google/wiki40b huggingface dataset:
Ranulf de Glanvill

Ranulf de Glanvill (stundom skrevet Glanvil eller Glanville; født ca. 1112, død 21. oktober 1190) var fremste eller sjefsjusticiar av England under regimet til kong Henrik II, og den antatte forfatteren av en bok om engelsk lov.
Glanvill var onkel til Hubert Walter, sjefsjusticiar og Rikskansler i Storbritannia|rikskansler av England under Rikard I.

Kongens høyre hånd

Han ble født ved Stratford i Suffolk, men årstallet for hans fødsel er ukjent. Det er lite informasjon om hans tidligste år. Han nevnes i kildene først som sheriff av Yorkshire fra 1163 til 1170. I 1173 ble han sheriff for Lancashire og vokter av Richmond. I 1174 var en av de engelske lederne i slaget ved Alnwick, og det var til ham som Skottlands konge Vilhelm I overga seg til. I 1175 ble han igjen utpekt til sheriff av Yorkshire, og i 1176 dommer av kongens rettssal og en omreisende dommer i de nordlige distriktene, og til sist i 1180 ble han sjefsjusticiar av England.
Det var med assistanse fra Glanvill at Henrik II gjennomførte sine berømte legale reformer, skjønt mange hadde vært i gang satt før han kom i posisjonen. Han ble kongens trofaste høyrehånd, og i løpet av Henriks hyppige fravær var han i praksis Englands styrende regent.
Etter at Henrik II døde i 1189, ble Glanvill fjernet fra sin stilling av Rikard I av England den 17. september 1189 og satt i fengsel inntil han hadde betalt en løsepenger, i henhold til en kilde på hele 15 000 pund. Kort tid etter at han var satt fri tok han korset, og fulgte dermed Rikard I på det tredje korstog til han døde under beleiringen av Akko i 1190.

Glanvills avhandling

Kanskje på oppfordring av Henrik II skrev Glanvill, eller hadde overoppsyn over skrivingen, av Tractatus de legibus et consuetudinibus regni Angliæ, omtales i korthet på engelsk som «Tractatus of Glanvill», noe som kan oversettes til Glanvills avhandling. Det er en praktisk avhandling om formene for prosedyrene ved kongens rettssal. Som kilde til vår kunnskap om de tidligste former for curia regis, og for informasjon den som gir om oldtidens skikker og lover, er den av stor verdi for studiet av engelsk historie. Det er nå enighet blant historikerne at verket til Glanvill er av tidligere dato enn den skotske lovbok, kjent fra dens først ord som Regiam Majestatem, som har stor likhet med Glanvills avhandling.
Avhandlingen ble første gang trykket i 1554. En oversettelse til engelsk med fotnoter og en innledning av John Beames ble utgitt i London i 1812. En fransk versjon er funnet i flere middelaldermanuskripter, men disse har ikke blitt trykket. I moderne tid ble avhandlingen oversatt på nytt og redigert av G. D. G. Hall og utgitt av Oxford University Press 1965.
Kjeller F.F. 6

Kjeller F.F. 6 var et norsk en-motors jagerfly utviklet for Hærens flyvevæsen. Flyet ble designet av ingeniør Hellesen ved Kjeller Flyfabrikk fra 1919, og det fløy første gang høsten 1921. Motoren var en spansk Hispano-Suiza som ifølge spesifikasjonene skulle yte 150hk. Disse viste seg imidlertid bare å yte rundt 100hk, og prototypen oppnådde en hastighet på snaue 100km/t i stedet for 132km/t som planlagt. Flyprosjektet ble derfor skrinlagt.
Otherkin

Otherkin er et fellesskap av mennesker som ser seg selv som helt eller delvis ikke-menneskelige. De mener de har en ikke-menneskelig sjel. I mange av tilfellene identifiserer de seg selv som en helt annen art enn menneske, som oftest et dyr. Medlemmer av otherkinsamfunnet mener at de gjennom reinkarnasjon ikke har menneskelig sjel eller avstamning. Skolerte har stemplet denne identiteten som religiøs fordi det er ofte støttet av et rammeverk av metafysisk tro. Det er ingen fasit svar på årsaken til hvorfor noen er Otherkin, men det er veldig sjeldent.
Leif Eriksen (1883–1972)

Oppfinneren

Leif Eriksen fant i 1930 opp en måte å tekste film på. Han var da tilsatt i Oslokontoret for det amerikanske Paramount, der forøvrig broren Erling Eriksen (1878–1957) hadde vært direktør siden starten i 1928.
Metoden går ut på trykke undertitlene rett på bildene i filmstripa. Først blir emulsjonslaget fuktet og bløtgjort. Deretter blir tekstene satt på vanlig måte og trykt på papir. Veldig små satsplater ble produsert og hver undertittel ble fotografert inn på filmbildene. Høyden på hver bokstav var bare om lag 0,8 mm.
Leif fortsatte som kontorsjef til 1932, da han sluttet for å sette patentet i produksjon, hvilket skulle foregå i Sverige. Leif sitt patent var ett av tre måter man brukte for å tekste på 1930-tallet. Ett annet var «Texto» som nettopp broren Erling Eriksen (1878–1957) hadde utviklet, der teksten ble sendt fra et eget apparat (og ikke brent inn i samme film) og projisert oppå lerretet der filmen også ble projisert. Den tredje metode var funnet opp av Oscar Ertnæs og Aage Holt-Seeland. Det kan synes som om Leif sitt patent ikke ble brukt etter 1938.
Guernésiais

Dagens status

Da Kanaløyene ble okkupert av Nazi-Tyskland under den andre verdenskrig fikk guernésiais en mindre oppblomstring. Da folket ikke ville bli forstått av okkupasjonsmakten, som tidvis kunne forstå både engelsk og fransk, snakket de isteden guernésiais.
Folketellingen av 2001 viste at 1 327 (hvorav 1 262 var født på Guernsey) eller 2 prosent av befolkningen snakket språket flytende mens 3 prosent forsto språket. Imidlertid av disse var 70 prosent, eller 934 av de 1 327 over 64 år. Blant de unge på øya var det kun 0,1 prosent eller en av tusen som snakket språket flytende. Imidlertid hevdet 14 prosent av befolkningen å ha en viss forståelse av språket.
Den 7. februar 2013 ble det opprettet en språkkommisjon på Guernsey som et initiativ fra lokalmyndighetene for å bevare lingvistisk kultur. L'Assembllaïe d'Guernesiais, en sammenslutning for utøvere av språket, ble opprettet i 1957. Det utgir et tidsskrift. En annen sammenslutning, Les Ravigoteurs, har utgitt en lesebok og en kassett for barn.
Den årlige festivalen Eisteddfod gir en mulighet for de som praktiserer guernésiais å utøve det i en større sammenhenger, og lokalradioen og avisen har tilsvarende oppfølging. Det er en del frivillig undervisning i skolene på Guernsey; også kveldsundervisning.
Guernésiais er anerkjent (sammen med jèrriais, irsk, skotsk-gælisk, walisisk, mansk og skotsk) som et regionalt språk av de britiske og irske regjeringene innenfor rammeverket av British-Irish Council.
Fuyu (Songyuan)

Fuyu (kinesisk: 扶余县; pinyin: Fúyú Xiàn) er et fylke i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Songyuan.
Befolkningen var på 736 683 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Den store seiersstelen fra Jindynastiets tid (Da Jin Deshengtuo songbei 大金得胜陀颂碑), med de eldste jursjen-tekster fra Dading-eraen (1161–1189) under keiser Shìzōng 世宗), ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Tornefuglene

Tornefuglene (engelsk: The Thorn Birds) er en bestselgende roman av Colleen McCullough som ble publisert i 1977.
I 1983 ble boken tilpasset en mini-serie som gikk på TV. Den ble USAs nest mest sette mini-serie av alle tider. Serien ble produsert av TV-veteranen David L. Wolper.
Både boken og mini-serien fant sted på en fiktiv sauestasjon i villmarken i Australia og fokuserer historien på familien Cleary og spenner over en periode på 54 år fra 1915 til 1969.
Urfugler

Beskrivelse

Urfuglene viser trekk som minner om små rovdinosaurer, men også om fugler. De hadde ikke nebb, men kjever med tenner (derfor kalles de også tannfugler). Forlemmene var fjærkledte og lange, og hadde tre klør hver. Halen var lang, og det er grunn til å anta at hodet var skjelldekket som hos dinosaurene. Kroppen var trolig også delvis fjærkledt. Brystbeinet, som gir feste for flygemusklaturen, var lite, men trolig godt nok utviklet til at urfuglene kunne fly. Vingenes skjelett ligner på armene hos små rovdinosaurer med tre klør.
Spring framework

Spring Rammeverket (Spring) er en åpen kildekode-applikasjon for Java plattformen.
Spring har blitt populært i Javasamfunnet som et alternativ og erstatning for Enterprise JavaBean modellen. Rammeverket tilbyr frihet til Javautviklerne samtidig som det tilbyr enkle og vel dokumenterte løsninger for næringslivet.
Rammeverket ble første gang utgitt i juni 2003.
Sheryl Lee

Karriere

Lee filmdebuterte i 1987 i en liten birolle som Pink Chiquitas i den kanadiske sciencefictionkomedien The Pink Chiquitas. I 1990 hadde hun en liten rolle i David Lynch-filmen Wild at Heart, og samme år spilte hun rollen som den drepte Laura Palmer i den kjente kultserien Twin Peaks. Rollen var liten siden hun ble drept i begynnelsen, men hun returnerte raskt som Madeleine 'Maddy' Ferguson, en slektning av Laura Palmer. Hun gjentok rollen som Palmer i filmen Twin Peaks: Fire Walk with Me.
I 1994 hadde hun rollen som Astrid Kirchherr i Beatles-biografien Backbeat og har etter det hatt sentrale roller i kjente filmer slik som dramaet Notes from Underground (1995), den erotiske Bliss (1997), John Carpenters skrekkfilm Vampires (1998) og Children on Their Birthdays (2002).
Hun har også hatt sentrale roller i flere TV-produksjoner. Blant annet hadde hun i perioden 1998-99 en sentral rolle i TV-serien L.A. Doctors, perioden 2005-06 rollen som Ellie Harp i ungdomsserien One Tree Hill, og i 2003 mafiaserien Kingpin. Hun har siden 2007 hatt en sentral rolle i dramaserien Dirty Sexy Money. Hun har også hatt gjesteopptredener i kjente serier som den erotiske Red Shoe Diaries (1992), sykehusserien House M.D. (2006) og  krimserien CSI: NY (2006). Man kan også nevne TV-filmer hun har hatt sentrale roller i, slik som Love, Lies and Murder (1991), Follow the River (1995), David (1997), Hitched (2001) og The Secrets of Comfort House (2006).
Lee har også hatt flere sceneopptredener, blant annet en New York-produksjon av Salome, der hun spilte mot Al Pacino.

Nominasjoner og Priser

I 1992 ble hun nominert til en Soap Opera Digest Award for Twin Peaks og året etter ble hun nominert for samme rolle i filmen Twin Peaks: Fire Walk with Me . Hun ble nominert til en Saturn Award både i 1993 og 1999 for henholdsvis Twin Peaks: Fire Walk With Me og Vampires.

Private forhold

Hun hadde på 1990-tallet et lengre forhold til David Duchovny og ble senere gift med fotografen Jesse Diamond (sønn av musikeren Neil Diamond). De har ett barn sammen (f. 2000).
Hun er medlem av dyreverorganisasjonen PETA.

Trivia

I 2004 spilte hun rollen som Mary Alice Young i den amerikanske  serien Frustrerte fruer, men hun ble etter pilotepisoden byttet ut med Brenda Strong.
Før filmkarrieren studerte hun dans, men en kneskade satte en stopper for drømmen hennes om å bli danser.
Generalguvernør av Korea

Japanske statsministre

Fire personer som også var generalguvernør var statsminister i Japan. Tre, Terauchi Masatake, Saitō Makoto og Koiso Kuniaki var generalguvernør før de ble statsminister, mens Abe Nobuyuki var statsminister før han ble utnevnt til generalguvernør. Ugaki Kazushige ble utnevnt til påtroppende statsminister, men kunne ikke tiltre fordi han ikke klarte å samle en regjering.
I tillegg var Japans representant i Korea før annekteringen, Itō Hirobumi i fire perioder statsminister før han ble generalguvernør i Korea.
Adelsforsamlingen

Adelsforsamlingen (russisk: дворянское собрание, благородное собрание) var et selvstendig styringsorgan bestående av den russiske adelen i Det russiske keiserdømmet fra 1766 til 1917. Deres offisielle status var definert i de Kondisjonertes Charter fra 1785. Adelsforsamlingen fantes på provins-nivå og på regionsnivå.
Lederen for en adelsforsamling ble kalt adelsmarskalk; det fantes følgelig både provinsadelsmarskalker og regionsadelsmarskalker. Forsamlingene styrte både adelen selv og tok del i lokaladministrasjonen av hele samfunnet; blant annet ved valg av personer til stillinger i de lokale myndighetsorganene og i politiet.
Denne institusjonen opphørte å eksistere i Russland etter oktoberrevolusjonen. Etter oppløsningen av Sovjetunionen i 1990 etablerte etterkommere av den russiske adelen Den russiske adelsforsamlingen, som er en ikke-politisk organisasjon.

Klubbhus

De opprinnelige adelsforsamlingene kom sammen i egne klubbhus, som også ble benevnt «Adelsforsamling». I mer uformelle sammenhenger kalte adelen selv slike bygninger ganske enkelt for «Forsamlingen» (собрание). Den mest kjente bygningen var Moskvas Adelsforsamling. Bygningen finnes fortsatt, og kalles i dag Forbundenes Hus (russisk: Дом союзов) eller Forbundspalasset.
Turn under Middelhavslekene 1979

Turn under Middelhavslekene 1979. Turn var en av flere sporter under de åttende middelhavslekene som ble arrangert i Split i Jugoslavia i perioden 15. til 29. september 1979. Det var åttende gangen som turn var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i fjorten øvelser, åtte for menn og seks for kvinner. Frankrike ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Italia med fire.
Lycomedes buckleyi

Utseende

En middelsstor (gjerne 25-30 millimeter), kraftig, matt lysbrunlig hornbille. Kroppen er kledt med gulgrå bestøvning og blir derfor ganske matt. Hannene har et båndaktig, oppoverbøyd horn i pannen som danner en klype mot et rett oppstående horn midt på fremkanten av pronotum, dette mangler bestøving på forkanten. Hornet i pannen er kløvd i spissen. Hunnen har pronotum grovt og kraftig punktert, men mangler horn.

Levevis

Disse artene finnes helst i litt høyereliggende (1000-2000 meter over havet) tropiske skoger langs Andesfjellene. Larvene lever i strølaget på bakken. De voksne billene kommer av og til til lys om natten.

Utbredelse

Arten lever i Colombia og Ecuador.
Nordisk Vinternatt

Nordisk Vinternatt er et musikkalbum med Sissel Kyrkjebø, utgitt i 2005. Albumet lå åtte uker på VG-lista og endte med andreplass som beste plassering.
Kammerjunker

Kammerjunker er en hofftittel, plassert under kammerherre og over kammerpasje. Tittelen ble tradisjonelt gitt til unge adelsmenn som gikk en fyrste til hånde. Pliktene fikk etterhvert en heller nominell eller seremoniell karakter, og tittelen var hovedsakelig en ærestittel. Tittelen ble tidligere brukt ved de de fleste hoff av en viss størrelse i Europa, herunder de kongelige hoff i bl.a. Norge, Danmark og Sverige. I Skandinavia og andre land ble tittelen etterhvert hovedsakelig gitt til yngre offiserer som tjenestegjorde ved garderegimentene. I Danmark har tittelen ikke blitt benyttet siden 1947. I Sverige ble tittelen avskaffet av Carl XVI Gustaf.

Annet

Småkaken kammerjunker har navn etter hofftittelen.
Joan Blondell

Liv og virke

Etter å ha vunnet en skjønnhetskonkurranse, startet Blondell på en filmkarriere og hun signerte snart en kontrakt med filmstudioet Warner Brothers som hun valgte å forlate i 1939. Blondell dukket opp i mer enn hundre filmer og TV-produksjoner gjennom sin karriere som skuespiller. Hun var mest aktive i filmer på 1930-tallet, og i løpet av denne tiden hun spilte med skuespiller Glenda Farrell i ni forskjellige filmer. 
Blondell ble nominert til en Oscar for beste kvinnelige birolle for hennes innsats i filmen The Blue Veil fra 1951. Blondell var gift tre ganger, først til fotograf George Barnes i en privat bryllupsseremoni den 4. januar 1933 i First Presbyterian Church i Phoenix, Arizona. De hadde ett barn, Norman S. Powell, som ble en dyktig produsent og regissør. Paret ble skilt i 1936. Den 19. september 1936 giftet Blondell seg med sin andre ektemann, skuespiller, regissør, og sanger Dick Powell. De hadde datteren Ellen Powell sammen. Blondell og Powell tok ut skilsmisse den 14. juli 1944. 
Den 5. juli 1947, giftet Blondell seg med sin tredje ektemann, produsent Mike Todd, som hun skilte seg fra i 1950. Hennes ekteskap med Todd ble senere beskrevet som en følelsesmessig og økonomisk katastrofe. Hun anklaget ham blant annet for å ha holdt henne utenfor et hotell-vindu etter anklene. Blondell døde av leukemi i Santa Monica, California, i desember 1979 i en alder av 73 år. Hun ble gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California.
Digital fotoramme

Funksjoner

Digitale fotorammer er vanlige i 7 tommers og 12 tommers størrelse. Noen digitale fotorammer kan bare vise JPEG-bilder. De fleste digitale fotorammer viser bilder som en lysbildeserie og vanligvis med justerbar tidsintervall. De kan også sende bilder til en skriver.
Henry T. Weinstein

Biografi

Henry T. Weinstein ble født i Brooklyn i New York. Han utdannet seg ved City College og tok en mastergrad i drama på Carnegie Institute of Technology.
Etter å ha jobbet som teater- og TV-produsent fikk han jobben som produsent for Marilyn Monroes siste film, Something's Got to Give, i 1962. Weinstein utviklet et vennskap til Monroe, men innspillingen av filmen var preget av store forsinkelser grunnet hennes stadige sykefravær. Hun fikk til slutt sparken, men fikk jobben tilbake da motspiller Dean Martin nektet å spille inn filmen med noen andre enn henne. Filmen ble likevel aldri fullført grunnet Monroes død kort tid etter. Weinstein uttalte seg om den problemfylte innspillingen i dokumentaren Marilyn Monroe: The Final Days, som ble vist på TV i 2001.
I 1962 produserte Weinstein også Tender is the night, med Jennifer Jones og Jason Robards i hovedrollene. I 1965 produserte han I morgen blir alt bedre, basert på en roman av Betty Smith.
Han var visepresident for produksjonsavdelingen til American Film Theatre, som produserte en rekke filmversjoner av teaterstykker mellom 1970 og 1975. Blant filmene var A Delicate Balance, med Katharine Hepburn, Paul Scofield og Joseph Cotten i hovedrollene, og Tre søstre, med Laurence Olivier, Alan Bates og Joan Plowright i hovedrollene.
I 1985 var Weinstein sjefsprodusent for Runaway Train, som ble nominert til tre Oscar.
Weinstein pensjonerte seg på midten av 1990-tallet. Han døde 17. september 2000 i Boca Raton i Florida, etter lang tids sykdom.
UNMIS

United Nations Mission In Sudan (UNMIS) er FNs bidrag for å sikre humanitær bistand for å støtte opp om fredsavtalen som ble undertegnet 9. januar 2005 mellom Sudans regjering og Sør-Sudans frigjøringshær. UNMIS ble opprettet gjennom FNs sikkerhetsråds resolusjon 1590 den 24. mars 2005, fordi sikkerhetsrådet anså at situasjonen i Darfur kunne representere en trussel mot fred og internasjonal sikkerhet.
Den norske regjeringen bestemte 15. desember 2005 å sende en styrke på rundt 200 norske soldater i løpet av 2006. Dette er soldater som vil bli rekruttert fra Garden, Telemark bataljon og Heimevernet, og de vil inngå i en felles nordisk styrke med svenske og danske soldater.
Sikkerhetsrådet avsluttet 11. juli 2011 mandatet UNMIS, etter at Sør-Sudan oppnådde selvstendighet. Det ble samtidig opprettet to etterfølgeroperasjoner, én for det omstridte området Abyei, UNISFA, og én for Sør-Sudan, UNMISS.

Bidragsytende land

Australia, Bangladesh, Canada, Chile, Kina, Kroatia, Danmark, Egypt, Fiji, Finland, Tyskland, Hellas, Guatemala, Ungarn, India, Italia, Jordan, Kenya, Malawi, Malaysia, Namibia, Nepal, Nigeria, Norge, Pakistan, Paraguay, Peru, Polen, Romania, Russland, Spania, Sverige, Storbritannia, Ukraina, Uruguay, Zambia, Zimbabwe, Østerrike

Land som bidrar med sivile politistyrker

Jordan, Kenya, Malaysia, Nigeria, Sri Lanka, Sverige, Tanzania, Tyrkia, Canada

Økonomi

Godkjent budsjett for en fire-måneders periode mellom 1. juli 2005 og 31. oktober 2005 var $315,99 millioner (brutto).
«Svenska Hector»

Den 7. juli 1565

I denne dagen hendte det blodigste sjøslaget i historien mellom skandinaver etter den allierte krigsflåten på 21 danske og 15 lybske krigsskip tidlig om morgen fra kl. 6 gikk til angrep på den svenske flåten på 48 skip mellom Rügen og Bornholm. Meget raskt utviklet sjøslaget seg til et blodig og forvirrende møljeslåssmål skip mot skip, og i midten av kampene befant de tre flaggskipene, Klas Horns «Sankt Erik», Otto Ruds «Jægermester» og Friedrich Knebels «Morianen» seg med deres «sekundanter».
Den gjeldende taktikken under sjøslaget var at de større krigsskipene skulle ha assistanse av et par mindre skip som «sekundanter» i en gruppeformasjon som konfronterte sine motstanderne enten i samlet styrke eller ved angrep med storskipet som en spydspiss. Det svenske flaggskipet «Sank Erik» hadde to sekundanter, blant dem «Svenska Hector», som straks ble konfrontert av det nybygde og sterkere flaggskipet «Morianen».
Det kom til meget voldsomme kamper mellom de to storskipene, ombord på det lybske flaggskipet var besetningen på ett tusen sjømenn og soldater mens det var opptil seks hundre mann ombord på «Svenska Hector» som like fullt deltok i entringskampene. Admiral Knebel var i ferd med å erobre det gjenstridige fiendeskipet da det kom flere skudd fra «Sankt Erik» som forårsaket skader på riggingen. Blant annet ble stormasten felt med kjedeledd.
Knebel valgt å avbryte striden etter å ha blitt angrepet av andre svenske skiper, men «Svenska Hector» nektet å gi slipp på det lübeckske skipet, så ankrene ble sluppet ned i vannet for å holde seg fast. Med denne manøvreringen klarte Knebel å riste av seg svenskene som kom i drift, og kunne komme seg i sikkerheten. Det svenske krigsskipet «Svenska Hector» var meget sterkt skadet under kampene, og danskene som lübeckerne oppriktig trodde det hadde sunket som et resultat av sine skadene.
Etter sjøslagets slutt hevdet danskene og deres allierte at svenskene hadde mistet fem skip, «Forgyllde Lejonet» på 450 tonn, «Gamle Gripen» på 175 tonn, «Sankt Göran» på 300 tonn, «Kalmar Barken» på 150 tonn og «Svenska Hector» på 900 tonn. Svenskene innrømte et tap på tre skip, «Sankt Göran», «Forgyllde Lejonet» og «Gamle Gripen». «Kalmar Barken» og «Svenska Hector» var deretter bare bemerket på dokumenter fra den svenske siden i resten av krigen og etterpå. Etter sommeren 1566 hadde sjøkrigen nesten helt ebbet ut, og «Svenska Hector» konfronterte ikke de allierte på nytt i resten av krigen.
«Svenska Hector» som de allierte hadde oppgitt sunket under sjøslaget ved Bornholm, skal ha vært i den svenske flåten fram til 1587, deretter ble det opphugd for de neste to årene.
Hallingdalselva

Skrivemåte

Hallingdalselve er offisiell skrivemåte og følger uttalen i dialektene i øvre del av Hallingdalen. I tettsteder som Geilo og Gol, og fra Nes kommune og sørover er det knapt noen som sier '-elve' lenger. Den vanlige uttalen blant de fleste lokale bosatt i dalføret lang elva i dag er '-elva'.
Drive-through

Drive-through vs. drive-in

Drive-through skiller seg fra drive-in (kjør inn), hvor bilistene parkerer på stedet. Begge deler er tilpasninger til bilismen og har det til felles at bilistene slipper å gå ut av bilene – men det ene kan ikke alltid erstatte det andre. Således er f.eks. drive-in-kinoer forholdsvis vanlig i USA, mens en drive-through-kino virker lite hensiktsmessig selv for kortfilmer. Etter hvert som bilismen dominerte mer og mer, ble begge deler etablert blant ulike typer bedrifter, ikke minst USAs hurtigmatkjeder. I Las Vegas finnes en tunnel beregnet på drive-through-bryllup. Derimot har bankene delvis gått fra det fordi det skapte lange bilkøer og kaos.
I Norge finnes drive-through-muligheter særlig i spisesteder med opprinnelse i USA, som McDonald's, men også noen postkasser, bilpostkasser (ordet er kjent siden 1980) er plassert slik at folk kan betjene dem uten å måtte gå ut av bilene.
Saved

Cover

Coveret til Saved har originalt et maleri av Tony Wright, Guds hånd strekker seg ned for å berøre hendene til sine troende. Men dette coveret ble erstattet av et maleri av Dylan på scenen senere, dette var for å senke den overdrevne religiøse faktor på albumet. Senere har det blitt byttet tilbake på noen gjenutgivelser.
Pilk

En pilk er et fiskeredskap som vanligvis består av en eller flere fiskekroker som er festet til den ene enden av et blankt metallstykke som er formet slik at det frister fisken til å bite på når det blir satt i bevegelse opp og ned i vannet ved hjelp av snøret det henger i enden av. Snøret og pilken henger således loddrett i vannet, med kroken under. Pilken kan være relativt stor og tung når det skal fiskes etter stor fisk.
Fisking med pilk (pilking) blir gjort fra båt eller gjennom hull som er boret eller hugget i fjordisen (isfiske). Ved pilking fra båt blir det vanligvis brukt et vadbein på ripa for å dra snøret fram og tilbake over, slik at det løper mest mulig lett og uhindret opp og ned under pilkinga.