker som, etter å ha fått superevner, valgte seg navnet the Flash etter den originale tegneserien som han var en ivrig leser av.  Den første historien stod på trykk i Showcase nr. 4 (1956). Serien ble en stor suksess og The Flash fikk et eget hefte i 1958. Denne versjonen av figuren ble i 1960 et prominent medlem av superheltgruppen Justice League, sammen med bl. a. Superman, Batman og Green Lantern. Denne versjonen av Flash utkom frem til 1985. Cary Bates og Ross Andru er blant de som arbeidet med denne versjonen av serien. 
En historie som i særlig grad kom til å påvirke DCs øvrige superheltserier er "Flash of Two Worlds" av Gardner Fox og Carmine Infantino fra Flash nr. 123 (1961). Her ble konseptet med parallelle universer introdusert i DCs tegneserieunivers. I denne historien viser det seg at Barry Allen lever på Jord 1, mens Jay Garrick (som tidligere bare hadde vært en tegneseriefigur i Barry Allens verden) viser seg å leve på Jord 2. Siden ble Jord 2 et sted der DC kunne la sine gamle superhelter fra 1930- og 40-tallet leve videre. Etterhvert ble det vanlig med relativt hyppige møter mellom helter fra Jord 1 og Jord 2. 
Den tredje figuren som har gått under navnet the Flash er Wally West. Han ble skapt av John Broome og Carmine Infantino i 1959. Han var opprinnelig kjent under navnet Kid Flash og var Barry Allens unge hjelper og medlem av gruppen Teen Titans. Da Barry Allen døde, i serien Crisis On Infinite Earths (Marv Wolfman, George Pérez 1985), overtok Wally rollen som The Flash. Med introduksjonen av den nye Flash, ble serien relansert av DC. Forfatter var Mike Baron og tegner var Jackson Guice. Andre tegnere og forfattere av versjonen av serien er William Messner-Loebs, Mark Waid, Brian Augustyn, Mark Millar, Scott Kolins og Geoff Johns.
The Flash har en rekke erkefiender, som samlet sett ofte benevnes som "the Rogues Gallery", bl . a. Captain Cold, Weather Wizard, Mirror Master og Captain Boomerang.
Land Rover Series

Series I

Series I startet produksjon i 1948. I årenes løp så kom den i versjoner med akselavstand på 80, 86, 88, 107 og 109 tommer. Alle modellene hadde firesylindret motor, og fra 1957 var også en dieselmotor tilgjengelig.
211.000 Series I ble produsert totalt.

Series II

Etter Series I kom en relativt stor overhaling i 1958 da Series II kom på banen. Akslene var breddet litt for å øke sporvidden, og karosseriet ble også litt bredere og fikk den karakteristiske kanten langs siden. Dette siste var det David Bache fra Rovers designavdeling som sto for. Modellen ble produsert til 1961.
En av de største endringene var at bensinmotoren på 2 liter ble byttet ut med en på 2,25 liter (egentlig 2.286 cc) som var en variant av dieselmotoren. Denne motoren hang med til ut på 1980-tallet, men med en del forbedringer. Det var en mer moderne motor, blant annet med toppventilering.
Et antall biler uten firehjulstrekk ble levert den britiske hæren, for bruk under lettere forhold.
110.000 Series II ble produsert totalt. 70-75% av disse ble eksportert.

Series IIA

Series IIA er en liten variant av av foregående modell. Den største forskjellen var at den også kunne bli levert med 2,25 l dieselmotor. Senere kom også en seksylindret bensinmotor på 2,6 liter.
343.000 Series IIA ble produsert totalt. Da regnes ikke Forward Control-modellen med førerhytta framme over motoren.

Andre modeller

Fra 1962 til 1972 ble også Series IIA og IIB «Forward Control» produsert, lette lastebiler med hytta over motoren. Det ble også utviklet to militære modeller. 101 FC hadde også hytta over motoren, og Lightweight var bygget for å transporteres med helikopter.
Komediehuset på Engen

Komediehuset på Engen i Bergen sto ferdig i 1800. Teaterhuset ble bygget og først tatt i bruk av Det dramatiske Selskab, som var blitt stiftet 25. desember 1794.
Ved åpningen av Komediehuset hadde selskapet hele 600 medlemmer. Det dramatiske Selskap drev sitt private teater i bygningen frem til 1828. Deretter ble den benyttet av omreisende danske teatertrupper.
Det var også her Ole Bull startet det første norskspråklige teater i 1850. Ole Bulls nasjonale teater holdt det gående til endelig opphør i 1863. Det norske Theater fungerte som læreanstalt både for de norske dramatikerne Henrik Ibsen og Bjørnstjerne Bjørnson, som etter tur hadde ansettelse ved teateret, den danske forfatteren Magdalene Thoresen, og ikke minst for en rekke norske scenekunstnere som skuespillerne Johannes Brun, Lucie Wolf, Jakob Prom, Andreas Isachsen, Fredrikke Nielsen, Ole Bucher, Benedicte Hundevadt og Sofie Parelius.
Fra det ble stiftet i 1876 holdt også Den Nationale Scene til i Komediehuset. Her ble de værende inntil et nytt teaterbygg sto ferdig i 1909. Det «gamle teateret» ble nå et selskapshus hvor det også ble et slags teatermuseum i det en del rekvisitter og arkivalia fra Ole Bulls norske Theater. Mye av dette materialet gikk tapt da den gamle teaterbygningen ble bombet av britiske bombefly i 1944.
Sebastian Popp

Sebastian Popp (født 1754 i Norge, død 1828 i København) var en boktrykker som virket i København. 
Popp var født i Jarlsberg Grevskab og kom 22 år gammel i boktrykkerlære, etter i 7 år å ha «vært ved Handelen». Han gikk i lære hos Johann Rudolph Thiele (1736–1815), hvor han ble svenn i 1779. Ved hjelp av en velynder kunne han etablere seg i Rosengaarden nr. 115 i København. Han fikk snart virksomheten i gang, og i 1791 ble han i stand til anskaffe en eiendom i Store Fiolstræde nr. 179 hvor han 5 år senere rådet over et trykkeri med 5 presser og holdt 24 personer beskjeftiget. 1798–1809 lå trykkeriet i Østergade 54, fra 1810 i nr. 72. I 1805 var han blitt valgt til boktrykker for Videnskabernes Selskab.
I 1800 kjøpte han Mørchs skriftsstøperi på auksjon, som han igjen solgt i 1814 til den svenske boktrykker Johan Pehr Lindh. Rester av skriftmatrisene oppbevares i Nordiska museet i Stockholm. Foruten å utføre arbeide for forleggere som Soldin og Gyldendal produserte Popp også trykk på eget forlag: I 1788–96 ukeskriftet Kritik og Antikritik, 1796–99 Rousseaus Emil. Til sistnevnte skrev han også en fortale. 
Popp var også kaptein i det borgerlige infanteri, og i denne egenskap samlet og utga han Excercer-Reglement samt Kommando-Ordene ved Excercicen og Øvelsen med Borgerskabet.  
I 1815 avsto Popp trykkeriet til sønnen Hartvig Frederik – fra 1817 Adam Oehlenschlägers foretrukne boktrykker. Popp selv døde i 1828, sønnen 2 år etter. Popps enke drev trykkeriet i noen år inne det overgikk til J. G. Salomon.
Santiago Bernabéu Stadion

Historie

Det begynte på en vanlig gressmatte i 1901. 31. oktober 1912 tok Real Madrid i bruk sitt daværende nye stadion O`Donnell, som var eid av Don Laureado Garcia Comiso.
Klubben leide banen for 1000 pesetas i måneden. Der spilte de til 1924, da styret i klubben bestemte at det skulle bygges en ny stadion. Da ble Estadio de Chamartín bygd, med plass til 15 000 tilskuere. I 1947 ble det bestemt at Estado de Chamartín skulle bygges på. Stadionet ble egentlig planlagt til 100 000 plasser, men sju år senere, i 1955 da anlegget sto ferdig, var det plass til 125 000 fans, og stadionet endret navn til Nuevo Estadio Chamartín. Ett år senere, i 1956, ble navnet endret til Santiago Bernabéu. Oppkalt etter Santiago Bernabéu Yeste, tidligere fotballpresident i  Real Madrid. Senere er kapasiteten blitt redusert på grunn av omlegging til at det nå er kun sitteplasser.
Klubben har presentert planer for modernisering av stadion. Disse består blant annet i at det skal monteres et heldekkende tak over gressmatten som kan tas bort når det er pent vær. Det er forventet at moderniseringen ikke vil føre til særlige endringer i tilskuerkapasiteten. Arbeidene vil trolig starte sommeren 2017 og være avsluttet i 2020.
Bastøy

Bastøy, Bastø eller Bastøya er en øy på 2,28 km² som ligger i Oslofjorden sørøst for Horten i Vestfold. Øya ligger i Horten kommune, men eies av staten.
Palle Fleischer

Familie

Palle var sønn av Tøger Christian Fleischer (1739–1797) og Alhed Rømer (1752–1832). Faren var av den slekten Fleischer som kom til Norge fra Tyskland på 1600-tallet. Palle ble gift i 1802 med Maria Flor Kirkgaard (1776–1847). Sønnen Hans Kirkegaard Fleischer (1803–84) ble hoffsjef, mens sønnen Baltazar Sechmann Fleischer (1810–85) ble sjøoffiser.  Palle døde i Larvik i 1851, fire år efter sin hustru, men ble begravet på Krist kirkegård i Christiania, hvor gravmonumentet fortsatt står.
Gardeparken

Bakgrunn for anleggelsen

Forsvarsbygg solgte i 2004 en del av Husebyskogen til USA, for bygging av ny amerikansk ambassade. Reguleringsplanen for ambassadetomten ble godkjent av Oslo bystyre med marginalt flertall, under forutsetning om at en rekke kompenserende tiltak ble innfridd før ambassaden åpnet. Disse tiltakene blir i reguleringsplanen også kalt «rekkefølgebestemmelsene». I forhandlinger mellom Forsvarsbygg og USAs ambassade fikk Forsvarsbygg ansvaret for de fleste av tiltakene.
Ett av disse tiltakene var å opparbeide en park og en støyvoll mot Sørkedalsveien. Parken ble lagt i et område som tidligere huset en midlertidig ekserserhall for Hans Majestet Kongens Garde, og som også ble brukt som snødeponi og tidligere plantedeponi. Parken skulle fungere til både Gardens og publikums behov i sambruk.
Opprinnelig var det en plan om å bygge en gangbro over Sørkedalsveien fra Persbråtan, for å gjøre parken mer tilgjengelig. Planen ble endret til at fotgjengerfeltet over veien fikk trafikkøy og bedre belysning.

Kritikk

Gardeparken er blitt kritisert av flere grunner. For det første var det stor folkelig motstand mot hele salget og reguleringsprosessen av ambassadetomten. Videre er beplantningen i parken blitt kritisert, på grunn av at planten praktmarikåpe, som senere ble svartelistet, ble satt ut. Forsvarsbygg er blitt kritisert for å bruke mye penger på å profilere parken, uten at pengebruken så ut til å være nyttig. Det har også dannet seg et inntrykk av at parken ikke blir brukt av befolkningen, noe som forsterker kritikken av prosessen og anlegget.
Põlva

Historie

Byen har angivelig oppstått på 1200-tallet, og ordet põlv betyr «kne». Stedet var antakelig skysstasjon på en gammel hærvei som gikk nord-sør gjennom Livland. Like etter kristningen av Estland skal benediktinske munker ha reist en Maria-kirke her i 1240, og kirken står enda. Fra 1452 kjenner vi navnet Põlva, da byens kirke lå under bispedømmet Tartu.
På 1500-tallet kom hele kirkesognet under russisk herredømme som følge av Livlandskrigen. Denne delen av Sør-Estland kom under Polen i 1582, senere tilfalt det Sverige. Mariakirken ble sterkt restaurert og endret i 1645 og fikk en svensk kirkeklokke tre år senere.
Freden i Nystad avsluttet i 1721 Store nordiske krig med å legge hele Livland under Russland igjen.
Først med den estiske uavhengigheten i 1918 fikk byen endelig en viss regional betydning, og sterk folkevekst. Jernbanelinjen Tartu-St. Petersburg ble lagt her i 1931, og det ble anlagt både tekstilindustri og fargerier her.
På Mariakirken står en minneplakett over presten, språkforskeren og folkeminnesamleren Jakob Hurt (1755–1838), som var født i en landsby i kirkesognet Põlva. I årene 1781–1819 virket dikteren Gustav Adolph Oldekop som sogneprest i byen, han grunnla senere den estiske journalistikk med avisen Tarto maa rahwa Näddali-Leht i 1806. Hans prestestilling ble i 1820 overtatt av den tidlige estiske pedagogen Johann Georg Schwartz.
Byen har lange sang- og kortradisjoner med røtetr fra 1855.
Doliops

Utseende

Små til middelsstore, korte og trinne, blankt svarte trebukker. Særlig dekkvingene har gjerne flekker eller bånd av lyse skjell, disse har ofte metallisk glans. Mange av artene ligner overflatisk på fargerike arter av snutebiller som de lever sammen med, og det er mulig at den ene gruppen etterligner den andre.

Utbredelse

Slekten er nesten endemisk for Filippinene, det eneste unntaket er én art som lever på Taiwan.
Ingemar Johansson

Johansson vs. Patterson

Johansson fikk VM-kamp mot Patterson i 1959 etter overraskende å ha slått ut den høyt rangerte Eddie Machen i Göteborg året før. De fleste mente at seieren over Machen var et lykketreff, og at Patterson ville vinne over Johansson uten problemer. Johansson hadde tross alt ingen andre spesielt imponerende navn på seierslisten sin, de beste seirene hans var over Franco Cavicchi (som han tok EM-tittelen fra), Peter Bates, Joe Erskine og Henry Cooper – ingen av disse var boksere i verdensklasse.
Men Johansson sjokkerte verden da han sensasjonelt slo ut Patterson i tredje runde. Hele syv ganger var Patterson i kanvasen før dommeren stoppet kampen. D'Amato hadde en klausul i kontrakten som sa at dersom Johansson skulle vinne, måtte han forsvare tittelen mot Patterson i sitt første tittelforsvar.
I juni 1960 møttes de to igjen og utkjempet det Ring Magazine kåret til årets kamp. Patterson revansjerte tapet og ble den første bokseren som gjenerobret tungvektstittelen, ved å slå en stygg knockout på Johansson i 5. runde. Johansson lå bevisstløs på kanvasen i et par minutter mens det ene benet hans ristet i krampetrekninger.
Ettersom stillingen nå var 1-1 ble det arrangert en tredje kamp, en såkalt «rubber match», for å avgjøre hvem som var bestemann. Kampen fant sted i Miami Beach i Florida i mars 1961, og Patterson vant igjen på KO, denne gang i 6. runde.

Siste kamper

Johansson gikk kun fire kamper etter dette, mest nevneverdig vant han EM-tittelen for annen gang da han slo Dick Richarson i 1962. Han la opp i 1963 etter sitt første forsvar av tittelen, mot Brian London. Hans endelige recliste var 26-2 (17 KO). I 1982 ble han tildelt sølvmedaljen han vant i OL i 1952, men ikke fikk da pga. at han hadde vanæret sporten ved å bli diskvalifisert.
I 2002 ble han innlemmet i International Boxing Hall of Fame i New York.

Trivia

I Lasse Hallströms film Mitt liv som hund gis tittelkampen mellom Johansson og Patterson en vesentlig rolle i handlingen, som et tidsbilde.
NM i roing 1998

NM i roing 1998 ble arrangert på Voss 16.-17. august 1998. 
Kongepokalvinnere ble Stavanger Roklub (dobbeltsculler med Kjetil Undset og Steffen Skår Størseth) og Drammen Roklubb (singlesculler med Kristine Bjerknes).
Zhangshu

Zhangshu (kinesisk: 樟树; pinyin: Zhāngshù) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Yichun, ved elva Gan Jiang som er ei stor sideelv til Chang Jiang.
Befolkningen var på 534 919 innbyggere i 1999.
20 km øst-nordøst for byen ligger Fengcheng kraftverk med hele 2.520 MW kapasitet.

Kulturminner

Wucheng-funnstedet (Wucheng yizhi, 吴城遗址), det tidligere sete for den kommunistiske provinspartikomite for Fujian, Zhejiang og Jiangxi (Min Zhe Gan sheng-wei jiguan jiuzhi, 闽浙赣省委机关旧址), det neolittiske Zhuweicheng-funnstedet (Zhuweicheng yizhi, 筑卫城遗址), Fanchengdui-funnstedet (Fanchengdui yizhi, 樊城堆遗址) fra Fanchengduikulturen under sent neolittikum, og Mingshui-broen (Mingshui qiao, 鸣水桥),, står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Også Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Jacob Black

Jacob Black er en svært viktig person i bokserien Twilight Saga, skrevet av Stephenie Meyer. Jacob er med i de samtlige bøkene, Twilight, New Moon, Eclipse og Breaking Dawn. Samtlige av bøkene er i tillegg blitt filmatisert, der Jacob Black blir spilt av Taylor Lautner.
4. århundre

4. århundre startet den første dagen år 301 og sluttet den siste dagen år 400 etter den gregorianske kalenderen.