google/wiki40b huggingface dataset:
Remmastrauman

Remmastrauman er en smal strøm mellom fjordene Nordsalten og Sørsalten i Nærøy kommune. Remmastrauman ble i Kulturminneåret 1997   valgt som folkets kulturminne i Nærøy kommune. Før veien kom var folket rundt Nordfjorden i Nærøy avhengig av rutebåter og annen båtskyss for å komme til kommunesenteret Kolvereid og videre sørover til Namsos. Hvis man ikke skulle gå den lange veien rundt øya Kvingra og om Ottersøy var Remmastrauman eneste alternativ. Folket var avhengig av å komme seg til Kolvereid på grunn av at det var her kirken lå. Etter at lensmansembetet ble flyttet til tettstedet i 1885 ble det enda viktigere å kunne komme seg til Kolvereid.  Fra 1827 og helt fram til 1920-årene ble offentlige kunngjøringer og nyheter lest opp av lensmannen på kirkebakken. I tillegg utviklet Kolvereid seg til det viktigste handelssentret for området i samme periode.
I begynnelsen kunne straumen bare brukes på flo sjø, men etterhvert ble det et behov for å gjøre straumen farbar også på fjære sjø.l,
På et møte i formannskapet i Kolvereid, ble det i 1880 besluttet at det skulle settes igang arbeid for å gjøre straumen dypere samt oppmuring på sidene slik at man kunne gå på muren for å dra båtene gjennom straumen. Målet var at minimumsdybden skulle være 1,6 meter på fjære sjø og at bredden i sjølinjen skulle være minst 2.5 meter.Det ble avsatt penger på statsbudsjettet i 1886, og høsten samme år var arbeidet ferdig. De totale kostnadene for arbeidet ble ca. 14500 kroner.
Utover på 1900-tallet ble det etterhvert klart at anlegget i straumen måtte utbedres ytterligere for å møte nye krav etterhvert som bruken økte og båtene ble større.
I perioden 1936-1938 gjøres det en del utbedringer og opprustninger. Straumen ble demmet opp under arbeidet og straumen blir dypere og bredere. Det bygges et kraftig betonganlegg på østsiden av straumen som erstatter stien som var tidligere. Det monteres også et rekkverk som letter arbeidet med trekking av båtene betraktelig. Kostnaden av dette arbeidet ble på hele 200.000 kroner.
I 1948 startet Birger Eidshaug bygderute med båt fra Gjerdinga  til Kolvereid, denne ruta hadde to ukentlig avganger. Denne ruta ble holdt i drift fram til 1961, da sluttet han med båtruta fordi det ble bygget vei fra Kolvereid fram til Måneset. Grunnlaget for å fortsette med båtrute falt da bort.
Selv om Remmastraumans rolle i kommunikasjonen i Nærøy ble mindre viktig ble straumene flittig brukt av fritidsbåter og turister. Området rundt straumene ble etterhvert opparbeidet til et friluftsområde med flytebrygge og gapahuk. Det har også blitt anlagt en kultursti som går fra Fylkesvei 526 og inn til straumene. 
Etterhvert førte de sterke naturkreftene i straumen og manglende vedlikehold til at hele anlegget holdt på falle sammen. Det ble startet aktivt arbeid for å skaffe midler for å restaurere trekkveiene. Det ble et langvarig prosess, men i 2011 startet endelig arbeidet. Dette skal etter planen være ferdig sommeren 2012.
Drømmer androider om elektriske sauer?

Drømmer androider om elektriske sauer? eller Livstyvene (engelsk: Do Androids Dream of Electric Sheep?) er en science fictionroman av Philip K. Dick fra 1968. Boken ble nominert til Nebulaprisen.
Den norske oversettelsen ved Jon Bing ble utgitt av Tiden Norsk Forlag under tittelen Livstyvene i 1995 og med tittelen Drømmer androider om elektriske sauer? i 2005. Ridley Scott har regissert en filmversjon med tittelen Blade Runner fra 1982.

Handling

Handlingen foregår i år 2021. Scenen for handlingen er en forfallen jordklode etter en verdenskrig, og leveforholdene er dårlige. Hovedpersonen Rick Deckard er dusørjeger, og får i oppdrag å terminere seks androider som er på rømmen. Hendelsene stiller Deckard overfor eksistensielle spørsmål som hva det vil si å være et menneske og forholdet mellom virkelighet og illusjon, original og forfalskning. 
Spørsmål vedrørende kopier som har egenskaper som gjør dem umulig å skille fra originaler er et tema som går igjen i Philip K. Dicks bøker, blant annet i Mørke utenfor og mørke inni (Gyldendal 1979, originalt A Scanner Darkly 1977) og Mannen i høyborgen (Gyldendal 1977, originalt The Man in the High Castle 1962).
Michael Clayton

Handling

Michael Clayton har ansvaret for advokatfirmaet Kenner, Bach & Ledeens uetiske saker, men nå har en bitter skilsmisse og en enorm gjeld gjort at han er blitt til et utbrent skall av sitt tidligere dynamiske selv. Selv om han ønsker å forlate den stressende hverdagen i forretningsspionasje, gjør den vanskelige økonomiske situasjonen at han må fortsette i jobben.
Gravlundene ved Halleporten

Gravlundene ved Halleporten (tysk: Friedhöfe am Halleschen Tor) er flere ulike gravlunder som fra begynnelsen på 1700-tallet, ble anlagt ved byporten Halleporten (Hallesches Tor), på utsiden av Berlins tollmur. Gravlundene ligger i dagens Kreuzberg, mellom Mehringdamm og Zossener Straße.

Gravsteder til kjente personer

Blant de gravlagte finnes blant andre komponistene E. T. A. Hoffmann og Felix Mendelssohn Bartholdy. Flere av gravstedene er æresgraver, vedlikeholdt av bydelen Friedrichshain-Kreuzberg.
Chesterfield (sigarettmerke)

Chesterfield er ett sigarettmerke markedsført av Phillip Morris. Det var en av de mest anerkjente merkevarer av det tidlige 20. århundre, men salget har falt jevnt og trutt opp gjennom årene. Den ble oppkalt etter Chesterfield fylke i Virginia. Chesterfield blir fortsatt produsert i dag, og er fremdeles populært i Europa, men har vært fraværende fra amerikansk annonsering i mange år.
Klezmer

Klezmer er en instrumental musikktradisjon knyttet til jødisk kultur. Navnet kommer fra jiddisch כּלי־זמיר og hebraisk kelé-zèmer כלי זמר (instrument-sang, flertall: klezmórim).
Formen utviklet seg fra sekulær musikk, dokumentert først i det 15. århundre, og bestod av et repertoar av dansemusikk (ringdans i økende fart) for bryllup og fest, med tekster på jiddisch, ofte i samspill med romafolket (lăutari). Besetningen (klezmer-kapelje) spiller fiolin, cello, kontrabass, treblås (fløyte, klarinett), trombone, rytmeinstrumenter, og der mulig, etterligner de manglende vokalister.
Det var Josef Gusikov som introduserte det til konsertsalene i Europa med sin cimbalom-lignende xylofon (1845). Der Felix Mendelssohn var positiv, var Liszt svært negativ.  I USA fikk sjangeren jazz-tilsnitt gjennom 1920-tallets Dave Tarras og Naftule Brandwein, og inspirert komponister som Leonard Bernstein, Aaron Copland og George Gershwin (som i klarinettåpningen på Rhapsody in Blue). Russiske Dmitrij Sjostakovitsj brukte klezmer i sine pianotrioer (1940 og 1944).
Etter forbudstid (1930–1991) har Ukrainske band som Kharkov Klezmer Band nådd internasjonal status.
I nyere tid har den amerikanske saxofonisten John Zorn bidratt massivt til å forny klezmertradisjonen både gjennom egne komposisjoner og innspillinger og gjennom sitt idealistiske plateselskap Tzadik. Under fanen Radical Jewish Culture har Zorn gitt ut klezmer inspirert musikk fra innovative artister som David Krakauer, Rabinical School Dropouts og Cracow Klezmer Band.
I Norge er utøvere som Gjertrud Øklands sigøynerensemble, Bente Kahan, Urban Tunélls Klezmerband og Goylem Space Klezmer. Svenska Klezmerföreningen avholder ukentlige jamsessions på Café Klezmer (Skeppsholmen i Stockholm).
Supersymmetri

Supersymmetri, ofte forkortet SUSY er en teori i teoretisk fysikk som for tiden regnes som en av de mest lovende utvidelsene av standardmodellen av elementærpartikler.
I supersymmetri har hver elementærpartikkel en superpartner. Partneren for en boson er en fermion, og for en fermion er en boson.
LSP (Lightest Supersymmetric Partner) er den letteste supersymmetriske partikkel som kan tilføres systemet. Denne LSP regnes som en viktigste kandidat for identiteten til mørk materie: I motsetning til andre supersymmetriske partikler kan den ikke spontant henfalle (og dermed bli kilde for nye, enda lettere supersymmetriske partikler), og det har bortsett fra sin masse liten eller ingen interaksjon med kjent materie.
Dersom en SUSY blir anvendt på en lokal symmetri (det samme som utvidelse fra en global til en lokal gaugeteori), vil dette på en elegant måte følge relativitetsteorien. Denne teorien omfatter både supersymmetri og tyngdekraft og kalles derfor supergravity. Denne teorien stammer også fra strengteorien, som er den mest lovende teorien ved lave energier.
Lindesvermer

Utseende

En ganske stor (vingespenn 70 – 80 mm) sommerfugl med spoleformet kropp og smale vinger. Forvingene er flikete. Hodet er ganske lite og munndelene reduserte, antennene tynne og smalt fjærformede. Kroppen er grå, med nokså lange, nedliggende hår. Forvingene kan ha ulike nyanser av brunt, rødlig eller grønt, vanligst er grunnfargen olivengrønn. De har et bredt, ujevnt, mørkt tverrbånd omtrent i midten, dette er ofte delt i to. Ved vingespissen er det et lyst felt. Bakvingene er brune med rustrøde kanter, litt innbuktet foran bakhjørnet som er svart. Larven er grønn med små, hvite flekker.

Levevis

Som de andre artene i Smerinthinae tar ikke lindesvermeren næring til seg som voksen, men lever på opplagsnæring fra larvetiden. Larven lever på lind (Tilia spp.), sjeldnere på andre løvtrær. Den spiser bare om natten, om dagen sitter den gjemt under et blad. Den voksne sommerfuglen flyr i mai – juni.

Utbredelse

Lindesvermeren finnes i det meste av Europa, og videre østover til Japan. I Norge finnes den bare på Østlandet og Sørlandet, nord til Ringerike og vest til Kristiansand. Enkelte steder kan den være ganske vanlig.
Peberholm

Peberholm er en kunstig øy i Danmark, anlagt syd for Saltholm i Øresund. Peberholm ble anlagt til bruk for Øresundsforbindelsen mellom Amager og Skåne idet øyen skulle danne forbindelse mellom tunnelen under Drogdenrennen i vest og Øresundsbroen i øst.
Øyen er ca. 4 km. lang og ca. 3 km² stor og er bygget av løsmasser gravet opp fra bunnen av Øresund i forbindelse med anleggsdriften. Totalt gikk det med 1,6 millioner tonn stein og 6 millioner kubikkmeter sand og havbunnsmasse til byggingen av øyen.
På øyen er det anlagt en jernbanestasjon som gjør det mulig å pense togene over fra det ene sporet til det andre.
Navnet Peberholm er et resultat av en navnekonkurranse i avisen Politiken, og har naturligvis sammenheng med naboøyen Saltholm.

Natureksperiment

Anlegget av øyen er også en del av et natureksperiment. Det blir ikke sådd gress eller andre vekster på øyen, og det er meningen at planteveksten skal skje ved naturlig spredning av frø. Ytterligere håper man at kanskje meget gamle vekster skal kunne etablere seg, idet de kan ha overlevet i mange millioner år i mudderet på havbunnen. For et større mangfold av vekster, har man også anlagt noen bassenger og små, kunstige høyder. Øyen er således under stadig overvåkning av biologer. 
Inntil juni 2006 er det registrert 440 plantearter på øyen, 14-16 ulike hekkende fuglearter, og en mengde insekter, deriblant flere sjeldne.
Selv om flere ulike treslag har spirt, vil det aldri kunne danne seg skog på øyen, da jordsmonnet er for tørt.

Habitat for giftig edderkopp

I juli 2005 ble det oppdaget en edderkopp med det latinske navn Tegenaria agrestis på øya. Arten forekommer i Mellom- og Syd-Europa. Den er ytterst sjelden i både Danmark og Sverige og ble første gang oppdaget i Norden i Jylland i 2003. I 2005 ble den oppdaget på to steder i Skåne i Sverige. 
Edderkoppen ansees som giftig for mennesker. I USA har dens bitt forvoldet vevskader og sår som er vanskelig å lege. I Europa er det ennå ikke blitt rapportert skader p.g.a. edderkoppens bitt.
Spinidymasius

Utseende

Middelsstore, slanke, brunlige trebukker, dekkvingene er mer eller mindre kledt med lys bestøvning. Antennene er nokså tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene nokså jevnbrede, med lengdestriper av lys bestøvning.

Utbredelse

Artene er utbredt i Kambodsja og Vest-Malaysia, på Borneo og Filippinene.
Trizogeniates aphilus

Utbredelse

Billen finnes i den neotropiske faunaregionen, nærmere bestemt i Peru.
HTC S320

HTC S310, også kjent som HTC Monet er en Windows Mobile-basert mobiltelefon (smartphone) som ble produsert av HTC. Den ble lansert i februar 2007. 
Den har en spesiell asymmetrisk form, med TV-knappen på høyre side. Den har mottak for både TV og DAB-radio.  
Den er også solgt under navnet Lobster 700 TV.
Accenture

Tidlig historie

Accenture startet som en konsulentavdeling i Arthur Andersen LLP (AA), dannet i 1913 av norskættede Arthur Andersen og Clarence DeLany som Andersen, DeLany & Co. Konsulentavdelingen ble opprettet i 1953 da General Electric (GE) ba Arthur Andersen om å gjennomføre en studie i bruk av datamaskiner til lønningslister. Arthur Andersen anbefalte å bruke datamaskiner til dette, og GE og AA gjennomførte et prosjekt hvor en utviklet et lønningssystem med bruk av EDB.

Bruddet med Arthur Andersen

I 1989 brøt konsulentdelen med Arthur Andersen og fortsatte under navnet Andersen Consulting. Både Arthur Andersen og Andersen Consulting besto av lokalt eide partnerselskaper (ANS) i de forskjellige landene, og alle hadde en avtale med Andersen Worldwide, en sveitsisk administrasjonsenhet.  
På 1990 tallene ble forhold mellom Andersen Consulting og Arthur Andersen anspent. Grunnet kontraktuelle forhold som resulterte i at Andersen Consulting måtte betale opp til 15% av sine årlige gevinster til Arthur Andersen. Samtidig konkurrerte Arthur Andersen med Andersen Consulting med sin ny avdeling Arthur Andersen Business Consulting. På grunn av disse økende motsetningsforhold kom det til et totalt brudd sommeren 2000, med krav om navneskifte.

Tilblivelsen av Accenture

1. januar 2001 tok Andersen Consulting i bruk sitt nåværende navn Accenture. Ordet «Accenture» kommer fra «Accent on the future». Et PR-firma ble leid inn for å finne et nytt navn, men det var faktisk en ansatt ved Oslo-kontoret, Kim Petersen, som kom med forslaget.

Børsintroduksjon

Den 19. juli 2001 ble Accenture introdusert på New York-børsen. Prisen started med $14,50 per aksje og endte med $15,17 denne dagen.

Accenture i Norge

I Norge har Accenture kontorer i Oslo, Bergen og Stavanger, med hovedkontor på Fornebu. Selskapet har pr. 2019 1100 ansatte. Administerende direktør i Norge er Tonje Sandberg.
Hartvig Nissens skole

Om navnet

Skolen er navngitt etter sin grunnlegger Hartvig Nissen. «Nissen» er et dansk slektsnavn (opprinnelig et patronym) som betyr «sønn av Nis»; Nis er en kortform for Nils (i seg selv fra gresk Nikoláos, «seier» og «folk») og var endel brukt som fornavn i Midt- og Sønderjylland. Skolens grunnlegger Hartvig Nissen tilhørte Nissen-slekten fra Fredericia. Hartvig Nissen var ikke i slekt med sin etterfølger Bernhard Pauss (faren og sønnen hadde Nissen som mellomnavn).

Nissenrevyen

Siden 1983 har elever ved Hartvig Nissens skole stått bak Nissenrevyen.
Toyota Yaris

Toyota Yaris er en småbil (B-segementet) fra Toyota, introdusert i 1999, som produseres i Valenciennes i Frankrike. Modellen er designet ved Toyotas designsenter i Sophia-Antipolis nær Cannes i Sør-Frankrike. Bilen har vært blant Norges mest populære (Topp 10) siden den ble lansert.
Yaris er en kombicoupé som leveres med 3 og 5 dører. Første generasjon Yaris var 3,61 meter lang. Den kom også som Yaris Verso, en noe større flerbruksvariant med svært god lastekapasitet, og som med visse modifikasjoner også kunne registreres som varebil i Norge. Andre generasjon Yaris ble introdusert i 2006.
Den første generasjonen ble valgt til «Årets bil 2000» av europeiske motorjournalister.

1. generasjon

Yaris ble lansert i 1999 med en 4-sylindret VVT-i motor på 1,0 liter som utviklet 68 HK. Yaris Verso kom sent samme år med en 1,3 liters motor på 86 HK. Denne motoren ble også tilgjengelig på Yaris. I 2001 kom Yaris T-Sport med en 1,5 liters bensinmotor med 106 HK. I 2002 ble en D-4D turbodieselmotor på 1,4 liter og effekt på 75 HK tilgjengelig for Yaris og Yaris Verso. I 2003 gjennomgikk modellen en ansiktsløftning og motorene ble modifisert.

2. generasjon

Andre generasjon Yaris ble lansert i 2006. Den nye modellen var 3,75 meter lang. Dieselmotoren på 1,4 liter var modifisert og utvikler 90 HK. 1,0-liters motoren, som er utviklet av Daihatsu, er samme 3-sylindrede motor som sitter i Toyota Aygo. Den veier kun 67 kg og er den letteste som leveres i en serieprodusert bil. 2. generasjon Yaris fikk 5 stjerner i Euro NCAP-testene. Leveres også med en 1,8 liters motor som yter 132 hk. Denne modellen kalles Yaris TS (Toyota Sport).

3. generasjon

Tredje generasjon Yaris ble lansert i 2011. Den er 10 cm lengre enn forgjengeren og akselavstanden er økt med 5 cm. Våren 2012 ble modellen vist på Genèveutstillingen i hybridversjon. Hybridsystemet er 20% lettere enn tilsvarende i Auris hybrid. Bensinmotoren har 1,5 liters volum og både elmotoren og batteripakken er lettere og mer kompakt.
Modellen ble lansert i Norge i august 2012.

4. generasjon

Yaris IV presenteres i oktober 2019 før åpningen av Tokyo Motor Show i 2019 for kommersialisering i begynnelsen av 2020.
Arendal rutebilstasjon

Arendal rutebilstasjon ble innviet i 1962. Rutebilstasjon tidligere lå på i det igjenfylte havneområdet Malmbrygga, midt i Arendal sentrum.
Rutebilstasjonen ble landskjent gjennom humorserien Lille Lørdag med Bård Tufte Johansen og Harald Eia på 1990-tallet. I 2002 ble rutebilstasjonen jevnet med jorden for å gi plass til Arendal rådhus og kulturhus.

Drift

Selskapet Rutebilstasjonen A/S ble stiftet i 1961 av de lokale rutebilselskapene som trafikkerte stasjonen og hadde i oppgave å drifte rutebilekspedisjon.

Arkivet

Arkivet etter Rutebilstasjonen A/S befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal og består av selskapets møtebøker.
Skjoldungesaga

Skjoldungesaga (Skjöldunga saga) er en islandsk fornaldersaga om den danske ætten Skjoldungene.
Sagaen er tapt, men Arngrímur Jónsson (1568–1648) har oversatt deler av den til latin, og andre deler er antatt bevart i andre sagaer, blant annet Den større saga om Olav Tryggvason (Óláfs saga Tryggvasonar en mesta, ca. 1300) og Þáttr af Ragnars sonum (Tåtten om ragnarssønnene). Noen tekstfragmenter kjent som Sögubrot af nokkurum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi er antatt å være basert på Skjöldunga saga, kanskje avledet fra en senere versjon av sagaen.
Skjoldungene var en ætt av danske sagnkonger, oppkalt etter stamfaren Skjold som var sønn av Odin. Blant de meste kjente fra Skjoldungætten er Fred-Frode, som blir fortalt om i Grottasongr, krigerkongene Helge og hans sønn Rolf Krake som blir fortalt om Bjarkamål, og Harald Hildetann. Antagelig var Skjoldungene historiske personer, men det som blir fortalt om dem i Skjöldunga saga er sagn, tilsvarende også i andre tekster som det angelsaksiske heltekvadet Beowulf og hos Saxo Grammaticus i Gesta Danorum fra rundt 1208.
Sangaris

Utseende

Middelsstore til nokså store, slanke, brokete trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner. Hver dekkvinge har en tann ved bakkanten. Dekkvingene er jevnt avsmalnende bakover, oftest med påfallende tegninger i brunlig og gult eller hvitt.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Buzen oljekraftverk

Buzen oljekraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 000 MW. Brenselkilden er råolje og fyringsolje.
Experience Records

Experience Records (etablert 1970 i Mosjøen) var et norsk plateselskap drevet av plateprodusent Nils Johan Øybakken (1947–2001), som drev opptaksstudio i boligen i Elvegata 11 i Mosjøen og senere i sin bolig ved Fustvatnet nord for Mosjøen. Plateselskapet ble kjent som det første i Nord-Norge, og for å være første utgiver av musikk med Åge Aleksandersen (i bandet Prudence), Halvdan Sivertsen, ZOO, Terje Nilsen, og D.D.E. (via Rollaug og Haugums Reviderte). Artistene kom i hovedsak fra Nordland og Nord-Trøndelag, og tidvis ble utgivelsene distribuert gjennom Nord-Norsk Plateselskap. Utgivelsene ble i en periode også distribuert av Arne Bendiksen AS i Oslo, og de siste årene gjennom bensinstasjonenes distribusjonssystem.
Aagot Bjørnson

Familie

Aagot Bjørnson var datter av byfogd Peter Elias Bjørnson og Laura Mathilde Riiser Larsen, niese av dikterhøvdingen Bjørnstjerne Bjørnson og sønnedatter av presten Peder Bjørnson. Hun var søster av teatersjef Inga Bjørnson og kusine av admiral Hjalmar Riiser-Larsen. Hun ble 20. mai 1896 gift med forlagsbokhandler Lars Magnus Swanstrøm (1868-1939).

Liv og virke

Aagot Bjørnson opptrådte på Christiania Theater, hvor hun fikk sin debut første nyttårsdag 1891 i rollen som Ella Brandt i stykket Vores Koner.
Høstsesongen 1891 spilte Bjørnson Ophelia i en scene mot Herman Bangs Hamlet (i Shakespeares Hamlet, i Brødrene Hals' konsertlokale. Samme år reiste hun på turné med en trupp fra Christiania Theater. Der opptrådte hun i Fredrikshald, Fredrikstad, Skien og Drammen sammen med Olaf Hansson og Thora Hansson.
I 1895 fratrådte hun stillingen som skuespiller ved teatret.
Enschede

Fyrverkeriulykken

Byen var den 13. mai 2000 åsted for en voldsom fyrverkeriulykke da et lager som inneholdt 100 tonn med fyrverkeri begynte å brenne. Da fyrverkeriet ble antent ble området og en rekke bygninger rundt lageret rystet av en mengde eksplosjoner, og raketter som fløy i alle retninger. 23 mennesker omkom og over 1000 ble skadet. Ca 10 000 personer ble evakuert. 400 hus ble ødelagt og 1200 hjem ble skadet. Det ble i 2007 utbetalt rundt 85 millioner kroner i erstating til ofrene. De to mennene som  eide lageret ble dømt til 15 måneders fengsel for brudd på sikkerhetsregler og ulovlig handel med fyrverkeri.
Noen dager etter ulykken deltok dundt 15 000 mennesker i en stille marsj gjennom Enschede. Markeringen ble ledet av kronprins Willem-Alexander og statsminister Wim Kok.
Dette regnes som den verste ulykken i Nederland siden 1992, da et israelsk transportfly styrtet i et boligstrøk i Amsterdam.
Hotel Polonia Palast

Historie

Hotellet (som opprinnelig het «Palast») var i sin tid en av de mest moderne bygninger i Łódź: det hadde sentral oppvarming, elektrisk lys, en nyeste heis, kjemisk-elektrisk vaskeri, telefoner, springvann og et rikt inventar. 
Etter første verdenskrig var hotellets eiere brødrene Leopold og Maurycy Dobrzyński. På 1920-tallet ble hotellet totalrenovert og navnet forandret til «Polonia Palast». I 1939 ble navnet forandret igjen, denne gangen til «Polonia». Etter andre verdenskrig ble bygningen overtatt av Den røde armé og omgjort til et militærsykehus. I 1946 ble den overgitt til bymyndighetene, som totalrenoverte hotellet i årene 1969–1972. Da fikk det også bueganger i elevasjonen, dessuten ble krysset mellom Jan Kilińskis gate og Gabriel Narutowicz’ gate utvidet. 
Den nyeste totalrenovasjonen ble ferdig i 2008. Ved siden av å gi hotellets dets opprinnelige utseende tilbake, bestemte man seg for at også navnet skulle forandres til det gamle «Polonia Palast».
An-Nasiriyya

an-Nasiriyya (alternativ staving an-Nasiriyah eller al-Nasiriyya, arabisk الناصرية) er en by ved elven Eufrat i sørlige Irak. Den er administrativ hovedstad for guvernementet Dhi Qar.
Ved folketellingen i 1987 hadde byen 265 937 innbyggere. Det fantes i 2014 ingen offisielle opplysninger over byens befolkning, men det distrikt som tilhører byen hadde en beregnet folkemengde på 643 137 i 2009, på et areal av 4 149 km².
Byen ligger nær ruinene av oldtidsbyen Ur, og i byen finnes det gamle tempelet Zagoora. Ved byen finnes våtmarker med stort biologisk mangfold.