Jauja

Historie

Arkeologiske utgravninger indikererer at et organisert jordbrukssamfunn eksisterte rundt Jauja omkring år 800 f.kr.. Fra år 500 e.kr. til omkring år 1000 ble området styrt av Wari-riket som xauxa- og wankafolket (huancafolket) var innlemmet i. Etter Wari-rikets kollaps rundt år 1000 ble samfunnsformen løsere og mindre organisert, men wankafolket rådde over området frem til omtrent år 1460. Spor etter wanka- og xauxa-bosetninger finnes i blant annet de arkeologiske utgravningene av ruinbyen Tunanmarca omkring 12 kilometer nordvest for Jauja. I 1460 ble området erobret av inkaene ledet av Pachacuti, og innlemmet i inkariket. Inkaene etablerte et av sine viktigste administrasjonssentra - Hatún Xauxa - like sør for dagens Jauja. Etter at Francisco Pizarro beseiret inkaene i 1533, startet han byggingen av en by like ved Hatún Xauxa. 25. april 1534 ble byen innviet som la muy noble ciudad de Jauja og tatt i bruk som hovedstad for den nyopprettede kolonien Nueva Castilla (en rolle som Lima overtok i 1535).
Under Salpeterkrigen mot Chile tapte Peru byene langs kysten - inkludert hovedstaden Lima - til de chilenske styrkene tidlig i 1881. Restene av Perus hær kom seg unna, og trakk seg tilbake og opp i Andesfjellene. 16. april 1881 ankom (den daværende) oberst Andrés Avelino Cáceres byen Jauja og organiserte soldater og frivillige i gerilja-grupper. Dette ble starten på en peruansk militær/gerilja-operasjon mot chilenernes opprenskingsaksjon i fjellene - «Campaña de la Breña o Sierra».

Næringsliv

Med sin beliggenhet midt i den fruktbare Mantarodalen er landbruk en viktig næring i Jauja. Mange bygninger for lagring av landbruksprodukter (quechua: qullqa) bygd av inkaene indikerer at området har vært viktig for nasjonens matforsyning også i tidligere århundrer.
Pacasjøen (Laguna de Paca) 4 kilometer nord for Jauja er et mye brukt rekreasjonsområde med enkle hoteller og restauranter. Innsjøens areal er på 470 hektar. Den er utsatt for forurensing, og er klassifisert som et sårbart økosystem av Perus landbruksdepartement.
På grunn av klimaet og den rene, tørre fjelluften var Jauja i første halvdel av 1900-tallet mye brukt som behandlingssted for tuberkulosepasienter. Sanatoriet Olavegoya hadde pasienter fra hele verden  helt til massevaksinasjonene etter andre verdenskrig fikk bukt med sykdommen. Sanatoriet er i dag omgjort til sykehus, og drives under navnet Hospital Domingo Olavegoya.
I motsetning til nabobyene lenger mot nord, har Jauja hverken tungindustri eller gruvevirksomhet.

Kommunikasjon

I 1908 fikk Jauja jernbaneforbindelse med Lima og Huancayo da Ferrocarril Central åpnet linjen mellom La Oroya og Huancayo. Byen har fortsatt jernbanestasjon, men det er for tiden (2014) kun sporadiske turisttog mellom Lima og Huancayo i sommersesongen som stopper her. Det foreligger imidlertid planer om å utvide Huancayos bybane Metro Wanka til å omfatte lokaltog til Jauja og flyplassen Francisco Carlé som ligger like ved.
Hovedveien PE-3 (Longitudinal de la Sierra) går like forbi Jauja i nord/sør-retning. I sør går den til Huancayo, Cusco og Puno, mens den nordover leder til La Oroya, Cerro de Pasco, Cajamarca og til slutt til Ecuador. Det er bussforbindelse til Lima, La Oroya og sørover til Huancayo og Huancavelica. Det er også veiforbindelse via regionale veier østover mot amasonas-regnskogen og byen Atalaya i Ucayali-regionen. Høyfjellsveien nr. 22 går sørvestover til stillehavskysten, og passerer den vestlige tinderekken over et fjellpass på over 4 700 meters høyde.
Nærmeste internasjonale lufthavn er Jorge Chávez i Lima (IATA:LIM).