google/wiki40b huggingface dataset:
Kortvingebukker

Utseende

Store, lange og slanke trebukker med sterkt forkortede dekkvinger. Flygevingene kan ulikt de aller fleste andre biller ikke foldes inn under dekkvingene. Hodet er stort og bredt, fasettøynene har en innskjæring ved antennefestet og er nyreformede, tinningene lange og skarpt vinklede bak. Antennene er slanke og omtrent så lange som halve kroppen. Beina er lange, baklårene kølleformede.

Levevis

Disse billene har larver i hardt, dødt trevirke. De voksne billene, som ligner sterkt på veps, tar trolig ikke næring til seg. De er livlige insekter som flyr godt.

Skadedyr

Få eller ingen av disse artene er å regne som skadedyr, da larvene utvikler seg bare i trevirke som forlengst er dødt.

Utbredelse

Slektene Necydalis og Ulochaetes er vidt utbredte, de øvrige slektene lever i den Neotropiske økosonen.

Kilder

Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. 
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. Om trebukker, side 326-357. N.W. Damm.
Giovanni Battista Sammartini

Liv

Sammartini var det sjuende av de i alt åtte barna til Girolama de Federici og den franske immigranten og oboisten Alexis Saint-Martin. Faren ga sine barn musikkundervisning, og også sønnen Giuseppe ble musiker og komponist.
Giovanni Sammartinis første verk, en samling vokalkomposisjoner som senere er gått tapt, stammer fra 1725. Ikke lenge etter ble han maestro di cappella ved Basilica di Sant'Ambrogio, og i 1728 i Congregazione del Santissimo Entierro. Posten ved Sant'Ambrogio holdt han til sin død. Han ble senere kapellmester ved flere andre av Milanos kirker og skal ved sin død ha arbeidet ved åtte eller flere kirker.
Christoph Willibald Gluck studerte hos Sammartini fra 1736 til 1741 og ble påvirket av stilen hans. I 1770 eller 1771 var Sammartini tilstede ved Wolfgang Amadeus Mozarts konsert i Milano under Mozarts første italiareise. Selv om Sammartini stort sett holdt seg i Milano, sto han i personlig kontakt med flere andre samtidige komponister, som Johann Christian Bach og Luigi Boccherini
Det er en mulighet for at den dansk norske komponisten Johan Henrik Freithoff studerte hos Sammartini, men det er ikke bekreftet.
Nordic Voices

Nordic Voices er en norsk vokalsekstett startet i mai 1996. Ensemblet består av seks medlemmer med utdanning fra Norges musikkhøgskole og Statens operahøgskole. Repertoaret spenner fra gregoriansk sang til nyere og moderne klassisk musikk. I tillegg til konserter i Norge, har koret turnert og opptrådt i en rekke land, blant andre USA, Taiwan, Japan, Sør-Afrika og flere europeiske land.
Nordic Voices fikk Fartein Valen-prisen i 2008 og Gammleng-prisen i 2010 i klassen kunstmusikk.
I 2007 ga de ut albumet Reges Terrae med musikk fra 1500-tallet innspilt i middelalderbasilikaen Ringsaker kirke i Hedmark. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2007 i klassen klassisk musikk.

I 2008 kom Djånki Dong med musikk av norske komponister som Lasse Thoresen og Cecilie Ore. Uvanlige teknikker som overtonesang er sentrale element på platen.
Lamentations kom året etter (2009), med musikk av blant annet Gesualdo, Palestrina og Victoria.

I 2012 kom Himmelkvad med Lasse Thoresens Opus 42 som vant Nordisk råds Musikkpris i 2010 og som er skrevet spesielt for ensemblet.

I 2017 kom The Bee Madrigals med musikk av Bjørn Bolstad Skjelbred. På albumet medvirker Nils Petter Molvær. Albumet har et økologisk perspektiv der tema er bidøden.
Digrevarden

Digrevarden er et høydedrag i grensetraktene mellom Lindesnes og Lyngdal kommuner, Vest-Agder. Med sine 359,5 moh. regnes den som den høyeste toppen i Lindesnes. Det høyeste punktet i kommunen er imidlertid på 370,2 moh. nær toppen på Broneheia i Lyngdal.
Squash under Stillehavslekene 1987

Squash under Stillehavslekene  1987. Squash var en av flere sporter som var med i de åttende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 8. til 20. desember 1987. Det var tredje gangen som squash var med på programmet under stillehavslekene. Det var individuelle og lagkonkurranser for både menn og kvinner. Papua Ny-Guinea ble beste nasjon, de vant alle fire gullmedaljene.
Sannheten om Rødhette

Handling

Lille Rødhette er en klassisk historie, men det er mer til alle historier enn det man først tror. I denne historien begynner vi ved slutten. Pels- og fjærkledde politikonstabler fra dyreriket etterforsker uroligheter ved bestemors hytte. Bråket involverer en jente, en ulv og en øks. Anklagene er mange, innbrudd, forstyrrelse av ro og orden, forsøk på å spise noen, og bæring av øks uten lisens. Dessuten er det mistanker om at saken kan ha forbindelse med «Godteribanditten» som har stjelt oppskrifter fra godteributikker over alt.
Mannen fra Hong Kong

Handling

Inspektør Fang (Yu) er inspektør i Hongkongs spesialpoliti. Han er ute etter å ta knekken på et narkotikanettverk og kommer omsider ansikt til ansikt med Wilton (Lazenby) – som er selve edderkoppen i nettet. Han bestemmer seg for å knuse gangsterimperiet, noe som medfører at han må bryte de fleste regler.

Om filmen

Filmen er sydd etter samme lest som James Bond-filmene. Filmen inneholde mange karatescener.
Mauritshuis

Bygningen

Mauritshuis ble oppført på initiativ av Johan Moritz av Nassau-Siegen i perioden 1636–1641 mens han selv var guvernør av den hollandske kolonien i Brasil. Bygningen ble oppført i hollandsk klassisisme og ble tegnet av arkitekt Jacob van Campen og hans assistent Pieter Post.Den toetasjers bygningen er strengt symmetrisk og inneholdt fire leiligheter samlet rundt en sentral hall. Hver leilighet var bygget opp etter samme plan. Opprinnelig hadde bygningen også en kuppel, men den gikk tapt ved en brann i 1704. 
I 1820 kjøpte staten Mauritshuis til bruk som sete for det kongelige billedgalleri. Museet ble åpnet for offentligheten i 1822.
Rune Bjerke

Bakgrunn

Han er sønn av LO-økonom Juul Bjerke og bror av tidligere miljøvernminister Siri Bjerke. Faren kom fra en forpaktet gård i Hof i Vestfold. Rune Bjerke vokste opp på Årvoll i Oslo. Bjerke er gift med Libe Solberg Rieber-Mohn. Bjerke er nær venn av Jens Stoltenberg, som var forlover i Bjerkes bryllup. Gjennom engasjement i AUF på 1980-tallet ble han også venn med blant andre Hanne Skartveit, Øystein Mæland, Turid Birkeland, Frode Forfang, og Espen Barth Eide.
Han Huandi

Bakgrunn

Liu Zhi var en av mange oldebarn til keiser Han Zhangdi. Liu Zhis far var Liu Yi (劉翼) markgreve av Liwu, og hans konkubine Yan Ming (匽明). 
Liu Yi var i sin tur sønn av Liu Kai (劉開) prins av Hejian - og slik barnebarn av keiser Zhang, og han var en gang blitt eslet til å bli keiser: Han var blitt utnevnt til frins av Pingyuan som arving etter sin nevø Liu Sheng (劉勝) av enkekeiserinne Deng Sui, som var regent for keiser An og som var imponert over hans evner. Dette førte imidlertid til rykter om at keiserinne Deng hadde planer om å erstatte keiser An, prins Yis nevø, med prins Yi. Etter at enkekeiserinne Deng døde i 121 degraderte keiser An då prins Yi: Han ble forvist fra farens fyrstedømme og redusert til rang av markgreve av Duxiang. Under  keiser Shuns tid bad prins Kai om å overdra Liwu fylke, som var del av hans fyrstedmme, til sin søbb, og keiser Shun innvilget dette. Slik ble markgreve  Yi til markgreve av Liwu.
I 146 hadde Liu Zhi arvet farens tittel og var trolovet til Liang Nüying, yngre søster til regenten enkekeiserinne Liang Na og hennes voldelige og korrupte bror, stormarskalk Liang Ji.  Samme året forgiftet Liang Ji den åtte-årige keiser Zhi - gutten hadde nemlig kalt ham en «arrogant general».

Keiser

Etter at Liang Ji i året 146 hadde forgiftet keiser Zhi, overtalte han sin søster, keisermoren Liang Na, til å gjøre den da 14 år gamle Liu Zhi til keiser (keiser Huan). Forholdene var da slik at det i høy grad familien Liang som kontrollerte makten i riket. Med årene vokste det seg frem hos keiser Huans en stadig sterkere motvilje mot Liang Ji, og han bestemte seg for å styrke familien Liang ved hjelp av evnukkene. Etter dette statskuppet i året 159 fikk imidlertid evnukkene en voksende innflytelse og de tok til slutt kontrollen ved hoffet. 
Korrupsjonen i riket var da på sitt verste i dynastiets historie så langt, og i 166 brøt et ut et opprør. Studentene ved lærestedene krevde av keiseren at han skulle kvitte seg med de korrupte embedsmennene. Men i stedet lot keiseren de mest innflytelsesrike av skolene stenge, og deres lærere og studenter ble holdt helt utenfor. Mange av dem mistet alle sine borgerrettigheter. 
Keiser Huans regjering ble, selv om det ble ledet fast og autokratisk, bidro slik til Han-dynastiets svekkelse og undergang. De kinesiske historiekronikører tegner et bilde av en keiser som vel hadde intelligens, men likevel ikke hadde særlig forståelse av klok myndighetsutøvelse.
Hou Hanshu, det klassiske historieverk om den senere periode av Han-dynatiets tid, nevner at det i 166 ankom en sendeferd fra Romerriket (muligens var den utsendt av keiser Marcus Aurelius) til den kinesiske hovedstad Luoyang, der den ble mottatt  av keiser Huan.
Keiseren døde i 168, etter å ha regjert i 22 år, da 36 år gammel.
Mats Møller Dæhli

Ungdomsår, klubbkarriere

Mats Møller Dæhli spilte i Lyn Toppfotball som barn og meldte overgang til Stabæk da Lyn gikk konkurs. 
Dæhli ble omtalt som det største fotballtalentet i 15/16-årsklassen gjennom tidene av TV 2-kommentator Morten Langli,  Han ble også omtalt som et av Norges største talenter av Hallvar Thoresen, Ole Gunnar Solskjær. og Nils Johan Semb. 
Dæhli hadde fire treningsopphold med Manchester United allerede som ung tenåring, og skrev en avtale på tre og et halvt år med Uniteds ungdomsakademi da han var 15 år gammel.

Proffkarriere

På sin egen 17-årsdag skrev han proffkontrakt med Manchester United. Han ble omtalt som en viktig brikke i Uniteds U18-lag og vant den prestisjefylte prisen «Årets akademispiller» i 2012.

Landslag

Dæhli var fast spiller og kaptein på U16-laget hvor han flere ganger ble kåret til «banens beste spiller».
Dæhli fikk sin debut på Norges U21-landslag i fotball den 7. februar 2013, en kamp Norge vant 2-1 over Russland.
Dæhli ble 5. november 2013 tatt ut til A-landslagstroppen av Per-Mathias Høgmo, til treningskampene mot Danmark og Skottland 15. og 19. november.

Privat

Mats Møller Dæhli er sønn av VG-kommentator Truls Dæhli og Dagbladet-fotograf Mette Møller. Jim Solbakken er Dæhlis agent.
Ruth Reese

Bakgrunn

Reese var afrikansk-amerikansk, født og oppvokst i Alabama.

Kunstnerisk virke

Hun ble etterhvert en populær revyartist i Europa, og flyttet til Norge i 1959. 
Hennes kunstneriske repertoar spente over mange sjangere, og Reese sang klassisk, gospel, jazz, blues, kabaret, revy og kirkekonserter. Senere i livet ble hun forfatter, og utgav både sakprosa og poesi. Selvbiografien «Min vei» kom ut etter hennes bortgang.
I 1989 mottok hun organisasjonen World of Poetry sin poesiutmerkelse «The Golden Poet Award».

Kamp mot rasisme

I Norge begynte hun å arbeide mot rasisme og for å spre afrikansk-amerikansk musikk og kultur, blant annet igjennom foredrag og opptredener i skoler. Reese var også aktiv i kampen mot apartheid, og var medlem i organisasjonen Kunstnere mot apartheid. Hun var nært knyttet til Antirasistisk Senter siden opprettelsen i 1983.

Død

Reese ble utnevnt til æresmedlem i SOS Rasisme under feiringen av organisasjonens femårsjubileum i 1990. Hun segnet om under takketalen, og døde få minutter etterpå.

Minnesmerke

Ruth Reeses plass på Grünerløkka i Oslo er oppkalt etter henne.
Gazas tårer

Gazas tårer er en norsk antikrigsfilm fra 2010 som omhandler Gaza-krigen sett gjennom øynene til en gruppe palestinske barn. Regissør Vibeke Løkkeberg har i samarbeid med befolkningen i Gaza dokumentert desperasjonen og maktesløsheten den palestinske befolkningen opplevde under Israels bombing av Gaza vinteren 2008/2009. Filmen er basert på billedmateriale tatt av befolkningen selv inne i Gaza mens krigen pågikk, samt noe materiale fra de få utenlandske journalistene som var til stede mens konflikten pågikk. Løkkeberg slapp ikke selv inn under krigen.
Filmen ble møtt med sterke reaksjoner, blant annet fra Israel-venner og Med Israel for fred fordi filmen blir ansett som en propagandafilm for Palestina. Det har blitt hevdet at filmen kun ble laget for å sverte Israel, og at den har blitt produsert slik at Israel fremstår som verdens mest brutale krigsmakt. Hamas blir nesten ikke nevnt gjennom hele filmen, men det er av regissørene blitt forklart med at det ikke er Hamas som blir hardest rammet i en slik krig. Det er de sivile, og at det er dette produsentene har prøvd å sette fokus på gjennom denne filmen. I 2011 ble filmen vist for et israelsk publikum på Jerusalem Film Festival.
Gazas tårer mottok Gullprisen under Gaza Film festival og pengepremien fra denne tildelingen ble utdelt til de palestinske barna som hadde vært med i filmen. Filmen mottok Menneskerettsprisen (Public Liberties and Human Rights Award) for beste langfilm under Al Jazeeras internasjonale dokumentarfilmfestival i Doha i april 2011.
Ormaryd

Ormaryd er en tettbebyggelse i Nässjö kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. Ormaryd ligger mellom jernbanebyen Nässjö og det gamle handelsstedet Eksjö, ca. 60 kilometer øst for Jönköping. Fram til 1995 var Ormaryd regnet som et tettsted, og hadde da 203 innbyggere, men i 2000 var innbyggertallet sunket under 200, som er grensen for å regnes som tettsted i Sverige.
Ormaryds historie går tilbake til 1300-tallet. Det nevnes første gang i et svenskspråklig dokument fra tinget i Höreda i 1409. 
I 1909 ble det bygd jernbane mellom Ormaryd og Anneberg (til en fyrstikkfabrikk). Jernbanen ble drevet til 1934, da banen mellom de to stedene ble besluttet nedlagt. Det finnes imidlertid fremdeles jernbane i Ormaryd, den går mellom Nässjö og Oskarshamn. Det tar sju minutter med tog fra Ormaryd till Nässjö sentrum. Jernbanen er Ormaryds eneste kollektivforbindelse, og er i senere tid forbedret med flere daglige direkteforbindelser med Jönköping.
Idrettsforeningen Ormaryds IF (stiftet i 1953) driver blant annet med orientering og fotball.
Aase Moløkken

Aase Moløkken (født 27. april 1930 i Norderhov, Buskerud) er en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Buskerud i 1981. Hun var vararepresentant i periodene 1973 – 1977, 1977 – 1981 og 1981 – 1985.
King's Cup

King's Cup er en årlig fotballturnering i Thailand for landslag, som har blitt arrangert årlig siden 1968, bortsett fra 1983, 1985 og 2008. Sverige har deltatt fire ganger, og vunnet hver gang. Norge har en 3.-plass fra 2012.
Kondara MNU/Linux

Kondara MNU/Linux er en tidligere japansk Linuxdistribusjon som var basert på Red Hat Linux. Distribusjonen ble utviklet av Digital Factory i Osaka, Japan co, Ltd. MNU var en forkortelse for Mount is Not Unmount. Kondara var et ordspill fra en japansk TV animasjon.
Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøene GNOME og KDE i tillegg til vindusbehandlerne Afterstep, Blackbox, Fluxbox og Wmaker. Distribusjonen hadde 32-biter x86 som plattform.
Første versjon ble lansert 11. januar 1999. Siste versjon var 2.1 og ble lansert 18. mars 2002.
Neomyrina nivea

Utseende

En stor (vingespenn 45-50 millimeter), oppsiktsvekkende stjertvinge med en lang og nokså bred stjert på bakvingen. Oversiden er hvit bortsett fra spissen av forvingen som er mørkt metallisk blå hos hannen, svart hos hunnen.
Undersiden er hvit med fem svartkantede, grå tverrbånd.

Levevis

Larven lever sammen med maur på flere ulike planter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia.
Storo Storsenter

Storo Storsenter er et kjøpesenter som ligger sentralt på Storo og Nydalen i bydel Sagene i Oslo, og har rundt 130 butikker fordelt på 56 000 m². Storo Storsenter eies av Olav Thon Gruppen som eier 98 kjøpesentre i Norge, bl.a. Sandvika Storsenter og Ski Storsenter.

Historie

Storo Storsenter ble etablert i oktober 1984, da under navnet StorO Shopping. Opprinnelig lå Foss Jernstøperi som var et av landets største bru- og jernkonstruksjonsverksteder på samme sted. Bakgrunn for navnet var gården Store O.
Siden 2006 har senteret gjennomgått store ombygginger, og nye Storo Storsenter stod ferdig 10. august 2010. Kjøpesenteret fikk 55 nye butikker, og et påbygg med ca. 29 000 m² butikklokaler. Arkitekt var Hille Melbye Arkitekter.
Enevald Flåten

Forkynnergjerning

Enevald Flåten kommer opprinnelig fra Vigrestad på Jæren, der han blant annet startet Jæren kristne senter på Nærbø i Hå kommune i 1987, inspirert av Ulf Ekman i den svenske trosbevegelsen og Livets Ord i Uppsala. Menigheten etablerte en kristen grunnskole på Nærbø i 1990. I 1992 flyttet Flåten skolen og virksomheten til Bergen og etablerte trosmenigheten Levende Ord der. Selv forteller han om et kall fra Gud han opplevde under et bønnemøte på Livets Ord i Sverige. Enevald Flåten påstod at han hørte Guds stemme og at stemmen sa: «Flytt til Bergen!». 
Flåten hadde en sterk posisjon som leder og forkynner. Flere av talene hans er utgitt i bokform, blant andre Nåde, En familie etter Guds hjerte og En menighet etter Guds hjerte. Etter langvarig uenighet i menigheten gikk Flåten, våren 2006, ut i permisjon. I mars 2007 ble Flåten oppsagt etter at man var kommet frem til en enighet om sluttpakke. Noen år etter konflikten kom det fram et annet bilde av Enevald Flåten. I et intervju med Vårt Land erkjente Flåten selv at han var kontrollerende og autoritær da han var pastor i Levende Ord.

Etter Levende Ord

Da Enevald Flåten sluttet som pastor i Levende Ord i Bergen, flyttet han til Fevik der han ble medlem av Skjærgårdskirka, som var grunnlagt av medarbeideren Glenn Rasmussen.Både Flåten og Rasmussen meldte seg ut i 2008.Kirken skiftet samtidig navn til Fevik Misjonskirke. Flåten lanserte planer for en ny menighet i Bergen i 2012. Planene var ikke konkrete, og Flåten kunne heller ikke gi noe konkrete opplysninger om hvor og når han skulle starte opp menigheten. I 2014 inngikk Flåten et samarbeid med en mentorgruppe som skulle hjelpe ham tilbake til tjeneste innen pinsebevegelsen. Året etter meldte avisen Dagen at dette samarbeidet hadde opphørt.
Europarådet

Symboler

Europarådet fikk i 1955 laget Det europeiske flagget og bruker dette som sitt offisielle symbol. Flagget har tolv gyldne stjerner, som skal symbolisere perfeksjon, dandert i en sirkel på blå bakgrunn. Flagget ble i 1986 tillatt brukt som symbol også for Den europeiske union. Europarådet har også brukt den europeiske hymne, basert på «Ode til gleden» i siste sats i Beethovens niende symfoni, siden 1972.
For å unngå sammenblanding med EU bruker Europarådet i dag en logo der en «e» er plassert i midten av sirkelen med stjerner.
I forbindelse med Europarådets 15-årsjubileum 5. mai 1964 ble 5. mai offisielt gjort til Europadagen.

Observatørstater

Vatikanet, USA, Canada, Japan og Mexico har observatørstatus i Europarådet og kan delta i Ministerkomiteen og i alle mellomstatlige komiteer. De kan også yte økonomiske bidrag til organisasjonens aktiviteter på frivillig basis. Det at USA og Japan har observatørstatus er blitt møtt med kritikk, ettersom disse landene fremdeles praktiserer dødsstraff, og avskaffelse av dødsstraff er et av vilkårene for medlemskap i Europarådet.
Canada, Israel, Mexico og Marokko har observatørstatus til Parlamentarikerforsamlingen og kan delta i dennes sesjoner og komitémøter. Representanter fra Palestinas lovgivende forsamling kan delta i debatter som angår Midtøsten, og representanter fra Nord-Kypros kan delta når øya står på dagsordenen.
Zen (bok)

Zen er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Halvor Eifring, Mark Teeuwen og Vladimir Tikhonov og utgitt i 2007. Boken inneholder tekster fra zenbuddhismen i Kina, Korea og Japan; tekstene spenner i tid fra Plattformsutraen av Huineng fra 700-tallet til Xū Yúns (1840—1957) taler fra 1953.
Zen eller Chán er det japanske/kinesiske navnet på en retning innen Mahayanagrenen av buddhismen, som er utbredt i Kina, Japan, Vietnam og Korea. Zen vektlegger meditasjon som et redskap for å oppnå innsikt og oppvåkning. En sentral ide er å oppnå oppvåkning ved å dyrke frem en sinnstilstand av umiddelbar tilstedeværelse uten å filtrere inntrykkene intellektuelt.

Innhold

Kina. «Plattformsutraen»; «Nedtegnede uttalelser» av zen-mester Línjì Huìzhào; Mester Xū Yúns selvbiografi; Xū Yún: «Meditasjonsuker i jadebukttempelet»; «Dikt fra Wang-elven» av Wáng Wéi.
Korea. Kim Musangs biografi; «Læren om å kultivere sinnet» av Chinul; Preken av Pou (Taego Bou); «Zen-skolens speil» av Hyujǒng; «Min lærer Kyǒnghǒs biografi» av mester Pang Hanam; «Dharma-samtaler i Danmark» av Kusan; Opplysningsdikt; Dikt om te
Japan. «Den sanne dharmas øyne» av Dōgen; «Drømmesamtaler» av Musō Soseki; «Hva er zen?» av D.T. Suzuki.
Ne partez pas sans moi

Bakgrunn

Sangen er komponert av den tyrkiske låtskriveren og dirigenten Atilla Şereftuğ, mens sveitsiske Nella Martinetti skrev den franske teksten. Sangen deltok i den sveitsiske nasjonale finalen foran Eurovision Song Contest, og den ble fremført av Céline Dion. Deltakelsen skjedde før Dions internasjonale gjennombrudd, og hun representerte Sveits til tross for at hun kommer fra Canada. Det er ingen regler i Eurovision Song Contest som krever at artisten eller låtskriverne må være fra landet de representerer. 
I Eurovision Song Contest 1988 i Dublin var «Ne partez pas sans moi» det niende bidraget ut på scenen, og etter en svært spennende avstemning vant sangen med 137 poeng. Seieren var svært knapp, bare ett poeng foran Storbritannias Scott Fitzgerald og «Go». Seieren ble avgjort først da de aller siste stemmene kom inn. Den norske juryen ga den sveitsiske sangen 8 poeng.

Utgivelser og salg

«Ne partez pas sans moi» var Sveits' andre seier i konkurransen, og sangen har fått mye oppmerksomhet i ettertid på grunn av Céline Dions etterfølgende verdenssuksess. Etter seieren solgte singelen i 200 000 eksemplarer i Europa i løpet av to dager, og 300 000 eksemplarer totalt. Den er likevel en av de minst suksessrike Eurovision-vinnerne kommersielt sett, blant annet ble den ikke utgitt i Storbritannia eller Irland. Dette var første gang en Eurovision-vinner ikke ble lagt ut for salg i disse to landene.
«Ne partez pas sans moi» var også med på Dions album The Best of Celine Dion som ble utgitt i Europa i juni 1988. Sangen dukket dessuten opp i Canada som B-side til singelen «D'abord, c'est quoi l'amour». Den var også med på den franske versjonen av Dion-albumet Incognito, og senere hennes franskspråklige samlealbum On ne change pas.
En musikkvideo til sangen ble lansert i 1988, og Dion spilte også inn en tysk versjon, kalt «Hand in Hand».
Sammen med ABBA og Cliff Richard er hun en av de mest kjente artistene som har deltatt i Eurovision Song Contest. Seieren var én av begivenhetene som beredte grunnen for Céline Dions kommende internasjonale gjennombrudd. Hun fremførte sangen igjen under åpningen av Eurovision Song Contest året etter og lanserte samtidig sin første engelskspråklige singel, «Where Does My Heart Beat Now»

Teksten

Sangen har tekst på fransk, og Céline Dion synger til dem som leter etter stjernene, lever ut drømmen og som har store hjerter. Hun sier til dem at de må gi henne en sjanse og ber dem samtidig om ikke å reise videre uten henne.