DS «Lyra»

De første årene

DS «Prinz Eitel Friedrich» ble overlevert rederiet i mai 1912, og ble satt inn i ruter mellom Sverige, Finland, Baltikum og Russland. Ved utbruddet av første verdenskrig i august 1914 lå skipet i St. Petersburg i Russland. Hun ble omgående beslaglagt av russiske myndigheter, og overlevert til den keiserlige russiske marinen. Her ble skipet omdøpt «Fert» og brukt til troppetransporter. I 1915 ble hun utrustet for minelegging i Finskebukten, og omdøpt «Ural». Etter den russiske revolusjonen ble skipet i 1921 levert tilbake til det tyske rederiet og fikk tilbake sitt opprinnelige navn. Under Weimar-republikken ble skipet i 1922 omdøpt DS «Schlesien».

Med norsk flagg

I mai 1925 kjøpte Det Bergenske Dampskibsselskab skipet for 880 000 kroner, og døpte henne DS «Lyra». Passasjerkapasiteten ble økt, og skipet ble satt inn i ekspressruten Bergen – Tórshavn (Færøyene) – Reykjavík (Island) med avganger annenhver uke. I 1933 ble 2. plass (2. klasse) modernisert og utvidet og gjort om til 3. plass. Høsten 1939 leide Forsvarsdepartementet DS «Lyra», og brukte henne til troppetransporter. Etter det tyske angrepet på Norge 9. april 1940 greide DS «Lyra» å komme seg trygt over til Storbritannia. Her ble hun en del av Nortraships flåte, og gikk en tid i amerikansk farvann før hun ble brukt rute mellom Storbritannia og Island. DS «Lyra» kom seg uskadd gjennom krigen, men var fortsatt underlagt Norges Skipsfartstyre.  Sommeren 1945 begynte hun i ruten Bergen – Newcastle sammen med DS «Nova». 27. oktober 1945 ble skipet formelt levert tilbake til Det Bergenske Dampskibsselskab, og allerede 6. november samme år ble hun satt inn i hurtigruten som avløserskip for DS «Nordstjernen». DS «Lyra» fortsatte i hurtigrutetrafikk til et stykke ut i 1946 da hun gikk til Bergens mekaniske verksted i Laksevåg for ombygging, modernisering og klassifisering. Sommeren 1947 ble hun satt inn igjen i ekspressruten til Færøyene og Island, men selv om passasjerbelegget var godt, var det lite gods. Høsten 1947 ble Island-ruten derfor lagt ned, og i oktober samme år var DS «Lyra» tilbake igjen i hurtigruten. Bortsett fra en periode i første halvår av 1948, gikk skipet fast i hurtigruten. I desember 1949 forliste DS «Nova» på Jæren, og DS «Lyra» ble overført fra hurtigruten til Rotterdam-ruten som erstatning. Her gikk hun fram til 1953, bare avbrutt av enkelte rundturer som avløserskip i hurtigruten.

De siste årene

I mai 1953 ble DS «Lyra» lagt i opplag, og i februar 1954 ble skipet kjøpt av Sivert Bakke i Bergen for omkring 230 000 kroner. Han døpte henne om til DS «Nora», og tre måneder senere videresolgte han skipet til Adel Abdul-Waha i Beirut, Libanon. Skipet fikk tilbake navnet «Lyra», og ble satt inn i pilegrims-trafikk mellom Libanon, Egypt og Jidda i Saudi-Arabia. 9. juli 1958 var DS «Lyra» underveis fra Jidda til Suez med pilegrimer da hun grunnstøtte ved Tor i Rødehavet, og ble erklært totalvrak.

Skipet

DS «Lyra»s tonnasje var ved levering 1 474 bruttoregistertonn, 835 nettoregistertonn, og lasteevnen var 1 612 dødvekttonn. Lasterommenes volum var på totalt 1 705 m³. Lasting og lossing foregikk ved hjelp av en kran forut og en kran akter. Hovedmaskinen var en kullfyrt trippel ekspansjon dampmaskin bygd av Vulcan Werke. Oppgitt ytelse var 1 180 ihk (indikerte hestekrefter), noe som ga en toppfart på 11,5 knop. I 1946 ble kjelen ombygd til oljefyring. DS «Lyra» var et toklasse-skip med 51 køyeplasser på 1. plass (1. klasse), og 34 køyeplasser på 3. plass.