FC Bayern München

Tidlige år (1900-1939)

Klubben ble dannet 27. februar 1900, da en rekke fotballentusiaster brøt ut av «Männer-Turn-Verein München von 1879», for å komme unna turnernes innvirkning, som ikke likte det nye spillet – en holdning som var typisk på denne tiden. Bayern hadde stor støtte fra de lokale, nesten fra dag én, men mislyktes i å nå lengre enn det.
Av finansielle grunner, og for å utnytte andre klubbers bedre fasiliteter, fusjonerte de to ganger med andre foreninger. I 1906, forhandlet de seg til en union med «Münchner Sport Club». Som en del av avtalen frasa fotballspillerne seg svart som en av sine draktfarger, og sluttet seg til rødfargen til sine nye kolleger, som de fremdeles bruker. Bayern vant sin første tittel som vinner av Bavarialigaen i 1909, som en del av «MSC». I 1919, ikke lenge etter første verdenskrig, brøt Bayern ut av «MSC», som hadde større fokus på landhockey og tennis, idretter de fortsatt er aktive i. Dermed sluttet Bayern seg til «Turn- und Sportverein 1890 Jahn München» før de brøt seg løs i 1923. Klubben har siden vært uavhengig.
I tidlige år var bayersk fotball dominert av lag fra Franken nord i Bayern, især 1. FC Nürnberg og deres bynaboer SpVgg Fürth. I 1914 ble Fürth det første laget fra delstaten som ble tyske mester, og innen 1930 hadde disse to lagene tatt åtte titler mellom seg. Bayerns styreleder Kurt Landauer fra 1913 til 1950-tallet uitviklet en strategifor å bygge opp laget. Han ansatte William Townley som lagets første profesjonelle trener. Engelskmannen var den beste fotballtreneren i Tyskland, og hadde vunnet Bundesliga med Karlsruher FV i 1910.
I 1926, ble Bayern sydtysk mester, men ble slått av de lokale rivalene 1860 München som i 1931 ble det første laget fra delstatshovedstaden til å nå finalen i den nasjonale cupen. Innen ett år overgikk Bayern dette med å vinne det tyske mesterskapet. Laget ble trent av ungareren Richard Dombi.
Under Adolf Hitlers regime ble den jødiske styrelederen Kurt Landauer raskt avsatt, og det hjalp ikke laget at spillerne besøkte han i eksil i Sveits. En annen jøde i ledelsen, Dombi tok tøylene i det nederlandske laget SC Feijenoord, og la grunnlaget for klubbens fremtid.
Den siste registrerte fotballkampen i Det tredje riket var et lokalderby mellom Bayern München og 1860 München (3-2) den 23. april 1945, kun tre uker før Tyskland kapitulerte.

Overgangsår (1945 - 1962)

Etter andre verdenskrig spilte Bayern i den sydtyske ligaen, som var en av de fem regionale divisjonene i Vest-Tyskland. Fra etableringen av den sydtyske ligaen i 1947, til starten på dagens tyske toppdivisjon, Bundesligaen i 1963, var nivået i klubben kun middelmådig. Deres største prestasjon i denne tiden var tredje og fjerdeplasser i ligaen. De rykket til og med ned til 2. divisjon i 1956-sesongen, den første og eneste gangen dette har skjedd.
Bayern ble mest tilfredsstilt av suksess utenfor vanlig ligaspill. I 1953 vant de DFB-cupen, deres andre nasjonale trofé, med et mål i det 78. minutt, av Rudi Jobst mot Fortuna Düsseldorf. 16. oktober 1962 debuterte klubben med  kontinentalt spill. I første runde av Messebycupen, slo Bayern det sveitsiske FC Basel (3-0), men røk ut av kvartfinalen mot NK Dinamo Zagreb (1-4) og (0-0).

Tidlig suksess i Bundesliga (1963 - 1971)

I starten av 1963-64 sesongen ble de fem regionale divisjonene samlet til en nasjonal liga: Bundesligaen.
I starten av den nye ligaen skuffet Bayern. TSV 1860 hadde nettopp vunnet den sydtyske ligaen, en av få ganger TSV hadde vært foran Bayern i denne perioden, og ble en del av den nye eliten av tysk fotball. Bayerns nyvalgte statsminister, Wilhelm Neudecker, det moderne FC Bayerns far, ansatte Zlatko «Czik» Čajkovski, en tidligere landslagsspiller for Jugoslavia, som hadde ledet 1. FC Köln til ligaseier i 1962. Dette «kuppet» ga resultater, ettersom han formet et fremadstormende, talentfullt, ungt lag, som senere skulle bli kjent som «aksen»: keeper Sepp Maier, Franz Beckenbauer og Gerd Müller. Etter å ha unngått å rykke opp i 1964, da de kom på andreplass i den sydtyske ligaen, etter Hessen Kassel, vant Bayern den sydtyske ligaen, i 1965, og rykket opp sammen med sine kommende rivaler: Borussia Mönchengladbach.
Laget, som hadde en snittalder på 22 år, nådde umiddelbart tredjeplass i Bundesligaen, i et år hvor et glitrende 1860 vant deres første og eneste nasjonale tittel. Enda viktigere var endog seieren i cupfinalen, samme sesong, mot MSV Duisburg (4-2), som kvalifiserte dem til Cupvinnercupen.
Klubbens stjerne var den 20 år gamle Franz Beckenbauer, som avsluttet sesongen med landslagsspill i VM '66, hvor han skaffet seg en internasjonal fanskare. Hans innsats for Vest-Tyskland, som ble slått av vertsnasjonen i finalen, skaffet han en tredjeplass i kampen om Årets spiller i Europa.
I den påfølgende sesongen ble Bayern det tredje tyske laget som hadde vunnet cupfinalen to år på rad, når de slo Hamburg i finalen, med ny rekord i antall scoringer i en cupfinale, med 4-0. Likevel var det største høydepunktet denne sesongen deltakelse i den europeiske cupvinnercupen i Nürnberg, som det unge laget vant i en dramatisk finale mot Rangers, som endte 1-0. Målet, som ble scoret i en av ekstraomgangene, ble scoret av Franz «oksen» Roth, som ville komme til å vinne flere cupfinaler med Bayern.
En relativt dårlig 1967-68 sesong førte til at en annen jugoslav, Branko Zebec tar over managerjobben til Zlatko Čajkovski. Han dempet ned det offensive spillet, og disiplinen viste seg å lønnet seg, da Bayern ble det første laget til å vinne  «The Double» i Tyskland med DFB-pokalen og Bundesligaen i 1968-69 sesongen. Gjennom hele sesongen brukte Bayern kun 13 spillere.
Det samme året rykket Borussia Mönchengladbach opp til Bundesliga, og ble en stor konkurrent og rival for Bayern. Mönchengladbach kom til å vinne Bundesligaen de påfølgende årene, og etter en anbefaling av Beckenbauer, hentet Bayerns styreformann, Willhelm Neudecker inn Udo Lattek fra det tyske landslagets trenerteam. Og i sitt første år som manager vant han cupen, og med sultne og unge forsterkninger som Paul Breitner og Uli Hoeneß skapte han et lag som kom til å bli det første i Bundesligaens historie til å vinne serien tre år på rad.