google/wiki40b huggingface dataset:
Kongsvinger fengsel

Kongsvinger fengsel er et fengsel som ligger i Kongsvinger i Hedmark og er underlagt Kriminalomsorgens region nordøst. Fengselet har to forskjellige lokaliteter i byen, den nye ligger på Vardåsen og den eldste ligger i sentrum av byen.
Fengselet har 117 plasser. Avdeling Vardåsen er bygget på en gammel militærleir og har avdelingene A, B og F som sikkerhetsavdeling på 12 meter høye betongmurer. Avdeling C, D og E er såkalte åpne soningsplasser med 48 plasser.
Avdeling A er bygget av en gammel offisersbrakke. Avdelingen har plass til 10 innsatte med særskilte behov eller de som må vernes fra seg selv eller andre innsatte. Avdelingen har ikke samvær med de andre avdelingene.
Avdeling B er bygget av anlegg fra tiden da Vardåsen var militærleir. Avdeling B huser 24 innsatte på store 1-roms celler. I kjelleren på avdeling B ligger treningsrommet til Vardåsen.
Avdeling F er et nytt brakkebygg. Avdelingen huser 15 innsatte på små enkeltrom med egne små bad, og er en varetektsavdeling.
Avdeling G ligger lokalisert i byen. Dette er en av Norges eldste fengselsavdelinger og huser 20 innsatte med høyt sikkerhetsnivå. De innsatte bor her på enkeltceller uten egne bad og toalett.
«En avdeling er allerede klar for 15 utenlandske fanger, og i løpet av ett år skal alle de 97 cellene fylles med utlendinger» skrev NRK i 2012.
EM i friidrett 1962 – 100 meter kvinner

Forsøksheat

12. september

Semifinaler

13. september
Livigno-Alpene

Geologi

Livigno-Alpene hører til Sentral-Alpene. Metamorfe bergarter er derfor dominerende.

Natur, kultur og historie

Fraelepasset er det laveste overgangen over Alpenes hovedkam mellom Reschen- og Malojapasset, men har aldri hatt den betydningen som den lave høyden skulle tilsi. Grunnen er at passet på grunn av Spöl-juvet er utilgjengelig fra nord. Fraelepasset har likevel i middelalderen hatt regional betydning, men da via ruten S-chanf–Chaschaunapasset–Livigno–Alpisellapasset–Fraelepasset–Bormio.
Livigno utgjorde fra 1512 sammen med Valtellina en vasallstat av Graubünden, men fikk innrømmet full autonomi fra Graubünden på 1600-tallet. Dalen har alltid hatt stor geostrategisk betydning for Lombardia (og senere Italia). I den senere tid har Livigno også blitt et vintersportssted.
Vilnius bykommunevåpen

Vilnius bykommunevåpen er byvåpenet til Vilnius by. Det viser St. Kristoffer som vader i vannet og bærer Jesubarnet på sine skuldre. Byen fikk sitt byvåpen i dens sjuende år, dvs. i 1330. Men i hedensk tid, dvs. før 1400, bar byvåpenet til Vilnius bildet av Titan Alkis, helten i de gamle litauiske legender, som bar sin kone Janteryte over elven på sine skuldre.
Det motto er Unitas, Justitia, Spes, Latin for «Enhet, Rettferdighet, Håp».
Jacques Paul Migne

Bakgrunn

Jacques Paul Migne studerte teologi i Orléans, og virket så i bispedømmet Orléans i menigheten i Puiseaux i bispedømmet Orléans. Der ble hans kompromissløse ultrakatolske roialisme ikke vel mottatt av de stelige lokalpatrioter og av dem som støttet den nye regjering under Louis Philippe, «borgerkongen».
Han kom deretter til erkebispedømmet Paris, der han startet et teologisk tidsskrift, L'Univers religieux (senere, under neste redaktør kalt L'Univers).

Forleggervirksomhet, patristikk

I 1836, i pariserkvarteret Petit Montrouge (da en forstad), grunnla han Imprimerie Catholique, et bokforlag med boktrykkeri som skulle bli umåtelig betydningsfullt for den katolske patristikken. Mignes hovedverk ble utgivelsen av kirkefedrene og kirkelærerne, Patrologiae cursus completus.  
I årene 1844-1865 utkom i 217 bind de latinske Series latina, fra Tertullianus til Innocens III, samt fire bind Indices. I årene 1857-1866 utkom Series graeca i 166 bind, som omfatter den greske kirkelige litteraturen fra de apostoliske fedre til konsilet i Firenze. Denne siste serie foreligger i to utgaver; den ene, fullstendige, gir den greske teksten med latinsk oversettelse på motstående side; den andre gir kun latinsk oversettelse. Også her finnes index. Mignes samlingsverk i patristikk regnes til de klassiske verker i emnet - Patrologia Latina og Patrologia Graeca hører sammen med Monumenta Germaniae Historica til de mest omfattende bidrag fra 1800-tallet til patrologien. Mange av tekstene ble ved sisse utgivelser nå for første gang tilgjengelige for den alminnelige katolske klerus. 
Migne utga også en hel del andre gigantiske samlingsverk, blant annet et dogmatisk bibliotek, Theologice cursus completus (28 bind, 1840-1845), en samling berømte prekener, Collection intégrale et universelle des orateurs sacrés (102 bind, 1844-1866), samt Encyclopédie théologique, en teologisk encyklopedi i 171 bind. 
Vekten av forlagets store produksjon førte til at hans konkurrenter i andre forlag med avtaler med kirkene ble forarget; de mistet deler av sitt klientell. Erkebiskopen av Paris, Georges Darboy (som senere ble skutt av kommunardene), forbød Migne å bedrive sine forretningsforetak. På grunn av hans angivelige militante ultrakatolisisme ble han også forbudt å feire messen. 
Forlaget hadde også verksteder for orgelbygg, religiøs maleri med flere virksomheter, og ble et av de største privateide forlagene i Frankrike. 
I 1868 ødela en brann hele foretaket, men han oppsatte en ny forretning. En stor del av Mignes samlinger ble ødelagt ved brannen, men firmaet Garnier Fréres, som i 1879 kjøpte hans opplag, forsøkte å bøte på tapet.
Lomé

Historie

Byen ble grunnlagt på 1700-tallet av Ewe-folket. Lomé var tidligere kjent som Bey Beach og ble hovedstad i Togo i 1897. Byen opplevde sterk befolkningsvekst i den andre halvdelen av 1900-tallet og økte fra rundt 30 000 i 1950 til 200 000 i 1970.
I 1999 ble det underskrevet en fredsavtale for borgerkrigen i Sierra Leone i byen. Fredsavtalen ble ikke overholdt, og borgerkrigen fortsatte i enda to år.

Geografi

Siden grunnleggelsen har byen vært bokset inn mellom lagunen i nord, Atlanterhavet i sør og Ghana mot vest.
Konstanz

Historie

De første sporene etter siviliasjon i Konstanz går tilbake til sent i steinalderen.
Rundt år 100 e.Kr. slo romere seg ned på stedet, og navnet, som opprinnelig var Constantia, kom fra keiser Constantius Chlorus som kjempet mot alamannerne i området og bygde festningsverk i byen.
Rundt 585 kom den første biskopen til Konstanz og markerte starten på byen som et åndelig senter.
Konstanz eide den eneste broen over Rhinen i området, og blomstret som en handelsby i løpet av middelalderen. Lin som ble produsert i byen fikk internasjonalt renommé og byen ble velstående. I 1192 fikk Konstanz status som fri riksstad, og var dermed direkte tilknyttet Det tysk-romerske riket med stor grad av uavhengighet fra keiseren.
I 1414–1418 fant konsilet i Konstanz sted. Under en av forhandlingene, den 6. juli 1415 ble Jan Hus, som av kirken ble sett på som en trussel mot kristendommen, brent på bålet. Det var her Det vestlige skisma ble avsluttet, og pave Martin V ble valgt under den eneste konklaven holdt nord for Alpene. Konzilgebäude, der konklaven ble holdt, kan man fremdeles se i dag.
I 1460 erobret Det sveitsiske edsforbundet Thurgau, området rundt Konstanz. Konstanz prøvde så å selv bli en del av Sveits, men skogkantonene stemte mot siden de fryktet at bykantonene ville få for mye makt. Konstanz ble dermed med i Det schwabiske forbundet. I den schwabiske krigen i 1499 mistet Konstanz alle privilegiene sine.
Reformasjonen gjorde sitt inntog i Konstanz i 1520-årene, ledet av Ambrosius Blarer, og like etter erklærte byen seg offisielt for protestantisk. Biskopen ble da midlertidig flyttet til Meersburg, en liten by på den andre siden av innsjøen. Byen fulgte først Confessio Tetrapolitana, og så Confessio Augustana. I 1548 gjorde Keiser Karl V byen fredløs gjennom en såkalt riksakt («Reichsacht»), og byen måtte overgi seg til Erkehertugdømmet Østerrike (Huset Habsburg). Konstanz mistet dermed sin status som fri riksstad.
Habsburgherskerne ville gjeninnføre katolisismen i Konstanz, og åpnet et jesuittuniversitet i byen i 1604. Teateret som fulgte med, bygd i 1610, er det eldste teateret i Tyskland som fremdeles er i daglig drift.
I 1821 ble Konstanz bispedømme oppløst og ble en del av Freiburg erkebispedømme.
Xiphodontus

Utseende

Nokså små (11-13 millimeter), avlange, mørkfargede hjortebiller. Hannens kjever er noe forstørrede, og pronotum er fremskutt i midten. Kroppen er kraftig punktert.
Hannen av X. bicolor utmerker seg ved at pronotum er brunrødt.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Slekten lever i Afrika.
Xiphodontus antilope og X. endroedyi lever i Sør-Afrika, X. bicolor i Øst-Afrika (Kenya, Tanzania og Uganda).
Fengshen Yanyi

Fengshen yanyi (kinesisk: 封神演義, pinyin: Fēngshén yǎnyì, eller 封神榜, Fēngshén bàng) er en klassisk roman som ble til på 1500-tallet i Kina. Den er en slags historisk roman, og handlingen er lagt til overgangen mellom Shang-dynastiet og Zhou-dynastiet, ca. 1050 f.Kr.
Det antas at romanen ble forfattet enten av Xu Zhonglin (døde i 1566) eller av Lu Xixing (død 1601).
Det dreier seg for det meste om kampen mellom den fordervede Shang-herskeren Shang Zhou og den fremadstormende Zhou-lederen kong Wu. Selv om dette er en fantasifull roman av relativt ny dato, bygger den på muntlig og skriftlig overlevert, eldgammelt materiale om taoistiske helter og guder, monstere og ånder som hjelp kong Wu mot den onde hersker, eller som bistod den onde kong Zhou mot den hersker som hadde mottatt det himmelske mandat.
Anstiftet til det av sin konkubine, reveånden Daji, myrder kong Zhou sine tro ministre og til og med sin egen sønn. Etter Shang-styrets sammenbrudd, kong Zhous selvmord og Kiang Ziyas eksorsisme av den onde Daji, kan kong Wu belønne sine nærmeste hjelpere med deler av sitt nye kongedømme. Slik ble Zhou-dynastiets føydalsystem til. De døde og drepte helter, også de som kjempet på fiendesiden, får en plass i et mytisk gudepantheon.
Romanen bringer en lang rekke skildringer av slag der hovedpersonene ikke bare kjemper med vanlige våpen, men også med ord. De endeløse bataljene gir boken et monotont preg, selv om forfatteren har med uventede elementer som f.eks. å introdusere taoistiske trollmenn og presentere buddhistiske guddommer.
Nukleinsyre

Nukleinsyrer er polymerer som er spesialiserte for å lagre, overføre og bruke genetisk informasjon. Det finnes to typer nukleinsyrer, DNA (deoksyribonukleinsyre) og RNA (ribonukleinsyre). Nukleinsyrer er en særdeles viktig organisk molekylgruppe fordi det er en del av de levende organismenes arvestoff.

Oppbygging

En nukleinsyre er bygget opp av nukleotider som består av en pentose, en organisk base og en fosfatgruppe. Ryggen på en nukleinsyre består av en binding mellom en fosfatgruppe og neste pentose. Denne bindingen er en fosfodiesterbinding, og denne skjer mellom det 5. karbonatomet i en pentose og det 3. karbonatomet i neste pentose. Retningen på en nukleinsyre kan derfor angis.
Alti Nordfjord

Alti Nordfjord er et kjøpesenter i Nordfjordeid sentrum. De har rundt 20 butikker, inkludert Vinmonopolet, apotek, bank, dagligvare og serveringsplasser. Senteret er på 11 500 m², alt samlet på en flate.
Kjøpesenteret ble åpnet i 2005 og het den gangen Moengården. I 2016 ble senteret bygd om og fikk doblet arealet, og det ble omprofilert til AMFI Nordfjord. 19. september 2019 endret senteret navn til Alti Nordfjord, og ble en del av kjøpesenterkjeden Alti.
Senteret er forvaltet av Alti Forvaltning AS og eies av Moengården Vest AS.
Super Bowl 50

Super Bowl 50 var den 50. utgaven av Super Bowl, som har vært spilt siden 1967. Kampen ble spilt mellom Carolina Panthers og Denver Broncos, som vant henholdsvis National Football Conference og American Football Conference, og ble avholdt på Levi's Stadium i Santa Clara i California.
Nasjonalsangen ble sunget av Lady Gaga og myntkastet ble utført av Joe Montana før kampstart, mens pauseshowet bestod av en konsert med Coldplay, Bruno Mars og Beyoncé.
Kampen ble vunnet av Denver Broncos 24–10 og prisen som banens beste gikk til vinnerlagets linebacker Von Miller.
TV-overføringen av kampen trakk 111,9 millioner seere i USA, og ble med dét det tredje mest sette TV-programmet i amerikansk historie.
Geoteknisk bæreevne

Geoteknisk bæreevne er jordas evne til å bære laster fra konstruksjoner uten utilsiktede deformasjoner i jorda eller skader på konstruksjonene.
Svikt i jorda under et fundament medfører som regel utilsiktede setninger, eller skjevsetninger. Når fundamentet siger lengre ned står det ofte mer stabilt. Det kan medføre oppsprekking og andre skader av fundamentet og bygningene over. Store horisontallaster kan også medføre at hele konstruksjonen velter.
Fundamenter som står i elver, på sjø- eller havbunnen er også utsatt for erosjon som svekker bæreevnen.

Databaserte analysemetoder

Med utviklingen av store betongplattformer til havs over lagdelt jord, der en i tillegg til vektene fikk med store horisontale bølgelaster ble fastsettelsen av bruddflatene og fastsettelsen av bæreevnen mer kompliserte. Det ble utviklet dataprogrammer av Rolf Lauritzen ved NGI (fra 1976), der en kunne beregne stabiliteten ut fra flere forhåndsbestemte bruddflater.
Fra 1980-tallet kom det flere verktøy basert på elementmetoder (engelsk Finite Element Methods). Disse er etter år 2000, blitt stadig mer raffinerte med ivaretakelse av ikke-lineære lastvirkninger, ikke-lineære jordegenskaper, tredimensjonale modeller og tidssimuleringer. Modelleringen og analysene er fortsatt kostbare og arbeidskrevende.

Sikkerhetsfaktorer i analysene

Ved bruk av grensetilstandsmetoden brukes det sikkerhetsfaktorer i bruddgrensekontrollen som er spesifisert i standarder. Det spesifiseres oftest både en lastfaktor som legges på lastene, og en materialfaktor som legges på styrken. For leire legges materialfaktoren på udrenert skjærstyrke og for sand på tangens til friksjonsvinkelen.
Det er også utviklet pålitelighetsbaserte metoder, der en kan kalibrere sikkerhetsfaktoren for en spesiell anvendelse til et sannsynlighetsnivå. Mer vanlig er det å bruke disse metodene til kalibrering av sikkerhetsfaktorene i standardene.
Judo under Middelhavslekene 2009

Judo under Middelhavslekene 2009. Judo var en av flere sporter under de sekstende middelhavslekene som ble arrangert i Pescara i Italia i perioden 25. juni til 5. juli 2009. Det var ellevte gangen som judo var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i sju klasser for menn og i sju klasser for kvinner. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Frankrike ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Italia som også vant tre gull.
Hamar stadion

Historikk

Mest kjent var Hamar stadion som mangeårig arena for nasjonale og internasjonale skøytestevner. Banens dekke var naturis, og hadde i alle år kunnet tilby stabile og gode isforhold med tanke på skøyteløp. Det første internasjonale mesterskapet på Hamar stadion var EM i 1923, og seinere ble EM arrangert her tre ganger: 1934, 1948 og 1953. Hamar stadion var vertskap for VM to ganger for menn (1952 og 1985) og to ganger for kvinner (1980 og 1991).
Etter at Hamar Olympiahall (Vikingskipet) ble åpna i 1993 ble det ikke arrangert noen større stevner på Hamar stadion, men banen ble brukt til å spille bandy (HIL), samt at den ble stilt til disposisjon for byens skoler.

Verdensrekorder

Det ble satt flere verdensrekorder på Hamar stadion, blant annet på 3000 meter (Michael Staksrud 1933), 5000 meter (Max Stiepl under EM i 1934) og to ganger på 10 000 meter. Den 3. mars 1940 gikk Charles Mathisen på 17.01,5, en rekord som sto i ni år. En uke før Vinter-OL 1952 gikk Hjalmar Andersen på 16.32,6 på Hamar stadion, en tid som ikke ble forbigått før under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley.
Intet er nytt under solen

Melodi Grand Prix

Sangen var ett av fem bidrag i den norske finalen som ble sendt fra Centralteatret i Oslo lørdag 5. februar 1966. Bidraget ble framført som det fjerde bidraget, først av Åse Kleveland med lite orkester, og deretter av Grynet Molvig med Kringkastingsorkestret. På 1960- og 1970-tallet var det vanlig at NRK presenterte finalelåtene i to versjoner: en versjon med lite orkester, og en versjon med Kringkastingsorkestret. Det lille orkesteret i 1966 var Kjell Karlsens orkester.

Ti regionale juryer kåret «Intet er nytt under solen» til en klar vinner med 22 stemmer – dobbelt så mange stemmer som andreplassen «Gi meg fri!».
Utdypende artikkel: Melodi Grand Prix 1966

Eurovision Song Contest

NRK besluttet at Åse Kleveland skulle representere Norge i den internasjonale finalen i Luxembourg, etter sigende fordi Kleveland allerede var populær i de fransktalende landene. I så fall lyktes ikke taktikken, for «Intet er nytt under solen» fikk ikke et eneste poeng fra de fransktalende landene. Grynet Molvig var også opptatt med et annet oppdrag da den internasjonale finalen gikk av stabelen 5. mars.
Den internasjonale finalen ble arrangert i Luxembourg 5. mars 1966. Norges bidrag ble framført som nummer seks, etter Jugoslavias Berta Ambrož med «Brez besed» og før Finlands Ann Christine med «Playboy». 

«Intet er nytt under solen» endte til slutt på en tredjeplass av 18 deltakere og fikk 15 poeng. Dette var Norges beste plassering i konkurransen til da, og plasseringen ble ikke slått før Bobbysocks vant Eurovision Song Contest med «La det swinge» 19 år senere.
Utdypende artikkel: Eurovision Song Contest 1966

Teksten

Sangen er en vise-jazzballade i fem firedels takt, og Kleveland spiller selv gitar under framføringen. I teksten forteller jeg-personen om møtet med en gammel mann som sitter i en gyngestol. Han fatter interesse for jeg-personens liv, kun for å fortelle henne at «det er intet nytt under solen». Hun spør: «Men hva har vel det å si om ting har hendt før meg?», og hun forteller videre at «med alt det som han visste. At hans øyne var triste».

Annet

Uttrykket Intet er nytt under solen er hentet fra Forkynneren i Bibelen.
Esbjerg lufthavn

Historie

Flyplassen ble innviet 4. april 1971. Det Danske Luftfartsselskab (DDL) – det senere SAS – startet samtidig med to daglige avganger til København. I 1979 overtok Mærsk Air (Nå Sterling Airlines) flyvningen på ruten, og i 1999 forsøkte Cimber Air seg, men de måtte innstille ruten allerede året etter. Der er i dag ingen innenriksflyvninger fra Esbjerg lufthavn, bl.a. som følge av Storebæltsforbindelsens åpning for hhv. tog og biler i 1997 og 1998 samt en ny lov om passasjeravgift. Til gjengjeld er det avganger til Stavanger med Danish Air Transport, bmi flyr til Aberdeen og Ryanair flyr til London.
Flyplassen er også base for helikopterflyvninger til oliefeltene i Nordsjøen.
Det har før ligget en annen flyplass i Esbjerg. Den lå i Kjersing, som i dag er en del av Esbjerg by. Den ble åpnet 18. juli 1937, hvor DDL startet sin første innenriksrute. Allerede i 1920–1922 hadde et annet selskap ruteflyvning til København ved å bruke stranden på Fanø som startbane.
Gjøvikbanen

Dagens drift

Gjøvikbanen ble som første og hittil eneste persontrafikkstrekning på jernbane i Norge satt ut på anbud i 2006. Gjøvikbanen ble valgt til å være et slags prøveprosjekt for denne organiseringsmåten, grunnet det relativt lave passasjerantallet. Strekningen betjenes i dag av Vy Gjøvikbanen AS (tidligere NSB Gjøvikbanen AS, først kjent som NSB Anbud AS), som skal betjene banen frem til 2016. I forbindelse med overtakelsen ble seks av stoppestedene langs banen nedlagt i juni 2006. Antall reisende og kundetilfredshet har økt mer enn de nasjonale trendene etter 2006.
Gjøvikbanen er i dag mest brukt av pendlere. Reisetiden fra Nittedal stasjon til Oslo S er 30 minutter og fra Gran (omtrent halvveis på strekningen) ca. 65 minutter. Hele strekningen på 123 km mellom Oslo S og Gjøvik tar litt under 2 timer.
Raufoss stasjon ble høsten 2015 gjort om til holdeplass, og de enkle innkjørssignalene ble fjernet.

Langsiktige planer

Gjøvikbanens «problem» med tanke på den lave trafikken er at det ikke er mulighet for overgang til andre linjer (Roa-Hønefosslinjen har ikke regulær persontrafikk), og dermed blir det ikke gjennomgangstrafikk. I tillegg er alle sidebanene etter hvert blitt nedlagt (Røykenvikbanen, Skreiabanen og Valdresbanen). En mulig tilknytning kunne vært Dovrebanen, som i luftlinje befinner seg ca. 15 km nord for dagens endepunkt, men Gjøvikbanen er ikke blitt forlenget nordover slik det opprinnelig var planlagt (se Gjøvik-Lillehammerbanen). Under okkupasjonsårene 1940-45 ble det planlagt en forlengelse av Gjøvikbanen til Lillehammer. Enkelte tenkte framtidige stasjonsbygg (som i dag er bolighus) ble også reist før kapitulasjonen i 1945. Siden har ideen om en videreføring av Gjøvikbanen til Dovrebanen ved Lillehammer blitt lansert, men planene har til nå ikke blitt gjennomført.
Pr 2015 skisseres det at på lang sikt vil strekningene nord og sør på Gjøvikbanen vil være annerledes enn i dag. I nord ser man nettopp på å koble banen til Dovrebanen for å få en rollefordeling hvor spesielt godstog bruker Gjøvikbanen i stedet for den fremtidig oppgraderte Dovrebanen. I sør skisseres Nittedalsbanen, hvor banen får ny trasé med dobbeltspor gjennom Nittedal og kobler seg på Hovedbanen ved Grorud jernbanestasjon (ca 15 km i luftlinje fra dagens Nittedal stasjon), noe som vil gjøre persontrafikken både raskere og hyppigere i sør. NRK skrev i januar 2015 at: «Dagens Gjøvikbane gjennom Nordmarka har begrensede utviklingsmuligheter. I en fersk rapport konstaterer Jernbaneverket at et helt ny trasé fra Grorud gjennom dalen i Nittedal er den eneste langsiktige løsningen som vil gi vesentlig bedre kapasitet både for gods- og persontrafikken på Gjøvikbanen.»
Verdensmesterskapet i håndball for kvinner

Verdensmesterskapet i håndball for kvinner er blitt arrangert siden 1957.