google/wiki40b huggingface dataset:
Cappelen–Jensen-saken

Hovedforhandling i saken mot Gjermund Cappelen og Eirik Jensen i 2017

Rettssaken mot Eirik Jensen og Gjermund Cappelen startet 9. januar 2017 i sal 250 i Oslo tingrett og ble avsluttet 23. mai. De var tiltalt for å ha innført store mengder narkotika ulovlig til landet og brudd på våpenloven. Jensen ble dømt til 21 års fengsel og Cappelen til 15 års fengsel, da dommen falt 18. september 2017. Cappelen fikk strafferabatt på 30 prosent for å ha medvirket til å oppklare saken, samtidig som retten påpekte at virksomheten hans «savner sidestykke i norsk historie». Retten ga ingen strafferabatt til Jensen, som tok betenkningstid på domsavgjørelsen. Jensen valgte deretter å anke over skyldspørsmålet og saksbehandlingen. Cappelen erkjente straffskyld, men anket over straffutmålingen.

Jurysaken i lagmannsretten mot Gjermund Cappelen og Eirik Jensen i 2018

Ankesaken startet i Borgarting lagmannsrett 28. august 2018. Rettsforhandlingene finner imidlertid sted i rettssal 250 i Oslo tingrett, akkurat som saken i tingretten året før. Jensen har anket over bevisvurderingen for både narkotikaposten og korrupsjonen, samt saksbehandlingen. Cappelen har på sin side bare anket over straffutmålingen på 15 års fengsel. Saken vil bli den siste i Norge som går med lagrette (jury) etter at Stortinget i 2017 besluttet å avskaffe ordningen til fordel for meddomsrett.

Avgrensning av saken

I utgangspunktet var saken mot Cappelen avgjort etter to tidligere rettsrunder bortsett fra straffeutmåling. Likevel besluttet lagmannsretten å behandle begge saker sammen, siden de var så tett relatert til hverandre. Saken mot Jensen berodde på den virksomhet som Cappelen var kjent skyldig i, og i tillegg måtte aktoratet bevise at Jensen var involvert i denne virksomheten.

Ny ankeforhandling i Borgarting lagmannsrett

I jurysaken tilsidesatte fagdommerne lagrettens kjennelse om frifinnelse for medvirkning til narkotikainnførsel. Jensen anket tilsidesettelsesavgjørelsen, men i februar 2019 avviste Høyesterett denne anken, og saken skal således behandles på nytt, uten lagrette.
Den andre ankeforhandlingen starter i Borgarting lagmannsrett 5. november 2019. Det er satt av 18 uker til behandlingen.
Pamba

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20–30 millimeter), brune smygere. Oversiden er ensfarget, ganske mørk brun, bakvingen kan ha en hvit flekk på oversiden og ett hvitt bånd på undersiden.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Colombia og Ecuador.
Gammelsyrisk

Gammelsyrisk (ܣܘܪܝܝܐ Suryāyā) er en dialekt av østlige mellomarameisk som en gang ble snakket over store deler av det området i Levanten som kalles for den fruktbare halvmåne. Etter å ha oppstått en gang rundt 100-tallet e.Kr. ble klassisk gammelsyrisk et betydelige litterært språk over hele Midtøsten fra 300- til 700-tallet, det klassiske språket i Edessa, bevart i en stor mengde assyrisk litteratur. Gammelsyrisk er som mellomarameisk et språk i den nordvestlige grenen av den semittiske språkfamilien.
Gammelsyrisk ble bindemiddelet for syriske ortodokse kristendom og dens kultur, og spredte seg gjennom Asia så langt som til den indiske Malabarkysten og til østlige Kina, og var uttrykksmiddelet for kommunikasjon og kulturell utbredelse for arabere og til en mindre grad for persere. Som hovedsakelig et kristent uttrykksmedium hadde gammelsyrisk en fundamental kulturell og litterær innflytelse på utviklingen av arabisk som kom til å erstatte gammelsyrisk som en del av den islamske dominansen mot slutten av 700-tallet. Gammelsyrisk har forblitt det liturgiske språket til syrisk kristendom.
Gammelsyrisk er skrevet i det syriske alfabetet, en videreutvikling av det arameiske alfabetet.

Verb

Verb er bygd opp av røtter på tre eller fire konsonanter og mønstre. De seks vanligste mønstrene i gammelsyrisk er Peal (grunnform), Ethpeel (refleksiv-passiv), Pael (intensiv), Ethpaal (intensiv, refleksiv-passiv), Aphel (kausativ) og Ettaphal (kausativ, refleksiv-passiv).
Akkarvik

Akkarvik er ei lita bygd på sørsiden av Arnøya i Nord-Troms. Stedet har vært bebodd iallfall siden 1600-tallet, men funn på øya tyder på at den har vært bebodd i flere tusen år.
På slutten av 1950-åra var Akkarvik på sitt mest aktive. Det var nærmere 400 innbyggere der, og blant annet to butikker, bakeri, post, telefon og flere lokalbåtanløp daglig. Det var også et svært aktivt ungdomslag (Ungdomslaget Viljen) som bidro til kulturell aktivitet.
Fra midten av 60-tallet begynte fraflyttingen fra Utkant-Norge og så også fra Akkarvik, og i 1984 ble skolen lagt ned. I 2019 var det registrert 8 personer bosatt i bygda, og i tillegg kommer et titalls personer som kun bor i Akkarvik i sommerhalvåret.
Antonio Lotti

Liv

Lotti var sønn av Matteo Lotti, kapellmester ved hoffet i Hannover. Lotti sang i Markuskirkens kor allerede som barn mens han fikk sin kunstneriske utdannelse av Giovanni Legrenzi. På grunn av dennes undervisning og hjelp kunne Lotti debutere på scenen allerede som 16-åring i Legrenzis opera Il Giustino
31. mai 1692 ble Lotti utnevnt til andreorganist ved Markuskirken; han hadde allerede vist sine ferdigheter som hjelpeorganist. 17. august 1704 avanserte han til førsteorganist etter Giacomo Spada.
I 1716 komponerte han operaen Costantino for hoffet i Wien; partituret oppvares ved Østerrikes nasjonalbibliotek.
Da sønnen til kurfyrst august den sterke hørte Lottis musikk under et besøk i Venezia, inviterte han ham straks til Dresden. Lotti tok imot invitasjonen og var ved hoffet i Dresden mellom 1717 og 1719. Her skrev han sin mest kjente opera, Teofane, til bryllupsfesten for den senere kurfyrst Friedrich august. Lotti vendte tilbake til Venezia i 1719 og komponerte ikke flere operaer, men skrev til gjengjeld kammermusikk og kirkelige verk.
I året 1731 skjedde det en skandale ved at den berømte komponisten Giovanni Battista Bononcini hevdet at han hadde skrevet madrigalen In una siepe ombrosa. Det kunne imidlertid bevises at madrigalen var tatt fra Lottis samling Duetti, terzetti e madrigali fra 1705, og Lottis allerede utmerkede ry ble etter dette bare enda bedre.
2. april 1736 fikk Lotti den prestisjetunge stillingen som Maestro di Cappella ved Markuskirken i Venezia, en post som blant annet Claudio Monteverdi hadde bekledt. Andre søkere var Antonio Pollarolo, Nicola Porpora og Andrea Porta. Komposisjonen hadde gjort Lotti temmelig velhavende, men denne stillingen kunne han likevel ikke si nei takk til. Ellers var Lotti kjent som en utmerket lærer; blant hans elever finner vi blant annet Domenico Alberti, Giovanni Battista Bassani, Baldassare Galuppi, Quirino Gaspari, Benedetto Marcello og Jan Dismas Zelenka. Lotti hadde også en begeistret tilhenger i Johann Adolf Hasse, en av tidens store operakomponister.
Antonio Lotti ble alvorlig syk i 1736 og døde 75 år gammel den 5. januar 1740. Han ble gravlagt i kirken San Geminian; gravsteinen gikk tapt da kirken ble ødelagt i 1851.
Lotti er en sen, men verdig etterfølger etter Andrea Gabrieli, som hundre år tidligere førte den italienske kirkemusikken til et kunstnerisk høydepunkt.
Noen av Lottis operaer har vært oppført de senere årene, ved Bachfest Leipzig 2004 framførte Batzdorfer Hofkapelle operaen Ascanio, og under Dresdner Musikfestspiele i 2009 ble operaen Teofane oppført for første gang i moderne tid.
Naturgeografi

Fysisk geografi

Fysisk geografi er en sammenfattende benevnelse på de vitenskaper innen naturgeografien som 
studerer jorden (berggrunn, mark, terrengformer, vann og klima), dets miljø og globale forandringer. Den fysiske geografien beskriver hvilke prosesser som styrer og hvordan disse prosesser påvirker landskapsutviklingen.

Geomorfologi

I geomorfologi studeres jordens morfologi og de prosesser som har skapt disse, så som forvitring, erosjon og sedimentasjon. Dessuten studeres ulike landformer som rullesteinsåser og morener. Dette fagområdet er utviklet og tatt inntrykk fra både geologi og geografi.

Klimatologi

Klimatologi er studiet av klimaet på lokalt, regionalt og globalt nivå. Dette omfatter alt fra studiet av mikroklimaet på for eksempel en veistrekning for å minske veiholke til globale klimaforandringer. Et sentralt spørsmål for dagens klimaforskning er å klarlegge hvor stor del av den globale klimaforandring som skjer idag skyldes menneskelig aktivitet.

Hydrologi

Innen hydrologien studeres forekomst og prosesser av vannet på jordens landområder. Den tidigere termen hydrografi anvendes idag kun for kartlegningen av hav, sjøer og vassdrag. I Norge og Sverige studeres de fysikalske aspektene av ferskvann innen emnet hydrologi og de biologiske og kjemiske aspektene innen limnologi. I andre land er det vanlig at disse vitenskapsgrener behandles sammen.

Oseanografi

Internasjonalt er oseanografi en benevning på studiet av havenes geologi, biologi, fysikk og kjemi. I Norden avgrenses emnet oftere til å bare omfatte de fysikalske og kjemiske egenskapene og prosessene. Fysisk oseanografi behandler havets fysikalske egenskaper og prosesser som temperatur og havstrømmer. Kjemisk oseanografi studerer den kjemiske sammensetningen av havet som saltholdighet og nitrogenets kretsløp.

Glasiologi

Innen glasiologi studeres isbreer og innlandsis samt egenskaper hos snø og is.

Biogeografi

I biogeografien studeres organismers geografiske fordeling over jorden. Faktorer som påvirker utbredelsen kan for eksempel være naturkatastrofer, kontinentenes forflytninger, fysiske barrierer, havnivåforandringer, forandringer i klima-, vegetasjons- og terrengforhold. Andre faktorer er organismenes mulighet til å tilpasse seg rådende miljøforhold.
Rørstadbotnen

Historisk

Rørstadbotnen er regnet som en avlegger av Rørstad og er også regnet som en mellomaldergård. Den har lagt øde etter svartedauden og frem til første bruker er registrert i 1590. I tidlige kilder er gården omtalt som Botnen, blant annet i jordebøker fra 1600-tallet og i matrikkelen fra 1667.
Slicksdekk

Slicksdekk (eller slicks, fra engelsk: Slick tires) er en type dekk uten mønster. Ved å eliminere alt av spor som er skåret inn i dekket gir slike dekk den størst mulige kontaktflate mot veien, og maksimal traksjon for en gitt dekkdimensjon. Slicksdekk brukes innen motorsport som kjøres på bilbaner med asfaltdekke, og hvor utøverne kan velge forskjellige dekk ut fra værforholdene og ofte kan bytte dekk under løpet. Slicks blir enkelte ganger kalt mønsterløse dekk eller også tørrværsdekk, men det siste kan imidlertid også referere til andre dekktyper enn rene slicksdekk.
Ettersom det ikke er noe mønster skåret inn i dekket deformeres slicksdekk relativt lite under belastning. Den reduserte deformasjonen gjør at dekkene kan lages av mykere gummiblandinger uten å risikere overoppheting og påfølgende blæring (eng.: blistering) i dekkoverflaten. Den mykere gummien gir større adhesjon til veioverflaten, men slites også ut mye raskere enn den hardere gummien som brukes i vanlige dekk til gatebruk. Det er ikke uvanlig at førerne i enkelte typer motorsport, som for eksempel Formel 1, kan slite ut flere sett med dekk i løpet av et løp.
I Formel 1 ble slicksdekk ikke brukt fra 1998 til 2008. Det ble i stedet brukt tørrværsdekk med fire langsgående riller som var ment å redusere det totale grepet og redusere hastigheten i svingene. Disse dekkene ble av og til likevel referert til som «slicks», ettersom hensikten med rillene ikke var å drenere vann og dekkene ikke kunne brukes effektivt under våte forhold. Slicksdekk ble gjeninnført fra og med 2009-sesongen.
Slicksdekk brukes som regel på alle fire hjul, da de fleste typer motorsport krever maksimalt grep til både framdrift, styring og bremsing. Innen dragracing brukes de imidlertid vanligvis bare på drivhjulene, ettersom det eneste viktige her er å få maksimalt grep i lengderetningen for å overføre motorkraften til bakken.
På grunn av større kontaktflate gir slicksdekk langt mer traksjon på tørr asfalt enn mønstrede dekk, men langt lavere traksjon under våte forhold. Våt asfalt reduserer traksjonen dramatisk på grunn av vannplaning som følge av at vannet blir presset inn mellom dekkets kontaktflate og veioverflaten. Slicksdekk er dermed ikke egnet (eller tillatt) til bruk på biler til vanlig veibruk, som må kunne fungere i alle værforhold. Mønstrede dekk, som er designet for å fjerne vann fra kontaktflaten gjennom spesielt utformet mønster, vil i motsetning til slicks beholde veigrepet også på våt asfalt.
Tremex columba

Utseende

Kroppen er sylindrisk, uten en innsnørt «midje». Eggleggningsrøret er kraftig og ganske kort. Hunnen har mørke svarte bånd på den gule bakkroppen. På noen av bakkroppsleddene smelter de mørke båndene sammen til en mørk rygglinje.
Vingene er rødbrune. Beina er lyst gul-oransje. Lårene er mørke. Hodet er gul-brunt og bredest bak øynene. Antennene er trådformet, gul-oransjeav farge og noe mørkere på midten.
Hunner har en beholdere (mycetangier) med et «slim», i eggleggningsrøret. Dette slimet har soppsporer, av barksopp, i form av gjærceller. Litt av dette kommer på eggene når de legges. 
Larvens kropp er sylindrisk, den mangler bukføtter og beina er svært korte.

Levevis

Tremex columba finnes i åpen løvskog. Hanner begynner ofte å fly noen dager tidligere enn hunnene.
Hver hunn legger eggene rett på næringsplanten, litt inn i treet. Dersom hun legger ubefruktede egg vil de klekke som hanner. Hunnene legger egg helst på eike- eller lønnetrær. Larven er funnet på trær fra disse artene eller slektene: Fagus grandifolia, Quercus, Acer, Betula, Ulmus , Platanus, Negundo og Celtis.   
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Sammen med egget fulgte det med noen soppceller av den tredrepende barksoppen Cerrena unicolor.  Disse begynner å spire til sopphyfer som produserer enzymer og treverket blir brutt ned. Den nyklekte larven får lett tilgang på mat, nedbrutt treverk, på grunn av soppen. De gnager i treet og soppen følger etter. Etterhvert som larven gnager utvider gangen seg i bredde. Bak larven ligger det igjen trespon og avføring. Like før puppestadiet lager larven et lite puppekammer omtrent 2 cm inn i treet.
Tremex columba tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der vepsens indre og ytre organer endres.  Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) barvepsen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen. Hele utviklingen fra egg til voksen tar 2-3 år.

Utbredelse

Tremex columba finnes i vest og øst i Nord-Amerika.
Vinicius og Tom

Historie

Etter en nasjonal konkurransegrunnlaget, arrangørene av Rio 2016 valgte Birdo, en São Paulo-basert animasjon selskapet, for å skape den klassiske forretningsdesign lege for 2016 Sommer Olympiske og Paralympiske leker. Styremedlemmer fra den Brasilianske film festival Anima Mundi fungerte som konsulenter i konkurransegrunnlaget, som "involvert reklame, design, illustrasjon og animasjon selskaper." Den klassiske forretningsdesign lege ble avduket 23. November 2014, navnene til å bli bestemt av en offentlig stemme. 24. November 2014, den klassiske forretningsdesign lege dukket opp offentlig i kostymer for første gang på Ginásio Eksperimentelle Olímpico Juan Antonio Samaranch, en skole i Rio motivert av 2016 Sommer-Ol og er etablert for talentfulle unge idrettsutøvere. Etter en tre ukers stemme perioden navn "Vinicius og Tom" vant over "Oba og Eba" og "Tiba Tuque og Esquindim" på 14 desember 2014, tallying 44 prosent av 323,327 stemmer.

Bruk under arrangementer

Under de Olympiske brytingeøvelsene ble en myk plysj dukke av Vinicius gitt til trenere til å kaste inn i ringen når de ønsket å utfordre en dommeravgjørelse.

Kjennetegn

Vinicius, oppkalt etter den brasilianske tekstforfatteren Vinicius de Moraes, er OL-maskot. Vinicius sitt design representerer brasiliansk dyreliv, som kombinerer katter, aper og fugler. Maskottens armer og ben kan strekkes i ubegrensede avstander. Vinicius sin oppgave er "å spre glede over hele verden og feire vennskapet som blomstrer mellom mennesker fra hele verden" under OL.
Tom, som er oppkalt etter musikeren Tom Jobim, er Paralympisk maskot. Tom sitt design representerer planter i brasiliansk skog. Et hvert objekt kan trekkes ut av bladene på Tom sitt head. Hans misjon er "å inspirere alle til å bruke kreativitet og vilje til å alltid komme videre og ha det gøy."
I henhold til deres fiktive bakgrunnshistorier ble Vinicius og Tom "begge født fra gleden til brasilianere" etter at Den internasjonale olympiske komité valgte Rio de Janeiro til å være vert for OL 2016. Merkevaresjef Beth Lula uttalte at maskotene er ment å gjenspeile mangfoldet i Brasils kultur og mennesker. Maskotenes navnebrødre, Vinicius de Moraes og Tom Jobim, laget bossa nova sangen "The Girl from Ipanema" sammen i 1962.

Cartoon Network

En serie animerte kortfilmer med duoen kalt Vinicius e Tom - Divertidos por Natureza (Vinicius og Tom - Moro av natur) begynte kringkasting på Cartoon Network Latin-Amerika (hvis kringkastingsområdet omfatter Brasil) 5. august 2015. Serien kjørte i minst 32 to-minutters episoder, og vil være den tredje tv-tegneserien basert på OL-maskoter og den første av slike tegneserier skapt i Amerika.

Varer

Blant varer som er laget av maskottene er et Legosett med de Olympiske og Paralympiske maskottene. Det er første gang Lego laget en kommersiell versjon av offisielle maskoter i OL.
Fylkesvei 4762

Fylkesvei 4762 går mellom Knarholmkrysset og Føresvik i Bokn. Veiens lengde er 3,0 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 890.
Synkronsvømming under Panamerikanske leker 1963

Synkronsvømming under Panamerikanske leker 1963 ble arrangert i São Paulo i Brasil fra 20. april til 5. mai 1963. Det var andre gangen som synkronsvømming var med i de Panamerikanske leker. Det var to øvelser, kun for damer, solo og lagkonkurranse. USA ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Montanaurelia

Utseende

Store, rødbrune til brune påfuglspinnere med øyeflekker på alle fire vinger.

Levevis

Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene lever på mange ulike slags busker og trær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Krattløvvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 14-20 millimeter), ganske mørk vikler. Den virker mørkere enn de fleste andre Apotomis-artene. Forvingen er gråsvart i den indre delen, med en firkantet, hvit flekk ved framkanten. Nær spissen er det et bredt, hvitt tverrbånd men spissen og ytterkanten er mørke. Bakvingen er gråbrun, litt lysere ved roten.

Levevis

Arten finnes på heier og myrer. Larvene lever på bjørk (Betula spp.), der de spinner sammen blader. De voksne sommerfuglene flyr fra mai til juli og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør, og i det nordlige Asia. Den er en av få sommerfuglarter som også finnes på Island.
Votum

Utseende

En middelsstor, avlang, blankt svart trebukk. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen, pronotum forholdsvis smalt men en kraftig tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, avrundede i spissen.

Utbredelse

Slekten er endemisk for New Zealand.
Unguispa

Utseende

En ganske liten (2,7 - 3,2 millimeter), avlang, matt svart bladbille, kroppen kledt med tynne pigger. Antennene er tynne, rundt halvparten så lange som kroppen, og består av 11 ledd. Pronotum har tre lange pigger på hver side, to av disse går ut fra en felles rot. Dekkvingene er jevnbrede med tallrike, spisse pigger og 8 punktrader.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne slektens vertsplanter er ukjente.

Utbredelse

Arten lever på Madagaskar.
Plaquemine gasskraftverk

Plaquemine gasskraftverk er et varmekraftverk i Iberville County i Louisiana, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 933 MW, fordelt på 5 turbiner med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet Dow Chemical Co. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2004. Brenselkilden er naturgass.
Kollektbønn

Kollektbønn er en bønn som oppsummerer temaet for en gudstjeneste. I den tradisjonelle liturgien i Den norske kirke kom kollektbønnen i innledningen av gudstjenesten, etter gloria. Etter liturgireformen fra 1. søndag i advent 2011, er kollektbønnen et valgfritt ledd i kirkesamfunnet.
Kollektbønnen varierer fra søndag til søndag, og skal gjenspeile dagens kirkelige budskap. I liturgien for langfredag og bots- og bededag er det ikke kollektbønn. Dager som pinseaften, 1. mai, 17. mai, jonsok, olsok, høsttakkefest og julaften har òg egne kollektbønner.
De eldste kollektbønnene har bakgrunn i Missale Romanum. Disse er svært generelle. Kollektbønnene som Veit Dietrich skrev, er fyldigere og mer spesielle. Kollektbønnene som blir brukt i Den norske kyrke bygger på disse. Vi finner kollektbønenne for hver søndag i bøker med preketekstene gjennom kirkeåret. Alle bønnene slutter med den faste formuleringe «han som med deg og Den Heillige Ånd lever og råder, en sann Gud fra evighet og til evighet.»
Orkester

Repertoar

Det vanligste og mest fremførte repertoaret til et symfoniorkester er vestlig klassisk musikk eller opera. Det er allikevel ikke uvanlig å benytte orkestre i populærmusikk.

Lederskap

I nyere tid blir musikerne vanligvis ledet av en dirigent selv om de tidlige orkestrene ikke hadde noen, men i stedet lot konsertmesteren eller cembalisten som spilte continuo inneha denne rollen. Noen moderne orkestre klarer seg også uten dirigent, særlig mindre orkester og de som spesialiserer seg på såkalt autentisk oppførelsespraksis av barokkmusikk og eldre.

Orkesterets historie

På 1400- og 1500-tallet hadde mange blant adelen i Italia ansatt musikere til dans og annen aktivitet ved hoffet. Det var derimot snarere utviklingen av teateret, og særlig operaen fra begynnelsen av 1600-tallet , som førte til at det ble mer og mer vanlig å skrive musikk for grupper av musikere, hvilket utgjør opprinnelsen til orkesterspill.
Operaen oppstod i Italia og Tyskland fulgte ivrig etter. Det ble bygd operahus i Dresden, München og Hamburg. Ved slutten av 1600-tallet ble opera populært ved Henry Purcell i England, og ved Lully i Frankrike. Lully bidro også, i samarbeid med Molière, til å øke statusen til underholdningsformen ballett, ispedd instrumental- og vokalmusikk.

Husorkester

Husorkestre har det vært ved flere restauranter i Norge, blant annet Theatercafeen der Reidar Thommessen var kapellmester.

Andre betydninger

I antikkens Hellas var orkesteret området mellom auditorium og proscenium (eller scenen), og her var koret og musikerne plassert. Der er herfra det moderne orkester har fått sitt navn.
Sverigecupen på rulleski 2018

Sverigecupen på rulleski 2018, som er Sveriges rulleskicup for seniorer, gikk over ni renn, fra 13. juli til 25. august.
22-Pistepirkko

22-Pistepirkko er et finsk pop-band, etablert i 1980. Navnet «22-Pistepirkko» betyr 22-flekket marihøne (Psyllobora vigintiduopunctata). De tre medlemmene i gruppa er Asko Keränen, Hannu Keränen (P.K.) og Esa (Espe) Haverinen. 22-Pistepirkko skriver nå på  engelsk. Før skrev de på morsmålet finsk.
De tidlige albumene var inspirert av rock and roll og undergrunnsikoner som Bo Diddley og The Sonics, men de har utviklet et unikt sound ved blande inn andre påvirkninger i musikken. I dag spiller de en ukonvensjonell, men distinkt blanding av pop, punk, rock og electronic, og satte sammen denne blandingen lenge før artister som Primal Scream eller Beck populariserte den.
Regissøren Andreas Haaning Christiansen reiste sammen med bandet på turne, og han lagde dokumentaren Sleep good, rock well, som ble gitt ut på DVD i 2005, på bandets eget plateselskap, Bone Voyage Recording Company.