Den japanske okkupasjonen av Singapore

Opptakten til okkupasjonen

Før Slaget om Singapore var Singapore britisk koloni under navnet Straits Settlements. Før andre verdenskrig hadde britene utført en omfattende opprustning av forsvarsanleggene i Singapore. Samtidig bidro den kinesiske majoriteten i Singapore økonomisk til de kinesiske styrkene som kjempet mot de japanske styrkene i Kina.
Japanerne okkuperte hele Britisk Malaya under slaget om Malaya på mindre enn to måneder. Det etterfølgende slaget om Singapore varte i kun en uke før de britiske styrkene i Singapore overgav seg 15. februar 1942. Denne overgivelsen ble beskrevet av Winston Churchill som «the worst disaster and the largest capitulation in British history».

Singapore under okkupasjonen

Okkupasjonen var preget av et japansk terrorregime og mangel på basisvarer.

Terrorregimet

Kempeitai, det japanske militære hemmelige politiet, begikk flere overgrep mot sivilbefolkningen i Singapore. De innførte «Sook Ching» systemet for å fjerne de som var ansett som «anti-japanske». I forbindelse med Sook Ching ble mellom 25 000 og 50 000 kinesere systematisk drept i Singapore og Malaya. Kempeitai etablerte et nettverk av angivere i Singapore for å identifisere de som var «anti-japanske». Sivilbefolkningen var nødt til å bukke for de japanske soldatene som patruljerte gatene. De som ikke etterfulgte dette kravet ble slått eller arrestert.
Den japanske hæren drev også en beryktet krigsfangeleir for allierte soldater i Changi i utkanten av Singapore.

Mangel på basisvarer

Prisen på basisvarer under okkupasjonen gikk i været på grunn av mangel og hyperinflasjon. For eksempel økte prisen på ris opp fra 5 dollar per 60 kg til 5000 dollar. Japanerne utstedte rasjoneringskort for basisvarer. Både de britiske myndighetene før okkupasjonen og de japanske okkupasjonsmyndighetene oppmuntret til selvberging og alt tilgjengelig areal ble tatt i bruk til matvareproduksjon.
Etterhvert innførte japanerne en okkupasjonsvaluta som var kjent som «bananpenger» som del av en planøkonomi under japansk kontroll. Denne valutaen opplevde en omfattende inflasjon på grunn av seddeltrykking. Svartebørsen benyttet valuta fra før okkupasjonen.

Allierte angrep

Singapore var målet for flere allierte operasjoner mot det japanske militæret. 26. september 1943 gjennomførte en alliert kommandoenhet kalt Z Force under ledelse av Major Ivan Lyon en aksjon i Singapore havn der de sank eller ødela sju japanske skip (samlet tonnasje på 40 000 tonn. Lyon gjennomførte en likende aksjon et år senere og sank tre skip. Lyon og tretten av hans menn ble drept under operasjonen. Ti soldater overlevde aksjonen og ble tatt til fange av japanerne og tiltalt og henrettet for spionasje.
Operasjon Gustavus var ett forsøk fra SOEs Force 136 å opprette et etterrettingsnettverk, gjennom hovedagenten Lim Bo Seng, i Malaya og Singapore for å rapportere om japanske troppebevegelser. Denne operasjonen mislyktes og Lim Bo Seng og flere av hans agenter ble arrestert av japanerne. Lim Bo Seng døde senere i japansk fangenskap.
I august 1945 gjennomførte Royal Navy et miniubåtangrep i Singapore havn. Planen var å bruke to miniubåter for å angripe de japanske krysserne «Takao» og «Myōkō» med limpetladninger. De klarte å påføre Takao omfattende skader. Løytnant Ian Edward Fraser mottok Victoriakorset for aksjonen.
Singapore ble også bombet av britiske og amerikanske bombefly flere ganger mellom november 1944 og mai 1945.

Frigjøringen

15. august 1945, etter de amerikanske atombombeangrepene mot Hiroshima og Nagasaki, overgav Japan seg til de allierte. Den formelle overgivelsen i Singapore foregikk 12. september ved rådhuset i Singapore. Britiske kolonimyndigheter beholdt de japanske styrkene som ordensstyrke frem til mars 1946.
Den japanske okkupasjonsvaltuaen («bananpengene») ble verdiløs etter okkupasjonen.