google/wiki40b huggingface dataset:
Nasjonalhelt av Georgia

Nasjonalhelt av Georgia (georgisk: ეროვნული გმირის ორდენი) er en georgisk orden. Utmerkelsen ble innstiftet 24. desember 1992 av Georgias nasjonalforsamling og regulert av lov av 24. juni 2004. Den består av ærestittelen samt et ordenstegn. Den som hedres med utmerkelsen mottar dessuten en lønn av fem hundre ganger den offisielt fastsatte minstelønnen. Æresbevisningen Nasjonalhelt av Georgia er Georgias fremste utmerkelse.
Strukturen i Georgias ordensvesen hviler på Sovjetunionens ordensvesen. Æresbevisningen Nasjonalhelt av Georgia har utmerkelsen Helt av Sovjetunionen som forbilde.

Insignier

Det synlige tegn på æresbevisningen Nasjonalhelt av Georgia er et rødemaljert gullkors med utbøyde armer som i hver av korsvinklene har et mindre lignende kors. Motivet har en viss likhet med Georgias flagg. Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd som består av en lukket krone. 
Ordensbåndet er rødt med hvite kanter. Ordenstegnet bæres i bånd om halsen.
Ninety-Nines

Ninety-Nines, på norsk «Nittini», er en internasjonal organisasjon for kvinnelige piloter, basert i USA, som har til hensikt å fremme profesjonelle muligheter for kvinner innen flyvning og luftfart. Organisasjonen ble formelt stiftet den 2. november 1929 ved flyplassen Roosevelt Field i delstaten New York for å gi gjensidig støtte og forfremmelse av kvinnelige piloter. Alle de 117 kvinnelige piloter som hadde pilotsertifikat på denne tiden ble invitert, og gruppen fikk navn etter de 99 kvinnene som var tilstede eller uttrykte interesse i å opprette en slik gruppe.
Den første president var Opal Kunz, amerikansk flypioner og tidlig feminist, og organisasjonen ble dannet i hennes hjemme. I et brev datert 1929 uttrykte hun at «Det burde være en inspirasjon til alle amerikanske jenter i å lære å fly, til utvikle dyktighet, og tilpasse oss selv for det strålende arbeidet som ligger forut i luftfart.» Organisasjonen ble opprettet ni år etter at kvinnelig stemmerett innført i USA. Blant andre kjente deltakere ved stiftelsen av Ninety-Nines var Amelia Earhart, Fay Gillis Wells, Nancy-Bird Walton, Betty Gillies, Louise Thaden, Ruth Nichols, Phoebe Omlie, Mary Goodrich Jenson, og andre.
Margaret Thomas «Tommy» Warren mener at hun kan ha vært det yngste medlemmet som var med å stifte organisasjonen, kun 17 år da hun ble med, skjønt hun var ikke til stede ved det første møtet på Long Island i oktober 1929, men hun dro til New York med Frances Harrell for det andre møtet den 14. desember i hjemmet til Opal Kunz, og ble utpekt til å representere Texas.
Per 2016 har organisasjonen rundt 5000 medlemmer i 36 eller 44 land Det internasjonale hovedkvarteret er lokalisert i Oklahoma City i Oklahoma som ble opprettet i 1975, og kraftig utvidet i 1988. Her ligger også organisasjonens museum for kvinnelige piloter. Det har bibliotek, fotosamling, muntlig historie i form av film, og samlinger fra kjente kvinnelige piloter som Amelia Earhart, Louise Thaden, Matilde Moisant, og andre.
Zwin

Naturreservatet Het Zwin

Het Zwin er et naturreservat på 1,75 km², hvorav 1,5km² i ved Knokke-Heist i Belgia og resten i den nederlandske kommunen Sluis. Det ble i 1952 av grev Léon Lippens utnevnt til naturreservat, det første i Belgia. Det har et rikt fugleliv (fortrinnsvis sjø- og vadefugler), med en liten fuglepark og en klekkestasjon for stork (lat. Ciconia ciconia). Takket være dette er Het Zwin et populært mål for fugle-elskere. Videre er reservatet kjent for en flora rik på planter som tåler salt, som for eksempel marrisp (lat.: Limonium vulgare).
Frem til Vlaamse Gemeenschap, ansvarlig for styret av den flamske delen av Belgia, tok over ansvaret for Het Zwin i 2005 var Compagnie het Zoute ansvarlig for  området. Vlaamse Gemeenschap satte seg som mål å gjøre reservatet større og å bremse gjenslibbingen. Fugleparken ble overtatt av den belgiske provinsen Vest-Flandern.
I dette området, og strendene rundt har man funnet 40 millioner år gamle haitenner (fossil).
Meldedvergmåler

Utseende

En liten (vingespenn 21 – 23 mm), slank, blekt brungrå måler uten påfallende fargetegninger. Forvingen har en oval, mørk flekk i midten og to lyse og fire mørke tverrbånd, men disse er vanligvis noe utydelige, dessuten en smal, hvit, siksak-stripe langs ytterkanten som fortsetter på bakvingen. Larven er lyst gråbrun med tallrike små, hvite vorter og en del ganske korte, hvite børster. Langs ryggen har den en rekke av Y-formede, mørkebrune flekker.

Levevis

Arten finnes ved kysten, på strandenger og marskland. Larvene utvikler seg på frøemnene til ulike melder (slektene Atriplex og Chenopodium). De voksne målerne flyr i juli – august.

Utbredelse

Arten finnes i det meste av Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet her og der langs kysten nord til Hordaland.
Hovshólmur

Hovshólmur er en holme på Færøyene, beliggende i Hovsfjørður mellom Hov og Porkeri på østkysten av Suðuroy.
Holmen er med sine 1,7 hektar Færøyenes niende største.
MF «Vetlefjord»

MF «Vetlefjord», senere «Barmøyferja», var en bilferge bygget i 1925 og som ble kjøpt inn av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane i 1946. Fergen gikk i rute for rederiet frem til 1978.
Valløy

Valløy eller Vallø er ei halvøy ved Oslofjorden i Slagen i Tønsberg kommune i Vestfold. Halvøya er bare cirka 1 km lang og en halv km brei, men har likevel vært svært viktig i nasjonal og lokal industrihistorie. Valløy lå i tidligere Sem kommune, som ble slått sammen med Tønsberg i 1988.

Historie

I 1739 ble Vallø saltverk opprettet. Verket var i drift fram til 1860 da det ble lagt ned. Siden kom flere industribedrifter, blant annet Vallø glassverk, Vallø tapetfabrik og fra 1899 Skandinavias første oljeraffineri. Den første destillasjonsmester var østerrikeren Frantz Drtina. Allerede etter få år fikk dette selskapet problemer med lønnsomheten, og i 1905 ble et nytt selskap A/S Vallø Oljeraffineri startet. 
I forbindelse med saltverket ble Valløy kirke bygd 1782. Under napoleonskrigene ble Valløy i 1808 utstyrt med kanonbatteri og kystvern for å forsvare innseilingen til Tønsberg by og saltverket. På 1820-årene ble Valløy anløpssted for Norges første dampskip, DS «Constitutionen».
Den 24. april 1945 ble raffineriet og øya bombet av britiske fly i det som senere er kjent som angrepet på Vallø. Minst 52 sivile nordmenn ble drept og et ukjent antall tyske soldater mistet livet. Raffineriet, som ble drevet av Esso Norge fra 1905, kom ikke i drift igjen før i begynnelsen av 1950-årene. Tapetfabrikken ble også bygd opp igjen. På det meste bodde det over 500 mennesker på halvøya, men etter andre verdenskrig sank antallet radikalt.
Valløy skole var i bruk fra 1915 til 1942.

Forurensing

Fram til 1960 ble olje raffinert ved hjelp av svovelsyre. Avfallsproduktet syrebek ble deponert på østsida av Vallø og har ligget der inntil Esso Norge AS i 2015 fikk startet opp arbeid med å fjerne syrebek, bleikejord og andre oljerester. Det er beregnet at rundt 300 000 tonn forurenset masse vil bli fjernet med båt eller lastebil. Arbeidet, som utføres av Veidekke Entreprenør AS og det belgiske selskapet Deme Environmental Contractors (DEC), forventes å være avsluttet i 2019.
Fagskolen i Kristiansand

Fagskolen i Kristiansand er en fagskole i Kristiansand.  Skolen er en del av Kvadraturen skolesenter og eies av Vest-Agder fylkeskommune.
Skolen tilbyr i dag tekniske og maritime linjer, samt helsefag.

Historie

«Kristiansand tekniske aftenskole» ble opprettet i 1879. Her ble det blant annet undervist i norsk, regnskapsførsel, utmålingslære, naturkunnskap og tegning.
I 45 år var arkitekt og ingeniør Johan Keyser Frølich både lærer og bestyrer ved skolen. Han begynte som tegnelærer i 1881 og fortsatte til sin død i 1927.
I 1914 var det ca 200 elever ved Kristiansand tekniske aftenskole. Malerklassen hadde sju elever.
Astrokjemi

Astrokjemi er studiet av avkastningen og reaksjoner av kjemiske elementer og molekyler i universet, og deres vekselvirkning med stråling. Faget er en overlapping mellom astronomi og kjemi. Ordet «astrokjemi» kan brukes både om solsystemet og det interstellare materiet. Studiet av avkastningen av elementer og isotopstråling fra objekter i solsystemet, som blant annet meteoritter, blir også kalt kosmokjemi, mens studiet av interstellare atomer og molekyler og deres samspill med stråling også kalles molekylær astrofysikk. Dannelsen, den atomære og kjemiske sammensetning, evolusjonen og skjebnen til molekylskyer er av spesiell interesse, fordi det er fra disse skyene som solsystemer dannes.
NM i svømming innendørs 1969

NM i svømming innendørs 1969 ble arrangert på Lillehammer 22.-23. mars 1969.
Pipekrage

Historikk og bruk

Pipekragene oppstod på 1500-tallet som en gradvis videreutvikling av den sammensnørte kragekanten på skjorter. Pipekragene ble etter hvert svært omfangsrike og høye og de største ble spøkefullt kalt møllesteinskrager. 
Overgangen fra pipekrage til kniplingskrage i barokken på 1600-tallet skjedde i ulike faser og på forskjellig måte for kvinne- og mannsdraktene. I mannsdrakten forsvant pipekragene litt tidligere. Først ble stivelsen fjernet slik at kragene hang som en flæse. Den ble så erstattet av en bred, nedfallende krage. Til sist gikk man over til glatt, firkantet krage med kniplinger i kanten for både menn og kvinner. I Spania ble imidlertid kniplinger forbudt i 1623, og der ble den glatte, runde underkragen, som hadde holdt pipekragene oppe, båret alene under navnet golilla. De kjempestore, hvite kragene utviklet seg andre steder de store, men enkle bladkrager som igjen gradvis ble avløst av kalvekryss og kravatter på 1700-tallet.  Ellers ser man av blant annet samtidige malerier at de eldste i samfunnet, en gruppe som tidligere hadde vært kritiske til den overdrevne pipekragen, er de som fortsetter å bære pipekrager etter at de har gått av moten for de unge. 
Selv lenge etter at pipekrager gikk av moten, ble de beholdt i embetsdrakten for protestantiske prester i Danmark og Norge. Da Den norske kirke innførte nye regler for sin prestedrakt i 1980, ble den tradisjonelle hvite prestekragen avskaffet. Kragetypen blir imidlertid fortsatt brukt av danske prester. Prester i Den norske kirke som er ordinert før 1980 har mulighet til å bruke pipekrage til sort prestekjole (samarie) dersom de er ordinert til prest før innføringen av nye liturgiske klær i 1981. 
Pipekrager ble også lenge beholdt som del av embetsdrakten for tyske dommere.En løsere variant av pipekragene er en del av det tradisjonelle harlekinkostymet. Slike krager kan også brukes i visse klovnedrakter.
Den vestlige halvkule

Den vestlige halvkule, eller  den vestlige hemisfære, er en geopolitisk betegnelse for det amerikanske kontinent og tilhørende øyer og hav, eller det som også kalles den nye verden.  Det er utledet av det geografiske begrepet «vestlige halvkule», som er den halvpart av jordkloden som ligger vest for 0-meridianen. Bruken har skiftet slik at når vi idag snakker om  den vestlige halvkule betyr det generelt sett det amerikanske kontinent inklusive nærliggende øyer, De vestindiske øyer og Grønland, men utelukker andre territorier innen halvkulen, som deler av Afrika og Europa, Antarktis og Asia. I navigasjon derimot omfatter den «vestlige halvkule» hele halvkulen.
St. Frans kirke i Warszawa

Historie

Sammenlignet med andre polske byer kom fransiskanerne forholdsvis sent til Warszawa, først i 1646, etter initiativ av Vladislav IVs hoffskapellan. Samme år bygde fransiskanerne en liten trekirke, som imidlertid ble brent ned under den svenske invasjonen av Polen på 1650-tallet. Under gjenoppbygningen i årene 1662–1663 ble den gamle trekirken erstattet av en ny murbygning som er bevart frem til i dag.
I årene 1679–1691 ble presbyteriet, sakristiet og et kapell bygd etter tegninger av Jan Chrzciciel Ceroni. Tegningene til Ceroni ble senere noe modifisert av Karol Bay, og byggingsledelsen overgitt til Józef Fontana og hans sønn Jakub. I årene 1746–1749 ble Treenighetens kapell tilbygd etter tegninger av Antonio Solari, og i 1788 ombygde Giuseppe Boretti fasaden.
Fra begynnelsen av det 19. århundre huset klosterkomplekset blant annet et fengsel, barnehjem og et teologisk akademi. Med likvidasjonen av klosteret i 1864 ble kirken omgjort til garnisonskirke. 
Kirken ble delvis ødelagt av tyskerne i 1944 og renovert i årene 1945–1948 under ledelse av arkitekten Stanisław Marzyński.
Nicolaus von Below

Bakgrunn

Below ble født på godset Jargelin i Landkreis Kunsow-Kotlow i Pommern og var et medlem av det tyske aristokratiet. Som sin far Günther von Below (1868–1933), ble han utdannet til offiser.
Below giftet seg 26. juni 1937 med godseierdatteren Maria Kühne (født 12. september 1918 i Magdeburg), og de fikk en sønn og tre døtre.

Tjeneste som offiser

Below var Adolf Hitlers Luftwaffe-adjutant fra 1937 og helt fram til krigens slutt.  Hitler var hele tiden skeptisk til ham, slik han mislikte og var mistenksom overfor alle offiserer med aristokratisk bakgrunn, særlig etter at krigslykken snudde for Tyskland.  Men Below, med grad av oberst, var en av de få i Hitlers nærmeste krets som forble hos ham i så mange år. Below var til stede ved 20. juli-attentatet, men ble ikke skadet.
I romjulen 1944 uttalte Hitler til Below: «Ich weiß, der Krieg ist verloren. Die Übermacht ist zu groß.» (Jeg vet at krigen er tapt, fiendens overlegenhet er alt for stor.)  Men Hitler hadde ennå ikke kommet over sjokket ved 20. juli-attentatet og la som vanlig skylden på andre. Han sa til: «Wir kapitulieren nicht, niemals. Wir können untergehen. Aber wir werden eine Welt mitnehmen.» (Vi kommer aldri til å kapitulere. Vi går kanskje  under, men vi vil ta en verden med oss.)

I Førerbunkeren

12. april 1945 var Below invitert sammen med storadmiral Karl Dönitz som Albert Speers gjester da de så Berliner Philharmonikernes siste forestilling. Below skrev senere «Das Konzert versetzte uns in eine andere Welt» (Konserten førte oss tilbake til en annen verden)
15. april ble Eva Braun flyttet til et rom rett ved Hitlers i Førerbunkeren og bodde der de siste to ukene. Below skrev da om henne: Hun var sjarmerende og forekommende, og hun viste ingen tegn til svakhet, heller ikke i det siste øyeblikket
29. april 1945, etter Hitlers og Eva Brauns giftermål, var Below et såkalt «uoffisielt» vitne til Hitlers politiske testamente, men han undertegnet ikke dokumentet. Han forlot bunkeren og Berlin 30. april og flyktet inn i britisk okkupasjonssone, hvor han holdt seg skjult fram til han ble arrestert i Bonn 7. januar 1946. Etter å ha gjennomført et avnazifiseringprogram ble han løslatt og slo seg ned i Nord-Tyskland. Da magasinet Stern tidlig på 1980-tallet mente å ha funnet Hitlers dagbøker, var Below blant de første som betvilte at disse kunne være ekte, noe de heller ikke var.
Baofeng

Baofeng (kinesisk: 宝丰县; pinyin: Bǎofēng Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Den er understilt byprefekturet Pingdingshan.
I 1999 var befolkningen på 474 660 innbyggere.

Kulturminner

Den Song-statlige ru-essen i Qingliangsi (Qingliangsi Ru guanyao yizhi, 清凉寺汝官窑遗址) i storkommunen Daying 大营镇 ble i 2001 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.
St. Petersburg-paradokset

St. Petersburg – paradokset er et tankeeksperiment over et spill, hvor den forventede vinning (forventningsverdi) er uendelig stor, mens man egentlig ikke har noe særlig sjanser til å vinne stort allikevel.

Scenario

Tenk deg et spill hvor en mynt blir kastet inntil den første kronen vises. Vi vinner 2 kroner om den vises på første kast, 4 kroner om den vises på andre kast, og generelt  kroner om den vises på det k'te kastet.
For å få være med i spillet må man betale en avgift, la oss si 1000 kroner.

Utregning av forventet vinning

La oss kalle det vi vinner for X (som da er en stokastisk variabel). Sannsynlighetsfunksjonen er da  der k er et naturlig tall (dette sier at sannsynligheten for la oss si en premie på 16 kroner er ).
Da har vi, ifølge regler for forventningsverdi, at (forventningsverdien) . En ser lett at denne rekken divergerer (se forøvrig divergens) (altså blir uendelig).
Dermed kan vi forvente oss en premie på uendelig mange kroner. Og da er det vel ingen smal sak å betale 1000 kroner for å delta?

Problem

Det er et problem med dette. Ingen vil vel betale 1000 kroner for å være med på et slikt spill, når sannsynligheten for å vinne tilbake pengene er veldig liten. (tenk for eksempel på at sannsynligheten for å kaste 10 mynt etterhverandre er ). Og det er jo faktisk nødvendig å kaste 10 mynt etterhverandre, da dette gir en premie på  kroner.

Teori

En vanlig teori på dette paradokset, eller problemet, er vår (menneskets) manglede evne til å se for oss små sannsynligheter for å vinne veldig store summer.
NOMESKO Classification of Surgical Procedures

NOMESKO Classification of Surgical Procedures (ofte forkortet NCSP) er et kodesett for kirurgiske prosedyrer, av enten diagnostisk og terapeutisk karakter, som er utgitt og vedlikeholdes av Nordisk Medicinalstatistisk Komité (NOMESKO).
NCSP forvaltes av Direktoratet for e-helse  og oppdateres årlig.
Fylkesvei 1244

Fylkesvei 1244 går mellom Rud og Hjelmark i Eidsberg kommune. Veien er 3,1 km lang og heter Høieveien.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 690.
Konferansen av europeiske kirker

Konferansen av europeiske kirker (KEK) (eng.: Conference of European Churches) er en sammenslutning av 126 ortodokse, protestantiske, anglikanske og gammelkatolske kirker samt 43 assosierte organisasjoner fra alle land i Europa.

Formål

KEK ble grunnlagt i 1959 og har hovedkontorer i Genève, Brussel og Strasbourg. Gjennom samarbeidet forplikter medlemskirkene seg til å arbeide for forsoning og enhet i den europeiske kirkefamilie, ved å overvinne historiske splittelser og språklige, geografiske og økonomiske barrierer. Den katolske kirke er ikke med i KEK, men det er opprettet et godt og formalisert samarbeid dem imellom.

Historie & arbeid

Tidlig på 1950-tallet, altså like etter annen verdenskrig og med den kalde krigen som bakteppe, begynte de uformelle samtaler og møter mellom ulike europeiske kirker som senere skulle bli formalisert i KEK. Sammenslutningen oppstod i erkjennelsen av at man bodde på et splittet og herjet kontinent, og hovedtanken var å arbeide for internasjonal forståelse og å bygge bro mellom kirkene i Øst-Europa og Vest-Europa, som ble skilt med Jernteppet. Dette gav seg blant annet utslag som at KEKs generalforsamling i 1964 ble avholdt ombord på et skip utenfor Bornholm – for å forbigå alle visumproblemer og sørge for at representanter fra alle medlemslandene skulle kunne delta. De senere tiår, og særlig etter jernteppets fall, har KEK i stadig økende grad rettet fokus mot andre former for brobygging: Mellom minoritets- og majoritetskirker, mellom kvinner og menn og mellom kristne og mennesker med en annen tro. I samarbeid med Den katolske kirke i Europa er det også arrangert en rekke økumeniske møter – som i 2001 munnet ut i fellesdokumentet Charta Oecumenica. Både KEKs medlemskirker og Den katolske kirke har oppfordret alle sine menigheter i Europa til å benytte seg av dette økumeniske skriftet på lokalt plan.

KEK og Norge

Blant norske kirker og organisasjoner er det bare Den norske kirke som er medlem i KEK. I 2003 ble KEKs generalforsamling for første gang avholdt i Norge, nærmere bestemt Trondheim.
På KEKs generalforsamling i Lyon i juli 2009 ble to nordmenn valgt inn som representanter til KEKs sentralkomité; Elise Sandnes og Erlend Rogne.
Gustaf Sjökvists kammarkör

Gustaf Sjökvists kammarkör ble startet i 1994 og ledes av professor Gustaf Sjökvist. Koret har cirka 35 medlemmer og har sin base i Storkyrkan i Stockholm, hvor Gustaf Sjökvist er organist.
GSKK har gjennom årene samarbeidet med artister som Barbara Hendricks, Edita Gruberova, Håkan Hagegård og The Real Group, og med dirigenter som Emmanuelle Haim og Peter Dijkstra.
Diskografien består av et titalls CD-innspillinger, med verk av blant andre Lars Edlund, Hugo Alfvén og Nils Lindberg.
GSKK har uroppført en rekke verk av Lars Edlund, Sven-David Sandström, Kerstin Jeppsson, Jan Sandström og Georg Riedel.
GSKK turnerer ofte, både i og utenfor Sverige; blant annet har koret gitt konserter i USA, Marokko, Taiwan, Frankrike og Italia. I bryllupet mellom kronprinsesse Victoria og Daniel Westling sang koret sammen med Storkyrkans kör under vielsen i Storkyrkan.
Greenslade

Musikalsk bakgrunn

Dave Greenslade startet i bandet The West Minster Five på 60-tallet, var innom Chris Farlowe and the Thunderbirds og spilte også i Colosseum fra 1969 til 1971 før han startet sitt eget band, Greenslade. Blant de opprinnelige medlemmene i første lineup var også Tony Reeves.

Greenslade

Debutalbumet Greenslade kom i 1973, deretter fulgte Bedside Manners Are Extra samme år, Spyglass Guest i 1974 og Time & Tide i 1975. Musikken var preget av lange komposisjoner og masse piano, orgel, synthesizere og moog. Greenslade ble oppløst i 1977, men kom sammen igjen ved forskjellige anledninger senere og startet opp igjen i 2000, da Greenslade og Reeves kom sammen og ga ut albumet Large Afternoon i 2002.
RAF Mount Pleasant

Historie

RAF hadde tidligere en liten base ved Stanley lufthavn etter Falklandskrigen, men den britiske regjeringen mente at Stanley lufthavn ikke var den beste løsningen for en stor, permanent base som skulle hindre nye invasjonsforsøk. Det ble derfor vedtatt å bygge en ny flystasjon og gjøre den til hovedsete for det betydelig økte forsvaret av øygruppen. Mount Pleasant vest for Stanley ble valgt som lokalisering av den nye stasjonen. Flyplassen ble åpnet i 1985 av prins Andrew, som deltok i Falklandskrigen, og ble fullt operasjonell året etter.

Militære enheter

Ved basen er det stasjonert fire Eurofighter Typhoon tilhørende No 1435 Flight, No 1312 Flight med ett VC10 tankfly og ett Hercules C130, samt No 78 Squadron  med Chinook og Sea King helikoptre.

Flytrafikk

LAN Airlines opererer ukentlige flygninger til og fra Santiago i Chile via Punta Arenas. En gang i måneden mellomlander denne flygningen også i Río Gallegos i Argentina.
Royal Air Force opererer flygninger med Lockheed TriStar til RAF Brize Norton i Oxfordshire i England med mellomlanding på Ascension. Flygningene er åpne for sivile passasjerer.
British International Helicopters opererer to Sikorsky H-3 Sea King helikoptre for United Kingdom Ministry Of Defence, hovedsakelig for transport av militært personell, utstyr og forsyninger omkring på øyene.
Leif Aarvik

Engasjement

Fra 1996 hadde han et engasjement for Norsk institutt for skogforskning, hvor han arbeidet med insektsamlingen. Fra 2000 ble han midlertidig engasjert av Zoologisk museum i Oslo (senere endret navn til: Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo). Fra 2004 fikk Aarvik stilling som avdelingsingeniør ved Naturhistorisk museum, hans hovedoppgave er arbeidet med samlingen av sommerfugler. Arbeidet er tredelt, vedlikehold og kuratering av samlingen, artsbestemmelse av nye funn og å holde museets database à jour. Sammen med Lars Ove Hansen var Aarvik engasjert med å registrere de nasjonale museumssamlingene i en digital database. Aarvik har, i samarbeid med Geir Søli, laget internett presentasjonen Norges sommerfugler.
Han har også et engasjement for Artsdatabanken, ved utarbeidelsen av Nasjonal rødliste, for den delen som omhandler sommerfugler. Nasjonal rødliste er en oversikt over plante- og dyrearter som på en eller annen måte er trua av utryddelse, er utsatt for betydelig reduksjon eller er naturlig sjeldne.
Aarvik har hatt flere feltopphold (feltarbeid) i Afrika, blant annet i Malawi, hvor han arbeider med faunaen og taksonomien til afrikanske viklere (Tortricidae).
Aarvik har hatt flere verv i Norsk entomologisk forening, blant annet som formann (leder) fra 2001. Han var medlem i Lepidopterologisk arbeidsgruppe (Leparb) og var med å samle faunistisk informasjon om norske sommerfugler, fra museumssamlinger og en rekke private samlere, til en felles nasjonal oversikt.