Den islamske erobringen av Afghanistan

Den islamske erobringen

Fem år etter Muhammed døde, i 637, knuste arabiske muslimer makten til de iranske sassanidene i slagene ved Qadisiya og Nahawand. Erobrerne begynte å nå inn i landene øst for Iran, og Herat ble erobret i 651. I midten av det 8. århundret klarte abbasid-dynastiet å kue den arabiske invasjonen og gjorde slutt på den forlengede kampen. Fred hersket under styret til kalifen Harun al-Rashid (785–809) og hans sønn, og vitenskapene hadde gode tider i sentralasiatiske byer som Samarkand. Fra det 7. århundret gjennom det 9. århundret ble de fleste innbyggerne i det som i dag er Afghanistan, Pakistan, sørlige deler av Sovjetunionen og områder av nordlige India konvertert til sunniislam. 
I det 8. og 9. århundret slo forfedre av mange av dagens tyrkisk-språklige afghanere seg ned i Hindu Kush-området (delvis for å skaffe seg bedre beite) og begynte å assimilere mye av kulturen og språket til pashto-stammene som allerede var der.
I midten av det 9.århundret hadde abbasid-styret slått feil, og delvis uavhengige stater begynte å dukke opp rundt omkring i imperiet. I Hindu Kush-området steg tre kortlevde lokale dynastier til makten. Det mest kjente av de tre, samanid-dynastiet, utvidet sitt styre fra Bukhara så langt sør som India og vest som Iran. Selv om arabisk-muslimsk intellektuelt liv fremdeles var sentrert om Bagdad, dominerte iransk-muslimsk lærdom, sjiaislam, i samanidenes område på denne tiden. I midten av det 10. århundret hadde samanide-dynastiet falt fra hverandre under angrep fra tyrkiske stammer i nord og fra Ghaznavidene, et dynasti i sør på vei opp mot makten.

Ghaznavid og ghoridenes styre

Ut av samanidenes dynasti kom det første store islamske imperiet i regionen, Ghaznavid-riket, som hadde krigere som plyndret dypt inn i det indiske subkontinentet og sikret domineringen til sunni islam i det som i dag er Afghanistan, Pakistan og deler av India.
Den mest kjente av dynastiets herskere var Mahmud som konsoliderte kontrollen over områder sør for Amu-Darja for så å gjennomføre ødeleggende angrepstokter inn i India der de plyndret hindu templer og forsøkte å konvertere befolkninger til islam. Med sitt bytte fra India bygde han en stor hovedstad ved Ghazni, grunnla universiteter og ga støtte til lærde. Mahmud ble anerkjent av kalifen i Bagdad som den sekulære arvingen av samanidene. Ved hans død hersket Mahmud over hele Hindu Kush regionen så langt øst som Punjab i tillegg til territorier langt nord for Amu-Darja. Som så ofte skjedde i denne regionen ble det militære geniets død i 1030 begynnelsen på slutten for dynastiet. Herskerne av ghoridene sørøst for Herat erobret og brente Ghazni i 1149, akkurat som Ghaznavid en gang hadde erobret Ghor. Men det var først i 1186 at den siste representanten av ghaznavidene ble tatt av ghoridene fra sitt hjemmested i Punjab. 
Ghoridene kontrollerte mesteparten av det som i dag er Afghanistan, østlige Iran og Pakistan, mens deler av det sentrale og vestlige Iran ble styrt av seljukene. Mellom 1200 og 1205 ble det meste av ghoridenes land erobret av sjahen av Khwarezmid-imperiet som senere ble nedkjempet av mongolene i 1220.

Mongolsk styre 1220-1506

I 1220 ble de islamske landene i Sentral-Asia overkjørt av arméene til den mongolske erobreren Djengis Khan (ca. 1155–1227), som la mange sivilisasjoner i grus og skapte et imperium som strakte seg fra Kina til Kaspihavet. Men han klarte ikke ødelegge islams styrke i Sentral-Asia. Mot slutten av det 13.århundret hadde Dsjengis Khans etterkommere selv blitt muslimer. Fra Dsjengis Khans død i 1227 til Timur Lenk i 1380-årene gikk Sentral-Asia gjennom en periode med fragmentering.
Med både tyrkiske og mongolske aner, gjorde Timur krav på å være Dsjengis Khans etterkommer. Fra hans hovedstad i Samarkand, skapte Timur et imperium som på slutten av det 14.århundret strakte seg fra India til Tyrkia. Overgangen til det 16.århundret gjorde slutt på timuridenes rike da enda en mongolsk-tyrkisk hersker overvelmet den svake timurid herskeren i Herat. Muhammed Shaybani (også en etterkommer av Dsjengis Khan) og hans etterkommere hersket i området rundt Amu-Darja i omtrent et århundre, mens to mektige dynastier begynte å kjempe om makten i sør og vest av Afghanistan.