Japans prefekturer

Japan er delt inn i 47 lokale administrative områder: ett storbydistrikt (都 To), Tōkyō; én krets (道 Dō), Hokkaidō; to byprefekturer (府 Fu), Ōsaka og Kyōto); og 43 landlige prefekturer (県 Ken). På japansk kalles de gjerne samlet Todōfuken (都道府県). 
Det nåværende systemet ble etablert av Meiji-regjeringen i 1871 og er kjent som avskaffelsen av Han-systemet. Selv om det i begynnelsen fantes over 300 provinser, ble antallet redusert til 47 i 1888. Den lokale selvstyreloven fra 1947 ga mer politisk makt til prefekturene, og åpnet for lokalt valgte guvernører. I 2003 foreslo statsminister Koizumi Junichiro at regjeringen skulle sammenslå de nåværende prefekturene til rundt 10 regionale stater. Planen innebar at hver region skulle ha større selvstyre enn de nåværende prefekturene.
Under den nåværende lokale selvstyreloven er hver prefektur videre delt inn i større byer (市 shi), mindre byer (町 chō), og landlige distrikter (郡 gun). Hokkaidō har også regionale kontorer (支庁 shichō) som utfører administrative funksjoner utenfor hovedstaden.

Typer av prefekturer

To, dō, fu, og ken er hovedsakelig forskjellige i navnet: navnene er forskjellige av historiske grunner.

Fu (Ōsaka/Kyōto) og Ken

I løpet av Edo-perioden etablerte bakufu-regjeringen ni bugyō-styrte områder (奉行支配地) rundt de ni største byene i Japan, og 302  lokalstyrte byområder (郡代支配地) andre steder.  Når prefektur-systemet ble opprettet tidlig i Meiji-perioden ble byområdene ken, mens de bugyō-styrte områdene ble fu. Senere utpekte regjeringen Tōkyō, Ōsaka og Kyōto som fu, og endret statusen til de resterende fu til ken. Under den andre verdenskrig ble Tōkyō en to, en ny type pseudo-prefektur (se under).
Før andre verdenskrig gjaldt forskjellige lover for fu og ken men denne forskjellen ble avskaffet etter krigen, og de to typene er nå funksjonelt sett like. Som et resultat kan begge på norsk simpelthen refereres til som "prefekturer".

Hokkaidō

Begrepet dō (krets) ble opprunnelig brukt om områder i Japan bestående av flere han, slik som Tokaidō og Saikaidō.
Hokkaidō, den eneste gjenværende dō i dag, var ikke en av de opprinnelige syv dō (den ble kalt Ezo i førmoderne tid).  Dens nåværende navn antas å stamme fra Matsuura Takeshiro, en tidlig Japanese oppdager av øya. Siden Hokkaidō ikke passet inn i noen av de eksisterende dō, ble en ny dō opprettet for å dekke den.
Meiji-regjeringen klassifiserte opprinnelig Hokkaidō som en koloni (開拓使 kaitakushi), og delte senere øya inn i tre prefekturer (Sapporo, Hakodate, og Nemuro).  Disse ble sammenslått til Hokkaidō i 1886.  -Ken-suffikset ble aldri lagt til dens navn, så -dō-suffikset ble regnet for å bety en prefektur.
I dag er Hokkaidō den minst befolkede av de japanske øyene. Den største byen og hovedstaden er Sapporo, den 6. største byen i Japan. Blant de andre store byene er Hakodate.

Tōkyō-to

Det eneste to i Japan er Tōkyō, som ble opprettet ved å sammenslutte byen Tōkyō med Tōkyō provins i 1943. Tōkyōs regjering administrerer nå de 23 distriktene i tidligere Tōkyō by i tillegg til de ymse byene i tidligere Tōkyō provins. Den implisitte grunnen for denne omorganiseringen var å sammenslå administrasjonen av området rundt hovedstaden, men riktignok har Tōkyōs vekst i etterkrigstiden gjort at byområdet har utvidet seg over i flere andre prefekturer.
Det er noen forskjeller i terminologien mellom Tōkyō og andre prefekturer: politi og brannvesen kalles chō (庁) i stedet for honbu (本部), for eksempel.  På den annen side er den eneste praktiske forskjellen mellom Tōkyō-to og andre prefekturer er at Tōkyō administrerer distrikter i tillegg til byer. Siden distriktene har nesten den samme graden av uavhengighet som japanske byer, er forskjellen i administrasjon mellom Tōkyō og andre provinser ganske liten.
Den japanske regjeringen oversetter fortsatt Tōkyō-to som "Tokyo Metropolis" i nesten alle tilfeller, og regjeringen blir offisielt kalt "Tokyo Metropolitan Government". Tōkyō er den eneste og største byen i prefekturet, og størst i Japan.