Gutten i den stripete pysjamasen (film)

Sammendrag

Filmen begynner i Berlin i det nasjonalsosialistiske Tyskland hvor en gutt som heter Bruno (Asa Butterfield) leker sammen med vennene sine. Han får vite at faren hans, Ralf (David Thewlis), har blitt forfremmet til SS-Obersturmbannführer, og har fått en ny jobb ved en leir. Etter en fest for å feire forfremmelsen flytter Bruno, hans far, moren hans Elsa (Vera Farmiga) og storesøsteren Gretel (Amber Beattie) til Polen. Bruno liker ikke sitt nye hjem, og det er ingen andre jevnaldrende barn å leke med. Etter å ha sett noen mennesker som arbeider ved det han tror er en bondegård, får Bruno forbud om å nærme seg disse menneskene. Bruno og hans søster, Grete, få en ny lærer, Herr Liszt (Jim Norton), og læreplanen hans består i en stor grad av anti-semittisme og nasjonalistisk propaganda. 
Gretel blir mer og mer fanatisk i sin støtte til det tredje rike, og dekker veggene på rommet sitt med nasjonalsosialistiske propaganda-plakater. Hun flørter også med SS-Obersturmführer Kurt Kotler (Rupert Friend), en av farens underordnede, ettersom hennes gryende seksualitet blir fiksert mot idealet om den tyske soldaten. Bruno finner ut at de som arbeider ved gården like ved huset hans er jøder, og han blir forvirret av propagandaen, for jødene som Bruno ser, spesielt familiens jødiske tjener Pavel (David Hayman), overhodet ikke ligner på karikaturene i lærebøkene sine og gjennom det han lærer fra Liszt. En dag sniker Bruno seg gjennom skogen bak huset og mot det han tror er en stor gård, selv om han egentlig ikke får lov av foreldrene til å gå dit. Han stopper ved et piggtrådgjerde rundt en leir, og på den andre siden sitter den 8 år gamle gutten Shmuel (Jack Scanlon) som spør om Bruno har noe mat med seg.
Bruno tror at de stripete klærne som Shmuel, Pavel og de andre jødene går med er en vanlig pyjamas. Bruno møter Shmuel regelmessig og sniker med seg mat til ham, og de spiller forskjellige brettspill sammen. Bruno får etterhvert vite Shmuel er en jøde som ble sendt til leiren sammen med faren sin. En dag oppdager Elsa sannheten bak ektemannens oppdrag når Kotler nevner at all den svarte røyken fra leirens skorsteiner skyldes de brennende likene til døde jøder. Samme kveld nevner Bruno at Herr Liszt ikke vil la ham lese eventyr, og at han i all hovedsak lærer historie. Kotler nevner at historie var hans favoritt-fag da han gikk på skolen. Det kommer frem at faren til Kotler var en akademiker som flyttet til Sveits da nasjonalsosialistene kom til makten. Ralf mener at dette er noe Kotler burde ha informert myndighetene om langt tidligere. En flau Kotler bruker Pavel sitt søl ved et vinglass som en unnskyldning til å slå Pavel til døde. Neste morgen blir hushjelpen, Maria, satt til å vaske vekk alle blodflekkene. 
Senere får familien en ny tjener som erstatning for Pavel, og Bruno oppdager at Shmuel har blitt beordret til huset for å pusse noen tynne glass på grunn av hans smidige fingre. Bruno gir ham litt kake, og de begynner å snakke sammen. Kotler dukker opp, ser Shmuel som spiser kake, og han beskylder Shmuel for å stjele. Shmuel sier at Bruno ga ham kaken, men fordi Bruno er livredd for Kotler benekter han dette, og påstår at han aldri har sett Shmuel før. Kotler tror på det Bruno sier, og han gir Shmuel ordre om å fullføre rengjøring før de skal ta en «liten prat om hva som skjer med små rotter som stjeler». Bruno går til rommet sitt før han bestemmer seg for å si unnskyld til Shmuel, men da har Shmuel forsvunnet. Hver gang Bruno går tilbake til det samme stedet ved gjerdet som omgir leiren, er ikke Shmuel der. Omsider dukker Shmuel opp gjen ved gjerdet med blåmerker i ansiktet. Til tross Bruno`s svik, tilgir Shmuel ham og de blir venner igjen. 
Etter begravelsen til bestemoren, som ble drept i Berlin under et alliert bombe-tokt, godtar Ralf (etter en krangel med Elsa) at Bruno og Grete kan bo hos slektninger mens han «avslutter jobben sin» ved konsentrasjonsleiren. Bruno møter Shmuel igjen som forteller at faren hans har forsvunnet i leiren. Bruno vil hjelpe Shmuel å finne faren hans, og graver seg under gjerdet forkledd som jøde. Bruno oppdager snart leirens sanne natur når han ser mange syke og utmagrede jøder. Snart blir Bruno og Shmuel samlet i en gruppe sammen med flere andre innsatte av Sonderkommandoen. Ved huset, blir Bruno`s lange fravær etterhvert lagt merke til. Grete og Elsa oppdager hvor Bruno har tatt veien, og Elsa avbryter et møte som ektemannen sitter i for å varsle om hvor Bruno kan ha tatt veien. Ralf og hans menn begynner å lete etter Bruno, og de går også inn i leiren for å se om han kan ha kommet seg inn der. 
I mellomtiden blir Bruno, Shmuel og de andre innsatte sendt til et omkledningsrom og de får beskjed om å ta av seg klærne for en "dusj". De blir sendt til et gasskammer, hvor Bruno og Shmuel holder hverandres hender. En SS-soldat tømmer Zyklon B inn i gasskammeret, og fangene begynner å skrike og og slå på metalldøren for å komme seg ut. Ralf, fremdeles sammen med sine menn, finner bare tomme sovesaler i leiren, og han forstår hva som foregår. Ralf roper ut sin sønns navn, og Elsa og Grete begynner å gråte. Filmen slutter med å vise den lukkede metall-døren til gasskammeret som fremdeles er lukket, men nå kommer det ikke en eneste lyd fra innsiden.