google/wiki40b huggingface dataset:
Dick McKee

Bakgrunn

Richard McKee ble født i Phibsborough Road i Dublin. Etter skolegang begynte han som lærling hos forleggeren Gill & Son, og deretter jobbet han en tid som komponist. I 1913 ble han medlem av Irish Volunteers, og gjorde tjeneste i 2. bataljon i Dublinbrigaden.

Påskeopprører

Under påskeopprøret var han stasjonert ved Jacob's Biscuit Factory under Thomas MacDonaghs kommando. Han ble arrestert etter at opprøret ble slått ned, og etter et kort opphold i Knutsford ble han satt i Frongoch interneringsleir. 
Etter løslatelsen ble han tatt inn i IRA og forfremmet. Han ble først kaptein med ansvar for et kompani, så kommandant for 2. bataljon og til sist brigadér for Dublinbrigaden. I kraft av denne stillingen var han også del av staben ved IRAs hovedkvarter, som inkluderte blant annet Michael Collins og Richard Mulcahy. Sammen med de to var McKee en av arkitektene bak strategien med flying columns, mobile enheter som kunne angripe mål og så raskt trekke seg tilbake. I 1918 ble han fengslet for en kortere periode i Dundalk, mens han var IRAs treningsdirektør.

Den irske uavhengighetskrig

Under den irske uavhengighetskrig kjempet han aktivt, og var en rekke ganger nær ved å bli tatt til fange eller drept. Han var i aktiv tjeneste, og beveget seg mellom sikre hus hvor IRA-soldater kunne leve i skjul mellom aksjoner.
Den 21. november 1920, kjent som Bloody Sunday, ble han arrestert etter å ha blitt angitt av en tidligere soldat i British Army, «Shankers» Ryan. Han ble ført til Dublin Castle, hvor han sammen med Peadar Clancy ble avhørt, angivelig under tortur. Sammen med de to var også Conor Clune, som ikke hadde tilknytning til IRA men som hadde blitt arrestert fordi han befant seg på galt sted til gal tid. Sent på kvelden ble de tre skutt av fangevokterne, angivelig under fluktforsøk. Denne forklaringen var det få som satte lit til, og den vanlige oppfatningen er at de ble likvidert som hevn for drapene på fjorten britiske etterretningsagenter og informanter tidligere samme dag.
McKee og Clancy ble gravlagt fra St. Marys pro-katedral i Dublin, med den irske trikoloren drapert over kistene. Begge ble stedt til hvile på Glasnevin gravlund.
McKee Barracks i Dublin har navn etter Dick McKee.
Mërgim Mavraj

Landslaget

Han ble tatt ut i Albanias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Ennore kraftverk

Ennore kullkraftverk er et kullkraftverk i delstaten Tamil Nadu i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW fordelt på fem blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet Maharashtra State Power Generation Corp Ltd.
Anlegget ble utbygd i årene 1970–1975. Brenselstypen er bitumenøst kull.
Alamo misjonsstasjon

Alamo er en tidligere misjonsstasjon og festning, nå museum, i San Antonio, Texas. Bygningskomplekset, som opprinnelig besto av en kirke og omliggende bygninger, ble bygget av det spanske imperiet på 1700-tallet for utdannelse av lokale innfødte etter konvertering til kristendom.
Etter at Alamo ble forlatt som misjonsstasjon, ble den brukt som festning på 1800-tallet, blant annet under det berømte slaget ved Alamo i 1836.
Polymorfi (krystallografi)

Polymorfi (fra gresk og betyr mange former) er et kjemisk stoffs evne til å ha mer enn en form og krystallstruktur, og samtidig bestå av de samme atomene , ha den samme gassformen og danne de samme løsningene. Disse kan i tillegg til å ha ulik form og krystallstruktur også ha andre kjemiske og fysiske egenskaper. Når et kjemisk stoff danner ulike krystallstrukturer kalles variantene for polymorfer. Eksempler på dette er markasitt og svovelkis som begge har FeS₂ som kjemisk formel. Når et grunnstoff danner polymorfe forbindelser slik som karbon gjør med mineralene grafitt og diamant, og jern gjør med de ulike formene ferritt (alfa-fase) og austenitt (gamma-fase) kalles de også for allotroper. Noen ganger bruker man betegnelsen dimorfi når stoffer opptrer i kun to former.
Detroit City

«Detroit City» er en amerikansk sang, skrevet av Danny Hill og Mel Tillis. Den ble gjort berømt av countrysangeren Bobby Bare. Han spilte inn sangen 18. april 1963 i Nashville, Tennessee. Den ble utgitt på singlen RCA Victor 47-8183 i mai 1963. Sangen — noen ganger kjent som «I Wanna Go Home» (fra refrengets åpningslinje) — var Bares første Top 10-hit på Billboard Hot Country Singles-listen den sommeren og ble en countrymusikkstandard.

Om sangen

Før Bares suksess med «Detroit City» ble versjonen til countrysangeren Billy Grammer utgitt på singlen Decca 31449. Hans versjon var kjent som «I Wanna Go Home».
Sangen er en arbeidsmanns klage og «med sin melodi som påminner om «Sloop John B» beskriver den fremmedgjøringen som føltes blant mange landsens sydstatsfolk i de midtre nordstatene», skrev countrymusikkhistoriker Bill Malone. «Her låner Bares ærlige og klagende tolkning ut stor troverdighet til denne sørgmodige sangen». Bares versjon inneholder også en resitasjon etter halvparten av andre vers.
Sangens høyde i popularitet sommeren 1963 kom i en tid da Tillis fremdeles opplevde mesteparten av sin suksess som låtskriver. Han hadde tidligere skrevet hits for Webb Pierce, Brenda Lee, Stonewall Jackson og andre, men dette var én av hans første større hits som låtskriver utenom disse artistene.
Sangen ga Bobby Bare en Grammy for the Best Country & Western Recording i 1963.
I 1967 gjorde Tom Jones en coverversjon av sangen. Den ble utgitt på singlen Decca F.22555. Musikalsk leder var Charles Blackwell. Produsent var Peter Sullivan.
Gunnar Wiklund spilte inn sangen på svensk med tittelen, «Nu reser jag hem».

Norsk versjon

Lasse Hovd har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Nå reiser jeg hjem».
Flight Management Computer

Flight Management Computer (FMC) er en datamaskin som inngår i datasystemer for styring av fly. Den første FMC-en kom i 1984, og ble levert i Boeing 737-300. Den beholdt alle databasene og funksjonene fra den tidligere PDCS, men den fikk også en navigasjonsdatabase som samarbeidet med autopiloten, flight director, autothrottle samt Inertial Reference System. Dette integrerte systemet er best kjent som Flight Management System, der FMC-en bare er en av komponentene. Som man forstår av navnet, er FMC-en selve datamaskinen i FMS-systemet.
Eikesmalvikler

Utseende

En liten (vingespenn 9-10 millimeter), brun vikler. Den ligner på slektningen bøkesmalvikler (Strophedra weirana) men har noe tydeligere tegninger. Forvingen er ganske smal og har et lyst, V-formet tverrbånd med smal, brun midtstripe omtrent midt på, dessuten noen små, lyse flekker ved framkanten.

Levevis

Larvene utvikler seg på eik (Quercus spp.) der de spinner to blader sammen med silke og lever mellom disse. De gnager etter hvert ut "vinduer" i bladene. De voksne viklerne flyr i mai-juni, gjerne om dagen.

Utbredelse

Arten er utbredt over det meste av Europa, unntatt de sørligste og nordligste delene, og i det nordlige Asia.
I Norge finnes den langs kysten fra Østfold til Vest-Agder.
RONJA

RONJA (på engelsk «Reasonable Optical Near Joint Access» som kan oversettes til «rimelig optisk deling av data over kortere avstander») er en form for svært rimelig trådløs deling av datanettverk, som ved hjelp av lysstråler kan gi en overføringshastighet på full dupleks 10 Mbit/s, og fungerer som en vanlig ethernet punkt-til-punkt-kobling. Det skal svært mye tåke til for at overføringen slutter å fungere.
Innretningen er basert på et rør med lysdioder som har synlig eller nesten-infrarødt lys og enkle linser laget av forstørrelsesglass. Som sender vil strålen som kommer ut av røret bli svært fousert, mens for mottak vil linsen fungere som et slags teleskop. På den originale modellen er rekkevidden 1,4 kilometer, men kan økes til 1,9 km ved en dobling eller tredobling av lengden på senderrøret.
Innretningen, som stammer fra Twibright Labs i Tsjekkia, er ikke-patentert og en form for åpen teknologi. Byggeinstruksjoner, tegninger og koblingskjemaer er publisert under GNU fri dokumentasjonslisens, og det har bare blitt brukt gratis programvare under utviklingen.
Bundesligaen i fotball for kvinner

Bundesliga i fotball for kvinner er den øverste divisjonen i Tyskland. Det er også per januar 2010 den eneste nasjonale divisjonen i fotball for kvinner. Ligaen ble startet opp i 1990, med første sesong 1990–91. Østtyske lag kom med sesongen etter, og ligaen ble slått sammen til en nasjonal liga i 1997, mellom sesongene.
Den tyske ligaen regnes blant de beste innen kvinnefotball, og tyske lag har vunnet UEFA Women's Cup ti ganger mellom 2002 og 2018.

En samlet serie

I 1997 ble det besluttet at serien skulle samles til en fellsserie, og dermed forsvant semifinalene og finalene. Sammenslåingen ble gjennomført ved at de fire første lagene i hver serie kvalifierte seg direkte, mens nummer 5-8 i de ti gruppene måtte spille kvalifiseringsrunder mot de åtte beste lagene fra divisjonene under. To lag, Turbine Potsdam og Klinge Seckach, forsvarte plassen, mens to lag rykket opp fra divisjonen under (ett av dem etter at et av lagene som forsvarte plassen takket nei av økonomiske hensyn).
Nesten samtidig med sammenslåingen til én nasjonal liga, skiftet dominansen fra Siegen til Frankfurt-lagene FSV Frankfurt og SG Praunheim (senere 1. FFC Frankfurt). Skiftet dem imellom sammenfalt med overgangen til Birgit Prinz fra FSV til 1. FFC Frankfurt. Sistnevnte lag dominerte Bundesligaen i senere tid med syv mesterskap på tolv sesonger, og er det eneste laget som har spilt alle 19 sesongene i den øverste ligaen, men ble bare nummer fire i 2009 og klarte heller ikke å ta tittelen i 2010. Turbine Potsdam har tatt over hegemoniet med tre titler på rad, tilsammen fem; Potsdam, som var den sterke klubben i Øst-Tyskland, har bygget et lag rundt U-landslagsspillere og spissen Anja Mittag. Duisburg har også én tittel, i 2000, og har vært blant de tre beste hvert eneste år unntatt ett siden 1993/94. De manglet ett poeng på å slå Potsdam i 2008/09, men ble bare nummer tre i en rekordjevn serie.
DS «Snefond» (1898)

Krigsforlis

1. april 1917 var DS«Fjelland»(ex «Snefond» på vei fra Hisken til Hull med sild. Skipet ble stanset av den tyske ubåten U-54 ført av Kapitänleutnant Volkhard von Bothmer. DS «Fjelland» blir skutt i senk 50 nautiske mil sørvest-vest av Utsira. 1 av mannskapet omkommer.
Eurovision Song Contest 1957

Sendingen

Konkurransen ble holdt i Vest-Tyskland, til tross for at Sveits vant året før. Sedvanen hvor fjorårets vinner påtar seg arrangementet, var ikke etablert på dette tidspunktet. I stedet var det meningen at arrangementet skulle gå på rundgang mellom landene, men ettersom stadig flere land meldte seg på konkurransen, ble en slik ordning upraktisk. Vinnerlandet Sveits ble likevel tilbudt arrangementet, men takket nei etter å ha arrangert i 1956. I stedet påtok Tyskland seg arrangørjobben og la sendingen til Hessischer Rundfunks radiokonsertsal i Frankfurt am Main.
Hvert land hadde ti jurymedlemmer, der det enkelte jurymedlem ga ett poeng til sangen vedkommende likte best. Jurymedlemmene kunne ikke stemme på sitt eget land. I motsetning til året i forveien ble resultatet fra stemmegivningen offentliggjort, og dette har vært praksis i konkurransen siden. I 1957 ble juryene for første gang kontaktet ved hjelp av telefon.
I tillegg til de syv landene som deltok i 1956, var Danmark, Storbritannia og Østerrike med i konkurransen for første gang. Hvert land fikk bare delta med ett bidrag hver – i 1956 hadde hvert deltakerland stilt med to sanger. Det var stort sprik i lengden på de forskjellige landenes bidrag. Ytterpunktene var det italienske og britiske bidraget: Det italienske bidraget varte 5 minutter og 9 sekunder, Storbritannias i 1 minutt og 52 sekunder. Reglene antydet at bidragene ikke burde overskride tre minutter. Italia ble likevel ikke diskvalifisert, til tross for sterke protester.
Danmark var det første av de nordiske landene til å delta i konkurransen. Og Birthe Wilke og Gustav Winckler sang Danmark inn til en tredjeplass med «Skibet skal sejle i nat». Duoen avsluttet fremføringen med et langt og inderlig kyss som har blitt et minneverdig øyeblikk i konkurransens historie.
Nattland skole

Historikk

Nattland skole startet opp som en barneskole i 1964, på Nattland i daværende Fana kommune, som ble innlemmet i Bergen kommune i 1972. Skolens opptaksområde var Nattland studentby, Birkelundsbakken, Nattlandsfjellet og Sædalen. Den store utbyggingen på Nattland og i Sædalen har ført til at skolens opptaksområde må begrenses og Nattland studentby og det meste av Birkelundsbakken hører ikke lenger til skolen.
Nattland har fått elever og lærere som kommer fra Hunstad (døveskole). Det gjør at skolen er blitt tilrettelagt for dem også. 
Det pågikk arbeid med bygging av en ny skole på samme tomt som ble dimensjonert for 600 elever og skulle stå klar i 2016, men ble ikke ferdig før sommeren 2017. Den gamle skolen, som hadde en kapasitet på 400 elevplasser, er blitt revet. Den nye skolen er allerede blitt for liten som gjør at både 9. og 10. Trinn må være i brakker ved siden av skolen. 
Skolen har en liten gymsal og får snart en fotballbane.

Barneskolen

Barneskolen som er fra 1.-7. klasse, bruker det største arealet av skolen. Det eldste bygget er på tre etasjer med lager og tilfluktsrom i bunnetasjen og klasserom i de to øverste. Det er og en egen fløy med spesialrom. I denne delen ligger arbeidsrom for lærere.

Ungdomsskolen

I 1972 ble Nattland skole en kombinert skole med elever fra 1.-9.klasse. U-trinnet holdt til på klasserommene nærmest porten. I 1996 fikk skolen et nytt tilbygg med seks klasserom, tre grupperom i tillegg til personalrom og kontorer for administrasjon. U-trinnet disponerer undervisningsdelen av bygget.
Gloster Nightjar

Konstruksjon og utviking

Nieuport & General Aircraft Co Ltd. ble etablert før Første verdenskrig for å bygge på lisens det franske Nieuport fly. I løpet av 1917, etter at Henry Folland ble ansatt som sjefkonstruktør begynte selskapet å konstruere sine egne fly, det første var Nieuport B.N.1 jagerfly tidlig i 1918.
Folland konstruerte Nieuport Nighthawk jager for å møte RAFs spesifikasjoner. Type 1 fikk en ABC Dragonfly stjernemotor, fløy første gang i april 1919. Under den første evaluering viste flyet fremragende ytelse, og det ble bestilt for produksjon. Dragonfly-motoren viste seg imidlertid fulstendig upålitelig og ingen Nighthawk med Dragonfly motor sluppet på markedet.
Nieuport & General stengte virksomheten i august 1920, og rettighetene til å bygge Nighthawk ble kjøpt av Gloster Aircraft Company som ansatte Folland som sjefkonstruktør.  Gloster begynte å bygge  stort antall varianter av Nighthawk under navnet «Gloster Mars», med varianter som ble solgt til Japan (Gloster Sparrowhawk) og Hellas og den ble  evaluert av RAF.
Siste varianten av  Nighthawk var Gloster Mars X, også kjent som  Nightjar. Denne var tiltenkt rollen som et en-seters jagerfly til erstatning for Sopwith Camel på Royal Navys hangarskip. Det var en enkel variant av overskudds Nighthawk med Bentley BR2 roterende motor (som var tilgjengelig fra overskuddslagre) for å erstatte Dragonfly. Nightjar var en dobbeltdekker med to sittebrønner og var en trekonstruksjon. Utstyrt med et nytt bredt understell og kroker som skulle kunne hukes inn i kablene spent over hangarskipets dekk, som var i bruk på britiske hangarskip
De første Nightjar ble levert for evaluering ved Aeroplane and Armament Experimental Establishment i mai 1921.
Tilsammen 22 Nighthawks ble konvertert til Nightjars i 1922.

Operativ  historie

Nightjar ble tatt i bruk av RAF i Leuchars i juni 1922. Seks Nightjars ble plassert ombord på hangarskipet HMS «Argus» i september 1922, da «Argus» seilte for Dardanellene under Chanak-krisen.
Nightjar fortsatte å gjøre tjeneste ombord på Royal Navys hangarskip frem til de ble erstattet av Fairey Flycatcher i 1924.
EFL League One

Ligastruktur

Divisjonen har 24 lag. Alle lagene møter hverandre to ganger i løpet av sesongen, en gang på hjemmebane og en gang på bortebane (dobbelt round robin). Seier gir 3 poeng, uavgjort gir 1 poeng og tap gir 0 poeng. På slutten av sesongen rykker de to beste klubbene direkte opp til EFL Championship (nivå 2). Lagene som havner på 3.- til 6.-plass spiller kvalifisering om en tredje opprykksplass. Her spiller lag nr 6 mot lag nr 3 og lag nr 5 mot lag nr 4. Klubbene spiller semifinaler med en hjemme- og en bortekamp. Den klubben som var lavest plassert i det ordinære ligaspillet åpner med hjemmekamp. Vinnerne av semifinalene møtes i en finale på Wembley Stadium (Millennium Stadium ble brukt fra og med 2001 til og med 2006, mens Wembley ble revet og bygget opp igjen). Vinneren av finalen får den tredje opprykksplassen. De fire dårligste klubbene rykker ned til EFL League Two (nivå 4).
Magmatisk bergart

Størkning og bergarter

Når en smeltemasse (magma) presses oppover jordskorpa og størkner, for eksempel i et kammer, krystalliserer mineralene i en bestemt rekkefølge. Først blir de krystalliseres de mørke og tunge jern- eller magnesium-holdige mineralene, gjerne i rekkefølgen olivin - pyroksen - amfibol - biotitt. Olivin og pyroksen blir til peridotitt, men om blandingen har mer enn 90 prosent olivin kalles den dunitt eller olivinstein. Dersom blandingen tilføres mye serpentin dannes serpentinitt eller serpentinstein. Disse ultramafiske dypbergartene mangler mange mineralemner for planter og er derfor ofte helt bare på overflaten.
Ganske tidlig krystalliserer også det lysere mineralet plagioklas som er en type feltspat rik på kalsium. Når denne krystalliserer seg samtidig med olivin og amfibol, dannes det gabbro og feltspat. Gabbro er også basisk og gir god plantenæring. Dersom gabbroen består av mest kalsium og aluminium kalles den anortositt eller labradorstein.  
Den smeltemassen som nå fortsetter oppover jordskorpa i flytende form, er nå enda mere rik på lette grunnstoffer som aluminium, silisium, kalium og natrium. I denne midtfasen krystalliseres kvarts og feltspater som er rike på kalium og natrium, ofte sammen med mørkere biotitt.  Disse danner høyereliggende dypbergarter som granitt, syenitt eller monzonitt. 
Dersom smeltemassen ikke størkner før den når helt opp på overflaten, dannes dagbergarter som for eksempel basalt, ryolitt eller andesitt. Gabbro som ikke størkner dypere nede, danner enten gangbergarten diabas eller den tilsvarende dagbergarten basalt. Disse tre bergartene er de aller vanligste i havbunnsskorpa. Dersom gabbroen danner diabas eller basalt er ofte innholdet av mineralet apatitt høyt med tilhørende fosfor-mengder som er særlig gunstig for plantevekst. Granitt på sin side danner dagbergarten ryolitt, som i likhet med granitten er næringsfattig. Dioritt som ikke størkner før den når overflaten danner dagbergarten andesitt. Syenitt som størkner i overflaten danner trakytt, mens monzonitt danner dagbergarten latitt.
Caulospongia

Utbredelse

Slekten er utbredt i Indiahavet ved Australia.
Xenopachys

Utseende

Middelsstore, nokså kraftige, matte, mørkt gråbrune trebukker. Antennene er kortere enn kroppen, særlig de innerste leddene ganske kraftige. Pronotum er litt smalere enn dekkvingene, tønneformet. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er korte og slanke.

Levevis

Larvene lever i ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Asia (Afghanistan, India, Thailand).
Oumou Sangaré

Liv og virke

Sangarés foreldre kom til Bamako fra Wassoulou-regionen sør for Niger. Faren forlot familien tidlig. Moren var sangeren Aminata Diakité. For å hjelpe til med å brødfø familien sang Oumou offentlig allerede fra tidlig barnealder; som seksåring opptrådte hun for et stort publikum på Bamakos største sportsarena, Stade des Omnisports.
Sangaré spilte inn sitt første album i samarbeid med Amadou Ba Guindo, en kjent malisk arrangør. Moussoulou («kvinner») ble en enorm suksess i Vest-Afrika og solgte i mer enn 200 000 eksemplarer.
I 1995 turnerte hun med musikerne Baaba Maal, Femi Kuti og bandet Boukman Eksperyans, og hun har opptrådt på flere store scener, som Melbourne Opera, Roskilde-festivalen, festival d'Essaouira og Brussels Opéra de la monnaie/de Munt.
Wassoulou, musikkformen Oumou Sangaré er en viktig representant for, stammer fra foreldrenes hjemtrakt sørvest i Mali. Opprinnelsen er tradisjonelle jaktsanger akkompagnert av en kalebass, og Sangarés selvkomponerte musikk er inspirert av regionens tradisjonelle musikk- og danseformer. Hun skriver tekster selv, temaene er ofte sosiale kommentarer, som kritikk av kvinners lave sosiale status i denne delen av Afrika, polygami, barneekteskap, og med krav om fritt ektefellevalg.
Sangaré driver dessuten hoteller og landbruksvirksomheter, og har lansert en egen bilmodell, Oum Sang. Hun er gift og har en sønn.
Bremsnesfjorden

Bremsnesfjorden er en fjord i Averøy og Kristiansund kommuner på Nordmøre. Fjorden strekker seg 11 kilometer fra Norskehavet i sydlig retning mellom Averøya på vestsiden og Kirklandet, Innlandet og Frei på østsiden. Innenfor Sildvoldneset på Frei fortsetter fjorden som Kvernesfjorden videre innover.
Fjorden har innløp fra Norskehavet mellom Øksenvågen i vest og Meldalsholmen ved Kristiansund i øst. Kristiansund by ligger på østsiden av fjorden. Like innenfor innløpet går Brunsvikbukta inn til Brunsvika på Kirklandet og litt lenger sør går Sørsundet inn til sentrum av byen på nordsiden av øyen Innlandet. Mellom Innlandet og Frei, som inntil 2008 var egen kommune, ligger Bolgsvaet. På Frei går Møstavågen inn til bygden Møst.
På Averøya ved fjorden ligger Bremsnes, som fjorden er oppkalt etter.
I desember 2009 ble det åpnet en tunnel mellom Averøy og Kristiansund under Bremsnesfjorden.
Eren Derdiyok

Landslaget

Derdiyok debuterte for det sveitsiske A-landslaget den 6. februar 2008 borte mot England, og scoret i debuten sin. Han var med i Sveits sin tropp til Fotball-EM i 2008, der han var den yngste spilleren i turneringen med sine 19 år.
Han ble tatt ut i Sveits EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Den omvendte båt

«Den omvendte båt» er en fjellformasjon og gammelt landemerke, øst for elva Otra i Kristiansand i Vest-Agder. Landemerket har fått navnet fordi det synes å likne en båt med bunnen i været. Den omvendte båt er et skogsområde og et viktig turterreng for byens innbyggere, ved siden av utsiktspunktene Oddersjå og Skråstadvarden.
Phenomena 1: Profetiens utvalgte

Phenomena 1: Profetiens utvalgte er en norsk fantasyroman for barn og unge skrevet av Ruben Eliassen og første gang utgitt av Gyldendal Tiden i 2002. Boka ble en stor salgssuksess og har kommet i flere opplag, også som lydbok. Det er fram til 2010 blitt utgitt i alt sju bøker i Phenomena-serien.
Da barn i Norge skulle stemme fram årets beste barnebok 2002, ble ARK Barnebokpris tildelt Ruben Eliassen for Phenomena.

Handling

Den første boken handler om to alvebarn som skal fri verden fra den onde makten. Sammen med trollmannen Sha-ra og vinterbjørnen Arol, drar Alk og Ilke for å kjempe mot ondskapens hersker, Tarkan. På veien dit, forsøker Tarkan og Sherpa å gjøre alt som står i deres makt for å hindre dem.
Tarkan er egentlig en tanke som har livnæret seg på negative tanker og følelser fra mennesker. Tarkan har evnen til å besette andre mennesker, og nå har tanken tatt bolig i Sha-ra's bror, Mentor. Mentor lar seg besette av Tarkan fordi han er sjalu på broren, Sha-ra, som skulle arve slottet og profetiboka Phenomena etter deres felles læremester Arkin. Alk og Ilke møter Tarkan flere ganger på sin ferd for å redde landet Aldra fra ondskapen. Tarkan har en spesiell makt på voksne som ikke fungerer på barn, fordi barn har mer rene tanker. Derfor kan bare barn oppfylle profetien, og dette blir da opp til søskenparet Alk og Ilke.
Tarkan møter dem første gang som en omstreifer der han prøver å ta amuletten til Ilke, som hun fikk av Sha-ra etter at frostfyrsten Hisj prøvde å ta henne. Amuletten skal beskytte henne mot varme siden Ilke ikke tåler så stor hete. De møter på Tarkan igjen når de reiser til Efraiberkilden for å stanse regnet.
Så gøtt…

Så gøtt... er et musikkalbum med Anne Nørdsti, utgitt den 15. april 2011.