google/wiki40b huggingface dataset:
Bruno Tesch

Bekgrunn

Etter avlagt abitur studerte Tesch matematikk og fysikk ved universitetet i Göttingen og kjemi ved universitetet i Berlin. Han promoverte til doktor i 1914 og deltok en kort tid som krigsfrivillig i første verdenskrig.

Forskning og forretningsdrift

Etter å ha blitt såret ble han kalt til Fritz-Haber-Institut der Max-Planck-Gesellschaft i Dahlem, der han under Fritz Habers ledelse bedrev forskning omkring kjemiske våpen. Han var dertil Habers personlige assistent.
I 1920 fikk Tesch ansettelse ved Degesch, Det tyske selskap for skadedyrbekjempelse. To år etter ble han direktør for selskapets kontor i Hamburg, som primært beskjeftiget seg med desinfeksjon av fartøy. I 1923 grunnla han sammen med handelsmannen Paul Stabenow selskapet Tesch & Stabenow (forkortet Testa), som med Hydrogencyanid (blåsyre) bedrev skadedyrsbekjempelse i lagerbygninger og ombord på fartøyer i Hamburgs havn.
I 1933 ble Tesch medlem i Det nasjonalsosialistiske tyske arbeiderparti (NSDAP) og Förderndes Mitglied der SS, støttemedlem i Schutzstaffel (SS). Fra juni 1942 var han eneinnehaver av Testa.
Den 3. september 1941 ble det første eksperiment på å drepe mennesker med Zyklon B utført i Auschwitz. Middelet viste seg å være meget effektivt og Testa kom under andre verdenskrig til å forsørge utryddelsesapparatet i Auschwitz med store mengder Zyklon B. I kontakt med luften utviklet det krystallinske emnet Zyklon B hydrogencyaniddamper, som i de lufttette kamrene dreåte menneskene med åndedrettslammelse.

Rettergang

I september 1945 ble Tesch, hans medarbeider Karl Weinbacher og en av selskapetsansatte, Joachim Drosihn, arrestert av av amerikanske myndigheter. De ble i mars 1946 stilt for en amerikansk militærdomstol i Hamburg, anklaget for å kjent til at det gassmiddel de leverte til Auschwitz ble anvendt til å drepe mennesker.
Tesch bedyret at han ikke kjente til at Zyklon B ble brukt til å gasse i hjel mennesker, og at han dessuten ikke hadde besøkt Auschwitz. Han badde riktignok vært i KZ Neuengamme og i KZ Sachsenhausen, men visste ikke om bruken av Zyklon B. Men et av anklagersidens vitner, en av selskapets stenografer, forklarte at Tesch erter en tjenestereise i juni 1942 hadde fortalt at Zyklon B ble brukt til nettopp dette endemål. Tesch og Weinbacher ble dømt til døden, mens Drosihn ble frikjent. Tesch ble henrettet ved hengning den 16. mai 1946.
Puma (bil)

Puma var et brasiliansk bilmerke, produsert av en rekke forskjellige firmaer opp gjennom tiden. Det ble brukt på løps- og sportsbiler.
Det hele startet med noen løpsbiler bygget av Genaro ‘Rino’ Malzoni, en bonde med interesse for motorsport. Han bygget en bil som han kalte Malzoni GT for bruk i løp i Brasil i 1965. Selskapet Sociedade de Automoveis Luminari ble startet i 1966 av Malzoni og andre, og de bygget 35 biler det første året og 125 året etter. I 1966 ble selskapet omdøpt til Puma Veiculos e Motores, og bilen ble hetende Puma GT.
De brukte motorer fra Vemag, selskapet som bygde DKW i Brasil. Vemag ble kjøpt av Volkswagen, og fra 1968 ble Malzoni GT bygget på den brasilianske Volkswagen Karmann-Ghia-plattformen.
Fram til 1985 ble Puma-biler bygget av dette selskapet, i noen hundre eksemplarer i året. Andre modeller ble utviklet, og noen ble eksportert til Sør-Afrika. Selskapet hadde økonomiske problemer etter oljekrisen på 1970-tallet og brann og oversvømmelse i lokalene.
I 1985 ble bilmerket solgt til Araucária Vehicles, som ikke hadde noen suksess med produksjonen. I 1991 opphørte produksjonen totalt.
Luftangrepet i Bagdad den 12. juli 2007

Luftangrepet i Bagdad den 12. juli 2007 viser til en tragisk hendelse hvor det ble utført «luft-til-bakke»-angrep av amerikanske soldater i to AH-64 Apache-helikoptre på sivile i Al-Amin al-Thaniyah i distriktet Baghdad Al-Jidida (Nye Bagdad) i Bagdad i løpet av okkupasjonen av Irak.
Det første angrepet mot en gruppe på ti menn som ble antatt å være irakiske opprørere av amerikanerne. Noen av dem kan ha vært bevæpnet, de fleste av dem ikke. To av ofrene viste seg å være journalister tilknyttet nyhetsbyrået Reuters; Saeed Chmagh og Namir Noor-Eldeen, og deres kamera ble forvekslet med våpen. Mellom 8 og 12 menn ble drept, inkludert Noor-Eldeen. Chmagh ble innledningsvis såret. Det andre luftangrepet var rettet direkte mot en bil og de menn som forsøkte å evakuere Chmagh og muligens andre overlevende. To barn i bilen ble såret, og flere andre menn ble drept, inkludert Chmagh. Det skjedde også et tredje angrep mot en bygning eid av en eldre lærer. Et ikke spesifisert antall sivile ble drept i bygningen, blant annet kvinner og barn som bodde der og en person som spaserte på fortauet.
Angrepene fikk presseoppmerksomhet verden over da 39 minutter med klassifisert videoopptak fra helikoptrene ble sluppet. Reuters hadde tidligere i 2007 uten hell krevd å få tilgang til opptakene under henvisning til den amerikanske Loven om informasjonsfrihet (Freedom of Information Act, FOIA). Isteden ble opptakene blitt gitt til nettstedet Wikileaks fra en ikke navngitt kilde i 2009. Disse ble publisert kort tid etter med en kortere, redigert utgave den 5. april 2010 under navnet «Collateral Murder» (Kollateral mord). Opptakene som var blitt gjort fra helikoptrene viste de tre angrepene fra luften og radiopratene mellom helikoptermannskapene og bakkeenhetene.
En anonym amerikansk representant fra militæret bekreftet at opptakene var ekte. Bradley Manning, 22 år gammel amerikansk etterretningsanalytiker, sitter fengslet og siktet for å ha lekket videoen den 5. april 2010 i tillegg til 92 000 klassifisert dokumenter fra Afghanistan Krigen den 25. Juli 2010. Wikileaks har sagt at de ikke er i stand til bekrefte eller avkrefte om Manning var den faktiske kilden til videoen, og uttalte at «vi samler aldri personlig informasjon om våre kilder», og at «om Brad Manning [er] ‘fløyteblåseren’, da er, uten tvil, han en nasjonalhelt» og «vi har tatt grep for å sørge for hans beskyttelse og juridisk forsvar».
Lianshui

Lianshui (kinesisk: 涟水县; pinyin: Liánshuǐ Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Huai'an.
I 1999 hadde det en befolkning på 1 006 146 innbyggere.
San Nicolas kraftverk

San Nicolas kraftverk, også kjent under forkortelsen CTSN, er et varmekraftverk i provinsen Buenos Aires i Argentina. Det har en installert produksjonskapasitet på 650 MW, fordelt på fem turbiner. Anlegget ble påbegynt i 1950, og stod ferdig i 1975. Brenselkilden er kull, naturgass og olje.
Operatør siden 1993 er det amerikanske energiselskapet AES Corp. Selskapet betjener knappe 500 000 kunder i Buenos Aires.
Åsnes Glassverk

Åsnes glassverk eller Aasnæs glasværk ble grunnlagt av Johan Christian Vogelsang og William Schilliås i 1813 på Sjøåsen i det som ble Beitstad kommune og i dag Namdalseid kommune. Vogelsang kjøpte ut Schilliås og ble eneeier av verket fra 1820. J.C.Vogelsang døde i 1821 og glassverket ble i 1822 solgt til hans nevø og C.G.Vogelsang på auksjon. Fra 1823 ble handelshuset Herman Hoë & Co medeiere. I 1852 solgte Vogelsang og Hoë seg ut til et partisientskap fra Bergen. I 1862 ble verket solgt på auksjon tilbake til Vogelsang som eide og drev det frem til sin død i 1865. Glassverket var i drift i 70 år, fram til 1883, da Vogelsangs svigersønn John Berg gikk konkurs, og verket ble nedlagt. 
Da Aasnæs glasværk hadde sin storhetstid arbeidet det mange glassblåsere der. Disse kom blant annet fra glassverk på Østlandet, Sverige og Tyskland. Folk i bygda ble indirekte sysselsatt i form av vedsanking til de store smelteovnene på verket. På 1870-tallet var det mangel på brennved i hele landet og man begynte å benytte seg av torv. Fra 1876 ble ovnene ble bygget om til regenerativ fyring, og man startet å fyre med torv fra omrkingliggende torvmyrer. 
Hovedhuset på glassverket ble bygd i 1840 og står fremdeles på eiendommen.
Verkets produksjon kan deles i to perioder. Den første perioden varte fra 1815 til 1849. Da ble det produsert vindusglass av typen taffel og lærgerglass og en mengde småglass i form av apotekerglass, bruksglass og prydglass. Fra 1850 ble produksjonen lagt om og bestod fra da av hovedsakelig av flasker og glasskavl til fiskegarn.
Det var på 2000-tallet også et nytt foretak med navnet Aasnæs glassverk lokalisert på området. Hovedhuset ble i dag brukt til gjestebud og arrangement av ulike slag og det ble produsert smykker, lamper og pyntegjenstander i form av fusing.
Heide-Park

Heide-Park i Soltau (Niedersachsen) er med sine 850 000 m² en av Tysklands største fornøyelsesparker, og den største i Nord-Tyskland.
Heide-Park har blant annet en kopi av Frihetsgudinnen. Denne er med sine ca. 34 meter omtrent halvparten så stor som originalen. Statuen ble avduket 4. juli 1986 til 100-årsjubileet for originalen, og nøyaktig 210 år etter undertegnelsen av den amerikanske uavhengighetserklæringen.
Siden 1. januar 2002 har Heide-Park tilhørt den britiske Tussaud-gruppen.

Hovedattraksjoner

En av parkens hovedattraksjoner er Colossos, som var verdens bratteste berg-og-dal-bane i tre frem til 4. desember 2003 (da «Balder» på svenske Liseberg ble åpnet).
Yohei Fukumoto

Karriere

Yohei Fukumoto startet sin profesjonelle karriere i Oita Trinita i 2005. Han har også spilt for Gamba Osaka, JEF United Chiba, Tokushima Vortis og Renofa Yamaguchi FC.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball U-20 2007.
Svaneapoteket i Oslo

Svaneapoteket var det første apotek som ble opprettet i Oslo og det andre i Norge. Etter opprettelsen i 1628 holdt det til flere steder. Fra 1698 til 1896 lå apoteket i Tollbugata 21, på hjørnet ved Kongens gate. Fra 1896 til 2013 lå Svaneapoteket i Karl Johans gate 13. Apoteket ble lagt ned rundt årsskiftet 2013/2014. Apoteket var ved nedleggelsen Oslos eldste bedrift i kontinuerlig drift.

Bygningen

Svaneapoteket flyttet i 1896 fra Tollbugata til Karl Johans gate 13. Bygningen er oppført i jernbetong som en av de første i Kristiania. Arkitekt var Ove Laurentius Ekman (1847 -1921). Han var antagelig Norges mest produktive arkitekt på 1800-tallet. Han tegnet hundrevis av bygninger av alle slag. I 1890-årene oppførte Ekman en lang rekke forretningsgårder i Kristiania. Bygningene hans markerer et høydepunkt i norsk arkitektur og  håndverk. En utstrakt bruk av jernbjelker og søyler muliggjør de store vindusflatene og åpne planløsningene. Bygningen har en passasje mellom Stortorvet og Karl Johans gate som går langs apotekoffisinet og gir det lys.

Apoteklokalet

Apoteklokalet er i nyklassissime. Materiale i innredning er mahogni og lønnetre og søyleskaftene er av marmor. Karakteristiske trekk ved dette apotekinteriøret er en leddet oppbygning som er understreket med kontraster i materialer og tydelige skiller mellom de forskjellige bygningsdeler. Gulv og tak er selvstendige arkitektoniske elementer, og lysskimrende overflater, blant annet taket laget av malt glass, gir en luftigere romvirkning.
Et stort arbeid er utført ved en restaurering hvor også noen bygningsdeler ble erstattet med nye nøyaktig kopiert etter de gamle. Noen bygningsdeler hadde imidlertid gått tapt, blant annet kassen som hadde vært plassert midt i disken. Denne hadde også skjult en bærende søyle som nå ble dekket med speil. Det ble også tilpasset en klokkekasse i fondveggen og på toppen av denne kom en ny svane av messing.
Gulvet er i hvit og brun teglstein i et vanlig mønster fra den tiden det ble laget. Det mest iøynefallende i rommet er det praktfulle taket av bemalt glass med motiver fra farmasien. Dette er blant annet legeguden Asklepios, gudinnen Hygiea og en rekke medisinplanter som Opiumsvalmue. Taket er utført av dekorasjonsmaler Wilhelm von Krogh. Under bombeangrepet på Regjeringskvartalet 22. juli 2011 ble vinduene i passasjen knust, men glasstaket i apoteket holdt.
Etter at apoteket ble lagt ned ble lokalet ombygd, så langt fredningen av lokalet tillot, og i 2014 åpnet en vinbar i det tidligere apoteklokalet.

Kulturminne

Svaneapoteket er et kulturminne og har nummer 86169 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Byasa

Utseende

Slanke, mørkfargede svalestjerter med avlange vinger. Forvingen er ensfarget brunsvart til svart, bortsett fra at det gjerne er noen enda mørkere (svarte) lengdestreker mellom vingeårene. Bakvingen er smal, med sterkt bølgete ytterkant, og ender i en kort, klubbeformet stjert. Den har gjerne lyse eller rødlige, mer eller mindre halvmåneformede flekker langs ytterkanten.
Larvene har spisse, kjøttaktige utvekster som gjør at de ser piggete ut.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges på næringsplanten. Larven lever som plantespiser og er radikalt forskjellig fra de voksne sommerfuglene, både i levevis og i kroppsbygning.  
Byasa tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
La Coronilla

Transport

Ruta 9 forbinder La Coronilla med Canelones, Punta del Este, La Paloma (by) og Cabo Polonio.
Benedikte Kruse

Utdannelse

Kruse gikk på Foss videregående skole og har sin utdannelse fra Københavns Universitet og Norges musikkhøgskole.

Karriere

Hun utgjør sammen med sin søster Anine Kruse, Anja Eline Skybakmoen, Ane Carmen Roggen og Ida Roggen vokalgruppen Pitsj, som har gitt ut tre album på Grappa.Hun er med i ensemblet Små Grå med Nina Elisabeth Mortvedt og Mai Elise Solberg som blant annet hadde premiere med "Kjemi" (i samarbeid med Kim Hiorthøy) under Ultimafestivalen i Oslo i 2015. Hun er også sanger og skuespiller i den improvisasjonsbaserte teatergruppa Plutselig Barneteater sammen med Lars Andreas Aspesæter, Andreas Cappelen og Henrik Horge. Plutselig Barneteater har også sin egen podcast som produseres hos Både Og. Ved siden av dette jobber hun endel med voicing og dubbing av tegnefilmer.

Stemmeroller

2001: A Goofy Movie 
2003-2018: "Barbie" 
2003: The Wild Thornberrys- The Movie-  "Eliza"
2004: Scooby-Doo 2 
2004: Mulan 2
2005: Robots – "Piper"
2005: Det Levende Slottet –"Sophie"
2005: Kronks New Groove 
2005: Shark Boy og Lava Girl 
2007: Happy feet –"Gloria"
2008: Horton hears a who – "forsker"
2009: Natt på museet – "Amelia Earhart"
2010: Marmaduke- "Jezebel"
2010: Legenden om vaktuglene- "Gylfie" 
2010: Yogi Bear- "Rachel"
2011: Happy Feet 2- "Gloria" 
2015: Annie (2014 film)- "Grace"
Rachidion

Utseende

Middelsstore, kraftige, brunrøde eller mørke trebukker. Antennene er rundt halvparten av kroppslengden, nokså kraftige mot spissen, sagtakkede (hos hunnen) eller kamformede (hos hannen) i alle fall i spissen. Pronotum er rundet med en butt tann noe bak midten på hver side. Dekkvingene nesten jevnbrede, med en krum fure fra hver "skulder" og et stykke bakover. Beina er nokså tynne og middels lange.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil og Paraguay.
Håndballklubben Rygge

Historikk

HK Rygge ble stiftet 22. januar 1998 som et resultat av at håndballavdelingene i Larkollen Idrettslag, Rygge Idrettslag og Øreåsen Idrettslag slo seg sammen og stiftet en klubb om skal serve alt håndballspill i Rygge kommune. Etter sammenslåingen startet klubben seriespill i 4. divisjon håndball for kvinner.
Klubbens beste kvinnelag har spilt i 1. divisjon i til sammen fire sesonger, men rykket ned i 2. divisjon etter 2010/11-sesongen. HK Rygge hadde da spilt to sesonger sammenhengende i 1. divisjon.
Institutt for litteratur, områdestudier og europeiske språk

Institutt for litteratur, områdestudier og europeiske språk (ILOS) er en del av Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo, og ble opprettet januar 2005.
Instituttet driver med omfattende forskning og undervisning innen de fagfelt som ligger i navnet. Rundt 100 vitenskapelig ansatte, postdoktorer og doktorgradsstipendiater er engasjert i forskning, undervisning og formidling innen litteratur, områdekunnskap og språkvitenskap knyttet til europeiske språk, utenom de nordiske.

Kort historikk

Institutt for litteratur, områdestudier og europeiske språk (ILOS) ble opprettet 1. januar 2005 etter en omorganisering ved Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo. ILOS ble fra den datoen bestående av vitenskapelig ansatte fra det tidligere Institutt for britiske og amerikanske studier (IBA), det tidligere Germanistisk institutt (GI), det tidligere Klassisk og romansk institutt (KRI) – med unntak av de ansatte i klassiske fag, de ansatte i slavisk/baltisk fra Institutt for østeuropeiske og orientalske studier (IØO), og de ansatte i allmenn litteraturvitenskap fra Institutt for nordistikk og litteraturvitenskap (INL).
Cao Huan

Cao Huan (hanzi: 曹奐, pinyin: Cáo Hùan; 246-303), stilnavn: Jǐngmíng (景明), formelt kjent som Keiser Yuán av Wèi (魏元帝; Wèi Yuándì), født Cáo Huáng (曹璜 – han skiftet navn siden et navnetabu med navnet Huáng var vanskelig å gjennomføre av rent praktiske årsaker), var den femte og siste keiseren av Cao Wei-dynastiet i de tre rikers tid i Kinas historie. Han var en sønn av Cao Yu, Prinsen av Yan, som igjen var en Cao Caos yngste sønner. Cáo Hùan hadde ikke noen reell makt over riket, men ble dominert av regenten Sima Zhao, som også hadde innsatt ham som keiser etter hans forgjenger Cao Mao hadde blitt drept i et forsøk på å få tilbake makten. I 263, i Hùans formelle regjeringstid, erobret wèigeneralene Zhong Hui og Deng Ai det rivaliserende riket Shu Han for Wèi med en styrke på 180 000 soldater.
I 265 abdiserte Hùan til fordel for Zhaos sønn Sima Yan, som dermed ble keiser Wu av Jìn. Hùan fikk da tittelen Prinsen av Chénliú (陳留王; Chénliú Wáng), som han beholdt helt til sin død i 302. Ikke mye er kjent om Hùans liv etter abdikasjonen, men han fikk beholde enkelte av sine keiserlige privilegier. Da han døde fikk han en keiserlig begravelse og et posthumt navn.
Orkanger Idrettspark

Orkanger Idrettspark, kjent som Idrettsparken, er en idrettsarena for friidrett og fotball i Orkanger i Trøndelag. Idrettsparken brukes og drives av Orkanger Idrettsforening. Idrettsparken ble offisielt åpnet 23. juni 1949.
Anlegget består av blant annet tre fotballbaner, hvorav én moderne kunstgressbane, to gressbaner, samt én grusbane og gresslette for aldersbestemt fotball. Det er løpebane med grusdekke rundt en av gressbanene.
Idrettsparkens nærmeste nabo er Orklahallen med tre spilleflater for håndball, to tennisbaner med asfaltdekke, en sandvolleyballbane og trimløyper rundt Gammelosen.
Josef Haltrich

Liv

Etter å ha besøkt den evangeliske folkeskolen i sin hjemby i fire år, begynte han å studere på Bergskolen i Sighișoara. I 1845 avsluttet han sin skolegang med matura-eksamen og begynte samme året ved Universitetet i Leipzig. Der studerte han teologi, filologi og historie til 1847. 
Etter å ha fullført sine studier høsten 1847, reiste han tilbake til Șaeș. I januar 1848 ble han privatlærer til greve Janós Bethlen den Eldres barn i Cluj. Samme år ble han syk av malaria og reiste hjem til sin familie. I slutten av oktober (eller tidlig i november) 1848 mistet foreldrene huset i en brann, og han ble nødt til å bo hos slektninger i Bistrița. Derfor fikk han ikke vite en stund at han hadde blitt utnevnt til lærer ved Bergskolen i Sighișoara. Denne posisjonen tiltrådte han i desember 1848 og hadde den til februar 1849. Deretter sluttet han seg til garden i Sighișoara og reiste sammen med den til Brașov. Da denne ble inntatt av general Józef Bem, flyktet han tilbake til Sighișoara, der han gjenopptok sitt arbeid som lærer.
I 1850 ble han utnevnt til professor ved Bergskolen og den 25. juli 1869 ble han rektor. Dette vervet hadde han fram til 1872. Den 12. august 1872 forlot Haltrich Sighișoara for å overta presteembetet i Șaeș, som han var blitt tilbudt allerede den 6. juni. Der drev han også med værobservasjoner.
I 1851 ble han spurt av Verein für siebenbürgische Landeskunde om å lage en siebenbürgen-saksisk ordbok. Dette arbeidet førte til at han ble utnevnt som medlem av lærdkommisjonen for Germanisches Nationalmuseum i Nürnberg i 1859.
Joseph Haltrich døde den 17. mai 1886 i en alder av 64 år i Șaeș. Hans grav befinner seg i den kommunale kirkegården i Șaeș; i samme grav er hans stesønn, Gustav Balthes, begravd.
Sancheong vannkraftverk

Sancheong vannkraftverk er et pumpekraftverk i Sancheong i Sør-Gyeongsangprovinsen, som utnytter vannkraft i Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 700 MW basert på kunstig vannreservoar. Det stod ferdig utbygd i år 2001.
Humor

Humor er evnen til å oppfatte noe som morsomt.  Humor er også en egenskap og mulighet ved mennesker, ytringer, framstillinger, gjenstander og situasjoner til å vekke slike følelser hos andre, det vil si tendensen visse kognitive erfaringer har, til å fremkalle latter og gi positive, befriende følelser. Begrepet omfatter derfor hvilken som helst form for underholdning og menneskelig kommunikasjon som uttrykker uhøytidelig spøk og moro og får mennesker til å le og føle seg glade og lykkelige. 
Begrepet stammer fra de gamle grekernes humoralpatologi, som lærte at balansen av væske i kroppen, kjent som humors (det latinske humor betyr «kroppsvæske» eller «sinnsstemning», det greske χυμός, chymos, «saft»), kontrollerte menneskers helse og følelser.
Noen trekk i humor er felles for mange kulturer og folkeslag, men det er typisk at forskjellige kulturer eller subkulturer har sine egne former for humor. Dette skyldes at humor utvikles i en kreativ prosess mellom mennesker. Også enkeltpersoner kan ha sin individuelle form for humor. Humor krever også at man er innforstått med et miljø, en felles kunnskap og kulturelle koder.
Michael Haukås

Karriere

Michael Haukås debuterte i Adeccoligaen for Stavanger mot Alta den 5. april 2009, og for Bodø/Glimt mot Lyn den 6. april 2010. Han har for øvrig hatt lang fartstid i rogalandsfotballen, hvor han først gjorde seg bemerket i fotballklubben SK Vard Haugesund som indreløper. Senere har Haukås bekledd flere posisjoner på banen.  Haukås har senere blitt beskrevet som en spiller som tok omveien rundt toppfotballen på Haugalandet, ved at han først spilte for Stavanger IF og Bodø/Glimt før FK Haugesund omsider viste interesse for ham.
Han blir beskrevet som en fysisk sterk indreløper med stor løpskapasitet, et godt skuddbein og et fint driv. 
Etter lenge å ha vært en profil i Vard Haugesund, ble han i 2008 invitert på prøvespill i IK Start. Etter sesongen begynte flere klubber i Rogaland-distriktet å vise interesse for Haukås. I 2009 ble derimot Stavanger IF hans neste klubb, og han tilbrakte én sesong der og fikk med seg 21 kamper samt toppscorertittelen fra sin indreløperposisjon. Sommeren 2009 ble han også invitert på prøvespill i Aalborg. Etter en god sesong med Stavanger IF viste Bodø Glimt interesse, og Haukås signerte for Glimt i 2010.  Etter å ha tilbrakt 2010-11-sesongene i Glimt, returnerte han eliteserieklubben FK Haugesund i november 2011.

Utdanning

Michael Haukås har en mastergrad innenfor idrett, trening og prestasjonsutvikling fra Universitetet i Nordland og grunnfag psykologi.
Mikhail Zinovjev

Mikhail Zinovjev var en russisk offiser og administrator, og guvernør for det russiske Guvernementet Livland i perioden 1885–1895.