google/wiki40b huggingface dataset:
Hadrian VI

Bakgrunn

Adriaan Florenszoon Dedel van Utrecht, som han het frem til sitt valg til pave, ble født i det nedertyskspråklige Utrecht, som ble styrt av sin biskop og var en del av Det tysk-romerske rike, og som senere ble del av Nederlandene. Hans forfedre kom fra det som idag er kjent som Tyskland, og med dagens nasjonalitetsbetegnelser anses han både som tysk og nederlandsk – noe skille mellom dette fantes ikke i hans levetid. 
Han studerte først i Zwolle eller Deventer, og deretter i Louvain hvor han i 1491 tok doktorgraden i teologi.

Biskop, generalinkvisitor

I 1507 ble han utnevnt til lærer for den senere Karl V, som da var syv år gammel. Karl sikret ham embetet som biskop av Tortosa, og 14. november 1516 ble han generalinkvisitor av Aragón.

Kardinal

I 1517 ble han kreert til kardinal av pave Leo X, med tittelen kardinalprest av Santi Giovanni e Paolo. 
Mens Karl V var mindreårig styrte kardinal Francisco Ximenes de Cisneros Spania, og Hadrian var nært knyttet til ham. 14. mars 1518, etter kardinalens død, ble Hadrian utnevnt til generalinkvisitor for den gjenforente inkvisisjonen for Castilla og Aragon. Han virket i dette embetet inntil han reiste til Roma 4. august 1522. 
Han var en reformator som var opptatt av å stoppe uskikker som hadde oppstått i kirken, men det viste det seg at han ikke var like sterk som Ximenes, og derfor ikke klarte å utføre embetet like godt. Fra 1520, mens Karl V var i Nederland, var Hadrian også regent i Spania og måtte blant annet hanskes med et alvorlig opprør.

Pave

Den 9. januar 1522 ble han med overveldende flertall valgt til pave. Ettersom han befant seg i Spania ble han ikke kronet før 31. august samme år, 63 år gammel. Han fortsatte forsøkene på å reformere Den katolske kirke. Han støtte på motstand fra kardinalene, fordi mange av dem under Leo X var blitt vant til gode inntekter fra blant annet ekteskapsdispensasjoner. Forsøket på å skape et bedre regelverk for avlat ble også bremset opp av kardinalene. 
Italienerne omtalte ham som en pedantisk, utenlandsk professor. Hans motvilje mot å bruke penger på kunst falt ikke i god jord, etter flere paver som hadde lagt vekt på forskjønnelse av Romas kirker. De mest fintfølende og hårsåre kalte ham en pontifice barbaro, en barbarpave. 
Hadrian lyktes ikke i å forene kristne fyrster mot tyrkerne. I august 1523 ble han tvunget til å alliere seg med Det tysk-romerske rike, England, Venezia og andre mot Frankrike, mens Suleiman I nesten uhindret erobret Rhodos.
Reformasjonen som hadde brutt ut i Tyskland var alvorligere enn Hadrian innså. På riksdagen i Nürnberg, som begynte i desember 1522, lot han seg representere av den pavelige diplomat biskop Francesco Chieregati. Han hadde fått instruksjoner om å innrømme at problemene i kirken muligens stammet fra den romerske kurie, og at det var der reformen måtte begynne. Men Hadrian sto hardt på at endringer av kirkens lære ikke kunne aksepteres, og at Wormser-ediktet av 1521 måtte håndheves slik at Luther ble straffet for heresi (kjetteri). 
Han døde 14. september 1523, bare 18 måneder etter valget og et drøyt år etter kroningen. Han ble gravlagt i den tyske kirken i Roma, Santa Maria dell'Anima.
Simone Niggli-Luder

Bakgrunn

Simone Niggli vokste opp i Burgdorf, Sveits, i kantonen Bern. Hun begynte med orientering da hun var 10 år. Luder studerte biologi ved Universitet i Bern og ble uteksaminert i 2003. Hun giftet seg samme år med Matthias Niggli, også han en sveitsisk orienteringsløper.

Internasjonal karriere

Simone Niggli vant langdistansen under juniorverdensmesterskapet i Belgia i 1997, noe man kan se på som et gjennombrudd. Det endte med i alt fire medaljer i løpet av hennes tre junior-VM.  
I 2001 bodde hun ett år i Finland og løp for den finske klubben Turun Suunnistajat. Dette året vant hun det finske mesterskapet. Siden 2003 har hun bodd delvis i Sverige og vunnet det svenske mesterskapet ni ganger som representant for Ulricehamns OK. Hun har blitt sveitsisk mester 20 ganger, finsk mester én gang og svensk mester ni ganger. Hun totaldominerte de store mesterskapene gjennom hele 00-tallet, og et stykke inn i 10-tallet. Da Niggli ga seg på øverste nivå i 2013 satt hun igjen med hele ti gullmedaljer fra europamesterskap og utrolige 23 gull fra verdensmesterskap.
Simone Niggli vant Verdenscupen i orientering sammenlagt hele ni ganger fra 2002 til og med 2013 og endte på totalt 66 verdenscupseire.

Klubbkarriere

I klubbsammenheng spilte hun en avgjørende rolle som ankerkvinne da Ulricehamns OK vant Venla-stafetten fire ganger på fem forsøk mellom 2004 og 2009. Hun var også med på å vinne denne stafetten, som er orienteringsverdens største klubbstafett, med Turun Suunnistajat i 2002. Med sine fem seire er hun den mestvinnende løperen i Venlas historie. Niggli var også med å vinne Tiomila i 2004.
Å (Tranøy)

Å er ei bygd og en grunnkrets i Tranøy kommune på Sør-Senja i Troms. Bygda ligger 7,5 kilometer vest for Stonglandseidet, ved veikrysset der fylkesvei 224 mot Rødsand svinger av fra fylkesvei 221, veien mellom Stonglandseidet og Skrolsvik.
Å har tidligere hatt egen barnehage, skole og dagligvarebutikker og er i dag, sammen med kirke, bank og eldresenter å finne på Stonglandseidet. Skrolsvik, som ligger 12,5 km mot vest, har hurtigbåtforbindelse med Harstad. Å har postadresse 9392 Stonglandseidet.
St.-Georg-Schanze

Historie

Den første hoppbakken på Herrloh ble bygd opp av snø i 1907, og det ble hoppet opptil 18 meter der. I 1928 ble den første permanente hoppbakken bygd, kalt St.-Georg-Schanze. Den naturbakken ble i 1947-49 utvidet og fikk et 19 meter høyt tårn av tre. Rudi Köhler satte bakkerekord i åpningsrennet vinteren 1949 med 63 meter.
Tretårnet ble ødelagt under et uvær i 1958. Bakken ble bygd opp igjen året etter, og fikk et 22 meter høyt tårn i armert betong. Den nye St.-Georg-Schanze ble tatt i bruk i 1960, og hadde da K-punkt 64 meter.
Før den siste større ombyggingen i 1999 var bakkerekorden 74,5 meter, satt av Alfred Grosche i 1975. Ved ombyggingen i 1999 ble bakken utvidet til K81, og fikk plastmatter slik at den også kan brukes i sommerhalvåret. I 2008 fikk bakken et nytt sporsystem med mulighet for å kunstfryse sporet om vinteren.
Sommeren 2000 ble det arrangert kontinentalcuprenn i spesielt hopp i St.-Georg-Schanze. Det tyske mesterskapet i spesielt hopp og kombinert hopp ble arrangert der i 2002. I årene 2001-03 hadde bakken renn i Sommer Grand Prix i kombinert, og i årene siden har det vært holdt FIS-renn og renn i Alpen Cup i kombinert, senest sommeren 2009.
Nicolas Grimal

Biografi

Nicolas Grimal er sønn av Pierre Grimal. Etter Agrégation-eksamen innen klassiske fag i 1971, tok han doktorgraden i 1984. He har vært professor ved Sorbonne siden 1988.
Fra 1989 til 1999, ledet han Det franske instituttet for oriental arkeologi i Cairo. Siden 1990 har vært vitenskapelig direktør ved det Franskegyptiske senter for studier av templene i Karnak. He har innehatt setet innen egyptologi ved Collège de France siden 2000.
Kommandantboligen

Kommandantboligen eller Gravdal hovedgård i Gravdal ligger i Laksevåg i Bergen. Bygningen er del av et tidligere herregårdsanlegg, som foruten hovedbygning består av sidebygninger og uthus og en parkaktig opparbeidet hage.

Historie

Gravdal gård tilhørte Munkeliv kloster i middelalderen. Gården var krongods fra reformasjonen og fram til 1649 da den kom på byborgernes hender.

Nicolls lystgård

Den tysk-norske oberstløytnanten Phillip Nicoll eide en tid møllen på Gravdal og rundt 1745 fikk han oppført lystgården her. Praktbygningen var på en etasje og hadde valmet tak med sortglasserte teglpanner. Da Phillip Nicoll døde overtok sønnen Phillip Christian Nicoll lystgården. Senere ble lystgården eid av Dankert Dankertsen (1778–1796), hans sønn Henrik Heiberg (1796–1802) og Mathias Gjerding (1802–1809).

Konows lystgård

I 1809 ble møllerbruket og gården solgt til kjøpmann og stortingsrepresentant August Konow. I 1830-årene bygde han opp en omfattende malerisamling i Gravdal, bl.a. ved hjelp av I. C. Dahl. Nøn av samlingens rundt 600 bilder har senere havnet i andre i samlinger i Bergen, men de fleste endte opp i København. I 1840 utvidet Konow bygningen i bredden fra 10 til 15,75 meter og bygget på med en etasje, slik vi kjenner bygningen idag. Bygningen har et valmet tak og fasader preget av en enkel empirestil med glattkantet panel og stramt listverk rundt etasjeskiller og vinduer. Utvendig er det bygget opp rundt en midtakse med brede trapper ut mot hageanlegget.

Kommandantboligen

Navnet «Kommandantboligen» ble brukt etter at Forsvaret overtok bygningen i 1899. I årene 1913–18 ble hovedbygningens andre etasje innredet og brukt til bolig for kommandanten for Bergen befestninger under nøytralitetsvernet i forbindelse med første verdenskrig. Første etasje ble brukt som underoffisersskole for festningsartilleriet og mineforsvaret. Under andre verdenskrig brukte okkupasjonsmakten bygningen som hovedsete for «Artillerigruppe Bergen».
Etter at «Bergen festningsverker» ble lagt ned og kommandantstillingen opphevet, ble bygningen fra 1960 brukt som sjefsbolig for «Sjøforsvarskommando Vestlandet». Bygningen var preget av forfall i tiden 1970–77, etter at ny admiralsbolig ble bygget på Wallemsneset. Mellom 1978-1998 ble hovedbygning og hageanlegg restaurert.
Bygningen brukes i dag av Bergen Militære Samfunn til selskaps- og kursdrift.

I populærkulturen

Kommandantboligen ble brukt som kulisse i en av de siste scenene i Varg Veum-filmen Dødens drabanter. Huset ble da fremstilt som et slags sanatorium for folk med psykiske lidelser. Pasienter rusler rundt i hagen, uten at filmskaperne har forsøkt å skjule millitæreffekter, som en kanon lengre inne i hagen eller alle granathylsene som brukes som dekorasjon på utsiden av kommandantboligen.
Hamm-Üntrop gasskraftverk

Hamm-Üntrop gasskraftverk (tysk: Gas- und Dampfkraftwerk Hamm TPH) er et varmekraftverk utenfor Hamm i Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 800 MW med gassturbiner hvor brenselstypen er naturgass. Anlegget stod ferdig i 2007.
De totale CO2-utslippene i 2008 var 1.698.291 tonn, endel lavere enn tillatt i kvoten på 1.943.948 tonn. 
Anlegget ligger integrert i samme område som Hagen-Kabel gasskraftverk, med felles treningsfasiliteter.
Postens Østlandsterminal

Postens Østlandsterminal er Posten Norges største bygg beliggende på Robsrud på Lørenskog, med en flate på 35 000 m². Bygget ble åpnet 29. januar 2010 og legger til rette for omfordeling og distribusjon av post til hele østlandsområdet.
Bygget ligger i Lørenskogveien 50. Terminalen er et moderne bygg med miljøeffektive løsninger som bidrar til at fornybar energi dekker nærmere 60 prosent av terminalens energibehov. Løsningene er basert på systemløsninger med varmepumper og energilagring i grunnen. Investeringen til bygget på 2,5 milliarder kroner er den største investeringen i postens virksomhet i Norge, men også en av Norges største industrielle fastlandsinvesteringer ved siden av oljesektoren.
På grensen

Handling

Runar (Gimle) og Conny (Månsson) er tollere på hver sin side av den norsk-svenske grensen. Dessuten deler de skrivebord, kontor og livet i sin alminnelighet. Den stadige konflikten mellom de to handler imidlertid ikke om grensespørsmål, men om en kvinnes gunst.
Catahyaprisen

Catahyaprisen var en litterær pris for fjorårets beste svenske novelle innom sjangerne fantasy, science fiction eller grøsser. Prisen ble utdelt årlig fra 2007 til 2010 av foreningen Catahya.
Eiksteinen

Eiksteinen er en runestein som er funnet på Eik prestegård ved Hauge i Sokndal kommune, Rogaland.
Steinen ble funnet i 1972 ved opprenskning av elvebredden like vest for et gammelt brosted over Sogna. Det ble da funnet en istykkerslått blokk av karakteristisk rød granitt, og ved nærmere undersøkelser ble det funnet flere fragmenter i nærheten. Steinen er nå satt sammen og er på det nærmeste komplett. Den er utstilt i Arkeologisk museum i Stavanger. Utgravninger i 2000-01 viste at det hadde gått et gammelt veifar ned mot elva like ved funnstedet.
Innskriften er i runer fra den yngre runerekka, og dateres til 1000-tallet:
s a k (s) i : k i r þ i k o u s þ a k a f i r i r *s a l (o) m o u þ o r s i n ar þ o u r r i p i *b r u þ i s a

På moderne norsk blir dette:
Sakse gjorde denne brua for at Gud som lønn skulle hjelpe hans mor Turid.
Steinen går inn i en «familie» av flere steiner fra Norge, Danmark og Sverige, der en navngitt person reiser runesteinen til minne om en avdød, og at vedkommende har bygget en bro, implisitt til minne om den avdøde. Samtidig gir disse innskriftene klart inntrykk av at de er utarbeidet etter at kristendommen hadde fått fast fotfeste i landet.
I og med innføring av kristendommen ble religionsutøvelsen flyttet fra den private sfære over til å bli en offentlig institusjon. Man regner derfor med at kommunikasjon fra de ytre delene av kirkesognene måtte gjøres lettere for å sikre oppmøte ved gudstjenestene. Dermed ble vesentlige opprustninger av veinettet, som for eksempel å bygge bro over elver og myrstrekninger, regnet som en god gjerning. I dette tilfellet kan man tenke seg at Sakses brobygging kunne hjelpe hans nylig avdøde mor lettere gjennom skjærsilden.
Slike «brobyggersteiner» er relativt tallrike i Danmark, og særlig i Sverige. I Norge kjennes bare to slike runesteiner; Eiksteinen og Dynnasteinen fra Gran kommune på Hadeland, Oppland.
Jacob Lagacé

Karriere

Lagacé ble draftet av Buffalo Sabres i 2008, mens hans spilte for Chicoutimi Saguenéens i QMJHL. I 2010 signerte han for AHL-klubben Portland Pirates og etter opphold i flere AHL- og ECHL-klubber, kom han til GET-ligaklubben Tønsberg Vikings under 2013/14-sesongen.
I Tønsberg ble Lagacé brukt på tross av manglende arbeidstillatelse, og canadieren signerte sesongen etter for den svenske klubben Asplöven HC i HockeyAllsvenskan.
Etter opphold i SHL-klubbene Luleå og Mora, signerte Lagacé for GET-ligaklubben Stavanger Oilers foran 2018/19-sesongen.
Arne Jon Isachsen

Biografi

Isachsen er siviløkonom fra Norges Handelshøyskole fra 1969. I 1973 ble han Master of Science in Economics fra Stanford University. Fra 1975 til 1978 var han stipendiat ved Universitetet i Oslo, deretter var han to år ved NUPI og to år i Norges Bank før han kom til BI i 1983. Fra 1987 var han sjeføkonom i Elcon Securities i tre år. Fra 1996 til 1998 var han forsker i Statistisk sentralbyrå i 20 prosent stilling og fra 2003 til 2005 hadde han like stor stilling som seniorrådgiver i Finansdepartementet.
Jul i Svingen (album)

Jul i Svingen er lydsporet til julekalenderen Jul i Svingen, som første gang ble vist på NRK i desember 2006. Musikken ble laget av Odd Nordstoga og John Vinge, mens Kjetil Indregaard skrev de fleste tekstene. Nordstoga skrev tekstene til de tre sangene på nynorsk. Musikerne besto av Gjermund Larsen på fele, Thomas Tofte på bass, Martin Windstad på trommer og Geir Sundstøl på gitar.
Albumet fikk terningkast to av VG.

Dansk utgave

I 2007 kom den danske versjonen Jul i Svinget. Lydsporet var litt annerledes enn det norske.
Robert E. Kahn

Senere karriere

Etter tretten år i ARPA sluttet han og dannet Corporation for National Research Initiatives (CNRI) i 1986. I 2006 er han styreformann og administrerende direktør for stiftelsen. Stiftelsen drives uten profitt og har som mål er å påvirke utviklingen av den nasjonale datainfrastrukturen og gi økonomisk støtte til slike prosjekter.
Makt

Makt er  evnen (veien) til å nå sine mål, om så mot andres vilje og interesser, og kan også bety å ha autoritet eller myndighet over noe.
Maktbegrepet er gjenstand for mye diskusjon innen især samfunnsvitenskapene statsvitenskap og sosiologi. Mange definerer derfor makt mer generelt som «muligheten til å påvirke», altså det å være med på å bestemme og oppnå resultater. En kritikk til dette kan være at man da mister en allment akseptert betydning av begrepet.
Økonomisk makt er å begrense tilgang til begrensede ressurser som et maktmiddel, for eksempel ved boikott eller handelsblokade.
Krig er et eksempel på bruk av militær makt, et typisk eksempel er Tysklands forsøk på å dominere Europa gjennom andre verdenskrig. 
Innenfor statsvitenskap blir den italienske tenkeren Niccolo Machiavelli omtalt som en av de mest utpregede maktteoretikere. Machiavellis tilnærming til makt kjennetegnes ved kjølige kalkulasjoner som enkelte kritiserer for å uttrykke kynisme..
Den franske kultur- og idéhistorikeren Michel Foucault presenterte på 1960–70-tallet et mer komplekst maktbegrep, som senere er videreutviklet av en rekke tenkere innenfor humaniora og samfunnsvitenskap. Her er makt knyttet til diskurser, som (i denne betydningen) kan forstås som selvfølgeliggjorte forståelsesfellesskap. Innenfor en slik diskurs vil noen tolkninger, ytringer og handlinger bli ansett for naturlige, mens andre er utenkelige. Slik bidrar alle til å opprettholde maktmønstre (men har også større eller mindre mulighet til å bryte med dem), og forestillingen om et klart skille mellom «undertrykker» og «undertrykt» avløses av en forståelse for dynamikk og sosialt samspill som gjør politisk og kulturell forandring mulig.
Rjukan Idrett

Rjukan Idrett er en stiftelse som driver ulike toppidrettstilbud på Rjukan i Telemark, i samarbeid med Rjukan videregående skole. Stiftelsen startet som rein alpinlinje, Rjukan Alpin, høsten 1994, men endret fra høsten 2009 til å inneholde flere idretter. Det innebærer idrettstilbud i volleyball, klatring, telemarkskjøring, cross, friluftsliv. Allerede i 2006 var volleyballtilbudet i gang i et samarbeid med Rjukan videregående skole, før Rjukan Idrett ble omdannet offisielt til å ta opp i seg flere idrettstilbud. Rjukan Idrett samarbeider tett med flere lokale idrettslag om de ulike idrettstilbudene, som Rjukan idrettslag, og Rjukan fjellsportgruppe.
Tidligere elever ved skolen er flere OL-deltakere og junior-norgesmestre som Monica Nilsen (alpint), Steinar Utne (alpint), Igor Laikert (alpint), Per Einar Eggen (alpint), Ruben Husby Pedersen (volleyball), Magnus Lekven.
Lyngheipraktvikler

Utseende

En ganske liten (vingespenn 11-15 millimeter), lys vikler. Forvingen er hovedsakelig okerfarget og hvit, men midt i vingen er det et ganske bredt, V-formet tverrbånd som er mørkgrått foran og bak og brunoransje i midten. Ytterkanten er mørkgrå. Bakvingen er lyst gråbrun, mørkere mot ytterkanten.

Levevis

Det er beskrevet flere former av denne arten som har litt ulike næringsplanter. Larvene utvikler seg i et silkespinn på blomster, men kan utnytte mange ulike næringsplanter, blant andre lyng, timian og ryllik. De voksne sommerfuglene flyr mellom juni-september.
Anti-Counterfeiting Trade Agreement

Anti-Counterfeiting Trade Agreement (ACTA) er en multilateral avtale for håndhevelse av immaterielle rettigheter. Avtalen søker å opprette et juridisk rammeverk rundt vareforfalskning, synonympreparater og opphavsrettsbrudd på Internett. ACTA vil etablere en ny international juridisk ramme, hvor land kan delta på frivillig basis, og skape sitt eget styrende organ utenfor eksisterende internasjonale institusjoner som Verdens handelsorganisasjon (WTO), World Intellectual Property Organization (WIPO) eller De forente nasjoner (FN).
Deler av avtalen har liknende intensjoner på et internasjonalt nivå som det omstridte Stop Online Piracy Act (SOPA) i USA.
Narrmarihand

Utseende

Narrmarihand er en fargerik orkidé. Den får aks med store, purpurfarga blomster, som synes langt av gårde. Narrmarihand blir ikke så stor, rundt 30 centimeter, men tar det igjen ved ofte å opptre i store bestander på opptil flere tusen planter der den finnes.
Narrmarihand-planter får som regel 5–6 blader. Disse omkranser planta som en hylse når den er unge. Narrmarihand har tidligere blitt ført til slekta Orchis, der vårmarihand fortsatt hører til. Nyere forskning på gener har imidlertid ført til at narrmarihand i stedet har blitt plassert i slekta Anacamptis sammen med den kjente orkidéen Salepsrot.

Forekomster i Norge

Narrmarihand har en svært begrensa opptreden i Norge. Den finnes faktisk kun i to kommuner, nemlig Grimstad og Lillesand i Aust-Agder. Størstedelen av forekomstene er i Grimstad. Blomsten er funnet kun på ett landfast sted i Norge, på den sørlige delen av Kalvehageneset i Homborsund. Der narrmarihanda vokser i Norge er den sterkt knytta til havet, og den går sjelden mer enn 50 meter unna sjøen.
Tidligere var det en brei oppfatning om at narrmarihand var en kalkkrevende art i Norge, som den er på de fleste voksestedene i Europa. Undersøkelser av voksestedene har derimot vist at den helst vokser på svaberg og grasmark med lave pH-verdier, også der det i nærheten fantes skjellsandbanker.
Narrmarihand er på grunn av den lille utbredelsen både totalfreda og rødlista som sterkt truet (EN) i Norge.
Norsk Rakfiskfestival

Norsk Rakfiskfestival er en matfestival for rakfisk som avholdes tidlig på vinteren hvert år på Fagernes i Valdres. Festivalen startet i 1990 med et lite rakfisklag med 34 entusiaster arrangert av Reidar Dieserud og er i løpet av noen år vokst til et omfattende arrangement med 25 000 besøkende i 2009.
Opprinnelig var matfestivalen et kulturfenomen med sterke tradisjonsrøtter, hvor stil og form var viktig – bunad eller tradisjonsklær fra Valdres var viktige innslag. Senere er opplevelsen rundt matfestivalen blitt mer utpreget og bygdekulturen kommer til uttrykk på festarrangementene.
Matfestivalen er en av motorene i den fremvoksende revitaliseringen av rakfiskproduksjon. Fra å være et smalt kulturfenomen er rakfisk blitt en moderne handelsvare. Blant de opprinnelige konkurransedeltagerne var de som senere ble av de største rakfiskprodusentene i Norge.
Arrangementet blir avholdt på en lørdag i starten av november. Rakfiskfestivalen var i 2008 i perioden 30. oktober til 2. november og i 2010 4. til 6. november. Leder for festivalen, eller «rakfiskgeneral» var i 2008 Heidi Arnesen og i 2010 Håvard Halvorsen.
Under festivalen omsettes det for rundt 40 millioner i distriktet, og det selges rundt 40 tonn rakfisk. Totalt omsettes det 400 tonn rakfisk kommersielt i Norge hvert år. Under festivalen i 2009 ble det fortært 3 tonn rakfisk.