Paul de Glasenapp

NTB-karriere

Glasenapp var født av russiske foreldre, men kom til Norge alt som femåring. Han hadde norsk statsborgerskap og norsk artium. I 1931 ble han ansatt som journalist i NTB. Glasenapp utmerket seg blant annet med omfattende språkkunnskaper og havnet året etter i utenriksavdelingen. Her ble han raskt en betrodd medarbeider hos ledelsen.
I de kaotiske timene og dagene da de tyske okkupantene inntok Oslo rømte NTB-direktør Birger Knudsen og hans stab, og fulgte den norske regjeringen nordover mens de prøvde å holde en slags nyhetstjeneste i gang. Knudsen ble til slutt med konge og regjering over til London, mens en annen i hans stab, Jens Schive, dro til Stockholm som NTBs mann. Fra avstand betraktet de utviklingen i byrået i Oslo, og det de nokså snart kom til å oppfatte som «problemet Glasenapp».
Da de rømte hovedstaden 9. april etterlot de medarbeidere i villrede. I første omgang overtok noen av de eldste styringen. De kontaktet 12. april det eneste styremedlemmet de kunne nå, Aftenpostens sjefredaktør Johs. Nesse. Han innkalte dagen etter redaktørene for fem hovedstadaviser til møte. Forsamlingen mente de måtte finne en midlertidig direktør - og valget falt på den da knapt 29 år gamle Glasenapp.

Inn i NS

Gjennom sommeren 1940 utviklet situasjonen seg i NTB om lag som i resten av norsk næringsliv. Mens det såkalte Administrasjonsrådet styrte landet i en slags forståelse med tyskerne ble det lagt vekt på «å holde hjula i gang», og ha mest mulig normal drift i nyhetsbyrået. Mer eller mindre motvillig aksepterte medarbeiderne de nye tyske rammene for driften.
Blant de minst motvillige var åpenbart Glasenapp. Alt 26. juli meldte han seg inn i NS. Han justerte sågar eget navn i takt med den nye tid, og  begynte å signere med kun «Paul Glasenapp».
25. september var Administrasjonsrådets tid forbi. Da innsatte okkupantene norske nazister og sympatisører som «kommisariske statsråder» - og strammet grepet om NTB. NS-mannen Gulbrand Lunde ble innsatt som leder for det nyopprettede Kultur- og folkeopplysningsdepartementet, og gjorde snart framstøt for å aktivere NTB som et ledd i tyskernes propagandaapparat. Samtidig luftet tyskerne tanken om direkte overtagelse av aksjemajoriteten i byrået. I denne prosessen ble NTBs styre mer og mer stilt på sidelinjen, mens Glasenapp allierte seg med Lunde. Det hele endte med at departementet tok over 51 prosent av aksjene i NTB.
Da den fullstendige nazifiseringen av NTB i Oslo var et faktum sommeren 1942 ble styret utgjort av tre personer: Glasenapp, en fra nazi-departementet og en fra NS-avisen Fritt Folk.

Okkupasjonens muligheter

Okkupasjonen endret ikke bare betingelsene for NTB, men også for NTBs kunder, de norske avisene. Mange måtte stanse eller kom i pengevansker. Det førte til at NTBs gebyr-inntekter sviktet. Også byråets handelstjeneste falt sammen. Rett etter at okkupasjonen var et faktum ble det klart at Glasenapp og NTBs styre sårt trengte nye inntektskilder. De gikk energisk inn for å finne dem.
Glasenapp grep de nye mulighetene okkupasjonen snart ga, med et tysk regime som prioriterte propagandaarbeidet og så på NTB som et sentralt ledd i egen virksomhet. Med utvidede fullmakter startet han nye virksomheter på løpende bånd: Aksjeselskap for handelstjenesten. Spesialtjenester for landbruk og idrett. Datterselskap for litografisk reproduksjon. Offset-avdeling. Portrettavdeling med publikumsservice. Avdeling for privatannonsering. Artikkeltjeneste. Novelleformidling og forlag. Byrået satset sågar på søndagsbetraktninger, puslespill og politiske karikaturer...
Under Glasenapps ledelse ble NTB i Oslo det tyske Presseabteilungs viktigste instrument i arbeidet for å ensrette norsk presse. I sendingene fra London-radioen og på folkemunne ble byrået snart kjent under det nye navnet «Not To Believe». NTB i Oslo var «pressens verste giftsprøyte under okkupasjonen», oppsummerte Johs. Nesse i ettertid.

Frigjøringen

Ekspansjonen og knoppskytingen i NTB under Glasenapp førte til mer enn en dobling av staben, som ved årsskiftet 1944–1945 nærmet seg 100 ansatte. Med tilsvarende vekst i lønninger og kostnader. Etter krigen kunne Riksrevisjonen konstatere at departementet hadde betalt en halv million i tilskudd til spesialtjenestene, og ytterligere en million for å holde den vanlige NTB-virksomheten i drift.
I 1945 ble flere medarbeidere i NTB stilt overfor både arrestasjoner, ordinære landssviksaker og såkalte «æresrettssaker» i regi av Norsk Presseforbund.
Glasenapp selv ble arrestert. I Oslo byrett ble han i 1949 dømt til tvangsarbeid i 2 år og 5 måneder, samt ti års rettighetstap.