Røros kirke

Historie

Omkring 1740 var forfallet i den første kirken på stedet tydelig og biskop Hagerup skrev at den var begynt å falle ned på sørsiden. Biskop Gunnerius noterte i 1772 at kirken sto «meget på Fald» og innbyggerne planla å reise en ny og større. I 1774 begynte innbyggerne å spare penger til ny kirke. Det var debatt om kirken skulle være av stein eller mur. Direktør Peder Hiort sørget for at det ble en bygning i mur («Kampesten»).
Det er usikkert hvem som egentlig var arkitekt for kirken. Bygget ble trolig oppført etter tegning av byggmester Naumann, og Peder Ellingsen skal også ha laget to modeller mens diskusjonen om materialvalg pågikk. Ingen av de originale bygningstegningene er bevart, mens en tremodell er bevart. Peder Hiort var selv utdannet teolog og faren hadde innvandret fra Slesvig. Murmester Peter Leonard Neumann er nevnt som arkitekt, men det er uklart om han detaljformet bygget. Byggherre var Peder Hiort og han antas å ha hatt avgjørende innflytelse på utformingen av bygget. Det gjelder trolig også Ellingsen og Aspaas. Kongsberg kirke var et klart forbilde, men uten Kongsbergkirkens dekorative rikdom. Hosar tror at Røros kirke i likhet med de andre åttekantkirkene hadde utspring i nederlandsk kirkearkitektur, men veien fra Nederland til Røros var lang.
Overstiger Henning Floer ledet byggearbeidet, Phillip Mohr ledet murarbeidet. Peder Ellingsen og Svend Aspaas sto for trearbeid og innredning. Mohr ble underveis erstattet av Aspaas som fullførte bygget (blant annet tårnet) og skal ha utført et glimrende arbeid til Hiorths tilfredshet. Planering og fundament var klart høsten 1779. Murene ble laget av skifer trolig fra Sundlien eller Gammelvoll-lien med kalk som bindemiddel, og kalk ble hentet fra et brudd ved Tolga. Etterhvert som murene ble høyere sørget overstiger Floer for å anlegge broer fra terrassene bak kirken slik at steinlassene kunne kjøres rett ut på muren. Kirken kostet i alt 23.000 riksdaler, av dette var 40 riksdaler påskjønnelse til Aspaas, 140 til Peder Ellingsen og 100 til Floer - dette var utenom den faste lønnen ved verket. Det skal ha gått med 10.500 lass stein samt kalk og sand.
Det er usikkert hvem som sto for utforming av bygget. Murmester Peter Leonard Neumann, direktør Peder Hiorth og byggmester Peder Ellingsen medvirket på ulike måter. Blant de som var med i arbeidsstokken finner man blant annet Svend Aspaas som arbeidsformann.
Røros Kobberverk bekostet kirken, og verkets merke, kobbersymbolet over bergjern og feisel, ble satt på tre av sidene på tårnveggen. Gruveredskapene er lagt feil - skaftet til hammeren (bergjernet) peker mot venstre, mens en bergmann normalt ville holdt dette i høyre hånd og feiselen i venstre (hammeren slås på feiselen). Kirken tilhørte kobberverkets «partisipanter» til 1865. Kirken har gallerier med lukkede sitteplasser (pulpiturer) skjermet gardin mot resten kirkerommet. Galleriene går ikke helt rundt, men er oppdelt i sidegalleri og galleri bak i kirken.
Kirken ble i 1865 overført fra kobberverket til Røros kommune.

Restaurering

I 1904 ble bygget pusset opp utvendig blant annet ved at kalkpussen ble erstattet av sementbasert puss. Malingen på kvaderne ble da fjernet. I 1963 ble fasaden delvis tilbakeført.
Kirken var stengt i perioden september 2008 - desember 2010 pga. omfattende restaureringsarbeider, og ble gjenåpnet med festgudstjeneste 12. desember 2011. Et nytt orgel fra orgelbygger Ryde og Berg ble første gang brukt juleaften 2012,  og offisielt innviet 5. januar 2013.

Tidligere kirke

Området rundt Røros var tidlig på 1600-tallet nesten ubebodd, bare en håndfull gårder lå spredt i skogsområdet. Den forrige kirken, «Gammel-kjerka», ble oppført på ett år og sto klar i 1650 og ble da regnet som anneks under Holtålen. Gerhard Schøning beskrev bygget på sin reise i 1773: Det skal ha vært en anselig trebygning med doble vegger der den innerste veggen sto på "Træe-Pillere", den hadde et høyt tårn og var innvendig rikt utstyrt. Schøning laget også en tegning som viser en kirke med basilikaform - en liten brukt form på 1600-tallet i Norge. Ifølge Tschudi-Madsen var den oppført i tømmer. Dette bygget var orientert nord-syd og plassert rett utenfor nåværende kirkegårdsport og midt dagnes trase for Kjerkegata.