google/wiki40b huggingface dataset:
Ganddal Atletklubb

Ganddal Atletklubb (GAK) er en styrkeløftklubb på Ganddal i Sandnes kommune. Klubben ble stiftet 1. oktober 1999. Med sine 38 aktive løftere og 12 dommere, er Ganddal Atletklubb en av de største atletklubbene i Norge.
Klubben har flere erfarne løftere, noen på internasjonalt nivå, blant annet Alastair McColl og Kristoffer Skadsem Eikeland. Klubbens æresmedlemmer er Arnfinn Skadsem (født 1936), Trygve Haave (født 1939) og Oddbjørn Vagle (født 1978).
Stig Järrel

Biografi

Stig Järrel er en av 1900-tallets mest velkjente svenske skuespillere. Han hadde et bredt register og behersket alt fra revy till dramatikk. Han kom inn på Dramatens elevskola i 1929. I samband med det byttet han etternavn fra Ohlsson til Järrel, inspirert av Sven Jerrings navn. I begynnelsen av 1930-tallet arbeidet han hos Gösta Ekman. Han var også knyttet til Dramatiska teatern. Blant hans karakterroller er Jean i Strindbergs Fröken Julie, kapteinen i Strindbergs Dödsdansen og baron Sinclair i Av hjärtans lust.

Film

Han gjorde 131 filmroller og stod foran kamera mest under 1940- og 50-tallet, da han hadde et snitt på seks filmer om året. Personlig rekord satte han i 1954 da han medvirket i tolv filmer.
Han filmdebuterte i 1935 i Edvard Persson-filmen Larsson i andra giftet. En av hans mest minneverdige roller er som den sadistiske læreren Caligula i Alf Sjöbergs Hets (1944), med manus av Ingmar Bergman. Det var også én av få filmroller som Järrel selv var fornøyd med. Han spilte Carmencitas argentinske pappa i Evert Taube-filmen Sjösalavår, en loffer i Vägen till Klockrike, han var sølvtyven Alfredo i Astrid Lindgren-filmen Rasmus, Pontus och Toker, og i komedien Fram för lilla Märta opptrådte han forkledd som kvinne.

Revy og radio

Han var den ledende komikeren i Kar de Mumma-revyn på Blancheteatern og Folkan i 34 år. På revyscenen ble han kjent som den koleriske og sannhetssøkende figuren «Fibban Karlsson» som häcklade makthavere og politikere i skarpe monologer. I 1965 ble han tildelt Karl Gerhards Hederspris. På slutten av 1970-tallet spilte han farse hos Per Gerhard på Vasateatern; Min fru går igen (1978) och Sängkammarfars (1980). Sin siste rolle foran filmkamera gjorde han i julekalenderen Trolltider i (1979) hvor han spilte maktmesteren Gorm.
Stig Järrel har blitt beskrevet som et komisk geni. Han var snartenkt og kvikk i replikken. Sin enorme improvisasjonsevne fikk han utløp for i radioserier som Tyve spørsmål og På minuten. Järrel kunne prate hvor lenge som helst om hva som helst uten problemer.

Pensjonist

På 1980-tallet trakk han seg tilbake fra rampelyset og bosatte seg i Roquebrune på den franske riviera. I 1987 fikk han Sällskapet Stallbrödernas pris Revyräven.
Ved siden av skuespilleraktiviteter var Stig Järrel også kjent som en lidenskapelig pokerspiller. Dette synger Povel Ramel om i visen Gräsänkling Blues der tekstlinja «vårt hembiträde Anna <...> förlorade jag i poker till Stig Järrel i förrgår natt» forekommer. Han skrev også sangtekster.
Dianshansjøen

Dianshansjøen (kinesisk: 淀山湖; pinyin: Diànshān Hú) er en naturlig ferskvannsjø vest for Zhu Jiajiao i distriktet Qingpu i byprovinsen Shanghai i Folkerepublikken Kina. Dens avløp renner etterhvert inn i elven Huangpu.
Barndom (roman)

Barndom (russisk: Детство, Detstvo) er debutromanen til Leo Tolstoj, først publisert i det russiske litteraturtidsskriftet Sovremennik i 1852. Etter dens utgivelse ble Tolstoj av blant annet Ivan Turgenev beskrevet som det nye talentet i russisk litteratur. Boken er en del av en trilogi og etterfulgt av Gutteår (1854) og Ungdom (1856). Den kvasi-biografiske romanen beskriver den unge gutten Nikolenkas indre liv i en ekspresjonistisk stil.

Utdrag

"Vil friskhet, sorgløshet, behovet for kjærlighet, og sterk tiltro som du har i barndommen noen gang komme tilbake? Hva bedre tid enn når de to beste dyder – uskyldig glede og den grenseløse ønsket om kjærlighet – var de eneste motiver i livet? "
640-årene

-- 640 -- 641 -- 642 -- 643 -- 644 -- 645 -- 646 -- 647 -- 648 -- 649
Tiårsoversikt
Hallénparken

Hallénparken (kalles også Hallénhaven/Hallénhagen) er en park i bydel Grünerløkka, i Oslo, rett syd for ring 2. Den delen av parken som vender mot krysset Christian Michelsens gate / Vogts gate heter Johan Sverdrups plass.

Beliggenhet og bebyggelse

Hallénparken avgrenses av Biermanns gate og boliger fra rundt 1980 til Valdresgata i syd, en hage i øst, Christian Michelsens gate (ring2) i nord og Valdresgata og Vogts gate i vest.

Parken

Parken er er 13,5 dekar stor inklusive Johan Sverdrups plass syd for Ring 2. I parken ligger et uthus og en drengestue som brukes til beboelse og lager, med adresse Holsts gate 13. I det meste av parken er det trær, mange lind, lønn, spisslønn og kirsebær. 
Hallénparken barnehage ligger øst i parken med adresse Christies gate 40 og 42.

Historie

Løkken Vennelyst ble utskilt fra Nedre Foss (på dagens Grünerløkka) i 1816. Den ble i årene som fulgte utvidet til 47 mål, på begge sider av dagens Christian Michelsens gate. I 1820 ble det oppført en toetasjers empirebygning i mur som hovedhus. I 1882 kjøpte firma Brødrene Hallén firma Lilloes garveribygning, senere adresse Holsts gate 24B, og bygget her opp garveri, hanskefabrikk, fargeri og pelsfabrikk. I 1891 kjøpte brødrene Hallén resten av Vennelyst, som da var 24 mål. Wilhelm Hallén hadde da bygget seg Villa Kveldsro i Østgaards gate 17 nordøst på eiendommen (revet i 1983). 
Christian Michelsens gate ble lagt tvers over løkken i annen halvdel av 1930-årene. Kommunen kjøpte løkkeeiendommen i 1972, og bygningene og parken ble regulert til spesialområde bevaring i 1975. Hovedhuset brant ned i 1985.
Ioan Iancu Botez

Biografi

Botez ble født i en bondefamilie og gikk på gymnas i Iași før han studerte ved Fakultetet for filologi og filosofi ved Universitetet i Iași. Sammen med Garabet Ibrăileanu og Constantin Stere startet han  i 1906 tidsskriftet Viața Românească. Mellom 1908 og 1911 studerte han ved University College, London, der han tok doktorgrad. Etter at han reiste tilbake til Romania, ble han først engelsklærer ved noen gymnaser, før han ble ansatt som den første professoren i engelsk ved et universitet i Romania (i 1925 eller 1926). Han ble valgt tre ganger dekanus av Fakultetet for filologi og filosofi. Han gikk av med pensjon i 1939. Ved siden av akademikervirksomheten var han også grunnleggeren og direktøren for «Banca Iașilor» i 15 år, formann i Handels- og industrikammeret Iași i 10 år, og representant og senator for Det liberale partiet.
Han hadde en sønn, Constantin (1911-1977), som var psykolog.
Gravitasjonsbølgedetektor

Gravitasjonsbølgedetektor er en eksperimentell anordning med formål å måle gravitasjonsbølger. Den skal kunne kjenne av svært små forvrengninger i romtiden, slike som forutsies av den generelle relativitetsteorien. Følsomme detektorer er en forutsetning for gravitonastronomi.

Historikk

Rundt 1960 hadde en nyvåknet interesse for Einsteins gravitasjonsteori og den tekniske utviklingen åpnet nye muligheter for å teste relativistiske effekter, noe som inspirerte amerikaneren Joseph Weber til å konstruere verdens første Gravitasjonsbølgedetektor. En slik Weberstav var en enkel anordning i form av en solid, kraftig metallstang som var godt isolert fra omverdens vibrasjoner. Tøyninger i rommet som følge av en innfallende gravitasjonsbølge eksiterer stangens resonansfrekvens og kunne forsterkes til nivåer som var mulig å oppdage. Weberstaver er ikke følsomme nok til å oppfatte annet enn ekstremt kraftige gravitasjonsbølger. Moderne former av Weberstaver finnes fremdeles i drift, kjølte av kryoteknikk og med superledende SQUID-arrangement for å oppdage vibradsjon.
MiniGRAIL er en sfærisk gravitasjonsbølgeantenne som også benytter dette prinsippet. Den finnes ved Universitetet i Leiden og består av et prsisjonstilpasset 1 150 kg kule som er kryoteknisk nedkjølt til 20 mK.

Interferometre

En følsommere type detektor utnytter laserinterferometri for å måle gravitasjonsbølger indusert av bevegelse mellom separerte «frie» masser. Et halvt dusin markbaserte slike detektorer er i drift, hvorav den mest følsomme er LIGO.
Phileurus angustatus

Utseende

En middelsstor (25-35 millimeter), avlang, blankt svart hornbille. Hannen har to ganske korte horn i pannen, pronotum har en lengdefure og uthulet foran der det sitter en rundet knøl, uthulingen fortsetter som en bred fure nesten tilbake til bakkanten. Hodet er fremtrukket til en spiss snute i midten. Pronotums sider er rundede. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige, grove punktstriper. Beina er svært kraftige, leggene med store, skarpe tenner, særlig på frambeina.

Levevis

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Honduras i nord til Paraguay i sør.
Eleni Foureira

Bakgrunn

Eléni Fouréira er opprinnelig albansk og har fødenavnet Entela Fureraj. Hun ble født av albanske foreldre i Fier i Albania, men på grunn av den albanske borgerkrigen i 1997 flyktet familien og bosatte seg i nabolandet Hellas. Hun vokste opp i Kallithea kommune ved Athen, og hun ble tidlig musikkinteressert. Allerede som barn lærte hun å spille gitar og drev med teater i tre år.
Fouréira ble kjent for et større gresk publikum i 2007, da hun var medlem i gruppen Mystique. I 2009 gikk bandmedlemmene hver til sitt, og Fouréira begynte på solokarrieren sin og inngikk platekontrakt med Universal Music i Hellas. I 2010 slapp hun debutalbumet Eléni Fouréira som nådde platinastatus i Hellas, og hun fulgte opp med to nye album, Ti poniro mou zitas og Anemos agapis, i 2012 og 2014 på selskapet Minos EMI. Begge albumene ble godt mottatt og i Hellas og på Kypros. I 2015 byttet hun igjen plateselskap til Panik Records og slapp sitt fjerde album, Vasilissa, i 2017.

Eurovision Song Contest

Fouréira har gjort flere forsøk på å delta i Eurovision Song Contest for både Hellas og Kypros. I 2010 deltok hun i den greske finalen med Manos Pyrovolakis og sangen «Kivotos tou Noe». De kom på andreplass bak vinneren Jórgos Alkaíos og sangen «OPA!». Hun fremførte oss en versjon av Ukrainas vinnersang fra 2004, «Wild Dances», i den greske finalen i 2013. 
I 2016 og 2017 sendte hun inn bidrag til den greske kringkasteren ERT, men den greske tv-kanalen avslo begge bidragene og valgte i stedet andre artister og sanger til å representere landet. 
I februar 2018 bekreftet den kypriotiske kringkasteren RIK at hun skulle representere Kypros i Eurovision Song Contest 2018 i Lisboa. Foureira deltok med sangen «Fuego», skrevet av den svensk-greske låtskriveren Alexander Papaconstantinou. Til slutt endte den på en andreplass i finalen, Kypros' beste plassering i konkurransen siden debuten i 1981.
Troms Fylkes Dampskibsselskap

Troms Fylkes Dampskibsselskap ASA (TFDS ASA) er et norsk rederi som ble stiftet i 1866 under navnet Tromsø Amts Dampskibsselskap. Med utgangspunkt i Nord-Norge utviklet rederiet seg til å bli en nasjonal og internasjonal aktør innenfor transport og reiseliv, med Hurtigruten som den største virksomheten. Etter at selskapet ved utgangen av 2004 ble majoritetseier i AS TIRB, hadde TFDS-gruppen over 2 000 ansatte. Gruppen disponerte en flåte på 38 skip, 123 busser samt 86 gods- og varebiler. Hovedkontoret lå i Tromsø. Administrerende direktør var Henrik Andenæs, og styreleder var Ole Lund.
TFDS kom inn i Hurtigruten i 1979 ved at Det Bergenske Dampskibsselskab (BDS) solgte sine 4 hurtigruteskip til TFDS.
De to hurtigruterederiene Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS) og TFDS besluttet i desember 2005 å slå seg sammen. Fusjonen ble gjennomført 1. mars 2006. Det nye selskapet fikk navnet Hurtigruten Group, men navnet ble i 2007 endret til Hurtigruten ASA. Selskapet forventer en omsetning på rundt fire milliarder kroner årlig, og får cirka 3 400 ansatte. Ny administrerende direktør ble Jan Kildal (OVDS) og ny styreleder ble Ole Lund (TFDS). Hovedkontor for hurtigruten ble lagt til Narvik, mens kontoret for ferger og hurtigbåter ble lokalisert i Tromsø.
De to sistnevnte virksomhetene ble etter hver overtatt av Torghatten trafikkselskap i Brønnøysund, og utskilt som et datterselskap av dette, under navnet Torghatten nord og fortsatt tilhold i Tromsø.
Fantasi

Etymologi

Ordet fantasi kommer fra latin phantasia og gresk φαντασία som betyr «utseende», «forestilling» eller «drømmebilde». Det greske ordet er avledet av verbet phainein (φαντάζειν), det vil si «å vise» eller «gjøre synlig». Ordet har siden dannet nye ord som fantasere, fantast (det vil si virkelighetsfjern svermer) og fantastisk, men går også igjen i fantom, fantasme (synsbedrag eller hallusinasjon), fantasmagori (en framstilling av spøkelsesaktige skikkelser eller bilder, ofte ved hjelp av optikk) og fenomen.
I svensk er ordet nevnt allerede på 1600-tallet, blant annet som Frw Phantasij («fri fantasi») i 1619. Av danske sitater kan nevnes poeten Adam Oehlenschlägers diktstorfer fra tidlig på 1800-tallet: I ret fornuftig Poesie bør aldrig spores Phantasie. Hvad Diævlen rager Phantasien Den mindste Smule Poesien?.
I flere språk skiller en mellom forestillingsevnen og fantasiproduktet, det vil si det fantasifulle bevissthetsinnholdet, gjennom begreper som for eksempel imagination og fantasy på engelsk.

Psykologi

I psykologien brukes fantasi om en fri forestillings- og tankevirksomhet som ikke er bestemt av praktiske hensyn eller noe teoretisk. Barn har en levende forestillingsevne og skiller ikke alltid mellom fantasi og virkelighet. Mange barn har for eksempel en innbilt fantasivenn. En person som totalt lever i sin egen fantasiverden med vrangforestillinger uten kontakt med virkeligheten, er imidlertid psykotisk.

Filosofi

Fantasibegrepet spiller også en viktig rolle hos flere filosofer, for eksempel antikkens Aristoteles og tyskeren Immanuel Kant, men også i romantikken og den tyske idealismen.

Musikk

Innen den seriøse musikken brukes begrepet fantasi om et musikkstykke i fri form, enten som en lek over et kjent tema eller spilt som en improvisasjon uten forberedelse eller noter. Å fantasere ble særlig tidligere brukt om å improvisere.

Bildekunst

Bilder som en illusjon av virkeligheten er i seg selv uttrykk for forestillinger og fantasier. Abstrakt og nonfigurativ kunst kan være spesielt fantasieggende ettersom kunstverket er friere og betrakteren selv må tolke det hun eller han ser. Ellers blir ofte de drømmeaktige motivene i surrealistisk kunst som spesielt fantasifull.
Semsvannet

Fiske

Det er 14 fiskearter i Semsvannet, blant annet abbor, dvergmalle, gjedde, mort, røye, sik, suter og ørret.
Scottish Mountaineering Club

Scottish Mountaineering Club (SMC) er en skotsk organisasjon for fjellklatrere og -vandrere. Den ble grunnlagt i Glasgow i 1889. 
I 1880-årene var det mange erfarne klatrere i Skottland, men ikke noe nettverk mellom dem. Etter flere leserbrev i The Glasgow Herald kom det i stand møter, og klubben ble grunnlagt. Bare menn meldte seg inn i den første tiden, hvilket har ført til feilaktige påstander om at den ikke var åpen for kvinner. SMC har hele tiden vært åpen for begge kjønn, men fordi ingen kvinner ønsket å melde seg inn fikk den et mannsdominert preg. Pr. 2007 er det fortsatt bare seks av over 400 medlemmer som er kvinner, men flere av de som er med har sittet i styret og man forsøker å få med flere kvinner. Medlemskap innvilges bare etter invitasjon fra et eksisterende medlem, og de som ønsker å ble medlem må levere et CV over sin klatreerfaring med spesiell vektlegging av skotske vinterruter. 
En av grunnleggerne var Hugh Munro, som i 1891 publiserte listen over skotske fjell på over 3000 fot over havet. Disse fjellene kalles munros, og SMC vedlikeholder listen. Den ble først publisert i Scottish Mountaineering Club Journal. 
SMC er den største utgiveren av guidebøker for klatrere og fjellvandrere i Skottland. Utgivelsene skjer gjennom stiftelsen Scottish Mountaineering Trust (Publications) Ltd., og all fortjeneste går tilbake til SMC. 
Organisasjonen driver fem fjellhytter, som er åpne for medlemmer og for utleie til andre organisasjoner.
Kringla Heimsins (leksikon)

Mottakelse

I en anmeldelse av andre utgave (1948), mente Arne Østvedt at artiklene burde bli signerte i en eventuell tredje utgave, og han savner lagmannen Finn Nygaard, maleren Paul René Gauguin og dirigenten John Barbirolli. Samme person sa til årsverket i 1958 at «noe som også saknes sterkt, er en kalendarisk oversikt over de viktigste nasjonale og internasjonale begivenheter i tidsrommet». Han ramser også opp en rekke feil, som at nevnte Sir John Barbirolli skal være dirigent for The Royal Albert Hall Orchestra i London: «Noe slikt orkester eksisterer meg bekjent ikke».
The Venus Project

The Venus Project (Venus-prosjektet) er en upolitisk, livssynnøytral og ikke-profittbasert organisasjon som foreslår en mulig handlingsplan for en sosial forandring som arbeider mot en fredelig og bærekraftig global sivilisasjon.
Organisasjonen mener at det kapitalistiske samfunnet som dominerer verden i dag er en trussel mot miljøet på Jorda. Bevegelsen er ledet av forskere og vitenskapsmenn.
Elaphrus viridis

Utbredelse

Elaphrus viridis finnes i Nord-Amerika, i California.

Utseende

Elaphrus viridis er omtrent 6 millimeter lang. Hele billen har en matt metallisk grønn farge. Dekkvingene og halsskjoldet (pronutum), har noen lyse bronsfargede lengdestriper. Den har flere runde blanke flekker på dekkvingene, slik som mange av sumpløpere har. Beina er metallisk farget, lik dekkvingene.

Levevis

Elaphrus viridis tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Studio Babelsberg

Historie

Filmstudioet ble åpnet i 1912 i tilslutning til det fasjonable villaområdet Neubabelsberg utenfor Berlin og har vært produksjonssted for en rekke klassiske filmer gjennom årene, som Metropolis og Der blaue Engel. I 1922 flyttet UFA deler av sin filmproduksjon hit. Alfred Hitchcock spilte inn sine første filmer her i 1924-1925.
I Weimarrepublikken fødtes den tyske ekspresjonistiske filmstil, preget av pragmatisme grunnlagt i Neue Sachlichkeit, selskapssammenslåelser i samband med lydfilmens gjennombrudd og en økende politisering. I denne perioden arbeidet regissører som Friedrich Wilhelm Murnau (Nosferatu og Den siste mann), Fritz Lang (Dr. Mabuse, Die Nibelungen, Metropolis, M), samt Georg Wilhelm Pabst (Bak gledens maske, Pandoras eske, Don Quijote) i Babelsberg.
Gjennom UFAs tysknasjonalistisk pregede filmproduksjon kom Babelsberg til å bli inspillingsplass for over tusen propagandafilmer i Nazityskland. I denne epoken filmet man blant annet Jud Süss her.
Etter andre verdenskrig ble filmproduksjonen gjenopptatt av det østtyske produksjonsselskapet DEFA. I denne epoken spilte man inn filmer som Legenden om Paul og Paula og den Oscarnominerte Løgneren Jakob.
I begynnelsen av 1990-tallet ble Babelsbergstudioene privatisert. Fra 2005 drives de av det børsnoterte Studio Babelsberg AG. På 2000-tallet har Studio Babelsberg blant annet vært innspillingssted for The Bourne Ultimatum, Inglourious Basterds, The Ghost Writer, Cloud Atlas, The Monuments Men, Babylon Berlin, samt Oscarbelønnede filmer som Falskmyntnerne i Sachsenhausen, The Reader og The Grand Budapest Hotel.
Fra 1993 ligger Filmpark Babelsberg, en filmfornøyelsespark, i tilslutning til studioene.
Vorbasse

Vorbasse er en mindre by i Sydjylland i Danmark med 1.250 innbyggere (2011), beliggende i Vorbasse Sogn. Byen ligger i Billund kommune og tilhører Region Syddanmark. I byen ligger Vorbasse Kirke.
Årlig avholdes det store Vorbassemarkede med ca. 1/4 million besøkende. Byen er dessuten kjent for Vorbasse Krigshavn, byens dam, hvor overdelen av en russisk ubåt tidligere var sjøsatt, inntil man lagde en grundig renovering av "krigshavnen". Ubåten står nå på campingplassen. Endelig har byen gitt navn til Vorbassedrengene, en gruppe menn som drev en innbringende virksomhet med plyndring av gravhauger på 1800-tallet.
Tanna (film)

Handling

Filmen er basert på den sanne historien om hvordan et ungt par fra en av yakel-naturfolkets stammer trosset gamle tradisjoner for i stedet å følge sine hjerter. Den unge jenta Wawa og høvdingens barnebarn Dain er forelsket i hverandre. For å skape fred med en annen yakel-stamme, loves Wawa vekk som en del av den innbyrdes fredsavtale. Det forelskede paret ser seg derfor tvunget til å flykte for å være sammen. Under flukten jages de av fiendtlige krigere som vil straffe dem, samtidig som deres ulydighet er tett på å utløse krig mellom stammesamfunnene.  
Alle medvirkende er utrente lokale folk fra yakel-stammen, og Tanna er den første spillefilm utelukkende opptatt på stillehavsøystaten Vanuatu.
Natusan

Natusan er et varemerke innen kategorien pleie for babyhud. Varemerket ble grunnlagt i 1949 i Danmark av Alfred Benzon AS og eies idag av Johnson & Johnson. Selskapet driver forskning på babyhud og -hår. Natusans produkter er utviklet og testet for å være milde og skånsomme.

Historikk

I 1849 overtok den 24-årige apotekeren Alfred Nicolai Benzon Skandinavias eldste apotek, Svane-apoteket i København (grunnlagt år 1536), og startet Alfred Benzon A/S. Etterhvert som selskapet vokste begynte Alfred Benzon med grossistsalg til andre apotek og startet samtidig utvikling av egne legemidler. I 1949 lanserte han salven Natusan. Ordet «Natusan» kommer fra latin og «Natus Sanus è Natusan» betyr noe i retningen av «født frisk». Natusan ble kjøpt opp av Johnson & Johnson i desember 1990. Symbolet for Natusan-produktene har siden 1984 vært en svane, etter det danske apoteket Svanen.
William de la Pole (1539)

William de la Pole (født ca. 1478, død mellom oktober og 20. november 1539) var medlem av en engelsk adelsfamilie i Tudortiden.
Han var sønn av John de la Pole, 2. hertug av Suffolk og Elizabeth Plantagenet. Omkring 1497 giftet han seg med Katherine Stourton. Det ser ikke ut til at paret fikk barn.
Gjennom moren var han en fjern slektning av Henrik VIII. Av uklare grunner, antagelig knyttet til mistanke om at han ville kreve tronen, ble han i 1502 arrestert og satt i Tower of London. Han ble sittende der helt til sin død 37 år senere, og er dermed den fange som satt lengst i Tower.
Fabiola Ramos

Karriere

Ramos vant 4 gullmedaljer under de Sentralamerikanske og karibiske leker 2002.
Fabiola var flaggbærer for Venezuela under Sommer-OL 2012.
Meganoplium

Utseende

En middelsstor, avlang, blankt gulbrun trebukk. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er rundet, med tre blanke knøler, forøvrig kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange med noe fortykkede lår.

Utbredelse

Arten er utbredt i California og Baja California.
Pseudosaproecius

Utseende

Middelsstore, blanke, brunlige til svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet, hannen kan ha horn i pannen. Pronotum har gjerne en tverr-valk eller et kløvet fremspring bak hodet. Dekkvingene har fine lengdefurer.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.