Jiří Hrdina

TJ Sparta ČKD Praha (1978–1988)

Hrdina ble født i byen Mladá Boleslav som ligger 60 km øst for hovedstaden Praha og spilte juniorhockey i BK Mladá Boleslav, en lag som vekslevist spilte i 1. liga og 2. liga. Her ble han oppdaget av en talentspeider fra 1. liga-klubben TJ Sparta ČKD Praha, og som 19-åring flyttet han til Praha for å spille for klubben, hvor han debuterte for A-laget i 1978/79-sesongen. Fra 1981 til 1983 spilte han for arméklubben HC Dukla Trenčín fremfor å avtjene normal verneplikt, hvoretter han returnerte til spill for Sparta Praha. 
Han ble gradvist en av klubbens viktigste spillere og ansett som en solid og allsidig toveis-senter som både var dyktig defensivt og som kunne bidra offensivt. Med tiden hevdet han seg også som en effektiv målscorer, og 1983/84-sesongen ville bli hans beste inntil da med 16 mål og 33 assists (49 poeng) på 44 kamper. Ved NHL Entry Draft 1984 ble han draftet som nr. 159 (i 8. runde) av den canadiske NHL-klubben Calgary Flames. 
I 1985/86-sesongen ledet Hrdina med sine 26 mål og 19 assists Sparta Praha til sitt første sluttspill siden, men røk ut i første runde, hvor han scorte 2 mål og 2 assists på 6 kamper. I 1986/87-sesongen ble Hrdina satt på samme rekke med venstre vingen David Volek og høyre vingen Jiří Doležal, en rekke som skulle vise seg å bli ytterst effektiv - i grunnspillet hadde Volek 52 poeng (27+25) på 31 kamper, Jiří Doležal 28 poeng (16+12) på 32 kamper og Hrdina selv hadde 36 poeng (18+18) på 31 kamper. Denne rekken viste seg å være så effektiv at rekken spilte sammen på VM-laget som vant bronse i 1987.
I det som skulle bli hans siste sesong for Sparta Praha hadde han 22 poeng (7+15) på 22 kamper innen han skulle spille for tsjekkoslovakias herrelandslaget ved vinter-OL i Calgary i februar 1988.

Calgary Flames (1988–1990)

Etter vinter-OL i Calgary fikk han godkjennelse av det tsjekkoslovakiske kommunistregimet til å spille i National Hockey League (NHL). Da han sluttet seg til klubben Calgary Flames som 29-åring var han allerede en meget veldekorert hockeyspiller - et OL-sølv, et VM-gull, to VM-sølv og en VM-bronse - som hadde lagt sine beste år bak seg. Han hadde ingen intensjoner om å bli en stjerne, men derimot spille på en måte som kunne både tilfredsstille ham selv og klubben. Til tross for en relativt kort NHL-karriere bestående av 4 fulle sesonger så ville han vinne Stanley Cup tre ganger.
Han debuterte for Calgary den 3. mars 1988 i en hjemmekamp mot Philadelphia Flyers, hvor han noterte for sin første NHL-assist. Han scorte sitt første NHL-mål i en bortekamp mot Hartford Whalers den 15. mars 1988. I alt spilte han kun 9 kamper i 1987/88-sesongen og noterte seg for 7 poeng (5 mål og 2 assists). Han spilte også en sluttspillskamp mot Edmonton Oilers den 23. april 1988.
Hans første fulle sesong i NHL skulle vise seg å bli suksessfull - ikke bare noterte han seg for respektable 54 poeng (22 mål og 32 assists) på 70 kamper i grunnspillet, men han vant også sin (og klubbens) første Stanley Cup. Hrdinas bidrag – grunnet av at han selv kun spilte 4 sluttspillskamper – ble dog av gode grunner satt i skyggen av resten av et ellers stjernespekket lag bestående av Hockey Hall of Fame'ere som Lanny McDonald, Doug Gilmour, Al MacInnis, Joe Mullen og Joe Nieuwendyk og all star-spillere som Theoren Fleury, Brad McCrimmon, Gary Roberts, Gary Suter, Mike Vernon, Håkan Loob og Rob Ramage. 
1989/90-sesongen ville bli den eneste hvor Hrdina ikke vant Stanley Cup. Statistisk sett så ville det bli hans nest beste, med 12 mål og 28 assists (30 poeng) på 64 kamper. Men selv om at laget stort sett var intakt i forhold til sesongen før så røk Calgary ut i første runde av sluttspillet etter de tapte 2-4 i kamper mot Los Angeles Kings. Hrdina startet 1990/91-sesongen hos Calgary og noterte seg for 3 assists på 14 kamper, innen han ble tradet til Pittsburgh Penguins.

Pittsburgh Penguins (1990–1992)

I desember 1990 ble Hrdina tradet til Pittsburgh Penguins for forsvarsspilleren Jim Kyte. Penguins hadde allerede nok av talent på laget (blant andre superstjernen Mario Lemieux og toppspillere Kevin Stevens, Tom Barrasso, Ron Francis, Bryan Trottier, Mark Recchi, Paul Coffey, Larry Murphy og Joe Mullen), men hovedgrunnen for traden var å skaffe en mentor for det unge talentet og landsmannen Jaromír Jágr (som Hrdina allerede hadde spilt på landslag med ved ishockey-VM 1990).
Penguins hadde valgt stortalentet Jágr som nr. 5 i første runde av NHL Entry Draft 1990, men den 18-årige Jágr hadde problemer med spårket og med å tilpasse seg til livet i Nord-Amerika og nivået i NHL. Da Hrdina allerede hadde spilt i NHL i to sesonger og var 10 år eldre enn Jágr ble han derfor utnevnt til Jágrs mentor. Dette skulle vise seg å være utslagsgivende for at Jágr tilpasset seg til livet i Nord-Amerika, nivået i NHL og at han lærte språket, og en del av æren for at Jágr senere ville bli en av NHLs største og mest suksessfulle stjerner kan dermed tilskrives Hrdina. Hrdina og Jagr ville bli kjent under kallenavnet «Czechmates» (både en henvisning til det engelske ordet for sjakkmatt og til deres tsjekkiske bakgrunn). 
Hrdina tilbrakte meste av tiden hos Penguins på tredje- og fjerderekken, men var med på lagene som vant Stanley Cup to ganger på rad. I 1990/91-sesongen noterte han seg for 20 poeng (6+14) på 37 kamper i grunnspillet og 4 poeng (2+2) på 14 sluttspillskamper, og i hans siste sesong noterte han seg for 16 poeng (3+13) på 56 kamper i grunnspillet og 2 assists på 21 kamper i sluttspillet. 
Etter sin tredje Stanley Cup-seier la han opp som spiller i 1992. Etter han la opp som spiller arbeidet han som talentspeider for Calgary Flames fra 1992 til 1999, og for Dallas Stars fra 1999 til dags dato.