Thomas Preston

Bakgrunn

Preston ble født ved Simpson i Buckinghamshire i 1537, og fikk sin utdannelse ved Eton og ved King's College i Cambridge hvor han var valgt elev den 16. august 1553 og medlem (fellow) den 18. september 1556. Han ble Bachelor of Arts (B.A.) i 1557 og Master of Arts (M.A.) i 1561.

Karriere

Da dronning Elisabeth I besøkte Cambridge i august 1564 tiltrakk Preston seg kongelig gunst ved sin framføring av en del av tragedien om Dido, og ved å diskutere filosofi med Thomas Cartwright i dronningens nærvær. Han adresserte også dronningen i en latinsk tale ved hennes avskjed da hun inviterte ham til å kysse hennes hånd, og ga ham en pensjon på 20 pundi året, med tittelen «hennes lærd».
Han tjente som proctor (eksamenstilsyn) ved universitet i 1565. I 1572 ble bedt av ledelsen av sitt collage til å studere sivilrett, og fire år senere tok han graden Doctor of law (LL.D.). I 1581 gikk han av som fellow, og synes å ha blitt medlem av College of Advocates. I 1584 ble han utpekt som master (lærer) av Trinity Hall, og han tjente som visekansler på universitet i 1589-1590.
Den 1. juni 1598 døde han og ble gravlagt i kapellet ved Trinity Hall. En monumental messingplate i nærheten av alteret, plassert der av hans hustru Alice, har en latinsk inskripsjon og en større bilde av ham i drakten til Cambridge-jurist.

Cambyses

Det er to udaterte utgivelse; en av John Allde som fikk lisens for dets utgivelse i 1569, og en annen ved Edward Allde. Det ble gjenopptrykket i Hawkins’ Origin of the English Drama (i. 143) og i Robert Dodsleys Old English Drama (red. Hazlitt, iv. 157 sq.). En referanse til biskop Edmund Bonners død i september 1569 viser at stykket var produsert etter denne datoen.
Skuespillet illustrerer overgangen fra moralspill til historisk drama. De dramatiske figurer – dramatis personae – omfatter allegoriske figurer (som ”Ondskap”, ”Små evner”) foruten historiske figurer (som tittelfiguren Cambyses, det vil si Kambyses II av Persia). Handlingen, karakterisering og språket er knotet og upolert og det vrimler med mord og blodsutgytelse. Skuespillet er hovedsakelig skrevet i et rim som på engelsk kalt ”Fourteener” og som var vanlig på 1500-tallets England: en linje besto av 14 stavelser som vanligvis hadde 7 jambisk føtter. Rimene var her også blandet med en del irregulære heroiske vers (som talene til den komiske figuren Ambidexter). Den bombastiske patos og svulst i stykket ble gjentatt som faste uttrykk, og det er antatt at William Shakespeare hadde henviste til det da han lot Falstaff si: "I must speak in passion, and I will do it in King Cambyses' vein" (Henry IV, Part 1, ii.4).

Ballader

Preston (eller forfatteren av Cambyses) skrev også en ballade av type skillingsvise kalt «A Lamentation from Rome how the Pope doth bewayle the Rebelles in England cannot prevayle» til melodien «How well, ye mariners» (London av William Griffith, 1570; opptrykket i Colliers Old Ballads, redigert for Percy Society, og i Borderer's Table Book, vii. 154). Denne sangteksten er skrevet «i personen til en flue som tilfeldigvis sitter på pavens nese når nyheten om det katolske opprøret i nordlige England kommer» og beskriver pavens raseri og knusing av møblementet til fluens skrekk. En annen ballade kalt «A Ballad from the Countrie, sent to showe how we should Fast this Lente» er bevart og datert 1589. Begge de bevarte balladene, foruten Cambyses, er tilskrevet «Quod Thomas Preston» ved slutten.
En tredje ballade av Preston er ikke bevart, «A geliflower of swete marygolde, wherein the frutes of tyranny you may beholde», og ble gitt lisens for utgivelse til William Griffith, 1569-70.

Latinske verker

Foruten taler i sammenheng med dronningens besøk ved Cambridge i 1564 er Preston tilskrevet latinske dikt til universitets samling ved restitusjonen av Martin Bucer og Paul Fagius (1560), og til Nicholas Carrs latinske oversettelse av flere taler av Demosthenes (London, 1571).