google/wiki40b huggingface dataset:
Kråkerøy-talen

Bakgrunn

Bakgrunnen for talen var den kommunistiske maktovertakelsen i Tsjekkoslovakia 25. februar og Sovjetunionens tilbud i et brev fra Josef Stalin 22. februar til den finske presidenten Juho Kusti Paasikivi om en ikke-angrepspakt, den senere VSB-avtalen. Det hersket uro i regjeringen for hva dette skulle komme til å bety for Norge, som ble ett av de opprinnelige medlemmene i NATO da organisasjonen ble etablert året etter.
I Kråkerøy-talen fortalte Gerhardsen egentlig ikke noe nytt når det gjaldt Det norske Arbeiderpartis (DNA) syn på Norges Kommunistiske Parti (NKP). Det viktigste politiske vendepunktet var at Gerhardsen selv stod fram som klar motstander av NKP. Han hadde fram til da tilhørt en mer moderat fløy i DNA i forhold til NKP, i motsetning til DNAs partisekretær Haakon Lie som siden krigen hadde vært uforsonlig i forholdet til NKP. Da Gerhardsen falt ned på samme linje som Lie og leverte talen, skjedde det på et tidspunkt som var uheldig for NKP, ettersom partiet hadde akseptert den sovjetiske versjonen av hendelsene i Tsjekkoslovakia, i strid med den allmenne opinionen i Norge.
I talen kommenterte Gerhardsen spesielt maktovertakelsen i Tsjekkoslovakia, ettersom nye parlamentsvalg skulle finne sted senere samme vår.

Konsekvenser i ettertid

I 1950 ble Kråkerøy-talens hovedprinsipper nedfelt i lovs form som beredskapslovene.
Talen ble også opptakten til en omfattende overvåking av kommunister og venstreradikale i hele etterkrigstiden, noe blant annet Lund-rapporten har dokumentert i sin rapport. Etter at denne rapporten ble langt fram, ble Innsynsutvalget etablert som en instans der de som følte seg overvåket kunne søke om å få innsyn i sin egen overvåkningsmappe. Flere overvåkede har mottatt erstatning for urettmessig overvåkning i strid med reglene.
Shinto, Japans eldste myter

Shinto, Japans eldste myter er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Mark Teeuwen og utgitt i 2005. Den største delen av boken er fra Kojiki, et mytisk-historisk verk fra 712 som ble til på keiser Tenmus initiativ. Kojiki er en av grunnlagstekstene innen shintoismen.
Utvalget fra Kojiki består av nesten alt av de to første av de tre delene av verket; det er disse som inneholder historiene om gudene. I tillegg inneholder boken noen avsnitt fra Fudoki, som også er fra samme periode, og som gir mytisk-etymologiske forklaringer på stedsnavn; et eksempel på «lovord» fra en landsherre til keiseren; og bønnen for «Den store utdrivelsen», som fremdeles brukes daglig for renselsen i shintohelligdommene.
Engelsk (skolefag)

Engelsk er et obligatorisk og gjennomgående fag i norsk grunnskole og videregående skole. Faget skal gi kunnskaper i engelsk språk muntlig og skriftlig, samt kunnskap om kultur og samfunn i engelsktalende land.
Fagets formål tar utgangspunkt i at engelsk er et verdensspråk; at man i møte med andre ofte har bruk for engelsk, at engelsk benyttes ofte i kultur og vitenskap; at leting etter informasjon ofte finner sted på engelsk; og at engelsk i økende grad brukes i utdanning og som arbeidsspråk. Dette betyr at man må «utvikle ordforråd og ferdigheter i å bruke språkets lydsystem, rettskriving, grammatikk og prinsipper for setnings- og tekstbygging, og kunne tilpasse språket til ulike emner og kommunikasjonssituasjoner», og «å kunne skille mellom muntlig og skriftlig språkføring og formell og uformell språkbruk», samt «å kunne ta hensyn til kulturelle omgangsformer og høflighetskonvensjoner når vi bruker språket.» I tillegg anses engelsklæring som bidrag til flerspråklighet og at det kan bli en viktig del av ens «personlige utvikling».
Faget skal også bidra til kunnskap om engelskspråklige kulturer, og «gi innsikt i hvordan engelsk brukes som et internasjonalt kommunikasjonsmiddel» for å gi «godt grunnlag for å forstå verden omkring oss og utviklingen av engelsk som et verdensspråk.» I tillegg anses engelskspråklig litteratur som potensielt inspirerende for kreativitet og menneskelære. Samtidig anses utvikling av kommunikasjonsferdigheter og kulturell innsikt som samhandlingsfremmende, og forståelses- og respektskapende blant mennesker med ulik kulturell bakgrunn. Dette skal bringe språk- og kulturkompetanse til «allmenndannelsen og bidrar til å styrke demokratisk engasjement og medborgerskap.»
Det gis generelt som avsluttende karakterer i grunnskolen standpunktkarakter i både skriftlig og muntlig, samt at elever kan trekkes ut til å avlegge skriftlig og/eller muntlig eksamen i faget. Elever som avlegger grunnskoleavgangsprøve før tiende skoleår, basert på fritak fra videre undervisning i grunnskolens pensum i faget, får kun eksamenskarakter i faget.
Jung Chang

Bakgrunn

Begge hennes foreldre var embedsfolk i det kinesiske kommunistiske parti, og faren var veldig interessert i litteratur. Som barn utviklet hun tidlig en trang til skriving og lesing, og skrev også poesi.
Som datter av partikadre fikk hun en tøff start på livet. Foreldrene arbeidet hardt og faren ble fremgangsrik som propagandist på regionalt nivå. Hans formelle rangering var «nivå-ti-kader», noe som innebar at han var en av de rundt 20 000 viktigste partikadre, eller ganbu, i landet. Kommunistpartiet sørget for et bevoktet boligområde, hushjelp og sjåfør, og barnepiker for Chang og hennes fire søsken. Slike privilegier var ikke vanlig i de relativt fattigslige 1950-årene.
Chang skriver at hun opprinnelig het Er-hong (二鴻 «annen svane»), som uttales på samme måte som «bleknet rødt». Ettersom kommunistene var «syprøde» ba hun som 12-åring faren om å gi henne et nytt navn med en militær klang. Han foreslo «戎 Jung», som betyr «krigsanliggende».

Kulturrevolusjonen

Som mange jevnaldrende ble 14-årige Chang rødegardist tidlig under kulturrevolusjonen. I sine memoarer skriver hun at hun nektet å delta i angrep blant annet på sine lærere, og at hun forlot rødegardistene etter kort tid fordi de var så voldelige.
Den feilslåtte kampanjen det store spranget fremad fikk foreldrene til å bli kritiske til Mao Zedongs lederskap. De ble skyteskive under kulturrevolusjonen, som de fleste høyt rangerte partifolk. De ble offentlig ydmyket av Maos tilhengere; de måtte bære plakater rundt halsen, knele i grusen og stå utendørs i regnvær - og så fengslet. Hos faren satte det fysiske og mentale spor. Karrierene ble ødelagt; de måtte forlate hjemmet.
Før foreldrene ble rammet hadde Chang støttet Mao helhjertet og klandret seg selv for øyeblikk med tvil. Men før Mao døde hadde hun mistet all respekt for ham.

Engelskstudier

Under kulturrevolusjonen ble utdanningssystemet hardt rammet, og Chang var i flere år bonde, barfotlege, stålarbeider og elektriker. Da universitetene etterhvert gjenåpnet fikk hun plass ved universitetet i Sichuan der hun studerte engelsk, og ble senere assisterende dosent der. Etter Maos død tok hun en eksamen som kvalifiserte henne til utenlandsstudier, og så snart hennes far var blitt politisk rehabilitert, kunne hun dra.

I England

Chang kom i 1978 til Storbritannia på statsstipend, og bodde først i Soho i London. Senere flyttet hin til Yorkshire og studerte lingvistikk ved University of York, og tok doktorgrad i dette i 1982. I 1986 utga hun og Jon Halliday Mme Sun Yat-sen (Soong Ching-ling). Hun er æresdoktor ved University of Buckingham, University of York, University of Warwick ogOpen University, og underviste en tid ved School of Oriental and African Studies i London, til hun i 1990-årene la undervisningen til side for å konsenterer seg om forfatterskapet sitt.
CIENS

CIENS – Forskningssenter for miljø og samfunn (Oslo Centre for Interdisiplinary Environmental and Social Research) er et strategisk forskningssamarbeid mellom selvstendige forskningsinstitutter og Universitetet i Oslo. Senteret er basert på felles faglige strategier og forskningsprogram, samarbeid om forsknings- og formidlingsoppgaver og samlokalisering av rundt 500 personer i Forskningsparken på Blindern i Oslo.
I 2013 åpnet CIENS toppsenter i CIENS-bygget. Det skal være en faglig og sosial møteplass for CIENS og deres nettverk og samarbeidspartnere.
Nærøy (sogn)

Nærøy er et sogn i Nærøy kommune i Ytre Namdalen i Trøndelag. Nærøy sogn grenser til Vikna sogn i vest og Kolvereid sogn i øst, og i sjøen i sør til Fosnes sogn. De tilhører alle Namdal prosti. Nærøya har fra gammelt av vært kirkested og markedsplass i Ytre Namdalen. Lundring ble bestemt som kirkested etter at kirken på Nærøya brant. Det er også kapell på Steine og Torstad. Den 1. januar 2017 hadde Nærøy sogn (som også er et delområde i Nærøy kommune) 1 622 innbyggere.
Sognet omfatter bygdelagene fra Svinstien på Kvingra i nord, Ottersøya, Marøya og Nærøya ved Nærøysundet, fastlandet inn mot Rotvikvatnet, og en halvøy og en rekke øyer, holmer og skjær som omkranser Arnøyfjorden og strekker seg ut i Folda i sør. I alt ca. 134 km², hvorav 75 km² fastland og 59 km² øyer. På det lengste 24 km nord–sør og 26 km øst–vest. Det er 26 små innsjøer og en del skog, mest på fastlandet. Berggrunnen er mest gneis med granitt. Knausene rager høyest på Kvingra med 328 moh.
Bebyggelsen ligger for det meste spredt på lave myrstrekninger ved sjøen. Mange steder er velegnet for jordbruk. Dessuten har Ottersøya vært et viktig handels-, ferge- og industristed med sildoljefabrikker, senere maritim industri; mens Abelvær ut mot Folda har vært et viktig handels- og fiskeindustristed med hermetikkfabrikk og annet. Varøya på fastlandet har vært skolested og regnet som sentrum for Indre Nærøy. Val landbruksskole har vært drevet av private så vel som offentlige eiere på Lilleval i Nærøy siden 1916.
Nærøy var hovedsogn i det daværende Nærøy prestegjeld, opprinnelig hele Ytre Namdalen, som i 1797 ble delt, slik at den østre delen ble det nye Kolvereid prestegjeld. I 1914 ble også Vikna utskilt fra Nærøy som eget prestegjeld. Etter 2004 ble prestegjeldene avviklet og sognene direkte underlagt prostiene. Nærøy prosti med 10 000 innbyggere var Norges minste prosti før det ble innlemmet i Namdal prosti i 2015. Prosten hadde sete på Dalen prestegård i Nærøy sogn.
Med formannskapslovene av 1837 ble det daværende Nærøy prestegjeld opprettet som eget formannskapsdistrikt (kommune). Vikna ble utskilt fra Nærøy som egen kommune i 1869. Kommuneadministrasjon og sparebank for Nærøy lå på Varøya. I 1964 ble Nærøy, Kolvereid, Foldereid og Gravvik kommuner (som alle tilhørte Kolvereid prestegjeld) slått sammen til den nye Nærøy kommune med administrasjon på Kolvereid.
Satrap

Satrap (Gresk σατράπης satrápēs, fra gammelpersisk xšaθrapā(van), dvs «beskytter av landet») var navnet som ble gitt til guvernørene i provinsene i de antikke persiske Akamenide- og Sassanideimperiene.
Da Kyros den store hadde kontroll over verdens første imperium, organiserte han sine erobrede territorier i provinser, styrt av klientkonger. I persisk kultur var konseptet om kongedømme udelelig fra guddommelighet. Guddommelig autoritet ga kongen guddommelige rettigheter. De tyve satrapene som Kyros etablerte var ikke konger, men stedfortredere som styrte i kongens navn. Dareios I gav satrapene en fast organisering og økte deres antall til 23 og fastsatte deres årlige skatt (Behistun-inskripsjonen).
Satrapen var leder av administrasjonen av sin provins og omgav seg med et hoff som var kongelig i alt annet enn navnet, han samlet inn skatter og kontrollerte de lokal tjenestemennene og de underliggende stammene og byene. Han var også øverste dommer av provinsen som alle sivile og kriminelle saker kunne bringes fram for hans «stol» (Nehemja 3,7). Han var ansvarlig for sikkerheten på veiene (jf. Xenofon), og måtte slå ned bander og opprør. Han ble assistert av et råd av persere, der også provinsielle var representert, og var kontrollert av en kongelig sekretær og av utsendinger av kongen, særlig «kongens øye» som gjorde årlige inspeksjoner.
Der var begrensninger på makten til satrapene. Ved siden av hans sekreterielle nedskrivelser var hans finansielle tjenestemann (gammelpersisk ganzabara) og generalen av den regulære hæren i hans provins og av festningene uavhengige av ham og rapporterte personlig periodisk til sjahen. Men satrapen hadde lov til å holde personlige tropper (senere mest greske leiesoldater). De store provinsene var delt inn i mange små distrikter der guvernørene også ble kalt satraper og (av greske forfattere)  hyparchs (viseregenter). Utdelingen av store satrapier ble forandret av og til, og ofte ble to av dem gitt til samme mann. Når den sentrale autoriteten i imperiet ble svekket, var satrapen praktisk talt uavhengig, særlig etter at det ble vanlig å utrope ham som general over hæren i området, i motsetning til tidligere regler. «Når hans styre ble eneveldig, kunne ikke trusselen mot den sentrale autoriteten lenger ignoreres» (Olmstead). Opprør blant satrapene ble vanlig fra midten av det 5.århundret. Dareios I slet med utbredte opprør blant satrapene og under Artaxerxes II skjedde det at store deler av Lilleasia og Syria var i åpent opprør.
De siste opprørene ble slått ned av Artaxerxes III. Satrap-administrasjonen ble gjenopptatt av Aleksander og hans etterfølgere, særlig i seleukidenes imperium, hvor satrapene vanligvis ble kalt assirategus, men deres provinser var mye mindre enn under perserne.
Kullgruvedrift

Kullgruvedrift er utvinning eller fjerning av kull fra jorden ved gruvedrift. Når kull brukes til drivstoff ved elektrisitetsproduksjon, kalles det steaming eller termisk kull. Kull som brukes til å fremstille koks for stålproduksjon kalles coking eller metallurgisk kull.

Historikk

Den eldste dypgruven som har vært i kontinuerlig drift i Storbritannia, og antagelig i verden, er Tower Colliery i nordlige del av South Wales Valleys i South Wales coalfield. Dette kullbruddet ble startet i 1805 og ved slutten av 1900-tallet ble det kjøpt av gruvearbeiderne for å unngå stengning. Tower Colliery ble endelig stengt den 25. januar 2008.
Første kullgruvedrift i USA begynte i 1748 i Midlothian, nær Richmond i Virginia.
Fra 1880-tallet ble maskiner anvendt til å skjære ut kullet (før det ble kull driftet for hand med hakke og spade.) 
Fra 1912 var dagbrudd en driftsmetode med dampdrevne bulldosere.
Hans Hermann von Katte

Liv

På farssiden stammet Hans Hermann von Katte stammet fra en aristokratigodseierslekt fra Wust i Altmark. Faren, Hans Heinrich von Katte (1681–1741), var en av kong Fredrik Vilhelm I av Preussens mest aktede kyrassér og ble senere generalfeltmarskalk. Moren, Dorothee Sophia von Wartensleben (1684–1707), var datter av den aktete generalfeltmarskalk Alexander Hermann von Wartensleben. Etter morens død vokste Katte opp hos slektninger i Deventer, i Berlin og i Wust. 
Fra 1717 til 1721 studerte Katte noen semestre i Königsberg og Utrecht, blant annet  fransk og juss, og foretok deretter en lengre dannelsesreise. 
I 1724 gikk han inn i Kürassierregiment Gens d’armes, der han i 1729 ble utnevnt til løytnant, og året etter til  Premierleutnant. Sammen med faren ble han i 1728 slått til ridder av Johanniter-ordenen.

Vennskapet med Fredrik II

Det er ikke kjent når Katte og prins Fredrik første gang møttes, men de ble øyensynlig raskt nære venner da de i 1729 tok privattimer i matematikk og mekanikk sammen. Begge var interessert i fløytespill og poesi. Prins Fredrik så opp til sin åtte år eldre og verdensvante venn, og våren 1730 avslørte han en plan om å flykte fra sin strenge far, «soldatkongen» Fredrik Vilhelm I. Von Katte forsøkte etter eget utsagn først å snakke ham fra det, men gav til sist sin støtte. Også Fredriks pasje, Keith, var innforstått med planene, men han lyktes å ta seg over til England etter først å ha varslet prinsen om at planen var avslørt. Fredrik ble snart tatt til fange. Et kompromitterende brev avslørte at Katte var kjent med Fredriks planer, og snart ble også han fengslet.

Henrettelsen

Begge ble stilt for krigsrett i Schloss Köpenick. Retten fant Katte skyldig i desertering og dømte ham til fengsel på livstid, men erklærte at de ikke hadde myndighet til å dømme kronprinsen. Kongen skjerpet dommen over Katte til dødsstraff, sannsynligvis fordi han ønsket å statuere et eksempel overfor adelsfamilier i  Magdeburg og Altmark som han mente viste tendenser til frondevirksomhet. Kongen kan også ha vært av den oppfatning at Katte hadde forført Fredrik, og ønsket å straffe ham for de feminine tendensene han avskydde så inderlig hos sønnen.
Katte ble halshugget på festningen Küstrin og kongen tvang kronprins Fredrik til å overvære henrettelsen fra et festningsvindu. Fredrik, som sannsynligvis falt bevisstløs om rett før sverdet falt, var dypt deprimert i tre dager og nevnte senere knapt Katte med et ord. 
Kattes levninger hviler i krypten til kirken i Wust.

Ettermæle

I Hans Hermann von Kattes siste brev til sin far uttrykte han en dypfølt gudstro og hans siste ord før henrettelsen var «Herre Jesus Kristus...» 
I samtidens nedtegnelser om von Katte framstilles han på ulik måte. Kronprins Fredriks søster, Wilhelmina, beskrev ham som gretten og mutt, men kjekk og med tykke øyenbryn. Andre beskrev ham som meget kjekk, og ryktet sa han var en skjørtejeger. 
Vennskapet mellom von Katte og kronprinsen og det tragiske endeliktet har gitt inspirasjon til en rekke romaner, teaterstykker og filmer som i varierende grad vektlegger ryktene om et homoseksuelt forhold mellom de to.
De Havilland DH 80 Puss Moth

Utviklingen av flyet

Da prototypen av DH 80 fløy første gang i september 1929 hadde ennå ikke flyet fått sitt navn. Det var konstruert med tanke på det blomstrende private marked på De britiske øyer som nå etterhvert bokstavelig talt hadde fått luft under vingene. Det var strømlinjeformet, bygget helt av tre, spanter med finerkledning, og det var utstyrt med den nye de Havilland Gipsy III inverted rekkemotor  som gav uhindret sikt forover, i motsetning til den tidligere Gipsy II hvor sylindertoppen stengte for pilotens utsikt fremover.
Etter at prototypen var testet, ble flyets konstruksjon endret slik at flykroppen nå ble bygget opp av stålrør og kledd med duk. Den fikk nå betegnelsen DH.80A Puss Moth.  Det første flyet som ble produsert fløy i mars 1930  og sendt på en salgsturne til Australia og New Zealand 
de Havilland fikk god respons på salgsfremstøtet, og snart ble ordreboken fylt opp. Etter tre års produksjon var det blitt bygget 259 i England og ytterligere 25 hos de Havilland Canada. Det fleste ble utstyrt med 130 hk  de Havilland Gipsy Major, en moter som gav  en noe bedre ytelse enn Gipsy III.
De fleste DH.80A ble benyttet som privatfly, selv om mange også ble benyttet av kommersielle aktører, både som passasjer- og postfly. Normalt var det plass til to passasjerer, dog meg en meget trang benplass.
de Havilland gikk nå over til å bygge DH.85 Leopard Moth som en erstatter for Puss Moth. Dette hadde skrog av tre og var både billigere å bygge, det var lettere, og fikk en noe bedre ytelse ut av den samme Major motor.
Under andre verdenskrig ble alle privatefly rekvirert for RAF og tatt i bruk som kommunikasjons- sambandsfly, eller treningsfly.
Chief Joseph-demningen

Chief Joseph-demningen er en vannkraftdam som ligger i Columbia River i staten Washington i USA, 877 km fra elvemunningen og 2,4 km ovenfor byen Bridgeport i Washington. Den ligger ikke langt nedenfor Grand Coulee-demningen, og er etter denne USAs nest største vannkraftverk med en installert effekt på 2 620 MW. 
Dammen demmer opp innsjøen Rufus Woods Lake som er 82 km lang. Demningen er 75 meter høy og 1 817 meter lang. Dammen kan ikke lagre særlige mengder vann, det er vannet som slippes fra Grand Coulee som når demningen som driver elvekraftverket. Anlegget var ferdig i 1958 og hadde videre ferdigstilte byggetrinn i 1973 og 1979. Kraftverket vedlikeholdes av Hæren, og det stopper enhver videre vandring av laks i elven.
Demningen er oppkalt etter indianerhøvdingen Chief Joseph av stammen Nez Perce.
Hospital Rafael Ángel Calderón Guardia

Hospital Rafael Ángel Calderón Guardia, også kjent som Hospital Calderón Guardia er et statlig sykehus i Costa Ricas hovedstad San José. Det befinner seg i bydelen Aranjuez nordøst i byen, mellom Avenida 17 og 19, og Calle 7 og 9. Det er et av de største og viktigste sykehusa i landet, og tilhører Caja Costarricense de Seguridad Social, den costaricanske folketrygdekassa.
Sykehuset ble åpna i 1943 under navnet Policlínico del Seguro Social. Dagens navn er til minne om Rafael Ángel Calderón Guardia, grunnleggeren av Costa Ricas folketrygd.
Dag Sele

Politiske verv

Dag Sele var kommunestyremedlem i Bø kommune i perioden 1999–2014. Tre av disse periodene var han formannskapsmedlem, og fra 2011 var han varaordfører i kommunen. Fra 2009–2017 var Sele 2. vararepresentant på Stortinget. Fra 2010–2015 var han fylkesleder i Telemark KrF. Siden 2013 har Sele vært medlem i sentralstyret til KrF. 17. februar 2018 ble Dag Sele valgt til fylkesleder i Hordaland KrF.
MF «Fedjefjord»

Skipet

MF «Fedjefjord» var byggnummer 496 ved det spanske verftet Astilleros Zamaccona i Bilbao. Ved overlevering var tonnasjen 2 332 bruttoregistertonn, 1 088 nettoregistertonn, og lasteevnen var 3 858 dødvekttonn. Hovedmaskinen er to dieselmotor. Oppgitt ytelse er 2 136 kW.
Hypoksi

Varianter

Man skiller mellom iskemi, cyanose og anoksi. Surstoffmangel blir ofte betegnet som iskemi når tilstanden skyldes tette blodårer, som ved angina pectoris eller hjerteinfarkt. Cyanose er surstoffmangel der det finnes mye oksygenfattig hemoglobin, som ser blåere ut igjennom huden. Ved episoder med fullstendig bortfall av oksygentilførsel, bruker man gjerne betegnelsen anoksi.

Årsaker

Hypoksi kan forårsakes av lavt lufttrykk, lite oksygen i lufta, trange luftveier, svak lungefunksjon, eksempelvis hos pasienter med kronisk obstruktiv lungesykdom (KOLS), spesielt emfysem. Det kan også oppstå som følge av sirkulasjonsforstyrrelser, for eksempel av ulike hjertefeil.
Ved flyging over ca. 10 000 fot uten trykkabin eller tilførsel av oksygen, kan surstoffmangelen bli et problem. I vanlig luft er kun ca 20 % oksygen. Over 20 000 fot kan bevisstløshet inntre hurtig. Derfor er det viktig å få på seg surstoffmaske hurtig dersom trykket faller i en flykabin. Dette er bakgrunnen for at man ifølge sikkerhetsinformasjonen i rutefly skal ta på egen maske før man hjelper andre dersom masken faller ned. Fallskjermhoppere blir vanligvis fløyet opp til 12 000 fot der de hopper ut og starter fallet, siden de da er så kort tid over 10 000 fot at det ikke blir nevneverdig hypoksi av det.
Det er også mulig å oppleve hypoksi i trykkammer.

Symptomer

Redusert konsentrasjonsevne kan være et symptom på hypoksi. Pasienten kan også bli mer likeglad og ikke innse behovet for å ta tak i alvorlige problemer. Helt enkle regnestykker kan bli umulig å løse. Synsfeltet blir innsnevret. Fargesynet blir dårligere. Etterhvert kan man besvime. Dersom pasienten blir tilført 100 % surstoff reverseres symptomene hurtig.
Tåkeluren (NTNU)

Tåkeluren er et studentkor som tilhører linjeforeningen Mannhullet på NTNU. Koret ble grunnlagt på 1960-tallet som et seriøst kor, men har senere tatt en annen retning og synger nå mest for å underholde seg selv.
Arne Hurlen i Postgirobygget var medlem av koret mens han studerte ved NTNU.
Koret har tradisjonelt deltatt på UKA i Trondheim, UKEN i Bergen, UKA i Ås og Uga i Kristiansand. Det har i tillegg tradisjonelt deltatt som eneste kor på den årlige studentorkesterfestivalen SMASH. I 2007 opptrådte det for kronprins Haakon.
Giuseppe Crespi

De syv sakramenter

En anerkjent serie av lerretsmalerier er «De syv sakramenter» som ble malt rundt 1712 og som nå henger i Gemäldegalerie Alte Meister i Dresden. De ble opprinnelig utført for kardinal Pietro Ottoboni i Roma, og etter hans død ble de overlevert til kurfyrsten av Sachsen. Disse imponerende verker er malt med et løst penselstrøk, men opprettholder likevel en nøktern fromhet. De er malt ved bruk av hieratiske symboler som helgener og putti, der det benyttes vanlige folk til å illustrere sakramental aktivitet.