John Rabe

Liv, og særlig hans innsats i Nanjing

Rabe var i mange år forretningsmann i Afrika før han i 1908 dro til Kina. Mellom  1910 og 1938, arbeidet han for Siemens AG China Corporation i Shenyang, Beijing, Tianjin, Shanghai og til sist Nanjing.
Den 22. november 1937, som den keiserlige japanske hær rykket frem mot Nanjing, organiserte Rabe sammen med andre utlendinger en internasjonal komite som etablerte Nanjings sikkerhetssone for å beskytte kinesiske flyktninger mot å bli massakrert.
Inspirasjon til opprettelsen av sonen hadde de fra Shanghai, der den franske jesuitten Robert Jacquinot de Besange noen måneder tidligere hadde klart å få opprettet en slik sone som ble gjennomgående respektert av japanerne.
Sonen, som var på 2 x 2 km, var organisert slik at den omfattet alle ambassadene (Nanjing var den gang Kinas hovedstad) og Nanjinguniversitetet. Foruten opprettelsen av denne sonen, som Rabe fikk utvidet til å inkludere flere hundre kinesere i tillegg til de mange tusen – kanskje 200 000 til 250 000 – som var relativt sikre takket være den, forsøkte Rabe å gjøre enda mer inntrykk på japanske offiserer ved å vise til sitt medlemskap i det tyske nazipartiet, uten at det hjalp annet enn ved enkelttilfeller.
Rabe var lederen for sikkerhetssonen, og blant hans medarbeidere var det særlig amerikanske misjonærer og noen andre tyskere.
Den 28. februar 1938 forlot Rabe Nanjing og dro først til Shanghai og deretter til Tyskland. Der viste han film og fotografier av japanske krigsforbrytelser, og han skrev brev til    Hitler og bad ham bruke sin innflytelse for å stanse de japanske grusomhetene. I stedet ble Rabe forhørt av Gestapo, og hans brev til Hitler ble ikke ekspedert til ham. Etter påtrykk fra Siemens AG ble han løslatt. Han fikk lov til å beholde beviser om massakrene, med unntak av filmen, men fikk ikke lov til å holde flere foredrag om emnet eller skrive om det.
Rabe fortsatte å arbeide for Siemens, som en kort periode bragte ham i sikkerhet ved å postere ham til Afghanistan. Men for det meste arbeidet han inntil 1945 ved selskapets hovedkontor i Berlin.
Etter krigen ble Rabe arrestert på grunn av sitt medlemskap i det nasjonalsosialistiske parti, først av sovjeterne og deretter av britene. Men undersøkelser renvasket ham for alle anklager. Han ble erklært som «denazifisert» av de allierte i juni 1946, men levde deretter i fattigdom. Han mottok støtte fra Nanjings byregjering ved månedlige forsendelser av mat og penger, i takknemlighet for hans innsats under Nanjingmassakeren. Mye av støtten var samlet inn blant kinesere han hadde vært med på å beskytte i 1937/38.
Han døde av slag den 5. januar 1950.

Ettermæle

Rabes dagbok, som gjelder som en fremragende kilde for hendelsene i Nanjing, ble publisert i Tyskland i 1996.
Hans gravsten ble i 1997 flyttet fra Berlin til Nanjing, der den fikk en ærefull plass på minnestedet for Nanjingmassakren.  I november 2006 ble Rabes tidligere bolig åpnet som museum i Nanjing, med navn John Rabe og den internasjonale sikkerhetssones minnehall. Der står også en byste av Rabe, avduket i august 2005. I Rabes hus og i hagen rundt ble flere hundre av de kinesere som var i faresonen berget.
En rekke filmer er under planlegging og innspilling (2007) om Rabes innsats.

Film

I 2009 ble det laget en film med tittelen John Rabe. Filmen ble skrevet av Florian Gallenberger.