google/wiki40b huggingface dataset:
Senja sorenskriveri (1591-1755)

Senja sorenskriveri var et sorenskriveri i Troms fylke mellom 1591 og 1755. Forordning 31. juli 1591 bestemte at det skulle ansettes en svoren skriver i hvert sogn. I Nord-Norge ble lenene/fogderiene sorenskrivernes embetsdistrikter. I Senja og Tromsø fogderi (nåværende Troms fylke) var det imidlertid fram til 1755 to sorenskriverier: Senja sorenskriveri og Tromsø sorenskriveri (1591-1755). Senja sorenskriveri omfattet området fra Malangen til nåværende grense mellom Troms og Nordland fylke. Ved reskript 28. februar 1755 ble Senja sorenskriveri og Tromsø sorenskriveri slått sammen til Senja og Tromsø sorenskriveri. Ved kongelig resolusjon 28. august 1854 ble Senja og Tromsø sorenskriveri igjen delt i to til Senja sorenskriveri og Tromsø sorenskriveri.

Arkiv

Arkiv etter Senja sorenskriveri er ved Statsarkivet i Tromsø. Alt arkivmateriale fra embetet før 1706 er gått tapt. Dette må ha skjedd før år 1782, da vi har bevart en designasjon over embetsarkivet. Ikke noe materiale, i hvert fall ikke protokoller, fra Senja sorenskriveri har gått tapt fra 1782 til i dag. Arkivet er på 0,4 hyllemeter.
Ensjø

Historie

Etter istida gikk strandlinja for Oslofjorden på Ensjø. På 1800-tallet klarte man å gjøre seg nytte av avleiringene fra vann- og jordmassene og startet produksjon av tegl her. Det lå to teglverk innenfor det området som i dag er kjent som Ensjø. I tillegg flytta Nitedals Tændstikfabrik produksjonen hit i 1875 (nedlagt 1967). Tiedemann Tobakkfabrikk lå også på Ensjø. Fabrikken stengte dørene 30. juni 2008 etter 230 års virksomhet, og da opphørte den siste tobakksproduksjon i Norge. Området der fabrikken lå skal brukes til boliger.
Mange industriarbeidere bodde på Ensjø, Kampen og Vålerenga, og store arbeideropprør fant sted her på slutten av 1800-tallet. 
Ensjø har navnet etter gården Ensjø, som frem til 1830-tallet het Nedre Valle. Ensjø staves egentlig Endsjø. Stedet er antagelig oppkalt etter gården og slekten Endsjø i Ski kommune, siden stavemåten og uttalen ænnse opprinnelig er den samme.

I nyere tid

I nyere tid er Ensjø mer kjent for boligbygging og også sine mange bilforretninger. Totalt finnes cirka 1 400 husstander på Ensjø, i en blanding av villaer og leilighetskomplekser, mange av dem oppført på 1930-tallet. 1800-tallsgårdene Ensjø, Malerhaugen og Grønvoll har gitt underområder av samme navn. 
Reguleringsplaner for «Ensjøbyen» ble vedtatt i 2004. Prosjektet har mottoet Fra bilby til boligby. Man ønsker å ombygge gamle bilhaller og nedlagte fabrikkbygninger og forvandle til kontorlokaler og forretninger, 7 000 nye leiligheter, barnehager og ny grunnskole.
Sympatomimetisk amin

Sympatomimetiske stoffer eller sympatomimetika er substanser som kopierer effektene til hormonene adrenalin og noradrenalin.
Klassiske sympatomimetiske stoffer er amfetamin og tyrosin. De virker gjennom på en eller annen måte å reversere noradrenalintransportører og dermed stanse deres virkning. Noradrenalintransportører er det molekylære apparatet som uttrykker seg på enkelte cellers overflate ved å transportere hormonene/nevrotransmitterne noradrenalin og adrenalin fra det interstitielle rommet og inn i cellene. Akkurat hvordan sympatomimetiske stoffer virker er ukjent, men det finnes flere teorier.
Olshammar

Olshammar er et tettsted i Askersund kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 271 innbyggere.
Stedet er kjent for å være der Verner von Heidenstam hadde sin oppvekst. I kirken Birgittakyrkan kan man blant annet se inskripsjoner som han laget i kirkegulvet som barn.
Forsvarets Overkommando

Forsvarets overkommando (forkortet FO) var tidligere den samordnende kommandoen for militære styrker i Norge. Den ble lagt ned 1. august 2003, og erstattet med Forsvarsstaben.

Bakgrunn

Forsvarets Overkommando ble opprinnelig opprettet under felttoget i Norge i 1940 ved kongelig resolusjon 18. mai 1940 med general Otto Ruge som forsvarssjef, men ble nedlagt allerede ved kapitulasjonen i Nord-Norge 10. juni 1940.
Ved ny kongelig resolusjon 6. februar 1942 ble Forsvarets Overkommando gjenopprettet. Sjefen for den øverste fagmilitære kommandomyndighet ble samtidig utnevnt til midlertidig forsvarssjef. General Wilhelm von Tangen Hansteen ble dermed forsvarssjef fra 1942 til 1. juli 1944, da kronprins Olav overtok med Hansteen som nestkommanderende. Operative oppgaver skulle behandles i Overkommandoen, mens administrative saker i alminnelighet skulle gå direkte fra Forsvarsdepartementet til den berørte våpengren og omvendt. Med visse modifikasjoner gjaldt denne arbeidsdelingen fram til frigjøringen i 1945.
Forsvarets Overkommando fikk som hovedoppgave å arbeide med alle viktige aspekter i forbindelse med gjenerobringen av Norge. Den skulle være et bindeledd mellom den militære motstandsbevegelsen hjemme og de allierte, først og fremst britene. Andre viktige oppgaver var etterretningstjenesten rettet mot Norge og tilrettelegging av norsk militær informasjonstjeneste i forbindelse med operativ virksomhet på norskekysten.
Forsvarets Overkommando ble igjen avviklet 1. august 1946, men gjenoppstod i 1970 og bestod frem til 2003 da Forsvarstaben ble opprettet.
Elite Foto

Elite Foto er Norges største fotokjede med over 100 butikker over hele Norge. Navnet ble funnet på av Reidar Wintersborg, datidens eier av Wintersborg Foto, som var med på å starte Elite Foto-kjeden. Alle butikkene er drevet på franchisebasis. Kjeden hadde 20-årsjubileum i 2005. I dag er det omtrent 85 Elite Foto-butikker, spredt rundt omkring i Norge, eid av forskjellige private eiere.
Kjeden er under ledelsen av Axel Johnson International sammen med et styre, som inkluderer flere av de som eier egne Elite Foto-butikker.
Alkoholpromille

Alkoholpromille betegner mengden av alkohol et menneske har i blodet, oppgitt i promille (‰).
I tilfeller hvor det er mistanke om «promillekjøring», eller føring av motorvogn i alkoholpåvirket tilstand, er dette relevant. I Norge er den øvre lovlige grense for alkoholpromille ved føring av trafikalt kjøretøy (bil, motorsykkel, moped osv.) 0,2 ‰, og for fritidsbåt under 15 meter er den 0,8 ‰. For skip og båter over 15 meter er grensen 0,2 ‰.
Et gjennomsnittlig menneske føler seg påvirket av alkohol når alkoholpromillen overskrider 0,5. Når den kommer over 0,8, vil en føle seg beruset, og når den kommer over 1,5 mister en både kritisk tenkning og handlingsevne. Ved alkoholpromille rundt 3 kan hjernens pustesenter slutte å fungere, og død kan inntreffe.
Bembidion assimile

Utbredelse

Bembidion assimile finnes i nesten hele Europa, østover til Japan i Asia, samt i Marokko i Nord-Afrika. Den er også registrert fra Norge.

Utseende

Bembidion assimile er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har  lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se),  Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis

Bembidion assimile tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Manthai

Manthai på (Tamil: மாந்தை) er en kystby og gammel havn i Mannardistriktet i Nord-provinsen på Sri Lanka. Historisk kjent som Manthottam/Manthoddam (Manthota på singalesisk). Den er et viktig religiøs sted for hinduer på grunn av Ketheeswaram-templet, et av de fem Ishvarams på øya, tilegnet Lord Shiva.

Etymologi og navnet

Manthai som er navnet i dag kommer muligens fra det gamle tamilske Manthottam/Manthoddam som kan oversettes med Dyrehagen. Navnet forekommer i mange gamle tamilske dikt. På singalesisk brukes det både om denne byen såvel som om Mannar.
Sveriges kvinnelandslag i strandhåndball

Sveriges kvinnelandslag i strandhåndball representerer Sverige i internasjonale konkurranser i strandhåndball. Sporten er underlagt Svenska Handbollförbundet. Pr 2013 er Joel Tulldahl landslagstrener.

VM i beachhåndball

Sverige har ikke deltatt i noen VM pr i dag.

EM i beachhåndball

Sverige deltok i sitt første EM ved EM i beachhåndball 2002 i Spania. Her kom de på 6.-plass av de 16 lagene som deltok, etter at de tapte plasseringskampen om 5.-plassen mot Ukraina. 
De deltok ikke ved EM i beachhåndball 2004, men deltok igjen ved EM i beachhåndball 2006 i Tyskland, der de kom på 14. og sisteplass i turneringen, etter at de tapte alle sine kamper. 
De kom på 16.-plass ved EM i beachhåndball 2007 i Italia, der det deltok 18 lag. I 2009 deltok de ved EM i beachhåndball 2009, og kom på 10.-plass, med kun Tyrkia bak seg på resultatlisten. Sverige deltok ikke ved EM i beachhåndball 2011. 
I juli 2013 deltok de ved EM i beachhåndball 2013 i Randers i Danmark, der de kom sist av de 13 lagene som deltok. De tapte alle sine kamper i denne turneringen.
Prenda clarissa

Utseende

En middelsstor, gråbrun sommerfugl med avrundede vinger. Oversiden er ensfarget gråbrun. Undersiden er gråbrun, med to tynne, uregelmessige, brune tverrstriper og en rekke av små øyeflekker langs ytterkantene av både for- og bakvingen.

Levevis

Denne arten lever på gressmarker over 800 meter over havet. Larvene utvikler seg sannsynligvis på gress.

Utbredelse

Arten er utbredt i Rio Grande do Sul-provinsen, Brasil.
Institutt for lærerutdanning og pedagogikk (UiT)

Institutt for lærerutdanning og pedagogikk (ILP) er en del av Fakultetet for humaniora, samfunnsvitenskap og lærerutdanning (UiT) ved Universitetet i Tromsø. Instituttet tilbyr årsstudier, mastergrader, bachelorgrader og etter- og videreutdanning. Den fireårige allmennlærerutdanningen ble fra og med høsten 2010 omstrukturert og delt i to 5-årige mastergradsprogrammer, 1.-7. trinn og 5.-10. trinn. I tilknytning til disse masterprogrammene ble det fra høsten 2011 opprettet et prosjekt med universitetsskoler. Instituttet er tilknyttet ProTed - Senter for fremragende lærerutdanning.
Instituttet er i hovedsak lokalisert i på campus Mellomveien i bygget som tidligere huset Tromsø lærerhøgskole, men holder også til i campus Breivika i Tromsø og i Alta.
Instituttleder er førsteamanuensis Odd Arne Thunberg.
Jean-Joseph Menuret

Liv og virke

Etter å ha fullført medisinstudiet ved universitetet i Montpellier, vendte Menuret tilbake til hjembyen Montélimar i 1758  og ledet byens sykehus i over 25 år.
Menuret var mer teoretiker enn praktiker, og skrev flere medisinske avhandlinger, hvorav Essai sur l'action de l'air dans les maladies contagieuses (1781) førte til at han fikk en pris av det kongelig-medisinske samfunn i Paris. Han leverte dessuten over 80 artikler om medisinske emner til Diderot og d'Alemberts Encyclopédie. Han ønsket å komme nærmere de andre encyclopedistene, og i 1785 slo han seg ned i Paris. Hans første stilling var som veterinær i stallene til kong Ludvig XVI av Frankrike, men med stigende anseelse fikk han etterhvert innpass ved kongens hoff og Paris' øvre samfunnsskikt, og pyntet seg snart med oldemorens adelige etternavn, de Chambaud.
To år etter utbruddet av den franske revolusjon gikk Menuret inn i staben til general Charles-François Dumouriez i et felttog under den første koalisjonskrigen. Da Dumouriez mislyktes i å innta Paris og styrte den revolusjonære regjeringen, gikk Menuret i eksil i Hamburg. Her skrev han en artikkel om de elendige levekårene til beboerne i byens Gängeviertel. Befolkningen, som mente artikkelen stilte Hamburg i et dårlig lys, reagerte med avsky – for øvrig ble de franske immigrantene beskyldt for å være medansvarlige til prisstigning og sedenes forfall.
Etter 18 brumaire-kuppet og Napoleons amnesti for emigranter, vendte Menuret tilbake til Paris i 1802. I årene som fulgte pleiet han kontakt med hovedstadens intellektuelle kretser og beskjeftiget seg mest med sosiale og karitative spørsmål. Da han var mer opptatt av filantropiske ideer enn å sørge for sin egen inntekt, døde han forarmet 15. desember 1815.
Metacatharsius

Utseende

Små til middelsstore (5-15 millimeter), oftest svarte skarabider. Kroppen er kraftig og hvelvet. Hannen har horn på hodet og knøler ved fremkanten av pronotum.

Levevis

Disse billene finnes helst i tilknytning til gjødsel på savanner og andre gressdominerte områder. Den graver dype sjakter under en møkkruke og graver ned store mengder møkk som de legger egg på. Hannen graver gangene, hunnen arbeider møkka til glatte kuler som hun legger egg på.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.
Tuán mac Cairill

Tuán mac Cairill er hovedpersonen i en fortelling fra Irland som skildrer trosskriftet. Tuan skal ha levd 100 år som menneske og 320 år i dyreham i ulike skikkelser, før han ved denne fortellingens begynnelse får menneskeham igjen, for et møte med misjonæren og helgenen Finnian av Moville. Slike fortellinger om møter mellom «gammellærde» som kjenner den førkristne irske mytologien, og «nylærde» representanter for kristendommen er vanlige i irsk middelalderlitteratur. For å sannsynliggjøre møtene kronologisk må man ofte gi de gammellærde en påfallende høy alder. Her er det løst gjennom Tuans hamskifter. I tillegg til Finnian møter Tuan også Columba og Patrick.
Tuan forteller at han i ulike skikkelser har bevitnet fem faser av bosetting i Irland: Partholón, Nemed, Firbolg, Tuatha De Dannan og til sist den nåværende bosetningen med mennesker.
Han forteller at han selv tilhørte Partholón og var vitne til at dette folket døde ut under en farsott. «For det er ikke vanlig at det har vært utslettelse uten en overlevende flyktning til å fortelle historien etterpå. Jeg er den mannen.» Tuan avslutter sin historie med at han har blitt døpt, og anerkjenner de tre 500-tallshelgnenes autoritet.
Teksten er kjent fra Lebor na hUidre-manuskriptet fra 1100-tallet.
Torynorrhina flammea

Utseende

En ganske stor (ca. 30-35 millimeter), avlang, blank gullbasse. Arten er svært variabel i fargen og kan være grønn, kobberfarget, purpurfarget eller blåfiolett. "Snuten" er avrundet firkantet uten horn eller tenner. Beina er mørke.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Sørøst-Asia og er kjent fra Assam, Thailand, Malaysia og det sørlige Kina.
Bavay

Historie

Under navnet Bagacum eller Bavacum var byen en hovedstad for den gallisk-belgisk stammen nerviene. Etter den romerske erobringen en gang mellom år 16 og 13 f.Kr. ble området reorganisert. Julius Cæsar delte Gallia inn i tre provinser. Området mellom Seinen og Rhinen ble Gallia Belgia og Reims hovedstaden. Byene, civitates, ble administrative distrikter ledet av en høvding. 
Bavay ble et viktig sentrum og et vegkryss ved romernes vegkonstruksjoner. Bavey ble således passasjen mellom Tyskland og inngangen til Boulogne-sur-Mer og brohodet til Bretagne. Andre veger, syv i alt, knyttet Bavay til Gallia i sør og vest, til Belgia og til Köln i Tyskland, via andre byene som Amiens via Arras, Tongeren, Kassel, Trier mot øst og Reims i sør. Etter erobringen ble vegene også betydningsfulle for kommersiell bruk, og i Bavay ble møtestedet markert av milepæl, dessverre ødelagt på 1600-tallet og ble på 1800-tallet erstattet av en søyle. Fra det flaviske dynastiets tid på det første århundret e.Kr. vokste byen. Store monumenter ble bygd; bytorv og markedsplass, bad med akvedukt, og det største forum utenfor Italia midt i byen. Det var en enorm bygning, 200 meter lang og 120 meter vid. Det er også funnet en fundamentet til en basilika, det romerske «rådhus», et undergrunnsgalleri og portikoer, bygninger bestående av tak støttet opp av søyler. Samlet gjør dette byen til en av de beste romerske levninger i Frankrike.
I folkevandringstiden ble Bavay ødelagt av barbarer som strømmet inn over Frankrike fra øst, og byen klarte aldri å komme tilbake til gamle tiders storhet. 
Utgravningene av Forum Romanum har vist av keramikk av 800- og 900-tallet, men historien er uklar på denne tiden. Det er sannsynlig at Forum Romanum ble omdannet til en defensiv festning. Noen dokumenter henviser til «det gamle slottet». På 1200- og 1300-tallet var byen befestet, formgitt av middelalderens murer, og var setet for en domprost. Byen ble også herjet under krigene på 1400-, 1500- og 1600-tallet. 
Etter freden i Nijmegen i 1678 ble Bavay knyttet til Frankrike.
I løpet av invasjonen fra Tyskland i 1940 ble grensebyen Bavay sterkt bombet og ødelagt, men det ga også muligheten for senere arkeologer til å gjenoppdage byens rike romerske fortid. I dag er byen et lite velstandssamfunn med rundt 3740 mennesker. Rett utenfor byen ligger den industrielle sonen med fabrikker for henholdsvis Renault og Toyota.

Severdigheter

Byens museum har gjenstander fra den romerske fortiden, blant annet deler av den viktigste samlingen av romerske bronsestatuer i Frankrike. En årlig romersk festival i september gjenskaper livet i romerske Bavay.
Kameratene

Kameratene (svensk: Kamraterna eller Marodörer) er et skuespill av August Strindberg fra 1886-87.

Svenske oppsetninger (ufullstendig)

I 2004 ble stykket spilt på Dramatens Lilla scene i regi av Hilda Hellwig, scenografi Jan Lundberg, kostymer Ann-Margret Fyregård.
Kastrup (Amager)

Kastrup (ca. 1370 Karstorp) er kommunesenter i Tårnby kommune i Københavns amt. Byen ligger på øya Amager. Den største arbeidsplassen i Kastrup er Københavns lufthavn.
Mot syd når Kastrup lufthavnen, mens den mot nord grenser opp mot Sundbyene og mot vest til Tårnby.
Kastrup er kjent for Københavns lufthavn og Øresundsbroen. I Kastrup ligger også jernbanestasjonen Kastrup Lufthavn stasjon og metrostasjonene Kastrup og Lufthavnen.

Historie

På 1700-tallet ble det anlagt en havn i Kastrup til frakt av kalksten fra Saltholm til Jacob Fortlings fajansefabrikk Kastrup Værk. I tilknytning til havnen oppsto et industrikompleks som foruten stentøy også produserte tegl m.m. I 1847 tilkom også Kastrup Glasværk, anlagt av grev C. C. S. Danneskjold-Samsøe, og som produserte glass frem til 1979. I 1884 fikk Kastrup sin egen kirke i historistisk stil, tegnet av arkitekten Henrik Philip Schmidt.
I 1907 ble Amagerbanen bygget med stopp i Kastrup, og i 1925 ble Københavns Lufthavn grunnlagt.
Nord for industri- og fiskerihavnene ble det i årene 1978–85 anlagt en lystbåthavn som i dag inngår i Kastrup Strandpark. I 2000 ble Øresundsforbindelsen til Skåne åpnet. Kastrup er i dag bebygget med villa- og rekkehus hvorav noen har små haver.
Afrosmodicum

Utseende

Smodicini er middelsstore, avlange, rødbrune til svarte trebukker. Kroppsformen er nokså sylindrisk med korte bein.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Nigeria.
Grunnkretser i Rennebu kommune

Grunnkretser i Rennebu kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Rennebu kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Stepping

Stepping er en form for rytmedans dans, der hele kroppen brukes som instrument, ofte med komplekse rytmer og lyder, gjennom en blanding av klapp mot kroppsdeler, tramping mot gulvet og ord. Stepping er inspirert fra gumbootdans fra Sør-Afrika, en dans som ble utviklet i apartheidtiden, med rytmisk klapping og slag mot gummistøvler. Selv om stepping kan utføres av en person, er det vanligere at den utføres av grupper på tre eller flere, ofte i noe som ligner militære formasjoner. Dansen gjennomføres i motsetning til steppdans, uten jern under skoene.
Bjarkøyretten

Bjarkøyretten (gammelnorsk biarkeyiarréttr, fornsvensk bjærkøa rætter) var et lovverk som regulerte liv og virksomhet på handelsplasser (birk) og i byer i Norden i tidlig middelalder.
De eldste kjente bjarkøylovene i Norden er fra de to norske byene Nidaros (Trondheim) og Bergen, disse er fra 1100- og 1200-tallet. Bjarkøyretten for Lödöse i Västergötland finnes bevart fra år 1345. Det finnes også deler av andra bjarkøylovtekster fra 1300-tallet.
Bjarkøyretten ble i Norge avløst av Magnus Lagabøtes bylov og landslov på 1270-tallet.
Simen Tokle

Dødsfallet

Tokle ble drept søndag 27. juni 2010 i tjeneste i ISAF i Afghanistan. Han var en del av en motorisert patrulje (Military Observation Team, MOT) på et ISAF-oppdrag i byen Almar i Faryab-provinsen da kjøretøyet han satt i ble rammet av en veibombe, også kalt IED. I kjøretøyet satt ytterligere tre norske soldater, Andreas Eldjarn, Christian Lian og Trond André Bolle. Alle fire mistet livet i det som er det største tapet av norsk personell i en enkelthendelse i forbindelse med krigen i Afghanistan.
Neolygrus

Utbredelse

Slekten er kjent fra Kamerun og Tanzania.
Henrettelse ved ihjelkoking

Koking til døde er en gammel henrettelsesmetode. Den første dokumenterte bruk av metoden er fra Kina og kan dateres til 203 f.Kr. – det dreide seg om en spion. Også i Japan finner man tidlig belegg for metoden. Metoden nevnes også i skildringer om kristenforfølgelser i Romerriket, blant annet under keiser Decius' forfølgelse i 250/51. 
I 1531 ble ihjelkoking en lovlig henrettelsesmetode under Henrik VIII av Englands tid, beregnet for giftmordere. Straffen ble lovfestet etter at man følte behov for en passende straff for kokken Richard Roose, som ved matforgiftning skulle ha forvoldet to kvinners død. Han ble henrettet den 15. april 1532. Før ham rakk man å henrette på samme vis en tjener som skulle ha forgiftet sin landlady. En annen var tjenestepiken Margaret Davy som ble henrettet for samme slags forbrytelse den 28. mars 1542. Etter Henrik VIIIs død ble loven om henrettelse ved koking opphevet i 1547. 
Den dømte ble enten kastet i en allerede kokende gryte, eller bundet fast i en kald gryte, som gradvis ble opphetet til kokepunktet. Dette var en langsom og meget smertefull måte å dø på. Denne henrettelsesmåten var ikke spesielt mye brukt.
I 2001 saligkåret pave Johannes Paul II en bysantinsk-katolsk abbed i den ukrainske del av Sovjetunionen, Jakym Senkivskyj, som ble arrestert den 26. juni 1941 av de kommunistiske myndighetene og den 29. juni ifølge vitnemål fra andre fanger drept ved å bli kokt til døde i en stor gryte i fengselet i Drohobitsj.
I nyere tid er Idi Amin (Uganda) og regimet i Usbekistan under Islam Karimov blitt beskyldt for å ha kokt politiske motstandere til døde.
Austroperlidae

Utseende

De voksne insektene er middelsstore (vingespenn 20-50 mm), mørkfargede steinfluer. Vingenes framkant er gulakktig til rødbrun med tallrike, kraftige tverr-årer, eller vingene er spraglete. Nymfene mangler punktøyne (ocelli). Antennene er omtrent så lange som thorax. Pronotum er firkantet, hjørnene ofte spisst uttrukket. Bakerst på bakkroppen har de 1-3 gjelletråder. Haletrådene er ganske korte.

Levevis

Nymfene lever i mudder eller død ved i sakteflytende elver. De borer seg ofte inn i råtten ved slik at bare bakkroppsspissen stikker ut, og spiser formodentlig av veden. Nymfene i slekten Cryptoperla finnes mellom mose på steiner. Utviklingen tar 2-3 år. Også de voksne insektene spiser på råtten ved. De kan påtreffes innenfor en periode på flere måneder på samme lokalitet.