Olaf Lange

Oppvekst

Olaf Lange var sønn av lege Emil Lange (1821–1904) og Marie Helliesen (1840–1916). Han var enebarn i farens andre ekteskap. Faren var fetter til Christiane Lange Kielland, som igjen var mor til maleren Kitty Kielland og forfatteren Alexander Kielland.  Tekstilkunstneren Frida Hansen var en kusine.  
Olaf interesserte seg tidlig for maling og billedkunst, og både tegninger og akvareller er bevart fra hans ungdomstid. En tegning, «Piken og Døden», er datert 1893.  
I 1895 fullførte Lange latinartium ved Kongsgård skole i Stavanger, og han fortsatte deretter som student ved Universitetet i Oslo.  Etter to år avla han andreeksamen, men han var imidlertid ikke tiltrukket av studiene.  
Sammen med slektningen Kitty Kielland var i 1897 på Jæren for å male.  Et resultat, «Sommernatt på Jæren», ble presentert som debutarbeid på Høstutstillingen året etter. Både Kitty Kielland og Frida Hansen var viktige inspiratorer for den unge Lange.

Paris-studier

Høsten 1897 dro Lange til Paris for å studere billedkunst. Ved Akadémi Julian studerte han under Toni Rubert-Fleury og Jules Lefebvre. Slektningen Kitty hadde vært elev ved samme akademi i 1879. Undervisningen her var tradisjonell, med akttegning som det sentrale.  
I Paris ble Lange også kjent med den nye kunstretningen symbolisme.

I Tyskland

I 1901 reiste Lange til Tyskland, og slo seg ned i Dachau, en middelalderby med en aktiv kunstnerkoloni.  
På Høstutstillingen i 1901 deltok Lange med tre maleri,  «Fattigpige», «Landskap» og «Gammel park».
Samme år fikk han tredjepremie i en konkurranse om et tapetdesign for Vallø Tapetfabrikk, mens Frida Hansen fikk førstepremien. 
De første årene i Tyskland var Lange opptatt med fargeraderinger, en svært arbeids- og tidkrevende teknikk. Lange uttalte selv at det tok ham ett år å lage raderingen «Ropet», også kalt «Revolusjonen».  Det er ikke kjent hvor Lange lærte seg raderingsteknikken.  Ingen av raderingene er daterte, og de kan være påbegynt i Paris. De første fire raderingene ble vist på Høstutstillingen i 1905. Formspråket har et viss slektskap til den erotiske symbolismen til Edvard Munch, men raderingene representerte likevel noe helt nytt for det norske publikummet. Motivene er hentet fra mytologi, bibelhistorie og litteraturen.  
I 1906 deltok han også i en frimerkekonkurranse og fikk førstepremie for et utkast med flygende måker til et 3-øres merke. Frimerket kom imidlertid ikke i produksjon. Samme år malte han også et selvportrett der han fremstår som en arrogant, selvbevisst ung mann.
To nye raderinger ble vist på Høstutstillingen i 1906. Fram mot 1912 arbeidet han med ytterlige flere raderinger, blant annet hans kanskje mest kjente radering «Tang».  Dette motivet overførte han også til temperamaleri. I alt laget han ni raderinger.    
For sine radering mottok Lange flere internasjonale priser, blant annet æresmedaljen ved Verdensutstillingen i San Francisco i 1915.

I Norge og Danmark

Lange vendte tilbake til Norge da første verdenskrig brøt ut. Professor Johan Nordhagen ved Statens kunst- og håndverksskole sørget for at Lange ble jurymedlem og montør ved grafikkavdelingen ved jubileumsutstillingen i Kristiania i 1914. Samtlige ni fargeraderinger ble vist på utstillingen.
Tilbake til Norge fortsatte Lange med malervirksomheten, og han hadde flere separatutstillinger. På en utstilling i Stavanger i 1915 viste han fram atten oljemaleri med motiv fra hjembyen. 
I perioden 1915-1920 oppholdt Lange seg i København, blant annet for å få en kur mot tuberkulose. Denne sjukdommen var imidlertid ikke rett diagnose. I København arbeidet han med overføring av raderinger til tempera.

Senere leveår

Etter første verdenskrigs slutt vendte Lange tilbake til Dachau. Han fortsatte å male landskapsbilder og blomsterbilder. Ved siden av malerarbeidet livnærte has seg også som skribent.
I 1944 ble han utvist fra Tyskland, og han bosatte seg da først på Tau i Rogaland, deretter på Stord i Hordaland. Fra cirka 1950 var han bosatt i Stavanger, og der ble han boende fram til sin død i 1965.