google/wiki40b huggingface dataset:
Schizocoleidae

Historie

Familien er registrert fra Perm, Trias og Jura, mellom 268-165 millioner år før nåtid. Fossiler av denne gruppen er funnet på flere kontinenter, i Australia, Argentina, Kina og Europa.
Den franske motstandsbevegelsen

Den franske motstandsbevegelsen omfatter flere motstandsbevegelser som var aktive i Frankrike under andre verdenskrig. Disse gjorde motstand mot de tyske okkupasjonsstyrkene og mot det tyskvennlige Vichyregimet.
Motstandsbevegelsen rekrutterte medlemmer fra alle lag av det franske samfunnet, fra konservative katolikker (herunder også prester), jøder til liberale, anarkister og kommunister.
Motstandsbevegelsen besto blant annet av væpnede grupper, utgivelse av illegale aviser og et nettverk som bistod allierte soldater. Noe av virksomheten gikk ut på å utføre sabotasjehandlinger som å hemme virksomheten til okkupasjonsmakten og Vichyregimet.
Den franske motstandsbevegelsen bisto de allierte med etterretninger og koordinerte sabotasje og andre handlinger som hjalp de allierte styrkene ved invasjonen av Normandie den 6. juni 1944 og i Provence fra 15. august, samt i den videre framrykkingen gjennom Frankrike.
Norske Talenter (sesong 4)

Wild Card

I Norske Talenter 2011 ble det delt ut ett "Wild Card" til en tidligere utstemt deltaker. Dette gikk til Berge Ohm, som dermed endte som finalist selv om han ikke gikk videre fra sin semifinale.
Avdrag

Et avdrag er den delen av terminbeløpet som går til nedbetaling av gjeldssaldo. Det er en sum som betales som en del av en større totalsum. Som regel betaler man månedlige avdrag på lån i tillegg til renter, men størrelsen på avdragsdelen vil variere med lånetype, om lånet er tatt opp nylig eller er gammelt og hvor mange år lånet skal tilbakebetales over.

Avdrag i henhold til lånetype

Man kan velge et serielån. Da vil avdraget være det samme for hver innbetaling. Rentene man betaler på lånet vil komme i tillegg til dette. Dette fører til et variabelt terminbeløp som vil starte med høye innbetalinger, men vil gå ned etterhvert som låneperioden går mot slutten.
Man kan også velge et annuitetslån. Da vil terminbeløpet holdes fast, mens forholdet mellom avdraget og rentene man betaler vil endres. I begynnelsen av låneperioden vil en større andel av dette terminbeløpet være renter, mens mot slutten av perioden vil det meste være rent avdrag på lånet.
Den hvite stjernes orden

Den hvite stjernes orden (estisk: Valgetähe teenetemärk) er en estisk orden. Den ble innstiftet 7. oktober 1936 til minne om det estiske folks frihetskamp. Ordenen tildeles estiske statsborgere for innsats i statlig eller kommunal tjeneste og til utlendinger for fortjenester av Estland. Den hvite stjernes orden rangerer som nummer fire av Estlands ordener, etter Terra Mariana-korsets orden, men foran Ørnekorsets orden. Ordenen ble ikke tildelt i årene Estland var innlemmet i Sovjetunionen. Tildeling ble gjenopptatt i 1995, etter at Estland på ny hadde vunnet sin selvstendighet. Ordenen ble sist revidert ved lov i 2007. Presidenten er stormester for Den hvite stjernes orden.

Insignier

Ordenstegnet for Den hvite stjernes orden består av en hvitemaljert sekstagget stjerne av gull. Mellom korsarmene er det plassert enkle stråler i gull. Midten av stjernen bærer en sekstagget stjerne i hvit emalje på gull. Baksiden bærer innskriften «7. X 1936». Ordenstegnene for de forskjellige klassene er identiske i alt unntatt størrelsen. Ordensstjernen er i gull eller sølv, har seks tagger og er besatt med en sekstagget stjerne. I midten bærer ordensstjernen Estlands riksvåpen. Ordensbåndet er rødt.

Tildeling

Tildeling av ordenen skjer ved presidenten. Kjedet av Den hvite stjernes orden er i perioden 1995 til 2008 tildelt 8 personer. Ordenens 1. klasse er i samme perioden 81 personer, 2. klasse 110, 3. klasse 335, 4. klasse 923 og 5. klasse 926 personer. Overrekkelser av ordenen skjer vanligvis på Estlands uavhengighetsdag 24. februar, men kan i særlige tilfeller også finnes sted på andre datoer.
Boksing under samveldelekene 2002

Boksing under de britiske samveldeleker 2002. Boksing var en av flere sporter under de syttende samveldelekene som ble arrangert i Manchester i England i perioden 25. juli til 4. august 2002. Det var syttende gangen som boksing var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2002 ble det konkurrert i tolv vektklasser i boksing, kun for menn. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Australia ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran England og Canada med to hver.
Sykling under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954

Sykling under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954. Sykling var en av flere sporter i de sjuende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico i perioden 5. til 20. mars 1954. Det var fjerde gangen som sykling var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var fem øvelser, kun for menn. Colombia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Venezuela med en.
Fransk mesterskap i friidrett innendørs 2018

Fransk mesterskap i friidrett innendørs 2018 ble arrangert 17. februar 2018 i Arena stade couvert de Liévin i Liévin i Frankrike.
Kjøpmannssammenslutningen Køff

Køff Nord AS (Kjøpmennenes Økonomiske Felles Foretagende) var en kjøpmannsammenslutning som startet i 1950 i Trondheim. 
Selskapet ble etablert ved at kjøpmenn fra Trondheim og omegn sammen med andelslaget Køff A/L kjøpte trondheimsfirmaet B. I. Brodersen, et engrosfirma som hadde vært aktivt siden 1901. Brodersens «Krone Kaffe» som hadde vært i salg siden 1906 ble et av selskapets mest kjente varemerker.
Køff-gruppen AS opphørte som samarbeidsorganisasjon i årsskiftet 1995/96. I 2004 inngikk Køff Nord AS som en del av Hakon Gruppen, som i dag tilsvarer ICA Norge.
Hunterstown gasskraftverk

Hunterstown gasskraftverk er et varmekraftverk i Adams County i delstaten Pennsylvania, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 810 MW fordelt på 4 turbiner, på inntil 179 eller 361 MW hver. Operatør er energiselskapet Reliant Energy LLC. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2003. Brenselkilden er naturgass.
Thomas Wriothesley, 1. jarl av Southampton

Thomas Wriothesley, 1. jarl av Southampton (født 21. desember 1505 i London, død 30. juli 1550 i Lincoln Place i samme by) var en engelsk politiker som blant annet hadde vervet som rikskansler.

Liv og virke

Ved tidlig alder inntrådte Thomas Wriothesley i tjeneste hos Thomas Cromwell og kardinal Thomas Wolsey, og han forstod å snart gjøre seg skattet av sine arbeidsgivere. 
Da klostrene ble oppløst ble han rikt belønnet for sine tjenester med tidligere kirkelige eiendommer mellom Southampton og Winchester. I mai år 1530 ble hav utsett til Clerk of the Signet, et høyt embede ved det kongelige hoff. Han ble senere kong Henrik VIIIs ambassadør i Brussel, og der virket han frem til år 1539. 
Etter dette woppdrag i utlandet ble han en av kongens fremste sekretærer i 1540, og samme år ble han slått til ridder. Hans mentor, Thomas Cromwell, falt i unåde, men Wriothesley klarte å holde seg inne med kongen. 
Det ble i 1542 sagt at han styrte det meste av England. Han forsøkte å få til en allianse mellom England og Spania i 1543, og ble adlet som baron Wriothesley av Titchfield i 1544. 
Etter å ha vært lordseglsbevarer i noen måneder ble han rikskansler i 1544. Han ble beryktet for rettsforfølgelsen av Anne Askew, som var tiltalt for heresi. Det ble fortalt at sir Anthony Kingston, som var constable i Tower of London, ikke klarte å torturere henne etter å ha sett hennes mot på strekkbenken, og at Wriothesley personlig tok over avhøret av henne. 
Han var en av eksekutørene av Henrik VIIIs testamente, og i henhold til det ble han i februar 1547 utnevnt til jarl av Southampton. Hans fall ble at han hadde vært uforsiktig nok til å utnevne fire personer som sin etterfølger som rikskansler. Da dette ble kjent måtte han gå av, i mars 1547. Han gikk da også ut av Det kongelige råd. 
Wriothesley ble senere gjeninnlemmet i Det kongelige råd, og hadde en ledende rolle i å sørge for Edward Seymours fall. Han klarte allikevel ikke å komme tilbake til sin tidligere posisjon før han døde i juli 1550. 
Han ble etterfulgt som jarl av sin sønn Henry.
Gabon under Afrikamesterskapet i friidrett 2004

Resultater (ufullstendig)

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Dongchangfu

Dongchangfu (kinesisk: 东昌府区; pinyin: Dōngchāngfǔ Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Liaocheng vest i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 1 254 kvadratkilometer og teller 1 million innbyggere (2003).
Shuangpai

Shuangpai (kinesisk: 双牌县; pinyin: Shuāngpái Xiàn) er et fylke i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Yongzhou.
Befolkningen talte 168 219 i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Reinheimen nasjonalpark

Geografi, landskap, geologi

Nasjonalparken favner om et variert landskap, fra fjordbunnen i Romsdalen via topper på over 2000 meter, til de slakere seterdalene nordvest i Gudbrandsdalen. Nordvest i nasjonalparken ligger det brattlendte området som turistforeningen markedsfører som Tafjordfjella, med flere topper oppunder 2000 meter med blant annet Puttegga og Karitinden. Nasjonalparkens midtfelt ligger rundt fjellet Gråhøe (2014 moh) mellom Grotli og Lesjaskog. Sørøst i parken, mot Ottadalen ligger Skartind (1883 moh) og de ande Rondkollane. Reinheimens nordligste del omfatter tindene mellom Trollstigen/Isterdalen og Romsdalen blant Trolltindene (med Trollveggen og Mannen). Tindene på vestsiden av Trollstigen ligger i det tilstøtende Trollstigen landskapsvernområde.
Berggrunnen består for det meste av gneis, og det meste av landskapet har klare spor etter istidens landforming.

Flora og fauna

Floraen er skrinn i store deler av parken, men rundt Slådalsvegen finnes et område med kalkholding grunn, med en rik og variert fjellflora. 
Villreinen i området har utgangspunkt i eldre tamreinstamme. Årlig fells omkring 800 rein. Området har også en god, jaktbar bestand av fjellrype og lirype, og mange sårbare, vernede arter: jerv, kongeørn, jaktfalk.

Kulturminner

Reinheimen har rike spor etter variert bruk: fangstanlegg fra forhistorisk tid og middelalder; og senere setring og  fjellbeiter. Ti setrer er fortsatt i bruk til melkeproduksjon.
På Langfjellet ved Trollstigen ble det i 2011-2012 funnet 10000 år gamle pilspisser. Funnet viser at høyfjellet ble brukt rett etter at istiden var over. Blant annet ved Ølmevatnet er det intakte dyregraver, ved Trollkyrkja/Muldalsegga ovenfor Muldalen er påvist bogasteller (stillinger for bueskytter) som del av et større fangstanlegg.

Forvaltning og bruk av området

Det var oppsynsmannen Olaf Heitkøtter som i 1974 lanserte navnet Reinheimen. I 1975 la et utvalg ledet av Eigil Reimers fram en anbefaling om vern av et stort landskapsvernområde i fjellområdene mellom Lesja, Trollstigen og Ottadalen, uten at dette førte fram, blant annet på grunn av vannkraftinteresser i Raumavassdraget. Rauma ble senere varig vernet i 1993. Statens naturvernråd foreslo i NOU 1986:13 å verne et kjerneområde på ca. 1500 km² som nasjonalpark, i tillegg til et landskapsvernområde
av tilsvarende størrelse. Bagrunnelsen var at dette var et av de største urørte områdene i Sør-Norge, med varierte verneinteresser innan geologi, botanikk, zoologi og kulturhistorie.
Turistforeningen har flere hytter i Tafjordfjella. I de øvrige områdene av nasjonalparken er det lite tilrettelagt for ferdsel.
Junior-NM i skiskyting 2015

Junior-NM i skiskyting 2015 ble arrangert 26. februar - 1. mars på Kaiskuru ski- og skiskytterarena i Alta. I tillegg ble mix-stafetter arrangert som en del av NM i skiskyting 2015 på Østre Toten 8. februar.
Kristin Kirkemo

Bakgrunn og familie

Kirkemo er Veronica Orderuds halvsøster. Jentene vokste opp på Ekeberg og Simensbråten, og i barneårene spilte Kristin Kirkemo fotball på KFUMs småjentelag. Fra tolvårsalderen kom hun gradvis i kontakt med belastede miljøer. Kirkemo studerte tegning, form og farge. Hun har vært nakenmodell i pornobladene Cocktail og Lek.
Kirkemo har en sønn født i 1995 og var i en periode samboer med Lars Grønnerød. I 2000 giftet hun seg med Per Haukeland og tok hans etternavn. De ble senere skilt, og hun tok tilbake sitt pikenavn.

Orderud-saken

Det var på bakgrunn av Kirkemos politiforklaring at søsteren Veronica og hennes mann Per Kristian Orderud og Lars Grønnerød ble arrestert og tiltalt.
Hun innrømmet å ha kjøpt to våpen i Molde. Disse skal hun ha overrakt ekteparet Orderud 23. desember 1998. Hun har hevdet å ha overhørt planleggingen av drapene på Per Orderuds foreldre og søster og hennes mann, Per Paust. Sentralt i hennes forsvar sto alibiet gitt henne av avisbudet Tommy Karlsen (som skiftet navn til Tommy Benjaminsen).
Kirkemo var den eneste av de fire dømte som fikk anken sin til Høyesterett vurdert, men anken ble enstemmig forkastet . Lagmannsrettsdommen på 16 års fengsel ble stående med strafferabatt for samarbeid med aktoratet om angiving av de andre dømte i saken. Hennes advokat og forsvarer i saken var Tor Kjærvik, og medforsvarer var Jonny Veum.

Fanget og fri

Fanget og fri er Kirkemos forklaring i Orderud-saken gjengitt som en fortelling. Hun skriver at hun er uskyldig dømt, men kan ikke bevise hvem som utførte drapene. I tillegg forteller Kirkemo om sin oppvekst og hvordan hun havnet i feil miljø hvor hun blant annet kom borti og startet med narkotika.
Boken er skrevet i samarbeid med Odd Myklebust.

Soning

Kirkemo har sonet i Bretvedt kvinnefengsel. Kirkemo er, som de andre dømte i saken, innvilget permisjoner. Dette er velferdspermisjoner i forbindelse med jul og 17. mai for at hun skal få være sammen med sin sønn.
Under soning tok hun videregående opplæring og arbeidet som verktøymakerlærling ved Karl M. Gulbrandsen Stansefabrikk AS på Strømmen. Bedriften tilbød henne jobb før løslating 06.09.2011
Sorghagthani Beki

Sorghaghtani Beki eller Sorkaktani (født ca 1183, død 1252) var en dronning under Mongolveldet, ektemake til Tolui og mor til to khaner.
Sorkaktani var kerait og assyriansk kristen. Hennes far Jakha Gambu var yngre bror til keraitenes khan Toghril, som var blodsbror med Djingis khans far Yesugei. Etter at Djingis khan i 1203 hadde erobret keraitene forente han stammene med flere ekteskap, og den da tyveårige Sorkaktani ble hustru til Djingis' sønn Tolui. Seks år senere født hun sin første sønn, Möngke. Hun fødte senere også sønnene Khubilai khan, Hülegü og Ariq Böke.
Etter at Djingis khan døde, fikk hans yngste sønn Tolui makten over det mongolske kjerneområdet, noe som også satte Sorkaktani i en maktposisjon. Tolui døde i 1232 etter å ha  ofret sitt liv for å reddaeÖgödei. Ögödei gav dermed Sorkaktani makten å kontrollere all Toluis eiendom, og hun ble mongolveldets dronning. Hun fikk en egen hær på ca 13 000 soldater og et eget landområde i Hebeiprovinsen.
Sorkaktani døde 1252 og fikk i 1310 posthumt tittelen keiserinne.
Markens grøde (film)

Filmen

Filmen åpner med bilder fra skogen under isbreen hvor Isak Sellanrå rydder jord. Etter hvert begynner imidlertid perspektivet å skifte, og mindre historier bryter inn og mot fortellingen om Isak og Inger. Et moderne samfunn vokser fram omkring de to. Historien om unge Barbro som går i elven med sitt barn, men som likevel ender med sin Aksel, får også stor plass.

Innspillingen

Innspillingen fant sted i Rana-distriktet, og var en svært stor begivenhet. En rekke personer fra lokalbefolkningen ble benyttet som statister og i småroller. Isaks rydning ble filmet i Røvassdalen, mens andre deler ble filmet på Tverånes i Mo i Rana, og Hemnesberget og Korgen. Det ble også innleid et par samer fra den svenske nabokommunen Tärna.

Tapt og funnet

I mange år var filmen antatt tapt. Den dukket så opp flere steder. En amerikansk professor eide blant annet en nedkortet utgave, og man regner det at det er den versjonen som ble vist i USA i 1928. Den var på seksti minutter. En lengre versjon dukket opp i Nederland. Det er disse to kopiene som utgjør den versjonen som i 2009 ble vist under Hamsun-dagene.
Celaenorrhinini

Utseende

Middelsstore, brune smygere med hvite flekker.

Utbredelse

De fleste av artene lever i Afrika, men det er også en del arter i tropiske områder av Asia og i Sør-Amerika.
Symfoni nr. 2 (Mahler)

Symfoni nr. 2 i c-moll, komponert av Gustav Mahler mellom 1888 og 1894, revidert 1903. Leilighetsvis kjent som «die Auferstehungsinfonie», eller med tilnavnet «Oppstandelsen» på norsk. Betegnelsen har den lånt fra Klopstocks dikt «Die Auferstehung», som Mahler tonesetter i symfoniens femte sats.

Tilblivelse

Symfonien begynte sitt liv som Totenfeier (Gravøl), et en-sats symfonisk dikt basert på et epos av Adam Mickiewicz, hvilket Mahler fullførte i 1888. Senere komponerte Mahler ytterligere tre satser, og de første fire satsene av dagens symfoni forelå sent i 1893. Han følte verket trengte noe annet for å oppnå fullendelse og satte verket til side i mangel på inspirasjon.
Dirigenten Hans von Bülow døde i 1894, og Mahler deltok i begravelsen. Der fikk han høre Friedrich Gottlieb Klopstocks Aufersteh'n (Oppstandelsen). Dette var inspirasjonen komponisten trengte til å fullføre symfonien med en massiv korsats med tekst basert på Klopstocks ode.
Mahler planla et narrativt program for verket, som han beskrev for flere av sine venner. Han bifalt imidlertid ikke at publikum skulle gjøres kjent med programmet i forbindelse med fremførelsen, men det siteres ofte i konsertprogrammet i våre dager. I denne programmatiske planen representerer første sats en begravelse og stiller spørsmål som «Finnes det et liv etter døden?.» Den andre satsen er en erindring av gode tider i den avdødes liv. Den tredje satsen representerer et fullstendig tap av troen på Gud og synet på livet som meningsløst. Den fjerde satsen, en ode, er en gjenfødelse av troen («Jeg kommer fra Gud, og skal tilbake til Gud»). Og den femte satsen, etter å ha vendt tilbake til tredje sats' tvil og spørsmålene i første sats, ender med innsikt i Guds kjærlighet og erkjennelsen av evig liv.

Første sats

Til tross for at første sats til tider er svært lunefull, er grunnstemningen aggressiv og sint, og den beskrives ofte som en sørgemarsj. Den har en struktur som en svært utvidet sonate. Ved satsens slutt skrev Mahler i partituret: «Hier folgt eine Pause von mindestens 5 Minuten». Dette gjøres sjelden under oppsetninger i våre dager.

Andre sats

Andre sats er en langsom Ländler. Den har to mørkere partier, som står i kontrast til hovedtema. Satsens langsomme tempo kontrasterer de to tilgrensende satsene.

Orkestrering

Mahler var dirigent og hadde et intimt kjennskap til orkesteret og dets muligheter. I visse av symfoniene (ikke minst den 2.) er orkesteret så stort at ikke en hvilken som helst konsertsal er i stand til å huse en oppføring.
Parastizocera

Utseende

En middelsstor, slank, ensfarget rødbrun trebukk. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pornotum er nokså knudrete, dekkvingene avsmalnende bakover og ender i en skarp tann. Beina er slanke, lårene med en skarp tann i spissen.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Artene er kjent fra Mellom- og det nordlige Sør-Amerika, dessuten fra Grenada.
Keep A-Knockin'

Little Richards versjon

Little Richard spilte inn sangen og ga den ut på singel i 1957. Hans versjon er kjent for den intense introduksjonen på trommer fra Charles Connor, som John Bonham gjentok i introduksjonen på «Rock and Roll» fra Led Zeppelin IV (1971). Little Richards singel kom på 2.-plass på R&B-lista og 8.-plass på pop-lista.

Andre versjoner

Suzi Quatro spilte inn sangen og ga den ut på albumet Quatro i 1974. Sangen ble gitt ut på singel i november samme år. I 1977 ble sangen spilt inn live i Japan og gitt ut på albumet Live And Kickin'.
«Keep A-Knockin'» finnes i over 450 innspillinger med forskjellige artister, inkludert Alvin Lee, The Everly Brothers, Fleetwood Mac, Jimi Hendrix, Jerry Lee Lewis og Mott the Hoople.
Absalon Taranger

Liv

Absalon Taranger var eldste sønn av landhandleren/bakeren Anders Absalonsson Taranger (1829-1910) fra Austevoll og Inga Nilsdotter Oldereide (1831-1915) fra Bømlo. Faren oppholdt seg i 1880-årene tre år i Clarkfield i Minnesota. Ifølge Inntrykk fra America (1927) var det da kona, som verken kunne skrive eller regne, som bestyrte butikken i Sund på en fremragende måte. Hun hadde alle regnskapstall i hodet. Absalon gikk i snekkerlære i Bergen, før han 1877–79 var elev ved Stord seminar. I 1883 tok han examen artium i Kristiania og begynte først å studere teologi, men måtte oppgi dette studiet på grunn av en halssykdom. Fra 1885 var han assistent i Riksarkivet, og her debuterte han i 1888 som historiker med en avhandling «Om betydningen af herað og herðskirkja i de ældre kristenretter» i Historisk tidsskrift. Året etter fikk han Kronprinsens gullmedalje for en avhandling om «Den angelsaksiske kirkes indflytelse paa den norske». Den 28. august 1891 ble han gift på Undesløs med Alfhild Scheel (1862-1953), søster av malerinnen Signe S.
Taranger studerte siden jus, tok embetseksamen i 1893 og ble deretter universitetsstipendiat i historie. I 1897 tok han juridisk doktorgrad og ble i 1898 utnevnt til ekstraordinær professor i rettshistorie. Fra 1904 var han dessuten lærer i kirkerett ved det praktisk-teologiske seminaret. Han var medlem av den departementale universitetslovkomiteen som ble nedsatt i 1900 og skrev sammen med byråsjef Klaus Hoel utkastet som lå til grunn for universitetsloven av 1905.
Han gikk av som professor i 1928.

Taranger og Den norske kirke

I 1906 ble Taranger medlem av en komité som skulle utarbeide forslag til en ny kirkeforfatning, og som formann ledet han arbeidet med å forberede lovforslagene som forberedte statskirkens overgang til «folkekirke». 1908–11 var han medlem av en kommisjon hvor flertallet forkastet forslaget til folkekirke og det utarbeidede forslaget til en lov om menighetsråd og menighetsmøter. I 1907 deltok han ved stiftelsen av Det norske Kirkepartiet, og var formann i partiet fra 1910 til 1920, da partiet ble reorganisert som «Det kirkelige landslag». Fra 1908 var han medlem av Det kirkelige landsutvalg, som i 1923 ble omdannet til Det frivillige kirkeråd.

Taranger som historiker og forfatter

Fra 1896 arbeidet Taranger med en utgave av Norges gamle lover mellom 1388 og 1604. Det første bindet utkom i 1912. Siden utga han en Norsk samfundslære til bruk i skolen og en Udsigt over den norske rets historie i fire bind. Etter arbeidet i kirkekommisjonen utarbeidet han to halvbind av Norges historie fremstillet for det norske folk, omfattende årene 1319–1536. Deretter gikk han tilbake til sine rettshistoriske studier.
Foruten de nevnte bøkene offentliggjorde Taranger en rekke mindre skrifter, samt artikler i tidsskrifter og aviser. Etter en reise i USA utga han sine Inntrykk fra America.

Utmerkelser

Taranger var medlem av Videnskabsselskabet i Kristiania fra 1902 og Hon. Life Member of the Viking Club i London fra 1906. Samme år ble han utnevnt til æresdoktor ved universitetet i Aberdeen.
Neorrhina

Utseende

Middelsstore (ca. 20 millimeter), noe spinkelt bygde, brokete fargede gullbasser. Oversiden er mønstret i gult og svart. Undersiden er kledt med fine, lyse hår.

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.
De voksne billene besøker gjerne blomster for å ete pollen.

Utbredelse

Artene er utbredt i Australia.