Dødskysset (1916)

Manus

Dødskyssets innspillingsmanus ble skrevet av psevdonymet A.V. Samsjö, som står for forfatteren Sam Ask og regissøren Victor Sjöström. Ask og Sjöström kom senere også til å samarbeide om Berg-Ejvind og hans hustru (1918). I det opprinnelige manuset ble imidlertid Dødskysset kalt for En annan människa. Et manus med denne tittelen ble - ifølge Svenska Biografteaterns journal - innkjøpt 7. mars 1916 fra én G. Sjöberg, hvis identitet ikke har gått å fastsette. Muligens var det Birger Sjöbergs bror Gösta Sjöberg, som senere skrev manus til filmatiseringen av brorens Kvartetten som sprängdes. Ask og Sjöström har deretter bearbeidet manuset, og det er antageligvis de som står for filmens originale fortellergrep. Det spekuleres også i hvorvidt fotografen Julius Jaenzon også var delaktig i innspillingsmanuset.

Innspilling

Dødskysset ble spilt inn i AB Svenska Biografteaterns studio på Lidingö  25. april-18. mai 1916. Teknisk sett var det en meget avansert innspilling, mye på grunn av at Sjöström i visse scener spiller mot seg selv. Blant annet blir trickfilming, dobbelkopieringer og speilfotograferinger anvendt.

Handling

Dødskysset fortelles i form av en rammefortelling: Doktor Monro blir funnet død i sitt hjem og tre personer vitner overfor politiet om hva som har hendt. Disse tre personene er Monros husholderske, ingeniør Weyler og ingeniør Lebel. Handlingen blir på så sett nøstet opp retrospektivt gjennom de ulike vitnemålene, et avansert fortellergrep i sin tid.

Kronologi

Kronologisk ser hendelseforløpet ut som følger:
Overingeniør Weyler arbeider med å ferdigstille noen viktige tegninger for sin arbeidsgiver, Förenade verkstäder. Tiden er knapp, men Weyler lider av dårlig helse. Han behandles av doktor Monro, men blir ikke bedre. På toppen av alt forlater hans hustru ham og reiser hjem til sine foreldre. En dag kommer ingeniør Lebel til Weyler for å vise en oppfinnelse. Lebel viser seg å være Weylers dobbeltgjenger. Weyler lykkes i å overtale ham til å ta hans plass ved tegnebordet mens han selv reiser bort for å kurere sin sviktende helse.
Doktor Monro blir ubehagelig overrasket over å se «Weyler» ved så god helse. Lebel, som ikke vil vekke mistanker, tar Weylers medisin, men blir straks kraftig syk. Doktor Monro er ikke tilgjengelig, så en annen lege, doktor Adell, undersøker Lebel i stedet. Han blir mistenksom og oppdager snart at medisinen i virkeligheten er gift. Lebel blir fort bedre uten medisinens skadelige innvirkning og fortsetter å arbeide med tegningene. En gang kommer Weylers hustru på besøk, men Lebel finner seg fort til rette i rollen og hun merker ingenting.
Samme natt som tegningene er klare bryter en mystisk mann seg inn hos Weyler. Lebel blir bedøvet med gass. Den gassmaskekledte mannen klatrer inn gjennom vinduet og stjeler tegningene. Natten etter ligger Lebel og Adell i bakhold med gassmasker. Mannen kommer også tilbake denne natten. Når han prøver å bryte seg inn i kassaskapet ruser de fram, men mannen lykkes i å flykte ut gjennom vinduet. Lebel følger etter, men mannen er sporløst forsvunnet. Derimot treffer han på doktor Monro, som merkelig nok er ute og går midt på natten. Lebel og Monro finner den mystiske mannens gassmaske, og Lebel følger med Monro hjem for å undersøke den. Lebel blir imidlertid innelåst i et rom hjemme hos Monro, men blir tilfeldigvis reddet av Monros datter. Nå oppdager Lebel at Monro er leid av Ferunbolaget, en konkurrent til Förenade verkstäder, og at det er han som er den mystiske mannen som har stjålet tegningene. Han får også vite at Monro kjenner til at han ikke er den virkelige Weyler, og at han vil rydde dobbeltgjengeren av veien. Lebel blir imidlertid over natten hos Monro for ikke å vekke mistanker.
Morgenen etter blir Lebel servert varm kakao, som han dog av forsiktighet unnviker. Monros datter kommer inn i rommet og velter tilfeldigvis Lebels kakaobrett og får innholdet i sukkerskålen over seg. Straks etter kommer Monro inn, løfter opp datteren, omfavner henne og kysser hennes hår, men faller straks død om, drept av den giften som han har lagt i sukkeret for å forgifte Lebel.

Mottakelse

Dødskysset fikk premiere i Stockholm først i januar 1917, bare to uker før Sjöströms neste film, Terje Vigen. Pressen var på dette tidspunkt mer interessert i Terje Vigen og derfor ble det ikke gitt mye spalteplass til Dødskysset. Den ble imidlertid temmelig positivt mottatt, selv om man ikke helt tok den på alvor. Framfor alt gav man spalteplass til Sjöströms dobbeltrolle og dens uvanlige komposisjon.
I Frankrike ble filmen imidlertid tatt bedre imot: Sjöström ble oppdaget der med Dødskysset og ikke med Terje Vigen. Den franske kritikeren, Louis Delluc, beskrev i 1918 filmen i meget gode ordelag og berømmet ikke minst Sjöströms skuespillerinnsats. Filmen ble forøvrig en stor eksportsuksess. Den ble solgt i 38 kopier til utandet, foruten Frankrike også til Brasil, Chile, Danmark, Finland, Japan, Nederland, Norge, Russland, Spania, Storbritannia, Tyskland, Ungarn, USA, Østerrike og Balkanstatene.

Gjenfunnet

Dødskysset ble lenge regnet for å være tapt for ettertiden, men i 2002 ble et fragment av filmen gjenfunnet i La Cinémathèque Françaises arkiv i Frankrike og restaurert av Svenska Filminstitutet. Der scener manglet la man inn stillbilder, funnet i bildearkivet, og tekstkort som forklarte handlingen. Matti Bye skrev ny musikk. Filmen fikk nypremiere på Cinemateket 1. oktober 2003. Av de opprinnelige 1 185 metrene med film gjenstår i dag kun 615.