Shandong

Den kinesiske antikken

På grunn av sin beliggenhet på den nordkinesiske slette kom Shandong-området svært tidlig i berøring med den kinesiske sivilisasjon, hvis vugge stod noe vestenfor. Begge de tidligste navngitte kinesiske dynastier, Shang-dynastiet og Zhou-dynastiet, kontrollerte vest- og midt-Shandong.  Selve Shandonghalvøya lå rett nok lenge utenfor dette innflytelsesområdet. Der bodde folkegrupper som kineserne gav navnet laiyi og som de betraktet som barbariske. Men det tok ikke mange hundreårene før også de ble sinifisert. 
I vår- og høstannalenes tid og de stridende rikers tid fantes det to statsdannelser i Shandong: Staten Qi rundt dagens Linzi, og staten Lu rundt dagens Qufu. Konfucius kom fra Lu. Lu var en ganske liten stat som etterhvert ble erobret fra sør og oppslukt av staten Chu. Staten Qi var imidlertid sterkere og holdt seg gjennom nesten hele nevnte periode. 
Med Qin-dynastiet oppstod den første virkelig sentraliserte kinesiske staten. Den ble raskt avløst av Han-dynastiet, og da hadde Shandong to provinser: Qingzhou og Yanzhou. 
I de tre rikers tid var Shandong del av kongedømmet Wei. 
Etter den påfølgende korte enhetsperioden ble Shandong og resten av det nordlige Kina erobret av nomadefolk som trengte inn nordfra. Deretter fulgte et hundreår med raskt skiftende lokale herskere.

Middelalderen

Etter at Song-dynastiet atter hadde gjenforent Kina, ble det i 1142 nødt til å avgi hele det nordlige Kina, med Shandong, til jursjenernes Jin-dynasti. Det var i Jin-dynastiets tid at navnet Shandong ble benyttet for første gang. 
Under Ming-dynastiet omfattet provinsen grovt sett samme område som i dag i tillegg til noen områder av dagens Liaoning. Liaoning ligger sør i Mandsjuria. Mandsjuene tilkjempet seg imidlertid full kontroll og uavhengighet, og ikke lenge etter at de hadde oppnådd det, trengte de sørover og erobret hele Kina, innbefattet Shandong. Under Qing-dynastiet ble Shandongs grenser gradvis mer og mer lik dagens.
Shandong var en av de kinesiske regioner med flest opprør rettet mot Qing-herskerne. Av opprør som hadde sine røtter i Shandong kan nevnes flere av hvite lotus-opprørene, de åtte trigrammers opprør (1774), Nianopprøret (1853–1868) og Bokseropprøret (1899–1900).

Fra det 19. til det 21. århundre

I løpet av 1800-tallet kom Kina stadig mer under utenlandsk dominans. Kystprovinsene, ikke minst Shandong, ble særlig omfattet av dette. Både engelske, tyske og japanske interessenter gjorde seg gjeldende der. Den moderne skipsfarten og utviklingen av jernbanen – som utkonkurrerte Keiserkanalen – var sammen med oversvømmelser og tørke og elven Huang Hes kursendringer med på å utarme det vestlige Shandong. 
Da området Kiautschou i Shandong ble overført til japanerne ved Fredskonferansen i Versailles i 1919, utløste det fjerde mai-bevegelsen, som skulle bety meget for Republikken Kinas påfølgende utvikling og det kinesiske kommunistpartis fremvekst. 
Rundt årtusenskiftet var Shandongs økonomi, ikke minst i de østlige områder av provinsen, sterkt modernisert og raskt voksende. Shandong var blitt til en av Fastlands-Kinas rikeste provinser.

Guleelven

Guleelven setter sitt preg på vestre Shandong. Mye av denne delen av provinsen ligger i dets område, der den flyter ut i Gulehavet og gjennom århundrer har avleiret brede, flate jordbruksområder. Men også i sørvest er Shandong preget av elven, for i hundrevis av år rant elven ut i Østkinahavet sønnenfor Shandonghalvøya. Dette har innebåret opparbeidelse av store jordbruksområder, men også vært årsak til periodiske oversvømmelseskatastrofer og påfølgende hungersnød. 
Elvens oversvømmelser har også i lange tider hatt som bivirkning at Keiserkanalen har mistet eller fått redusert farbarhet.

Økonomi

Shandong er på førsteplass blant provinsene innen produksjonen av en rekke produkter, som  bomull og hvete så vel som edelprodukter som gull og diamanter. Provinsen har dessuten en av verdens største safirreserver. På jordbrukssiden dyrkes det mye sorgum og mais. Shandong har også rike petroleumsreserver, særlig rundt Dongying ved Gulelvens nedre løp. Der er Shenglifeltet, et av Kinas større oljefelter. Shandong produserer også brom fra underjordiske brønner og salt fra havvann.
Shandong er en av Kinas rikere provinser, med mye industri. Shandong har blitt begunstiget med store investeringer fra de relativt nærliggende landene Sør-Korea og Japan. Provinsens rikeste del er Shandonghalvøya, der byen Qingdao er hjemstavn for tre av Kinas mest kjente varemerker: Tsingtao (øl), Haier og Hisense. 
Provinsens produksjon av vin er betydelig. 
I 2008 var Shandongs nominelle GDP på 3,11 trillioner yuan (446 milliarder amerikanske dollar), med det på annenplass blant provinsene (etter Guangdong og foran Jiangsu). Per capita ble det 33 083 yuan (4 749 US $) – syvendeplass blant landets provinser.