google/wiki40b huggingface dataset:
Anders Fjelstad

Bakgrunn

Fjelstad drev som gårdbruker i Ringsaker. Han var også Norges representant ved det internasjonale landbruksinstituttet i Roma, der han i 1926 var med på å organisere den første verdenskongressen for skogbruk. Hans internasjonale erfaring gjorde at han var aktuell til vervet som utenriksminister i Peder Kolstads regjering i 1931, men Birger Braadland endte til slutt opp med å bli foretrukket fremfor Fjelstad.
Fjelstad var også aktiv i Fedrelandslaget, og satt i organisasjonens råds- og landsstyrer på 1920-tallet.

Virke under Andre verdenskrig

Ved det tyske angrepet på Norge i 1940 befant Fjelstad seg i Frankrike som landbruksutsending. I det siste statsrådet før regjeringen Nygaardsvold forlot Norge ble det vedtatt å utvide den slik at alle stortingspartiene fikk plass, og Fjelstad ble valgt til å representere Bondepartiet som konsultativ statsråd. Han sluttet seg til eksilregjeringen i London den 29. juni, og hadde stillingen frem til 7. oktober 1943. I regjeringen gikk Fjelstad inn for å få utenriksminister Halvdan Koht erstattet samtidig som han tok til orde for en mer selvstendig norsk linje i forholdet til Storbritannia, men var ellers stort sett anonym i regjeringsarbeidet.
I 1945 ble Fjelstad utnevnt til landbruksråd ved ambassaden i Washington, D.C.
Jerseys flagg

Jerseys flagg besto tradisjonelt av et rødt andreaskors på hvit duk. I 1979 bestemte landets parlament at øyas historiske våpenskjold skulle legges til flagget; loven trådte i kraft i 1981. Våpenet bærer tre gule løver i rødt felt og er således identisk med Englands våpen. Våpenet ble i 1290 gitt til bailiffen av Jersey. Bakgrunnen for at Jersey som flagg fører rødt andreaskors er ukjent. Likheten med det irske St.Patricks-korset har fått noen til å anta at Jerseys flagg baserer seg på en mistolkning av gamle nederlandske flaggkart.

Statsflagg og handelsflagg

Jerseys statsflagg er en Blue Ensign med ukronet våpenskjold i flaggets frie ende. I motsetning til naboøya Guernsey har ikke Jersey noe eget handelsflagg. Skip registrert på Jersey benytter rent britisk handelsflagg, Red Ensign.

Viseguvernørens flagg

Viseguvernøren er kronens representant på Man og fører eget flagg etter samme modell som guvernører i britiske besittelser. Det vil si det britiske unionsflagget med koloniens våpenskjold omgitt av en krans i midten.
SND Invest

SND Invest AS er et norsk investeringsselskap som ble etablert som aksjeselskap i 1998 etter tidligere å ha utgjort egenkapitaldivisjonen i SND siden 1993. I 2001 fattet Stortinget et vedtak om å selge SND Invest og statens aksjer i Moxy Trucks AS, Arcus AS og AS Olivin til private aktører. Selskapet var et heleid statsaksjeselskap frem til 2003 da det ble solgt til det nyopprettede private investorselskapet Four Seasons Venture IV for 547 millioner kroner.

Kritikk av salget

Regjeringen fikk i ettertid kritikk for måten salget av SND Invest og selskapets aksjeportefølje ble gjennomført på, og 2. juni 2004 måtte næringsminister Ansgar Gabrielsen møte i en åpen høring i Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité. Kontroll- og konstitusjonskomitéen ba i juni 2004 om Stortingets tilslutning til uttalelsen: Stortinget uttaler at nærings- og handelsministerens håndtering av salget av aksjene i SND Invest AS var kritikkverdig.
Mexicos uavhengighetskrig

Bakgrunn

I 1767 ble de innflytelsesrike jesuittene utvist fra det spanske rike, noe som sterkt preget kolonien. Jesuittene hadde lånt ut penger til kjøpmenn og jordeiere, og den påfølgende gjeldsinndrivelsen var smertelig for store deler av befolkningen.  Motsetningsforholdet mellom «criollos» og «peninsulares», sammen med generell misnøye, skattetrykk og til sist Napoleons inntog i Spania, utløste krigen.

Kampene

Oppdagelsen av en sammensvergelse i flere byer i Bajío-området førte til at presten Miguel Hidalgo i sin grito de la independencia i kirken i Dolores Hidalgo erklærte krig mot Spania, og fikk med seg store menneskemengder. En hær på 80 000 mann gjorde etterhvert store landevinninger og erobret alle byene i den rike, vestre delen av landet. 
Avgjørelsen om ikke å ta Mexico by i 1811 var imidlertid skjebnesvanger, og snart slo de spanske regjeringsstyrkene tilbake og erobret de fleste byene. I den opprørske byen Guanajuato trakk spanjolene lodd om hvem av byens borgere som skulle tortureres og henrettes. Miguel Hidalgo og en rekke opprørsledere ble drept, og hodene ble utstilt til skrekk og advarsel. 
Motstandskampen fortsatte imidlertid i avsidesliggende områder, og i 1813 møttes en riksforsamling i byen Chilpancingo i Guerrero for å bli enige om en grunnlov for den framtidige staten. Her ble blant annet kravet om opphevelse av slaveriet fremmet. Den nye lederen for motstanden var Jose Maria Morelos y Pavon, som ble skutt i Ecatepec i 1815.

Avgjørelsen

Omslaget kom endelig da den spansktro generalen Vicente Guerrero skiftet side, og dermed framtvang en spansk evakuering i 1821.
Contoderopsis

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Filippinene.
Napoleons italienske republikk

Etablering

Republikken ble opprettet da dens forløper, Den cisalpinske republikk endret sin konstitusjon slik at Napoleon kunne bli president, og republikkens navn ble samtidig endret til Den italienske republikk. Den besto hovedsakelig av det samme området som hadde vært Den cisalpinske republikk, nemlig regionene Lombardia og Romagna.

Opphør

Republikken opphørte da Napoleon kronet seg selv til keiser og dermed også omgjorde sitt italienske rike til et italiensk kongedømme, med Napoleon som konge, og Eugène de Beauharnais som visekonge.
Aristobia

Utseende

Middelsstore (10-25 millimeter), kraftige trebukker. Artene i slekten er ganske ulike på farge. Flest arter er brunspraglete, men de kan også være svarte med gule flekker, helt kledt med okergul bestøving, eller ganske mørke. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Det tredje leddet har en dusk av svarte hår. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. 
Noen av artene er alvorlige skadedyr da de borende larvene kan drepe unge trær.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.
Friedrich Wilhelm Priess

Bakgrunn

Priess kom fra en velstående bakgrunn, men var på flukt fra en ett års dom for legemebeskadigelse. Han kom til Norge høsten 1862, sammen med sin 18 år gamle gravide samboer Caroline Schmidt. På båten til Kristiania traff han Simonsen, og de to familiene flyttet senere sammen i Simonsens leilighet i Gunnerus' gate.

Forbrytelsen

De to familiene fikk etter hvert stadig større økonomiske problemer og i den fortvilte situasjonen bestemte Priess og Simonsen seg for å løse disse ved å begå et rovmord. Offeret ble bonden Nils Nilsen Grøte fra Lærdal, som var i Christiania for å selge et større parti røkt laks. Det meste var solgt, slik at han hadde en større mengde kontanter med seg. Priess ga seg ut for å være styrmann på et tysk skip utenfor havnen, og ville ha Grøte ombord for å forhandle om kjøp av et større parti laks. Priess og Simonsen leide en robåt av en båtsmann Andersen, og 10. august 1863 rodde de Grøte ut mot Hovedøya, hvor Priess' skute angivelig skulle ligge. Her ble Grøte skutt, plyndret og dumpet i fjorden ved hjelp av en stor stein de fant på Hovedøya og båtens ankertau. 
Med Grøtes penger flyktet de to med sine familier til København. En uke senere fløt imidlertid Grøtes lik opp og ble funnet, båtsmann Andersen kunne gjenkjenne ankertauet og at det var Priess og Simonsen som hadde leid båten. De to ble da arrestert og ført tilbake til Christiania. Høyesterett dømte dem til døden, uten mulighet for benådning.

I fengselet

I fengselet ble Priess dypt religiøs, og skal ha uttalt i april 1864 at han fortjente straffen og ville ikke ha akseptert en benådning. Simonsen brøt sammen, med Priess skal ha fått ham på bena igjen.
Da deres religiøse omvendelse ble kjent, førte dette til en folkelig sympati for de to dødsdømte.

Henrettelsen

På dagen for henrettelsen, 19. april hadde landets skarpretter Samson Isberg kommet fra sitt hjemsted i Bergen. Imidlertid var den militære vaktkorpset som skulle stå rundt skafottet forsinket, så Priess ble kjørt rundt i området en halv time og vente på sin egen henrettelse før alt var på plass. En tysk prest, Möhne, holdt en kort preken, og mens Priess' hode lå på blokken, ba Möhne «Fader vår», hvor øksen skulle falle før bønnen var fullført. På strofen «forlat oss vår skyld» ble hodet skilt fra kroppen ved et hugg. Liket ble, sammen med liket av Simonsen, først brakt til rettsmedisinsk institutt, og deretter gravlagt på Tøien kolerakirkegård, som lå der hvor Lakkegata skole senere ble anlagt i Lakkegata 79.

Virkning

Henrettelsen av Priess og Simonsen fikk stor offentlig oppmerksomhet og gjorde et sterkt inntrykk på de tilstedeværende. Slik ble dette et vesentlig bidrag til debatten om dødsstraffens berettigelse.
Bjørn Heyerdahl

Biografi

Tormentor ble med Infernus i Gorgoroth i 1996, og deltok som gitarist og låtskriver på de to Gorgoroth-studioalbumene Destroyer (1998) og Incipit Satan (2000).
Etter å ha turnert med bandet i Europa og Sør-Amerika valgte han å forlate bandet i 2002. Han gjorde dog en avskjedsopptreden som live-gitarist på bandets konsert i Bergen i april 2003. I slutten av 2007 oppstod det interne konflikter i Gorgoroth, noe som førte til at Infernus måtte bygge opp igjen bandet fra grunnen av. Tormentor ble i 2008 igjen fast medlem av Gorgoroth.
Tormentor var også en av grunnleggerne av det norske bandet Orcustus. Det selvtitulerte debutalbumet ble gitt ut i 2009.
Videre har han også deltatt i sideprosjektene Desekrator (1998) og Norwegian Evil (2005) – begge prosjekter hvor Infernus også har deltatt. Tormentor spilte også bass på Gaahlskaggs Erotic Funeral.
Takeshi Oki

Karriere

Takeshi Oki startet sin profesjonelle karriere i Fujitsu i 1984.
Han har tidligere vært trener for Ventforet Kofu, Shimizu S-Pulse, Kyoto Sanga FC og FC Gifu.
Leon Levițchi

Bakgrunn

Han var sønn av Diomid Levițchi (eller Leu), prest og lærer, og Zenovia Gârlea, barneskolelærer. Levițchi gikk på ungdomsskole i Tsjernivtsi og Hotin, og tok examen artium i Tsjernivtsi i 1937. Takket være sine gode skolekarakterer ble han belønnet med en reise til Norge.
Fra 1937 til 1941 studerte han ved School of English Studies ved Universitetet i București sin avdeling for filologi og filosofi. Hans hovedfag var engelsk litteratur og språk, og hans hjelpefag var estetikk og litteraturkritikk.

Karriere

Under andre verdenskrig var han oversetter og tolk for det rumenske militæret.
Etter krigen begynte han å undervise i engelsk, først på gymnasnivå og deretter ved Universitetet i București, der han til slutt ble professor. Han gikk av med pensjon i 1980.
Alene, og sammen med Dan Duṭescu, har han oversatt Eminescu sine dikt til engelsk. Sammen med Andrei Bantaș, var Levițchi redaktør for den største engelsk-rumenske papirordboken (over 70.000 oppslagsord). 
Han har oversatt til rumensk bøker av William Shakespeare, Upton Sinclair, Theodore Dreiser, Jerome K. Jerome, Langston Hughes, Jonathan Swift, Richard Brinsley Sheridan, Robert Burns, A. L. Morton, William Stevenson, Christpher Marlowe, Robert Greene, Thomas Dekker, Philip Massinger, Ralph Waldo Emerson, Robert Browning, Philip Gosse m.fl. Han har oversatt til engelsk fra rumensk bøker av Mihai Eminescu, George Coșbuc, Octavian Goga, Alexandru Balaci, Vasile Florea, George Călinescu m. fl.
Han hadde to døtre.
Nick Pope

Landslaget

Han ble tatt ut i Englands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Morten Leine

Bakgrunn

Leine jobbet i mange år innenfor reiseliv. Kamera hadde han alltid med, men da mest som en hobby. Det har blitt mange bilder fra ulike verdensdeler. Han har i tillegg jobbet med skolefotografering.

Utdanning

Leine har treårig utdanning ved New York Institute of Photography. Han har ellers ulike kurs innenfor fotografi og grafisk kunst. Leine har tidligere utdanning innen reiseliv samt kunst og teater fra København.
Færderseilasen

Færderseilasen, populært kalt Færder'n, er en seilas som arrangeres hvert år den andre helgen i juni av Kongelig Norsk Seilforening.
Seilasen starter i Oslo eller Son (for seilskøyter) og har tre forskjellige fyr i Oslofjorden som rundingsbøyer for fem ulike baner. Den lengste banen runder Færder fyr. For alle banene er det målgang i Tønsberg fra og med 2017, mens det frem tilogmed 2016 var målgang i Horten.
Det blir vanligvis konkurrert med flere forskjellige baner, i 2009 var det fem. Banen med nest lengst distanse, bane T, var fra Oslo til Tristein ved Færder fyr og tilbake til Horten, omtrent 83 nautiske mil, som tilsvarer omkring 153 kilometer.

Historie

Den første regattaen hadde start lørdag 14. juni 1947. Klokken 17.30, etter arbeidsdagen, gikk startskuddet for de seks påmeldte båtene. I frisk sønnavind seilte de fra Dronningen i Oslo, rundet Ferder fyr og gikk i mål utenfor Dronningen igjen. Kun to av båtene seilte med full seilføring hele veien. Den ene av dem, «Carmen» deltar fortsatt på Ferderseilasen. Året etter kom kravet om at startende båter må ha målebrev for å kunne føre en ordentlig resultatliste med korrigert tid. Det ble også foreslått å flytte starten til lørdag morgen, selv om det medførte at dagen gikk bort som arbeidsdag.
I 1948 stilte bare tre båter til start. Vinneren av seilasen skrev i Seilas at turseilingskomitéen i KNS måtte ta grep for å redde seilasen. Året etter gikk styret i KNS inn for å støtte seilasen, noe som førte til at regattabåter som 8- og 12-meter fikk delta i 1949. Kronprins Olav deltok i sin 8-meter «Sira», med kronprinsessen som mannskap. Den amerikanske ambassadøren Charles U. Bay deltok også.
I 1950 ble banen rundt Mefjordboen laget for mindre båter. Senere ble også hollenderbåen rundingsmerke, og starten ble flyttet fra Dronningen til utsiden av Snarøya, senere til KNS' formann Frederik Horns brygge på Nesodden. Hollenderboen ble også rundingsmerke for flere av båtene, og mål ble flyttet først til Filtvet og senere til Horten hvor den ble værende helt til 2016. Fra og med 2017 er mål i Tønsberg. Siden 50-tallet har deltakelsen økt opp til over tusen startende båter.
Turkis (edelsten)

Turkis er et blå- til grønnfarget kryptokrystallint, sekundært fosfatmineral med den kjemiske sammensetningen CuAl₆(PO₄)₄(OH)₈·4H₂O.
Turkis er sjelden, og finere forekomster er dyrebare. Mineralets unike fargetone har gjort at den er anvendt til smykker og dekorative innlegg i flere tusen år. Liksom tilfellet er for mange andre opake halvedelstener, har syntetisk turkis og imitasjoner, som kan være vanskelige å skille fra naturlig turkis, i moderne tid gjort at dens popularitet har minsket.
Ordet «turkis» er gammelt og kommer fra fransk pierre turquoise, «tyrkisk stein», hvilket bygger på en misforståelse – turkis forekommer ikke i Tyrkia, men handelen mellom tyrkerne og Vest-Europa gjorde at den kom til å assosieres med Lilleasia. Den forekommer i stedet i Iran og Afghanistan, der den kalles «firuze».
4-stjerners reise

Deltakere

For deltakeroversikt, se Deltakere i programmet 4-stjerners reise.
Stovner stadion

Stovner stadion, omtalt som Stovnerbanen, etablert i 1974, er et friidrettsanlegg med kunststoffdekket tartan på løpebanen og den ene svingen for høyde, stavhopp og spydkast. Indre bane har grusdekke. Banen har internasjonale mål og er en av få fullstørrelse friidrettsarenaer i Oslo. Banen har tidligere hatt bred aktivitet og vært knyttet til klubbene Høybråten og Stovner Idrettslag og Stovnerkameratene.
I senere tid er Tamillekene banens største årlige arrangement, med opp mot 700 deltakere.
Haugenstua skole ligger like ved banen sammen med tidligere Oslo Voksenopplæring Smedstua.
Dauis

Dauis er en kommune i provinsen Bohol på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 26 415 i 2 669 husstander.
Solsetra misjonssenter

Solsetra misjonssenter er et leirsted ved Hagatjern i Nedre Eiker i Buskerud.
Stedet eies av Det Norske Misjonsselskap (NMS) som er en organisasjon innenfor Den norske kirke. Stedet ble kjøpt i 1958 for kr 35 000 og tatt i bruk året etter. Tidligere var det et småbruk med 30 mål innmark og 30 mål skog. Stedet het Ryghsetra, men fikk ved overtakelsen navnet Solsetra. En omfattende renovering og utbygging av stedet skjedde i etterkant av overtakelsen, og stedet har i dag 40 vinterisolerte overnattingsplasser. Låven er gjort om til møtesal og nytt kjøkken er bygd. Hyttene på stedet har fått navn etter misjonsselskapets misjonsfelter: Mali, Madagaskar og Kamerun. Foruten til leirvirksomhet brukes stedet også til kurser og til utleie. Solsetra drives av et styre som hører inn under leirstedene til Det Norske Misjonsselskap. Stedet har leirstyrer i deltidsstilling.
Silvaphilus

Utseende

En liten (3,5-5 millimeter), bred, blankt svart skarabide, beina rødbrune. Kroppen er tett og kraftig punktert og kledt med spredte korte, krumme, lyse børster. Hodet er bredt skovlformet med to tynne tenner ved forkanten, disse er skilt av en bred, rektangulær innskjæring. Hodets punktur er meget tett og rynkete. Pronotum er over dobbelt så bredt som langt, med rundede sider, i fremre delen brått innsnevret. Dekkvingene er nærmest halvkuleformede. Beina er nokså korte.

Levevis

Arten lever i et lite fragment av temperert skog. Billene er funnet under fersk gjødsel av en liten planteeter (antilope?) og en stor insekteter (artene gjødselen kom fra ble ikke bestemt) inne i skogen. Arten ble ikke funnet under gjødsel som ikke var fersk, eller utenfor skogfragmentet.

Utbredelse

Arten er endemisk for Western Cape-provinsen i Sør-Afrika.
Natschbach-Loipersbach

Historie

Bygdene i kommunen ble allerede tidlig omtalt: I 1130 bevitner en Megnoz de Nedaspach en offergave til kirken i Formbach (i dag Vornbach i Neuhaus am Inn). I 1140 forekommer navnet Luiprantesdorf avledet av grunnleggerens navn, en Luiprant. I 1150 er Lintgraben første gang nevnt. Navnenes skrivemåte har endret seg gjennom tiden. I 1970 ble Natschbach og Loipersbach slått sammen. I 1973 fulgte også en sammenslutning med Lindgrub.

Religion

Ifølge data fra folketellingen i 2001 er 78,2 % av befolkningen romersk-katolske, 4,3 % protestanter og 0,7 % ortodokse kristne. 2,1 % er muslimer mens 12,2 % av befolkningen ikke bekjente seg til noen religion.

Vennskapsby

Siden 1987: Cornuda i Italia.
Lone Survivor

Om filmen

Filmen er basert på de virkelige hendelsene beskrevet i boken Lone Survivor: The Eyewitness Account of Operaiton Redwing and the Lost Heroes of SEAL Team 10 av Marcus Luttrell, den eneste overlevende i et Navy SEAL-team som mislyktes med oppdraget sitt.

Handling

Basert på det mislykkede oppdraget Operation Redwing, som tok plass 28. juni 2005. Fire SEAL Team 10-medlemmer (elitesoldater) ble gitt i oppdrag å fange eller drepe Taliban-lederen Ahmad Shahd under krigen mot Afghanistan. Marcus Luttrell (spilt av Mark Wahlberg) var det eneste medlemmet som kom tilbake i live.
Volkswagen Iltis

Volkswagen Type 183, ellers kjent som Iltis (tysk for mink) er et militært kjøretøy bygget av Volkswagen for bruk i den tyske hær. Iltis ble også bygget på lisens i Canada av Bombardier som bygget 2 500 kjøretøyer for Canadas hær og  2 673  for den belgiske armé. Produksjonen i Canada pågikk fra 1984 til 1988. Samtidig ble det bygget et mindre antall for Kamerun og Oman.
Paul III

Bakgrunn

Alessandro Farnese stammet fra en gammel adelsslekt: Ætten Farnese tilhørte landadelen og hadde ved krigstjeneste og miltære som condottieri vunnet anseelse, penger, gods og forleninger. Alessandro Farnese var eldste sønn av Pier Luigi I Farnese, Signore di Montalto (1435–1487) og hans hustru Giovanna Caetani, et medlem av Huset Caetani som også hadde produsert pave Bonifatius VIII.
Alessandros humanistiske utdannelse bli gitt ham ved Universitetet i Pisa og ved Lorenzo de' Medicis hoff. Han fikk utdannelse til apostolisk notar, og ble tilsluttet den romerske kurie i 1491.

Kardinal

Pave Alexander VI utså i 1493 Alessandro Farnese til kardinaldiakon med Santi Cosma e Damiano som tittelkirke. Det ble ansett at det var Farneses søster Giulia, som hadde vært elskerinne til pave Aleksander VI, som hadde utøvet sinn innflytelse til sin brors gunst slik at hanble kardinalskreert. På folkemunne i Roma kunne man derfor av og til høre karakteristikker av ham som «Borgias svoger» (pave Alexander var en Borgia-pave), likesom man hånet Giulia som «Kristi brud». Enda verre var tilnavnet «Kardinal Fregnese» (en vri på navnet hans til det kvinnelige kjønnsorgan). 
Som biskop av Parma kom kardinalen under innflytelse fra sin generalvikar Bartolomeo Guidiccioni. Dette førte til at den fremtidige pave og far til en rekke barn avbrøt sitt forhold med sin elskerinne og vendte sin energi mot reformen av bispedømmet Parma. 
Under pave Klemens VII (1523–34) ble han kardinalbiskop av Ostia og dekan for kardinalskollegiet.

Pave

I 1534 ble den da 67-årige kardinalen valgt til pave. Som sådan iakttok han en forsiktig, avventende holdning og skaffet seg ingen nære betrodde. 
I løpet av en tiårsperiode fullførte han med fremgang det diplomatiske kunststykke å balansere mellomn kong Frans I og keiser Karl V. Hans grenseløse nepotisme kom ham til gang på gang til å legge hindringer i vieen for Karl Vs fullstendige seier over protestantismen i Tyskland. 
Pave Paul III påbegynte den store katolske reform ved å utnevne endel reformvenner til kardinaler. Gjennom fremfor alt kardinal Gasparo Contarini lot han så utarbeide et «tankeskrift om den kirkelige reform» (Consilium de emendanda ecclesia).
I 1540 stadfestet Paul jesuittordenen. I 1542 utsendte han bullen Licet ab initio, som gjenopprettet den pavelige inkvisisjon og markerte den katolske kirkens vending til en målbevisst kamp mot all protestantisme. Samme år begynte han en stor offensivt mot protestantismen i Italia. Etter at de fredelige utjevningsforsøkenes tid var over i og med religionssamtalen i Regensburg i 1541, tok Paulus den av ham tidligere fryktede, av Karl V ønskede, konsilistanken i egne hender og sammenkalte i 1545 det under pavelig ledelse stående motreformatoriske konsilet til Trient (tridentinerkonsilet).
Pave Paulus III hviler i Peterskirken. Hans gravmonument ble utført av Guglielmo della Porta.
Fasta Åland

Fasta Åland (finsk: Manner-Ahvenanmaa) er Ålands og Finlands største øy i Østersjøen. Øya er 685 km² stor. Finland har to innlandsøyer som er større, så Fasta Åland er Finlands tredje største øy.
Ålands eneste by, Mariehamn, ligger på denne øya, som i tillegg har ni landkommuner: Eckerö, Hammarland, Jomala, Lemland, Lumparland, Finström, Sund, Saltvik og Geta.
Halsa kirke (Meløy)

Vigsling

Kirken ble innviet av biskop H. E. Wisløff den 22. mai 1960.

Arkitektur

Byggverket er i tre og har 400 plasser. Kirken er bygget i funksjonalistisk stil.
Menigheten har i den senere tid utført omfattende renoveringsarbeider i Halsa kirke, henholdsvis i 2008-2010 og i 2013. I 2013 solgte menigheten de gamle kirkebenkene og erstattet dem med nyinnkjøpte stoler.
Yu Yee-olje

Wong Cheung-Wah Yu Yee-olje (forenklet kinesisk: 黄祥华如意油; tradisjonell kinesisk: 黄祥華如意油; pinyin: Huáng Xiánghuá rúyì yóu) er en medisisk olje. Den benyttes fortrinnsvis i tradisjonell kinesisk medisin. Den anvendes for lindring av smerter i muskler og ledd, mageknip og forkjølelse.
Kimhyonggwon

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby), ett rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 17 ri (landsby).
Dendronotus kalikal

Utbredelse

Arten finnes i nordvest i Stillehavet.
VM i friidrett innendørs 2018 – 60 meter kvinner

60 meter for kvinner under VM i friidrett innendørs 2018 ble arrangert 2. mars 2018.