Margrethe Parm

Familie

Hun var datter av kontorfullmektig Carl Olaf Parm (1856–1912) og Helga Margrethe Johannesen (1857–1926).
Barndomshjemmet var i Sofies gate 11 i daværende Kristiania, og Margrethe og den to år yngre søsteren Sophie vokste opp i et borgerlig hjem. En tredje søster døde bare et par år gammel.

Utdannelse

Margrethe Parm begynte i 1889 på Frøken Falsens pikeskole, som skiftet navn til Olaf Bergs pikeskole et år senere, da Olaf Berg overtok bestyrelsen etter frøken Maurer. Skolen lå i St. Olavs gate, i en bygning som senere ble overtatt av Menighetsfakultetet.  På Olaf Bergs pikeskole fikk hun blant andre O. A. Grøndahl som sanglærer.  Etter middelskolen, som hun også gikk ved Olaf Bergs skole, ble hun gymnasiast ved reallinjen på Aars og Voss' skole, og tok artium i 1902. Deretter studerte hun et år ved Universitetet i Oslo, før hun dro til Danmark i 1903. Der var hun guvernante hos en dansk familie frem til 1905.

Liv og virke

Margrethe Parm var ungdomsleder og sosialarbeider, sekretær i KFUKs verdensforbund og direktør for Bredveit fengsel 1946–49.

Lærer

Margrethe Parm tok seminareksamen ved Nissen skole i 1910. Hun arbeidet deretter som lærer ved Nordstrand Middelskole frem til 1915. Da dro hun til USA på stipend fra KFUKs verdensforbund. Hun studerte et år ved KFUKs sekretærskole i New York, og tok eksamen der i 1916.

Speiderleder

Da hun kom hjem til Norge sommeren 1916 ble Margrethe Parm ansatt som landssekretær i Norges Kristelige Ungdomsforbund, med KFUK som sitt særlige ansvarsområde. I 1919 utformet hun sammen med Anne Katrine Bredvei den første norske speiderloven for kvinner, og i 1920 fant Parm at tiden var inne for en pikespeiderbevegelse. Sommeren 1920 arrangerte hun speiderleir for piker på Røldal, og 3. november 1920 ble Norges KFUK-speidere stiftet. Hun ble selv «speiderchef» for KFUK-speiderne. Stillingsbenevnelsen ble senere endret til «landssjef». Parm virket som speiderchef frem til 1927. Fra 1922 til 1923 var hun også redaktør for KFUK-speidernes blad. Hun engasjerte seg også i internasjonalt speiderarbeid, og ble «verdenssekretær» i januar 1927. Etter fem år utenlands vendte hun tilbake til Norge, og fortsatte sitt virke innen KFUK-speiderne. I 1936 ble hun ansatt som speiderkonsulent. Margrethe Parm forble engasjert i speiderbevegelsen livet ut.

Fengselsdirektør

I 1946 ble Margrethe Parm konstituert som direktør ved Bredtveit kvinnefengsel. Stillingen var blitt utlyst da Aaslaug Aasland ble utnevnt til statsråd. Det var i alt ti søkere til stillingen. Parm satt i direktørstillingen til 1949.

Politiker

Parm gikk inn i politikken etter at krigen var slutt i 1945. Hun ble valgt inn i Oslo bystyre som representant for Kristelig Folkeparti, og satt i bystyret og formannskapet fra 1945 til 1947.

Andre verv

Fra 1945 til 1954 var hun medlem av Frogner menighetsråd; en del av denne perioden var hun også menighetsrådets formann. Parallelt var hun medlem av Oslo bispedømmeråd, og ble også formann for bispedømmerådet en periode. Fra 1949 til 1957 satt hun som medlem i Det Frivillige Kirkeråd. I 1948 ble hun medlem av Oslo bispedømmeråds komité for kvinnelig arbeid i kirken.

Æresbevisninger og minnesmerker

Hun mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1945.
Veien Margrethe Parms vei i Oslo er oppkalt etter henne.