google/wiki40b huggingface dataset:
Kris Commons

Klubblag

Kris Commons startet sin profesjonelle fotballkarriere i Stoke City der han skrev under på sin første kontrakt da han fylte 17 år i august 2000. Han spilte ingen obligatoriske kamper for Stoke i 2000/01-sesongen, men han fikk sin debut for the Potters den 16. oktober 2001 da Stoke tapte 3-2 for Blackpool i Football League Trophy. Dette ble hans eneste kamp for Stoke i den sesongen, men i den påfølgende sesongen spilte han sine første ligakamper, og scoret sitt første ligamål for klubben fra Staffordshire. Ligadebuten kom 10. august 2002 mot Sheffield Wednesday, mens hans første ligascoring kom den 26. august 2002 i en kamp mot Norwich City. Totalt ble det 1 mål på 8 ligakamper for Commons i 2002/03-sesongen, og etter å ha notert seg for 4 ligamål på 33 kamper i 2003/04-sesongen ble han solgt for £300 000 til Nottingham Forest den 1. juli 2004.
Commons debuterte for Nottingham Forest 25. august 2004 da «Forest» slo Scunthorpe 2-0 i den engelske ligacupen. Tre dager senere spilte han sin første ligakamp da the Reds tapte 4-1 for Coventry City. Den 15. januar 2005 noterte han seg for sitt første ligamål for Nottingham og totalt scoret han 6 ligamål på 30 kamper i 2004/05-sesongen. Deretter laget han 8 mål på 37 ligakamper i 2005/06-sesongen og 9 mål på 32 ligakamper i 2006/07-sesongen for klubben fra Nottinghamshire. I 2007/08-sesongen ble det 9 ligamål på 41 kamper, og selv om Nottingham Forest ble nummer 2 og rykket opp til Football League Championship valgte Commons å forlate klubben etter sesongslutt. 
På grunn av at han var Bosman-spiller kunne han gå gratis til Derby County sommeren 2008, og han ble dermed den første spilleren som gikk direkte fra Forest til den rivaliserende klubben Derby siden Gary Charles gjorde det samme i juli 1993. Han spilte sin første kamp for «the Rams» den 9. august 2008 da de tapte 1-0 for Doncaster Rovers  i en ligakamp på Pride Park Stadium.

Landslag

På grunn av at hans bestefar er skotsk kan Commons representere Skottland, og den 20. august 2008 fikk han sin debut som skotsk landslagsspiller. Det var i en privatkamp mot Nord-Irland der Kris Commons startet som innbytter, men ble byttet inn i det 62. spilleminutt i en kamp som endte 0-0. 
Han kunngjorde i mai 2013 at han ikke ønsket så spille flere landskamper, og ville bare konsentrere seg om klubblaget.
Milichus

Utseende

Små til middelsstore, ovale, brunlige til svarte skarabider. Dekkvingene har tydelige men ikke særlig dype punktstriper. Slekten har få slående kjennetegn.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Paratrachysomus

Utseende

En nokså stor, avlang, lyst brungrå trebukk. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, bredere enn langt. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med en kort lengdekjøl ved roten på hver side av scutellum.

Utbredelse

Arten er kjent fra Fransk Guyana og Brasil.
Joel Kinnaman

Karriere

Kinnaman er kjent for å spille i filmen Snabba Cash (2010) og den amerikanske TV-serien The Killing. Kinnaman er også kjent for sin rolle som «Frank Wagner» i første (2009) og andre (2012) sesong av filmene om Johan Falk. Han var også medvirkende i tredje og avsluttende sesong i en mindre rolle (2015). Han har også vært med i Arn – Tempelriddaren (2007), Arn – Riket vid vägens slut (2008), The Girl with the Dragon Tattoo (2011), The Darkest Hour (2011) og Safe House (2012).
I 2013 spilte han hovedrollen i RoboCop. Han var for øvrig en av de siste gjenværende kandidatene for å spille tittelrollen i Thor (2011), men kunne ikke delta på testfilming med Natalie Portman fordi det kolliderte med filmingen av Snabba Cash.
I 2016 spilte Kinnaman rollen som Will Conway i Netflix-serien House of Cards.
Chain

Chain er en eldre lengdeenhet som hovedsakelig har vært brukt i engelskspråklige land. Den tilsvarer 66 fot, eller 22 yards, eller 100 links (20.1168m). Det går 10 chains på en furlong, og 80 chains på en mile. Flatemålet acre tilsvarer 10 kvadratchains (det vil si et område som er en chain bred og en furlong lang).
Ankelledd

Ankelleddet (norrønt: ǫkla, parti mellom foten og smalleggen, ankelledd) er et hengselledd i nedre del av foten. Skinnebein og leggbein danner en gaffelformet leddskål. De to knoklene er holdt sammen av kraftige leddbånd. «Gaffelen» går ned over spolebeinet, som er kileformet, det vil si smalt bak og bredt foran. Når foten bøyes oppover vil den brede delen av spolebeinet kile seg fast i gaffelen og derfor gjøre leddet mer stabilt.
Roland C.II

Kjennetegn

C.II hadde mye lavere drag enn sammenlignbare fly i sin tid. Det hadde  monocoque skrog bygget med to lag av tynne
kryssfinerstrimler på skrå i forhold til hverandre (kjent som en Wickelrumpf, eller «innpakket kropp»). Dette ga både lavere drag og bedre styrke per vektenhet enn vanlig på den tiden, men de var relativt sene og dyre å bygge (denne konstruksjonen ble videreutviklet i de Havilland DH 98 Mosquito i andre verdenskrig). Det dype skroget fylte helt den vertikale avstanden mellom vingenes senterseksjon, eliminerte eventuelle behov for stag som vanligvis ble brukt i biplan, og ga flyet sitt kallenavn «Hvalen». Stag og wire ble redusert og flyets cantilever-vinger fikk lavere vekt, slik som de som ble brukt på den banebrytende hel-metal Junkers J 1 på slutten av 1915.
C.II hadde en enkelt 160 hk Mercedes D III motor og hadde en toppfart på 165 km/t, en marsjhøyde på 4 000 meter og kunne holde seg oppe i fire timer.

Operativ historie

C.II kom i tjeneste i løpet av våren 1916. Operasjonelt håndtering ble rapportert som vanskelig, men resultatet var relativt god. På grunn av mannskapets
stillinger med synsvidde over den øvre vinger var sikten oppover god, men sikten nedover var dårlig. Det ble også brukt i jagereskorte rolle og hadde et mannskap på to: pilot og observatør/skytter.
Albert Ball som ble den første som omkom i en C.II, sa i siste halvdel av 1916 at det var «den beste tyske maskinen til nå».
Ebraucus

Ebraucus (walisisk: Efrawg/Efrog) var en mytisk konge av britene, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av den foraktelige Mempricius som til sist ble spist av ulver.
Etter sin fars død ble Mempricius konge og styrte i 39 år. I henhold til Geoffrey ble han meget beundret, var høy og bemerkelsesverdig sterk. Han var den første til å gå i krig med gallerne siden Brutus' tid. Ved å herje byene og kysten og drepe mange menn, ble han meget rik på gull og sølv og beriket selv landet i Britannia. Han grunnla byen Kaerebrauc (York), oppkalt etter seg selv, nord for elven Humber, (se Eboracum for den egentlige bakgrunnen for York), og Alclud i Alba (Skottland) (se Dumbarton, hovedstaden i Strathclyde). Geoffrey hevdet at dette var på samme tid som kong David regjerte i Judea og Silvius Latinus i Sparta.
Ebraucus hadde tyve koner som skaffet ham tyve sønner og tretti døtre. Mange av disse nevnes med navn, men ingen biografi er knyttet til dem, unntatt datteren Galaes som var den vakreste kvinnen i hele Britannia og Gallia, men det er også alt som sies om henne. Alle sine døtre sendte han til sin fetter Silvius Alba i Alba Longa (Italia) slik at de kunne bli gift med andre etterkommere fra Troja. Med unntak av Brutus Grønnskjold dro alle hans andre sønner, ledet av Assaracus, til Tyskland, underkastet folket og skapte seg et kongedømme der som ikke nevnes med navn.
Brutus Grønnskjold, den gjenværende sønnen, arvet kongeriket da Ebraucus døde.
Alfred Seland

Biografi

Seland kom fra en stor familie, med syv søsken. Faren, Tobias Johansen, ble født på Hægebostad i Vest-Agder og virket i flere år i Risør som skomaker.
Selands inspirasjon til å bli kunstner kom da tegneren Gerda Graff kom til Risør for å illustrere noen ny-utgivelser av Dikken Zwilgmeyers bøker. Videre utdannet Seland seg på Statens håndverks- og Kunstindustriskole og Statens Kunstakademi.
Seland er kjent for monumentet over Risør-borgere som falt under den andre verdenskrig, en statue man kan se på Solsiden i Risør, samt flere verk på Rådhuset i Oslo, bl.a. Vika 1880 – Albertine, Havets Hester, Sjøfart og Vannspyere.
Freestyle under Asiatiske vinterleker 2007

Freestyle under Asialekene 2007. Freestyle var en av flere sporter under de sjette Asiatiske vinterleker som ble arrangert i Changchun i Kina. Det var tredje freestyle var med på programmet i asiatiske vinterleker. Det ble konkurrert i hopp både for menn og kvinner. Det var tretten utøvere fra fire nasjoner som deltok i konkurransene som ble avviklet 31. januar og 1. februar 2007. Kina ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Seniorsaken

Historie

Organisasjonen ble stiftet 21. mai 2002 og lansert som en folkebevegelse av blant andre komikeren Rolv Wesenlund, tidligere politimester Willy Haugli, skuespillerne Anne Marie Ottersen og Ellen Horn, NRK-veteranene Vidar Lønn-Arnesen og Mette Janson, tidligere Trondheim-ordfører Marvin Wiseth og økonomijournalisten Christian Vennerød og TV- og radiomannen Kalle Lisberg.
Seniorsaken og den konkurrerende organisasjonen Senior Norge slo seg sammen i februar 2003. Seniorsaken fikk det året tilslutning fra mennesker i alle samfunnslag og nesten 50 000 medlemmer.
Mette Janson var generalsekretær og medlem av organisasjonens råd fram til hun døde i 2004. Siden overtok NRK-journalisten Steinar Mediaas som generalsekretær fram til september 2006. Senere ble organisasjonen ledet av Tore Henning Larsen, advokat Audhild Freberg Iversen og informasjonssjef Dag Bredal.
Barduelva

Barduelva (nordsamisk: Álddesjohka) er ei elv i Bardu og Målselv kommuner i Troms. Elva har sitt utspring i Altevatnet. Etter samløpet med Målselva nedenfor Bardufoss danner den Troms fylkes største elv, under navnet Målselva.
Barduelva er Troms fylkes største kraftkilde, og fra Altevatnet til samløpet med Målselva er elva utbygd med tre kraftverk: Innset, Straumsmo og Bardufoss, med en samlet årsproduksjon på 1 253 GWh.
Nedbørfeltet ovenfor Altevatnet ble i 1986 vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag. Den vernede delen av vassdraget representerer et kraftpotensiale på 20 GWh.
Kontribusjon

Kontribusjon er et begrep som brukes i folkeretten om ytelser de okkuperte må bidra med til den fiendtlige okkupasjonsmakten i krigstid.
Xihu (Nanchang)

Xihu (kinesisk: 西湖区; pinyin: Xīhú Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Nanchang i den kinesiske provinsen Jiangxi. Det har et areal på 39,2 / 41,3 km² og teller 441 600 innbyggere (2006).
Christoph Kramer

Landslaget

13. mai 2014 fikk han sin første landskamp for Tyskland mot Polen .
Den 2. juni 2014 ble han tatt ut i den tyske VM-troppen til VM i Brasil samme sommer.
Sparegris

En sparegris eller sparebøsse er et tradisjonelt navn på en oppsamlings- og lagringsbeholder for penger. Barn og voksne legger gjerne små mynter og veksel i beholderen og sparer gjennom dette til det blir større beløp. Endel sparebøsser er formet som en gris, og har tradisjonelt vært laget av keramikk, porselen, tinn og sølv – og senere i plast.

Navnets opprinnelse

Selve navnet sparegris kommer fra det mellomengelske ordet «pygg», som betydde en type leire som ble brukt til å lage diverse kjøkkenredskaper som krukker. Folk sparte ofte pengene sine i kjøkkenets kokeredskaper og krukker laget av «pygg», ofte kalt «pygg jars». Rundt det 18. århundre endret man stavemåten på «pygg», og en «pygg jar» hadde utviklet seg til å hete «pig bank». Dette navnet kan ha blitt populært fordi det vanligvis var barn som brukte slike «pig banks», samt at et griseansikt er en barnevennlig form som er enkel å skape i leire. Da meningen hadde endret seg fra substans til form, begynte man å lage «piggybanks», eller sparegriser, av andre stoffer enn leire, som glass, gips og plast.
En annen fremsatt teori om navnets opprinnelse er basert på ideen om at pengene man gir til sparegrisen, representerer maten en bonde gir til grisen. Det koster bonden penger å mate grisen, og disse får han ikke tilbake før han slakter grisen (representert ved å knuse sparegrisen) for å selge kjøttet.

Formål

Sparegrisen brukes gjerne for å forsterke barns forståelse av å spare penger, og å bruke dem. Penger kan enkelt puttes på sparegrisen, men en større innsats kreves for å få pengene ut igjen. Dersom sparegirsen ikke har lås, må pengene dirkes ut eller i ytterste konsekvens sparegirsen ødelegges for å få tak i pengene igjen. Dette nivået av innsats gjør at sparegrisens eier må forsvare avgjørelsen om å ta penger fra sparegrisen.
Capability Maturity Model

Capability Maturity Model eller CMM er en metode for å evaluere hvor moden en organisasjon er på en skala fra 1 til 5. Metoden ble utviklet ved Software Engineering Institute ved Carnegie Mellon University. Den er i vid bruk innenfor fagfeltet programvareutvikling siden den ble utgitt på 1980-tallet
Safir (seilbåt)

Konstruksjon

Skroget er bygd i glassfiber-armert plast i enkellaminat med forsterkninger og dekket er i sandwich. Kjølen er nedbygd og har tolv bunnstokker som gir en veldig kraftig konstruksjon. Kjølen er bly. Båten har doble ror – ett kjølror og ett friliggende ror.
Safiren har en brøkdelsrigg med gjennomgående mast. Enkle vinkelrette salingshorn og bakstag gir en veldig trimbar rigg. De fleste båtene har selvslående fokk.
Innredningen er ulik mellom de fleste Safirer, da de er selvbygde.
Formene for skrog, dekk mm og verktøy for mastprofilen eies av Svenska Safirförbundet.

Seilegenskaper

Safiren er fremfor alt en kryssbåt som seiler høyt mot vinden i fart opp til 6,5 knop. På medvind begrenses farten av skroglengden. Maksfart på rolig sjø ligger på omkring 9–10 knop.
Det slanke skroget gjør at båten beholder sine fine kryssegenskaper selv når den krenger i likhet med R-båter og Skjærgårdskryssere.

Kappseiling

Båtene kappseiles både på bane og på distanse rundt om i Sverige. I flere av de største seilasene i Sverige starter Safirene i egen klasse. Safiren har hatt Svensk mesterskap-status siden 1980. Denne statusen mistet de i 2009, da de ikke klarte å oppdrive nok deltagere.
Safiren er kun anerkjent som klassebåt i Sverige.

Geografisk spredning

De fleste båtene seiler i Sverige (153 stk.) og Danmark (42 stk.), men en del båter finnes også i Finland, Norge og Tyskland.
Det nederlandske ostindiske kompani

Bakgrunn for opprettelse - voor-compagnien/for-selskapene

Profitten fra nederlandsk handel i Asia på 1580-tallet og fremover var så innbringende at stadig flere små handelselskaper ble opprettet for å tjene penger på det økende markedet i Nederland. Kjøp, frakt og salg av krydder, porselen og andre varer ga stor profitt på utgiftene for handelsselskapene. Denne innbringende handelen ledet etterhvert til en priskrig mellom de mange selskapene, som holdt på å drive alle bedriftene konkurs. Kryddermarkedet i Nederland var nær å kollapse på grunn av denne tøffe konkurransen, og etter lobbyvirksomhet og politisk debatt grep regjeringen til slutt inn. For å sikre forsyning av asiatiske krydder, og andre varer, til Nederland bestemte Generalstatene at kun ett selskapt skulle ha lov til å drive handel på Asia av krydder og porselen. Fra de seks selskapene som hadde eksistert, de såkalte voor-compagnien eller «for-selskapene», ble étt forent selskap skapt – Verenigde Oost-Indische Compagnie, det «forente østindiaselskapet». De seks tidligere selskapene ble til filialer av VOC, såkalte kammere (Kamers). 
VOC fikk sitt charter, altså en offisiell autorisering for utførelsen av et oppdrag på statens vegne, av Generalstatene den 20. mars 1602. Selskapet fikk monopol i Nederland på handel av krydder og porselen fra øst for dagens Cape Town. Monopolet betydde i praksis at alt av krydder og porselen som ble fraktet på skip som var registrert i Nederland, eller de som ville selge disse varene i Nederland, eller nederlandske statsborgere som ville selge slike varer noe annet sted, måtte være på oppdrag fra VOC. Mange prøvde å unngå monopolets restriksjoner, og smugling foregikk, men hovedsakelig ledet opprettelsen av VOC til at kryddermarkedet stabiliserte seg, og handelen ble mer innbringende igjen.
Kveldviklere

Utseende

Små til nokså store (de norske artene med vingespenn 9-24 millimeter), mer eller mindre grå eller brunlige viklere, ofte med rødbrune eller rødlige flekker. Mange av artene er svært variable i fargen og dermed vanskelige å bestemme utfra denne.

Levevis

Disse viklerne har stort sett larver som lever på busker og trær. Mange arter er knyttet til bartrær, kanskje særlig edelgran (Abies spp.). Andre lever på busker og løvtrær, mest i lyngfamilien, vierfamilien og bjørkefamilien. De fleste av artene er forholdsvis spesifikke på enkelte næringsplanter.

Utbredelse

Slekten har en holarktisk utbredelse.
Strix (mytologi)

Strix, i flertall strigae (latin), striges (gresk) eller strixes (engelsk), er i romersk mytologi et flygende, hvinende, kjøttetende og bloddrikkende nattvesen som røver eller forgriper seg på barn. Ofte ble strixer forklart som kvinner omskapt til onde demoner i form av ugler eller ravner, på jakt etter amorøse eventyr eller spedbarn å spise.
Strix er det gamle latinske og greske ordet for «ugle». Strix brukes i dag som vitenskapelig betegnelse på en slekt av store tre-ugler.

Liknende vesener

Fugleskikkelsen strix har likheter med og forbindelser til flere vesener i oldtidas forestillingsverden. Det gjelder blant annet grekernes erotisk utfordrende og tidvis kannibalistiske gudinne Lamia og deres Gello, en demon eller gjenganger etter døde, unge kvinner som kunne forsårsake aborter, spedbarndød og barnløshet. Strixer kan også knyttes til kvinnelige skikkelser som lilim, de mange demondøtrene til Lilith, Adams første kone, i mesopotamisk og jødisk mytologi, som igjen er i slekt med de kvinnelige nattdemonene succubi, en antikk variant av marer som piner menn i søvne med nattlige samleier.
Forestillingene om striges har sammen med andre folkelige fortellinger vært forbilde for og gitt inspirasjon til flygende natthekser i seinere folketro. Troen på uhyggelige, kannibalistiske hekser kommer også til uttrykk i den germanske lovsamlinga «Saliske lov» (Lex Salica) fra 500-tallet og i folks forestillinger om striga (også skrevet stria, tilsvarer heksevampyren strigoi i rumensk folklore) som kunne fortære en mann innenfra og fly gjennom natta. Slike forestillinger ser ut til å ha vært vanlig blant en rekke germanske folkeslag tidlig i middelalderen.
Valravnen, kjent fra to danske middelalderbalalder, har også visse likheter med strixene; det var en forhekset mann i ravneskikkelse som bare kunne slippe fri ved å drikke blod fra et spedbarn.
Yasushi Yoshida

Karriere

Yasushi Yoshida startet sin profesjonelle karriere i Mitsubishi Motors i 1983.
Han har tidligere vært trener for Urawa Reds, Roasso Kumamoto og Urawa Reds Ladies.
Liuyang

Liuyang (kinesisk: 浏阳, 瀏陽; pinyin: Liúyáng) er en by på fylkesnivå i Changsha, hovedstaden i Hunan i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 1 339 594 innbyggere i 1999.
Liuyang er kjent for sin fyrverkeriindustri. Etter kinesisk tradisjon kom svartkruttets oppfinner fra en landsby i fylket Liuyang. Li Tian, kalt Zhusheng, skal ha blitt født i Dayao i Liuyang den 18. april 601 under keiser Renshou og døde i en alder av 89 år i 690. Hans grav finnes i Beidahe i gamle Dayao.
Liuyang er blant de mange lokalsamfunn i Kina som i moderne tid er blitt rammet hardt av forurensningsproblemer. I 2009 kom det til folkelige protester etter at mer enn 500 innbyggere ble forgiftet av tungmetaller benyttet i en bly- og zinkforedlingsfabrikk og så spylt inn i vassdrag eller på bakken.

Kulturminner

Stedet for troppenes forening i storkommunen Wenjiashi under Høstoppstanden (秋收起义文家市会师旧址, Qiushou qiyi Wenjia shi huishi jiuzhi), ca. 50 kilometer sørøst for Liuyang, ble i 1961 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter

Subdistrikter: Guankou (关口街道), Hehua (荷花街道), Jili (集里街道), Huaichuan (淮川街道).
Storkommuner: Shegang, Longfu, Chunkou, Shashi, Yong An, Beisheng, Zhangfang, Chengtanjiang, Zhonghe, Wenjiashi, Yonghe, Guandu, Gugang, Yanxi, Zhentou, Taipingqiao, Puji, Jin Gang, Guanqiao, Dayao, Daweishan, Dahu, Chengchong.
Kommuner: Xijiang, Qibaoshan, Guanqiao, Baijia, Gaoping, Gejia, Sankou, Dongyang, Yanghua, Xiaohe, Jiaoxi.

Samferdsel

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  
Kinas riksvei 319 fører også gjennom byfylket. Riksveien bgynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Turn under Middelhavslekene 2013

Turn under Middelhavslekene 2013. Turn var en av flere sporter under de syttende middelhavslekene som ble arrangert i Mersin i Tyrkia i perioden 20. til 30. juni 2013. Det var syttende gangen som turn var med på programmet under middelhavslekene. Det var fjorten øvelser, åtte for menn og seks for kvinner. Italia ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Spania med tre.
Ingemar Hedenius-prisen

Ingemar Hedenius-prisen (På svensk: Ingemar Hedenius-priset) som er oppkalt etter filosofen Ingemar Hedenius, er en svensk pris som er utdelt årlig siden 2000 av foreningen Humanisterna. Prisen blir delt ut til en person eller organisasjon «som i foregående år har fremmet humanisme, rasjonalisme og vitenskapelig kunnskap i Sverige».
Bill Maynard

Bakgrunn

Bill Maynard ble født i Oak Cottages i Heath End ved Farnham i Surrey, og gikk på Kibworth Beauchamp Grammar School i Leicestershire.

Karriere

Han begynte som varieté-skuespiller.
Bill Maynard fikk sitt store gjennombrudd da han spilte mot Ronnie Barker og Ronnie Corbett i komedieserien Football Blues som ble sendt på begynnelsen av 1970-tallet. Men det var imidlertid i rollen som den late og klønete familiefaren Selwyn Froggitt i komedieserien Oh No, Its Selwyn Froggitt! som ble sendt mellom 1974 og 1977 han ble virkelig populær. 1980-tallet innebar også fremgang for Maynard da han spilte den lumske forretningsmannen Fred Moffatt i komedieserien The Gaffer. I 1980 fikk han også sitt eget TV-show, The Bill Maynard Show, som var populært hele tiåret. Han var også godt likt programleder for nattradioprogrammet To Midnight with Bill Maynard, som ble sendt fra 1980 og fremover.
Maynard giftet seg med Muriel Linnell den 5. november 1949 og paret fikk to barn, hvorav sønnen Maynard Williams som ble popartist og frontfigur i det britiske bandet The Ryders. Etter nesten 35 års ekteskap døde Muriel i juni 1983. Bill Maynard giftet seg senere med Tonia Bern i 1989.
Maynard kom på fjerde plass i den britiske finalen før Eurovision Song Contest i 1957 og hadde en fremgangsrik sangkarriere, selv om han faktisk ikke var en profesjonell sanger i egentlig forstand. Han spilte inn låter som «Hey Liley, Liley Lo», «The Pheasant Pluckers Son» og spilte også inn sin versjon av The Pogues' populære julesang «Fairytale of New York» sammen med Tricia Penrose.
I 1992 hadde Maynard sin debut i rollen som den halvkriminelle bonden og forretningsmannen Claude Jeremiah Greengrass i den nystartede dramaserien Med hjartet på rette staden. I løpet av årene kom Maynard til å bli meget populær for sin rolle som Greengrass, og det er den rolle som han selv anså å være sin beste. I 2000 ble Maynard rammet av slag og måtte legges inn på sykehus. Hans aller siste avsnitt ble sendt den 24. desember 2000. Maynard hadde da medvirket uavbrutt i ti sesonger og 160 avsnitt av serien.
Maynard ble pensjonert i 2010 og var bosatt med sin hustru i Leicester. I mars 2018 falt han ut av sin permobil og brakk hoften. Han døde kort tid etter på et sykehus i Leicestershire.