Ungdom Mot Narkotika

Historikk

Folkeaksjonen Mot Hasj ble stiftet 25. mars 1981 etter initiativ av enkeltpersoner fra Forbundet mot rusgift og Aksjonen mot narkomani.

Lillehammer-modellen

Den første Slå tilbake hasjen-gruppa (STG) dukket opp på Lillehammer rett etter at FMH ble stiftet i Oslo. Det ble raskt flere grupper i området etter prinsippet «av, for og med ungdom». Aktivistene ville unngå en tung organisasjon med store medlemsmøter og passive medlemmer, samt at en liten og lukket gruppe med få aktivister skulle utgjøre det hele. Derfor valgte de å organisere seg med utgangspunkt i STG, og opprettet senere ei Lokalavdeling som et slags felles knutepunkt. Ei slik organisering ble kalt «Lillehammer-modellen».
FMH arrangerte landsomfattende Slå tilbake hasjen–kampanjer, og fikk i gang mange aktive Slå Tilbake-grupper på skoler og fritidsgrupper. Konferanser, skolering og erfaringsutveksling førte til at gruppene snart ble levedyktige, og stilte spørsmål ved strukturen i FMH. Styret bestod nemlig av personer fra de ovennevnte medlemsorganisasjonene og individuelle medlemmer hadde liten innflytelse.
Dette førte til omfattende endringer av vedtektene til FMH på Landsmøtet i 1983, slik at medlemsorganisasjonene fikk en mer tilbaketrukket rolle, og enkeltmedlemmer og STG kom i fokus. Det skal nevnes at dette ikke skjedde uten protester og høylytte diskusjoner. På Landsmøtet i Trondheim i 1985 ble medlemskap for organisasjoner helt avviklet. Dermed var FMH endelig blitt en medlemsstyrt organisasjon basert på lokalavdelinger, og med aktive medlemmer som ryggraden i arbeidet. FMH bykset derfor videre i store sprang de neste årene. Medlemstallet ble fordoblet, systemet med lokalavdelinger ble skikkelig gjennomført og medlemsbladet «Slå tilbake» ble styrket. Satsinga på ungdomskultur satte ytterligere fart i det hele.
Slå tilbake hasjen–gruppene skiftet navn i løpet av 1982/83 til Slå tilbake–grupper (STG). Disse var viktige for utviklinga av en aktivistorganisering, men for løse til å bygge en organisasjon på. Erfaringene med STG har hatt stor betydning for utviklinga av utviklinga av FMH og UMN. Fire år etter oppstart talte FMH 20 lokalavdelinger og 50 Slå tilbake–grupper.

Fra FMH til UMN

På Landsmøtet i Halden i 1989 skiftet organisasjonen navn fra «Folkeaksjonen Mot Hasj» til «Ungdom Mot Narkotika». Dette for å bli i navnet det de følte at de alltid hadde vært i gagnet, nemlig en reell ungdomsorganisasjon mot narkotika. Det var på denne tiden de klarte å etablere seg, og ble en stabil organisasjon som fagmiljø, media og andre organisasjoner tok på alvor.
Som i dag, var noen av de viktigste sakene deres kampen mot snikreklame for hasj, arbeidet mot skrekkpropaganda og legalisering. I 1983 ble det sagt at «…etter FMHs mening burde legaliseringsdebatten vært avsluttet for ti år sia».
Fra 1990 til 2003 skjedde det ikke like store endringer i organisasjonen som på åttitallet. Medlemsmagasinet og sommerleir var sentrale ting helt fra starten av, og medlemskontingenten for enkeltpersoner hadde alltid vært 20 kroner.

Arbeidsmåter

UMN baserer sitt arbeid på frivillighet og aktivisme, og arbeider etter prinsippet om at de skal være mer på gaten enn i møter.
Man legger både sentralt og lokalt stor vekt på at det er de aktive og engasjerte medlemmene som skal prege organisasjonen og arbeidet. Innenfor organisasjonsrammene som fremgår av vedtektene og prinsipprogrammet står alle organisasjonsledd fritt i den konkrete utformingen av arbeidsformer og organiseringen av arbeidet. Personer som ønsker å arbeide aktivt for UMN i sitt nærmiljø kan opprette lokalavdelinger. Lokallagenes hovedoppgave er å markere et standpunkt mot narkotika og drive holdningsskapende arbeid i lokalmiljøet gjennom å vise andre at det er greit å være mot narkotika, og ikke minst det mangfoldet av ungdomskultur som blomstrer i et rusfritt miljø.
UMN antas også å stå bak en kampanje som gikk ut på å klistre "AVLYST" klistremerker over løpesedler og plakater som annonserer pro-legaliserings demonstrasjoner, selv om disse i virkeligheten ikke har blitt avlyst.

Organisasjon

Lokalavdelinger står fritt til å opprette undergrupper de mener fremmer dette arbeidet og holder årsmøte hvert år hvor det velges styre. Lokalavdelingene er selvstyrte, og arbeider fritt uavhengig av sentralt, men må ikke arbeide på tvers av UMNs landsmøtevedtak. Ellers står de fritt til å gjøre akkurat det de vil.
Innen april hvert år avholdes det landsmøte i organisasjonen og dette er det høyeste organet i UMN. Det betyr at det er landsmøtet som bestemmer hva organisasjonen skal mene og gjøre det neste året. Landsstyret er ansvarlig for å kalle inn til landsmøtet minst 12 uker før møtet skal være.
Landsstyret velges i løpet av sommermånedene på organisasjonens årlige sommerleir. De står ansvarlig for organisasjonens drift mellom landsmøtene. Dette betyr at de har ansvar for politiske, organisatoriske og økonomiske forhold. Landsstyret har også arbeidsgiveransvar, og skal vedta faste ansettelser. Arbeidsutvalget skal ta avgjørelser mellom landsstyre-møtene. Leder har ansvar for den daglige driften av organisasjonen. Landsstyret kan delegere avgjørelser til arbeidsutvalget.
UMN har blitt tvunget til å betale tilbake 1,4 millioner kroner mottatt i statsstøtte da det ble avdekket uoverensstemmelser i medlemsregisteret.

Politikk

UMN er en partipolitisk uavhengig organisasjon. Organisasjonens ideologi er basert på rusfrihet og avhold. Den har egen politikk i saker som berører UMNs interesseområde.
UMN tilhører Nei-siden i spørsmålet om norsk EU-medlemskap.