Ernst Gennat

Bakgrunn

I barndommen bodde han med sine foreldre i stabskvarterene knyttet til straffeanstalten i Berlin-Plötzensee. Han tok sitt abitur, examen artium, den 13. september 1898, og begynte ved Friedrich-Wilhelms-universitetet den 18. oktober 1901. I de mellomliggende to år antas det at han gjorde militærtjeneste.

Kriminalpolitiet

Den 12. juli 1905 forlot han universitetet uten avslutningseksamen, kort før semesterslutt. Grunnen var at han hadde fått ansettelse i politiet – han hadde begynt i 1904 og hadde klart opptaksprøven som kriminalpolitibetjent den 30. mai 1905. To dager etter begynte han som detektivassistent, og 1. august ble han forfremmet til kriminaldetektiv.
Da Ernst Gennat begynte i kriminalpolitiet hadde den ingen egen drapsavdeling. Det var også bare siden 25. august 1902 at man hadde en drapsberedskap med at det ble tildelt øremerkede politifolk etter behov i de konkrete tilfeller. Dette var fortsatt ikke blitt annerledes innen Berlin-politiet ble reorganisert 1. juni 1925. Det var bare ved Gennats innsats og påtrykk at det ble opprettet en egen mordkommisjon. Han ble da, i en alder av 45 år, forfremmet til løytnantsinspektør. Han var blitt hoppet over for denne forfremmelse tidligere; hans kraftige kritikk av forholdene i kriminalpolitiet hadde bremset ham.
Etter opprettelsen av denne Zentrale Mordinspektion, oppviste avdelingen hurtig det ene store gjennombrudd etter det andre i vanskelige mordsaker under Gennats lederskap. I 1931 løste mordkommisjonen 108 av sine 114 forbrytelser, det vil si en oppklaringsrate på 94,7 prosent. Gennat var personlig engasjert i oppklaringen av 298 drapssaker. 
Hans avdeling var organisert med en stående etterforskningsgruppe med to reserveenheter. Den aktive gruppen hadde en ledende drapsinspektør og en junior; under disse inspektørene arbeidet det fire, inntil ti, kriminalpolitifolk, en stenograf og en hundefører. Reservegruppene hadde også en senior og en junior-leder (knyttet sammen i et såkalt «Mord-Ehe» /drapsekteskap) pluss to til tre politifolk og en stenograf. Sammensetningen av den aktive gruppe ble endret hver fjerde uke for å sikre at hver politibetjent i mordkommisjonen opparbeidet nok erfaring.
Ernst Gennat reorganiserte meget av strukturen av hvordan drap skulle etterforskes. Han utviklet det meste av det som i dag går under betegnelsen gjerningsmannsprofilering – offender profiling. Hans arbeide er dokumentert i artikler som for eksempel publikasjonen «Die Düsseldorfer Sexualverbrechen» (1939) om Peter Kürten. Her ble Gennat den første til å benytte uttrykket «Serienmörder» (seriemorder).
Under Det tredje rike var han i stand til å fortsette sitt arbeide selv om han holdt sin distanse til nazistpartiet. Hans meritter gjorde at han til og med ble forfremmet i 1934 og i 1935 – da til visedirektør for hele politistyrken i Berlin. 
Han giftet seg med kriminalinspektør Elfriede Dinger kort før sin død. Han led av kreft, men dødsfallet kom så brått på at det sannsynligvis skyldtes et slag.

I populærkultur

Ernst Gennat inspirerte den fiktive skikkelse inspektør Karl Lohmann, som først opptrer i Fritz Langs film M (1931, med undertittelen – Eine Stadt sucht einen Mörder) og Das Testament des Dr. Mabuse (1932). Han opptrer også i kriminaldramaet Babylon Berlin, inspirert av Volker Kutschers Gereon Rath-romaner.
Gennat opptrer som en sentral skikkelse i Philip Kerrs roman Metropolis.