Charles Algernon Parsons

Oppvekst og utdanning

Parsons ble født i London som den yngste sønnen til den kjente astronomen William Parsons. Familien er en anglo-irsk adelig familie av forskere og ingeniører. Familiens hjemsted er Birr Castle i Offaly i Irland. Byen Birr ble tidligere kalt Parsonstown etter familien Parsons.
Parsons og hans tre brødre fikk hjemmeundervisning med privatlærere, som alle var godt utdannet innenfor realfag, og fungerte også som assistenter til Parsons' far i hans arbeid med astronomi. En av dem fikk senere tittelen «Astronomer Royal of Irland». Parsons studerte senere matematikk på Trinity College i Dublin og St John's College i Cambridge, og ble uteksaminert fra sistnevnte i 1877 med en «first-class honours degree».

Skipsbygging

Han fikk sin første stilling hos ingeniørfirmaet Armstrong Whitworth i Newcastle som lærling, en  uvanlig start for en sønn av en jarl. Senere fikk han arbeid hos Kitson and Company i Leeds der han arbeidet med rakettdrevne torpedoer. I 1884 startet han hos Clarke, Chapman og Co. som produserte skipsmotorer utenfor Newcastle. Her ble han leder for elektroavdelingen. Han utviklet en dampturbin der i 1884 som ble brukt til å drive en elektrisk generator som han også konstruerte. Parsons turbin gjorde det mulig å produsere store mengder billig elektrisitet, og med dette skjedde en revolusjon innenfor skipsbygging.

Utvikling av dampturbinen

Den beste dampturbin på den tiden var oppfunnet av svensken Gustaf de Laval, var en impulsturbin som utsetter konstruksjonen for store sentrifugalkrefter. Dette satte begrensninger for ytelsen for turbinen på grunn de svakheter som stålmaterialer hadde på denne tiden. Parsons forklarte at hans innsikt i skaleringsproblemet førte til et gjennombrudd med hans totrinns dampturbin i 1884. Dette forklarte han i sin Rede Lecture (en spesiell forelesning som holdes ved University of Cambridge) i 1911:
«Det virket for meg som at moderate overflatehastigheter og rotasjonshastigheter var avgjørende for at en turbin skulle kunne bli en praktisk anvendbar kraftkilde. Jeg bestemte meg derfor for å splitte opp trykkfallet i dampen i små fraksjoner av ekspansjon gjennom en stort antall turbiner i serie, slik at hastigheten til dampen ikke noe sted blir stor...jeg var også engstelig for å unngå den kjente skjærevirkning på metallet av damp med høy hastighet.»

Egen virksomhet

I 1889 grunnla han C. A. Parsons and Company i Newcastle for å produsere turbogeneratorer, og det samme året etablerte han også Newcastle and District Electric Lighting Company. I 1890 åpnet dette kraftselskapet Forth Banks Power Station, den første kraftstasjonen i verden som produserte elektrisitet ved hjelp av dampturbiner.  Selv om hans første turbin hadde en virkningsgrad på bare 1,6 % og hadde en ytelse på 7,5 kW, skjedde raske forbedringer de neste årene. Hans første dampturbin som kunne levere en hel MW ble satt i drift i 1899 for et kraftverk i Elberfeld i Tyskland.
Parsons var interessert i marinefartøyer og grunnla Parsons Marine Steam Turbine Company i Newcastle. Hans berømte turbindrevet yacht «Turbinia» ble demonstrert på dronning Victorias Diamond Jubilee-flåteoppvisning i Portsmouth. Her ble det store potensialet for den nye teknologien demonstrert i 26. juni 1897. «Turbinia» oppnådde en hastighet på hele 34 knop. De raskeste av de britiske marineskip på denne tiden oppnådde 27 knop. En del av forbedring av farten skyldtes den slanke skroget til «Turbinia».
De neste to årene ble destroyerne HMS «Viper» og HMS «Cobra» bygget med Parsons' turbiner. Disse ble snart etterfulgt av det første turbindrevet passasjerskip, TS «king Edward» i 1901, de første turbindrevne transatlantiske skip RMS «Victorian» og RMS «Virginian» i 1905 og det første turbindrevet slagskip, HMS «Dreadnought» i 1906, som alle ble drevet av Parsons' dampturbiner. I dag ligger «Turbinia» i et spesialbygget galleriet på Discovery Museum i Newcastle.

Priser og utmerkelser

Parsons ble valgt til Fellow of the Royal Society i juni 1898 og fikk  Rumfordmedaljen i 1902, senere Copleymedaljen i 1928 og hadde sitt Bakerian-foredrag i 1918. Han var president i British Science Association i årene 1916-1919. Han ble slått til ridder i 1911 og i 1927 ble han medlem av Order of Merit.

Bortgang og ettermæle

Parsons døde den 11. februar 1931 om bord på dampskipet SS «Duchess of Richmond» mens han var er på et cruise med sin kone. Minnegudstjeneste ble holdt for ham i Westminster Abbey den 3. mars 1931.
Parsons selskap eksisterer fremdeles i Heaton i Newcastle, og er nå en del av Siemens (Siemens Parsons). I 1925 kjøpte Charles Parsons Grubb Telescope Company og omdøpt det til Grubb Parsons. Dette selskapet eksisterte i Newcastle-området fram til 1985.
Parsons var også kjent for å ha oppfunnet den såkalte auxetophone som var en  grammofon drevet med trykkluft.
Parsons barndomshjem på Birr Castle i Irland huser i dag et museum som detaljert viser Parsons-familiens bidrag innenfor forskjellige felt av vitenskap og teknologi. En del av museet er viet til Charles Parsons oppfinnelser for marinen.