google/wiki40b huggingface dataset:
Samarbeidsutvalg i grunnskolen

Samarbeidsutvalg forkortet SU er et lovpålagt organ bestående av brukerrepresentanter som skal finnes ved alle grunnskoler i Norge. I noen kommuner har driftsstyret også rollen som samarbeidsutvalg.
Samarbeidsutvalet skal sikre brukermedvirkningen i styringen av skolen, og utvalget har rett til å uttale seg i alle saker som gjelder skolen. Samarbeidsutvalget kan også fungere som skolemiljøutvalg.
Utvalget skal bestå av to representantar for undervisningspersonalet, en for andre tilsatte, to for foreldreråd, to for elevene og to for kommunen. Dersom kommunen delegerer styringsoppgaver til samarbeidsutvalget, kan kommunen oppnevne flere representanter til utvalget.
Foreldreutvalget for grunnopplæringen (FUG) sier følgende: Kommunen kan velge å oppnevne samarbeidsutvalget som styre for skolen etter § 11 i kommuneloven. Dersom kommunen oppnevner et annet styre for skolen enn samarbeidsutvalget, skal minst to representanter for foreldrerådet være med i styret. Ingen av gruppene elever, tilsatte eller foreldre kan ha flertall i styret alene. Rektor har rett til å møte, tale og komme med forslag.
Jonas Forsang

Musiker

Jonas Forsang var en av de ledende aktørene i en ny bølge av norskspråklige rap-artister på 2000-tallet, sammen med grupper som Klovner i Kamp, Tungtvann og Pen Jakke.
I 2002 ble debut-albumet hans "Mine Damer og Herrer" utgitt på Universal. Albumet ble Spellemann- og Alarmprisnominert i kategorien "Beste hiphop-album". I 2004 slapp han oppfølgeren "Satan's Sirkus" (Universal).
I 2007 lagde han musikk til den Gullrute-vinnende og Emmy-nominerte tv-serien «Gutta Boys» sammen med DJ Goldfinger. Han startet senere rockebandet Yoga Fire. I 2009 vant han MTV Europe Music Awards i kategorien "Beste Norske Artist" med Yoga Fire. De ble også nominert i kategorien "Best European Act". Med Yoga Fire vant han også Spellemannpris i 2010.

Forfatterskap

I 2012 skrev han boka «Rom 13» – en samling portretter av kjente politikere, artister og tidligere straffedømte personer.
I 2015 var han medforfatter på Petter A. Stordalens selvbiografi, Jeg skal fortelle deg min hemmelighet (Aller). Boka regnes som Norges mest solgte biografi gjennom tidene. I 2018 var han forfatter av Gunhild Stordalens selvbiografi Det store bildet (Pilar forlag) og Petter Northugs selvbiografi Min historie (Pilar forlag).
Jonas Forsang er forlegger og medeier i Strawberry Publishing AS, som består av forlagene Pilar forlag, Armada forlag og Capitana forlag.
Höga kusten/Kvarken

I Sverige

Höga kustens del av verdensarvområdet omfatter 625 km² land og 800 km² hav, og ligger innenfor kommunene Kramfors og Örnsköldsvik, med om lag 30 eksisterende verneområder: naturreservat, fuglefredningsområder og Skuleskogen nasjonalpark.
Höga Kusten er et av de stedene på jorden hvor landhevningen pågår mest tydelig nå lenge etter innlandsisens nedsmelting. Den isostatiske hevningen er lett å se, om området preges av den. Total landhevning er 286 meter.

I Finland

Kvarkens skärgårds del av verdensarvområdet omfatter 1940 km², hvorav 290 km² er landareal. Det berører kommunene Korsholm, Korsnäs, Malax, Vasa og Vörå, som alle ligger i Österbottens län. Om lag 60 % av området var allerede vernet som naturvernområder. Det er 5600 øyer og holmer i området.
Det er delt i to områder: et stort område som omfatter det meste av Replot, Björkö, øygruppa Norrskär, Valsörarna, Mickelsörarna, Torgrund och Utgrynnan, og et mindre område lenger sør med Rönnskären, Bergögaddarna, Molpehällorna och en del av Halsön.
Kulturhistorien i området er knyttet til fiske, selfangst og småskala landbruk.
Theni (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 243 684 innbyggere i distriktet, mot 1 093 950 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 53,83 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 8,92 % i 2011 mot 11,53 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 937 i 2011 mot 891 i 2001.
Smestad

Smestad er et boligstrøk i Oslo. Strøket ligger nord for Hoff og Skøyen, og øst for Montebello i Bydel Ullern. Det har sitt navn etter Smestad gård, som ble utparsellert til villabebyggelse i årene etter at Smestadbanen ble bygget i 1912.

Smestad Skole

Skolen ble åpnet i 1938 og har idag rundt 690 elever. Kong Harald, prinsesse Märtha Louise og kronprins Haakon Magnus har alle vært elever på skolen.

Smestad hovedgård

Smestad hovedgård er en villa i sveitserstil med adresse Monolitveien 46 i Oslo. Villaen ble bygget på slutten av 1800-tallet av Carl Smestad, og var hovedhuset til Smestad gård. Gården stammer fra 1100-tallet og var da underlagt Hovedøya Kloster, senere Krongård. I 1682 ga Henrich Lachmann gården navnet Smestad. Gården ble i 1706 solgt til Jacob Olssøn Smestad; den var da den største gården i Aker kommune.
I 1728 ble den opprinnelige gårdseiendommen delt i to. De nye gårdene ble kalt Øvre og Nedre Smestad. Øvre Smestad gård ble solgt til Aker kommune i 1922 for utvikling til boligstrøk. På Nedre Smestad gård ble det på 1980-tallet bygget 65 boliger som i dag utgjør Boligsameiet Smestad Hovedgård.

Smestaddammene

Smestaddammene ble bygget sent på 1800-tallet av Carl Smestad som et anlegg som kunne tjene som is-reservoar for Oslo; isen ble brukt til nedkjøling av ferskvarer.
Llangollenkanalen

Llangollen Canal, opprinnelig kalt Ellesmerekanalen, forbinder Llangollen i det nordlige Wales med Nantwich i det nordvestlige England, via Ellesmere i Shropshire. Den har senere blitt en del av Shropshire Union-kanalen. Den blir forsynt med vann fra elven Dee.
Kanalen regnes som det første større ingeniørprosjekt utført av Thomas Telford. Han arbeidet formelt sett under William Jessops ledelse, men fikk ansvaret for alle sider ved arbeidet.
Bakgrunnen for kanalen var et ønske om en transportrute fra kullgruvene og jernverkene ved Wrexham ut til sjøen. Fra Nantwich gikk Chesterkanalen til Dee ved Chester, og derfra kunne man seile videre på elven ned til sjøen nær Liverpool. Senere ble en ny kanal anlagt fra Chester til Mersey, med tilknytning til elven på stedet som nå heter Ellesmere Port. Llangollenkanalen er også knyttet til Montgomerykanalen i Shropshire.
Blant spesielle elementer i kanalen er Pontcysyllteakvedukten, konstruert av Telford for å føre kanalen over dalen Dee renner gjennom øst for Llangollen. En annen akvedukt fører kanalen over elven Ceiriog ved Chirk, og det er tunneler ved Whithouses, Chirk og sørøst for Ellesmere.
Kunstmuseet KUBE

Kunstmuseet KUBE er en institusjon i Stiftelsen Kulturkvartalet og finansiert av Møre og Romsdal fylke, Ålesund kommune og staten. Kunstmuseet KUBE er en regional institusjon for dokumentasjon og formidling av hele det visuelle feltet inkludert design og arkitektur. Museet har ansvaret for oppbygging av en samling av regional kunst, produksjon av utstillinger, dokumentasjon og formidling av kunst. Kunstmuseet KUBE er også ansvarlig for oppbygging og vedlikehold av formidlingskompetanse og nettverk.

Bygningen

Kunstmuseet KUBE ligger i det tidligere Norges Bank-bygget i Ålesund, like ved Brosundet. Bygget er tegnet av arkitektene Jürgensen & Rivertz og oppført i 1905. I 2004–2005 ble det bygget en ny bygning under bakken, slik at Kunstmuseet KUBE nå er knyttet sammen med Jugendstilsenteret som ligger i det tidligere Svaneapoteket i Ålesund.
B.T. (avis)

B.T. (før 2012 BT) er en dansk tabloidavis som eies av Det Berlingske Officin.
B.T. ble utgitt første gang den 31. august 1916 i København, hvor den kostet 3 øre. Formatet var halvparten så stort som for eksempel Berlingske Tidende og lett å håndtere. Den typografiske oppsetningen var annerledes enn andre avisers. Avisen bestod spesielt av korte, kontante nyheter og artiklene var illustrert med dominerende tegninger og fotografier. Først i 1922 ble B.T. landsdekkende.
I 1999 lanserte B.T. sin hjemmeside på internettet.
Poeciloneta variegata

Utseende

Poeciloneta variegat er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Poeciloneta variegat er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Legevendelrot

Egenskaper

Legevendelrot er kjent for sin beroligende og søvnfremmende effekt. Den beroligende virkningen har vært kjent siden oldtiden. Da ble urten kalt «phou», noe som sannsynligvis skyldes den ubehagelige lukten legevendelroten gir fra seg. «Phou» eller «fy» er det folk uvilkårlig sier når de lukter på tørket legevendelrot. Ifølge folketroen kunne urten vende alt vondt til godt, og den svenske botanikeren og legen Linné kalte den derfor «wenderot».
Husdyr, spesielt katter blir ivrige når de kjenner lukten av  Valeriana. De kan bite og sutte på fingrene etter man har inntatt tabletter eller deler av roten.

Bruk av planten

Det er rotstokken som brukes i naturmedisinen. Roten tørkes grundig ved en temperatur på max 40 grader og blir deretter malt. Smaken er søtlig og litt bitter. 
Den inneholder to aktive stoffer. Det ene er en eterisk olje som bl.a. inneholder vendelsyre. Det andre består av fettbundne valepotriater, eddiksyre og andre syrer. Begge oljene virker beroligende.
Agrilinellus

Utseende

Små (3 - 5,5 millimeter), ovale til litt avlange, matte til halvblanke, mørke gjødselbiller, oversiden mer eller mindre hårete, dekkvingene ofte mer eller mindre gulbrune. Hodet er stort og bredt, skovlformet, med en svak innbuktning i midten foran, grovt punktert. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, nokså grovt og kraftig punktert. Dekkvingene er litt rundede med rader av fine punkter.

Levevis

Disse billene lever trolig i møkk, men nesten ingenting er kjent med sikkerhet om biologien til denne arten, som er regnet som sjelden. De voksne billene er aktive i november og desember.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico, Guatemala og El Salvador).
Haviland Morris

Tidlig liv og utdannelse

Hun ble født i New Jersey og vokste opp i Hongkong. Hennes far jobbet innen elektronikkindustrien. Hun utdannet seg fra Purchase College, hvor Stanley Tucci var hennes klassekamerat.

Karriere

Hun er mest kjent for sin rolle som Caroline i Å, for en bursdag!!'. Hun var også med i Madonnas Who's That Girl (1987)
Morris tok en pause i 1991, men kom tilbake i 1994. Hun spilte Karen Pruitt i Alene Hjemme 3 og Claire Baxter i One Life to Live fra 2001 til 2003. Hun gav stemmen til Michelle Payne i videospillet Max Payne. Hun har vært med i tre Lov og orden-serier og også i Sex og singelliv.
Aegocidnexocentrus

Utseende

En liten, avlang, gråbrun trebukker|trebukk. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider med en liten tann midt på. Dekkvingene er jevnbred med markerte "skuldre", beina middels lange.

Utbredelse

Arten lever på Ny-Guinea.
Eastman Cogen gasskraftverk

Eastman Cogen gasskraftverk er et varmekraftverk i Harrison County, i delstaten Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 440 MW fordelt på 3 turbiner. Operatør er energiselskapet Eastman Cogeneration LP. 
Det stod ferdig utbygd i 2001. Anlegget har kogenerasjon. Brenselkilden er naturgass.
Johan Heinrich Spalckhawer Siebke

Naturforskeren

Johan H.S. Siebke ble tidlig interessert i naturen og insekter, men tok utdannelse innen medisin. Han praktiserte derimot aldri som lege, men begynte som lærer i anatomi og zoologi ved Borgerskolen og Nissens skole i Christiania. I denne perioden skrev han flere lærebøker for skolen, om dyreliv og planter.
Han fikk stilling som konservator ved Universitetets Zoologiske museum i 1849. Denne stillingen hadde han resten av sitt liv. Johan H.S. Siebke foretok mange reiser rundt i Sør-Norge og samlet inn dyr. Særlig fugler opptok han. Fra sine reiser skrev han vanligvis reiseskildringer, der han beskriver både landskapet, naturen og dyrelivet.
Meherrin

Meherrin er et irokesisk folk i North Carolina. De har siden 1986 vært anerkjente som en indianerstamme av staten North Carolina. Det finnes ingen indianerreservater avsatte for dem og de er ikke anerkjente av USA som en «Indian Nation». 
Lingvistikken tilsier at meherrin har felles bakgrunn som folkene tuscarora og nottoway, med utganngspunktt i det samme irokesiske språk eller dialekt. Det samme støttes av tuscaroraenes muntlige historie.
Meherrin bodde opprinnelig i Virginia men flyktet tidlig på 1700-tallet til North Carolina for å unnslippe de engelske nybyggernes aggresjon.
Lammedeig

Lammedeig er et næringsmiddelprodukt.
Den består av kvernet kjøtt fra lam.
Martin Olav Vadset

Karriere

Vadset tok befalsskolen i 1949 og ble sersjant i Garden, hvorpå han tok Hærens krigsskole i årene fra 1952 til 1954. Han tjenestegjorde ved Brig N i noen år, og i 1962 gikk han ut av Hærens stabsskole som kompanisjef. Senere gjennomgikk han NATO Staff College i England, og var som oberstløytnant lærer ved Hærens Stabsskole fra 1972, og ledet stabsskolen fra 1975 etter et kortere opphold ved Brig N. Da den norske bataljonen i UNIFIL ble opprettet i Libanon i 1978, gikk Vadset etter kort tid inn som nestkommanderende for selve FN-styrken UNIFIL. Året etter ble han den første norske operativt nestkommanderende (Deputy Force Commander) i UNIFIL, under øverstkommanderende Emmanuel A. Erskine som Vadset hadde gått på samme kull med ved Staff College i England i 1968. I Libanon var situasjonen svært spent de første årene, og særlig  major Haddad og SLA gjorde UNIFIL til skyteskive for politisk misnøye med FNs engasjement. I 1980 startet han ved toårskurset NATO Defence College i Roma.
I årene 1981–83 var Martin Vadset toppleder i Hæren i Norge, først som statbssjef i Hærstaben (HST), deretter som generalmajor og kommandør for landstridskreftene i Nord-Norge. Her ledet han også NATOs operasjonssenter nord utenfor Bodø. I denne stillingen fikk han 5. mars 1986 hovedansvaret for Vassdal-ulykken under øvelse «Anchor Express», en tragedie nord for Evenes hvor 16 ingeniørsoldater ble tatt av snøskred.
En regjeringsoppnevnt granskingskommisjon gransket øvingen, som Vadset var øverste leder for, og fastslo at øvelsen hadde sviktende rutiner for kommando- og ansvarsforhold.
Han ble landskjent da han som øverstkommanderende for Hæren i Nord-Norge tok øverste formelle ansvar for Vassdal-ulykken, som inntraff 5. mars 1986. I juli 1986 fikk både han og flere andre offiserer sterk kritikk for feilvurderinger i forkant av ulykken av en granskingskommisjon. Vadset avviste kritikken, og politiet henla saken mot offiserene i mars 1987.
Under avslutningen av granskingen var Vadset sjef for Distriktskommando Sørlandet (DKS) i Kristiansand, og dro derfra til stillingen som leder for offiserskorpset United Nations Truce Supervision Organization (UNTSO) som overvåket våpenhvilen i Midtøsten. Her planla han FN-styrken UNIIMOG som overtok i kampområdene etter fredsslutningen mellom Iran og Irak. FNs generalsekretær Javier Perez de Cuellar kalte Vadset til å bistå ved opprettelsen av United Nations Transition Assistance Group (UNTAG) i Namibia, og United Nations Transitional Authority in Cambodia (UNTAC) i Kambodsja i 1988, og han forble i FN-tjeneste ut karrieren, til 1990.
Etter endt tjeneste har Vadset også vært utsending for OSSE til Nagorno-Karabakh i Kaukasus. I pensjonsårene var han en ivrig talsperson for sterkt engasjement gjennom FN, ikke minst militære styrkebidrag til fredsoperasjoner.
Costa mot ENEL

C-6/64 Costa mot ENEL fra 1964, er en av EF-domstolens mest betydningsfulle rettsavgjørelser. Dommen fastsatte prinsippet om at EF-retten var overordnet nasjonal lovgivning på fellesskapsrettens område. En logisk følge av dette var også at EF-domstolen var overordnet medlemslandenes høyesteretter på politikkområder der medlemslandene hadde forpliktet seg gjennom EF-traktatene. (At EF-retten også var overordnet medlemsstatenes grunnlover ble imidlertid først fastsatt i sak C-11/70 Internationale Handelsgesellschaft fra 1970).

Offisielt navn på saken er EF-Domstolens dom den 15 juli 1964. – Flaminio Costa mot E.N.E.L.

Sakens faktum

I 1962 nasjonaliserte Italia elektrisitetssektoren. Private selskaper overdro da sine driftsanlegg til el-selskapet ENEL. Italieneren Flaminio Costa mistet utbetalinger av aksjeutbytte, og han nektet å betale en strømregning på 1926 lire (tilsvarer ca. 25 kr). Det ble anlagt sak, og i tingretten i Milano begrunnet Costa betalingnekten med at det var motstrid mellom Italiensk lovgivning og bestemmelser fra EF-traktaten som Italia hadde undertegnet noen år tidligere. Tingretten sendte saken videre til EF-domstolen i Luxembourg.

Domsslutning

EF-domstolen anførte i sin prejudisielle avgjørelse: 
Til forskel fra de almindelige internationale traktater har EØF-traktaten indført en særlig retsorden, der er integreret i medlemsstaternes retssystemer (...) og som skal anvendes af deres retsinstanser. Medlemsstaterne har ved at oprette et Fællesskab på ubegrænset tid, der har egne institutioner, retsevne, partshabilitet, beføjelse til at optræde på internationalt plan og navnlig egentlige beføjelser, der er en følge af en kompetencebegrænsning eller en overførsel af beføjelser fra medlemsstaterne til Fællesskabet, faktisk begrænset deres suverænitet, selv om det er sket inden for begrænsede områder, og har således skabt et regelsæt, som finder anvendelse på deres statsborgere og på dem selv. (Dansk autorisert oversettelse).

Betydning

Dommen fastsatte at EF-retten var en selvstendig rettsorden som er uavhengig av medlemsstatenes rettsorden. Dessuten at fellesskapsretten har forrang foran medlemsstatenes rett på områder omfattet av traktatene. Dette ble begrunnet med at dersom fellesskapsretten ikke hadde hatt forrang, ville traktatsinngåelsene vært virkningsløse ettersom ethvert medlemsland da ensidig kunne ha tilsidesatt traktatsbestemmelsene. En logisk følge av dette prinsippet er også at EF-domstolen er overordnet nasjonal lovgivning på fellesskapsrettens område.
Canadatouren i golf for menn

Canadatouren er en tour i golf for profesjonelle herrespillere i Canada. Den fikk sin oppstart i 1970 og arrangeres av Canadian Professional Golfers' Association. Den er ikke blant de seks ledende tourene som er medlem av den internasjonale føderasjonen av PGA-tourer, men er en av de tre andre tourene som gir poeng til verdensrankingen i golf. De beste canadiske golferne spiller som regel på PGA-touren fremfor Canadatouren.
Canadian Open er den største og rikeste golfturneringen i Canada, og har offisiell status på PGA-touren. Canadatouren har et begrenset antall plasser tilgjengelig i turneringen, men premiepengene teller ikke på tourens pengeliste. Canadatouren har også reserverte plasser i noen få turneringer på Challenge-touren.
De første turneringene i sesongen på Canadatouren arrangeres i USA på grunn av det kalde vinterværet i Canada.
Gnathocera sulcata

Utseende

En middelsstor, avlang, skinnende blank, grønn og brunlig gullbasse. Oversiden er sparsomt kledt med lange, lyst brunlige hår. Hodet har to små tenner ved forkanten. Hode, pronotum, scutellum og sømstripen og to opphøyde lengderibber på dekkvingene er gjerne skinnende grønne, dekkvingene for øvrig virker gjerne mest brunlige. Beina er brunrøde.

Levevis

Arten er knyttet til gressenger med høyt gress. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.

Utbredelse

Arten er utbredt i Tanzania.
Georges d'Anthès

Bakgrunn

Georges-Charles var det tredje av seks barn av godseieren Joseph Conrad baron d’Anthès og hans hustru Marie-Anne-Louise, født grevinne av Hatzfeld. Hans oldefar Jean-Henri Anthès var i desember 1731 blitt elevert til den adelige stand av kong Ludvig XV av Frankrike.

Offiser

Som førstefødte sønn ble d’Anthès bestemt for den militære løpebane, og fikk på militærskolen Saint-Cyr. Under julirevolusjonen i 1830 stod han på Karl Xs side. Etter at denne ble tvunget til fratreden og flyktet til Storbritannia vegret d’Anthès seg mot å tjene julimonarkiet, tok avskjed og trakk seg tilbake til farens gods.

Russland

Det monotone landlivet slet på ham, og d’Anthès bestemte seg for å forlate Frankrike. Han fikk den franske regjerings tillatelse til å tre i utenlands tjeneste uten å miste sitt franske statsborgerskap. Han avviste å tre inn i den prøyssiske hær fordi den bare tilbød ham en underoffisersstilling.
Han dro til St. Petersburg, der han takket være innflytelsesrike kontakter ble opptatt som kornett i chevaliergarden. I 1836 ble han forfremmet til løytnant. Hans gode forbindelser gav ham innpass i de høyeste samfunnslag, og snart var han en vel ansett gjest i de fornemste salonger. Han ble kjent med baron Louis Borchard de Heeckeren, den nederlandske gesandt i Russland. Heeckern (født 1792), en velstående og barnløs ungkar, bestemte seg for å adoptere d’Anthès. Hans kjødelige far hav sitt samtykke til adopsjonen, og med den nederlandske konges tillatelse førte Georges-Charles fra den 5. mai 1836 navnet de Heeckeren d’Anthès.

Tilbake i Frankrike

I Berlin ble d’Anthès gjenforent med sin hustru. De reiste i fellesskap tilbake til Frankrike og slo seg ned i Soultz i foreldrenes hus. Hustruen døde 15. oktober 1843, få dager etter at deres fjerde barn var født.
D’Anthès engasjerte seg nå i politikken. I 1845 ble ham medlem av generaørådet for département Haut-Rhin. Etter februarrevolusjonen i 1848 ble han valgt til representant til måde konstituanten og legislaturet, der han stemte med majoriteten og sluttet seg helt og fullt til Charles-Louis-Napoleon Bonaparte, og hilste velkommen dennes statskupp den 2. desember 1851.
Nok en gang vendte han tilbake til Russland: det var på hemmelig oppdrag for å uteske hvordan tsaren stilte seg til en gjenetablering av det franske keiserdømme under Louis-Napoléon. Etter hjemkomsten ble han utnevnt til senator ved keiserlig dekret av 27. mars 1852, av Napoleon III. I 1863 ble han offiser i æreslegionen, i 1868 kommandør. 
Napoleon IIIs fall i 1870 betød også slutten på d’Anthès' politiske karriere.
Han trakk seg tilbake til privatlivet og døde i Sulz/Oberelsass den 2. november 1895.
Belgisk mesterskap i friidrett 1894

Belgisk mesterskap i friidrett 1894 ble arrangert i Brussel. Dette var det sjette belgiske mesterskapet i friidrett som ble arrangert, og fire øvelser stod på programmet. Mesterskapet var kun for menn.