google/wiki40b huggingface dataset:
Slaget ved Almansa

Slaget

Den fransk-spanske arméen på rundt 25 000 mann besto av like mange spanjoler som franskmenn, i tillegg et irsk regiment. Mot demsto en styrke med hovedsakelig engelskmenn og portugisere sammen med nederlendre, tyskere og franske hugenotter.
Slaget startet med artillerild fra begge sider. Da Galway benyttet reservene sine for å angripe det fransk-spanske sentret, satte Berwick ut en sterk styrke med fransk-spansk kavaleri mot den svekkede engelske-portugisiske linjen og utryddet de portugisiske rytterne. En generell nedslakting fulgte, og bare det portugisiske infanteriet holdt stand der de ble angrepet fra tre sider. De overga seg da mørkret senket seg. Galway mistet 5 000 som omkom og 12 000 mann som ble tatt til fange. Av arméen hans på 22 000 klarte bare 5 000 å komme seg unna til Tortosa.

Ettervirkning

Seieren var en stort steg mot å sikre Spania for Bourbon. Den største armêen til de allierte var nå ødelagt, og tronpretendenten Filip tok tilbake initiativet og tok Valencia.
Byen Xàtiva ble brent ned og endret navn til San Felipe for å straffe ham (til minne om dette henger fremdeles portrett av monarken oppned i det lokale museet L'Almodí.)
Innen kort tid var de eneste gjenværende allierte for den habsburgske tronpretendenten erkehertug Karl, støttespillerne hans i Catalonia og på Balearene.
Fredrik II av Preussen kalte Almansa «det meste vitenskapelige slaget i hundreåret vårt», mens Winston Churchill en gang sammenlignet det knusende britiske nederlaget til katastrofer som ventet den britiske armeen foran Nazi-Tyskland i starten av den andre verdenskrigen
Kammerherre

Kammerherre er en hofftittel, opprinnelig for fremstående embedsmenn (gjerne medlemmer av adelen) som går en fyrste til hånde. I dag tildeles den hovedsakelig som ærestittel. Tittelen er ikke i bruk ved  Det kongelige hoff i Norge.  Den sist utnevnte var Kaare Langlete som fikk tittelen av kong Olav V i 1990. I eksempelvis Danmark og Sverige er tittelen fremdeles aktivt i bruk. I Danmark tildeles også den kvinnelige variant, kammerdame.
Luftvernbataljonen

Luftvernbataljonen en avdeling i Luftforsvaret hvis oppgave er å beskytte militære og sivile installasjoner, avdelinger, befolkningssentre og annen infrastruktur mot angrep fra lufta.
Avdelingen  er oppsatt med rakettluftvernet NASAMS (Norwegian Advanced Surface to Air Missile System) som er det eneste bakkebaserte luftvernsystemet i Forsvaret.
De holder til ved Ørland flystasjon.

Historie

Luftvernbataljon Ørland (LVbn Ørland) ble opprettet i 1954 på Ørland flystasjon i Ørland kommune i Trøndelag. Gjennom historien har LVAbn benyttet kanonluftvern av typen L-60 og L-70, radarsikter av typen RSS-40 og FCS-2000 og missilsystemer av typen NOAH (Norwegian Adapted HAWK) og[NASAMS , lenge oppsatt i kombinasjon kalt NORSOL. Bataljonen hadde i 2012 ca 65 befal og vervede, og 75 vernepliktige soldater.
Bataljonen ble sommeren 2014 slått sammen med Luftvernartilleribataljon Bodø og samlet på Ørland hovedflystasjon.
Huset Farnese

Huset Farnese er et italiensk fyrstehus fra renessansen.  Navnet er fra omkring 1150 da man anla slottet Castrum Farneti ved byen Orvieto i regionen Umbria.  En av de senere forfedre het Pier Luigi Farnese (1435–87). Ett av hans barn var Alessandro (1468–1549), en kardinal som i 1534 ble pave Paul III.  Alessandro var da allerede blitt far til  Pier Luigi Farnese (1503–47), en uekte sønn som paven i 1545 lot utrope til den første hertug av Parma og Piacenza (HAPP).  Farnesene holdt denne hertugrollen frem til 1731. Likens var Farnesene også hertugholdere av Castro (Lazio) (HAC) fra 1537 til den ble jevnet med jorden i 1649 av pave Innocens X  (1574–1655) den uskyldige.

Husene til Huset Farnesina

Før han ble pave hadde Alessandro satt i gang byggingen av Palazzo Farnese (Roma) på ei tomt de fikk tak i omkring 1510. Andre  kjente byggverk av Farnesene er Villa Farnese en times kjøring med bil nord for Roma, påbegynt i 1549 av Alessandro ((1520–1589) som ikke ble HAPP.  På denne tiden hadde Ottavio Farnese (1524–1586), den 2. HAPP, i 1556 i gang byggingen av Palazzo Farnese, Piacenza, som stod ferdig 1602 under ledelse av hans sønn Ranuccio I Farnese (1569–1622), den 4. HAPP.  Familien ervervet seg også Villa Farnesina i 1577, beliggende i Romas bydel Trastevere, rett over elven Tiber fra nevnte Palazzo Farnese (Roma).
Havnartindur (Kunoy)

Havnartindur (818 moh.) er et fjell på Kunoy på Færøyene.
Fjellet er det fjerde høyeste på Kunoy og Færøyenes syvende høyeste.
Pulgasari

Handling

En risdokke som er laget av en smed som er fengslet av den onde kongen, våkner til liv når den kommer i kontakt med blod. Til slutt blir den et stort metallspisende monster, klar til å kjempe med bøndene for å styrte monarken.
Pulgasari er navnet på monsteret, en kaiju.

Om filmen

I 1978 ble den sørkoreanske regissøren Shin Sang-ok kidnappet på ordre av Kim Jong-il. Shin lyktes å flykte før filmen var ferdig. Pulgasari er det best kjente reaultatet av Kim Jong-ils planer om å etabler en nordkoreansk filmindustri. Filmens spesialeffekter ble laget avet innleid team fra japanske Toho. Kim Jong-il var filmens produsent.
Coprin

Virkning

Måten coprin virker på er å forstyrre nedbrytingen av etanal (etylaldehyd), som er en av nedbrytingstrinnene for alkohol. Dette skjer antageligvis ved hemming eller denaturering av enzymet etanal-hydrogenase, som oksiderer etanal til etansyre (eddiksyre), som er ufarlig.

Symptomer

Bortsett fra evt. testikkelskader er det etanal som gir forgiftningssymptomer etter å ha spist noe som inneholder coprin. Dette kan minne en del om alkohol bakrus, da mange symptomer der også kommer av opphopning av etanal, som kroppen ikke har fått brutt ned enda.
Symptomene starter oftest med en intens rødming i ansikt, nakke og bryst. Så kommer bankende hodepine fulgt eller akkompagnert av trykkende og sammensnørende brystsmerter, hjertebank, åndenød, hurtig åndedrett, angst og hetetokter. En kan også observere svimmelhet, kvalme, brekninger og fallende blodtrykk. Metallsmak og seigt spytt er også observert. Det hender at pasienten er nesten helt sikker på han eller henne skal dø, men dødsfall er ikke observert på grunn av coprin. Så etter noen timer er de like friske, alt ettersom hvor mye alkohol en har drukket.
Leiopus nebulosus

Utseende

En liten til middelsstor (6-10 mm), avlang, gråspraglete trebukk med ganske lange antenner. Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen hos hannen, en og en halv gang så lange hos hunnen. Hvert ledd unntatt de to innerste er tofarget, lysbrunt i den indre delen og svart i den ytre. Kroppen er uten påfallende hår, men kledt med hårlignende skjell. Pronotum er omtrent en og en halv gang så bredt som langt, noe bak midten med en skarp, litt bakoverrettet pigg på hver side, på samme nivå også med et par knøler oppe på ryggen. Dekkvingene er avlange med markerte skuldre, grovt punkterte, mesteparten av overflaten skjellkledt. Grunnfargen er svart, men med store områder dekket av lyse skjell som danner et litt diffust tverrbånd litt bak midten. Beina er svarte bortsett fra en lysbrun ring på leggene.

Levevis

Larvene utvikler seg i innerbarken på nylig døde trær eller greiner av mange ulike løvtrær, vanligst eik og hassel. Arten lever i løvskog men også i kulturlandskapet. Larvens ganger går ikke inn i veden, men holder seg i barken. Utviklingen tar vanligvis ett år, de voksne billene kan finnes på greiner og stammer i juni-juli.

Utbredelse

Arten er utbredt i Europa, unntatt de vestligste delene, og østover til Kasakhstan. I Norge er den funnet spredt nord til Trondheim, med hovedtyngden av funnene langs kysten av Sør- og Østlandet.
De er også nå i den seneste tid (2010)sett i Nordland.
Verviers

Historie

Første gang tekstilindustri knyttes til dette området er i historiske kilder fra 1400-tallet. Et århundre etter hadde tøyindustrien overtatt for de eldre metallurgiske verksteder, noe som til dels skyldes åttiårskrigens herjinger i det nordenfor liggende nederlandske område. Selve byen forble imidlertid nokså liten. Det var først i 1651 at den hadde vokst seg sterk nok til å få status som en av fyrstbispedømmet Lièges bonnes villes (hovedbyer).
Slutten av 1700-tallet ble en urolig tid, på grunn av den franske revolusjon. Byen Liège ble i 1795 annektert av Frankrike, og dette førte til en bratt økonomisk nedgang i Verviers, og dermed til stor elendighet. Etter Slaget ved Waterloo (1815) snudde det til det bedre. Verviers ble, og forble til langt inn på 1900-tallet, kjent for sin handel med ullstoffer og sin tekstilindustri. Utgangspunkt for tekstilindustrien var det myke (det vil si kalkfrie) vannet fra elven Vesdre, som egnet seg ypperlig for vaskingen av ull og andre tekstiler. Den lave kalkholdighet i elvevannene skyldes at elven og dens sideelver og bekker strømmer ut fra myrlandet Hautes Fagnes.
Industriutbyggeren og forretningsmannen William Cockerill gjorde bruk av britisk know-how til å få fart på Verviers' tekstilindustri. Gatene ble brolagt, gassbelysning installert, og byens folketall ble raskt fordoblet under den industrielle revolusjon. Etter Første verdenskrig kunne Verviers' ullindustri måle seg med den i Bradford i England. Blant de familier som var drivkrefter ved den industrielle utbygging kan nevnes navn som Simonis, Biolley, Pelzer, Hauzeur, Renkin, Paulis, Schwachhoffer, Brunninghausen, Lamboray og Adolphy.
Aegomorphus

Utseende

Stort sett middelsstore (de nordiske artene 8-17 millimeter), brun- eller gråaktige trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med en pigg litt bakenfor midten av siden.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten har en Holarktisk utbredelse.
Trizogeniates caiporae

Utbredelse

Billen finnes i den neotropiske faunaregionen, nærmere bestemt i Bolivia og Brasil.
Løssplatået

Løssplatået eller løsshøylandet (kinesisk:  黃土高原, Huangtu gaoyuan) eller løss-fjellandet i Huabei (Nordkina) er et høylandstrinn som representerer overgangen mellom den nordkinesiske slette og høylandsområdet i (Indre) Mongolia i nord og høylandsområdet i Tibet i vest. Søndre rand er de likeledes av løss pregede områder i elvedalene til Gulelven og dens viktigste sideelv Wei He, som så avgrenses i sør av de høye Qin Ling-fjellene. Løssplatået brer seg utover omtrent 1000 km i øst-vestlig retning og 700 km i nord-sørlig, og omfatter det meste av provinsene Shanxi og Shaanxi, den autonome region Ningxia Hui, og noen deler av provinsene Hebei, Henan, Gansu, Qinghai og Indre Mongolia. Løsskiktene i fjellandet i provinsene Henan, Shaanxi, Shanxi og Gansu kan være inntil 300 m tykke.
I de eldste tider var regionen også viktig på Silkeveien. Varer ble bragt på karavaner til vesten, som gull, rubiner, jade, tekstiler, korall, elfenben og kinesiske kunstprodukter. I motsatt retning kom for eksempel bronsevåpen, pels, keramikk og kanelbark.
Tradisjonelt har befolkningen i disse områdene laget seg sine bosteder ved å grave seg inn i løssen, eller ned og inn. Løssboligene, kalt yaodong (窰洞), holder et behagelig og jevnt romklima, slik at temperaturytterlighetene utendørs under kaldeste vinter og heteste sommer egentlig er bedre mildnet innendørs enn i modernere nybygg uten klimaanlegg. 
De yaodonger som er best kjent er kanskje de i Yan'an der kommunistpartiet under ledelse av Mao Zedong hadde hovedkvareter en periode i 1930-årene. Da Edgar Snow, forfatteren av Rød stjerne over Kina, besøkte Mao og hans folk, bodde han i en yaodong. 
Men boligene kan være dødsfeller; under jordskjelvet i Shaanxi i 1556 døde mange hundretusener når hulene bare raste inn.  
Løssen er et eolisk sediment som består for det meste av silt, et fint materiale som er blåst inn fra de indreasiatiske ørkener og stepper. Når flyvestøvet har fått sette seg er det gulbrunt og svært næringsrikt. I de østasiatiske løssfjelltrakter er verdens tykkeste løssavleiringsskikter.
Langs Gulelven, som har fått sitt navn på grunn av de sedimentene som skyldes nedover med elvevannet, er det avleiringsskikt som han være på inntil 400 meter tykke. Ingen annen elv i verden har med seg sterkere sedimentfrakt, nesten 40 kilogram per kubikkmeter vann. På grunn av sedimentasjonen som så skjer langs bunnen og sidene når elven flater ut på lavlandet og går over sine bredder, er den blitt demmet opp av stadig høyere diker. På høyde med byene Kaifeng og Zhengzhou ligger elvens vannspeil allerede hele ti meter høyere en de omliggende marker.
Månevikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 12-16 millimeter), gråbrun vikler uten slående tegninger. Forvingen har to noe utydelige, lysgrå tverrbånd og to firkantede, mørkbrune flekker ved bakkanten. Bakvingen er blekt gråbrun.

Levevis

Larvene lever på gullris (Solidago virgaurea). De voksne sommerfuglene flyr i mai-juni.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør, og finnes også i det nordlige Asia. Arten er funnet over hele Norge, men det er få funn fra Vestlandet.
Pyrocorennys

Utseende

En middelsstor, slank, matt mursteinsrød trebukk. Antenner og bein er svarte. Antennene er tynne, omtrent to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet med litt utstående bakhjørner, dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange, slanke.

Levevis

Larvene utvikler seg trolig i død ved, men det synes ikke finnes noe sikker informasjon om dette. Utviklingen tar gjerne minst to år. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Arten er kjent fra Laos, det sørlige Kina (Yunnan), Vietnam og Taiwan.
Michael Browne

Bakgrunn

Michael Browne ble medlem av dominikanerordenen i 1903, og studerte ved blant annet Rockwell College i Irland, klosteret San Clemente i Roma og ved det teologiske fakultet i Fribourg/Sveits.

Prest

Den 21. mai 1910 ble han presteviet. Fra 1919 til 1932 virket han ved det pavelige universitet San Tommaso d'Aquino i Roma og var dets rektor fra 1925 til 1930. Fra 1941 til 1951 var han rektor for dominikanernes konvent San Clemente. Han ledet så dominikanerordenen fra1955 til 1962 som dens generalmagister (han var den hl. Dominikus' 80. etterfølger i så henseende.)

Kardinal, erkebiskop

Browne ble opptatt i kardinalskollegiet den 19. mars 1962 som kardinaldiakon med titteldiakoniet San Paolo alla Regola. Den 5. april 1962 utnevnte pave  Johannes XXIII til titularerkebiskop av Idebessus og bispeviet ham den 19. april 1962; medkonsekratorer var kardinalene Giuseppe Pizzardo og Benedetto Aloisi Masella.
Kardinal Browne var en ansett teolog , og under Annet vatikankonsil ble han en av lederne for den konservative gruppe, sammen med blant annet kardinalene Alfredo Ottaviani, Giuseppe Siri og Ernesto Ruffini og erkebiskop Marcel Lefebvre. Han engasjerte seg i diskusjonene sterkt for de tekster som var forberedt av den teologiske kommisjon, og frembragte kritikk mot utformingen av dokumentet om religionsfrihet.
Michael Browne døde 31. mars 1971 i Roma og ble bisatt i dominikaneres konvent i Tallaght i Dublin.
Eesti spordi biograafiline leksikon

Eesti spordi biograafiline leksikon (norsk: Estisk idrettsbiografisk leksikon) er et leksikon som inneholder korte biografiske artikler om estiske idrettsfolk.
Leksikonet er utgitt av Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse (Foreningen for idrettsutdannelse og informasjon), leksikonforlaget Eesti Entsüklopeediakirjastus og Estlands olympiske komité. Leksikonets tredje utgave kom ut i 2011, de to første utgavene ble utgitt i 1937 og 2001.
Papirutgaven av leksikonet er på 1096 sider og har nesten 6000 artikler, hvorav 4300 med bilde.
En kontinuerlig oppdatert versjon av leksikonmaterialet er lagt ut på internett av Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse, og er også publisert på internett som en del av leksikonverket Eesti Entsüklopeedia. Nettutgivelsen med oppdateringer er støttet av det Europeiske Regionale Utviklingsfond, Estlands kulturdepartement og stiftelsen Estisk Kulturkapital.
FC Nitra

Nitraspillere med flest landskamper

Ľubomír Moravčík - 42 kamper, 6 mål Tsjekkoslovakia, 38 kamper, 6 mål  Slovakia 
Róbert Tomaschek - 52 kamper, 4 mål Slovakia
Miroslav Stoch - 50 kamper, 5 mål Slovakia
Miroslav König - 43 kamper  Slovakia 
Igor Demo - 24 kamper, 4 mål Slovakia 
Ladislav Molnár - 1 kamper Tsjekkoslovakia, 24 kamper  Slovakia
Samuel Slovák - 20 kamper, 0 mål Slovakia
Greymouth

Historikk

Maorier bodde i området rundt Greymouth før den europeiske bosetningen og kalte området for Mawhera ('det vide oset'). Den første europeeren i området var Thomas Brunner i 1846. Han oppdaget kull i området, og flere steder i området er oppkalt etter ham (for eksempel byen Brunner og Lake Brunner). Brunner navngav Grey River etter den newzealandske politikeren George Grey.
Greymouth har en lang historie som gruveby selv om skogbruk har tatt over som næringsvei.
Ski-VM 2011 – Hopp normalbakke menn

Kvalifisering

Kvalifiseringen til normalbakken ble holdt den 25. februar 2011. De 40 beste utøverne av de 56 deltagerne i kvalifisering kvalifiserte seg til hopprennet 26. februar i tillegg til de 10 forhåndskvalifiserte fra topp 10 i Verdenscupen i skihopping 2010/11.
Akers sogneselskap

Akers Sogneselskap er en av Norges eldste organisasjoner og ble stiftet 4. juni 1807. Akers sogneselskap er Norges tidligst etablerte sogneselskap. Sogneselskapet ble stiftet av John Collett, som var eier av Ullevaal gård. 
Sogneselskapet hadde som formål å fremme all næring og jordbruk innenfor Aker herred. I 1807 ble formålet beskrevet slik: 
«Efter Evne at medvirke til Aggers Sogns Vel saavel i sædelig som økonomisk Henseende». I 1868 ble formålet endret slik: «At virke for Fremme af Oplysning og Udvikling af Næringsveierne i Akers Herred». Senere ble formuleringen av formålet endret enda en gang til: «Selskabets Formaal er at virke for Fremme af Oplysning om Kultur, Historie og Traditioner knyttede til Akerbygden og dens oprindelige Bondebefolkning, som en viktig Del af Oslo Bys Identitet, og for Udvikling af Næringsveie der ivaretage det tidligere Akers Herreds rige Natur og Landskab, Historie og Traditioner». Aker herred ble innlemmet i Oslo kommune i 1948, og derfor er Akers Sogneselskap i dag mer som et sosialt og kulturelt nettverk mellom personer som stammer fra de gamle Akergårdene,
Long Clawson

Long Clawson er ett tettsted i det engelske grevskapet Leicestershire i Storbritannia. Tettstedet inngår i det verdslige sognet Clawson, Hose & Harby. Sognet hadde totalt 2577 innbyggere per 27. mars 2011.
Tettstedet ligger i området Vale of Belvoir.
Den blå engel

Handling

Professor Immanuel Rath (Emil Jannings) er gymnaslærer i en tysk småby. Han forelsker seg i sangerinnen «Lola-Lola» (Marlene Dietrich) som opptrer i nattklubben «Den blå engel». De innleder et forhold, men når det avsløres får professoren sparken. De to gifter seg, men i mangel av arbeide synker professoren så lavt at han må opptre som klovn. Han går fullstendig til grunne.
Johann Christoph Vogel

Liv og virke

Johann Christoph Vogel var sønn av fiolinmakeren Michael Vogel. 
I 17-årsalderen ble Vogel medlem av Thurn und Taxis' hoffkapell og elev av Joseph Riepel. Tre år senere slo han seg ned i Paris der han arbeidet som musiker i ulike hoff. Komposisjonene fra denne tida var sterkt influert av Christoph Willibald Gluck.
I samarbeid med hornisten Johann Wenzel Stich og klarinettisten Michel Yost skrev Vogel flere kvartetter for treblåsere og strykere, én klarinettkonsert og én fagottkonsert. Vogel komponerte i tillegg flere symfonier, konsertante symfonier, og fiolin- og fløytekonserter.
Med tragédie lyrique-operaen La toison d´or («det gyldne skinn»), uroppført i Paris 5. september 1786, frigjorde Vogel seg fra sitt store forbilde Gluck. Enda større suksess gjorde operaen Démophon, også den i tragédie lyrique-sjangeren, men Vogel var allerede død da den ble uroppført i Paris 22. september 1789. 
Antonio Salieri og Gluck snakket varmt om Voglers dramatiske talent.
Mimathyma

Utseende

Store (vingespenn gjerne 8-10 centimeter) og kraftige sommerfugler. Oversiden er svart hos hannene, mørkbrun hos hunnene, med skinnende hvite tverrbånd og flekker. Undersiden av bakvingen er hvit med brune tegninger.

Levevis

Larvene lever på forskjellige almearter (Ulmus).

Utbredelse

Slekten er utbredt i det østlige og sørøstlige Asia, fra India i vest til Øst-Sibir (Primorskij kraj) i nordøst og Sumatra i sørøst.
Ås (Västmanland)

Ås er et tettsted i Nora kommune i Örebro län i landskapet Västmanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 499 innbyggere.
Christopher Paolini

Biografi

Paolini ble født 17. november 1983 i det sørlige California, men vokste opp i Paradise Valley i Montana, der han fortsatt bor. Han fikk hjemmeundervisning gjennom hele skolegangen, og han fullførte videregående skole da han var 15 år.
Som 15-åring begynte han på romanen Eragon, og dens fortsettelse, alt satt i den fiktive verdenen Alagesia. Allerede da han var 19 år gammel havnet boka hans på The New York Times' bestselgerliste.
Familien Paolini utga i 2002 Eragon på eget forlag. For å få boken sin kjent, dro Paolini på turné i over 135 skoler og biblioteker i USA. Mens han var på en av sine turnéer, besøkte han skolen til stesønnen til Carl Hiaasen. Hiaasen likte denne boken så godt at han fortalte sin forlegger, Knopf om boken. Knopf tilbød seg å utgi Eragon og resten av syklusen. Etter en ny runde med redigering ble den andre utgaven av Eragon utgitt av Knopf i august 2003.
Filmen Eragon hadde premiere i desember 2006. Filmen er en fantasy-film som av mange sammenlignes med Harry Potter-serien og Ringenes Herre. Mye av handlingen i både boken og filmen kan også sammenlignes med handlingsforløpet i den første filmen i Star-Wars-sagaen; Star Wars Episode IV: Et nytt håp
Vanlig sebra

Vanlig sebra eller Burchells sebra (Equus quagga burchelli) er en underart av steppesebra (Equus quagga). Burchells sebra ble tidligere regnet som både en egen art og en selvstendig underart, men den regnes nå som synonym med vanlig sebra, som eksisterer som flere varianter. Noen regner imidlertid variantene som egne underarter.
Vanlig sebra er et middels stort stripemønstret hestedyr (Equus) som trives på gresskledde stepper og savanner med variert krattskog og daglig tilgang på vann. Alle hestedyr er fluktdyr, dyr som flykter når det føler fare. Den blir omkring 110–150 cm i skulderhøyde og veier typisk cirka 175–390 kg. Hannene blir omkring 10 prosent større enn hunnene. De sørlige variantene har gjerne færre og svakere striper i buken, nedover lemmene og på bakparten enn de nordlige. De sørlige variantene har også gjerne kraftigere innslag av brune striper enn de nordlige, som gjerne er mer blasse i det brune.
Trachypteris

Utseende

En middelsstor, halvblank, svart praktbille. Dekkvingene har tolv litt uregelmessige, gulaktige flekker.

Levevis

Larvene utvikler seg i poppel-arter (Populus spp.) og vier-arter (Salix spp.).

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Palearktis, både i Nord-Afrika og i Asia. I Europa finnes den overalt bortsett fra i den nordvestlige delen (Norden og Storbritannia).
I Tyskland er arten regnet som sjelden og truet.
Kazuyoshi Miura

Japans herrelandslag

Kazuyoshi Miura spilte 89 landskamper for Japans herrelandslag.
Vest-Hercegovina kanton

Kommuner

Kantonen består av fire kommuner: Grude, Široki Brijeg, Ljubuški og Posušje.