Imhotep

Fødselsmyte

I henhold til myten var Imhoteps mor en dødelige ved navn Kheredu-ankh, opphøyd senere til semi-guddommelig status ved å hevde at hun var datter av guden Banebdjedet. Alternativt, siden Imhotep var kjent som «Sønn av Ptah», ble det tidvis hevdet at hans mor var Sekhmet, skytsgudinnen av Øvre Egypt ved at hun var gift med Ptah. I henhold til en annen fortelling, kan hans far ha vært en arkitekt ved navn Kanofer.

Inskripsjoner

Imhoteps historiske autentisitet er bekreftet av to samtidige inskripsjoner som ble gjort i løpet av hans levetid på sokkelen til en av Djosers statuer (Cairo JE 49889) og også av en grafitti på den ytre muren av Sekhemkhets trappepyramide. Den siste inskripsjonen antyder at Imhotep overlevde Djoser med noen få år og fortsatte å tjene den neste farao, Sekhemkhet, og byggingen av hans pyramide, men arbeidet ble oppgitt grunnet denne herskerens korte styre.
Hungerstelen i Øvre Egypt, som er datert til Ptolemeerdynastiet, har en inskripsjon som inneholder en legende om en hunger som varte i sju år fra tiden til Djoser. Imhotep er kreditert for å ha fått slutt på sulten. En av hans prester forklarte for kongen forbindelsen mellom guden Khnum og framveksten av Nilen. Kongen hadde deretter en drøm hvor Nilguden snakket til ham og lovte å få slutt på tørken.

Biografisk papyrus

En demotisk papyrus fra det oldtidsegyptiske tempelet i Tebtunis, datert til 100-tallet e.Kr., har bevart en lengre fortelling om Imhotep. Kong Djoser har en framtredende rolle i fortellingen, som også nevner Imhoteps påståtte familie; hans far guden Ptah, hans mor Khereduankh, og hans lillesøster Renpetneferet. Ved et tidspunkt begjærte Djoser den unge Renpetneferet, og Imhotep forkledde seg for å forsøke å redde henne. Teksten refererer også til kongegraven til Djoser. En anakronistisk detalj er slaget mellom hærene til egypterne og assyrerne hvor Imhotep bekjempet en assyrisk trollkvinne i en magiduell.

Arkitektur og ingeniørkunst

Imhotep var en av kong Djosers fremste myndighetspersoner. Egyptologer har tilskrevet ham ansvaret for den tekniske utformingen av Djoserpyramiden, en trappepyramide ved Saqqara fra tidsrommet 2630–2611 f.Kr. Han kan også ha vært ansvarlig for den første kjente bruken av søyler av stein som understøttelse av en bygning. Til tross for senere attestasjoner, har det ikke blitt funnet vitnemål for at de faraoniske egyptere selv aldri kreditert Imhotep for utformingen av trappepyramiden eller oppfinnelsen av steinarkitekturen, og at dette gjenspeiler moderne tids tilskrivelse av et renessansegeni som opphavsmann; ettertiden framstilt Imhotep som «egypternes Leonardo.» Som en opphavsmann til den egyptiske kulturen varte det idealiserte framstillingen av Imhotep til godt inn i ptolemeerisk tid. Den egyptiske historikeren Manetho krediterte ham i sitt verk Aigyptiaka for å ha oppfunnet bygging med tilhogd stein under kong Djoser, men han var faktisk ikke den første som bygde med stein. Vegger, gulv, overliggere og sidekarmer av stein hadde blitt gjort sporadisk under arkaisk tid, skjønt det er riktig at konstruksjonen av et bygg i størrelsen av en trappepyramide gjort helt i tilhogd stein hadde ikke blitt gjort tidligere. Før Djosers tid ble faraoene gravlagt mastabagraver.

Medisin

Imhotep har blitt beskrevet som en betydelig figur innen oldtidens egyptiske medisin, og fremmet særskilt av James Breasted som forfatter av en medisinsk avhandling som er bemerkelsesverdig for å være blottet for magisk tenking og besvergelser: den såkalte Edwin Smith-papyrusen (navngitt etter en forhandler på 1800-tallet) som inneholdt anatomiske observasjoner, sykdommer, og behandlinger. Den bevarte kopien av papyrusen ble antagelig skrevet en gang rundt 1700 f.Kr. men kan igjen være en kopi av tekster skrevet rundt et tusen år tidligere. Imidlertid er tilskrivelsen av forfatterskapet spekulativ. Egyptologen James Peter Allen uttalte at «Grekerne likestilte ham med deres egen gud for medisin, Asklepios, skjønt ironisk nok er det ingen bevis for at Imhotep selv var en lege.» Ikke desto mindre beskrev den kanadiske legen, William Osler, Imhotep som den virkelige «medisinens far», og som «den første legefigur som står klart ut fra antikkens tåke.»

Opphøyd til gud

To tusen år etter sin død ble Imhoteps status opphøyd til en gud av medisin. Han ble identifisert eller assosiert med Tot, guden for arkitektur, matematikk, medisin og en beskytter av skrivere. Imhoteps kult ble slått sammen med hans tidligere skytsgud. Han ble også assosiert med Amenhotep, sønn av Hapu, som var en annen arkitekt i regionen Theben som ble opphøyd til gud, og hvor de ble dyrket som «brødre» i templene dedikert til Tot og senere i Hermopolis som følge av det synkretistiske konseptet til Hermes-Tot, et konsept som førte til en annen synkretistisk forestilling, den om Hermes Trismegistos og hermetisme. Imhotep ble som nevnt også knyttet til grekernes egen legegud Asklepios.
Av detaljer om hans liv har svært lite overlevd, bortsett fra tallrike statuer og statuetter. En del av dem viser ham som en ordinær mann som er enkelt kledd. Andre viser ham som en vismann sittende på en stol med rull papyrus på knærne eller under en arm. Langt senere, etter at han ble erklært som en gud, viste hans statuer en gud med skjegg, stående, og bærende på et septer og et ankh-symbol. Imhoteps berømmelse i tusener år etter hans død var ble minnet ved at skriverne skvettet noe noen dråper med vann til hans minne før de begynte å blande deres blekk.