google/wiki40b huggingface dataset:
Göta hovrätt

Göta hovrätt er en svensk hovrätt med sete i Jönköping. Göta hovrätt ble innstiftet under dronning Kristinas formynderregjering den 5. november 1634. Domstolen fikk sete i Jönköping. Den er den nest eldsta av Sveriges seks hovrätter. Den første hovrätten i Sverige var Svea hovrätt som ble innstiftet i 1614.

Historie

Rettens virksomhetsområde var i begynnelsen Götaland i dets daværende omfang samt Värmland. Etter freden i Brömsebro i 1645 og Roskilde i 1658 ble områdene Blekinge, Bohuslän, Halland og Skåne lagt til. For å avlaste Göta hovrätt ble Hovrätten över Skåne och Blekinge opprettet i 1820 og Hovrätten för Västra Sverige i 1948. I 1992 ble Örebro län overført til hovrättens domkrets.
Domkretsen omfatter nå Kalmar, Kronobergs, Jönköpings, Östergötlands og Örebro län samt tidligere Skaraborgs län.
Tingsretter under Göta hovrätt finnes i Karlskoga, Örebro, Mariestad, Lidköping, Skövde, Norrköping, Linköping, Jönköping, Eksjö, Växjö og Kalmar.

Bygningen

Hovrättsbygningen i Jönköping ble tatt i bruk i 1650 og er dermed den eldste rettsbygning i Sverige.
Kunstnernettverket

Kunstnernettverket er et norsk nettverk for landsomfattende kunstnerorganisasjoner med profesjonelle kunstnere som medlemmer. Nettverket ble stiftet i 2011 av alle nasjonale kunstnerorganisasjoner som arbeider for medlemmenes faglige, sosiale og ideelle interesser. 
Kunstnernettverkets formål er gjengitt slik i retningslinjenes først punkt: «Nettverket skal gi kunstnerorganisasjonene: et forum hvor aktuelle saker/prosesser/temaer av felles interesse kan diskuteres ; et nettverk hvor organisasjonene kan søke alliansepartnere i aktuelle saker; et instrument for innstillingsarbeidet til Utvalget for statens stipend og garantiinntekter for kunstnere.»
Kunstnernettverket er ikke en organisasjon med et styre. Et arbeidsutvalg med fire representanter fra ulike kunstfelt velges en gang i året. Arbeidsutvalget følger opp konkrete saker etter beslutning i nettverksmøtene. Utvalget har ikke myndighet til å representere organisasjonene i nettverket, annet enn i saker der alle medlemmene har gitt fullmakt til det.
Embla Regine Mathisen

Personlig bakgrunn

Mathisen kommer fra Tønsberg i Vestfold og gikk ut av Steinerskolen i Vestfold i 2015. Hun startet i 2017 på en bachelor i  samfunnsgeografi ved Universitetet i Oslo. Mathisen deltok i 2017 på utvekslingsprogrammet «Right to Participate», i regi av LNU (Landsrådet for Norges barne-og undomsorganisasjoner) og Fredskorpset.
Wingspan: Hits and History

Historie

Albumet består av to disker. Den ene (Hits), hvor McCartneys største hits er samlet (eksklusive duettene «Ebony and Ivory» med Stevie Wonder og «Say Say Say» med Michael Jackson). Disk nummer to (History) består av albumspor og litt mindre kjente låter. 
På denne samleplata kan du blant annet høre sanger som «Band on the Run», «Maybe I'm Amazed», «Mull of Kintyre» og «Live and Let Die».
Paul McCartney spilte inn 15 album i denne perioden: fem soloalbum, et album med sin kone Linda, og ni album med Wings (inkludert en «greatest hits»-samling). Wingspan: Hits and History inneholder sanger fra alle disse albumene, samt et par singler som hadde ikke vært inkludert på Wings Greatest. 
Wings var aktive fra 1971 til 1980, men albumet inneholder materiale fra McCartneys album fra både før og etter Wings-perioden. Albumet inneholder derimot ingenting fra McCartneys velkjente samarbeid med Stevie Wonder og Michael Jackson på begynnelsen av 1980-tallet. 
Denne utgivelsen ble utgitt sammen med TV-dokumentaren Wingspan i 2001. Dokumentaren omhandlet McCartneys forhold til Linda Eastman og deres ekteskap, det traumatiske siste året av The Beatles' karriere og hans egen rolle i oppløsningen av bandet, og historien om Wings' karriere gjennom 1970-tallet til bandet ble oppløst i 1980. Dokumentaren var produsert av hans datter Mary McCartney, som også intervjuer sin far i filmen.
Da onkel Krokodille og fetter Bamse drog til byen

Da onkel Krokodille og fetter Bamse drog til byen er en barnebokroman skrevet av Arild Nyquist og forlagt av H. Aschehoug & CO. (W. Nygaard) i Oslo 1978. Boka er illustrert av Morten «Markmus» Kristiansen.
Boka handler om onkel Krokodille og fetter Bamse som bor i det lille, blå hyttehuset sitt i skogen, og plukker blåbær og sopp som de selger til Johan i Bua for marmelade og knekkebrød. Men så får de høre om den store flotte byen og alt som finnes der - paraplyer, flosshatter, pølseboder og trikker. De trasker den lange veien for å se om alt stemmer. Og på veien opplever de mye spennende - også når de kommer til byen.
Blåtur (film)

Handling

Silje skal flytte sammen med kjæresten Kaspar, men hun stoler ikke skikkelig på ham. For å teste Kaspar bestiller Silje en hemmelig tur til Gusøy, et nedlagt asyl fra tidlig på 1900-tallet. Turen arrangeres av selskapet Av en annen verden, og styres av den spirituelle guiden Eva Nordigarden spilt av Berte Rommetveit. Oppholdet på mentalsykehuset byr på mange overraskelser, og snart vet hverken deltagerne eller arrangørene hvem som har kontroll på opplegget.
Dieter Wellershoff

Dieter Wellershoff (født 16. mars 1933 i Dortmund, død 16. juli 2005 i Flamersheim) var en tysk admiral og forsvarssjef i Vest-Tyskland og deretter det gjenforente Tyskland fra 1986 til 1991.
Wellershoff var sønn av en gruveingeniør og vokste opp helt vest i Tyskland, nær grensene til Nederland og Belgia. Han utdannet seg fra 1953 til maskiningeniør ved RWTH Aachen og i 1957 ble han kadett i marinen. Han tok admiralstabsutdanning i 1960-årene. I 1985 ble han sjef for Sjøforsvaret og i 1986 ble han admiral og forsvarssjef i Vest-Tyskland. Den tyske gjenforeningen fant sted i hans embetstid. Wellershoff var visepresident i Clausewitz-selskapet fra 1981 til 1983. Etter at han gikk av som forsvarssjef var han president i Bundesakademie für Sicherheitspolitik fra 1992 til 1995. Han har utgitt en rekke bøker og artikler om sikkerhetspolitiske emner.
Vålerenga kirke

Historie

Kirken brant 18. september 1979, på grunn av et arbeidsuhell. En blikkenslager hadde lagt fra seg loddebolten og så tok høstløvet i takrenna fyr. Blikkenslageren slukket det han så, og brannvesenet antok senere at brannen var slukket, men det hadde spredt seg gnister under skiferen som senere slo ut i full brann. Kun ytterveggene i stein sto igjen. Blant annet gikk fresko- og glassmalerier av Emanuel Vigeland tapt. Hele fem år senere, 2. desember 1984, ble kirken innviet på nytt, etter omfattende gjenoppbygging. Arkitekt var Asbjørn Stein. Innvendig har kirken blitt forandret. Kirkeskipet er kuttet på midten med alteret midt i rommet, og koret er gjort om til en menighetssal med plass til 200 mennesker. Kirken har fått nytt glassmaleri av Håkon Bleken og en frise av Emanuel Vigeland.
Kirken har et orgel levert av den danske orgelbyggeren Carsten Lund med 29 stemmer + cymbelstjerne og nattergal.
Brannen i kirken er tema for sangen «Vålerenga Kjerke» av Trond Ingebretsen, utgitt med Bjølsen Valsemølle. Sangen avsynges før avspark av supporterne på Vålerenga Fotballs hjemmekamper.

Prestebolig

Kirkens prestebolig ligger like ved kirkens nordside. Boligen er hvitmalt. Her bor kirkens prest.

Kulturminne

Vålerenga kirke er et kulturminne og har nummer 85886 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Samson av Mauvoisin

Samson av Mauvoisin (død 1161) var en fransk erkebiskop av Reims i tiden fra 1140 til 1161.
Han var en betydelig historisk figur i sin tid. Han deltok i å få arrestert Éon de l'Étoile, en selvproklamert Messias, og i 1157 klaget erkebiskop Samson av Reims at kjetteri, manikeisme som han kalte det, var blitt utbredt i hele hans bispedømme av omreisende vevere som fordømte ekteskapet og oppmuntret til seksuell promisskuitet.
I 1152 fungerte han på vegne av Eleanora av Aquitaine i hennes skilsmisseforhandlinger med Ludvig VII av Frankrike. Han deltok i den generelle fredserklæringen som ble gjort av kong Ludvig VII ved Soissons i 1155.
Narcissus av Athen

Narcissus av Athen var en av de sytti apostler. Sammen med apostlene Urban av Makedonia, Stachys, Ampliatus, Apelles av Heraklion og Aristobulus av Britannia assisterte han apostelen Andreas. Han nevnes i Romerbrevet 16,11.
Apostelen Filip konsekrerte St. Narcissus til biskop av Athen.  Hans minnedag er 31. oktober.
Pollentia

Pollentia (nå Alcúdia) var en romersk by som ble grunnlagt av konsul Qintus Caecilius Metellus i år 123 f.Kr. på et strategisk sted mellom buktene til Pollenca og Alcúdia nord på den spanske øya Mallorca. Pollentia hadde sin storhetstid under den romerske eneherskeren Augustus fra 63 f.Kr. til 14 e.Kr.
Det ble bygget flere templer ved byens torg, blant annet til gudene Jupiter, Juno og Minerva. Utenfor sentrum ble det bygget et romersk teater med plasser til 2 000 personer. Teateret ble utgravd i 1952 og kan i dag besøkes.
Byens nedgangstid kom på 200-tallet som følge av et økonomisk uføre og den generelle krise i Romerriket, samt flere ødeleggende branner. Nedgangen fortsatte i 300-tallet som følge av vandalenes invasjon, og førte til at byen ble helt forlatt tidlig på 400-tallet.
I dag ligger byen Alcúdia over de gamle ruinene til Pollentia.
Super-G

Super-G (av engelsk super giant slalom, det vil si «super-storslalåm») er en konkurransegren i alpin skiidrett der utøveren skal ta seg ned en bakke på ski og i likhet med slalåm passere mellom oppsatte porter. 
Sammen med utfor regnes super-G som en fartsdisiplin, i motsetning til de tekniske disiplinene slalåm og storslalåm. Sammenliknet med slalåm og storslalåm er portene i super-G satt opp med større avstand, og bakken er lengre. Dermed ligner super-G-løyper mer på utfor-løyper, men har flere svinger. 
Super-G ble introdusert i Crans-Montana i 1987. Pirmin Zurbriggen vant herrenes renn, mens Maria Walliser vant kvinnenes renn.
Øvelsen har stått på det olympiske programmet siden OL i 1988 i Calgary.
Aschehougs reisestipend

Aschehougs reisestipend er et stipend som skal gå til norske skjønnlitterære forfattere etter innstilling fra forlagets redaksjoner for norsk skjønnlitteratur og barne- og ungdomslitteratur og forlagets ledelse. Stipendiet kan ikke søkes. Stipendiet er på 60 000 kroner, som kan deles på flere forfattere.
John Hawkwood

John Hawkwood (1320–1394) var en engelsk leiesoldat i det 14. århundre i Italia. For Jean Froissart, en fransk samtidig kronikør var han kjent som Haccoude, mens han i Italia var kjent som Giovanni Acuto. Hawkwood tjente først paven og deretter ulike fraksjoner i Italia for over 30 år.
Hawkwodds oppvekst og ungdom er dårlig dokumentert og det er ukjent hvordan han ble soldat. En beretning sier han var nest eldste sønn av en garver i Sible Hedingham i Essex for så å bli lærling i London. Andre beretninger sier han var en skredder før han ble soldat. 
Hawkwood tjenestegjorde i hundreårskrigen i den engelske hæren i Frankrike under Edvard III av England. Ifølge noen kilder skal han ha kjempet i slagene ved Crécy og Poitiers, men dette er ikke bevist. Noen kilder sier han ble adlet av Edvard III eller av Edward, den svarte prinsen, men det kan og være at Hawkwood bare tok adelstittelen. Hans tjeneste i den engelske hæren opphørte etter fredsavtalen i Brétigny i 1360.
Dreamscape Productions

Dreamscape Productions var et norsk musikkprodusentteam som besto av Henrich Primrose Fagerland, Espen Foss og Henning Hartung. Dreamscape produserte elektroninsk pop musikk i flere sjangre, hiphop, trance, house og så videre Med duoen Flirt, utgitt av Sony Music Norge, var de først ute i Norge til å produsere 2-step garage-musikk med norske tekster.
Screven County

Historie

Fylket ble dannet den 14. desember 1793 og har fått navn etter general James Screven.
Torgersen Island

Torgersen Island er en liten klipperik øy som ligger like øst for Litchfield Island i innløpet til Arthur Harbor, utenfor sørvestkysten av Île Anvers i Det antarktiske arkipel. Den ble kartlagt av Falkland Islands Dependencies Survey i 1955 og navnsatt av UK-APC for Torstein Torgersen, førstestyrmann på «Harbor» sent i februar 1955, som gjorde målinger i området.

Fugkeliv

Øya utgjør en del av Northern Arthur Harbour viktig fugleområde i henhold til BirdLife International på grunn av den betydelig mengde sjøfugl som hekker her..
Gibea

Gibea var en by i Benjamin. Stedet der Gibea lå identifiseres med Tell al-Ful (Givat Shaul), 5 km nord for tempelfjellet i Jerusalem.
Gibea, Gibeon og Geba var tre steder med lignende navn som lå ikke så langt fra hverandre. Navnene Geba (hankjønnsformen av ordet for «høyde») og Gibea (hunkjønnsformen) staves nesten likt. Noen mener at disse stedene noen ganger har blitt forvekslet, og har derfor forsøkt å endre lesemåten i enkelte skriftsteder. 
En gang i dommertiden fant det sted en grusom seksualforbrytelse i Gibea som førte til krig (Dom 19: 15 til 20: 48). Kong Saul bodde i Gibea (1Sa 10: 26; 15: 34).
M (film)

Handling

En barnemorder i Berlin slår byen med skrekk, og massehysteri bryter ut. Politiet søker etter morderen med alle midler, men forgjeves. Heller ikke hyppige razziaer leder fram til ham. Til gjengjeld plager oppstyret de kriminelle bandene så mye at de beslutter seg for selv å finne morderen. En blind tigger gjenkjenner morderens plystring, bokstaven M blir satt med kritt på jakka hans, og så begynner jakten for alvor. Morderen rømmer inn i en forretnings- og kontorgård, men blir i løpet av natta funnet og fanget av de kriminelle og stilt for retten i deres egen domstol. Til sist kommer politiet og overtar morderen.

Mottakelse og betydning

M hadde premiere i Tyskland 11. mai 1931 og ble en stor publikumssuksess da. Filmen nyter fortsatt stor anerkjennelse blant filmeksperter. Den er med i den tyske filmkanon og nevnes av flere som den mest betydningsfulle tyske filmen noensinne. 
Filmen er utgitt på DVD i en restaurert utgave fra 2003. Den opprinnelige filmlengden på 3208 m (117 min) er imidlertid gått tapt. Allerede etter filmsensuren i mai 1931 ble den avkortet til 3100 m (111 min), og i en etterkrigsutgave ble den ytterligere skrumpet ned til 2693 m (99 min). Ved restaureringa i 2003 forsøkte man imidlertid å komme så nær originalutgaven som mulig. Det innebar at en samlet inn alle tilgjengelige deler av filmen, bearbeidet disse digitalt og retusjerte en mengde skader på de gamle filmkopiene. Resultatet ble en 3204 m (105 min) lang film som nok er det nærmeste en kommer originalfilmen i dag.
Vattnäs

Vattnäs er et tettsted i Mora kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 294 innbyggere.
Hviterusslands nasjonalbank

Hviterusslands nasjonalbank (Национальный банк Республики Беларусь) er sentralbanken i Hviterussland.

Historie

Etter oktoberrevolusjonen i 1917 ble private banker i Hviterussland overtatt av staten, og hypotekbankene ble lagt ned.  3. oktober 1921 bestemte Hviterusslands regjering at en filial av statsbanken skulle åpnes i Minsk. Denne filialen var operativ en måned etter dette, 3. januar 1922. Denne dagen markerer starten på Hviterusslands bankvesen. 
Sovjetunionen ble så etablert i desember 1922, som en union mellom Russland, Ukraina, Hviterussland og Transkaukasus (Georgia, Armenia og Aserbajdsjan).  Som en del av denne unionen ble statsbanken i det som var Russland (Gosbank) omformet til å bli statsbank i hele Sovjetunionen. Dermed ble også Hviterusslands statsbank innlemmet i Sovjetunionens statsbank (Gosbank). 
I 1959 ble bankvesenet i Sovjetunionen omorganisert, spesialiserte banker ble oppløst, og deres oppgaver ble overtatt av Gosbank og Stroibank (en investeringsbank som ga kreditt til Staten og industrien). Fra da av var det kun Gosbank og industribanken Promstroibank som hadde filialer i Hviterussland.
Hviterussland erklærte seg selvstendig fra Sovjetunionen 27. juli 1990. I desember samme år vedtok de to lover, én om statsbanken og én om bankvesenet, disse lovene erklærte at alle banker fra Sovjetunionen som befant seg i Hviterussland skulle være hviterussisk eiendom. Den sovjetiske statsbankens filial ble dermed Hviterusslands sentralbank. Denne ligger i Minsk.

Sentralbanksjef

Sentralbankens styre består av en formann og 5 viseformenn. Formann og sentralbanksjef er pr mai 2016 Pavel Kallaur. Han overtok etter Nadezhda Ermakova i desember 2014.
Falsterbohus

Falsterbohus var en dansk festning i Skånemarkedets hovedby Falsterbo i det sydvestlige Skåne. 
Borgen ble bygget i begynnelsen av 1300-tallet, og overtok med tiden den nærliggende Skanørborgens oppgaver. I Erik Menveds tid ble Falsterbohus utbygget og fikk et kvadratisk kjernetårn. Den nye borg på  det berømte Skånemarkedet skulle, i tillegg til å sikre markedsfreden, også sørge for at solide avgifter tilfløt den kongelig kasse  – om nødvendig med tvang og vold.

Borganlegget

På 1900-tallet var det flere arkeologiske utgravninger i området. De fleste funn fra Falsterbohus befinner seg i dag i Stockholm, men det finnes også noen på Kulturhistoriska museet i Lund og Falsterbo museum i Falsterbo.
Borgen består av en nesten kvadratisk muromhegnet gård, som er ca. 33 meter lang og 28 meter bred. Denne igjen ligger på en kvadratisk holme som måler 42 x 42 meter. En omkring 12 meter bred indre vollgrav har vært omsluttet av en nesten like bred voll, som i sin tur har vært omsluttet av en ytre vollgrav, også den ca. 12 meter bred. Mot havsiden er volden mellom vollgravene blitt bygget på seks store pråmmer, nedsenket som fundament. I voldens sydøstlige hjørne ble det funnet en kalkovn, og her har formentlig det åpne havet ligget fritt utenfor. En stenbarriere utenfor den ytre vollgraven har fungert som bølgebryter mot havet som ved storm og høyvann har vært en stor trussel mot hele anlegget.

Olav

I 1387 døde Olav Håkonsson, den fjerde Olav i den norske kongerekken og sønn av dronning Margrete I og Håkon VI Magnusson her, etter et besøk i Ystad, kun 17 år gammel. Liket ble balsamert og utstillet i Falsterbo kirke innen det ble sendt til Sorø klosterkirke for begravning. Med Olavs tragiske død, som onde tunger mente skyldtes gift, var veien banet for Margrethes samling av de nordiske kongeriker.

Den falske Olav

I 1402, 15 år etter Olavs død, dukket en mann opp i hansabyen Danzig og påsto at han var den sanne kong Olav, Margrethes sønn. Han hevdet at dronningen hadde forsøkt å drepe ham, og derfor søkte han nå sin rettmessige arv med støtte fra pave og hansasteder. Margrethe kalte mannen til Falsterbo, hvor han i september 1402 møtte opp  med et tysk følge. Det var markedstid, og avhøringen av mannen virket som en magnet på folk. Det viste seg snart at det var tale om en naiv sjel, som var blitt villedet av dårlige rådgivere. Moren hans het riktignok Margrethe, og han skulle visstnok ha hatt en viss fysisk likhet med den avdøde kongen, men der stoppet også likhetene. Han var født i Böhmen, kunne ikke et ord dansk, og hadde godtroende spilt med på den fyrstelige behandling som kjøpmennene i Danzig hadde gitt ham. 
Han ble dømt til bålet som bedrager. Henrettelsen fant sted den 28. september 1402 på plassen mellom Falsterbohus og stranden. Den falske Olav var ikledt en narrelue, og hans brev og falske kongesegl var festet til den stolpen som gikk opp i flammer sammen med ham. 
Skånemarkedet mistet sin betydning i løpet av 1400-tallet, og da gælkerembetet, som var kongens stedfortreder i alle vesentlige forretninger, ble overført til Christian IIIs Malmøhus, var Falsterbos rolle utspillet. Borgen ble revet ned i 1596.
Nanning

Historie

Byens historie går tilbake til Nord- og Sørdynastienes tid, da det her stod en viktig militær høyborg. Det nåværende navnet stammer fra Yuan-dynastiets dager. I 1914 overtok Nanning som hovedstad for Guangxi etter Guilin.
Krigsrett

En krigsrett er en militær domstol som dømmer og fastsetter straff for soldater for brudd på militær strafferett. I tillegg krever Genève-konvensjonene at krigsfanger som er tiltalt for krigsforbrytelser blir prøvet etter samme prosedyrer som det ansvarlige landets egne soldater.

Norge

Krigsrett er en alminnelig brukt betegnelse for militære straffedomstoler i det hele, jfr. militær rettergang. Den militære rettergangslov av 29. mars 1900 brukte imidlertid uttrykket i snevrere betydning, nemlig om den domstol som i krigstid ordinært skulle være første instans i militære straffesaker. Ordningen med særskilte militære domstoler ble opphevet ved lov av 24. juni 1994. For krigstid gjelder imidlertid visse særregler for militære straffesaker, se straffeprosessloven av 22. mai 1981 kap. 34. Sakene kan sentraliseres til enkelte tingretter, saker for lagmannsrett skal alltid gå for meddomsrett (dvs. uten deltagelse av jury) og det er egne utvalg med militære meddommere både i første instans og i lagmannsretten.
Jørundgard Middelaldersenter

Jørundgard Middelaldersenter er bygget opp som en middelaldergård. Den ble oppført til innspillingen av filmen Kransen i 1994, bygget på Sigrid Undsets roman om Kristin Lavransdatter.
Gården ligger med sine 16 hus og stavkirkekopi ikke langt fra E6 på Nord-Sel, ca. 15 km nord for Otta i Gudbrandsdalen. I samme område ligger Nord-Sel kirke, der statuen av Kristin Lavransdatter er plassert. Pilegrimsleden som ble åpnet i 1997 går forbi gården. Gården har faste dager med lafting, smiing, veving og håndverk, baking m.m. I husene er det utstilt rekvisitter fra filminnspillingen. Det er også en del husdyr på uttunet, f.eks  skotsk høylandsfe, norsk ursau, villsvin og høner. 
Informasjonen/formidlingen foregår som personlig guiding på flere språk, eller ved selvguiding. Gården har aktiviteter både for barn og voksne, styltegåing, kilekasting, hopping i høyet på låven m.m. For de som ønsker et måltid med smak og miljø av middelalder tilbys flere retter. Gården tar i mot bestilling til forskjellige anledninger, turer, skoleklasser, konfirmasjon, bryllup, fødselsdagsfeiring m.m. For de som ønsker enkel overnatting, eks. i Kristins seng, er dette mulig.
I månedskiftet juni/juli foregår Kristindagene, med teateroppsetning av Kristin Lavransdatter, Kransen og konserten Balladenatt på gården. Senere på sommeren arrangeres dansefestivalen og flere konserter. Fra 2011-2019 har forestillingen "Kristin Lavransdatter på Jørundgard", med manus av Svein Gundersen, blitt oppført på stedet. Dette manuset bygger på alle tre bind av Sigrid Undsets fortelling om Kristin Lavransdatter.
Splaxxter Watts

Splaxxter watts er en norsk popgruppe fra Fredrikstad/Sarpsborg. Gruppen består av Jon Kristian Furuheim, Andreas Ihlebæk, Elisabeth Thorsen og Louise Marie Pedersen. Musikken er en blanding av elektro, pop, soul og hiphop.

Historie

Bandet startet som et resultat av Jon Kristian Furuheims andre soloutgivelse under aliaset Safariari. Under innspillingen av albumet Goaway i 2004 fikk han med seg Andreas Ihlebæk, og samarbeidet resulterte i Splaxxter Watts. Ihlebæk var tidligere frontfigur i soulpsychedelia-bandet Tranquil, og har jobbet/spilt med artister som Tommy Tokyo, Son of Light, Tommy Tee, Pen Jakke, Sofian, Fred Ball (Pleasure), Remington super 60, Frode Fivel, EPA, Apollo, Silya, Lars Horntveth, Torun Eriksen og Robert Burås.
Debutalbumet The Shakeout kom i 2006, ble svært godt mottatt av pressen og ble nominert til Spellemannprisen 2006 i kategorien elektronika. Albumet ble gitt ut på Fredrikstadlabelet Cafe Superstar Recordings. Det ble laget to videoer til The shakeout. Videoen til «If» ble regissert av Anders Bergland/Niklas Lello, mens videoen til «Aristocrat wannabe» ble regissert av Splaxxter Watts selv.
Bandets låter skrives og produseres av Furuheim og Ihlebæk og musikken er en blanding av pop, elektro og soul/r&b og hiphop.
Norway Chess 2015

Norway Chess 2015 var den tredje utgaven av sjakkturneringen Norway Chess og ble arrangert i Stavanger fra 15. til 26. juni 2015. Tidenes sterkeste sjakkturnering ble vunnet av Veselin Topalov fra Bulgaria, etter at han spilte remis mot Viswanathan Anand fra India i siste og avgjørende parti.
Under første runde av turneringen tapte verdensmester Magnus Carlsen mot Veselin Topalov på tid, i en vunnet stilling, etter at Carlsen ikke hadde fått med seg at det ikke var påfyll av tid ved 60 trekk. I siste runde av turneringen vant Jon Ludvig Hammer mot barndomskamerat og verdensmester Magnus Carlsen for første gang i voksen alder.