Ronnie Whelan

Stjerne for Liverpool på 1980-tallet

Whelan ble født inn i en fotballfamilie i Dublin. Faren, Ronnie Whelan senior, spilte landskamper for Irland, og var en nøkkelspiller for St. Patrick's Athletic sitt suksessfulle lag på 1950- og 1960-tallet.
Ronnie Junior var en glimrende midtbanespiller, og ble signert 19. september 1979 av Liverpool-legenden Bob Paisley for bare £35 000 fra Dublin-klubben Home Farm FC. Dette er for øvrig en klubb Liverpool har hentet mange talenter fra. Ligadebuten hans kom for Liverpool mot Stoke City i 3. april 1981. Kampen endte 3-0 på Anfield, og Whelan scoret det første målet etter 27 minutter. Dette ble hans eneste kamp denne sesongen. Han måtte, som alle andre unge spillere i Liverpool-systemet, gå igjennom læreprosessen ved å spille for reservelaget en lenger periode, før han kunne tilkjempe seg en fast plass på laget.
Påfølgende sesong, etter læreperioden var over, overtok han plassen til Ray Kennedy på midtbanen. Skjorte nr. 5 skulle fra nå av være Ronny Whelan sin. Det ble en glimrende sesong for Whelan, som hjalp Liverpool til et nytt ligamesterskap. I tillegg vant klubben ligacupfinalen på Wembley med 3-1 mot Tottenham, etter at Whelan scoret 2 mål.
Sesongen 1982-83 vant Liverpool igjen ligamesterskapet og ligacupen, og igjen scoret Whelan i finalen. Denne gangen var det Manchester United som sto på andre banehalvdelen, og kampen gikk til ekstraomganger etter 1-1 ved ordinær tid. Whelan fikk ballen på 20-25 meters hold, og skrudde den forbi en sjanseløs Gary Bailey i Uniteds mål. Dette regnes som et av de flotteste Wembley-målene gjennom tidene.
I 1983-84 spilte Whelan en viktig rolle da Liverpool vant The Treble, med ligamesterskap, ligacupen og Europacupen for serievinnere, selv om han var skadet i deler av sesongen. Påfølgende år ble troféløst for klubben, selv om de igjen kom til finalen i Europacupen for serievinnere. Finalen gikk på Heysel Stadion i Belgia, og endte i en katastrofe der 39 mennesker ble drept. Engelske klubber ble i etterkant utestengt fra Europacupkamper i årevis fremover.
I 1985/86 var Liverpool tilbake på vinnersporet, denne gangen med Kenny Dalglish som spillende manager. Laget vant både ligamesterskapet og FA-cupen. Finalen ble spilt mot byrival Everton på Wembley. Whelan la opp til to av målene, og klubben hans vant kampen med 3-1. Dette var bare tredje gangen i det 20. århundret at en klubb vant The Double, med ligamesterskap og FA-cupmesterskap.
1987 endte uten trofeer for laget fra Merseyside, men spilte likevel finale i ligacupen mot London-rivalen Arsenal på Wembley. I 1987-88 skiftet Whelan til en sentral rolle på midtbanen fordi klubben hadde kjøpt vingen John Barnes fra Watford. Denne sesongen spilte Liverpool virkelig bra, kanskje en av de beste sesongene de har hatt rent spillemessig, men Whelan var mye skadet og ble erstattet av Nigel Spackman. Erstatteren spilte så bra at Whelan ikke fikk tilbake plassen da han ble skadefri. I FA-cupfinalen mot Wimbledon var ikke engang hans navn nevnt i kampprogrammet. Dette var en finale Liverpool meget overraskende tapte 0-1.
På denne tiden var Whelan fast inventar for Irland. Han fikk totalt 53 landskamper (3 mål) for Irland, og debuten kom allerede 26. april 1981 mot Tsjekkoslovakia på Landsdowne Road i Dublin (3-1). Ronnie Whelan var også en del av landslaget som kvalifiserte seg til EM i fotball 1988 i Vest-Tyskland. Laget hans vant en minneverdig kamp mot England med 1-0, og deretter scoret han på et spektakulært langskudd i uavgjortkampen mot finalisten Sovjet. Tap i den siste kampen mot den kommende mester Nederland, gjorde at Irland røk ut av turneringen i gruppespillet.
En skade på Liverpools Alan Hansen gjorde at Whelan spilte som kaptein størstedelen av den påfølgende sesongen (1988-89). Som kaptein ledet han laget mot nok en The Double. Men i semifinalen i FA-cupen skjedde Hillsborough-tragedien, der 96 Liverpool-supportere omkom på tribunene. Whelans rolle som kaptein og forbilde krevde styrke og menneskekvalitet på et helt annet nivå enn tidligere. Selv da Hansen returnerte for å spille FA-cupfinalen mot Everton, fikk Whelan fortsatt beholde kapteinsbindet. Liverpool vant nok en gang mot byrivalen, denne gangen med 3-2, etter at Ian Rush scoret to mål som innbytter. Ligamesterskapet ble tapt på hjemmebane i siste kamp på overtid mot Arsenal, i en ren seriefinale, der Michael Thomas sikret laget fra London gullet.
Liverpool vant seriemesterskapet igjen i 1989-90, men Whelans rolle var ikke lenger like viktig, kanskje mest på grunn av skadeproblemer. I 1992 scoret han et viktig utligningsmål i FA-cupens semifinale mot Portsmouth, men gikk typisk nok glipp av 2-0 seieren i finalen mot Sunderland på grunn av skade. Whelan ble i klubben til 1993-94, da Roy Evans overtok som manager.

Spillende manager for Southend

Etter han forlot Liverpool ble han manager for Southend United, og ble værende der i 3 sesonger, der 2 av dem var som spillende manager. Siste ligakamp 12. august 1995 for Southend United mot Portsmouth (1. Divisjon, 2-4 borte, 10,630 tilskuere). Trakk seg som Southend-manager etter nedrykk til 2. divisjon (1996/97). I løpet av hans 98 kamper som manager vant klubben 24 kamper, 20 uavgjort og 44 tap.
Etterpå arbeidet han med klubber i Hellas og på Kypros, bl.a. med Olympiakos Nicosia. For tiden arbeider Whelan som konferansier ved middagsarrangementer, og viser seg av og til på TV som ekspertkommentator.
Whelan er fortsatt en stor favoritt blant supporterne, og ble valgt inn på en respektabel 30.-plass i en kåring blant 110 000 Liverpool-supportere, i konkurransen «100 players Who Shook The Kop».
Han spilte for følgende klubber: Home Farm FC (Irland), Liverpool (362 kamper, 46 mål) og Southend United (der han var både spiller og manager: 33 kamper, 1 mål. Til 4. juli 1997).