James Doohan

Tidlig liv

Doohan ble født i Vancouver i Britisk Columbia i Canada, som den yngste av fire barn av William Patrick Doohan og hans kone Sarah, nylige katolske flyktninger fra Bangor, County Down under  den irske uavhengighetskrigen. Hans far var en apoteker, veterinær og tannlege, og hans mor var en husmor. I Doohans biografi fra 1996, forteller han om farens alkoholisme og hvordan han plaget familien sin. Hans familie flyttet til Sarnia, Ontario og Doohan gikk på high school ved the Sarnia Collegiate Institute and Technical School (SCITS), der han utmerket seg i matematikk og vitenskap. I tillegg til sine studier ved Sarnia, vervet Doohan seg til the 102 Royal Canadian Army Cadet Corps.

Militær karriere

Da den 2. verdenskrigen brøt ut, ble Doohan (19 år gammel) med i the Royal Canadian Artillery, og fikk tilslutt graden løytnant i the 13th Field Regiment, del av the 3rd Canadian Infantry Division. Doohan reiste til Storbritannia i 1940 for det som ble år med trening. Hans første kamp ble i forbindelse med Invasjonen i Normandie ved Juno Beach på D-Dagen. Han skøyt og drepte to tyske snikskyttere på veien, og ledet sin enhet til et høyere område gjennom et minefelt, der de satte opp forsvarsposisjoner for natten. Da han bevegde seg mellom posisjoner i løpet av natten, ble Doohan truffet av seks skutt fra en Bren avfyrt av en over-nervøs vakt; fire i benet, et i brystet og en rett gjennom en finger på høyre hand. Kulen i brystet ble stoppet av en sigarett-eske han bar, og hans finger måtte amputeres, en skade som han skjulte i sin karriere som skuespiller. Den manglende fingeren kan allikevel bli sett i Star Trek-episoden «Trouble with Tribbles».
Trass i sine skader, fortsatte Doohan i det militære, trente seg som pilot, og fløy artilleri-observasjonsfly.  Han fløy Taylorcraft Auster Mark V aircraft for 666 (AOP) Squadron, RCAF, som en Royal Canadian Artillery offiser i en flygende rolle til støtte for #1 Canadian AGRA (Army Groups Royal Artillery).  Alle tre canadiske (AOP) RCAF Squadrons ble bemannet av artilleri offiserer-piloter og artilleri-personell som observatører.
Selv om han aldri var et formelt offiser i Royal Canadian Air Force, fikk han tilnavnet "craziest pilot in the Canadian Air Forces." En av de legendariske historien om hans år som pilot, forteller da Doohan fløy slalåm med et fly, muligens en Hurricane eller et treningsfly, mellom telegraf-stolper på en fjellside, bare for å bevise at det kunne gjøres, noe som skaffet han en seriøs reprimande.

Personlig liv

Doohan var gift tre ganger. Han hadde fire barn, Larkin, Deirdre, og tvillingene Christopher og Montgomery, med sin første kone Janet Young før de ble skilt i 1964. Hans ekteskap med Anita Yagel varte fra 1967 til 1972, men de fikk ingen barn sammen. Tidlig i 1974, ble han introdusert til 17 år gamle Wende Braunberger ved en teater-forestilling, og de to ble senere gift 4. oktober 1974 med Star Trek-skuespilleren William Campbell som forlover.  Doohan og Braunberger fikk tre barn sammen: Eric, Thomas og Sarah (Sarah ble født i 2000, da Doohan var 80 år gammel.)

Tidlig karriere

Etter krigen begynte Doohan sin skuespillerkarriere. Nedbrutt på grunn av den dårlige kvaliteten på radio-drama på den tiden, studerte han Shakespeare. Hans arbeide begynte med et radioprogram på Canadian Broadcasting Corporation (CBC) 12. januar 1946. Han tok et drama-kurs i Toronto, og vant senere et stipend til Neighborhood Playhouse i New York City, der hans klassekamerater blant andre var Leslie Nielsen, Tony Randall og Richard Boone. I flere år pendlet Doohan mellom Toronto og New York ettersom han fikk arbeide. Under denne perioden var han med i omtrent 4000 ulike radioprogrammer og 400 fjernsynsprogram, og fikk et rykte for sin fleksibilitet og brukbarhet.

Star Trek

Doohans karriere startet for alvor da han fikk rollen som "Scotty" i science fiction-serien Star Trek. Han hadde rollen fra 1966 til 1969. Doohan ble ofte sitert på å ha sagt «Scotty is ninety-nine percent James Doohan and one percent accent».
Doohan hadde i mange år et dårlig forhold til medspiller William Shatner, han og George Takei anklaget Shatner for å være vanskelig å arbeide med. I 2004 Star Trek DVD settet, så det ut til at Shatner hadde begravd stridsøksen med Takei, men sprekken mellom Shatner og Doohan var verre å fikse. På 1990-tallet gjorde Shatner flere forsøk på å gjøre opp med Doohan, men uten suksess i lang tid; men en artikkel i Associated Press publisert da Doohan gjorde sin siste opptreden på en Star Trek-konvensjon sent i august 2004, sa at Doohan hadde tilgitt Shatner og de hadde fikset forholdet sitt. Det er mulig at deres fornyet vennskap var resultatet av at Shatner bekymring over Doohan, som hadde blitt syk av Alzheimers.
Doohan fortsatte med å spille "Scotty" i seks påfølgende filmer, Star Trek: The Motion Picture, Star Trek II: The Wrath of Khan, Star Trek III: The Search for Spock,Star Trek IV: The Voyage Home, Star Trek V: The Final Frontier, Star Trek VI: The Undiscovered Country. Doohan gjorde også en gjesteopptreden som "Scotty" i en episode av serien Star Trek: The Next Generation, der "Scotty" våknet opp etter 75 år i dvale i en transportør-stråle han hadde overlevd i.

Etter Star Trek

Etter at serien tok slutt, fikk Doohan problemer med å finne nye roller. Etter en samtale med sin tannlege, innså han at han ville «alltid være Scotty» og han ble istand til å brødfø seg av personlige opptredener som det. I motsetning til flere av medspillerne fra serien, elsket Doohan å møte fansen, og var alltid klar til å underholde med en historie eller en sang.
Han hadde flere mindre roller, bl.a i en kortlevd serie Jason of Star Command, i Knight Rider 2000 og filmen National Lampoon's Loaded Weapon 1.

Helse og dødsfall

Doohan fikk Parkinsons, diabetes, og en lungesykdom i senere liv. I 2004 fikk han også diagnosen Alzheimers.
20. juli 2005 klokken 5:30 om morgenen, døde James Montgomery Doohan i sitt hjem i Redmond, Washington med sin kone Wende og langvarig venn og agent Steve Stevens, ved sin side. Hans agent oppga dødsårsaken som influensa og Alzheimers. I det som mange anså som et ironisk sammentreff, døde Doohan på årdagen for Apollo 11 sin månelanding, tidenes største ingeniør-bedrift gjennom menneskenes historie.
Nesten to år etter sin død, ble 7 gram av Doohans aske sent opp i verdensrommet. som han hadde bedt om i testamentet sitt. Asken hans, sammen med asken til astronaut Gordon Cooper og omtrent 200 andres, ble skutt opp av en SpaceLoft XL rakett, 28. april 2007, der raketten gikk opp i verdensrommet i en fire minutter lang suborbital ferd før den falt til jorden hengende under en fallskjerm, som planlagt, med asken fremdeles innvendig. Resten av asken etter Doohan ble spredd over Puget Sound i Washington.

Offentlig anerkjennelse

Doohans dødsfall var det fjerde store tapet for fans av Star Trek, etter Trek skaperen Gene Roddenberry i 1991, Mark Lenard i 1996 og DeForest Kelley i 1999.
Scottys eventyr som en ubestridte Sjefsingeniøren ombord på Enterprise inspirerte mange studenter til å bli ingeniør. På grunn av dette ga the Milwaukee School of Engineering Doohan en æresgrad i ingeniørvitenskap. Han fikk evig liv gjennom en stjerne på Hollywood Walk of Fame 31. august 2004. Trass i sin dårlige helse, var han til stede på det som ble hans siste offentlige opptreden.
Siden hans Star Trek-rolle "Scotty" var født i den skotske byen Linlithgow, planlegger myndighetene i West Lothian en plakett i byen til minne om Doohan. Andre byer har grupper som hevder de er "Scotty"s fødselssted og som også ønsker minnesteder er Aberdeen, Elgin og Edinburgh.