google/wiki40b huggingface dataset:
Østlig viklerspinner

Utseende

En liten (vingspenn 22 – 26 mm), slank, grå spinner. Kroppen er slank, brystet grått med to mørkere lengdestriper. Antennene er trådformede, grå og litt over halvparten så lange som forvingene. De fremoverrettede labialpalpene er omtrent så lange som resten av hodet sett ovenfra (dermed noe kortere enn hos andre viklerspinnere). Den ligner på dobbeltlinjet viklerspinner (Nycteola siculana) og vanlig viklerspinner (Nycteola degenerana), men kan skilles fra disse på at forvingenes grunnfarge er temmlig homogen, uten mørkere flekker. Noen ganger må man likevel undersøke hannens kjønnsorganer for å være sikker på artsbestemmelsen. De firkantede forvingene er lyst til mørkt grå, nesten uten flekker. Rundt midten av vingen har de et bredt, brunt tverrbånd som ofte er ganske utydelig. Dette er i alle fall på innersiden avgrenset av doble, mørke tverrstriper, avgrensningen på yttersiden er ofte utydelig. Bakvingene er silkekatig gråhvite, mørkere ved spissen.

Levevis

Østlig viklerspinner lever på åpne marker med poppel eller osp, for eksempel langs elvebredder og alléer. I Øst- og Sørøst-Europa kan den forekomme meget tallrikt og den har enkelte ganger gjort skade på nyplantinger av næringsplantene. Det er ingenting som tyder på at arten formerer seg i Norden, men den har en tendens til å vandre over lange avstander og dukker opp ganske regelmessig om høsten i Danmark, Sverige og Finland. I Norge er den foreløpig bare funnet to ganger, i Østfold og Oslo, men dette kan ha sammenheng med mindre innsamlingsaktivitet enn i våre naboland.

Utbredelse

Arten finnes i Sør-Europa, videre østover gjennom Asia til Kina, Japan, Korea og Øst-Sibir. De nordligste reproduserende bestandene i Europa er i Ungarn og det østlige Østerrike, nord for Alpene forekommer den bare som migrant.
Daniel Fredheim Holm

Skeid

Fredheim Holm spilte i Skeid Fotball sammen med blant andre Mohammed Abdellaoue og Daniel Braaten. Skeid valgte tidlig å satse på han og lot han debuterte i 1. divisjon allerede som 15-åring mot Vålerenga Fotball. Han var også med og slå Vålerenga ut av cupen i 2003. Han var bare 18 år da han og Daniel Braaten storspilte, og Skeid vant 3–1 på Ullevaal Stadion.

Vålerenga (2004-2009)

Før 2004-sesongen gikk Fredheim Holm fra Skeid til Vålerenga, til Skeid-fansens store vrede. Han etablerte seg tidlig på laget, og spilte første året 25 av 26 kamper i Tippeligaen, og scoret fem mål. Han vant også ligasølv med Vålerenga dette året. Totalt spilte Fredheim Holm 32 kamper og scoret syv mål. To i Royal League. 
Fredheim Holm gikk fra å være talent til å bli en etablert spiller på norsk toppnivå. Han kunne spille både midtbane og angrep, noe som gjør han mer anvendelig. 19 år gammel hadde Fredheim Holm svart til forventningene, og ble omtalt som en spiller også landslaget ville ha mye glede av i årene fremover.
2005- og 2006-sesongen gav likevel ikke forventet uttelling. Etter trenerbyttet i Vålerenga fra Kjetil Rekdal til Petter Myhre fikk Fredheim Holm et løft, og etter en god vintersesong fikk han sin debut på A-landslaget 28. mars 2007 mot Tyrkia. I 2007-sesongen ble han igjen mer sentral i Vålerengas angrep.

AaB Fodbold (2009-2011)

I 2009 ble han solgt til AaB.

Rosenborg (2011-)

Grunnet noen skader fikk han ikke spilt seg til fast plass over tid i AaB og 20. januar 2011 signerte han en treårskontrakt med Rosenborg. Han valgte spillernummer 28, det samme nummeret som han hadde da han tok steget opp som eliteserie-spiller i 2004.

Internasjonal karriere

Fredheim Holm debuterte for Norge i mars 2007 mot Tyrkia. Han var også kalt inn på landslaget i forbindelse med kampen mot Bosnia-Hercegovina. Fredheim Holm har også en rekke landskamper for de aldersbestemte lagene, G16, G17, G18, G19 og U21.
Inger Marie Holte

Utmerkelser

22. september 2009 mottok Inger Marie Holte Kongens fortjenstmedalje i sølv.
Pseudelasma

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Arten lever på Borneo.
Srđan Urošević

Hamarkameratene

Urošević var regnet som en av de mest lovende talentene i Serbia og ble hentet til Hamarklubben av sportssjef Lars Tjærnås fra den iranske klubben Esteghlal foran 2008–sesongen. Han regnes for å være en duellspiller med en utpreget fysisk spillestil, men i HamKam slet han med å få spilletid av trener Arne Erlandsen.
Srđan Urošević og hans daværende albanske lagkamerat Sebino Plaku fikk for øvrig kritikk av talentspeider Tor-Kristian Karlsen i september 2008, hvor de samtidig ble stemplet som verstingsigneringer i Tippeligaen 2008. Urošević ble løslatt fra kontrakten sammen med flere andre spiller etter at klubben rykket ned til andredivisjon høsten 2009.
Geitost

Frankrike

Fransk geitost, chèvre, som ganske enkelt betyr geit, er en hvitmuggsost. Den har ofte sylinderform. Fargen er lys og har en kremaktig konsistens. Enkelt franske chèvreoster dekkes med et tynt lag aske. Chèvre spises som den er og brukes i matlaging. Ved oppvarming blir den ellers skarpe geitmelksmaken mildere. I Frankrike produseres en rekke forskjellig typer, blant disse er  Banon, brique chèvre, cabri gatineu, chabichou du Poitou, Chabis, chevrotin, crottin de Chavignol, pélardon, picodon de l'Ardèche (som er oksitansk for 'krydret fra Ardèche'), picodon de la Drôme, pouligny-saint-pierre, Rocamadour, sainte-maure-de-touraine, selles-sur-cher og Valençay. Spesielle ostebutikker og varehus i større byer selger gjerne flere av disse geitosttypene.

Hellas

Den greske halloumin og fetaosten fremstilles tradisjonelt av en blanding av geite- og sauemelk.

Italia

I Italia finnes blant annet caprino.

Portugal

I Portugal har man en geitost som kalles  cabreiro de Castelo Branco.

Spania

I Spania lages den katalanske geitosten mató, som er laget av en blanding av geite- og kumelk.

Storbritannia

I England og resten av Storbritannia finnes den  walisiske geitosten pantysgawn.

Sverige

I Sverige finnes svenskprodusert geitost med navnet hvit caprin.

Tyskland

I Tyskland lages geitosten Altenburger Ziegenkäse (som betyr 'geitost fra Altenburg') og abertam.

Norge

Mange (inkludert norske osteprodusenter) kaller myseost laget av geitemelk «ekte geitost», dette er strengt tatt en misvisende betegnelse. Geitemyseost kan være fra mørk brun til nesten hvit. Den brune typen, som får farge fra karamellisering av melkesukkeret, er den vanligste i Norge, og er blitt et norsk nasjonalsymbol. Ekte geitost kalles «ekte» fordi den er laget kun av geitemelk. Men ost laget av myse er egentlig ikke en ost. Norsk brunost/geitost er laget av mysen i melken i motsetning til hvite geitoster som er laget av ostemassen i melken. Den vanlige norske brune geitosten er altså strengt tatt ikke ost.
Ekte ekte geitost er altså ikke myseost, men oster produsert av ostestoff.  
I norsk dagligtale bruker enkelte geitost som et synonym til brunost, altså som en fellesbetegnelse på myseoster, enten de er laget av melk fra geit eller ku. Denne bruken er feilaktig, fordi melken i fløtemyseost kun kommer fra ku, mens gudbrandsdalsost inneholder melk fra både ku og geit.
Ekte Geitost har betegnelsen "FG 33", selv om den i dag selges under andre betegnelser.
Merratjern/Søndagsbrenna naturreservat

Merratjern/Søndagsbrenna naturreservat (7 055 daa, et representativt montant barskoglandskap) ble opprettet 13. desember 1991 og ligger på grensen mellom Hole og Ringerike kommuner.
Området ligger sentralt i de permiske lavaområdene på Krokskogen, mellom Lommaelva og Heggelivann. En vesentlig del av området består av middels rik granskog og lavproduktiv furuskog. Landskapet er typisk for det en finner i denne delen av marka; veksling mellom fururabber, brattlendte hellinger, bekkedrag, myrer og enkelte myrtjern. Spesielt utmerker området seg med sin rike og interessante lavflora med bla. lungenever og miljøindikatoren huldrestry. Området er viktig som referanseområde.
OBS! Merratjern/Søndagsbrenna naturreservat inngår med virkning fra 16. desember 2016 i det nye Krokskogen naturreservat (cirka 12 921 daa).
Mary-saken

Mary-saken var en meget omtalt barnedrapssak i Norge på 1930-tallet.
Om kvelden 9. januar 1937 forsvant den syvårige piken Mary Olsen som bodde i Cort Adelers gate 35 i Oslo. Hun var sist sett da hun kjøpte slikkerier i Ruseløkkveien. Hun ble 23. mai 1937 funnet død i en sekk ved Filipstad brygge i Oslo. Undersøkelser viste at hun var blitt voldtatt og drept. Politiet vurderte som mulige gjerningsmenn flere personer, men endte med en 45 år gammel mann – Ingvald Rudolf Hansen – som ble tiltalt og dømt til livsvarig fengsel.
Da dommen ble avsagt henvendte Hansen seg til dommerne og sa; «Jeg takker også lagretten for dette opplagte justismordet». Datidens aviser bar tydelig preg av at skyldspørsmålet var særdeles tvilsomt.
Juridisk ekspertise har i ettertid stilt spørsmål om ikke Ingvald Rudolf Hansen ble utsatt for et justismord. Han ble utelukkende dømt på indisier og under det lange fengselsoppholdet  kom han ikke frem med noen tilståelse. I hele soningstiden hadde han fått de beste skussmål fra fengselsledelsen Ikke minst fra politiske norske fanger som tyskerne under krigen hadde fengslet og som satt i det samme fengselet som Hansen i Møllergata 19, i påvente av å bli sendt til konsentrasjonsleir i Tyskland. Hansen formidlet meget viktige kontakter mellom disse fangene og deres forbindelser utenfor fengslet. 
Hansen ble benådet etter å ha sonet 16 år og døde av sykdom et par år etter benådningen.
Dejvická metrostasjon

Dejvická er en stasjon på Prahas metro. Den er endestasjon på Linje A og åpnet 12. august 1978. Stasjonen ligger i den vestre enden av hovedgaten Evropská třída og betjenes av busser som går til Václav Havel lufthavn.
Stasjonen het tidligere Leninova etter Vladimir Lenin, og navnet ble i 1990 endret til Dejvická i kjølvannet av fløyelsrevolusjonen. Den er oppkalt etter distriktet Dejvice, som den også betjener. En videreføring av metroens Linje A er under utbygging vestover fra Dejvická.
Nye Suezkanalen

Nye Suezkanalen ble innviet i august 2015 og er en utvidelse av Suezkanalen i Egypt og som øker kanalens kapasitet.
Suezkanalen er 163 kilometer lang og går fra Middelhavet til Rødehavet. I 2015 ble en 37 km lang ny kanal som går som en fil parallelt med den allerede eksisterende kanalen. I tillegg er 35 kilometer av den gamle kanalen utvidet og utdypet. I henhold til beregningene, vil utvidelsen øke kanalens kapasitet fra 49 skip per dag i 2014 til 97 fartøy i 2023.
Selskapets inntekter vil øke fra  5,3 millarder dollar til 13,2 milliarder i samme  tidsrom.
Kadamparai vannkraftverk

Kadamparai vannkraftverk er et vannkraftverk og et såkalt pumpekraftverk med to vannmagasiner, nær byen Coimbatore, i delstaten Tamil Nadu i det sørøstlige India. Anlegget ble bygget ut i perioden fra 1980 til ferdigstillelsen i 1989.
Totalt installert vannkrafteffekt er 400 MW.
Filmjournalen

Filmjournalen er navnet på to tidsskrifter. Det ene utkom i Norge og det andre utkom i Sverige.

Den norske Filmjournalen

Den norske Filmjournalen var det bladet som over lengre tid mest intenst forsynte det norske publikumet med filmstjernestoff. Filmjournalen startet i 1942 og utkom helt til 1985.
Filmjournalen var mer populærkulturell på 1950- og 1960-tallet enn det samtidige Norsk Filmblad.
Filmjounalen brakte på 1970-tallet sjelden eller aldri ondsinnet sladder om stjernene. Bladet fremstilte de omtalte menneskene som fascinerende, spennende og gode. De skrev ikke om stjerneliv i overdådig luksus, men om stjernene som vanlige mennesker, med problemer, ønsker og drømmer. Filmjournalen var typisk populærkulturelt og utypisk for 1970-tallet ved å være så ukritisk.

Den svenske Filmjournalen

Den svenske Filmjournalen var Sveriges største og innflytelsesrike filmmagasin i årene 1919-1953. Den var basert i Stockholm.
Tomrogersia

Utseende

Middelsstore, slanke, blankt brunrøde trebukker. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider med en tann i eller litt bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, fint og ganske tett punktert. Neina er lange og kraftige.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten lever i Colombia.
Jan Sture Jarlum

Studiereiser

Holland, Frankrike, Tyskland, Belgia, Spania, Danmark, Sverige, Finland.
Deudorix

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 25-55 millimeter) stjertvinger med litt tilspissede forvinger. Bakvingen ender vanligvis i en tynn stjert, selve bakhjørnet er litt klubbeformet uttrukket. Oversiden er gjerne metallisk blå eller rødoransje, undersiden mer eller mindre brunlig, sjeldnere grønn.

Levevis

Larvene lever på en lang rekke ulike busker og trær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika, Sørøst-Asia og Australia.
Frederick Jackson Turner

Liv og gjerning

Turner var født i Portage, Wisconsin. Han gjekk ut med eksamen fra University of Wisconsin-Madison i 1884. Seks år seinere avla han doktorgraden ved Johns Hopkins University med en avhandling om pelshandelen i Wisconsin. I egenskap av professor i historie ved University of Wisconsin (1892-1910) og Harvard University (1910-24) fikk han stort gjennomslag for sine teser om US-amerikansk historie. Hans vektlegging på the frontier, grenselandet sine nybyggersamfunn og den der utvikla nybyggerånden, som forutsetning for US-amerikansk tenkemåte, lå ofte til grunn i andre historikere sine verker om ulike sider ved det US-amerikanske samfunnet.

Frontier-tesen

Turner presenterte sin frontier-tese 12. juli 1893 i en forelesing for American Historical Association under verdsutstillingen i Chicago. Førelesingen The Significance of the Frontier in American History øvde større påverkning enn noe annat i hele den US-amerikanske historiografien. Resten av sin levetid holdt Turner fram med å skrive og tale kring dette temaet, men alt vesentlig i hans oppfatning eksisterte allerede i den opprinnelige førelesinga. 
Her hevdet han at ånden i USA så vel som suksessen kan knyttes direkte til landets ekspansjon vestover. Ifølge Turner oppstod den unike identiteten i kryssingspunktet mellom det siviliserende i nybyggersamfunnet og råskapen i villmarkslivet. Det oppstod der en ny type borger. En med makt til å temme villmarka, en som villmarka utstyrte med kraft og individualitet.
Egenarten i de US-amerikanske institusjonene kommer, seier Turner, av omstendigheter som har tvunget fram tilpassinger gjennom de endringene et folk som har kryssa et helt kontinent, og hele tiden har måtte tilpasse seg en tilværelse fra det enkle i villmarka til det kompliserte i storbylivet. USA ble en ny og demokratisk nasjon, for "i grenseområdenes smeltedigel ble immigrantene amerikanisert, frigjorde og sammensmeltet til en blandingsrase, som hverken i nasjonalitet eller egenskaper var engelsk". Individualismen i grenseområda har fra første stund blitt fremmende for demokratiet. Han hevdet videre at framveksten av nasjonbevissthet og utviklingen av de US-amerikanske politiske institusjonene var betinget av at grensen vart dyttet framover. De viktigste politiske stridsspørsmålene oppsto gjennom grensens (the frontier) stadige forflytting vestover.

Kritikk

Turners tese var smigrende for US-amerikanerne sin selvfølelse. Den passet samtidig godt med samtidens tenking preget av darwinismen og miljøteori. Reaksjonen kom på 1930-tallet, da Turners generaliseringer ble kritisert fra flere vitenskaplege leirer. Den rådende økonomiske depresjonen åpnet for tolkinger som tok utgangspunkt i at grenseområda for lengst var bosatte, og at USA sin løfterike framtid virket forsvunnet.
Under og etter 2. verdenskrig ble frontier-tesa med sine isolasjonistiske trekk fortsatt mindre attraktiv for US-amerikanske historikere. Til dette kom at de yngre historikerne i større grad kom fra storbyene, mot tidligere fra bondemiljø, og hadde ikke like lett for å knyte fri åkerjord sammen med den demokratiske utviklingen.
Anselm Feuerbach

Biografi

Feuerbach studerte i Düsseldorf (1845–47), München og Antwerpen samt (1851–54) i Paris, der han var elev av Thomas Couture og malte sitt første store verk Hafis i vinstuen (1852). Han arbeidet deretter i Karlsruhe, Venezia, Roma hvor han ble venn med Arnold Böcklin og de påvirket hverandre gjensidig. 1873–76 var han professor i historiemaleri ved akademiet i Wien.
Han var opptatt av kunnskapen om det klassiske og hans figurer bærer preg av klassisk gresk kunst. Skuffet over mottakelsen i Wien av hans verk Titanenes fall reiste han til Venezia hvor han døde i 1880.
Feuerbach ble gravlagt på Sankt-Johanniskirkegården i Nürnberg (grav 715). I april 1880 ble det avholdt en stor minneutstilling over ham i Berlins Nationalgalerie. Etter Feuerbachs død utkom hans aforistiske selvbiografi Ein Vermächtnis (1882). 
Maleren Anselm Feuerbachs død inspirerte Johannes Brahms til komposisjonen Nänie over Friederich Schillers dikt med samme tittel.

Mottakelse i samtiden

Feuerbach var lite verdsatt og forstått av sin samtid. Hans retning stod i skarp og uforsonlig motsats til de herskende strømningene, som omfattet den historiske realismen, representert av Karl von Piloty og dennes skole, og til Hans Makarts kolorisme, som ga Wienmaleriet dets karakter. Hans syn på antikken var ulik de kjente klassisistenes, han søkte antikkens stillhet og balanse uten å etterlikne deres former. Man kritiserte ham for hans maleriers udramatiske innhold, og man savnet den germanske karakteren, som man på denne tid ville se, også i antikke motiver.

Samlinger

Anselm Feuerbachs verker finnes i flere store gallerier i Tyskland. Bl.a. finnes i Stuttgart Iphigenia, i Karlsruhe Dante i Ravenna, i München Medeas avskjed (Neue Pinakothek) og Badende Kinder (Schackgalerie) og i Berlin Ricordo di Tivoli (Alte Nationalgalerie).
Aleksandr Borodin

Bakgrunn

Borodin var uekte sønn av en georgisk fyrste. Han fikk farsnavn og etternavn etter fyrstens kammertjenere, noe som ikke var uvanlig den gang. Faren så til at Borodin fikk en god utdannelse, blant annet undervisning i piano, men det var innom kjemien han spesialiserte seg.

Karriere

Borodin skrev en avhandling om arsenikk- og fosforsyre, og ble etterhvert professor i kjemi ved Sankt Petersburgs medisinske høyskole. 
Borodin fikk ikke særskilte komposisjonsleksjoner før i 1863, da Milij Balakirev antok ham som elev. I 1869 dirigerte Balakirev Borodins første symfoni og samme år begynte Borodin på sin andre. Denne første symfoni var ingen suksess ved premieren, men Franz Liszt arrangerte en fremførelse av symfonien i Tyskland i 1880, noe som gjorde at Borodin ble kjent utenfor Russland. Det fortelles at Borodin og kjemikerkollegaen Dmitrij Mendelejev under studiebesøk i Tyskland reiste rundt og prøvespilte Johann Sebastian Bachs orgeler.
Det krevende yrket som kjemiker og professor gjorde at komponeringen gikk langsomt. Han komponerte mest i friperioder og når han var syk i hjemmet. Derfor ønsket hans musikalske venner ofte ham dårlig helse. I 1869 begynte Borodin å arbeide på operaen Fyrst Igor, som kan ses som en av hans mest karakteristiske komposisjoner. Her var det romantiske melodier kombinert med orientalske rytmer, for eksempel i de ofte spilte polovtsiske danser. Borodin skrev selv librettoen og dette betraktes i dag som et mesterverk i seg selv. Borodin var ikke ferdig med operaen ved sin død i 1887 (han døde under et ball av brusten kroppspulsåre). Fyrst Igor ble ferdigstilt av Nikolaj Rimskij-Korsakov og Aleksandr Glazunov. Glazunov komponerte blant annet hele overtyren.
Borodins strykekvartett nr. 2 ble skrevet til hustruen ved deres 25-års forlovelsesjubileum. Satsen Nocturne er særdeles romantisk og vakker, og den spilles ofte separat.
Som kuriosum kan nevnes at den parisiske gruppen Les Apaches lånte hovedtemaet i første sats av Borodins andra symfoni som sin signatur.
Garmo stavkirke

Historisk bakgrunn

Den første kirken på Garmo skal være bygget omkring 1021. Olav Haraldsson dro da på kristningsferd gjennom Gudbrandsdalen, og Torgeir Gamle fikk som takk for at han bygde kirke på garden sin fiskeretten i vannet Tesse av kongen. Her viser kongen seg som diplomat med bestikkelser mer enn en person som tvinger folk med makt. Historien regnes som troverdig, siden overleveringen har skjedd via juridiske dokumenter, ikke gjennom Snorres beretninger eller hagiografien rundt Olav den hellige.

Bygningen

Den første kirken var trolig en stavkirke med jordgravne stolper. Med områdets tørre klima har nok denne klart seg til omkring 1200, da den nåværende kirken kan ha blitt bygget. Dette var en enkel kirke med rektangulært skip og smalere kor, og sannsynligvis svalgang. Senere ble kirken forlenget, og i 1690 ble klokketårnet føyd til. Kirken ble utvidet til korskirke ved tilbygging av korsarmer i lafteteknikk i 1730. Korskirker var blitt moderne østafjells, særlig etter at Vår Frelsers kirke (domkirken) i Oslo ble oppført i 1690-årene.

Riving av kirken

Kirken var på 1800-tallet for liten for menigheten, og særlig sognepresten ivret for å bygge ny, tidsmessig kirke. Den gamle kirken ble derfor som en av de siste stavkirkene revet i 1880, og materialene ble solgt på auksjon.

Gjenreising

Trond Eklestuen, en ivrig oppkjøper av gamle gjenstander i Nord-Gudbrandsdalen, kjøpte det meste av stavverket på auksjonen, mens døpefonten og dragehodene ble levert til Universitetets Oldsaksamling i Kristiania. Senere kom Eklestuen i kontakt med samleren Anders Sandvig, og sammen fikk de samlet inn mye av de resterende materialene fra kirken. 30. juli 1921 kunne den rekonstruerte Garmo stavkirke gjenåpnes på Maihaugen. Alle nye deler er spesielt merket, slik at man kan se hva som er originalt.

Inventar

Av kirkens originale inventar er døpefonten og et maleri nå på plass i Garmo stavkirke. Flere malerier finnes på Glomdalsmuseet i Elverum, og dragehodene er på Oldsaksamlingen. Korbuen står nå i den nye kirken på Garmo, mens altertavlen, prekestolen og mange malerier er i privat eie i Lom.
Døpefonten av kleberstein er romansk fra 1100-tallet, og er laget i Nord-Gudbrandsdalen. Den har også et trelokk fra middelalderen. I katolsk tid skulle dåpsvannet skiftes bare en gang i året, og lokket skulle beskytte vannet. Det er også spor etter en låseanordning på lokket, for å hindre tyveri av det innviede vannet, som var populært også til magisk bruk.
Altertavlen sto opprinnelig i Lillehammer stavkirke og er fra 1695.
Prekestolen kommer fra Hustad kirke i Romsdal, skåret av bygdekunstneren Peder Knudsen Kjørsvik ca. 1730. Fattigblokken fra 1668 kommer fra Fåberg kirke og har en billedframstilling av historien om den rike mannen og Lasarus. Fattigblokken og altertavlen var begge gaver til de respektive kirker fra Georg Reichwein og hans kone Catharina Sverdrup.
Garmo stavkirke brukes som kirke den dag i dag, og særlig er den populær til vielser i sommerhalvåret.
Norgesmesterskapet på ski 1958

Norgesmesterskapet på ski 1958 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Mesterskapet ble arrangert i Oslo 15.-23. februar. Norges Skiforbund, som fylte 50 år dette året, stod selv som arrangør.
Alliansekorpset Arna

Alliansekorpset Arna er et janitsjarkorps fra Espeland i Arna i Bergen. Korpset ble stiftet 24. juni 2006 og er en sammenslutning mellom Arna Janitsjar (1998) og Musikklaget Janus (1936). Korpset eier Espelandshallen sammen med Idrettslaget Fri.
Cyclocephala fulvipennis

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, blank, rødbrun hornbille. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, hos denne arten er heller ikke hannens forføtter særlig fortykkede. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert. Dekkvingene kan ha en mørk kile i midten.

Levevis

Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Honduras i nord til Paraguay i sør.