Carrawburgh

Romerske helligdommer

Det er levninger av tre romerske helligdommer som ble oppdaget i lavtliggende myrlendt terreng bakenfor festningen sørvestlige hjørne. Alle de tre stedene lå tilstående til en liten bekk eller bielv gikk inn elven som strømmer fem km fra Carrawburgh og tømmer seg i den større elven Tyne i nærheten av middelaldertårnet i Newbrough ved den gamle romerske veien Stanegate (angelsaksisk for «steinvei»).
Nærmest den romerske festningen, rundt 80 meter fra dets sørvestlige hjørne, er levningene av et mithraeum fra tidlig på 200-tallet. Det vil si et mysterietempel for den romerske Mithras-kulten. Det ble oppdaget i 1949 og utgravd av I.A. Richmond og J.P. Gillam i 1950. Det er det tempel for Mithra som hittil er avdekket som ligger nest lengst nord – kun Bremenium, noen få km fra Brocolitia, er lengre nord. Procolitia mithraeum, som det kalles, er også den eneste helligdommen utenfor provinsene ved Rhinen hvor et monument for krigsgudinnen Vagdavercustis har blitt oppdaget.
Som de fleste andre mithraea er dette tempelet bygget for å ligne på en grotte, og hadde også det vanlige forværelse, og et rom som et kirkeskip med benker (podia) langs begge sider. Her var forværelse og kirkerommet adskilt av et dekke av kvistflettverk, som ble avdekket forbausende godt bevart. Utgravningene avslørte at det ble bygget i tre stadier: det første stadiet var liten bygning, rundt 5,5 meter bred og 8 meter lang. Bygningen ble deretter utvidet til 11 meter i andre stadium, og på denne tiden fikk tempelet også kunstferdige møbler og omfattende trearbeider. Dette andre stadiet eksisterte gjennom hele 200-tallet, og omfattet minst to betydelige restaureringer. Andre stadium ble herjet, plyndret og alle møblene ødelagt en gang i tiden 296–297, men helligdommen i seg selv og dens steinmonumenter forble intakt. Tempelet fikk nytt utstyr i et tredje stadium kort tid etter. Det tredje stadium omfatter tre monumenter av ulike kohortprefekter, kommandantene for kohort I Batavorum, en romersk militærenhet av typen Batavi, kavaleri av hjelpetropper stasjonert ved Brocolitia. Alle tre stadier er datert utover 200-tallet.
Den yngste mynten som er funnet på stedet var en nypreget follis med avbildning keiser Maximianus som styrte i tiden 296–308. Det sammenfaller med den tredje strukturelle perioden for Hadrians mur (297–367), men den fullstendige mangelen på mynter etter 308 antyder at tempelet ikke forble i større bruk eller ikke i det hele tatt for det meste av 300-tallet. Tempelet ble bevisst skjendet ved å den primære scenen med tauroktoni (fra gresk: ταυροκτόνος, tauroktonos, «oksedrap»), en vesentlig framstilling i Mithras-kulten. Kun et lite stykke av dette monumentet ble funnet. Bortsett fra at taket hadde falt ned, ble tempelet funnet bortimot fullstendig slik som romerne hadde forlatt det tidlig på 400-tallet. Fundamentet til tempelet er fortsatt synlig, det samme er trestokkene som benkene sto på. En rekonstruksjon av helligdommen er utstilt på Universitetet i Newcastles Great North Museum.
Bak denne helligdommen, mithraeum, er det levninger av en helligdom for nymfer, nymphaeum. Det ble funnet i 1957 og utgravd i 1960. Det tredje stedet var en «Coventina-mur», et senter for dyrkelsen av romersk-britonske gudinnen Coventina, æret for kilder og brønner. Denne helligdommen, som ble oppdaget av Clayton i 1876, er ved kilden av elven. Ingen levninger av nymphaeum er synbart i dag, bortsett fra en stein som markerer stedet.