google/wiki40b huggingface dataset:
Johannes Brockmann

Bakgrunn, utdannelse og yrke

Han var sønn av en jernbanearbeider. En av hans brødre var den sosialdemokratiske politikeren Hermann Brockmann. Han utdannet seg ved lærerseminaret i Paderborn, og arbeidet som lærer ved en folkeskole fra 1911. I 1913 ble han lærer ved folkeskolen i Rinkerode, og ble skolebestyrer i 1930.
Under Weimarrepublikken var han formann for Det katolske unglærerforbundet. Han ble sagt opp fra sin stilling i den offentlige skolen av de nye makthaverne i 1933. I stedet fikk han jobb som lærer ved en privatskole som tilhørte den katolske kirke. Etter 20. juli-attentatet ble han arrestert og fengslet, på grunn av sine kontakter til katolske, antinazistiske kretser.
I 1945 trådte han igjen inn i den offentlige skoletjenesten, og ble skolebestyrer i Rinkerode og senere generalsekretær for kirke- og skolespørsmål i provinsregjeringen i Westfalen.

Politisk virke

Brockmann ble medlem av Det katolske sentrumspartiet i 1919. Han var innvalgt i den prøyssiske landdagen fra 1925 til 1933 for senterpartiet.
I 1946 ble han første gang valgt til leder for Det katolske sentrumspartiet. Han ble avløst av Helene Wessel i 1948. Etter at Wessel forlot partiet ble han på nytt leder i 1953. Han trakk seg av aldersgrunner i 1969.
Fra 1946 til 1958 var han innvalgt i landdagen i Nordrhein-Westfalen, og var Sentrumspartiets fraksjonsformann. Han var medlem av det tyske parlamentariske rådet 1948–1949 og var leder for Sentrumspartiets gruppe der. I 1949 ble han innvalgt i Forbundsdagen, det tyske parlamentet, men gav avkall på mandatet. I 1953 ble han innvalgt i Forbundsdagen på nytt, og representerte valgkretsen Oberhausen i den perioden.
San Gabriel Mountains

San Gabriel Mountains er en fjellkjede i den nordligste delen av Los Angeles County og den vestlige delen av San Bernardino County i California, USA. Fjellkjeden er en del av Transverse Ranges og ligger mellom Los Angeles Basin og Mojaveørkenen med Interstate 5 i vest og Interstate 15 i øst. Fjellkjeden ligger i, og er omgitt av, Angeles National Forest med San Andreas Fault som fjellkjedens nordligste grense.
Den høyeste fjelltoppen er Mount San Antonio. Fjelltoppen Mount Wilson er berømt for Mount Wilson Observatory og antennefarmen som huser mange radiosendere for lokale media. Observatoriet er åpent for almuen. Den 10. oktober 2014 ble området gitt betegnelsen San Gabriel Mountains National Monument av president Obama.
Azad

Biografi

Azad ble født i den iranske delen av tidligere Kurdistan og kom som kurdisk flyktning til Tyskland. Da han var ti år kom han i kontakt med hiphop-kulturen. Han viste stor interesse f breakdance, graffiti, rapping, beatboxing og DJ-ing.
I 1988 dannet han gruppen Cold-N-Locco sammen med A-Bomb, Combad og D-Flame. To år senere ble navnet på gruppen gruppen endret til Asiatic Warriors. I de senere årene ble det uenigheter internt mellom musikerne, og gruppen ble oppløst. I 1999 underskrev Azad en kontrakt hos plateselskapet 3P Pelham Power Productions.
I 2007 ble Azad den første tyske rapperen på førsteplass i Media-Control-Single-Charts med sangen «Ich Glaub An Dich», som ble fremført sammen med Adel Tawil. I Tyskland ble singelen solgt i over 150.000 eksemplarer, og nådde dermed gullstatusen.
Nordfold (kommune)

Nordfold (NO-1846)  er en tidligere herredskommune i Salten i Nordland fylke som ble opprettet den 1. januar 1906 etter en deling av Nordfold-Kjerringøy. Ved delingen hadde kommunen et areal på 560,8 kvadratkilometer og 1 485 innbyggere. Nordfold hadde navn etter fjorden Nordfolda. Administrasjonssenteret lå i Nordfold hvor også Nordfold kirke ligger.

Utstrekning

Kommunen utgjorde arealet som tilsvarte Nordfold sogn med landområder på nord- og sørsiden av Nordfolda og rundt fjordarmene, grovt sett fra Hjartøya til grensen til Hamarøy. I nord grenset Nordfold til Leiranger og Steigen, i nordøst og øst til Hamarøy, i sørøst til Sørfold og i sørvest og vest til Kjerringøy kommuner. Største avstand fra nord til sør var 25 kilometer og fra øst til vest 71 kilometer.

Grensebeskrivelse

I nordvest fra Storaustinden langs vannskillet via Nordfoldeidet, Reinkalvtinden og Hatten til Skranstadtinden nord for Litle Balkjosen som var det nordligste punktet i Nordfold. Videre gikk grensen sør/sørøstover langs vannskillet mellom Balkjosen og Straumfjordvatnet, mellom Nordfolda og Storvatnet og mellom Storvatnet og Hopvatnet til punkt mellom Stortinden og Nordkalvtinden, hvorfra grensen fulgte den nåværende kommunegrensa til Hamarøy sørøstover til et punkt nord for Gjerdalen. Grensen fortsetter sørvestover langs vannskillet via Silhop- og Horndalsfjellet
til Blåfjell, inn på den nåværende sørgrensen til Steigen kommune vest til Mulneset. Grensen går rundt Hjartøya og i nordvestlig retning over fjorden til utgangspunktet ved Storaustinden.

Virksomhet og næring

I 1902 var Nordfold delt inn i 12 skolekretser. Det var landhandlere i Nordfold og på Åbornes. Poståpnerier og rikstelefon i Nordfold og Mørsvikbotn. Rikstelefon også i Segelstein. Langs fjorden var det anløp av lokalbåt i Nordfold, Hopen og Mørsvik. Den første statsfinansierte veien ble bygd mellom Nordfold, over Nordfoldeidet, til Leiranger kommune.

Sammenslåing

1. januar 1964 opphørte Nordfold å eksistere som egen kommune da Steigen, Nordfold, Leiranger og deler av Kjerringøy ble slått sammen til den nye Steigen kommune. Grunnkretsen Mørsvik, nord for Horndalsfjellet i den sørøstlige delen av Nordfold, med gårdene Salhus, Mørsry, Mjånes og Mørsvikbotngårdene ble samtidig overført til Sørfold kommune. Dette området hadde et areal på 135,55 kvadratkilometer med 268 innbyggere.
CNET

CNET.com

CNET.com er CNETs hovedside som gir tilgang til omtaler, nyheter, nedlastniger, prissammenlikninger og CNET TV samt søk levert av search.com.
CNET.com er delt opp i flere seksjoner man kan få tilgang fra på "Today on CNET". Disse er:

Reviews

Produkt- og tjenesteomtaler/-tester fra CNET. I denne seksjonen finner man også internetthastighetstester, artikler med meninger på produkter og hjelp for kunden å velge riktig produkt.

News.com

News.com er en nyhetsside som er dedikert til informasjonsteknologirelaterte nyheter. Innholdet blir levert av CNET selv og eksterne kilder. En daglig podkast kommer ut som omfavner de viktigste sakene.

Tips & Tricks

Tips & Tricks er CNETs sted for å lære bort med gjennomganger, guider og tips for informasjonsteknologi.

CNET Shopper.com

CNET Shopper.com er en nettjeneste som skal hjelpe forbrukere med å finne laveste pris på produkter mellom Internettforhandlere.

CNET TV

CNET TV er CNETs TV-kanal, med et vidt spekter av videoer som kan streames og lastes ned fra cnettv.com, eller abonneres på som podkast. Her finner man CNETs personligheter som Tom Merritt, Molly Wood, Bryan Cooley, Bryan Tong og Natali Del Conte m.m.

Blogs

Også tilgjengelig på blogs.cnet.com. Dette er en samleside for alle bloggene fra CNETs personligheter og offentlige blogger for CNET og CNETs programmer. I tillegg til Nord-Amerikas publikum, finnes det også lokale sider som cnet.com.au (for Australia), cnet.co.uk (for Storbritannia) og asia.cnet.com (for Asia).

Download.com

Download.com tilbyr programvare for Windows, Macintosh og mobile enheter. CNET skriver at dette er programvare uten spionprogramvare. Siden tilbyr også musikkfiler via MP3-format tilgjengelig for nedlastning.
Alain-Fournier

Liv

Alain-Fournier var sønn av en landsbylærer. Han tilbragte barndommen sammen med sin tre år yngre søster Isabel på landet, før han 12 år gammel ble sendt til en privatskole i Paris, hvor han siden kom inn på Lycée Voltaire. Studiene ble imidlertid avbrutt, og 15 år gammel begynte han på sjøfartsskolen i Brest, for å bli marineoffiser. Men alt året etter oppga han denne ideen og tok i stedet 17 år gammel baccalauréat-graden i Bourges. Siden studerte han ved Lycée Lakanal i Sceaux (Hauts-de-Seine), nær Paris, hvor han forberedte seg på opptaksprøvene til École normale supérieure, men uten å lykkes. Her knyttet han vennskap til Jacques Rivière, og sammen med ham begynte han å interessere seg for litteratur. Rivière giftet seg i 1909 med hans søster.
Fra 1907 til 1909 gjennomførte han militærtjenesten. Han vendte tilbake til Paris i 1910 og ble litteraturkritiker for Le Journal. Her møtte han André Gide og Paul Claudel.
I perioden fra 1910 hadde han et svært vekslende forhold til Jeanne Bruneau. Mot slutten av 1910 ble han kjent med den 13 år eldre Charles Péguy, som forsøkte å føre ham tilbake til barndommens katolske fromhet. Ved hans hjelp fikk han en ikke alt for arbeidsintensiv stilling som en av privatsekretærene til bankieren Claude Casimir-Périer, en stilling han bekledte fra 1912.
På denne tid forfattet han den roman som skulle gjøre ham berømt: Le grand Meaulnes. Den utkom først som en føljetong i fem deler fra juli til november 1913 i det nye tidsskriftet La Nouvelle Revue Française, og utpå høsten utkom den også som bok. Den baserte seg på en rekke forskjellige episoder og virkelige personer fra forfatterens eget liv. Le grand Meaulnes anses ikke som noe stort kunstverk, for handling og skikkelser henger ikke alltid samme, og Alain-Fourniers forsøk på veksling av fortellerperspektiv er ikke helt vellykket. Likevel ble boken en stor suksess. Den ble nominert til den prestisjefylte Goncourt-prisen, men vant ikke frem.
Ved gjensynet i 1913 med sin gamle store kjærlighet Yvonne de Q., som i  mellomtiden hadde fått to barn, kunne Alain-Fournier trøste med at han kort tid før hadde fått en ny kjæreste: Den kjente skuespillerinne Madame Simone, konen til hans sjef Casimir-Périer. Dette inspirerte han da også til en ny roman: Colombe Blanchet Men denne var ikke fullført da han sluttet seg til hæren i august, etter utbruddet av første verdenskrig. Han døde i kamp ved Les Éparges (Meuse), i nærheten av Verdun, en måned senere. Liket hans forble uidentifisert inntil 1991, da han ble stedt til hvile i Saint-Remy-la-Colonne-kirkegården.
Mesteparten av det Alain-Fournier skrev ble utgitt etter hans død: Les Miracles (en samling av dikt og essays) i 1924, brevvekslingen med vennen og kritikeren Jacques Rivière i 1926 og brevene til familien i 1930.
Segua (øl)

Segua er et ølmerke som produseres av Costa Rica's Craft Brewing Company i Costa Rica. Det er av typen red ale, og har en alkoholprosent på 5,0. Det selges på fat og på 0,33 liters flaske.
Ølet er oppkalt etter La Segua, en kvinnelig figur fra costaricansk folketro som lokker på menn i veikanten om natta, og som etter at hun har fått skyss forvandler seg til en grusom skapning med en råtten hestehodeskalle. Hun er også avbilda på etiketten.
Sidelengs

Sidelengs er et musikkalbum med Ole Dørje, utgitt i 2008.
Finlands løves orden

Finlands løves orden (finsk: Suomen Leijonan ritarikunta, svensk: Finlands Lejons orden) er en er finsk orden. Den ble innstiftet 11. september 1942 av president Risto Ryti. Navnet viser til Finlands riksvåpen. Finlands løves orden kan tildele for sivil eller militær innsats. Både finske og utenlandske statsborgere kan tildeles ordenen. Finlands president er ordenens stormester. Finlands løves orden rangerer etter Frihetskorsets orden og Finlands hvite roses orden. Innstiftelsen av Finlands løves orden var foranlediget av behov for dekorering av utlendinger.

Insignier

Ordenstegnet for riddere og kommandører av Finlands løves orden består av et hvitemaljert georgskors med en rød midtmedaljong som bærer Finlands løve i gull. Riddere mottar ordenstegnet i sølv, for øvrige grader er det i gull. Ordensstjernen, som bæres av innehavere av storkorsgraden og kommandører av 1. klasse, varierer i størrelse etter grad og er prydet av en midtmedaljong i rødt med Finlands løve i gull. Finlands løves orden har ikke ordenskjede.
Ordensbåndet er rødt, slik som bunnfargen i våpenskjoldet i Finlands riksvåpen.
Når ordenen er tildelt for militær innsats, utstyrets ordenstegnet med korslagte sverd. I 1967 begynte man å utstyre ordensbåndet for ordenstegn tildelt olympiske gullmedaljevinnere med olympiske ringer.
Pro Finlandia-medaljen har en diameter på 30 mm og er i forgylt sølv. Den har på avers Finlands våpenløve omgitt av en krans. På revers står innskriften «PRO FINLANDIA» i en bue langs øvre kant, mens nedre kant har korslagte laurbærgrener. Fortjensttegnet er som ordenstegnet, men korset er i sølv uten emalje.
Ordenstegnene er utformet av kunstneren Oskar Pihl.

Tildeling

Ordenen var opprinnelig tiltenkt belønning av mindre fortjenester enn dem som ble hedret med Finlands hvite roses orden. Den var opprinnelig tiltenkt belønning av innsats innen vitenskap og kunst, handel og industri, men tildeling skjer for samme type innsats som Finlands hvite roses orden. De to ordenen ses i sammenheng, slik at den som er tildelt en lavere grad av Finlands hvite roses orden, om det blir aktuelt med en ny utmerkelse, gjerne tildeles et høyere nivå av Finlands løves orden. Ordenen tildeles også utledninger, for fortjenstfull innsats for Finland. Pro Finlandia-medaljen tildeles kunstnere og forfattere.
I krigstid kan Finlands løves orden også tildeles for militære fortjenester.
Steven Beitashour

Landslaget

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .
Han ble tatt ut i Irans bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Coenonycha

Utseende

Små til middelsstore (7-13 millimeter), avlange, noe blanke, gulbrune til mørkbrune oldenborrer. Beina er lange.

Levevis

Disse billene lever i tørre områder: ørken, halvørken og tørr buskmark dominert av malurt-arter ("sagebrush"). De voksne billene er aktive om vinteren og våren, og kan finnes i store mengder på grener av ulike busker. De er vanligvis nokså inaktive om dagen, men noen arter flyr godt og kommer til lys om natten. Andre har reduserte flygevinger og kan ikke fly.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørvestlige USA og Baja California.
IAAF Combined Events Challenge 2018

IAAF Combined Events Challenge 2018 var en serie med friidrettsstevner innen mangekamp, der det til slutt kåres vinnere sammenlagt i klassen for menn og kvinner. Serien arrangeres av IAAF. 
Kevin Mayer satte verdensrekord i tikamp under Decastar 2018 med 9126 poeng.
Onesimus

Onesimus (Onesimos, død ca 68 i Roma) er en person som det fortelles om i Paulus' brev til Filemon i Det nye testamentet. 
Onesimus var en slave som i redsel hadde flyktet fra sin herre Filemon. Apostelen Paulus bad Filemon om at Onesimos skulle få vende tilbake uten å frykte for straff. Onesimus hadde tydeligvis blitt en kristen etter at han traff Paulus.  
Det er vanlig å anta at Filemon er denne slavens herre, men det kan ikke utelukkes at det er Arkippos. En utbredt oppfatning av hva saken gjelder, er det følgende (i kort versjon): Filemon (eller Arkippos), Onesimos' herre, har blitt kristen gjennom Paulus' misjonsreise til Efesos noen år tidligere. Nå har slaven Onesimos rømt(?) og oppsøkt Paulus i hans fangenskap, med håp om at Paulus vil støtte ham i ønsket om å bli en fri mann – og at Paulus kan overtale Filemon om å sette ham fri. Men Paulus vil ikke det. Han skriver i stedet et vennlig og ærbødig brev til Filemon, der han roser Onesimos og ber Filemon om å betrakte ham som en kristen bror, ikke bare som en slave, og å «ta imot ham som meg selv» (v. 17).
Det er ellers i tradisjonen ansett at denne Onesimos er den samme Onesimos som den som etterfulgte Stakys som biskop av Efesos og senere Byzantion, og at han senere ble ført som fange til Roma der han ble stenet til døde. Han ble etterfulgt av Polykarp I av Konstantinopel.
Han æres som helgen og apostel i den ortodokse kirke, de orientalske kirker og den katolske kirke, og hans minnedag faller på den 16. februar.
Franz von Sickingen

Liv og virke

I 1508 kjempet han for keiser Maximilian I mot Venezia, og etter dette arvet han store eiendommer ved Rhinen. Ved hjelp av til dels ufine metoder økte han sin rikdom og styrket sitt rykte. I 1513 tok han side for Balthasar Schlör, en borger av Worms som hadde blitt drevet ut av byen. Han angrep Worms med 7 000 mann, forårsaket store ødeleggelser i området rundt byen og forstyrret handelen. Keiseren lyste ham i bann for dette. Først da hans krav ble innvilget trakk han styrkene tilbake. Han fikk så til krig mot hertug Anton av Lorraine, og tvang landgreve Philipp av Hessen til å betale 35 000 gylden.
I 1518 blandet han seg inn i en indre konflikt i Metz, øyensynlig på borgernes side mot det styrende oligarkiet. Han førte en hær på 20 000 mann mot byen, og tvang magistratene til å betale 20 000 gullgylden til ham personlig, og en månedslønn til soldatene hans. Samme år opphevet keiseren bannlysningen, og han tok del i krigen mot hertug Ulrik I av Württemberg.
Da Maximilian døde i 1519, tok von Sickingen bestikkelser fra Frans I av Frankrike for å påvirke valget av ny keiser. Men da valget skulle finne sted, ledet han styrkene til troppene sine til Frankfurt, hvor han sikret valget av Karl V mot den franske kongens vilje. Som takk for dette ble han keiserlig kammerherre og rådgiver. I 1521 ledet han en militær ekspedisjon inn i Frankrike, og herjet Picardie. Han ble slått tilbake ved Mezières, og måtte trekke seg ut av landet.
Omkring 1517 hadde han blitt kjent med Ulrich von Hutten, og støttet dennes planer. I 1519 ble Johann Reuchlin satt fri av dominikanerne etter at von Sickingen hadde kommet med trusler. Han tilbød fristeder for flere av reformatorene i sine slott; blant annet fikk Martin Luther tilbud om å bo hos ham.
Etter den mislykkede ekspedisjonen i Frankrike planla han sammen med Hutten å styrte de åndelige fyrstene, og sette ridderne i en viktigere maktposisjon. Han håpet å oppnå dette ved hjelp av borgere og bønder, og samlet raskt en stor styrke. Flere adelige sluttet seg til, og i august 1522 ble han i Landau formelt valgt til kommandant. Han erklærte krig mot erkebiskop Richard av Greiffenklau av Trier, og marsjerte mot Trier. Byens borgere var lojale mot erkebiskopen, og landgreven av Hessen og pfalzgreven Ludvig V kom til hjelp. Von Sickingen klarte dermed ikke å ta byen, og måtte trekke seg tilbake til slottet Landstuhl ved Kaiserslautern.
Regentrådet lyste ham i bann, og våren 1523 svarte han med å plyndre Kaiserslautern. Herskerne i Trier, Hessen og Pfalz gikk mot ham, med hjelp fra den swabiske liga. Under beleiringen av Landstuhl nektet von Sickingen å forhandle, og ble alvorlig såret. Ved hjelp av artilleri ble det slått bresjer i murene, og 6. mai 1523 måtte slottet kapitulere. Von Sickingen selv døde av sine skader dagen etter. Han ble gravlagt på slottet
I 1889 ble det reist et monument til minne om von Sickingen og Hutten i Ebernburg. 
Sønnen, Franz Conrad, ble utnevnt til baron av keiserriket (Reichsfreiherr) av Maximilian II, og en etterkommer ble i 1773 greve (Reichsgraf). En gren av familien bor i dag i Østerrike og Schlesien.
Kvarøy Fiskeoppdrett

Kvarøy Fiskeoppdrett A/S er et fiskeoppdrettsfirma med base på øysamfunnet Indre Kvarøy i Lurøy kommune i Nordland. Selskapet ble stiftet i 1976, har ni ansatte og en omsetning på ca. 53 millioner kroner (2006).
Kvarøy Fiskeoppdrett AS eier og driver tre konsesjoner; to ordinære oppdrettskonsesjoner og en forsknings- og utviklingskonsesjon (FOU) sammen med Biomar. FOU-konsesjonen drives blant annet til forskning på hvordan forskjellige fôrtyper virker på fisken.
Aksjonærer i Kvarøy Fiskeoppdrett AS er Geir Olsen, Bur Eiendom AS, Wenche Mørk, Gjermund Olsen, Håvard Olsen og Ida Olsen. Alf-Gøran Knutsen har den daglige styringen av selskapet, og Gjermund Olsen er driftsleder.
Selskapet bruker båtene MS «Kvarøyfjord» og MS «Glimt II» i den daglige driften.
Tidligere ble fisken slaktet på Indre Kvarøy, men etter nedleggelse av slakteriet på øya blir fisken nå fraktet til Sør-Arnøy for slakting og pakking.
San Luis FC

San Luis Fútbol Club var en meksikansk profesjonell fotballklubb fra byen San Luis Potosí. Den spilte i Primera División fram til 2013, da den ble flytta til Tuxtla Gutiérrez og tok navnet Chiapas FC. Hjemmebanen var Estadio Alfonso Lastras. Draktene var blå og gullfarga.
Klubben ble grunnlagt 23. september 1957. Den vant aldri Primera División, men kom på andreplass i Clausura 2006.
Startkabler

Startkabler er elektriske kabler, egnet for midlertidige tilkoblinger dersom batteriet i båter, biler eller andre kjøretøy er utladet og det trengs starthjelp fra et annet batteri.
Et sett startkabler består av to ledninger, begge med en festeanordning i form av en klemme i hver ende. På batteriene er de positive polene vanligvis merket med et pluss-tegn og rød farge. De negative er tilsvarende merket med et minus-tegn og blå eller svart farge. For at man skal unngå å koble feil pleier derfor den ene startkabelen å være rød, ment for de positive polene, og den andre svart.
Ved riktig bruk av startkabler er det vanligvis en enkel sak å få i gang en bil med «flatt» batteri. Men feil bruk av startkabler kan gi skade på kjøretøy og medføre en viss eksplosjonsfare. Noen nyere startkabel-sett leveres med innebygget overspenningsvern, med tanke på å skåne moderne biler med følsom elektronikk. Nødvendigheten av slikt overspenningsvern er omstridt.

Overspenningsvern

Moderne biler har ofte dyre, kompliserte, følsomme elektriske komponenter. Denne elektronikken kan bli skadet i forbindelse med overspenning og gnister. Det markedsføres derfor startkabel-sett med innebygget overspenningsvern.
Mange fagfolk, blant annet Norges Automobil-Forbund, anbefaler at man benytter slike. Noen går så langt at de fraråder bilister å gi starthjelp til moderne biler, om de bare har startkabler uten overspenningsvern. Andre mener advarslene om fare for skader kun er udokumenterte påstander, så lenge man bruker startkablene riktig. Kabler med overspenningsvern er mer kostbare enn andre, og argumentene for overspenningsvern fremmes gjerne av de som selger disse kablene. Flere store leverandører fører kun startkabler uten overspenningsvern, og hevder etterspørselen etter kabler med overspenningsvern er liten.
Place Victor-Hugo

Place Victor-Hugo er en plass i 16. arrondissement i Paris. Den fikk sitt navn i desember, kort etter at forfatteren Victor Hugo døde, og samtidig som avenyen som den ligger langs også fikk sitt navn - avenue Victor-Hugo. Tidligere het den Plaine de Passy og så place d'Eylau.
Bryne ungdomsskule

Bryne ungdomsskule er en middels stor ungdomsskole med ca. 450 elever fra 8. – 10. trinn (2010/11). Skolen ligger sørvest i Bryne sentrum i Time kommune i Rogaland. Elevene kommer fra barneskolene Hognestad skule, Rosseland skule og Bryne skule.
Pickersgilløyene

Bakgrunnen for navnet

Annenkovøya ble oppdaget i januar 1775 av en britisk ekspedisjon under ledelse av James Cook, som navnga Annenkovøya Pickersgills Island etter løytnant Richard Pickersgill som var med ekspedisjonsskipet «Resolution». I 1819 ble Annenkovøya sett av en russisk ekspedisjon under ledelse av Fabian Gottlieb von Bellingshausen, som trodde de var de første til å oppdage øya og navnga øya etter en av offiserene ombord på skipet, løytnant Mikhail Annenkov.
Pickersgilløyene ble oppdaget av den samme russiske ekspedisjonen, som trodde dette var øyene Cook tidligere hadde oppdaget.