Dione (mytologi)

Navnet

Hennes navn er i all vesentlighet den hunkjønnsutgaven av genitivformen av greske Zevs, det vil si «Dios» («av Zevs»). Andre gudinner hadde også en avart av det samme navnet, en datter av Atlas som ble gift med Tantalos; en av hyadene («de regnfylte»); en av nereidene; og en datter av Uranos som også ble kalt for Baaltis og identifisert med den fønikiske gudinnen Ba‘alat Gebal. Ettersom Afrodite var en datter av Dione, ble kjærlighetsgudinnen tidvis kalt for Dionaea og selv Dioné. I forlengelsen ble Julius Cæsar tidvis kalt for Dionaeus Cæsar ettersom han hevdet å nedstamme fra Venus (Afrodite).
Som følge av desiffreringen av Linear B-skriften på 1950-tallet av forskerne Ventris og Chadwick ble en gudinne ved navn Di-u-ja funnet på leirtavler. Det ble betraktet som en kvinnelig motpart av Zevs og identifisert som Dione: Hun kan ikke bli identifisert med Hera ettersom hun er referert til som e-ra i skrifttavlene fra Pylos og Teben. Eksistensen av en helligdom for gudinnen Diwija (di-wi-ja/di-u-ja) indikerer at hun hadde en stor betydning i løpet av den mykenske tiden, men siden falmet hennes kult hen i den senere utvikling av den arkaiske og antikke greske religion.

Dyrkelse

På tiden til Strabon ble Dione dyrket ved en hellig lund i nærheten av Lepreon på vestkysten av Peloponnes. Hun ble også dyrket som gemalinne ved Zevstempelet, særlig ved hans orakel ved Dodona i nordvestlige Hellas. Herodotos kaller dette for det eldste orakel i Hellas og nedtegnet to beslektede redegjørelser om den opprettelse: prestene ved Teben i Egypt fortalte ham at to prestinner hadde blitt røvet av pirater fra Fønikia, en ble tatt med til Libya og den andre til Dodona, og der på hvert sitt sted fortsatte de deres tidligere religiøse ritualer. Prestinnen ved Dodona hevdet at to svarte duer hadde fløyet til Libya og til Dodona, og beordret at orakler for Zevs ble opprettet. Både Homer og Herodotos gjør begge Zevs til hovedguddommen ved stedet, men en del forskere har foreslått at Dodona opprinnelig tjente som en kultsenter for en jordgudinne. Hun ble identifisert ved andre steder som Rhea eller Gaia. Orakelet ble også delt av Dione ettersom mange inskripsjoner avdekket ved stedet nevner både «Dione» og «Zevs Naios». Ved klassisk tid hadde Diones rolle og betydning svunnet hen i Hellas og blitt gjort til et aspekt av Zevs' ordinære hustru og gemalinne Hera, men aldri ved Dodona.
På skulpturfrisen av Pergamonalteret (100-tallet f.Kr.) er Dione plassert med hennes navn og figur i den østlige tredjedelen av nordfrisen blant den olympiske familien til Afrodite. Plasseringen, som gjør henne til avkom av Uranos og Gaia, er homerisk og motsier teorien som ble fremmet av Erika Simon at alterets organisering er hesiodisk. Diones mulige framtoning i den østlige gavlfelt av Pergamonalteret ville likeledes plassere henne blant avkommet til Uranos og Gaia.

Litterære kilder

Mytologien som angår Dione er ikke fast og forenlige på tvers av de eksisterende kildene.

Hesiod

Dione er ikke nevnt i Hesiods behandling av titanerne, men opptrer i Theogonien i hans liste over okeanidene. Det gjør Dione til en datter av Okeanos og Tethys.

Andre tekster

I Pseudo-Apollodorus' Bibliotheca er Dione inkludert blant titanerne og gjør henne til et avkom av Gaia og Uranos. Hun er også gjort til mor av Afrodite med Zevs, men beskrev Dione som en gudens utenomekteskapelige affære og ikke som hans hustru.
Genealogien, eller forordet til Gaius Julius Hyginuss Fabulæ, et sammendrag av andre, nå tapte bøker, listet Dione blant barna til Gaia og Aither, skjønt det er muligens en feil i avskriften.
Hesykhios fra Alexandria beskrev Dione på 400-tallet e.Kr. som mor av Bacchus (Dionysos) i oppslaget av henne i hans Alfabetiske samling av alle ord. Dette er uavhengig støttet av en skolia på Pindaros.