google/wiki40b huggingface dataset:
Oslo Byforum

Oslo Byforum er et tverrpolitisk nettverk med Oslo som base og fokus. Miljøet samles rundt en mailingliste med nærmere 300 deltakere. Disse deltar i ulik grad i forumets 20 ulike grupper og aksjoner. Aktiviteten spenner fra politiske bardebatter ved konseptet «InterCity Politisk Bar» til Metateateret, en teatergruppe for og med rehabiliterende narkomane. Forumet er også arnested for Oslo Byaksjon, som stilte liste i kommunevalget i Oslo i 2003.
Oslo Byforum startet i 2001 med Erling Fossen som initiativtaker. Han er i dag styreleder.
Oppfinner

En oppfinner er en person som finner på eller oppdager nye metoder, hjelpemidler eller anordning for å utføre en oppgave. Det hjelpemiddelet eller anordningen som blir funnet opp kalles som en fellesbetegnelse en oppfinnelse. 
Juridisk sett er en oppfinner en som har tatt et patent. Mange ting vil likevel ikke være mulig å patentere, eller er som oftest ikke patentert, men kan likevel bli betraktet som et produkt av arbeidet til en oppfinner. Eksempler er nye metoder eller produkter av kunstnerisk uttrykk og innen matematikk. Hva formelt oppfinnerskap gjelder, er når noen innenfor fagfeltet uttrykker overraskelse for hvordan den nye anordningen eller metoden virker innenfor fagområdet.

Kunstneriske og matematiske oppfinnelser

Et eksempel innen patentering av en kunstnerisk metode eller prosess var Yves Kleins patent på en spesiell blåfarge. Denne blåfargen er kjent som «Kleinan Blue» (kleinisk blå) eller International Klein Blue, se  for et fargeeksempel. 
Metoder innen matematikken blir ofte assosiert med en spesiell person, slik som Stirlings formel blir knyttet til James Stirling. Noen matematikere mener at matematiske metoder ikke kan bli oppfunnet. De sier at slike ting eksisterer uavhengig av matematikere, slik at matematikere bare oppdager dem. I så fall er Stirling bare oppdageren av «hans» formel, og ikke oppfinneren.
Grunnkretser i Lillesand kommune

Grunnkretser i Lillesand kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Lillesand kommune, Aust-Agder, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
East Kosi Provincial Committee

Historisk bakgrunn

Distriktskomiteen blei stifta etter NKPs 3. landsmøte i 1962. Partiet var forbudt etter kuppet i 1960 og begynte å falle fra hverandre. Det splitta seg opp i kommunistiske partier med ulik ideologi og under ulike ledere, og partiets indre organisasjonsapparat fungerte ikke, sånn at lokale partiorganisasjoner mista kontakt med ledelsen og begynte å styre seg sjøl.
East Kosi Provincial Committee styrte seg sjøl fra 1965. Den fikk relativt stor innflytelse i det østlige Nepal.
Den var på mange måter typisk for ei utvikling som skjedde flere steder i landet på denne tida.
I 1969 kom organisasjonen under ledelse av Man Mohan Adhikari, en veteran fra NKP som hadde sittet i fengsel siden tidlig på 1960-tallet (og seinere statsminister i Nepal). 
(Adhikari kstifta i 1979 sitt eget parti, som blei kjent som NKP(Manmohan), men på denne tida virker det som om han var lederen for noe som i ettertida er kjent som Adhikari-gruppa som ikke definerte seg som et parti uavhengig av det nå svært oppløste og reduserte NKP.)

Utgangspunktet for Jhapeli-gruppa

I 1969 og 1970 var det en voksende bevegelse av fattigbønder mot godseiere som nytta statens nye lover om jordreform til å drive dem fra jorda. 
Denne bevegelsen var særlig sterk i det sørligste distriktet Jhapa. Den omfatta etterhvert bønder i størstedelen av distriktet.
Dette bidro til at ei gruppe unge ledere i distriktskomiteen i Jhapa, som var tilhengere av Mao Zedongs tenkning og hadde nære kontakter med naxalittiske opprørere i det Indiske nabodistriktet Naxalbari rett over grensa, kom til at situasjonen var moden for å starte et væpna bondeopprør.
I mai 1971 brøyt ledelsen for Jhapa, leda av Chandra Prakash Mainali, ut av organisasjonen og starta Jhapeli-opprøret.
Andre distriktskomiteer også ut. Etter dette gikk East Kosi Provincial Committee snart i oppløsning.

Forløper for UML

Andre lokale deler av organisasjonen slo seg seinere sammen med Jhapeli-gruppa i arbeidet for å forberede et nytt parti, NKP(ML), som blei stifta i 1978. Dette partiet danna igjen grunnlaget for det moderate kommunistpartiet UML, som i 2006 er Nepals største parlamentariske parti. UMLs viktigste leder i regjeringa som blei danna i mai 2006 og satt fram til 1. april 2007, visestatsminister og utenriksminister K. P. Sharma Oli, er tidligere medlem av East Kosi Provincial Committee og Jhapeli-gruppa.
East Kosi Provincial Committee er et eksempel på et viktig fenomen i nepalsk kommunistisk historie under Panchayat-diktaturet på 1960- og 1970-tallet: Eksistensen av et stort antall lokale kommunistgrupper som fungerte autonomt. Tilslutning fra slike grupper forklarer en viktig del av den raske veksten til nye kommunistpartier som NKP (Chautho Mahadhiveshan) (dvs. fjerde landsmøte) (fra 1974) og NKP(ML) (fra 1978). De hadde antakelig større betydning enn mange angivelig nasjonale kommunistiske småpartier, som ofte bare var grupper rundt en enkelt leder i Kathmandu. Men fordi disse gruppene er mindre kjent og dårligere dokumentert av historikerne, spiller de en mindre rolle i historiebøkene enn de fortjener.
Marco Rubio

Livsløp

Marco Rubio ble født i Miami i Florida som tredje barn (annen sønn) av Mario Rubio (1927 – 2010) og Oriales García (født 1931).
Foreldrene var eksilkubanere som var ankommet USA den 27. mai 1956 –  mer enn to år etter Fulgencio Batistas fall på Cuba og Fidel Castros maktovertakelse 1. januar 1959 – med deres eldste sønn Mario (Victor) (født 1950). 
Familien kom først til New York City, men flyttet året etter til Miami. Her fikk faren stilling ved Roney Plaza Hotel i Miami Beach. Etter hvert ble han selvstendig næringsdrivende, men alle hans foretak gikk konkurs. I 1964 flyttet familien til Los Angeles og kort etter til Las Vegas. Her ble de ikke lenge, og kom seg tilbake til Miami der faren gjenopptok arbeidet på Roney Plaza Hotel.
Først i september 1975 – 15 år etter ankomsten – tok foreldrene skritt for å bli amerikanske statsborgere. De var med andre ord ennå ikke amerikanere da deres tredje sønn Marco ble født.
I 1978, da Marco Rubio var syv år, flyttet familien atter til Las Vegas, der faren arbeidet som barkeeper og moren som stuepike. I 1985 returnerte de til Miami, der faren fortsatte som barkeeper til 1997. Moren ble lagerleder ved Kmart.
Rubio har bachelorgrad fra University of Florida fra 1993 og kandidatutdannelse med laud i rettsvitenskap fra University of Miami fra 1996. I studietiden var han hospitant i staben til kongressrepresentant Ileana Ros-Lehtinen, og satt senere i bystyret i West Miami 1998–2000.
Mario Rubio ble oppdratt og gift som katolikk. I ungdommen og ung voksen var han i flere år medlem av mormonkirken og kom senere med i en baptistkirke. Senere har han atter blitt bekjennende katolikk.

Politikk

I januar 2000 ble Rubio innvalgt i Representantenes hus i delstaten Florida, og var speaker der fra 2006 til 2008. 
Han fikk 48,9 % av stemmene i senatsvalget i Florida i 2010, der den republikanske guvernøren Charlie Crist og den demokratiske kongressrepresentanten Kendrick Meek var motkandidater. Rubio ble ansett som den klart mest konservative kandidaten. Tilnavnet «Tea Party-bevegelsens kronprins» har blitt brukt av både tilhengere og motstandere, skjønt Rubio ikke har noen direkte tilknytning til bevegelsen.
I juni 2012 ble det rapportert at Republikanernes presidentkandidat samme år, Mitt Romney, vurderte å velge Rubio som sin visepresidentkandidat, men endte til slutt opp med Paul Ryan. 
I 2013 holdt han den republikanske svar-talen til president Barack Obamas State of the Union-tale, talen om nasjonens tilstand. 
Rubio stilte som kandidat for republikanerne til Presidentvalget i USA 2016, men tapte for Donald Trump om å bli republikanernes kandidat.
Ketil Haukaas

Biografi

Ketil Haukaas er cand. jur. og har juridisk embetseksamen fra Universitetet i Bergen fra 1988. Etter endt studie arbeidet han i to år som saksbehandler i Justisdepartementets polaravdeling. I 1990 ble han ansatt som politiadjutant ved Sør-Varanger politikammer. 
I 1993 ble Haukaas utnevnt til politiinspektør og politimesterens stedfortreder ved samme politikammer. Han var i denne stillingen inntil han i 1995 ble utnevnt til statsadvokat ved Rogaland statsadvokatembeter. 19. desember 1997 ble han konsituert i statsråd som politimester i Sør-Varanger politidistrikt.
Ketil Haukaas kom til Kripos i 2005 fra Østfinnmark politidistrikt. Fra 2006 var han assisterende sjef for Kripos frem til han tok over som midlertidig Kripos-sjef etter Odd Reidar Humlegaard som ble i august 2012 utnevnt til politidirektør.
Eric Larsson

Karriere som klubbspiller

Larsson startet karrieren i Gävle GIK, før han gikk til Gefle IF. Han spilte første kamp i Allsvenskan i 2010, og spilte sammenlagt 36 seriekamper og scoret ett mål for klubben før han i 2013 gikk til GIF Sundsvall. Han tilbragte de to første sesongene for klubben i Superettan, men ble med da klubben rykket opp i Allsvenskan etter 2014-sesongen.

Landslagskarriere

Larsson har fire kamper for Sveriges U17 lag, samtlige i 2006.
Moderne nåtidsfugler

Evolusjon

Neornithes separerte i to linjer for cirka 98,4 (± 5,1) millioner år siden. Den ene førte til dannelsen av Neognathae (moderne nåtidsfugler), den andre til Paleognathae (primitive nåtidsfugler).
For omkring 89,8 (± 3,5) millioner år siden separerte Neognathae i to linjer. Den ene førte til dannelsen av Neoaves (moderne fugler), den andre ledet til Galloanserae (ande- og hønsefugler).
Trikken i Basel

Trikken i Basel er ett sporveisnettverk i Basel i Sveits og deler av omegnen. Nettverket er bygget med meterspor. Nettverket drives av to selskaper Basler Verkehrs-Betriebe (BVB) og Baselland Transport (BLT).
Baseltrikken er en av få sporveisnettverk i verden som krysser en internasjonal grense. En av holdeplassene på linje 10 ligger i kommunen Leymen i Frankrike, og i desember 2014 ble linje 8 forlenget til Weil am Rhein i Tyskland.
Torpa Statsallmenning

Torpa Statsallmenning ligger i Synnfjellet i Nordre Land kommune i Oppland fylke. Denne statsallmenningen har et areal på 51000 da. Av dette er 21000 da barskog, 20000 da lauvskog og 10000 da lavfjell og myr. I tillegg kommer den såkalte Fellesstrekningen, som er omtrent på samme størrelse. Dette området ligger i Gausdal kommune. Det har vært strid mellom Torpa og Gausdal om bruken av dette området helt siden 1470. Da var det fiskevannene striden sto om. I 1878 bestemte Gudbrandsdalkommisjonen at Torpa og Gausdal skulle ha like jakt og fiskerettigheter i denne strekningen. I tillegg har Torpingene rettigheter med hensyn til hamning og uttak av ved i Fellesstrekningen.
Området som utgjør Torpa Statsallmenning grenser i syd mot Synnfjellplatået og Skjervangfjellet, og mot Dokkfløyvatnet i øst. I nord grenser allmenningen mot Gausdal Statsallmenning, eller den såkalte Fellesstrekningen. Mot vest grenser allmenningen mot Etnedal og Nord-Aurdal. Blant de mest markante fjelltoppene i allmenningen er Djuptjernkampen den høyeste (1325 moh) Djuptjernkampen er også grensefjell til kommunene: Nordre Land, Gausdal og Nord-Aurdal.
Statskog er grunneier, og forvalter grunneierrettighetene. Torpa Allmenningstyre styrer med bruksretten til trevirke. Torpa Fjellstyre forvalter bruksrettene til seterbruk, beite, jakt og fiske. I Torpa er det rundt 380 bruks- eller virkesberettigede.
I tidligere tider hadde området enda større viktighet for primærnæringene, enn i dag. Da var sætringen et være, eller ikke være for bøndene. Sommerbeite i fjellet var viktig, da det var knappe ressurser i bygda. Til og med storbøndene på flatbygdene på Hedemarken, Hadeland, Gjøvik og Toten hadde buskapen på sommerbeite i Synnfjellet. Nå i 2013 foregår det fortsatt sætring i området, men i et begrenset omfang.
De vernede områdene Langsua nasjonalpark, Storlægeret landskapsvernområde, Røssjøen naturreservat og Skardberga naturreservat ligger delvis i Torpa Statsallmenning. I området vokser også den sjeldne skjeggklokka.
Ikke et land for gamle menn

Filmatisering

I 2007 ble boken filmatisert av Coen brødrene. Denne vant fire Oscar, blant annet for beste film.
Risto Jarva

Biografi

Han studerte kjemi ved Tekniska högskolan i Helsingfors, og viste fort interesse for filmmediet. Han dannet Montage, ett film-miljø bestående av studenter ved Tekniska högskolan.
Noe senere dannet han Filminor med Jaakko Pakkasvirta. Det var med Pakkasvirta han co-regisserte sin første film, nemlig Yö vai päivä i 1962.
Man ser tydelig internasjonale inspirasjonsskilder i filmene til Jarva, som for eksempel Lykkespillet (orig : Onnenpeli) som står i stor gjeld til den franske nye bølgen.
Der hvor Yö vai päivä virker søkende og usikker i sitt filmspråk, er Onnenpeli leken og selvsikker. Den kan minne om Truffauts Jules & Jim i karakterenes vilje til å ta livet på strak arm og møte dagen løpende.
Han var en sosialt engasjert person, noe som reflekteres i filmene han regisserte. I løpet av sin karriere klarte aldri Jarva å skape seg et navn utenfor skandinavias grenser, han holdt seg bevisst unna filmfestivaler og internasjonale co-produksjoner. Det han fokuserte på, var å etablere seg som en sentral person i Finlands filmkultur.
Hans siste film I harens år (orig : Jäniksen vuosi), kom som ett friskt pust i Jarvas filmografi. Etter ett par svake og uinspirerende komedier så virket det nå som han hadde kommet tilbake til sitt tidligere friske og utfordrende filmspråk. Han døde dog i en bilulykke på veien fra premierevisningen, og gikk inn i rekken av store finske regissører som led en tidlig død.
FA-cupen 1907/08

FA-cupen 1907/08 var den 37. sesongen av den engelske FA-cupen. Wolverhampton Wanderers slo Newcastle United 3–1 i finalen.
MB «Tafjord» (1927)

MB «Tafjord» ble bygd på Vestnes i Romsdal av Einar Helland i 1927. Motorbåtlaget Tajord fikk fartøyet bygd for å drive rutetrafikk i Tafjord, en fjordarm i Storfjorden. I tillegg ble fartøyet benyttet som isbryter, kirkebåt fra Tafjord og til skyss. I den veiløse bygda Tafjord var en helt avhengig av båt, og MB «Tafjord» var en viktig lenke i kommunikasjonen med omverdenen. Den 7. april 1934 gikk et stort steinskred som skapte enorme bølger, en av de verste naturkatastrofer i Norge på 1900-tallet, i ettertid kjent som Tafjord-ulykka. 40 mennesker omkom, hus og jord ble skylt på fjorden, mens båter og fartøy havnet langt opp på landjorda. MB «Taford» lå etter tsunamien 60 meter opp på land.
Fartøyet har hatt sertifikat for et varierende antall passasjerer, 59 passasjerer i 1956. På dette tidspunktet gjaldt sertifikatet for ruta Tafjord - Valldal - Eidsdal - Norddal. Opprinnelig var fartøyet utstyrt med en Wichmann-motor. I 1937 fikk MB «Tafjord» en 24 hk Union. I 1973 ble det satt inn en Volvo Penta som hovedmotor, som i 2002 ble skiftet ut med en tilsvarende motor, Volvo Penta TMD 70.

Oversikt over fartøyet

MB «Tafjord» er bygd som en kutter med loddrett stevn og utoverhengende hekk. Skansekledningen er tett, og dekket er lagt oppå det som normalt ville vært toppen av rekkestøttene omtrent fra midtskips og fremover. Som rekke er det en rørrekke med septer som er skrudd fast i dekk. Akter er det vanlig topprekke, men her er det montert aluminiumsider oppå rekka. Helt akter er det åpent. Dekkshuset akterut er i aluminium, og er bygd sammen med styrhuset i tre. Inni styrehuset er det nedgang til maskinrommet. Fremme på dekk er det nedgang til salongen. Aktenfor nedgangen er det plass for et skylight, men denne er fjernet. I salongen er det ribbet for innredning. Som rutebåt var det her langsgående benk på den ene siden og løse klaffstoler ellers. Noen ganger ble salongen benyttet som lasterom, og dette var sannsynligvis grunnen til den enkle innredningen. Bortsett fra skylightet er det fire kuøyer som gir lys til salongen.
Markråker

Beskrivelse

Markråkene er mellomstore fugler (24–47 cm) med normalt store hoder og relativt nøytrale fjærdrakter. De har kort nebb, korte lemmer, korte vinger og lang stjert.

Atferd

Markråkene er territoriale standfugler som bare opptrer i par i hekketiden (september–februar), og da er fuglene monogame. Ellers i året lever artene solitært. Som kråkefugler flest graver artene seg bol i grunnen, med unntak av tykknebbmarkråken, som alltid bygger rede i hule trestammer.
Mopti

Mopti er en by i Mali, og hovedstaden og største by i regionen Mopti. Mopti har beliggenhet der elvene Niger og Bani møtes, mellom byene Ségou og Timbuktu, og ca 650 km nordøst for hovedstaden Barnako. Mopti, som ligger på tre øyer – Nybyen, Gamlebyen og Medina Coura – kalles ofte for «Malis Venezia», og er største havneby i Mali. Elvene og havneområdet har rikelig med større og mindre båter av typen pinasse, som er lange, smale trebåter uten motor.

Etymologi

Navnet Mopti kommer fra fulfulde, og er avledet av ordet Motti, og har sammenheng med verbet mooɓtude (noen ganger også uttalt blant annet som mooptude, moptude, moottude og mottude), og betyr 'samle', og har sammenheng med byens beliggenhet, hvor elvene Niger og Bani møtes, eller samles.

Demografi

Det bor ca 114 000 innbyggere i Mopti. Befolkningen kommer fra flere ulike etniske grupperinger, blant annet fulanier, bozoer, songhaier, dogoner, soninkeere og tuareger.
SN 1987A

SN 1987A var en supernova i utkanten av Tarantelltåken i den store magellanske skyen, en nærliggende dverggalakse. Den inntraff omtrent 51,4 kiloparsec (168 000 ly) fra jorden, tilstrekkelig nær til at den kunne ses med det blotte øyet.
Chaetodermina

Utseende

En nokså liten, brun gullbasse. Hele oversiden er tett kledt med korte, oppstående hår som gir den et fløyelsaktig utseende. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, som er forholdsvis lange og parallellsidige.

Levevis

Larvene lever i morkent treverk eller hule trær, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene besøker ofte blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt i Øst-Afrika.
Jens Dunker

Utdannelse og virke

Dunker gikk på Den kongelige tegneskole i 1910-11 og studerte 1911-14 ved Technische Hochschule i Dresden. Etter eksamen der foretok han en rekke studiereiser og arbeidet som assistent ved flere arkitektkontorer i Kristiania: Morgenstierne & Eide, Arnstein Arneberg og Harald Hals. I 1919 etablerte han egen arkitektpraksis. Allerede samme år fikk han gjennombrudd med førstepremie i en arkitektkonkurranse om bygg til Det Nye Teater sammen med Gudolf Blakstad.
Dette bygget kan illustrere både Dunkers (og Blakstads) utvikling og funksjonalismens gjennombrudd i Norge. Dunker begynte som nyklassisist og beveget seg over i funksjonalismen. Bygget var planlagt for Uranienborgveien 11, men ble oppført i Rosenkrantz' gate 10 først i 1927-29. Vinnerutkastet i konkurransen var i ren nyklassisk stil, mens det endelige resultatet i dag gjenkjennes som funkis, ikke minst fasaden.
Dunker leverte betydelige bidrag til norsk funksjonalisme gjennom forskjellige bygningstyper: bygårder, boligblokker, rekkehus, villaer, teatre og hotell. Han drev også restaureringsarbeid ved Oscarshall, ved flere kirker og ikke minst som slottsforvalter fra 1938 til 1962 (med avbrudd i 1942-45, da han ble hindret av NS). Dunker ble premiert i en rekke konkurranser, og han bidro også med prosjekter som ikke ble gjennomført, selv om noen av dem ble innkjøpt.
Foruten det rent arkitektoniske var Dunker opptatt av møbler og brukskunst. Han utformet for eksempel inventaret til den lille Leirskogen kirke i Sør-Aurdal. Han skrev dessuten en god del om brukskunst for Foreningen Brukskunst, og han var flittig bidragsyter til tidsskriftet Byggekunst. I tillegg var han en dyktig tegner. Norsk Arkitektmuseum sitter på mange av hans pennetegninger, særlig fra utenlandsturer der han studerte arkitektur.
Dunker hadde en rekke tillitsverv i Oslo Arkitektforening og Norske arkitekters landsforbund (han var periodevis visepresident i sistnevnte). Han er tildelt en rekke ordener og medaljer, deriblant St. Olavs Orden (1945) og Kongens fortjenstmedalje i gull samt flere utenlandske ordener.
Dunker er begravet ved Vår Frelsers gravlund.
Furufamilien

Arter

Furufamilien består av ca. 250 arter fordelt på 11 slekter.
Justine Suissa

Justine Suissa er en engelsk låtskriver og sanger, best kjent for sitt samarbeid med trance-trioen Above & Beyond i gruppen OceanLab. Suissa startet sin karriere som gjestevokalist på Chicanes låt «Autumn Tactics» i 1999, og turnerte med Chicane året etter. I 2001 innledet hun et større samarbeid med Above & Beyond, da de sammen dannet gruppen Oceanlab. I tillegg til dette, har hun også medvirket med vokal på utgivelser av andre populære DJ-er, blant andre Armin van Buuren.
Jump5

Jump5 var en amerikansk kristen popgruppe. Jump5 ble splittet i slutten av 2007.
Til tross for gruppens navn, var det bare fire medlemmer igjen den siste tiden: Chris Fedun, Brandon Hargest, Brittany Hargest og Lesley Moore.
Libby Hodges var en del av originale Jump5, men sluttet tidlig i 2004. Hun var med på en sang på Jump5s siste album, Hello & Goodbye. Natasha Noack var et forbigående Jump5-medlem sommeren 2004 og erstattet Libby etter at hun forlot Radio Disney-sommerturneen som Jump5 hadde. I mai 2004 etter turneen, avgjorde gruppen felles at det ville være best å fortsette med de fire opprinnelige medlemmene, og Natasha forlot gruppen. Natasha satser nå på en solokarriere.
Jump5 har blant annet turnert sammen med Aaron Carter, Play, A-Teens, Baha Men, Zoegirl og Radio Disney Live.
9. oktober 2007 lanserte gruppen sitt siste album, Hello & Goodbye.
Ritchie Blackmore's Rainbow

Historien bak

Ronnie James Dio og hans band Elf hadde i 1974 vært oppvarmere for Deep Purple, og musikerne på dette albumet består av Elf minus gitaristen Steve Edwards, som ble erstattet av Ritchie Blackmore. Dette albumet var i utgangspunktet ment som et sideprosjekt for Blackmore mens han fremdeles skulle være med i Deep Purple, men det viste seg snart at Rainbow skulle bli en perfekt årsak til å forlate Purple. Blackmore hadde lenge vært tydelig på at han mislikte den musikalske retningen Deep Purple var i ferd med å ta. 
Ronnie James Dio startet med dette albumet å skrive tekster som var mytiske og mystiske, og som skulle baseres på «virkelige» eller fiktive legender, sagn og myter. Handlingen i tekstene foregikk ofte i middelalderen. Gode eksempler på dette er sangene «Man on the Silver Mountain», «Sixteenth Century Greensleeves» og «Temple of the King». Men her er det også standard rock 'n roll, som på sangene «Snake Charmer», «If You Don't Like Rock 'n' Roll» og coverlåten «Black Sheep of the Family».
Denne utgaven av Rainbow spilte aldri en eneste konsert sammen. Kort tid etter at innspillingen av dette albumet var over, sluttet Blackmore i Deep Purple og skaffet nye musikere til sitt nye band. Bare Dio overlevde denne første «utrenskningen» av bandet.
Pressens Hus

Pressens Hus var et forretningsbygg reist i Rosenkrantz' gate 3  i Oslo i 1966. Opprinnelig ble initiativet til et eget pressehus drevet fram  innen presseorganisasjonene. I praksis ble huset Norsk Telegrambyrås hovedkvarter i to tiår fra det sto ferdig.
Norsk Presseforbund og Norske Avisers Landsforbund nedsatte i 1960 i fellesskap en komite for å utrede spørsmålet om eget pressehus. NTB-leder Rolv Werner Erichsen var formann i komiteen. Det utviklet seg også slik at NTB etter hvert ble det sentrale selskapet for å realisere planene.
Pressens Hus sto klart høsten 1966. I desember flyttet NTB inn i de tre øverste etasjene og deler av en fjerde i det nye pressehuset.
På nyåret 1967 hadde byrået tatt i bruk 1300 kvadratmeter moderne lokaler, og hadde all sin virksomhet samlet i ett hus. Man tok i bruk huset omtrent på samme tid som NTB markerte sitt 100-årsjubileum, og kong Olav var gjest i de nye lokalene.
Da Pressens hus ble realisert sikret NTB seg rett til å utvide - med leiekontrakt på hele gården. NTBs tilværelse i Pressens Hus varte til 1986, da byrået flyttet til enda større lokaler i Holbergs gate 1.
Bygningen er tegnet av arkitekt Jarle Berg. Fra 1999 tilhører den Hotel Bristol.