google/wiki40b huggingface dataset:
Maria Gripe

Bakgrunn

Maria Gripe ble født i Vaxholm. Seks år gammel flyttet hun til Örebro, som hun noen år senere forlot for å gå på gymnaset i Stockholm. Gripe studerte ved filosofi og religionshistorie ved universitetet i Stockholm. 
Hun giftet seg i 1946 med kunstneren Harald Gripe, som har illustrert de fleste av hennes bøker med omslag.

Forfatterinne

Ekteparets karrierer startet samtidig, hans som illustratør, i samband med at Maria Gripe i 1954 debuterte som forfatter med boken I vår lilla stad. 
Gripe skrev hovedsakelig barne- og ungdomsbøker, og beveget seg gjennom tre-fire sjangre i løpet av årene som forfatter. De første bøkene er ukompliserte, naive fortellinger som ikke skiller seg ut på noe vis. Gjennombruddet kom med bøkene om Josefin, som først og fremst er alvorlige sjeleportretter av alvorlige, ensomme barn i bygdemiljø. Bøkene har også fine glimt av pastoral, eller landlig, idyll i skildringen av vennskapet mellom de to barna, et element som ble fremhevet i Kjell Gredes filmatisering Hugo og Josefin i 1967. Med bøkene om Julia, og om Elvis, skriver hun seg inn i 70-tallets samfunnsrealisme. Mange av hennes senere arbeider inneholder overnaturlige eller litt mystiske elementer. Gjennom hele forfatterskapet går imidlertid barns søken etter en trygg, selvstendig identitet som en rød tråd.
I løpet av karrieren skrev hun 38 bøker som har blitt oversatt til 29 språk. Dette gjorde henne til en av Sveriges mest produktive forfattere. Hennes siste bok heter Annas blomma, og den ble utgitt i 1997. I løpet av årene som forfatter har hun blitt tildelt mange priser for sine bøker.
Flere av Maria Gripes bøker har blitt filmatisert, blant disse er Hugo og Josefin, Elvis, Glassblåserens barn, Agnes Cecilia og Skyggeserien. Dramatiserte versjoner av Tordivelen flyr i skumringen og Agnes Cecilia har også blitt sendt som hørespill i lørdagsbarnetimen på NRK radio. «Tordivelen» har blitt kåret til Tidenes beste hørespill av Lørdagsbarnetimens lyttere.
Maria og Haralds datter Camilla Gripe er barnebokforfatter. I størstedelen av sitt voksne liv bodde Maria Gripe i Nyköping, der også filmatiseringen av hennes bok Agnes Cecilia fant sted. 
Etter en lengre tids demenssykdom døde Maria Gripe i 2007 på et sykehjem i Rönninge.
Neoxenicotela

Utseende

En middelsstor, avlang, gråbrun trebukk med lange antenner. Pronotum har en liten pigg midt på hver side. Dekkvingene er parallellsidige, kraftig punkterte.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia (Vietnam, Kina).
Adeloparius

Utseende

Middelsstore (i alle fall opp til 12 millimeter), nokså brede, ovale gjødselbiller. Disse artene kan være ganske fargerike, med tegninger i gult eller rødt og svart. Hodet er bredt og skovlformet uten knøler, pronotum rundet, mye bredere enn langt, dekkvingene noe hvelvede. Leggene på forbeina har tre butte tenner.

Levevis

Disse billene lever trolig i møkk.

Utbredelse

Slekten er hovedsakelig utbredt i Afrika, men skal også være funnet i Japan og USA.
Colonia Nicolich

Historie

Nicolich ble grunnlagt i 20. århundre av Mennonitte bosettere fra Galicia.

Kommune

Byens ordfører (alcalde) er Rubén Moreno (2010-2015).
Fylkesvei 326 (Akershus)

Fylkesvei 326 i Akershus gikk mellom Tømmerbråten og fylkesgrensen ved Mørkåsen i Enebakk. Veiens lengde var 8,9 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1510 og av en delstrekning av fylkesvei 1030.
Eirspennill

Eirspennill, også kalt AM 47 fol., er et norsk manuskript, en håndskrevet bok fra 1300-tallet. Boken inneholder nedtegnelser av flere norske kongesagaer, og er en del av Den arnamagnæanske samling.

Navn og opprinnelse

Bokens omslag er laget av tre, kledd med lær, og sidene er av pergament. Håndskriftet består av 194 blad, som er godt bevarte og uten større skader. Navnet Eirspennill betyr «kobberspenne». Dette navnet har boken fått etter spennen utenpå boken. Bokens staselige utseende gjør det sannsynlig at den var laget av eller for en rikmann. AM 47 fol. er manuskriptets katalognummer i Den arnamagnæanske samling, derav bokstavene AM. Forkortelsen fol. står for folio, som er en formatangivelse. En bok i folioformat tilsvarer omtrent A3 i dagens standardformat.
Den første eieren man kjenner til, er den norske erkebiskopen Trond av Nidaros, som var erkebiskop av Nidaros mellom 1371 og 1381. På 1600-tallet var boken kommet til Danmark, hvor den ble eid av Otto Friis. Friis er også kjent som eier av Codex Frisianus. Arni Magnusson, islandsk filolog og historiker, samlet inn middelalderdokumenter fra Norden. Fra Friis fikk Arni tak i Eirspennill (og Codex Frisianus) til samlingen. To ulike personer har skrevet ned teksten. Paleografisk kan håndskriften dateres til første fjerdedel av 1300-tallet.
Henrik Stampe

Bakgrunn

Henrik Stampes foreldre var provst Jens Stampe (død 1733), prest i Hammer, Horsens, Sulsted og Ajstrup menigheter i Aalborg Stift, og Christine Amalie født Thestrup, en datter av biskop Frants Thestrup. Stampe var den eldste av åtte søske. Han ble i 1728 student. Etter å ha bestått teologisk embetseksamen i København studerte Stampe filosofi, jus, matematikk og fysikk i Marburg, og endte med jus som sitt hovedstudium.

Karriere

Fra 1741 var han professor i filosofi ved Københavns Universitet etter å ha tapt konkurransen om et professorat i rettsvitenskap til Peder Kofoed Ancher. 
Fra 1753 var Stampe professor juris og samme år ble han også generalprokurør, hvilket gav ham sete i kanselliet. Generalprokurøren var datidens juridiske konsulent for konge og regjering, og han hadde også plass i Høyesterett.
Stampe er spesielt kjent for sine erklæringer, en rekke juridiske betenkninger som han utarbeidet i sin egenskap som generalprokurør. Disse er senere gitt ut og anses som gode eksempler på dyktig forvaltning i eneveldets Danmark-Norge. Selv om eneveldets embetsapparat var snirklete og hadde samme personer i mange embeter, holdt Stampe etter inspirasjon fra Montesquieu fast på at i hvert fall den dømmende makt måte være adskilt fra den utøvende. Stampe ble slik en av de tidligste forkjempere for rettssikkerheten. Han ble begravet i Sankt Petri kirke (København).
Optimisme

Optimisme (fra latin optimus «best», superlativ av bonus «god») er en livsoppfatning der verden eller en sak blir betraktet fra sin beste side. Ordet betegner en glad, trygg og livsbejaende grunnholdning samt en holdning overfor fremtiden preget av positiv forventning. Videre betegner ordet en filosofisk oppfatning hvor verden antas å være god og fornuftig eller i det minste utvikler seg til det bedre. Den motsatte oppfatningen kalles pessimisme.

Filosofi

Innenfor filosofien ble optimismen grunnlagt av Gottfried Wilhelm Leibniz, som hevdet at Gud hadde skapt den beste av alle mulige verdener. Senere filosofer kritiserte Leibniz' optimisme under inntrykk av jordskjelvet i Lisboa i 1755, for eksempel Voltaire i den satiriske novellen Candide.
Det humanistiske fakultet (UiO)

Det humanistiske fakultet (HF) er Universitetet i Oslos fakultet for humaniora. HF er det største fakultet ved UiO, og har ca. 8000 studenter og 917 ansatte.
Fakultetet har sine røtter i Det filosofiske fakultet, et av universitetets fire opprinnelige fakulteter, som rommet alle andre fag enn teologi, jus og medisin i tradisjonen fra middelalderens universiteter (sammenlign det filosofiske fakultet). I 1861 ble Det filosofiske fakultet delt i Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet og Det historisk-filosofiske fakultet. I 1963 ble Det samfunnsvitenskapelige fakultet skilt ut fra Det historisk-filosofiske fakultet. Det historisk-filosofiske fakultet endret navn til Det humanistiske fakultet i januar 2005.
Fakultetet ledes av dekan Frode Helland. Professor Mathilde Skoie er prodekan for forskning og forskerutdanning, og professor Gunn Enli er prodekan for studier og utdanning.
Legalitetsprinsippet

Legalitetsprinsippet er i offentlig rett at forvaltningen må ha hjemmel i lov for å innskrenke borgernes rettigheter. 
Typisk kan forvaltningen bare gripe inn i borgernes eiendomsrett eller alminnelige handlefrihet ved forbud, påbud eller avslag på et rettsgode, når forvaltningen kan forankre vedtaket direkte eller indirekte i en lov. Hvis forvaltningen bare gir fordeler uten å pålegge plikter er det ikke nødvendig med hjemmel i lov. Det er begrensninger i innbyggernes frihet som krever hjemmel i lov.
Legalitetsprinsippet var frem til 2014 i all hovedsak ulovfestet. Legalitetsprinsippet ble dog regnet for et rettsprinsipp av grunnlovs rang. Innholdet i legalitetsprinsippet er kartlagt i rettspraksis, men ble i 2014 også kodifisert i grunnloven § 113, som sier at «Myndighetenes inngrep overfor den enkelte må ha grunnlag i lov». Når Høyesterett har avsagt dom i saker som angår legalitetsprinsippet vil grensene for rettsprinsippet være diskutert og få betydning for hvordan rettsprinsippet skal tolkes. Innholdet i legalitetsprinsippet er også grundig diskutert i juridisk litteratur. Eckhoff og Smith skriver: «.. omfattende og langvarig rettspraksis har lagt til grunn av visse tiltak på grunn av sitt innhold bare kan bestemmes i eller med hjemmel i formell lov. Denne delen av det generelle kravet om kompetanse for rettslige disposisjoner (..), kaller vi legalitetsprinsippet».
Forvaltningsretten har to typer vedtak; enten forskrift, som gjelder en ubestemt krets av personer eller enkeltvedtak som gjelder en eller flere enkeltpersoner. Er vedtaket en forskrift må forskriften ha hjemmel i en lov. Forvaltningen må ha tillatelse i en lov til å lage en forskrift. Fins grunnlaget for vedtaket i et rundskriv kan rundskrivet ha hjemmel i en forskrift som har hjemmel i en lov. Selv om regelen som brukes i et vedtak ikke behøver å stå i en lov må grunnlaget for regelen kunne føres tilbake til en lov. Både forskrift og enkeltvedtak må ha hjemmel i lov.
I strafferetten gjelder lovprinsippet som er en side av legalitetsprinsippet, men er snevrere. På latin brukes uttrykket nullum crimen, nulla poena sine lege - ingen straff uten lov. Lovprinsippet stiller opp et krav om at ingen kan straffes uten etter lov og er forankret direkte i Grunnlovens § 96. Her er altså ikke hjemmel i lov nok. I angelsaksiske land kan man dømmes til straff på grunnlag av domstolspraksis alene. I Norge er kravet at for å straffedømme noen må straffebestemmelsen stå i en lov og verken forskrift, rettspraksis eller allmenne rettsoppfatninger kan gi grunnlag for straff i Norge. Lovprinsippet er tolket slik at det er selve straffetrusselen som må stå i loven, gjerningsbeskrivelsen kan stå i en forskrift.
Det finnes også i noen andre land et legalitetsprinsipp i straffeprosessretten som sier at påtalemyndigheten ikke kan unnlate å påtale en straffbar handling den har fått kjennskap til. I Norge er dette legalitetsprinsippet forlatt til fordel for opportunitetsprinsippet. Opportunitetsprinsippet innebærer at påtalemyndigheten i visse tilfelle kan unnlate å påtale en sak selv om det dreier seg om en straffbar handling.
Esko Aho

Politisk ettermæle

Esko Aho vil bli stående som den som ledet Finland inn i EU. Hans eget parti, som fikk det meste av stemmene fra bygdene i Finland, var imot EU-medlemskap, men statsministerens diplomati overtalte folket til å velge medlemskap. Tidlig i 1990-årene var det en dyp økonomisk depresjon i landet, og Ahos regjering måtte ta upopulære avgjørelser for å senke arbeidsledigheten. Dette gjorde ham upopulær og medvirket til regjeringens fall ved valget i 1995. Centern i Finland fikk dermed en åtte år lang periode i opposisjon.
Gazette des beaux-arts

Gazette des beaux-arts, var et fransk kunsttidsskrift.
Gazette des beaux-Arts begynte å bli utgitt av Charles Blanc i 1859 og hadde ett elegant utseende med påkostede illustrasjoner. På 1930-tallet var Georges Wildenstein utgiveren til todsskriftet. Seinere ble  det først og fremst skrevet om eldre kunst i Gazette des beaux-arts. Tidsskriftet ble nedlagt i 2002.
Isabel Toledo

Tidlig liv og utdanning

Toledo ble født Maria Isabel Izquierdo i Camajuaní, Cuba. Hun vokste opp i West New York i New Jersey, der hun gikk på videregående og møtte hennes fremtidige ektemann og samarbeidspartner, Ruben Toledo, som hun giftet seg med i 1984. Toledo fortalte CNN, at hun begynte å sy i åtteårsalderen, fordi «jeg kunne ikke finne noe jeg elsket». Hun deltok på Fashion Institute of Technology (NY) og Parsons School of Design (NY), der hun studerte innenfor kunst maler,  keramikk og motedesign. Hun forlot Parsons i 1979 før hun ble uteksaminert for å bli praktikant under Diana Vreeland ved Costume Institute of the Metropolitan Museum of Art.
Toledo døde av brystkreft på et sykehus i Manhattan 26. august 2019.
J.M.W. Turner

De tidlige årene

Hans far William var parykkmaker, men ble senere barberer. Hans mor, Mary Marshall, som var husmor, ble psykisk ustabil under hans tidlige år, mulig grunnet Turners yngre søsters tidlige død i 1786. Moren døde i 1804, etter å ha vært innlagt på mentalsykehus.
Trolig for å avlaste familien ble den unge Turner sendt til sin mors bror i Brentford i 1785. Dette var en liten by ved Themsen, vest for London. Det var her han viste sin første interesse for maleri. Et år senere ble han sendt til en skole øst for London, i Margate i Kent. På denne tiden hadde han skapt mange malerier, som faren viste i sitt butikkvindu.

Kunstnerskap

Turners første jobb var som assistent til en arkitekt. Da han var 14 år bestemt han seg for å bli kunstner og begynte å studere. Som femtenåring kom han inn på Royal Academy of Art, her var blant annet Sir Joshua Reynolds ansatt. En av Turners akvareller ble, til tross for at han bare hadde studert der i et år, antatt til akademiets sommerutstilling. I disse årene arbeidet han med tegning og akvarell; først noen år senere følte seg beredt til å male med oljefarger. Sitt første ordentlige oljemaleri gjorde han i 1796, da han var 21 år gammel, og det var maleriet Fishermen at sea. Allerede i 1803, i 27-årsalderen, var han en anerkjent kunstner.
Populært er han kjent som «lysets kunstner». Turner er kjent for sine oljemalerier, men regnes også som en av grunnleggerne av det engelske landskapsmaleri i akvarell. 
Turner reiste omkring i Europa, først i Frankrike og Sveits, og studerte i Louvre i Paris samme år. Han besøkte også Venezia flere ganger.

Familie

Han giftet seg aldri, men hadde en elskerinne, som han fikk to døtre med. Med alderen ble Turner stadig mer eksentrisk. Han hadde få venner, utenom faren som arbeidet som hans assistent. Faren døde i 1829, og dette såret Turner dypt; deretter ble han rammet av en depresjon.
Han døde i sitt hjem på Cheyne Walk i Chelsea den 19. desember 1851 og ble etter eget ønske begravet i St. Paul-katedralen. Hans siste utstilling på Royal Academy ble holdt i 1850.

Testamentarisk gave

Turner etterlot seg en stor formue som han håpet skulle bli anvendt til noe han kalte «kunstnere på nedtur». Hans kunstsamling ble testamentert til den britiske nasjonen og han ville at det skulle bygges et særskilt galleri for samlingen. Dette ønsket førte til rettstvist der arvingene trakk i tvil testamentes gyldighet. Tyve år etter hans død ble kunstverkene levert til British Museum. 
I dag er J.M.W. Turner en av de mest populære av alle engelske kunstnere. I Tate Britain er en fløy i sin helhet viet Turners verker.
En prestisjefylt årlig kunstpris, Turner Prize, ble stiftet i 1984, til ære for Turner.
Støykart

Støykart eller støysonekart er kart som viser støynivåene i de områdene som dekkes av kartet. Støykart kan utarbeides for én type støy, f.eks. veitrafikkstøy eller flystøy - eller for den samlede støybelastning i området. I Norge har Statens vegvesen utarbeidet støykart for veitrafikkstøyen i alle landets fylker for områdene rundt riksveier med en årsdøgntrafikk på minst 16 400. For Oslo finnes også kart for støy fra henholdsvis baner og havner, samt totalstøy I tillegg finnes lokale støykart rundt bl.a. motorsentre, flyplasser og skytebaner.
Den som driver eller vil etablere støyende virksomhet, bør iflg. Retningslinje for behandling av støy i arealplanlegging (T-1442) utarbeide støykart.
Atli Dam

Familiebakgrunn og yrkeskarrière

Atli Dam var sønn av lærer og statsminister Peter Mohr Dam og Sigrid Ragnhild (født Strøm). Med seminaradjunkt Ása Hátún fikk han datteren Helena Dam á Neystabø. Atli Dam var også grandnevø av Johan C.F. Dam og onkel til Rigmor Dam. Han var utdannet maskiningeniør fra 1964 og ble deretter ansatt i det danske selskapet Haldor Topsøe A/S frem til hans politiske karrière skjøt fart i 1970. Han var visedirektør i Færøernes Realkreditinstitut 1981–1985 og igjen fra 1989 til sin død.

Politisk arbeid

Han kom tidlig inn i det politiske miljøet på Suðuroy, en bastion for Javnaðarflokkurin. Med faren som tidligere statsminister for partiet ble partivalget naturlig for ham. Etter at samferdsels- og fiskeriminister Villi Sørensen døde på nyttårsdagen i 1970, ble Dam utpekt til hans etterfølger i Djurhuus-regjeringen den 9. mars.
Atli Dam ble valgt inn på Lagtinget fra Suðuroy i 1970, og kunne allerede 11. desember samme år danne sin første regjering, en koalisjon mellom Javnaðarflokkurin, Sambandsflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin. Denne ble videre erstattet av hans andre regjering, hvor Javnaðarflokkurin hadde Tjóðveldisflokkurin og Fólkaflokkurin med på laget. Dam ble sentral i fiskeriforhandlinger med andre land, som Norge, Island og Sovjetunionen. Det var i hans regjeringstid at Færøyene utvidet sin fiskerigrense til 200 nautiske mil, og han var også sentral i forbindelse med forhandlingene mellom Færøyene og Sovjetunionen om et tett fiskerisamarbeid. Dam var også med til å forhandle frem avtalen med Danmark som fortsatt sikrer at mulige olje- og gassinntekter på færøysk sokkel kun skal gå til den færøyske statskassen, og ikke deles med Danmark. Den nevnte avtalen var startskuddet til forberedelsene til oljeletingen på færøysk sokkel. De sittende regjeringspartiene partiene dannet Atli Dams tredje regjering i 1979, men måtte gå av til fordel for Pauli Ellefsens regjering, en ren borgerlig regjering, etter valget i 1980.
Etter valgnederlaget i 1980 ble Dam visedirektør i Færøernes Realkreditinstitut, en stilling han beholdt frem til sin død, men hadde permisjon fra som statsminister i sin fjerde og femte regjering 1985–1989. Viktigste regjeringspartner var Tjóðveldisflokkurin. Før han kunne danne sin sjette regjering i 1991, representerte han også Færøyene i Nordisk råd 1989–1991 og ble gjenvalgt til Lagtinget i 1990, denne gang fra Suðurstreymoy. Han var valgt til det danske Folketinget fra Færøyene 1987–1988 og 1990–1994, men Jacob Lindenskov møtte i hans sted 1987–1988 og 1990–1993.
Under den færøyske bankkrisen gikk Dam av, og Marita Petersen ble ny statsminister den 18. februar 1993. Hun tok også over som partiformann etter Dam, som til da hadde sittet i begge vervene i henholdsvis 16 og 21 år. I 1994 ble han regelrett kastet ut av både Folketinget og Lagtinget av de færøyske velgerne, og avsluttet med dette sin politiske karriere.
Pantelotteriet

Beskrivelse av lotteriet

Pantere kan enten bruke den ordinære panteknappen som gir penger for tomgodset, eller trykke på Røde Kors-knappen for deltakelse i Pantelotteriet. Velger man Pantelotteriet blir de tomme boksene og flaskene brukt som innsats i lotteriet. Pris per lodd er 50 øre. Om det blir gevinst eller ikke, vises umiddelbart på lappen som kommer ut av panteautomaten. Gevinster opp til 1 000 kroner utbetales i kassen. 
Pantelotteriet har en konsesjon på ni år, gjeldende fra februar 2017. Premieplanen har 12 toppgevinster på én million kroner, 6 000 lodd med gevinster på 1 000 kroner, 84 000 lodd med gevinster på 100 kroner, og 312 000 lodd med premier på 50 kroner.

Historikk

I 2002 leverte Olav Thon Gruppen ved Norsk Underholdningsspill AS sin første søknad om etablering av pantelotteri til Lotteri- og stiftelsestilsynet. I juli 2007 ble det gitt tillatelse til etablering av pantelotteriet. Dette er den eneste konsesjon som er gitt til nye, private lotterier siden mars 2002. Samme høst ble det etablert avtaler med REMA 1000 og ICA Norge, og i 2008 ble Pantelotteriet offisielt lansert. I 2011 ble Pantelotteriet tilgjengelig i alle Kiwi-butikker, i 2009 i Meny-butikker i NorgesGruppen, fra 2014  også i SPAR-butikker. I februar 2017 ble Pantelotteriet tildelt ny lotteritillatelse fra Lotteritilsynet, med ni års varighet .
Etter at den første toppgevinsten på 2 millioner kroner gikk i 2012, ble gevinstplanen endret til flere milliongevinster. I 2016 hadde Pantelotteriet totalt gitt 150 millioner kroner i støtte til Røde Kors. Etter 10 års drift har Pantelotteriet gitt over 200 millioner kroner i støtte til Norges Røde Kors, og har blitt en av organisasjonens viktigste inntektskilder.
Bergens Realskole

Bergens Realskole ble opprettet i 1806 av Lyder Sagen og Christian F. G. Bohr, nedlagt i 1849. Den ble tildels drevet med «vekselundervisning» der flinke elever var lærere for mindre flinke. Skolen var den første til å gi undervisning i «Modersmaalet» og i gymnastikk. Den holdt til i Seminarium Fredericianum.
Bautahaugen Samlinger

Bautahaugen Samlinger er et friluftsmuseum i Hedalen i Sør-Aurdal kommune, i Oppland fylke. Museet er en del av Valdresmusea. Museet ligger i de sentrale delene av Hedalen, i en liten skog ovenfor dalbunne og med Hedalsfjellene rundt. Alle bygningene på museet er hus fra gårder i bygda, og hus brukt i forbindelse med jakt, fiske og seterdrift i fjellene rundt Hedalen og inne i Vassfaret og Vidalen. Museet viser liv, virke og utvikling i disse bygdene. 
Opprinnelig var det tre bygninger på museet, en hedalstue fra 1700-tallet, et 1600-talls stabbur og en låve med hestevandring. Senere er flere bygninger flyttet til museet, og nå har det en fiskebu fra Vassfaret, seterbygninger og en av de siste årestuene. Inne på museumsområdet ligger småbruket Brakadokka hvor det var landhandleri fra 1870. I ett av rommene i stua er det innredet en skolestue. 
Bautahaugen Samlinger ligger i kulturlandskapet i Hedalen, med rester av eldre bosetninger, rydningsrøyser og gamle veier. Noe lengre opp i Hedalen er den gamle Hedalen stavkirke.
Mid Devon

Geografi

Mid Devon deler grenser med flere andre distrikter i Devon foruten også grevskapet Somerset. Nabodistriktene er Exeter, East Devon, North Devon, Teignbridge, West Devon og Torridge.
SliTaz GNU/Linux

Historie

Etter et år med utvikling, ble SliTaz 2.0 lansert 16. april 2009. SliTaz deler flere målsetninger med Damn Small Linux, men er faktisk mindre og basert på den nyere Linux-kjernen 2.6.25.

Galleri

Betegnelsene viser til versjonstadier i programvareutviklingen:
Afroataenius

Levevis

Forholdsvis lite er kjent om biologien til denne slekten, men én av artene har blitt funnet på hjortemøkk i skog. De blir av og til funnet mellom løvstrø.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Afrika.
Vestbanestasjonen

Stasjonsbygningen

Stasjonsbygningen er tegnet av arkitekt Georg Andreas Bull i historisme. Den er oppført i pusset teglstein. Fasaden mot Rådhusplassen med sine to lave tårn står diagonalt i forhold til bygningens hovedretning. Vinduer og inngangsdører har buet overdekning.
Bygningen huser bl.a Nobels Fredssenter og benyttes forøvrig til næringslivsformål.
Vestbanestasjonen vender mot Rådhusplassen.

Utbygging av tomten

I 2002 vant det nederlandske arkitektfirmaet OMA konkurransen om utnyttelse av stasjonstomten vest for  stasjonsbygningen. Prosjektet var ment å bli realisert cirka 2010, og gi stasjonsbygningen en rekke større, nye nabobygninger. Dette prosjektet er nå skrinlagt.
I mai 2008 ble det bestemt at den fremtidige bygningen for Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design skal bygges på Vestbanetomten.  I november 2010 vant det tyske arkitektfirmaet Kleihues + Schuwerk den internasjonale arkitektkonkurransen. 6. juni 2013 vedtok Stortinget nybygget innenfor en kostnadsramme på 5 327 mill. kroner.

Kulturminne

Vestbanestasjonen er et kulturminne og har nummer 86172 i Riksantikvarens kulturminnebase.