James Madison

Biografi

Madison ble født i King George County i Virginia. Hans foreldre oberst James Madison sr (27. mars 1723–27. februar 1801) og Eleanor Rose «Nellie» Conway (9. januar 1731–11. februar 1829) var de velstående eierne av tobakkplantasjen i Orange County i Virginia, der Madison tilbrakte mesteparten av barneårene. I 1769 forlot han plantasjen for å studere på Princeton University (som het College of New Jersey frem til 1896). Han fullførte sin fireårs utdannelse på to år, men ble utmattet av arbeidspresset i prosessen. Da han ble frisk igjen, ble han protesjeen til Thomas Jefferson. I kraft av denne stillingen ble han en prominent figur i statspolitikken i Virginia, hjalp til med å skrive et utkast til deres religiøse frihetserklæring og overtalte Virginia til å gi sine nordvestlige territorier (som bestod hovedsakelig av dagens Ohio, Kentucky og Tennessee) til den kontinentale kongress.
Madison var 163 cm høy og veide 45 kg. Han var nasjonens korteste president og jevnlig syk. I 1794 giftet han seg med Dolley Payne Todd som gikk for å være like attraktiv og livlig som han var syk og asosial. Det var Dolley som er sterkest kreditert for rollen som førstedamen som en politisk alliert av presidenten.

Konstitusjons-konvensjonen

I 1780-årene hjalp Madison til med å overbevise de politiske lederne på den tiden om å sammenkalle en konvensjon for å erstatte de ineffektive konføderasjons-artiklene. Madison var den best forberedte delegaten ved konstitusjons-konvensjonen og hans innflytelse i Philadelphia i 1787 har fått noen historikere til å kalle ham «konstitusjonens far». Madison oppfordret til en sterk sentralisert styresmakt med en tokammers lovgivende forsamling. Da saken om hvordan statene skulle representeres i den nye kongressen kom opp, var Madison en av de sterkeste forkjemperne for statsrepresentasjon på grunnlag av befolkningsmengde. Hans notater fra konstitusjons-kongressen er de best dokumententerte nedtegnelsene vi har av tenkningen til det som Thomas Jefferson (som var i Frankrike på den tiden) kalte en «samling av semiguder».

Kongress-årene

Da konstitusjonen ble ratifisert, ble Madison valgt til representantenes hus fra sin hjemstat Virginia og tjente fra den første til den fjerde kongressen og var medlem av det demokratisk-republikanske partiet i sin siste periode i kongressen. I 1789 foreslo han en pakke med tolv tillegg til konstitusjonen basert på et tidligere arbeid av George Mason. Tilleggene ble vedtatt 15. desember 1791. De siste ti tilleggene er kjent som Bill of Rights. Av de to første forslagene som ikke ble ratifisert i 1791, ble det andre etterhvert det 27. tillegget mer enn 200 år senere, i 1992.
Madisons tid i kongressen ble preget av hans ønske om å begrense makten til den føderale styresmakten. En hendelse som demonstrerer dette ønsket, er debatten om den første banken av De forente stater, hvor Madison og andre tilhengere av Thomas Jefferson tilbakeviste at den føderale styresmakten hadde makt til å danne sin egen bank. 
Debatten om de føderale myndighetenes makt i forhold til delstatenes, førte til dannelsen av de første amerikanske politiske partiene. Madison var viktig i dannelsen av det demokratisk-republikanske partiet. Medlemmene der støttet Jefferson og hadde sterk tro på begrenset sentralisert makt. Motstanderne til demokrat-republikanerne var føderalistpartiet som fulgte Hamilton og trodde på en sterk sentral makt.
Madison forlot kongressen i 1797 og ble Jeffersons utenriksminister i 1801.

Senere liv

Etter at han forlot embedet, trakk Madison tilbake til Montpelier, gården hans i Virginia. Han var for en tid rektor ved Jeffersons University of Virginia, men tilbrakte mesteparten av dagene sine med å drive gården. Han døde 28. juni 1836 av revmatisme og hjertestans.
Madison var den første presidenten av American Colonization Society som kjøpte reisen for frie svarte amerikanere til selskapets koloni i Vest-Afrika, Liberia. Etter betingelsene i hans testament, ble $2000 gitt til ACS gjennom deres agent Ralph Randolph Gurley.
Madisons portrett var på den amerikanske seddelen verdt $5000. Der var rundt tjue forskjellige varianter av $5000-sedler som ble gitt ut mellom 1861 og 1846, og alle unntatt tre hadde James Madison.