google/wiki40b huggingface dataset:
Morten Michael Kallevig

Eiendommer

Morten Michael Kallevig eide gårder på Hisøy og flere store eiendommer i Arendal by. Han overtok gården Kallevig på Hisøy ved Kolbjørnsvik rundt 1805, og bygget en ny pompøs hovedbygning. Han omdøpte så gården til «Gimle». Han kjøpte Ellef Thomassøns hus (Sjømannsforeningens hus) med adresse Nedre Tyholmsvei 9 i 1807. Huset tjente som tollbod før Kallevig overtok det, og staten kjøpte nabohuset Nedre Tyholmsvei 7 i 1807 og opprettet ny tollbod der. Kallevig bodde i en gamle tollboden frem til 1815, da han var ferdig med å bygge «Det Kallevigske palé» (Arendal gamle rådhus). Paléet ble bygget som privatbolig på Tyholmen i Arendal. Han kjøpte eiendommen på auksjon for 7 600 spesidaler, og rev huset som sto der. Bygget var Arendals første arkitekttegnede bygning, og var i 2009Norges høyeste og nest største trehus. Han kjøpte også de såkalte «røde boder» ytterst på den sydvestlige delen av Tyholmen, og de «gule boder» som også lå på Tyholmen.
Tysk arbeidsfront

Tysk arbeidsfront, på tysk kalt Deutsche Arbeitsfront (forkortet DAF), var en arbeidsorganisasjon i det nasjonalsosialistiske Tyskland. Den erstattet de tyske fagforeningene etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933 og fortsatte til Tysklands nederlag i andre verdenskrig våren 1945. DAF ble opprettet 10. mai 1933 med Robert Ley som utnevnt leder.
Storalliansen (Augsburgligaen)

Storalliansen, også kalt Augsburgligaen var en europeisk allianse som opprinnelig hadde til hensikt å stoppe den franske ekspansjonen under Ludvig XIV.
Samarbeidet kom i stand i 1686 under navnet «Augsburgligaen», under ledelse av keiser Leopold I av Det tysk-romerske rike, først gjennom en overenskomst i Berlin med kurfyrst Fredrik Vilhelm av Brandenburg, og deretter i Augsburg med de øvrige tyske fyrster, samt Spania og Sverige hvor partene forpliktet seg til å opprettholde Det tysk-romerske rikets integritet. Alliansen ble fra 1689 kjent som «Storalliansen» etter at også England sluttet seg til.
Land som for kortere eller lengre tid var tilsluttet samarbeidet var Bayern, Brandenburg, England, Irland, De forente Nederlandene, Portugal, Rhinpalatinatet, Savoie, Sachsen, Skottland, Spania, Sverige, Det tysk-romerske rike og Østerrike.
Alliansen var særlig betydningsfull under niårskrigen og den etterfølgende spanske arvefølgekrig.
Millison Kwadwo Narh

Utdanning og yrkeskarriere

Narh er utdannet både lærer og innen økonomifaget. Han utdannet seg til statsautorisert revisor ved Accra Polytechnic fra 1976 til 1979. Deretter studerte han ved University of Cape Coast fra 1979 til 1983, der han tok en diploma innen pedagogikk og en Bachelor of Commerce-grad. Etter dette tok han en mastergrad innen bank og finans ved Finafrica Foundation i Milano i Italia. 
Han begynte å jobbe i sentralbanken allerede i 1976, etter fullført Ghanata Secondary School. Fra 1993 til 1995 var ham Chief Manager, og ledet divisjonen for innenlands bankindustri. Han ledet sentralbankens avdeling for sentralbankfilialer fra 1996 til 1999, der han bl.a. hadde ansvar for å etablere fem nye filialer. I to omganger har han jobbet for National Banking College, første gang på utlån fra 1995 til 1997, da han var hovedrådgiver for skolen, og andre gang en kort periode fra juni til oktober 2001, da han var fungerende rektor. 
Fra 2001 til 2002 var han visedirektør og sjefsinternrevisor i sentralbankens avdeling for internrevisjon, og etter dette, fram til 2008, var han direktør for avdelingen som har ansvar for banknæringen. Der hadde han ansvaret for både innenlandske og utenlandske banker, og ledet fem filialer med til sammen 500 ansatte. 
I mai 2009 ble han forfremmet til andre visessentralbanksjef, da president John Atta Mills gjorde endringer i den politiske ledelsen i landet. I august 2013 ble han forfremmet til første visesentralbanksjef. Abdul-Nashiru Issahaku overtok da Narhs stilling som andre visesentralbanksjef.
M*A*S*H sesong 7

Episodene fra sesong 7 (1978–1979) av TV-serien M*A*S*H
Verdensmesterskapet i friidrett

Verdensmesterskapet i friidrett blir arrangert av det internasjonale friidrettsforbundet IAAF for å kåre verdensmestre i de ulike friidrettsøvelsene. Det er verdens tredje største idrettsarrangement, etter olympiske leker og VM i fotball.
Fra 1983 til 1991 ble verdensmesterskapet arrangert hvert fjerde år, og fra 1991 er VM blitt arrangert annethvert år. VM i friidrett innendørs arrangeres også annenhvert år, og fra 2004 de årene utendørsmesterskapet ikke arrangeres.
Menius (bille)

Utseende

Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlangt ovale, blanke, brunrøde til svarte bladbiller, gjerne med metallisk glans. Antennene er tynne, noe kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, en del smalere enn de jevnbrede dekkvingene, som har fine punktrader.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
NOU 1988:21, Steigum-utvalget

NOU 1988: 21 «Norsk økonomi i forandring. Perspektiver for nasjonalformue og økonomisk politikk i 1990-årene» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som la frem sin innstilling i 1988. Utvalget ble ledet av Erling Steigum som dengang var professor i samfunnsøkonomi ved Norges Handelshøyskole, og det blir derfor gjerne referert til som «Steigum-utvalget»
Utvalget la særlig vekt på problemene på «tilbudssiden» av norsk økonomi og tok til orde for tiltak som ville styrke produksjonsgrunnlaget og øke produktiviteten og velfersnivået gjennom bedre bruk av landets produksjonsfaktorer og ressurser. Det gjøres gjennom tiltak og virkemidler som på innrettes for at det blir mindre avvik mellom privatøkonomisk og samfunnsøkonomisk lønnsomhet.
Steigum-utvalget argumenterte for opprettelsen av et finansielt petroleumsfond.  Utvalget la vekt på at en måtte se den samlede formuen i form av petroleumsressurser og finansiell formue under ett. På basis av dette burde en fastsette forsvarlige handlingsregler for forvaltning av den samlede formuen. Oppbygging av et finansielt petroleumsfond måtte således ses som en omplassering av formue.  Formuesomplasseringen i seg selv gir ikke rom for å bruke mer over de offentlige budsjettene. 
En logisk konsekvens av å se den samlede formuen i form av petroleumsressurser og finansiell formue under ett er at man – dersom dette er mulig – innrette forvaltningen av den finansielle formuen slik at man reduserer eksponeringen til oljespesifikk risiko. Med stor sannsynlighet vil det innebære at man shorter oljeaksjer.
Utvalget foreslo bruk av permanentinntekten – det vil si den beregnede realavkastningen på gjenværende petroleumsreserver pluss avkastningen i Petroleumsfondet – fra oljevirksomheten som handlingsregel i finanspolitikken. Med en slik regel ville man unngå å havne i en situasjon hvor bruken av oljeinntektene øker så mye at man tærer på formuen. Dette skiller seg noe fra «Handlingsregelen» slik den ble implementert 13 år senere hvor det er kun forventet permanentinnekt fra det finansielle petroleumsfondet som blir brukt.
For pengepolitikken argumenterte utvalget for at sentralbankens viktigste oppgave var å sørge for lav og stabil inflasjon.  Som nominelt anker for økonomien valgte man fast valutakurs.
Dogū

Dogū (土偶) er små menneskelignende og dyrelignende figurer lagd i den sene Jōmon perioden, 14000-400 f.Kr., i Japan. Dogū ble kun lagd i nevnte periode, rundt 15000 er funnet rundt om i Japan, mest i vest. Meningen bak dogū er usikker, men mest sannsynlig fungerte de med en form for sympatisk magi. For eksempel ble det trodd at man kunne overføre sykdommer inn i en dogū, for så å ødelegge den, dermed ødelegge sykdommen eller eventuell ulykke.
Enkelte teoretikere foreslår også at noen av dogū-figurene kan representere romvesener i romdrakter. Det er derimot ikke noe vitenskapelig bevis som støtter dette.
Cappelens Forslags Konversasjonsleksikon

Cappelens Forslags Konversasjonsleksikon er et kontrafaktisk oppslagsverk som ble utgitt i 2014. Det ble redigert av Pil Cappelen Smith med 87 bidragsytere fra Norge, Danmark, Sverige og USA. Blant bidragsyterne var forfattere som Josefine Klougart, Kjersti Annesdatter Skomsvold, Ole Robert Sunde, Gunnhild Øyehaug, Johan Harstad, Knut Nærum og Agnes Ravatn, musikere som Fenriz, Lars Vaular og Thomas Seltzer og billedkunstnere som Sverre Malling. Leksikonet ble finansiert via crowdfunding.
Førsteopplaget på 1010 håndinnbundne eksemplarer i kalve-, bøffel- eller steinbitskinn ble utsolgt på åtte dager. Det er trykt flere opplag siden, innbundet i ulike stiler. Boken ble nominert til Den norske Forleggerforening og Bokhandlerforeningens pris Gullboken 2015 i kategorien Årets utgivelse.
Våren 2016 ble det offentliggjort at bind II av leksikonet har fått utgivelsesdato 28. november samme år, og på samme måte som bind I ble det finansiert via crowdfunding.
Lago di Campotosto

Lago di Campotosto er en kunstig innsjø i regionen Abruzzo i det sentrale Italia. Reservoaret ligger på en høyde av 1.313 moh. i fjellkjeden Appenninene, og har et areal på 14 km². Den ligger i Nasjonalparken Gran Sasso og Monti della Laga.
Innsjøen kan nåes via Strada Maestra del Parco (en del av statsvei 80 Teramo-L'Aquila) fra enten L'Aquila eller Adriaterhavets kyst. Mindre veier fører til Capitignano, Montereale og Amatrice.

Historie

Det område hvor innsjen nå ligger, har tidligere vært brukt som energiressurs av små lokale industrier frem til den første del av 1900-tallet. Lago di Campotosto ble skapt i 1930-årene ved å anlegge tre demninger for å skape et reservoar til produsjion av vannkraft i Vomanodalen.
Under oppbyggingen av Lago di Campotosto var der en befestet kabelbane til jernbanestasjonen i Capitignano. Den ble brukt til å transportere byggematerialer og fjerne materiale fra uvgravinger. Fra Capitignano gikk jernbanen til L'Aquila, og hadde tidligere vært brukt til å transportere torv. Banen ble nedlagt etter ferdigstillelsen av byggingen.

Flora og fauna

Lago di Campotosto-reservatet i provinsen L'Aquila i Abruzzo er et statseid viltreservat. Her finnes trær som bøk, pil og akasier, og dyr som grevlinger, fasaner og rever.

Attraksjoner langs innsjøen

Det går en 50 km lang sti rundt sjøen. Den er ganske jevn, og om sommeren benyttes den av mange vandrere, jogere og syklister. Broen Ponte delle Stecche (Pinnebroen) er blitt bygd i en av ​​de smallere deler av innsjøen, og kan forkorte turen rundt om sjøen. En eldre ubrukt bro står like ved.
Det nærliggende Capannellepasset ligger 15 km unnak og tiltrekker mange syklister og motorsyklister i årets varme måneder.
Heterodactyla

Utseende

De fleste medlemmene i denne gruppen er middelsstore til store fluer, selv om noen arter er ganske små. Denne gruppen inkluderer de største av alle fluer, visse tropiske arter av rovfluer og Mydidae kan bli 6-7 cm lange. 
De fleste av fluene er slanke, gjerne med et forholdsvis lite hode. Vingene er store, gjerne lange og smale, med mange tydelige årer og flere lukkede celler. Beina er ofte ganske kraftige. 
En del arter, særlig av humlefluer og dansefluer, har munndelene forlenget til en lang sugesnabel. 
Larvene er som oftest lange og tynne, sylindriske, tilspisset i hode-enden, med en liten men tydelig hodekapsel.

Levevis

De fleste av disse fluene har larver som lever i bakken, i jord eller sand. Larvene kan være rovdyr, eller leve av råtnende organisk materiale. 
De voksne fluene er ofte rovdyr, og mange arter besøker blomster. 
Denne gruppen omfatter ingen betydelige skadedyr, derimot kan noen av artene være å regne som nyttedyr fordi de spiser potensielt skadelige insekter.
Fontevraud-klosteret

Historie

Klosteret var et dobbeltkloster med munker og nonner på samme sted. Ordenen opprettet flere «Fontevrist»-klostre i England. Robert av Arbrissel erklærte at ordenens leder alltid skulle være en kvinne og utpekte Petronille de Chemillé som den første abbedisse. Hun ble etterfulgt av Matilda d'Anjou, tante av kong Henrik II av England. Dette var begynnelsen på en posisjon som tiltrakk seg mange rike og adelige abbedisser i årenes løp, blant annet medlemmer av den franske kongelige familie av Huset Bourbon. Louise de Bourbon etterlot sitt våpenmerke på mange av alterasjonene hun gjorde i løpet av sin periode i stillingen. I de tidligste årene var Huset Plantagenet store velgjørere for klosteret, og mens Isabella d'Anjou var abbedisse ble Henrik IIs hustru, Eleanora av Aquitaine, nonne der i sin alderdom.
Under den franske revolusjon ble ordenen oppløst. Den siste abbedisse, madam d'Antin, døde i fattigdom i Paris. Den 17. august 1792 beordret et revolusjonært påbud evakuering av alle klostre innen 1. oktober 1792. Fra 1804 og fram til 1963 var klosteret fengsel. Da ble det gitt videre til det franske kulturdepartementet.
Restaureringen av klosterkirken ble fullført i 2006 under ledelse av arkitekten Lucien Magne

Kongelig gravplass

Klosteret var opprinnelig stedet for gravene til kong Henrik II av England, hans hustru Eleanora av Aquitaine, deres sønn Rikard I av England, deres datter Joan, deres barnebarn Raymond VII av Toulouse, og Isabella av Angoulême, hustruen til deres sønn kong Johan av England. Imidlertid finnes det ikke lenger levninger av Henrik, Eleanora, Rikard eller andre på stedet. 
Levningene ble muligens ødelagt i løpet av den franske revolusjonen. Det er dog allment antatt at stedet hvor deres levninger i klosteret er begravd er kjent, men at den franske regjeringen ikke vil gi tillatelse til utgravning ettersom funn på et annet sted vil resultere i minsket turisme.

Annet

Jean Genet skrev om sine erfaringer som en trettiårig fange i Fontevrault i sin delvis selvbiografiske roman Miracle de la rose (1946, på svensk i 1953 som Rosenmiraklet).
Aaslid Stolfabrikk

Per Aaslid Stolfabrikk var en norsk møbelfabrikk tilhørende i bygda Fyrde i Volda kommune. Møbelfabrikken var i drift fra 1936 til 1972, og er mest kjent for å ha produsert Per-Stolen, også kalt Aaslid-Stolen.
Møbelfabrikken ble bygget opp og drevet av møbeldesigneren Per Aaslid (1904–1969).
Aaslid Stolfabrikk blir ofte forvekslet med Åslid Møbelfabrikk som holdt til i Volda sentrum og var i drift i samme tidsrom. Det var onkelen til Per, Ivar Åslid som drev Åslid Møbelfabrikk med hovedvekt på soveromsmøblement.
Stolproduksjonen var i full gang da andre verdenskrig brøt ut, men krigen førte til materialknipe og liten etterspørsel. Årene etter krigen og frem til midten av femtitallet var derimot gode år for fabrikken og til tider var det ikke mulig å etterkomme forespørslene etter stoler fra Aaslid Stolfabrikk. De mest populære stolene var Gyngestolen, Armstolen og Småstolen. Alle designet i beste Scandinavian design-stil. Rundt 1960 ble det også designet et sammenleggbart bord.
Bajram Ajeti

Klubbkarriere

Etter å ha markert seg positivt under 2. divisjon fotball for menn 2013, avdeling 1 for Asker, med 27 seriemål på 23 kamper, ble Ajeti hentet til Sandefjord Fotball av hans tidligere Asker-trener Lars Bohinen. Den 20. februar 2014 ble han idømt en ti måneder lang fengselsstraff for voldshandlinger som inntraff i Drammen sommeren 2013, og som følge av dette ble ansettelsesforholdet mellom Ajeti og Sandefjord avsluttet. 
I begynnelsen av mars ble han presentert som ny spiller hos Kongsvinger. Hos Kongsvinger spilte han 17 seriekamper i 2. divisjon fotball for menn 2014, avdeling 1 før han ble tvunget til å sone dommen som han ble idømt i februar 2014. Den 10. mai 2015 ble Ajati presentert som ny angrepspiller for Hamarkameratene. Han debuterte for klubben mot Brumunddal Fotball den 16. mai 2015, hvor han kom inn som innbytter og scoret. 
I slutten av februar 2016 meldte Ajeti og lagkamerat Adnan Haidar overgang fra Hamarkameratene til Moss Fotballklubb. I sommervinduet 2016 ble Ajeti hentet til Bryne FK etter å ha markert seg med 10 mål på 12 kamper i Moss. Etter å ha spilt tolv kamper for Lillestrøm under Eliteserien i fotball for menn 2017 ble Ajeti frigitt fra kontrakten med LSK, hvorpå han umiddelbart signerte under en kontrakt med den svenske klubben Gefle IF på nivå 2.
Norske klassikere: Bøker, filmer, musikk, radio og TV fra 1945 til i dag

Norske klassikere : bøker, filmer, musikk, radio og TV fra 1945 til i dag er bok som presenterer en kanonsamling med som omtaler 696 verk eller serier i kronologisk rekkefølge fra 1945 til 2011. Artiklene er utvalgt ut fra forfatternes vurdering av hva de mener i størst grad har «påvirket hvordan nordmenn tenker og handler og som har skapt trender og tradisjoner». Anmeldelsene, som er på en halv side pr «klassiker» er skrevet av kulturjournalistene Morten Ståle Nilsen, Vidar Kvalshaug, Sven Ove Bakke og Inger Merete Hobbelstad. 
Forfatterne tok med både verk som er ansett som «høykultur» og «lavkultur» er med, selv om forfatterne tar avstand fra begrepene så kulturskapere så ulike som Jon Fosse og Rune Rudberg er begge med.
Strafferett

Sverige

I Sverige finnes den sentrale strafferettslige reguleringen i Brottsbalken, som inneholder den allmenne strafferetten. Til dette tilkommer spesialstrafferetten, for eksempel loven om straff for smuggling og narkotikastraffeloven, hvis regulering ligger utenfor brottsbalken. Den allmenne strafferetten og spesialstrafferetten må holdes nøye adskilt fra begrepsparet «strafferettens almene del» og «strafferettens spesielle del», som avser strafferettens felles regler og prinsipper (for eksempel krav på uppsåt, ansvarsfrihetsgrunner og dylikt) respektive straffbuden i seg.
Trechus rubens

Utbredelse

Trechus rubens finnes i nesten hele Europa , men er sjeldnere i sør og vest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende

Trechus rubens (Fabricius, 1792) er mellom 4,5-6,5 millimeter lang. Brystskjoldet med tydelig bakhjørne. Dekkvingene har hver åtte riller. Delgruppe Trechina skiller seg ut fra de andre løpebillene, ved at lengderillen nærmest midten av dekkvingen, bakerst ved spissen, svinger og fortsetter opp i vingen, omtrent der femte lengderille er. Hos de andre løpebillene ender alltid rillene ved bakkanten av dekkvingen. Vanlige i nord enn i sør. Lever i skog, ofte nær hogstfelt der den kan finnes i barkhauger, ofte dypt nedgravd, under greiner og lignende steder.

Levevis

Trechus rubens er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Om dagen ligger den gjemt undre steiner og røtter. Den lever langd innsjøer og vassdrag og i fjellet, på steder med noe sparsm vegetasjon.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Do It Again (George Gershwins og Buddy DeSylvas sang)

«Do It Again» er en amerikansk sang komponert av George Gershwin med tekst av Buddy DeSylva. Den ble første gang introdusert for et større publikum i Broadway-teaterstykket The French Doll fra 1922 da den ble fremført av Irène Bordoni. Senere har den blitt spilt inn av blant annet Marilyn Monroe og Judy Garland.

Bakgrunn

I 1934 fortalte George Gershwin følgende om bakgrunnen for sangen: «En dag da jeg var på kontoret til forleggeren min, Max Dreyfus, kom Buddy DeSylva inn. DeSylva sa til meg på spøk: ‘George, la os skrive en hit!’ Jeg matchet han ved å svare: ‘Ok!’ Jeg satt meg ned ved pianoet og begynte å spille en melodi som jeg komponerte på sparket... Buddy hørte på i noen få minutter og begynte deretter å nynne strofen —‘Oh, Do It Again!’, som han hadde tilpasset min melodi.»
Gershwin begynte å fremføre sangen, som har blitt beskrevet som «uskyldig sensuell», på fester.

Kjente versjoner

Irène Bordoni hørte sangen og insisterte på å fremføre den i Broadway-teaterstykket The French Doll fra 1922. Samme året fremførte Alice Delysia sangen, for anledningen omdøpt til «Please Do It Again», i revyen Mayfair and Montmartre i London. Hun spilte inn sangen i 1933. Paul Whiteman Orchestra hadde før det spilt inn sangen i 1922.
Bordoni spilte aldri inn sangen på plate, men det gjorde Delysia. Notable fremføringer innbefatter Marilyn Monroes livetolkning foran tusener av marinesoldater på Camp Pendleton i Sør-California, som skapte nesten-opptøyer, samt versjonen som forekommer på Judy Garlands livealbum, Judy at Carnegie Hall, fra 1961.

Norsk versjon

Karoline Krüger har skrevet en norsk tekst. Hennes norske tittel er «Gjør det igjen».
Den siste kontrakten

Handling

Roger Nyman, en erfaren politimann med 15 år bak seg i tjenesten, ber om å bli overflyttet til en roligere avdeling av hensyn til helsen og familien. Han kommer i etterretningstjenesten og en dag dukker navnet Victor Gales opp på hans pult. En mann med arbeids og oppholdstillatelse i Sverige. Problemet er bare at Victor Gales har vært død i seks år. Nyman må finne ut hvem som skjuler seg bak denne identiteten. Det viser seg at hans egentlige navn er Ray Lambert. Etter å ha overvåket ham en tid, får Nyman mistanke om at hans egentlige mål er å drepe sveriges statsminister.
Lynley – Til minne om Edward

Handlingen

En gammel skolekamerat ber Lynley om hjelp med å finne sitt barn som har forsvunnet fra en internatskole. Når gutten blir funnet viser det seg at han er myrdet og Lynley forstår bedre enn noen annen hvilke spenninger som finnes i så lukket miljø. Et miljø som påminner ham om sin egen barndom. Lynleys høyre hånd, Havers, har problemer med sin senile mor, og Lynley med sitt kjærlighetsliv.
Hande Yener

Diskografi

Hande Yener har solgt rundt 3 millioner plater gjennom hele sin karriere.
Flaggdagen (Curaçao)

Flaggdagen  (papiamento: Dia di Himno y Bandera, nederlandsk: Dag van de Vlag en het Volkslied) er en årlig høytidsdag den 2. juli på Curaçao, og feires med bakgrunn i at Curaçaos flagg ble antatt 2. juli 1984. Dagen er en offentlig fridag på Curaçao.
Tiende

Tiende er en skatteform tidligst brukt i Mesopotamia. Den er også nevnt i bibelen, i Femte Mosebok 14, 22 står det «Hvert år skal du gi tiende av alt det som vokser på marken din.»

Historisk tiende i Norge

I Norge ble tiende innført under Sigurd Jorsalfares styre (1103–1130). Skatten påbød alle å betale 1/10 av sitt innkomme til kirken. Tienden ble så fordelt med 1/4-part hver på kirke, biskop, prest og fattige. Den siste fjerdeparten ble kalt «bondeluten» og ble brukt i de enkelte bygder. Fordelingen stod fast frem til reformasjonen, men kirkeordinansen fra 1537 endret delingsforholdet og bondeluten ble tatt bort.

Kongetiende

Etter reformasjonen i 1536/1537 ble den regulære tienden avløst av den såkalte kongetienden, noe som betød at kongen fikk hele skatten og selv kunne fordele denne. Ved forordning av 1801 ble kongstienden gjort om til en grunnbyrde på fast eiendom, som ble utredet «in natura» etter kapiteltakst eller i rene penger. Grunnbyrden ble opphevet først i 1918.

Tiende i dag

I en del kristne trossamfunn praktiserer man fortsatt tiende som en frivillig fromhetshandling, det vil si at medlemmene frivillig betaler 1/10 av sin inntekt til kirken.
Humanistprisen

Humanistprisen utdeles av Human-Etisk Forbund. Prisen utdeles til enkeltperson, gruppe eller organisasjon som bidrar til fremme av de humanistiske idealer og prinsipper i FNs menneskerettighetserklæring. Fra februar 2009 ble Humanistisk kulturpris slått sammen med Humanistprisen og deles deretter også ut til «personer, grupper eller organisasjoner som gjennom kulturelle og/eller samfunnsmessige enkelthandlinger, prestasjoner eller sin virksomhet har synliggjort humanistiske verdier eller humanisme i praksis». Prisen består av 100 000 kroner og et diplom.
Væskenekrose

Væskenekrose (eller liquefaktivnekrose) er en morfologisk type nekrose som resulterer i at vevet ser ut som en flytende masse. Den er ofte assosiert med sopp- og bakterieinfeksjoner.
Scones

En scones er et rundstykke bakt med bakepulver i stedet for gjær, med tradisjoner fra Skottland. En scones var opprinnelig rund og flat, normalt på størrelse med en mellomstor tallerken. Den ble bakt på steiketakke og deretter delt i triangelformede stykker for servering.
Normalt bakes scones på mel, smør eller margarin, bakepulver, salt og melk (eventuelt kulturmelk). De kan også bakes på havre og smakssettes med rosiner, bær, dadler, sjokoladebiter, kanel og valmuefrø, og sågar ost. Ferdigbakte scones serveres ofte med marmelade, honning, syltetøy, krem eller smør, samt en kopp te. De regnes å være best servert varme og nybakte.