google/wiki40b huggingface dataset:
Øst-Finnmark

Øst-Finnmark er et distrikt i den østlige delen av Finnmark fylke, mellom Sværholthalvøya i vest og riksgrensen mot Russland i øst, som omfatter områdene tilknyttet Laksefjorden, Nordkynhalvøya, Tanafjorden, Varangerhalvøya og Varangerfjorden. Øst-Finnmark dekker et areal på 18 750,37 km² med til sammen 28 145 innbyggere (1. januar 2015), fordelt på de ni kommunene Berlevåg, Båtsfjord, Gamvik, Lebesby, Nesseby, Sør-Varanger, Tana, Vadsø og Vardø. De tre byene i området er Vardø, Vadsø og Kirkenes. Vadsø er Finnmark fylkeskommunes administrasjonssenter.
Øst-Finnmark inngår i Tiltakssonen for Finnmark og Nord-Troms som omfattes av særlig gunstige distriktspolitiske bestemmelser.

Kommuneinndelingshistorikk

I 1838 ble området inndelt i kommunene Lebesby, Vardø (by og landsogn) og Vadsø (by og landsogn). Av Lebesby ble Tana skilt ut som egen kommune i 1864, og av Tana ble Berlevåg og Gamvik skilt ut som egne kommuner i 1913. I 1869 ble Vardø landsogn egen kommune og fikk senere navnet Båtsfjord. Av Vadsø ble Sør-Varanger skilt ut som egen kommune i 1859, Nesseby i 1864 og Nord-Varanger i 1893. Av Nesseby ble Polmak skilt ut som egen kommune i 1902. I 1964 ble deler av Båtsfjord gjeninnlemmet i Vardø, Nord-Varanger ble gjeninnlemmet i Vadsø, og Polmak ble innlemmet i Tana kommune.

Byer

Vardø fikk bystatus som kjøpstad i 1789, Vadsø i 1833. Kirkenes fikk bystatus av kommunen i 1998.

Stortingsvalgene 1906-1918

Østfinmarken var 2. valgkrets i Finmarkens amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Østfinmarken valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Østfinmarken bestod av herredene Karasjok, Lebesby, Tanen/Tana, Næsseby, Polmak, Nordvaranger, Sydvaranger/Sør-Varanger, Gamvik fra 1915, Berlevåg fra 1915 og Vardø herred med rundt 13 000 innbyggere og 6 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Omura Sumitada

Omura Sumitada (født 1533, død 1587) var den første japanske føydalherre (daimyo) som konverterte til kristendommen. Han mottok katolsk dåp i 1563 og tok døpenavnet Bartolomeu. Siden 1551 hadde han vært Omura-familiens overhode og dermed herre over den daværende provins Hizen (nå Nagasaki) på Kyushu.
Den var en av Sumitadas vasaller, Nagasaki Sumikage, som åpnet døren for portugisisk handel og misjon i Nagasaki-området. Sumitada styrket sin stilling ved å inngå avtaler med jesuittmisjonærene og de portugisiske handelsfolkene som seilte på Japan. I 1562 gav han jesuittene konsesjoner i sin havn Yokoseura; til gjengjeld valgte portugiserne å la det årlige handelsskipet fra hjemlandet seile til den havnen.
I mai 1563 lot Omura og 24 av hans vasaller (deriblant Sumikage) seg døpe i Yokoseura, som året før var blitt anløpt av portugisernes årlige handelsskip. Etter sin dåp vendte Sumikage tilbake til Nagasaki. Omura Sumitadas dåp innebar at alle som bodde i hans domener måtte konvertere til kristendommen.
Men allerede senere samme år etter ble Yokoseura ødelagt. Portugiserhandelen konsentrerte seg da om havnene Fukuda og Nagasaki.
Den 9. juni 1580 avstod Sumitada «for all fremtid» Nagasaki til jesuittene. Dette var noe han hadde avtalt med jesuittenes stedlige leder Alessandro Valignano, og hensikten var å forebygge at den nå katolske byen Nagasaki senere skulle falle under en ikke-katolsk daimyo hvis makt var sterkt tiltakende på Kyushu. Slik gikk det til at byen i en kort periode var en jesuittisk koloni der denne presteordenen hadde kontroll med administrative og militære anliggender.
Men denne ordningen ble irrelevant allerede i 1584 ga Shimazu-familien grep kontrollen, og i 1587, samme år som Sumitada døde, ble avtalen annullert av Toyotomi Hideyoshi nedkjempet Shimazu-familien.
Take This Hammer

«Take This Hammer» (eller «Nine Pound Hammer») er en folkevise fra USA. Teksten handler om en mann som eier en feisel som kan brukes og misbrukes. Hartvig Kirans norske oversettelse er gjengitt i boka Tom Duley og andre viser (1962).
Parepilysta

Utseende

Middelsstore, avlange, litt blanke, mørkbrunaktige trebukker, gjerne med gule flekker eller streker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er omtrent rektangulært sett ovenfra, uten tenner på sidene. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover, gjerne kraftig punkterte.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Myanmar i vest til Ny-Guinea i øst, med mange arter på Filippinene.
Vehilius

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20-30 millimeter), brune smygere, oftest med små, hvite flekker, ofte med lyse striper langs vingenes lengdeårer. Grunnfargen varierer fra rødbrun til gråbrun. Undersiden er vanligvis noe lysere enn oversiden, særlig på bakvingene. Artene er regnet som vanskelige å skille fra hverandre.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Sunde Idrettslag

Håndball

Klubbfargene er gul og svart på hjemmedrakten og svart på bortedrakten. Hjemmekampene spilles i Kvernevikhallen. A-laget blir i sesongen 2013/14 trent av Morten Skogen og de spiller i 5. divisjon.

Fotball

Klubbfargene er gul og svart på hjemmedrakten og svart på bortedrakten. Hjemmekampene spilles på Kvernevik kunstgrasbane, på folkemunne kalt Santiago Kvernabeu. A-laget blir i sesongen 2014 trent av Torfinn Randeberg (hovedtrener), Geir Ivar Hauge og Hans Jakob Hornseth og spiller i 5. divisjon.
Fierljeppen

Fierljeppen (vestfrisisk av fier = langt, og ljeppen = hoppe), også kalt polsstokverspringen er en tradisjonell sport blant vestfriserne i den nederlandske provinsen Friesland. Sporten er også populær i Utrecht. 
Sporten består i å hoppe så langt som mulig over en elv eller et vann, med hjelp av en stokk (polsstok). Stokken er mellom åtte og 13 meter lang, og utøveren tar tilløp, hopper opp på stokken, og klatrer så høyt han kan mens stokken faller ned på andre siden, som typisk er elvebredden på andre siden av elven. Før landing kan han også hoppe ut fra stokken for å komme lengst mulig.
Naturlig drepercelle

En naturlig drepercelle eller NK-celle (fra engelsk: natural killer cell) er en cytotoksisk lymfocytt som er viktig i det medfødte immunforsvaret. NK-celler er en stor del av førstelinjeforsvaret mot virusinfiserte celler og angriper kreftceller, og er i funksjon omtrent tre dager etter infeksjonen oppstår. Vanligvis gjenkjenner de naturlige drepercellene vevstypeantigener (MHC) som uttrykkes på celleoverflaten til infiserte celler, og dette gjør at lytiske og apoptotiske cytokiner slippes ut. Naturlige dreperceller er imidlertid særegne ved at de kan gjenkjenne stresset selv eller endret selv i fravær av antigen og MHC, og dette gir en raskere immunreaksjon. De ble kalt naturlige dreperceller siden de ikke må aktiveres før de kan drepe celler som mangler MHC-1.
Naturlige dreperceller er store granulære lymfocytter og er den tredje celletypen som differensieres fra den felles lymfoide progenitorcellen, de andre to er B-cellen og T-cellen. De differensieres og modnes i benmargen og lymfatisk vev som lymfeknuter, milt, tonsiller og brissel, og deretter går de inn i blodomløpet. Naturlige dreperceller skiller seg fra naturlige T-dreperceller (NKT-celle) fenotypisk, opprinnelsessted og effektorfunkjoner; NKT-celler kan aktivere NK-celler ved å skille ut interferon gamma, og naturlige dreperceller kan ikke uttrykke reseptorproteinene T-cellereseptor, CD3 eller B-celle-overflateimmunglobuliner. De kan imidlertid uttrykke overflatemarkørene CD16 (FcγRIII) og CD56 i mennesker. Inntil 80 % av menneskets naturlige dreperceller kan også uttrykke CD8.
Ny forskning har oppdaget av naturlige dreperceller har aktiverende og hemmende NK-cellereseptorer som er viktige for å regulere selvtoleranse og opprettholde NK-cellekativitet. Naturlige dreperceller er også med i det ervervede forsvaret ettersom de har evnen til å tilpasse det omliggende området og hjelpe til i den antigenspesifikke immunologiske hukommelsen, noe som er viktig for å kunne utvikle en sekundærespons mot samme antigen. At naturlige dreperceller både kan virke på medfødt og ervervet forsvar er viktig når det forskes på å benytte naturlige dreperceller til eventuell kreftbehandling.
Separering

Separering er en prosess der stoffer skilles fra hverandre ved bruk av fysiske eller kjemiske teknikker.

Biologi og landbruk

Separering av melk skiller ut fløten ved hjelp av en melkeseparator, som er en type sentrifuge. Ved bruk av moderne sentrifuger ligger fettprosenten i den gjenværende skummetmelken på ca. 0,05 %. Blodprøver separeres i en sentrifuge slik at serum og blodlegemer skilles og blodet ikke koagulerer. Videre kan proteiner separeres fra andre stoffer i blodet ved bruk av elektroforese. Avansert isolering og separering av biologiske stoffer er nyttig som verktøy innen mikrobiologisk forskning. Bruk av Ugelstad-kuler, små plastkuler med nøyaktig størrelse, muliggjør separering ved hjelp av magnetisme, og brukes innen medisinsk forskning.

Kjemi

Separering innen kjemi er prosessen å skille to stoffer som i utgangspunktet er blandet, fra hverandre. Ofte er målet med separeringen å skille stoffene fysisk uten å påvirke de kjemiske egenskapene til stoffet. Det finnes en rekke teknikker, bl.a. sentrifugering, kromatografi, krystallisering, destillering, fordamping, tørking, elektrostatisk separasjon, frysing, magnetisk separasjon, eller bunnfelling der man fjerner det som synker eller flyter opp på toppen.
Olje fra norsk sokkel kan inneholde 30 % vann. Vannet fjernes gjennom  bunnfelling, at man lar vannet synke ned og oljen stige opp. Små vanndråper går sakte ned, men separeringen kan gjøres raskere ved bruk av kjemikalier eller elektriske felter, og slik redusere størrelsen på lagringstankene som brukes i prosessen.

Vann og avløp

Innen vann og avløp brukes ordet separering om å skille overvann og spillvann. Overvann, fra taknedløp, utvendige sluker og drenering, legges i egne rør adskilt fra spillvann, som er vann som kommer inne fra bygninger. Målet med separering er å sikre at forurenset vann ikke blander seg med overvann slik at overvannet kan slippes ut i naturen uten omfattende transport og rensing.
Kommunen setter vanligvis krav til innholdet i vann som slippes inn på kommunalt ledningsanlegg for å unngå forurensning og driftsproblemer i transportsystem og renseanlegg. Avløpsvann fra storkjøkken og næringsmiddelindustri må gå gjennom en fettavskiller, og avløpsvann fra for eksempel bilverksteder må gå gjennom en oljeutskiller. Disse typene av utskillere er tanker der det forurensede vannet må ha en viss oppholdstid. Det skjer da en gravimetrisk separering der lette stoffer som fett og olje, flytter opp, mens rent vann synker. Oljeutskillere har i tillegg ofte et koalesensfilter der dannes større oljedråper som er lettere å skille ut.
Flygesand

Flygesand er svært små og lette sandkorn, ned mot grensen av hva som er mulig for naturen å lage. Sanden blir flyttet av vinden, og når det faller ned legger det seg ofte som sanddyner, eller sandbanker.
Sand oppstår ved at steiner gnisser mot hverandre på grunn av temperatur- eller vannbevegelser. Sandkorn kan gnage hverandre til stadig mindre størrelse til prosessen stopper opp fordi kornene er for lette til å kunne påvirke hverandre lengre. Hvis de blir liggende der vinden kan berøre dem, kan de fyke langt. Kornene er lette nok til at de følger med oppgående luftstrømmer. Sand fra Saharaørkenen har nådd ut til midten av Atlanterhavet i synlige mengder. Skyen av flygesand på bildet fra 26. februar 2000 nådde nordøstkysten av Sør-Amerika i mars samme år.
Bare ved å gå gjennom et område med flygesand, vil der dannes en støvsky. På vindstille dager står dette «sporet» i opptil en halvtime etterpå.
Flygesand kan gjøre skade på hus og dyrket mark, og ofte kan man binde sanden sammen ved å plante gress eller trær. I Norge finnes flygesand blant annet i Røros og Finnmark, samt på kysten av Lista, Jæren og i Møre og Romsdal.
Cervecerías Barú-Panamá

Cervecerías Barú-Panamá er et panamansk bryggeri. Det blei grunnlagt som et lokalt bryggeri i Chiriquí og åpna sin første fabrikk 27. juni 1959 i byen David. Det første ølmerket bryggeriet lanserte, var Cristal, etterfulgt av Panamá seks måneder seinere. I oktober 2002 ble bryggeriet kjøpt av Heineken og Florida Ice & Farm Company.
Here document

Et here document, også kalt heredoc, er innen informasjonsteknologien navnet på en literal i en datafil eller innmatingsstrøm i en kildekodefil som behandles som om den er en separat datafil. Begrepet brukes også om multilinje strengliteraler med en lignende syntaks, og som bevarer linjeskiftene og andre tomrom i teksten
Here documents har sin opprinnelse i Unix-skall, og blir blant annet funnet i Bourne Shell, C shell, tcsh, KornShell, bash og Z shell. De finnes også i flere høynivåspråk, deriblant Perl (med en syntaks som er hentet fra Unix-skall) og språk som er påvirket av Perl, slik som PHP og Ruby. Andre høynivåspråk som Python og Tcl har andre og lignende fasiliteter for strenger over flere linjer.
Suzanne Reuter

Biografi

Reuter søkte om studieplass ved teaterskolen allerede som 17-åring, men kom ikke inn. En periode arbeidet hun med utviklingshemmede, som hjemmehjelp og restauranthjelper. Da hun var 24 år tok hun en nytt opptaksprøve til teaterskolen og hun inn. Etter en treårig utdannelse ved Scenskolan i Göteborg 1976–1979 kom hun til Östgötateatern i Norrköping før hun ble engasjert ved TV-teaterensemblet. 
Hun debuterte i komedieserien Skyll inte på mig i 1978 med blant annet Magnus Härenstam og Brasse Brännström. Hennes komiske begavelse ble oppdaget allerede i begynnelsen av 1980-tallet da hun opptrådte med sketsjer i TV-program som Razzel, Nöjesmassakern og senere Nöjeskompaniet.
Hennes første større filmrolle var i Kjell Sundvalls debutfilm Lyckans ost fra 1983. 
For det brede svenske publikummet ble Suzanne velkjent gjennom humorserien Lorry 1992 og 1995. Rollen som rederdatteren Renate Dahlén i den populære såpeserien Rederiet hjalp til å etablere Suzanne Reuter enda mer hos det svenske folket. Riktig folkekjær ble hun gjennom TV-serien Svensson Svensson 1994 og 1996. Nyinnspilte episoder av denne serien ble vist i 2007. 
Reuter har også hatt suksesser på teaterscenen. Hun har arbeidet både på Dramaten og på Stockholms ulike private teaterscener. Hun har hatt fremtredende roller i flere farser med blant annet Robert Gustafsson: her kan nevnes kassasuksesser som Hotelliggaren på Chinateatern, Maken till fruar på Oscars og musikalen Rivierans guldgossar på Cirkus. Hun ble belønnet med Guldmasken for sin rolleprestasjon i sceneversjonen av Svensson Svensson 1999 og fikk Svenska Dagbladets Poppepris 2000 for sin følelse for humor og timing ved avlevering av replikker.
Reuter giftet seg i 1987 med Tomas Pontén, som hun skiltes fra i 2000. I 2004 gikk Reuter ut offentlig med att hun er tørrlagt alkoholiker.
Zizhi Tongjian

Zizhi Tongjian (forenklet kinesisk: 资治通鉴, tradisjonell kinesisk: 資治通鑒, pinyin: Zīzhì Tōngjiàn, Wade-Giles: Tzu-chih T'ung-chien oversatt: «Sammenfattet tidsspeil til hjelp i regjeringen») er et kinesisk historieverk av annalistisk karakter.
Det omfatter 294 bind (juan) med rundt tre millioner skrifttegn. Hovedforfatter var Sima Guang, som i stor grad innarbeidet materiale fra tidligere klassiske kinesiske historieverker. Hans verk behandler tidsrommet fra de stridende rikers tid (403 f.Kr.) til slutten av de fem dynastier og ti kongerikers tid (959 e.Kr.) i kronologisk rekkefølge. Verket ble til i tiden fra 1065 til 1084.
Agapanthiini

Utseende

Middelsstore, avlange, grå eller brunaktig trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Oversiden er kledt med korte hår.

Levevis

Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.
Notoceresium

Utseende

Nokså små, avlange, lyst brunlige trebukker. Hodet er litt bredere enn pronotum, med rundet utstående fasettøyne. Antennene er nokså tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er slanke, nokså korte.

Utbredelse

Artene lever i Australia og Ny-Guinea.
90210

90210 er en amerikansk dramaserie for ungdom som gikk på CW Network fra 2008 til 2013. Den ble produsert av CBS Television Studios og utviklet av Rob Thomas, Gabe Sachs og Jeff Judah.
Dette var den tredje serien som sprang ut i fra den lang mer kjente serien Beverly Hills 90210.

Handling

Serien handler om familien Wilson fra Kansas som flytter til Beverly Hills. Familien består av pappa Harry, mamma Debbie, datter Annie (spilt av Shenae Grimes), samt sønnen Dixon, som er adoptert. Harry blir ny rektor ved West Beverly Hills High. Harry spilles for øvrig av Rob Estes, kjent fra Silke og Melrose Place.
Datteren Annie føler seg ikke helt hjemme i sitt nye miljø, men blir snart venner med skolens babe, Naomi. Vennskapsforholdet blir imidlertid satt på prøve da Annie blir sammen med Naomis fram-og-tilbake kjæreste, Ethan. Dixon og Erin Silver, Kelly og Davids halvsøster, blir raskt venner og deretter kjærester. En annen jente i klassen deres, Adrianna, sliter med narkotikaproblemer og blir etter hvert gravid. Hun velger å adoptere bort datteren hun føder i siste episode i sesong 1.

Roller

Jennie Garth, som spilte Kelly Taylor i den originale serien, har en fast gjesterolle som Kelly. Kelly er nå rådgiver ved skolen. Hun og Dylan har fått en sønn sammen, men er ikke lenger kjærester. Shannen Doherty gjør også reprise i rollen sin som Brenda Walsh i enkelte episoder. Brenda er fortsatt aktiv med teater. Mot slutten av sesong 1 kommer også Donna Martin på besøk, fortsatt spilt av Tori Spelling. Donna har fått en datter med David og bor sammen med ham i Japan, men nå har de problemer i ekteskapet.
Bayerische Volkspartei

Bayerische Volkspartei (BVP) var et konservativt politisk parti i Bayern, grunnlagt 1918 av bayerske medlemmer av det katolske sentrumspartiet. Partiet motsatte seg en tysk sentralstat, men ønsket en tysk føderasjon som ga Bayern utstrakt selvstendighet. Partiet oppløste seg selv i 1933, og ble etter den andre verdenskrig erstattet av CSU.

Historie

Grunnleggerne motsatte seg den sentralistiske politikk til Matthias Erzberger som var en tilhenger av Weimarrepublikken. BVP utviklet seg til et selvstendig katolsk folkeparti. Det gikk inn for en tysk føderasjon, men med en stor grad av selvstendighet for Bayern.
BVP var mellom 1919 og 1933 det største partiet i Bayern, og var representert i alle regjeringer. I 1921/1922 og fra 1924 til 1933 hadde de også ministerpresidenten.
Partiet forsøkte å forhindre at SPD fikk noen innflytelse i delstatsparlamentet, og høyrefløyen i partiet ønsket å gjeninnføre monarkiet.
På riksnivå inngikk partiet et valgforbund med det katolske sentrumspartiet og hadde til 1920 også fraksjonsfellesskap. Partiet ble oppløst 4. juli 1933.
Etter annen verdenskrig ble CSU grunnlagt som etterfølger til BVP.
Yutaro Abe

Karriere

Yutaro Abe startet sin profesjonelle karriere i Yokohama F. Marinos i 2002. Han har også spilt for Montedio Yamagata, Tokushima Vortis og Gainare Tottori.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball U-20 2003.
Shigemitsu Sudo

Japans herrelandslag

Shigemitsu Sudo spilte 13 landskamper for Japans herrelandslag.
112. bakke-til-bakke-missilbrigade

112. bakke-til-bakke-missilbrigade (russisk 112-я гвардейская ракетная бригада) er en missilbrigade underlagt 1. stridsvognarmé i Vestre militærdistrikt.  Brigaden er forlagt til Sjuja.

Organisering

Organiseringen av brigaden kan være standard bakke-til-bakke-missilbrigade med Iskander
Benny Moré

Bakgrunn

Han ble født og vokste opp i Santa Isabel de las Lajas, en innlandslandskommune noen få mil nord for Cienfuegos. Allerede i barndommen viste han stor musikalsk begavelse, men siden han kom fra en fattig, farget familie fikk han verken musikalsk eller annen utdannelse. Han lærte heller aldri noter, men mot slutten av sin karriere var det han som arrangerte de ulike musikkstykkene.

Veien mot toppen

På begynnelsen av 1930-tallet kjøpte han seg en akustisk gitar, opptrådte gratis på ulike restauranter i Havanna og livnærte seg på det han fikk i driks. På midten av 1930-tallet dro han til Mexico. Her fikk han seg jobb som sanger i et storband og opptrådte også i en meksikansk film. 
I 1940 dro han tilbake til Havanna, opptrådte i noen radioprogram og fikk fast jobb som vokalist i gruppen Cauto conjunto som ble ledet av Mozo Borgellá. I 1944 kom han i kontakt med Trio Matamoros og jobbet fast sammen med dem, trolig fram til høsten 1945 (eller 1947) da han hoppet av under en turne til Mexico. Da han kom tilbake til Cuba på slutten av 1950-tallet, var han en kjent sangstjerne i Mexico, Panama, Colombia, Brasil og Puerto Rico, men så godt som ukjent på Cuba. Han spilte inn noen singler og spilte sammen med et par forskjellige band mens populariteten hans økte. Det store gjennombruddet kom da han i 1954 etablerte sitt eget storband, Banda Gigante. Fram til sin død i 1963 ledet han storbandet, reiste rundt på Cuba og turnerte i en rekke land i Latin-Amerika.

Sorti

Moré førte et rimelig hardt liv med mange kvinner og store mengder alkohol, og døde av skrumplever i 1963, bare 43 år gammel. 
Hvert år i september arrangeres det en festival i Cienfuegos til hans minne.
Fløyt

Fløyt et seilskip som ble utviklet på slutten av 1500-tallet i Nederland. Fløyten hadde tre master, hvor fokkemasta og stormasta hadde to råseil og mesanmasta hadde latinerseil. Skrogets kvadratiske tverrsnitt og den flate bunnen ga fløyten god kapasitet for bulklast. Fløyten var i tillegg en skipstype som kunne bygges hurtig og bemannes av et relativt begrenset mannskap.
Fløyten hadde en sentral betydning for Nederlands dominans i verdenshandelen på 1600-tallet.
Den koptisk-katolske patriark av Alexandria

Historie

I 1824 ble et patriarkat for de koptiske katolikkene opprettet. Fra før fantes det to «ekte» og to titulære patriarker av Alexandria (gresk-ortodoks, koptisk-ortodoks, melkittisk-katolsk og romersk-katolsk), som fører sin legitimitet tilbake til oldtidens patriarkat av Alexandria. Det koptisk-katolske patriarkatet eksisterte i første omgang bare på papiret, men ble i 1895 gjeninstallert av Leo XIII.