Final Fantasy (videospill)

Kamper

Kampene i spillet er turbaserte. Ved begynnelsen av hver runde velger man hva hver lyskriger skal gjøre. Man kan velge mellom å angripe, bruke magi, drikke drikker, bruke magiske gjenstander eller rømme. Etter at man har valgt begynner lyskrigerne og monstrene å slåss. En deltaker flytter på seg av gangen og rekkefølgen bestemmes av agilitetsattributten.
I den originale NES-versjonen var det ikke mulig å velge å angripe en annen fiende etter at runden hadde startet. Hvis en annen lyskriger da hadde drept denne fienden, gjorde lyskrigeren ingenting og angrepet var bortkastet. Dette ble forandret i senere versjoner.
Kampene fortsetter til en side rømmer eller blir beseiret. Hvis lyskrigerne vinner får de erfaringspoeng og gull, hvis de rømmer ender de opp på verdenskartet igjen og hvis de dør er spillet slutt.

Tilpasning

Final Fantasy har mange våpen og rustninger som man kan kjøpe for å gjøre lyskrigerne sterkere. Hver lyskriger kan bære åtte ting; fire våpen og fire rustningsdeler. Hver klasse har også begrensninger på hvilke våpen og rustninger som kan brukes. I tillegg er også noen våpen og rustningsdeler magiske. Hvis de brukes i kamper kan de kaste trolldommer. Andre magiske gjenstander tilbyr beskyttelse mot for eksempel visse typer magi.
Det er seks forskjellige typer våpen: Sverd, kniver, økser, hammere, staver og nunchakuer. Våpentypen bestemmer hovedsakelig hvilken grafikk som brukes i kampene og også hvilken klasse som kan bruke våpenet. For eksempel kan svart belte bruke nunchakuer, men ikke økser. Hvert våpen har to attributter: Skade og treffsjansebonus. Selv om hver lyskriger kan bære fire våpen kan bare et brukes om gangen.
Det er fire typer rustningsdeler: Rustning (kyrasser, rober, armbånd), hjelmer, hansker og skjold. Til forskjell fra våpnene er rustningstypen viktig. En lyskriger kan bruke fire deler om gangen, men bare en av hver type. Hver del har to attributter; skadeoppsuging og unnvikehandikap.
I butikkene kan lyskrigerne også kjøpe gjenstander som kan brukes til å hele dem mens de reiser. Opp til 99 av hver gjenstand kan bæres om gangen. En type gjenstand er drikker, som kan hele lyskrigerne eller fjerne lidelser som gift. Telt, hytter og hus både helbreder lyskrigerne og gir spilleren mulighet til å lagre spillet. Disse kan bare brukes på verdenskartet. Hus kan også gjenopprette lyskrigernes magi. Det finnes også spesielle gjenstander man får når man gjør eller har fullført et oppdrag.
Hvit og svart magi er delt inn i åtte nivå; hvert nivå har fire svarte eller hvite trolldommer. En lyskriger kan lære opp til tre trolldommer på hvert nivå ved å kjøpe dem i en butikk. Hvite og svarte magikere kan lære alle trolldommene på hvert nivå mens andre klasser har begrensninger på hvilke de kan lære.
Den originale NES-versjonen ga hver magiker «ladninger» som kunne brukes til å kaste trolldom. Trolldommer på et visst nivå kunne bare kastes til magikeren ikke hadde flere ladninger igjen. Når magikerens nivå økte ble antall ladninger også økt. Dette systemet er likt det som brukes i Dungeons & Dragons. I senere versjoner ble systemet byttet ut med magipoeng, hvor hver trolldom bruker en viss mengde poeng.

Handling

Final Fantasy foregår i en fiktiv verden med tre store kontinenter. Naturkreftene i denne verdenen er bestemt av tilstanden til fire kuler (krystaller i senere versjoner), som hver styrer et element.
400 år før spillet begynner fantes det et folk kalt lefeinish, som brukte luftkrystallens kraft til å lage en gigantisk romstasjon (kalt det flytende slottet i spillet) og luftskip. Landet deres forfalt da luftkrystallen ble mørk. 200 år senere sank en helligdom under en voldsom storm. Den var senteret til å en sjøbasert sivilisasjon og vannkrystallen ble mørk. Jordkrystallen og ildkrystallen fulgte og jorden ble hjemsøkt av branner og landbruksbyen Melmond ble ødelagt da slettene og vegetasjonen råtnet bort. En tid senere profeterte vismannen Lukahn at fire lyskrigere ville komme og redde verden fra mørket.
Spillet begynner da de fire lyskrigerne dukker opp med hver sin mørknede kule. De ender opp i det mektige kongeriket Coneria hvor prinsessen Sara akkurat ble kidnappet av ridderen Garland. De drar til Garlands tempel, beseirer Garland og redder prinsessen. Den takknemlige kongen i Coneria bygger en bro som lyskrigerne bruker til å dra østover til byen Pravoka. Der befrir de byen fra en gjeng pirater og overtar piratenes skip. Selv om de nå kan seile på sjøen er de fremdeles stengt inne i Aldisjøen i sentrum av det sørlige kontinentet. På sørsiden er alvenes kongerike hvor Astos har kastet en søvnforbannelse over prinsen. På vestsiden finnes en ruin av en borg hvor en konge forteller dem at Astos stjal kronen hans og gjemte den i Marshgrotta i sør. Lyskrigerne finner kronen og bringer den tilbake til kongen, som viser seg å være Astos. Han har også stjålet heksa Matoyas krystall. De dreper Astos og tar med seg krystallen til Matoya. Hun bruker en urt til å vekke alveprinsen, som gir lyskrigerne en nøkkel som kan åpne alle dører. I slottet i Coneria åpner nøkkelen et lagerrom hvor de finner TNT. Nerrick, en av dvergene i dvergebyen i Deurgarfjellet, bruker den til å sprenge vekk en landtunge slik at lyskrigerne kan dra med skipet sitt ut av Aldisjøen.
De besøker først den forfalne byen Melmond og deretter drar de til Jordgrotten for å drepe demonen Lich, som er ansvarlig for jordens forfall. De får så tak i en kano som de bruker for å dra til vulkanen Gurgu for å drepe demonen Marilith (Kary i den nordamerikanske versjonen). I Isgrotten får de tak i en flyter som de bruker for å få tak i et luftskip. De besøker dragekongen Bahamut og beviser sitt mot ved å hente tilbake en rottehale fra en festning. Som belønning oppgraderer Bahamut lyskrigernes klasser. Med luftskipet drar lyskrigerne til den sunkne helligdommen hvor de beseirer demonen Kraken. De finner også en helle med inskripsjoner i lefeinishisk. Linguisten dr. Unne bruker hellen til å lære seg språket og han lærer det deretter bort til lyskrigerne. De drar så til en liten fjerntliggende by som er den siste lefeinishistke utposten. Der får de tilgang til det svevende slottet som Tiamat, den siste demonen, har okkupert. De beseirer ham og finner så ut at oppdraget deres ikke er over. Demonene lagde en erkedemon, Chaos, ved å bruke kroppen til Garland og de sendte ham 2000 år tilbake i tid. De forfølger Chaos tilbake til fortiden hvor de finner ut at det var han som sendte demonene til fremtiden og slik skapte et paradoks. Lyskrigerne dreper Chaos, noe som fjerner paradokset og redder verdenen.

Utvikling

Final Fantasy ble utviklet da Square var nær ved å gå konkurs i 1987. Regissør Hironobu Sakaguchi sa derfor at hans siste spill for Square før han trakk seg tilbake fra spillindustrien skulle være et «fantasy»-spill, derav navnet. Final Fantasy ble en stor suksess i Japan. Det  reddet Square fra konkurs og spillene ble den nest populære rollespillserien i landet etter Enix' Dragon Quest. Personene og logoen er designet av Yoshitaka Amano og scenarioet er skrevet av Akitoshi Kawazu og Kenji Terada. Den iransk-amerikanske programmereren Nashir Gebelli, som bodde i Japan på denne tiden, programmerte spillet. Blant utviklerne var også Hiromichi Tanaka, Akitoshi Kawazu, Koichi Ishii og Kazuko Shibuya. Spillet ble utviklet av Squares «A-Team». Etter den suksessrike nordamerikanske utgivelsen av Dragon Quest (med tittelen Dragon Warrior), oversatte Nintendo of America Final Fantasy til engelsk og ga det ut i Nord-Amerika i 1990. Den nordamerikanske utgaven ble en beskjeden suksess, delvis på grun av Nintendos aggressive markedsføringstaktikker. Spillet ble ikke utgitt i PAL-områdene før Final Fantasy Origins kom ut til PlayStation i 2003.
Final Fantasy ble senere forbedret, forandret og utgitt på flere plattformer. Selv om alle versjonene har den samme historien og kampmekanikken, har det blitt gjort flere forandringer på andre deler, slik som grafikk, lyd og menyene.

Nordamerikansk versjon

Den nordamerikanske versjonen av Final Fantasy er stort sett lik den originale japanske versjonen, men på grunn av tekniske begrensninger og sensurering gjort av Nintendo, er det flere små forandringer i spillet. Navnene på trolldommene i spillet kan bare være fire tegn lange slik at oversettelsen til engelsk måtte forkortes. Blant forkortningene finner man «flare» som er forkortet til «NUKE», «thunder» som er forkortet til «LIT» og «degeon» som er forkortet til «ZAP!». Nintendo of America forbød elementer fra kristendom, jødedom og referanser til døden. Noe av innholdet måtte derfor forandres slik at «HOLY» ble til «FADE» og kirker til klinikker hvor korsene ble byttet ut med hjerter.

Mobiltelefoner

En versjon for NTT DoCoMo FOMA 900i-serien ble utgitt 1. mars 2004 med tittelen Final Fantasy i. Deretter ga de ut spillet for den CDMA 1X WIN-kompatible WS21x-serien 19. august samme år med tittelen Final Fantasy EZ. 3. juli 2006 ga de ut enda en versjon til SoftBank Yahoo! Keitai-mobiltelefoner. Grafisk sett er disse versjonene bedre enn den originale NES-versjonen, men dårligere enn de andre gjenutgivelsene.

Musikk

Musikken ble komponert av Nobuo Uematsu og gitt ut på CD-en All Sounds of Final Fantasy I•II sammen med musikken fra Final Fantasy II.
Noen av sporene er brukt i flere av spillene i Final Fantasy-serien: Prelude, arpeggioen som spilles på tittelskjermen; Opening Theme, som spilles når lyskrigerne krysser broa i begynnelsen av spillet (senere omtalt som Final Fantasy theme) og Victory Fanfare, som spilles etter hver kamp som blir vunnet. Begynnelsen av kampmusikken brukes også i flere av spillene.

Mottakelse og innflytelse

Final Fantasy var, sammen med Dragon Quest, et av de mest innflytelsesrike blant de tidligere rollespillene på konsoll og de spilte en stor rolle i å legitimere sjangeren og gjøre den populær. Final Fantasy har, ifølge en kritiker, en dypere og mer inntagende historie enn Dragon Quest.
Dragekongen Bahamut, som først dukket opp i Final Fantasy, ble en tilbakevendende figur i Final Fantasy-serien.
Mange kritikere sier at spillets gange er dårlig i forhold til dagens spill fordi mesteparten av tiden går til å vandre rundt for å slåss mot tilfeldige monstre for å bli sterkere, i stedet for å utforske og gå videre i spillets historie. Andre kritikere mener at å slåss og utforske er det beste med spillet.
I mars 2006 fikk Final Fantasy 63.-plass i en kåring av de 100 beste spill stemt fram av leserne av Famitsu. Oppfølgerne Final Fantasy X og Final Fantasy VII fikk henholdsvis første- og andreplass. I 2005 arrangerte GameFAQs en liknende kåring hvor Final Fantasy fikk 76.-plass.
Melodien som spilles når man går over broa fra Coneria for første gang ble også brukt i senere spill i serien. Den ble brukt i Final Fantasy III da man forlater hovedpersonens hjemby og i Final Fantasy IV da Cecil og Kain begynner på sin reise og for epilogen. Den ble også brukt som avslutningsmusikk, eller som en del av denne musikken, i Final Fantasy V, Final Fantasy VI, Final Fantasy VII, Final Fantasy VII Advent Children og Final Fantasy VIII. Melodien kan også høres som en del av sangen Skies of Alexandria i Final Fantasy IX. Den var ikke i Final Fantasy X og Final Fantasy XI, men dukket opp igjen i Final Fantasy XII som intromusikken.
Final Fantasy var også brukt som basis for en episode av tegnefilmserien Captain N: The Game Master kalt The Fractured Fantasy of Captain N. Tegneserien 8-Bit Theater bruker grafikk fra spillet.