Medieutvikling

Internasjonal mediehistorie

Gutenbergs oppfinnelse av boktrykkerpressen rundt år 1450 kan regnes som starten på mediehistorien, da det førte til store samfunnsmessige og teknologiske endringer i Europa. Boktrykkerkunsten gjorde det mulig å masseprodusere store antall bøker, som før hadde blitt skrevet for hånd. Bøker ble dermed lettere tilgjengelig for offentligheten. Samfunnsmessig bidro dette til en større grad av leseferdighet og opplysning blant folket, da tanker og meninger lettere kunne deles. Kunnskap som før hadde vært forbeholdt overklassen og lukkede miljøer, ble nå allemannseie. Befolkningen kunne nå lese om religion, vitenskap og politikk. Dette banet vei for det vi kaller opplysningstiden, og hendelser som reformasjonen, den vitenskapelige revolusjonen og store politiske omveltninger.
Fra Gutenbergs trykkpresse fikk avisene og tidsskriftene sitt utsprang. Dette var billig å produsere, samt relevant for tiden, da nyheter og den offentlige mening var av stor interesse blant folket. Det ble dermed en slags arena, der befolkningens meninger og kritikk fikk florere relativt fritt. Opptil 1800-tallet stagnerte den teknologiske utviklingen litt, før den igjen tok seg opp på 1900-tallet. Det første kjente fotografiet kom i 1827, og snart inneholdt avisene både illustrasjoner og bilder. Samtidig med den teknologiske revolusjon, kom også det vi kaller den industrielle revolusjon, og nye samfunnsklasser. Kommunikasjonen måtte dermed fornyes og effektiviseres, og innholdet måtte bli mer variert¹.
Den industrielle revolusjon brakte med seg nyskapning innen økonomi, industri, transport og, ikke minst, kommunikasjon. Utvikling innen transport, som jernbane og dampskip, gjorde det lettere for pressen å distribuere nyheter over større avstander - raskere enn noensinne før. Tidligere hadde det vært en spesialisering i avis-verdenen; der avisene rettet seg mot ulike klasser og grupper i samfunnet. Nå, grunnet ny teknologi, kunne de nå en større målgruppe, og mange aviser valgte da å bli mer folkelig og kommersiell. Rotasjonspressen kom i 1863, og avisproduksjonen ble da ytterligere effektivisert. Det første elektriserte mediet var telegrafen i 1837, og ikke lenge etter kom telefonen. Direkte kommunikasjon over lenge avstander var nå mulig, noe som spilte en viktig rolle i det vi kaller globalisering¹.
Massemediene utviklet seg for fullt i tiden etter år 1900, og ble raskt et mektig virkemiddel i samfunnet. Enveis kommunikasjon med få sendere og mange mottakere skapte kontrovers i forhold til hvordan det muligens kunne påvirke befolkningen, spesielt i henhold til reklame. Film og radio er eksempler på massemedier fra denne tiden. Begge samlet et stort publikum, og spilte en stor rolle i politiske og samfunnsmessige omveltninger på 1900-tallet. Siden den gang har de blitt godt etablerte massemedier, og sammen med fjernsynet i etterkrigstiden, skapte de en ny nærhet mellom folk over hele verden. I vår tid er fortsatt film, TV og radio populære medium, men etter utviklingen av kommunikasjonsnettverkene har mange av rollene deres blitt tatt over av mobiltelefoner, Internett og sosiale medier – såkalte digitale medier ¹.
Digitale medier er medium der elektronisk kommunikasjon muliggjøres gjennom datateknologi². Disse er såkalte alt-mulig-medium, som har bidratt til en videre økning av den prosessen vi kaller globalisering – en sammenknytning av verden¹. Eksempler på slike medier er internett, mobiltelefon, videospill, TV og film. Grensene mellom disse mediene er ikke like tydelig som i de tradisjonelle mediene, og ofte smelter de sammen i det vi kaller mediekonvergens – en sammensmelting av medier. Et slikt eksempel er multimedia-telefoner, som Apples iPhone, der man har adgang til alle mediene på en og samme plattform³.
De siste årene har digitale medier endret mediemarkedene radikalt. Mobiltelefonen og Internett har skapt et nettverk der nesten hele verden kan kommunisere fritt. Konvergens og globalisering er bare to av konsekvensene av dette. Folk får i økende grad nyheter og informasjon fra Internett, i stedet for de tradisjonelle mediene. Papiravisene faller i opplag og får stadig færre lesere og annonsører. Musikk- og filmindustrien har funnet nye distribusjonskanaler gjennom Internett, men har også fått problemer med Internetts delingskultur; lovene for plagiering og kopiering utfordres stadig vekk. Brukerne av Internett og sosiale medier har beveget seg fra å være mottakere til å, i økende grad, være sendere eller delaktige medlemmer av nettverdenen¹.