google/wiki40b huggingface dataset:
Yunidis Castillo

Meritter

Castillo deltok ved sine første paralympiske leker ved de Paralympiske sommerleker 2004 i Aten. Der kom hun på 13.-plass i lengde. 
I 2006, 19 år gammel, ble hun verdensmester på både 100 og 200 meter, ved VM i friidrett for funksjonshemmede. På begge øvelsene satte hun ny verdensrekord, med hhv. 12,45 og 25,17 sekunder.
Fire år senere deltok hun ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing, der hun vant to gullmedaljer. På 100 meter vant hun gull med tiden 12,04, som også var ny verdensrekord. Også på 200 meter vant hun paralympisk gullmedalje og satte ny verdensrekord, med tiden 24,72 sekunder.
I 2011 vant hun 100 og 200 meter under VM i friidrett for funksjonshemmede på New Zealand (2011 IPC Athletics World Championships). 100 meter vant hun på tiden 12,20, som var ny verdensrekord, og 200 meter vant hun på tiden 24,86 sekunder. Samme år vant hun gull ved de Parapanamerikanske leker 2011 i Mexico.
Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London vant hun gull på 100 og 200 meter. På 200 meter satte hun ny verdensrekord med tiden 24,45. På 100 meter vant hun også gull, fem dager etter gullet på 200 meter. I kvalifiseringsheatet før finalen satte hun ny verdensrekord på 11,95 sekunder, mens finalen vant hun på tiden 12,01.
Christopher Paus (1943)

Biografi

Han tilhører «Skiensgrenen» av slekten Paus og er sønn av stålgrosserer Per Paus og Hedevig Wedel-Jarlsberg, og er barnebarn av hoffsjef Peder Anker Wedel-Jarlsberg. Han er utdannet sjøoffiser ved Sjøkrigsskolen og har mastergrad i finans fra University of Wisconsin–Madison.
I 1972 ble han gift med Cecilie Wilhelmsen, datter av skipsreder Tom Wilhelmsen. Ektefellen og hennes søsken overtok som hovedeiere av rederiet Wilh. Wilhelmsen etter faren i 1978. Christopher og Cecilie Paus flyttet fra Norge i 1972, først til Athen og i 1979 til London, der de har bodd siden. Han hadde lederstillinger innen skipsfart i Citibank, bl.a. som sjef for nordeuropeisk skipsfart ved Citibanks kontor i Pireus og siden som visepresident ved Citibank London, før han etablerte seg som selvstendig investor i skipsfarts- og petroleumsvirksomhet gjennom firmaet Pausco med kontor i Oslo og London.
I 1986 overtok han vel 40% av aksjene i det tradisjonsrike rederiet Herness Shipping. Han har bl.a. vært storaksjonær og styremedlem i Scorpion Offshore, og eier investeringsselskapet Pausco sammen med sin familie. Han har vært største eier av oljeriggselskapet Seajacks. Han har vært medlem av representantskapet i Wilh. Wilhelmsen.
Christopher Paus er bror av petroleumsinvestoren Peder Paus og Cornelia Paus; søskenene overtok den nå fredede eiendommen Esviken i Asker fra sine foreldre, men solgte den til Asker kommune i 1999. Han er far til designeren og forretningskvinnen Pontine Paus og forretningskvinnen Olympia Paus.
Nasjonal transportplan

Nasjonal transportplan (NTP) er en plan som gjelder i ti år for transport og samferdselsprosjekter i Norge. Fra 2018 er planperioden utvidet til tolv år. Planen revideres hvert fjerde år og oversendes som en melding til Stortinget i forkant av stortingsvalg. Gjeldende plan omhandler perioden 2018–2029.

Prosess

Forslag til Nasjonal transportplan utarbeides i samarbeid mellom blant andre Statens vegvesen, Jernbaneverket, Kystverket og Avinor. Deretter behandles planforslaget av regjeringen som legger sitt forslag frem for Stortinget i form av en Stortingsmelding. Transportplanen behandles siden i Transport- og kommunikasjonskomiteen, før den vedtas av Stortinget.

Kritikk

Ordningen med Nasjonal transportplan har møtt kritikk. Kritikken har blant annet gått på at planen ikke er et forpliktende vedtak, men forslag som må følges opp gjennom årlige budsjettbevilgninger. Det er også reist kritikk mot at en relativt stor del av finansieringen hentes fra bompengeinnkrevinger i stedet for å bevilges over statsbudsjettet. I forslaget til Nasjonal transportplan 2014–2023 er deler av kritikken forsøkt imøtekommet ved at enkeltprosjekter favoriseres som «prioritert prosjekt». De favoriserte prosjektene varsles bevilgninger fram til ferdigstlling, for å gi prosjektene økt forutsigbarhet. I forslaget til Nasjonal transportplan 2014—2023 er Follobanen et slikt prioritert prosjekt.
LNK-avisa

LNK-avisa utkom fra 2002 til 2013, som organ for Landssamanslutninga av nynorskkommunar.
Avisa kom seks ganger i året, med et opplag på rundt 6000. Økte portoutgifter og sviktende annonseinntekter gjorde at LNK i 2013 besluttet å avvikle papiravisen. Samtidig varslet man økt satsing på nettstedet LNK.no og overgang til utsendelse av ukentlige nyhetsbrev.
Goes

Historie

De første menneskene slo seg i det 10. århundre ned ved en innsjø som stod i forbindelse med sjøen og dermed var under innflytelse av tidevannet (kreek). Allerede fra det 12. århundre ble det arrangert marked her.
I 1405 fikk Goes rett til jurisdiksjon, det vil si rett til å opprette en egen domstol og dermed større uavhengighet fra den lokale adel. 12 år senere, i 1417, ga Jacoba av Bayern av huset Wittelsbach Goes rett til å bygge festningsverker. På denne tiden var Goes og dens havn et viktig knutepunkt for saltvinning og skipsfart. I 1554 jevnet en bybrann byen med jorden, men den ble fort gjenoppbygget på samme sted.
Under åttiårskrigen (1568–1648) inntok Hollenderne Goes, og utbredte festningsverkene. Fra det 17. til det 19. århundre ble markeder holdt der bøndene solgte sine produkter. Etter dette ble markedene mindre viktige. 
Goes har siden 1868 en jernbanestasjon. Kommunen blomstret opp igjen dat industriområdet ble åpnet i 1980.

Hvor kommer navnet Goes fra?

Kommunen angir selv (på deres website) at det er ulike forklaringer på navnet Goes. Den de mener er mest sannsynlig er fra en tekst fra 976 som nevner Curtagosum. Navnet på innsjøen der Goes' første innbyggere slo seg ned, var Gosa som ble angitt med ordet curt, lese som Korte Gos.

Våpen

Goes' våpen er horisontalt delt i to hoveddeler. Øverst er våpenet til Holland-Hainaut fra huset Bayern, Goes' herskere i blomstringstiden. Nederst er en hvit villgås på sort bakgrunn plassert. Denne finnes også på Zuid-Bevelands våpen. Det er ukjent hvorfor gåsen brukes på disse våpnene og hvor lenge den har vært brukt. En gjetning er at den hentyder til de store flokkene med villgjess som overvintrer her.
Holland-Hainaut fra huset Bayerns våpen er delt i fire like deler, som parvis er like. I øvre venstre og nedre høyre del sees de blå og hvite diamantrutene fra Bayerns våpen. I øvre høyre og nedre venstre huset Hainauts røde og sorte løver på gullbunn. 
Våpenet er kronet med en gyllen trebladet krone med to perler.
Rönneberga backar

Rönneberga backar er en samling gravhauger som ligger 5 km øst for Landskrona i Skåne.
Gravfeltet ligger oppe på en høyde med god utsikt, 100 moh. På begge sider av veien og rundt gården Rönneberg ligger et gravfelt med tolv synlige gravhauger. 
Nærmest gården ligger seks hauger, og Bålhög er den største (diameter: 35m, høyde: 5m). Tidligere har det eksistert mange flere gravhauger, men de er enten forsvunnet eller slettet. Øst for gården, på begge sider av veien, ligger henholdsvis åtte og seks gravhauger. Den største er 25 meter i diameter og nesten 4 meter høy.
Lengst i nordvest finnes den 4 meter høye "Höljer Danskes hög", med 35 meter i diameter. Sagnet sier at kong Höljer (Holger) Danske sitter i full rustning inne i haugen. En annen variant mener at Holger sitter i ett underjordisk hvelv under Kronborg slott i Helsingör. Når Danmark er i fare skal Holger Danske komme frem og redde landet.
Gravhaugene er ikke arkeologisk undersøkt. Undersøkelser av andre gravhauger har vist at man i eldre bronsealder ble begravet i en tre- eller steinkiste. Graven ble utstyrt med gaver som våpen, redskap, smykker og kanskje leirkar med mat og drikke. Kisten ble dekket med en steinrøys og over dette ble graven dekket av gress og torv.
Slike gravhauger ble anlagt i eldre bronsealder, men noen har sitt opphav i slutten av yngre steinalder. De ble siden brukt til å foreta nye begravelser i yngre bronsealder og noen ganger inn i jernalderen. Da ble de døde brent og benene ble lagt sammen med gravgaver i en urne som ble satt ned i kanten av haugen.
Scandic cup 2017/18

Scandic cup 2017/18, som er Sveriges langrennscup for juniorer, gikk over åtte renn, fra 16. desember 2017 i Boden til 10. mars 2018 i Örnsköldsvik. Seks av åtte renn telte for hver utøver.
Nordmøre Idrettskrets

Nordmøre Idrettskrets er et tidligere organisasjonsledd i Norges Idrettsforbund.
Nordmøre Idrettskrets ble stiftet i 1945. Sunnmøre Idrettskrets, Romsdal Idrettskrets og Nordmøre Idrettskrets ble slått sammen til Møre og Romsdal Idrettskrets 1. juli 1970.
Fakkelmannen

Fakkelmannen i Øyer kommune er en figur utformet av et hogstfelt, med form som en stilisert mann som løper med en fakkel. Formasjonen ligger på vestsiden av dalen, og er lett synlig fra Hafjell Alpinsenter på østsiden av dalen. Den ble laget i forbindelse med OL på Lillehammer i 1994, og planen var å plante ny skog samme året. Allikevel er figuren godt synlig per 2011. Figuren har blitt vedlikeholt jevnlig for at kontrasten med den omkringliggende vegetasjonen ikke skal bli for lav slik at figuren forsvinner helt. Økonomiske interesser i den omkringliggende skogen har gjort at figuren har blitt debattert ved ulike anledninger siden 1994. 
Fakkelmannen begynte som et ideprosjekt i designseksjonen i LOOC. Skissen som LOOC hadde tegnet ble positivt tatt imot hos rådmann Svein Rønning og skogbrukssjef Carl Olav Holen. Hogstflaten som utgjør Fakkelmannen ble konstruert av Jan Reyer Elders ved GIH-Skog. Ved hjelp av en digital terrengmodell ble yttergrensene for hogstflaten konstruert. Skogen ble drevet ut med taubane, utført av skogentreprenør Vidar Rørvik.  
Som den ideelle posisjonen for å se på Fakkelmannen ble starthuset for slalåm midt på Hafjell-anlegget valgt. Hogstflaten er synlig fra store områder men dimensjonene endrer seg gradvis avhengig av ståsted. 
Utformingen var ikke så korrekte som LOOC ønsket. I konstruksjonen ble det tatt hensyn til stabiliteten i den gjenstående skogen. Dette førte til at området i armhulen og i skrittet ble utvidet.

I media

innslag fra NRK-Oppland i 
Fakkelmannen ble presentert i sesong 3 av TV-programmet Norsk attraksjon.
På grunn av tilvekst av ny skog er Fakkelmannen gradvis blitt noe utvisket, men den blir ryddet før ungdomsOL 2016 og vil da gjenoppstå som under OL i 1994.
Mer muffens

Mer muffens er et musikkalbum med Snikksnakk, utgitt i 1990. Dette er bandets første og siste plate.
Édouard Balladur

Biografi

Balladur er av armensk herkomst.
Balladur var finansminister i Jaques Chiracs regjering 1986–1988. Han var Frankrikes statsminister mellom den 29. mars 1993 og den 10. mai 1995. I presidentvalget 1995 konkurrerte han med Chirac om å være høyresidens kandidat, men kom på tredjeplass i den første valgomgangen bak sosialisten Lionel Jospin og Jacques Chirac. 
Balladur støttet opprettelsen av høyrepartiet UMP 2002.
Schengen-området

Schengen-området, også kalt Schengen-territoriet eller Schengen-landene, består av de 22 medlemsstatene i Den europeiske union samt Island, Liechtenstein, Norge og Sveits, som gjennom Schengen-samarbeidet har avskaffet grensekontroll ved de indre grensene og samtidig forsterket grensekontrollen ved de ytre grensene. Innenfor Schengen-området kan de indre grensene passeres overalt uten at inn- eller utreisekontroll utføres, uansett personens nasjonalitet. Dog kan tollkontroller og tilfeldige grensekontroller forekomme.
De medlemsstatene som har avskaffet sine grensekontroller ved de indre grensene er Belgia, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Hellas, Italia, Latvia, Litauen, Luxembourg, Malta, Nederland, Polen, Portugal, Slovakia, Slovenia, Spania, Sverige, Tsjekkia, Tyskland, Ungarn og Østerrike. Også Island, Liechtenstein, Norge og Sveits inngår i Schengen-området gjennom særskilte assosieringsavtaler. Derutover har de europeiske mikrostatene Monaco, San Marino og Vatikanstaten samt Færøyene og Grønland åpne grenser mot Schengen-området.
Innenfor Den europeiske union er det seks medlemsstater som stadig har fullstendige grensekontroller. Disse er Bulgaria, Kypros, Irland, Kroatia, Romania og Storbritannia. Bortsett fra Irland og Storbritannia har disse medlemsstatene forpliktet seg til å avskaffe sine grensekontroller ved de indre grensene når de oppfyller visse tekniske kriterier.
Crail Golfing Society

Crail Golfing Society er en golfklubb i Fife i Skottland, grunnlagt av 11 herrer på et vertshus 23. februar 1786. Den regnes således som verdens syvende eldste golfklubb.
Klubbens medlemmer spilte opprinnelig på linksbanen ved Sauchope, ved kysten rett nord for Crail. Denne ni-hullsbanen bestod av fem hull ut på landsiden og fire hull inn på sjøsiden.
Crail så nedgang i medlemstallet i likhet med mange andre klubber tidlig på 1800-tallet. I 1813 var det kun åtte medlemmer igjen, og klubben ble i realiteten nedlagt. Den ble imidlertid vekket til live igjen ved slutten av århundret, og blomstret opp da golfsporten fikk en oppsving som følge av den nye velstanden og jernbanens reisemuligheter.
I 1895 forlot klubbens medlemmer Sauchope for å spille på Balcomie Course, som ble anlagt med ni hull av golflegenden Old Tom Morris i 1892 og utvidet til standard 18 hull i 1896. Balcomie var den første banen hvor det er dokumentert at man bruke jernringer for å forsterke hullene. En historie om at den skal ha vært den første banen med runde hull finnes det ikke dokumentasjon for. I 1998 åpnet klubbens andre bane, Craighead Course.
Thalattosuchia

Thalattosuchia er en utdødd gruppe av krokodillelignende krypdyr. Gruppen omfatter dyr som i høy grad var utstyrt for et liv i havet.
Gruppen deles i to familier. Til Metriorhynchidae regnes blant annet Dakosaurus og Geosaurus. Til Teleosauridae regnes blant annet Pelagosaurus.
Bjørneskinnslue

Bjørneskinnslue er en høy, mer eller mindre tønneformet militærlue som tradisjonelt har blitt framstilt av pelsverk fra bjørn. Bjørneskinnsluer ble brukt av grenaderavdelinger på 1800-tallet, men har siden 1900-tallet bare vært del av paradeuniformer, særlig for grenaderer og gardister. I Danmark er bjørneskinnsluer karakteristisk hodeplagg for både Den Kongelige Livgarde og Tivoligarden i København. Også i Sverige bruker enkelte gardister i Kungliga Livgardet slike høye uniformsluer.

Historikk

Bjørneskinnsluer har bakgrunn i topplueformede grenadérluer med pelskant på 1700-tallet, en militærlue der hattepullen stadig ble mindre og pelsverket større. Pelsluene utviklet seg til ulike varianter, men kunne være utstyrt med synlig tøypull, justerbar hakereim, lueskygge, panneskilt i metall, flettede snorer og pompong (fjærdusk) med agraff (dekorspenne). Den historiske husarlua kalpak (kalt Kalpak på tysk, kalpag på ungarsk, colback på fransk og busby på engelsk) er en sylinderformet pelslue som likner på grenaderenes tradisjonelle bjørneskinnsluer. Kalpak ble båret til husaruniform og hadde ofte en pull som hang som en flagrende tøypose nedover kanten på pelslua.
University of Warwick

Rangeringer

University of Warwick ble rangert som nummer 7 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 6 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.
THE World University Rankings 2014-2015 plasserte universitetet som det 103. av de 500 beste universitetene i verden. I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet som nummer 61 og i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014 på plass 151-200 av verdens universiteter.
Xitiao (elv)

Xitiao – også kalt Xitia – er ei elv helt nordvest i Zhejiang-provinsen i det østlige Kina, i prefekturet Huzhou. Den starter nord i fjellkjeden Tianmu Shan i om lag 1 000 meters høyde i fylket Anji, 100-200 km vest for Shanghai. Derfra flyter den nordøstover inn i den store innsjøen Tai Hu som starter på grensa til Jiangsu-provinsen. Her nede i lavlandet går Xitiao inn i Yangtze-deltaet omtrent ved storbyen Huzhou, som elva passerer like nord for.
Sideelva Daxi er kort men har betydelig vannkraftpotensiale. Den er utbygd med bl.a Tianhuangping vannkraftverk på 1 836 MW, som ble ferdigstilt i 2001, og med Shitang vannkraftverk på 189 MW.
Potetmel

Potetmel lages av poteter som er knust til en masse. Massen blir skylt i vann. Vannet som benyttes i skylleprosessen blir så stående til potetstoffet faller til bunnen. Vannet helles bort og deretter blir potetstoffet tørket og blir da potetmel. Potetmel inneholder hovedsakelig stivelse, men også noe protein.
Potetmel brukes i matlaging til jevning av sauser og til andre matretter som har behov for et bindemiddel. Jødene bruker potetmel i den jødiske påsken som erstatning for stivelse i kornprodukter da de ikke har lov å spise det i høytiden.
Potetmel har en rekke gode egenskaper og flere konkrete nytteverdier i matlaging. Potetmel egner seg godt i sukkerbrød, da den absorberer og holder på fuktigheten i større grad enn hvetemel, og lager derfor en kake med en lettere tekstur.
Stivelsen i potetmelet gjør at sauser, kompotter og gryter tykner. Potetmelet gjør også pannekaker og vafler sprøere på grunn av potetstivelsen. 
Potetmel binder fuktighet. Potetmel består av mange små stivelseskorn, som har evnen til å svelle i vann. For at svellingen skal starte må stivelseskornene ødelegges, og varme eller mekanisk energi i kombinasjon med vann er den vanligste metoden.
Potetmel egner seg til både kaker, desserter, supper og paier. 
Potetmel er et helt glutenfritt produkt og er dermed trygt å servere glutenallergikere, også kalt cøliakere. Mange opplever at bakevarer uten gluten kan være vanskelige å få faste og fine, men stivelsen i potetmelet gjør jobben som bindemiddel.
Potetmel kan brukes til mer enn matlaging og dukker ofte opp i sammenheng med kjerringråd. Eksempler på dette er at potetmel blant annet skal hjelpe på støle muskler, og at potetmel kan ta knekken på både kviser og rødvinsflekker.
Fylkesvei 7044

Fylkesvei 7044 (Fv7044) i Trøndelag går mellom Tyldum og Mevassvik i Høylandet kommune. Veien er 5,5 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 412 (Nord-Trøndelag).
Eophlebomyiidae

Fossiler

Arten er beskrevet fra Eocen (50-46 millioner år før nåtid) fra USA.
Møtefri vei

Møtefri vei innebærer en vei med trafikk i begge kjøreretningene, men at trafikken ikke møter hverandre. Veibanene er fysisk delt av en midtdeler som for eksempel rekkverk, betongelementer eller en gressvoll. Eksempler på møtefrie veier er blant andre motorveier og 2+1-veier. I 2018 passerte Norge 1000 kilometer med møtefri vei. 
Utbyggingen av møtefrie veier kom sent i gang i Norge, i begynnelsen av 1990-årene hadde Norge bare 73 kilometer med møtefri vei. Sverige hadde på slutten av 1990-året rundt 1500 kilometer med møtefri vei, og ved utgangen av 2009 var tallet kommet opp på 4200 kilometer.
I Norge skal nasjonale hovedveier og øvrige hovedveier være møtefrie når trafikken overstiger 6000 årsdøgntrafikk (ÅDT) og fartsgrense 90 km/t.
Forsvundet i storbyen

Bevaringsstatus

Filmen regnes som tapt.
Huset Oranien-Nassau

Huset Oranien-Nassau (nederlandsk: Huis van Oranje-Nassau) er et europeisk fyrstehus eller adelsslekt, igjen en gren av det vidt forgrenede huset Nassau, en opprinnelig tysk adels- og fyrsteslekt. Oranien-Nassau-grenen av huset Nassau har regjert i flere europeiske stater, herunder i Nederland. Huset Nassau har spilt en sentral rolle i Nederlands politiske liv siden Vilhelm I av Oranien organiserte det nederlandske opprøret mot spansk styre. Opprøret utviklet seg til uavhengighetskrigen (åttiårskrigen) mot Spania, som førte til en uavhengig nederlandsk stat.
Flere medlemmer av huset tjenestegjorde under og etter krigen som guvernør eller stattholder under den nederlandske republikk. I 1815, etter lang tid som republikk, ble Nederland et monarki under styre av huset Oranien-Nassau. Dynastiet ble etablert som et resultat av ekteskapet mellom Henrik III av Nassau-Breda fra Tyskland og Claudia av Châlon-Oranien fra franske Bourgogne i 1515. Deres sønn René arvet i 1530 det uavhengige fyrstedømmet Oranien fra sin mors bror Filibert av Châlon. Som den første Nassau som ble fyrste av Oranien kunne René ha benyttet Oranien-Nassau som sitt nye familienavn, men hans onkel hadde stipulert i sitt testamente at René skulle fortsatt bruke navnet Châlon-Oranien. Etter at René døde i 1544 var det hans fetter Vilhelm av Nassau-Dillenburg som arvet alle hans besitelser. Denne Vilhelm I av Oranien, som han er kjent som, ble grunnleggeren av huset Oranien-Nassau.
Orange (Oranien, Oranje) er en by og tidligere fyrstedømme i Syd-Frankrike. Nassau er en by i Rheinland-Pfalz og et tidligere hertugdømme i dagens Hessen, Nordrhein-Westfalen og Rheinland-Pfalz, alle tyske delstater. Tittelen fyrste eller prins av Oranien ble en stund brukt både av huset Nassau og huset Hohenzollern i Preussen som sekundære titler. Nassau-slekten tapte imidlertid det tidligere Fyrstedømmet Oranien i 1713.
Huset Oranien-Nassau har vært regjerende fyrstehus i en rekke stater, herunder i Kongeriket Nederland frem til 1948, i Hertugdømmet Limburg og i Luxembourg i perioden 1772–1890. I Nederland ble Wilhelmina av Nederland den siste monarken som tilhørte huset Oranien-Nassau i mannslinjen, og hun ble avløst av sin datter som tilhørte huset Mecklenburg-Schwerin i mannslinjen.
Pavia

San Michele Maggiore

San Michele Maggiore er en av de viktigste eksemplene på den romanske stilen i Lombardia. Den opprinnelige kirken var fra den longobardiske perioden, men brant ned i 1004. Den nåværende bygningen ble startet henimot slutten av det 11. århundre, og ble ferdig i 1155. Den nedre delen av fasaden har skulpturer av sandsten. Disse er skrøpelige og idag betydelig erodert.

Certosa di Pavia

Certosa of Pavia er en praktfull samling av bygninger og haver som tilhører karteuserordenen. Det befinner seg ca. 8 km nord for Pavia. Konstruksjonen startet i 1396 og fortsatte med kontinuerlige tillegg og nye dekorasjoner frem til det 18. århundre. Vi finner her bl.a. en altertavle av Perugino fra 1496 og freskner av Bergognone. Klosteret er fremdeles i bruk av munkene, men er åpent for besøkende.

Domkirken

Den oktagonale domkirken ble startet i 1488, men ble ikke ferdigstilt før i 1898. Kuppelen er den tredje største i Italia, overtruffet kun av Peterskirken i Roma og katedralen i Firenze.

San Pietro in Ciel d'Oro

Forskning tyder på at det var en kirke her fra det 6. århundre, men den moderne kirken stammer fra 1132. Fasaden, kuppelen og gulvet minner om San Michele Maggiore. Kirken inneholder relikvier etter Augustin av Hippo.

Den gamle broen over Ticino

Den historiske sentrum av Pavia ligger på venstre bredd av Ticino. På motsatt side ligger Borgo Ticino, en bosetning som lå utenfor de gamle bymurene. Det historiske sentrum og Borgo Ticino er sammenbundet av Ponte Coperto eller Ponte Vecchio (den gamle broen). Broen ble bygget i tiden 1351–1354 , men ble ødelagt under annen verdenskrig. En kopi er bygget i nærheten av der den opprinnelige broen lå.

Castello Visconteo

Byggingen av slottet i Pavia ble startet av Galeazzo II Visconti i 1360. Slottets park strakte seg opprinnelig ca. 10 km helt frem til Certosa di Pavia. Det er fortsatt en park her, men den er ikke knyttet til slottet. Idag er det et museum i slottet.

Universitetet i Pavia

Universitetet ble grunnlagt i 1361 av Galeazzo II Visconti på et sted hvor det også tidligere lå en skole. Det sentrale bygget ble reist under Ludovico Sforza i 1490. Christofer Columbus var student her. På slutten av 1700-tallet var Alessandro Volta professor ved universitetet og gjennomførte sine elektriske eksperimenter der.