google/wiki40b huggingface dataset:
Alhazens (Ibn al-Haythams) problem

Alhazens problem eller al-Hayshams problem er oppkalt etter den ellevte århundres arabiske matematiker Alhazen (Ibn al-Haytham) som presenterte en geometrisk løsning på problemet i sin bok Optikkens bok. Denne geometriske løsningen består av kvadratiske ligninger og ble oppdaget så sent som i 1997 av den britiske matematikeren Peter M. Neumann.

Geometrisk formulering av problemet

Problemet består av å sende ut lys fra to punkter på en sirkel (eller tegne to linjer), slik at de møtes i et tredje lyspunkt med samme vinkelgrader som står vinkelrett på dette tredje lyspunktet (eller punktet). Det er et gjennombrudd i optikk, fordi kan man bruke denne løsningen til å løse følgende problem i optikk: «Gitt en lyskilde og et sfærisk speil der lys vil bli reflektert til øyet av en observerer.»

Ibn al-Hayshams løsning

Ibn al-Haytham løste problemet ved bruk av koniske seksjoner og et geometrisk bevis. Han utledet en formel for summen av fjerdegradpotenser. 
Hans metode gikk ut på å finne en formel for summen av n-te potens. Dette resultatet brukte han til å lage integraler. Summer av integraler med annengradpotens og fjerdegradpotens lot ham kalkulere volumet av paraboloiden.

Algebraisk løsning

Senere forsøkte mange matematikere å finne en algebraisk løsning på det ibn al-Haysham kom fram til. Disse matematikere var Christiaan Huygens, James Gregory, Guillaume de l'Hôpital, Isaac Barrow, blant mange andre. De brukte flere metoder, inkludert geometriske undersøkelser og derivasjon av komplekse tall.
En algebraisk løsning ble endelig oppdaget i 1965 av aktuaren Jack M. Elkin. Andre løsninger ble oppdaget i 1989 av Harold Riede og i 1997 av matematikeren ved Oxford universitet, Peter M. Neumann.

Generalisering

Mitsubishi Electric Research Labs utvidet problemet til å gjelde generell rotasjonell symmetriske kvadratiske, inkludert hyperbolske, parabolske og eliptiske speil. De viste at et speils refleksjonspunkt kan bli beregnet ved å løse en åttendegradligning. Hvis utgangspunktet eller kamera (linsen) er plassert vinkelrett på speilet, vil graden av ligningen bli redusert til sjettegrads. Ibn al-Hayshams løsning kan også bli utvidet til flere lysbrytningrefleksjoner fra en sfærisk ball; Gitt en lyskilde og en sfærisk ball av bestemt lysbrytningsindeks, kan det nærmeste punktet på den sfæriske ballen bli reflektert til øyet av en observerer ved å løse en tiendegradsligning.
Årnes (Bodø)

Årnes er et strøk i Rønvik bydel i Bodø, plassert i byens nordvestre kant. Årnes er en av bydelskjernene i Rønvik, og strøket huser Rønvik kirke, Rønvik skole og en planlagt videregående skole.
Lenosoma

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.
De voksne billene besøker gjerne blomster for å ete pollen.

Utbredelse

Artene er utbredt i Australia.
Changemaker

SNU

To ganger i året holder Changemaker sine leirer, Sør-Nord-Utviklingsseminar (SNU). På disse seminarene samles organisasjonens medlemmer for å diskutere Changemakers arbeid og andre relaterte ting. De siste årene har over 100 ungdommer deltatt på SNU, som har blitt arrangert i blant annet Bergen, Lofoten, Kviteseid, Kristiansand, Halsnøy og Rødde.
Maxim maskingevær

Design

Maxim bruker rekylen til våpenet til å fjerne tomhylser og mate ny ammunisjon, dette var nytt i forhold til tidligere maskingevær som for eksempel Gatlingvåpen hvor man brukte håndmakt på en sveiv for å utføre samme operasjoner, og hadde flere enn ett løp.
Xiangcheng (Xuchang)

Xiangcheng (kinesisk: 襄城县 ; pinyin: Xiāngchéng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Xuchang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. 
Fylket hadde 785 276 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 106 går gjennom området og strekker seg fra Beijing, er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Kinas riksvei 311 løper gjennom området. Den begynner i Xuzhou, går gjennom provinsen Anhui og videre inn i Henan der den ender i fylket Xixia.
Haselhorst

Historie

Haßelhorst nevnes første gang skriftlig i 1590 i arveregisteret til Spandau Amt og da som en ubebodd slette (tysk: Flur). Senere, i 1745 ble et meieri (Meierei Plahn) oppført her. Det tidligere gutsbezirk Haselhorst ble i 1910 innlemmet i den kretsfrie byen Spandau og med denne videre inn i Stor-Berlin i 1920.
Inntil 1910 fantes i Haselhorst en konservesfabrikk, et kruttkammer og en ekserserplass for den prøyssiske armee. Soldatene måtte avtjene sin verneplikt i den kongelige konservesfabrikk og i løpet av høst- og vintermånedene slakte 3 000 okser for armeen.
En arbeiderkoloni ble påbegynt på stedet i 1896, og i 1907 var 51 hus med 363 leiligheter ferdig, og som ga plass til 1 600 beboere. Ett tilsvarende hus ble fremvist på verdensutstillingen i Paris i 1900.
Det fantes rustningsindustri i Haselhorst helt frem til 1945, bl.a. med produksjon av stridsgass.
Mellom 1930 og 1935 ble Reichsforschungssiedlung Haselhorst (Riksforskningsboligområdet Haselhorst) reist av modernistiske arkitekter som Fred Forbat, Paul Mebes Paul Emmerich, Gustav Allinger og Peter Jürgensen. Boligområdet har fra 2003 status som kulturminne.
Et stort tankområde under innflygningen til Tegel lufthavn, preget området i flere tiår, men dette er nå en del av boligområdet Wasserstadt Oberhavel som ligger på begge sider av Havel. Sør i Haselhorst finnes industri, bl.a. BMW og Wall AG, et selskap som produserer bymøbler.

Severdigheter

En av Berlins og Spandaus store historiske byggverk, Zitadelle Spandau finnes i Haselhorst.

Samferdsel

Berlins undergrunnsbane linje U7 stanser ved undergrunnsstasjonene Paulsternstraße (grenser til Siemensstadt), Haselhorst og Zitadelle.
Torsten Kreuger

Familie

Han var sønn av Ernst August Kreuger og Jenny Emelie Forssman. Han var gift tre ganger: (1) med Elsa Anne Cecilia Tamm (av friherreetten Tamm), (2) med Mary Wilhelmina (Mimmi) Nobel, og (3) med Diana Blanchefleur Hedberg.
Med Elsa Tamm fikk han en sønn, Carl Kreuger, født 1914 og tre døtre: Britta født 1916, Disa født 1920 og Inga født 1922.
Med Diana Blanchefleur Hedberg fikk han tre sønner , Björn Kreuger, John Kreuger og Sten Kreuger

De første årene innen fyrstikkindustrien

På oppdrag av sin far og farbror bygde han opp Kalmar tändsticksfabrik 1905 som han var sjef for frem til 1912 da AB Kalmar-Mönsterås Tändsticksfabrik ble stiftet  på Ivar Kreugers initiativ. Torsten ble utsett til å være  administrerende direktør (VD) for det ny selskapet, men han innehadde den posten bare et år frem til at selskapet gikk inn i AB Svenska Förenade Tändsticksfabriker som ble stiftet i 1913, hvor  Kreuger overtok  posten som administrerende  direktør.  Han var også sjef for  maskinfabrikken Siefwert & Fornanders Eftr. som ble kjøpt opp av broren, Ivar Kreuger i 1914. Omkring 1914 forlot han sin brors forretningsgruppe og flytter opp til Stockholm for å innlede  en ny karriere utenfor fyrstikkindustrien som han hadde bygget opp, en forretningsgruppe rundt holdingselskapet Industri AB Standard. I 1917 ansatte han Hjo Bank.
På  1920-tallet medvirket  han sporadisk i Ivar Kreugers oppbygging av sitt fyrstikkimperium, blant annet ved å gjennomføre fyrstikkmonopolet i Polen 1922-25 og  grunnla Amerikanska banken i Warszawa. Han og broren hadde en stor finansiell innflytelse i Polen, Finland, Latvia, Litauen, Danzig, Tsjekkoslovakia, Østerrike, Ungarn og Romania, og var i noen år polsk generalkonsul i Stockholm. 
1925 anskaffet Torsten Krüger øya  Blå Jungfrun, som han senere donerte til staten for å omdanne øya til nasjonalpark. Han ervervet  Häringe slott i Västerhaninge og bodde der fra 1920 og fra 1930-tallet på Villa Ekudden i Djurgården i Stockholm.

Torsten Kreugers egen forretningsvirksomhet

Fra  1928 virket Torsten Kreuger på heltid i Stockholm der han innrettet seg på bankvirksomhet, industri og avisutgivelse. Fra  1927 eide han Stockholms Dagblad, Stockholms-Tidningen og Aftonbladet. For avisene bygde han Citypalatset på Norrmalmstorg i 1933. I 1928 ervervet han aksjemajoriteten i Sydsvenska banken med sete i Malmö, men det måtte han gi fra seg i 1935. Banken hadde gjennom et holdingselskap betydelig interesser i blant annet Munksjö, Fiskeby, Tidaholms bruk, Svenska Järnvägsverkstäderna (ASJ) og ASEA.
På 1930-tallet forsøkte han å kreve eiendomsretten til Svenska Dagbladet gjennom sin aksjemajoritet der, men lykkes ikke. Fra 1943 
eide han også Västernorrlands Allehanda.
På slutten av sitt liv var han bosatt i Genève.
Jul i Betlehem

Jul i Betlehem er et musikkalbum med Carola, utgitt den 19. november 1999 i Norge og 10. november samme år i Sverige. I Norge lå albumet 8 uker på VG-lista og endte med 6.-plass som beste plassering, og endte på 1.-plass i Sverige.
Albumet ble spilt inn i Betlehem i tiden 15. juni til 27. september 1999 for å være klar for julesalget samme år. Til sammen har albumet solgt mer enn 600 000 kopier i Skandinavia.
Internasjonalt seminar

Internasjonalt Seminar (IntSem) er et informasjons- og debattforum i Tromsø. Det startet sin virksomhet i 1993.
Forumet arrangerer ca. 20 åpne møter hvert år på KulturHuset i Tromsø. Besøkstallet har pleid å være fra 40 til 150 personer pr møte. 
IntSem koordineres av FN-sambandet Nord og Avdeling for forskning og utviklingsarbeid (AFU) ved Universitetet i Tromsø og arrangeres i samarbeid mellom byens humanitære organisasjoner, solidaritets- og studentorganisasjoner.
MS «Storesund»

MS «Storesund» nå MS «Fergün Express» var en norsk hurtigbåt av westamaran-typen.

Teknisk informasjon

Byggeår: 1974
Byggeverft: Westermoen Hydrofoil, Mandal
Fart: 25 knop
Passasjerkapasitet: 167
Motor: 2 MTU på 1100 hk hver.
Nobuo Matsunaga

Japans herrelandslag

Nobuo Matsunaga spilte 4 landskamper for Japans herrelandslag.
Romanse i moll

Handling

En sørgende ektemann forsøker å avdekke sannheten bak hans kones selvmord, noe som gjør at han oppdager en tragisk historie av utroskap og forsoning.
Nikolai Nissen Paus

Utdannelse og yrke

Han tok examen artium ved Aars og Voss' skole i 1895. Han ble sekondløytnant i Trænkorpset i 1896 og premierløytnant i 1905. Han ble utdannet cand. med. ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1903 og ble dr. med. samme sted i 1916 på en avhandling om tuberkulose, etter flere forskningsopphold i utlandet. Han arbeidet ved Rikshospitalet som reservelege i kirurgi 1911–1917 og ble i 1916 ansatt som overlege og direktør for Jarlsberg og Larvik amts sykehus (Vestfold fylkessykehus fra 1918), men tiltrådte først i 1918. Han var direktør for Vestfold fylkessykehus til 1947, og bygget i stor grad opp institusjonen.

Humanitært og samfunnsmessig engasjement

Han var visepresident i Norges Røde Kors 1930–1945 samt fungerende president 1939–1940, og president i Norges Røde Kors 1945–1947. 27. august 1947 ble han utnevnt til æresmedlem av Norges Røde Kors.
Han var formann for Sykepleielovkomitéen, oppnevnt av regjeringen i 1939. Under krigen var han medlem av fellesutvalget, dvs. styret, i Nasjonalhjelpen. Han var på 1930-tallet også president i Den nasjonale Florence Nightingale-komité, den norske avdelingen i Florence Nightingale International Foundation som ble etablert i London i 1934 for å hedre minnet til Florence Nightingale og videreføre hennes arbeid. I 1930 ble han medlem av sentralstyret i Den norske lægeforening.
Paus deltok i det humanitære arbeidet under vinterkrigen i Finland 1939–1940 som leder for det norske Røde Kors-feltsykehuset. Han fungerte samtidig som president i Norges Røde Kors etter at presidenten, Jens Meinich, hadde blitt langvarig syk i september 1939. Han avslo å bli ny Røde Kors-president i 1940, ettersom han hadde mange andre oppgaver, men ble valgt til vervet i 1945.
Han var også frimurer av XI. grad og stormesterens stattholder, det tredje høyeste vervet i Den Norske Frimurerorden.

Kunstneriske portretter

Det eksisterer en tegning i brunkritt (trolig fra 1934) og et oljemaleri av ham av Erik Werenskiold (1934), en byste i gips og bronse av Wilhelm Rasmussen (1939), og en byste i gips og bronse av Carl E. Paulsen (1947). Bronsebysten av Rasmussen er utstilt i parken ved Sykehuset i Vestfold, mens en gipsbyste av Rasmussen ble eid av kunstneren.
Attacus erebus

Utseende

En meget stor (vingespenn ca. 230 millimeter), brun påfuglspinner med sigdformede forvinger, særlig hos hannen, som er spinklere og mer smalvinget enn hunnen. Hos denne arten har vingenes grunnfarge en klar, rødfiolett tone. Vingenes gjennomsiktige flekker er middels store og trekantede hos begge kjønn.

Levevis

Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De svære hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.

Utbredelse

Arten lever på Sulawesi.
Republikanerne (dikt)

«Republikanerne» er et dikt fra 1832 skrevet av Johan Sebastian Welhaven. Det er et av Welhavens mest kjente dikt, og inneholder den kjente og ofte siterte avslutningsstrofen «De hadde champagne, men rørte den ei.».

Handling

Diktet behandler den politiske situasjonen umiddelbart etter Slaget ved Ostrołęka, der russerne knuste det polske opprøret. Handlingen utspiller seg på en kafé i Paris, hyppig besøkt av de unge, revolusjonære studentene.
En av disse reiser seg for å holde en flammende tale om det polske opprøret da en ukjent mann reiser seg og minner om slaget ved Ostrolenka, der han var med. Hans bitterhet demper de unge idealistene, som til slutt lar champagnen stå urørt på bordet.

Tolkning

En vanlig tolkning av diktet er at det er ment som et angrep på Henrik Wergeland og hans krets, og at den bitre soldaten er et bilde på Welhaven selv. Det har ellers vært sett som en generell kritikk av idealister og deres manglende virkelighetssans.
Ved å sammenligne Welhavens dikt med Wergelands dikt Det befriede Europa 1831 får man ytterligere grunnlag for en diskusjon om form og innhold.
Wilhelm Conrad Röntgen

Bakgrunn

Han ble født nær Düsseldorf, men hans mor Charlotte Constance var nederlandsk, og da Röntgen var tre år flyttet hele familien til Apeldoorn i Nederland, der han vokste opp. Han var et skolelys, men da han gikk ut fra den tekniske høyskole i Utrecht som nittenåring, fikk han dårlig karakter i ett fag – nemlig fysikk, rett og slett zeer slecht (= meget dårlig). Kort tid etter ble han utvist fra skolen etter at en medelev hadde tegnet en karikatur av en upopulær lærer på tavlen, og Röntgen ikke ville si hvem den skyldige var. 
Dermed var muligheten for en universitetsutdannelse utelukket, inntil en venn av familien fortalte dem at Eidgenössische Technische Hochschule i Zürich opptok studenter uten formelle papirer bare de bestod en opptaksprøve. I november 1865 begynte han sine studier ved skolen. Der tok han doktorgrad i 1869.

Karriere

I 1875 ble han professor i fysikk i Hohenheim, fra 1876 i Straßburg, fra 1879 i Gießen, fra 1888 i Würzburg og endelig fra 1900 til 1920 i München.
Han beskjeftiget seg med krystallografi, termodynamikk og elektrodynamikk.
Mens han eksperimenterte med elektrisitet, oppdaget han den 8. november 1895 en ny form for stråling, som han kalte X-stråler, da de var ukjente. Denne betegnelse henger fortsatt ved i mange deler av verden, men i visse språk, som tysk og skandinavisk, anvendes betegnelsen røntgenstråling selv om Röntgen selv ikke ønsket sitt navn anvendt i betegnelsen for strålingen.
Det første røntgenrør ble fremstilt i Stützerbach i Thüringen etter Röntgens anvisninger.
Röntgen dro motvillig til Stockholm for å motta sin nobelpris, den første nobelprisen noensinne i fysikk. Nobelforedraget ville han imidlertid ikke holde, for han stod fast på at det her jo dreide seg om «gammelt nytt». Han ville av moralske grunner heller ikke ta patent på sin oppfinnelse og tjene penger på den, så Edison grep sjansen og gjorde det i stedet.
Grunnstoffet røntgenium, oppdaget lenge etter hans død, er oppkalt etter ham.
Dendroblax

Utseende

En ganske liten, noe bred, matt mørkbrun hjortebille. Hannens kjever er knapt forstørrede. Frambeinas legger (protibiae) har kraftige tenner på yttersiden. Kroppen er fint og ganske tett punktert. Pronotum er mye bredere enn langt, med rundede sider. Undersiden er kledt med lange, gule hår.

Levevis

Lite er kjent om biologien til denne arten, til tross for at den ikke er sjelden. Det har blitt registrert at larvene kan ødelegge den nedgravde delen av telefonstolper. Dette kan tyde på at det normale levestedet for disse larvene er døde røtter av trær.

Utbredelse

Arten lever på New Zealand, der den forekommer på begge de store øyene.
Mats Weinholdt

Bakgrunn

I barneårene spilte Weinholdt fotball for Skeid, der hans far, forfatter og fysioterapeut, Tom Weinholdt, spilte på A-laget på 1960-tallet. Han gikk seinere til Gjelleråsen i ungdomsårene. Weinholdt spilte ving, og på banen var hurtighet kombinert med god teknikk hans varemerke. 
Weinholdt var elev ved idrettslinjen ved Bjerke videregående skole fra 2001–2004, sammen med blant andre Mohammed «Moa» Abdellaoue og Bjørnar Holmvik.
Han gikk senere fra Gjelleråsen tilbake til Skeid, og har etter det vært innom Hønefoss, Skjetten og Lillehammer. I 2006 var han involvert i en alvorlig trafikkulykke, der han fikk en ryggskade som tvang ham til å legge opp som fotballspiller. 
I 2008 bla Weinholdt kjent som en talentfull ballkunstner i fotball gjennom TV 2-programmet «Norske Talenter». Han kom der til finalerunden, men ble deretter stemt ut. 
I 2010 var han én av to dansere for Bjørn Johan Muri i den norske finalen av Melodi Grand Prix. Med sangen «Yes Man» kom Muri på fjerdeplass i konkurransen som ble vunnet av Didrik Solli-Tangen.
På 90-tallet deltok han også i TV3-programmet Juniorsjansen der han imiterte og danset etter sitt store idol, Michael Jackson.
Bento de Gois

Bento de Góis eller Goës, kinesisk E Bendu (født 1562 i Villa Franca do Campos på Asorene i Portugal, død 11. april 1607 Suzhou i Gansu i Kina) var en oppdagelsesreisende og India- og Kinamisjonær tilhørende jesuittordenen som beviste at Kina og Marco Polos Catai var det samme.
Han var først soldat i India, men i 1584 ble han der medlem av jesuittordenen, og sendt tilbake til Europa for utdannelse til legbror. I 1588 kom han tilbake og ble misjonær i Mogulriket. I 1598 var han ved stormogul Akbar den stores hoff i Lahore, var så en tid i Goa og så i Agra. Derfra brøt han opp den 29. oktober 1602 for å finne Catai, forkledt som en armensk kjøpmann og under navnene Abdullah Isai og Banda Abdullah. Veien gikk via Lahore (8. desember 1602), Yarkand (november 1603), Pamir, Tourphan, Hami, Kia-yu-louan og han kom den 22. desember 1605, helt frem til den vestlige ende av Den kinesiske mur i provinsen Gansu, ved byen Suzhou.   
Han sluttet seg så til pater Matteo Ricci. Det var ved denne reisen at man anså det bevist hinsides enhver tvil at det land Marco Polo kalte Catai var Kina, og at byen Cambalik (Kambalucq) var Beijing. 
Broder Bento de Góís døde i Suzhou i Gansu den 11. april 1607.
Xishuipo

Xishuipo (kinesisk: 西水坡; pinyin: Xīshuǐpō) er et neolittisk arkeologisk funnsted i byprefekturet Puyang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det tilknyttes Yangshaokulturen. Stedet ble utgravd i 1987/1988; 186 graver ble avdekket.
I et av gravstedene, M45, fant man restene av en høy voksen mann flankert av to mosaikker laget av hvite skjell; et tigermønster til høyre og et dragemønster til venstre. Skjellmosaikker ble også avdekket i to nærliggende graver. Begravelsen omfattet også tre unge barns lik. Noen arkeologer antar at den døde mannen var en sjaman.
Frihetens knyttneve

Handling

Filmen omhandler en homofil arbeider ved navn Fox (Fassbinder) som forelsker seg i, og inngår et forhold med Eugen, sønnen til en rik forretningsmann. Til å begynne med forsøker Eugen å lære opp Fox i gode middelklasseverdier som dannelse, å kle seg fint, og å respektere penger, men etter hvert begynner han å utnytte ham istedenfor.
Vladislav Ignatjev

Landslaget

14. november 2015 fikk han sin første landskamp for Russland mot Portugal.
Han ble tatt ut i Russlands bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland, men ble vraket da troppen ble kuttet ned til den endelige 23-mannstroppen.
Vajradhāra

Vajradhāra (sanskrit; devanagari: वज्रधर, tibetansk: རྡོ་རྗེ་འཆང, Dorje Chang, wylie: rdo rje 'chang: tradisjonell kinesisk: 金剛總持, japansk: 執金剛, vietnamesisk: Kim Cang Tổng Trì, javanesisk: Kabajradharan) betyr «diamantholderen». I følge skolene Gelug og Kagyu i tibetansk buddhisme er han den primordiale Buddha eller Adi Buddha.
Entropia Universe

Omgivelser

Handlingen i spillet foregår på planeten Calypso og i noen områder rundt denne som romstasjonen Crystal Palace og Club Neverdie lokalisert på en asteroide.
Ved Calypso har man til nå oppdaget 2 kontinenter, Eudoria og Amethera. Det befinner seg flere byer av forskjellig størrelser både i Eudoria og i Amethera. Ved Amethera er det åpent for at spillere selv administrerer landområder og dette er veldig populært. I løpet av Juli 2006 ble det auksjonert landområder som bragte inn 200.000 USD.

Økonomi

Spillet baserer seg på valuta lik det som vi kjenner til fra den virkelige verden. Spillets valuta er PED. (Fra Project Entropia Dollar) I spillet har man også 1/100 PED som kalles for PEC. (Project Entropia Cent)
10 PED = 1 USD. Det kan veksles inn valuta fra den virkelige verden til spillet. På den samme måten kan man veksle inn valuta fra spillet og ut til den virkelige verden. Den vanligste måten å veksle inn valuta er med kredittkort. For å ta ut penger har det nylig blitt introdusert et ATM-kort som kan benyttes i minibanker eller til varekjøp, som et vanlig kredittkort. I tillegg til dette, er det mulig med andre former for pengeoverføringer.

Samfunn

I Entropia Universe er det lagt opp til et godt samhold blant spillerne. Det finnes en del «societies» som deler spilleres interesser i spillet. Det kan være generelle grupperinger eller grupperinger fordelt på interesser som jakt, mining, konstruksjon, handel og spekulasjon.

Erfaring

All aktivitet som blir utført i spillet gir erfaring. Dette blir omtalt som «skills». I Entropia Universe finnes det ikke maksimalgrenser for skills. Skills kan også kjøpes og selges blant spillerne gjennom skillimplanter.

Spillere

Det finnes spillere fra hele verden, men for tiden er det flest fra Sverige, Danmark, USA og Norge. Pr. august 2006 er det registrert 470.000 brukerkonti.

Skatt

Skatteetaten har gitt en uttalelse om beskattning av inntekt fra entropia universe, som kan leses på:
Skatteetaten
Coelostoma

Utseende

Små til middelsstore, blanke, ovale vannkjær. På farge er de gjerne svarte. Oversiden er svært blank og fint punktert.

Levevis

Coelostoma-artene lever på land, gjerne mellom løvstrø og annet råtnende plantemateriale.
Capodimonte porselensfabrikk

Capodimonte porselensfabrikk var en porselensfabrikk, grunnlagt i Napoli i Italia i 1743. Capodimonteporselen er
utviklet fra meissenerporselen. Capodimonte er kjent for sine støpte figurer og sine dekorative blomster som er malt på kopper og  vaser.

Historie

I fabrikken ble en av de mest berømte italienske kunstformer skapt, dekorativ keramikk. Den ligger vegg i vegg med Slottet i Capodimonte.

Tradisjoner frem til i dag

Capodimonteporselen har tålt tidens tann, takket være de napolitanske kunstneres skaperkraft og kreativitet. I andre halvdel av 1800-tallet ble de første fabrikker for kunsthåndverk bygget i Itaia, de var alle familiebedrifter. I 1867 ble Alfonso Majello, som grunnla  "Cavaliere del Lavoro",  Majello-fabrikken slått til ridder. Fabrikken fortsetter i dag å produsere Capodimonteporselen.
I 2012 ble den første e-butikk for Capodimonteporselen grunnagt av Vincenzo Castaldo med navnet  "Capodimonte's Finest".
Tushpuea

Tushpuea er en araratisk (urartisk) gudinne som byen Tushpa har fått sitt navn fra. Hun kan ha vært hustru til solguden Shivini ettersom de begge er oppført som tredje par på Mheri-Dur-inskripsjonens opplisting av mannlige og kvinnelige guddommer. Det er en forskningshypotese at de bevingede kvinnelige figurer i urartiske ornamenter og andre gjenstander avbilder denne gudinnen.