Toppidrett

Toppidrett og breddeidrett

Toppidretten nevnes ofte som en motsetning til masse- eller breddeidretten som isteden satser på organiserte idrettsaktiviteter for alle på et lavere nivå eller på flere idrettsaktiviteter istedenfor å begrense seg til ett felt. Breddeidretten kan imidlertid danne grunnlag for å finne og utvikle talenter for seinere spesialisering innen eliteidretten. På samme måte kan gode toppidrettsresultater stimulere og inspirere breddeidretten. 
I Norge har det vært vanlig å støtte breddeidrett for å fremme sunn fysisk aktivitet og samfunnsbyggende nettverk. Samtidig har det vært stor politisk vilje til å stimulere toppidretten, særlig innen vintersport. Tradisjonelt har totalitære samfunnssystemer brukt toppidrett som politisk virkemiddel for å oppnå internasjonal anerkjennelse. Det gjelder blant annet det tidligere kommunistiske Sovjetunionen og land i Øst-Europa samt dagens Kina, der en har brukt store ressurser og strenge metoder for å oppnå de beste plasseringene i internasjonal idrett. Også i den markedsstyrte, reklamefinansierte verden har en utviklet målrettet metodikk for å fremme toppidrettsutøvere og bli best. 
Den prestasjonskrevende konkurranseidretten fordrer store anstrengelser og grundig planlegging med langvarig trening, egne dietter og tilpasset livsførsel for å bringe utøveren opp på et toppnivå. Dette har i mange tilfeller ført til et stort støtteapparat med tilrettelagte forhold, trenere og andre hjelpere. Også utstyrsprodusentene utvikler stadig bedre idrettsutstyr. Det er heller ikke uvanlig med ulike former for medisinske preparater og doping for å bli best, selv om dette i utgangspunktet foreløpig er forbudt.
Konflikten mellom bredde- og toppidretten i Norge ble mindre med TRIM-kampanjen i 1967. Mosjonsidretten fikk ytterligere utbredelse og oppslutning gjennom mosjonsløp, turrenn og andre bredt anlagte arrangementer på 1970-tallet. Joggebølgen er i dag delvis erstattet med trening ved private helsestudioer.

Toppidrett i Norge

I tillegg til fotball er ski- og vintersport tradisjonelle populære idretter i Norge, og norske toppidrettsutøvere har lange tradisjoner for å hevde seg blant de beste internasjonalt i disse disiplinene. Populære vintersporter er langrenn, kombinert, skøyteløp, skihopping, skiskyting og alpine grener.
Norges Idrettsforbund (NIF), som består av 55 særforbund og er den største norske idrettsorganisasjonen, organiserer både toppidrett og breddeidrett. I 1996 ble NIF slått sammen med Norges Olympiske Komité til Norges Idrettsforbund og Olympiske Komité. Navnet i dag er Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF). NIF er ansvarlig for å samordne toppidretten i Norge gjennom sin avdeling Olympiatoppen.

Toppidrettsgymnas

I Norge finnes det flere såkalte toppidrettsgymnas, det vil si videregående skoler som gir elevene gode treningsmuligheter ved siden av studiespesialisering. Skoler med utdanningsprogrammet idrettsfag legger også i ulik grad til rette for å bedrive toppidrett ved siden av videregående opplæring. Tilbudet består blant annet av et eget fag med navnet toppidrett.
Av skoler som har slike tilbud til toppidrettsutøvere er en rekke offentlige skoler som tilbyr programfag idrett, blant andre Bjerke videregående skole på Linderud i Oslo og Hovden videregående skole i Bykle kommune i Vest-Agder, og de ideelle friskolene WANG Toppidrett i Oslo, Fredrikstad, Stavanger, Tønsberg og Hamar, og Norges Toppidrettsgymnas i Bærum, på Geilo, Kongsvinger og Lillehammer.

Kommersialisering og sponsing

Fra 1980-tallet ble toppidretten mer kommersiell i Norge, blant annet med økt sponsing fra næringslivet. De fleste toppidrettsutøvere har brukt sin kjendisstatus i reklame. Enkelte har også sørget for oppmerksomhet til veldedige organisasjoner og ideelle kampanjer. Det er også flere kjente motivasjonsrådgivere og trenere.