google/wiki40b huggingface dataset:
Mary Adelaide av Cambridge

Bakgrunn

Hun var datter av hertug Adolphus Frederick av Cambridge og prinsesse Augusta av Hessen-Kassel.  Hennes farfar var Georg III.

Levnet

Ien alder av 30 år var Mary Adelaide fortsatt ugift. Hennes lite attraktive utseende og især hennes manglende egne innkomster var ved siden av alderen ansett som kompliserende. Dronning Victoria hadde medlidenhet med sin kusine, og bestrebet seg på å finne et passende parti som også var standsmessig akseptabel. 
Hun ble så gift i 1866 med prins (deretter hertug) Franz av Teck (1837-1900), sønn av Alexander, hertug av Württemberg og Claudine Rhédey von Kis-Rhéde, grevinne av Hohenstein. Familien var en sidegren av kongefamilien i Württemberg.
Hun var kjent som livsglad og hadde en stor forkjærlighet for fester og mat, noe som gav henne tilnavnet «Fat Mary». Familien levde et ganske vedløftig liv, og verken Mary Adelaide eller hennes make var økonomisk sinnede. Hennes inntekter var egentlig beskjedne, og stor ikke i forhold til hennes eksklusive smak og ekstravaganse med ball, fin mat og gine klær og utenlandsreiser. Dette medførte til slutt katastrofe og familien måtte komme seg unna kreitorene, og bosette se i landflyktighet noen år i  Tyskland og Italia, innen finansene kunne ordnes og familien kunne vende tilbake til England, der de bosatte seg på White Lodge i Richmond Park.
Da sønnen Adolphus giftet seg med lady Margaret Grosvenor i 1894, så Mary Adelaide en sikret alderdom framfor seg, men sønnens rike svigerfar, Hugh Lupus Grosvenor, 1. hertug av Westminster, så til at datterens medgift ikke ble utbetalt i noen store summer på en gang.
Hun var en av de første kongelige som støttet diverse veldedighetsprosjekter. Særlig gagnet dette Barnardos og annen veldedighet rettet mot barn.
The Very Best of Trine Rein

The Very Best of Trine Rein er en samleplate med Trine Rein, utgitt den 16. august 2004.
Ikke gråt om det er vinter og det snør

Ikke gråt om det er vinter og det snør er det fjerde studioalbumet fra den norske vokalisten Gro Anita Schønn. 
Albumet ble utgitt høsten 1975 på Talent og ble nominert til Spellemannprisen.
Google Drive

Lagring

Google Drive gir brukerne 15 gigabyte når bruker lager en gratis konto (April 2014). Dette stiger konstant hele tiden. Google sin mening med at plassen skal bli større hele tiden, er at du ikke skal behøve å slette noen mail. Men det kommer jo litt an på hvor store mailene er, og hvor mye store mail du får.
 Ekstra plass, som er delt mellom Picasa og Google Drive, fra 100 GB (29.80 kr i måneden) og opp til 30TB kan bli ervervet gjennom et abonnement.

Eierskap og lisensiering

Siden Google bare har en enhetlig brukervilkårs- og personvernspolitikk, kan det synes som om Google beholder en svært bred rettighet til å reprodusere, bruke, og lage avledet arbeid fra innhold som er lagret på Google Drive. 
Ifølge CNET har Google – i motsetning til konkurrerende tjenester som Dropbox, OneDrive – bredt med rettigheter for å bruke og lage avledet arbeid fra innhold lagret på tjenesten. Denne lisensen er evigvarende og gjelder også etter at filene har blitt fjernet. Selv om brukerne beholder intellektuelle eiendomsretten, tillater den brede Google Drive-lisensen utvinning og analysering av opplastet innhold, for å tilpasse reklame og andre tjenester som Google gir til brukerne. Dette bruker de for å promotere tjenesten. 
I en annen rapport, fra The Verge, står det at Googles brukervilkår stort sett er de samme som alle andres, og litt bedre i noen tilfeller.
Felag

Felag er en gammel betegnelse på et formuesfellesskap, fra 1500-tallet mest brukt om felleseie mellom ektefeller.

Etymologi

Substantivet felag (gno félag) er satt sammen av substantivet fé (fe, også i overført betydning formue) og verbbasen lag (som har sammenheng med legge). Bokstavelig betyr det «å legge fe sammen», fellesdrift; i overført betydning «å sammentille verdier til et felles foretagende», et fellesforetak.
Det gammelnorske substantivet félagi har opprinnelig betydning «en som er i formuefellesskap med en annen», en kompanjong, har også betydninger som kamerat, våpenbror og ektefelle, og var dessuten en eufemisme for det mannlige lem. Det norske ordet felle (i betydningen kumpan) kommer av félagi, det samme gjør det engelske fellow.
X.Org Foundation

X.Org Foundation er en ikke-kommersiell organisasjon som har ansvaret for forskning, utvikling, support, organisering, administrering, standardisering, fremming og forsvar av en fri og åpen grafisk programvare. Dette omfatter blant annet DRM, Mesa 3D, Wayland og Vindussystemet X i form av implementasjonen X.Org Server.
Organisasjonen ble grunnlagt 22. november 2004.
Marie Hamsun

Liv og arbeid

Hun gav ut to diktsamlinger og flere barnebøker. Bygdebarn-serien i fem bind (1924–57) følger en søskenflokk på fire, to gutter og to jenter fra et miljø som kan minne om forfatterens oppvekst i Strandbygda, Elverum. De to første er episodiske skildringer av liv og lek på gård og seter gjennom årstidene. Bøkene er oversatt til svensk, tysk, tsjekkisk, engelsk, dansk, latvisk og finsk, og hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for den siste av bøkene. Fra sitt liv med Knut Hamsun skrev hun to erindringsbøker: Regnbuen (1953) og Under gullregnen (1959). Jan Troells film Hamsun (1996) bygger dels på Regnbuen, dels på Thorkild Hansens Hamsunbiografi. I denne filmen spilles Marie Hamsun av Ghita Nørby.
Marie og Knut hadde barna Tore (1912–1995), Arild (1914–1988), Ellinor (1916–1987) og Cecilia (1917–1985).
Før hun ble gift med Hamsun, hadde hun vært samboer med skuespilleren Dore Lavik. 
Knut Hamsun dro fra Marie kort tid før eldstebarnet Tore ble født, for å få ro til å skrive, noe han mislyktes med. Etter å ha mottatt hennes telegram om at hun hadde fått en sønn dagen i forveien, foreslo han selv i brev: «Skal vi kalle ham Tore etter vikinghøvdingen Tore Hund?»
9. april 1940 var Marie Hamsun på vei til Oslo med Hurtigruten da invasjonen kom. Hun skulle se en utstilling av Tores malerier. Båten satte folk av utenfor Drøbak, derfra tok de seg til fots til en gård på Nesodden som også tok imot overlevende fra «Blücher». En buss fraktet flokken til Oslo, og Marie Hamsun tilbrakte dagen hos familien Fearnley i Kirkeveien, som Arild bodde hos. Sønnen i huset, Arild Fearnley, mintes at Marie Hamsun etter en lang tenkepause sa: «I grunnen burde vi alle her i Norge bli nazister, for nå etter invasjonen er tyskerne så sterke at vi har ingen sjanser.» Familien Fearnley ble svært rystet over dette.
Hun meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1940. Etter krigen ble hun idømt fengselsstraff for sin virksomhet under krigen, blant annet med opplesningsturneer i Tyskland. Hun forble nasjonalsosialist etter krigen, i 1957 skrev hun til en vennine: «Jeg er ingen rashater. Jeg respekterer alle kulører, men jødene er undtagelsen. Det er dem som forsyner hele verden med mordvåpen fra fabrikkene, fra kjempelagrene i USA. Helt til nu har de kunnet arrangere kriger, sende jordens unge menn i døden og sitte selv og sope inn dollarene. Jeg forsikrer dig, at Hitler hadde det rette syn på dem.» I andre brev skrev hun at hun ikke trodde på historien om konsentrasjonsleirene, og dersom de faktisk fantes så visste nok Hitler hva han gjorde. Hun betraktet Hitler som et åndsmenneske med høye ideale krav til seg selv. Brevene etter krigen avsluttet hun med «heil og sæl».
Solungen (2008)

Solungen er en gratisavis som utgis i Solør i Hedmark.
Avisa kom ut første gang 13. mars 2008 og kommer ut som et gratis vedlegg til Glåmdalen. 
Solungen ble opprinnelig startet av sakfører Ewald Bosse på Flisa i 1904. Avisa ble to år senere kjøpt av arbeiderlagene i Åsnes og Våler, og avisa ble omtalt som den første sosialdemokratiske avisa på landsbygda i Norge. I 1914 ble avisa slått sammen med avisa Glommendalen, senere Glåmdalen.

Navnestrid

Bak SolungAvisa står Østlendingen. Opprinnelig var planen at denne avisa skulle hete Avisa Solungen, men etter bare en utgave stevnet Glåmdalen avisa for navnebruken, ettersom det var identisk med en avis som ble innfusjonert i Glåmdalen i 1914.
Etter en uke kom imidlertid de konkurrerende mediekonsernene fram til et forlik, der Østlendingen  justerte navnet fra Avisa Solungen til SolungAvisa. Det viste seg at Glåmdalen allerede hadde merkevarebeskyttet navnet Solungen.
Maksim Vylegzjanin

Karriere

Vylegzjanin debuterte i verdenscupen 22. januar 2005 i et jaktstartrenn i italienske Pragelato. Han oppnådde sitt første nevneverdige resultat i verdenscupen i mars 2005, da han ble nr. 6 på en 50 km. 
Under Tour de Ski 2008/09 oppnådde han samme plassering i et distanserenn i Val di Fiemme, og dagen etter ble han nummer 9 på den avsluttende klatreetappen. Karrierens foreløpige høydepunkt kom under VM 2009 i Liberec, der han tok sølv på 50 km fellesstart, bare slått av nordmannen Petter Northug.
Han startet verdenscupsesongen 2009/10 bra, og tok sine første pallplasseringer. Vylegzjanin  tok en andreplass på 15 km klassisk i Kuusamo og ble nummer tre på 30 km klassisk, fellesstart. I OL 2010 i Vancouver kom Vylegzjanin på 17.plass på 30 km duatlon, niendeplass på 15 km fri, åttendeplass på 50 km, og han gikk på det russiske stafettlaget som kom på åttendeplass på 4 x 10 km stafett.
Vylegzjanin gikk inn til sin første verdenscupseier da han vant 30 km fri fellesstart i La Clusaz 18. desember 2010.
Han tok sølvmedalje på 30 km dobbel jaktstart og på 50 km fristil under VM i Holmenkollen i 2011, kun slått av Petter Northug.
Under Vinter-OL 2014 i Sotsji tok han sølv i tre øvelser - 50 km, fri teknikk, lagsprint og 4 x 10 km stafett. I desember 2016 vedtok FIS foreløpig suspensjon av seks russiske langrennsløpere som var lenket til brudd på dopingreglene under Vinter-OL 2014, blant dem Maksim Vylegzjanin. Han ble offisielt diskvalifisert og fratatt sine OL-medaljer av IOC den 9. november 2017. Den internasjonale voldgiftsretten for sport omgjorde diskvalifikasjonen etter ankebehandling.
I VM 2015 ble han verdensmester på 30 km skiathlon.
Vylegzhanin avsluttet karrieren ved å bli nummer 2 på 50 km klassisk i Holmenkollen i 2019.
Halfdan Ditlev-Simonsen

Idrettskarriere

Halfdan Ditlev-Simonsen regnes som en pionér innen norsk bandy. Han ble i 1911 del av Norges Fotballforbunds komité for å organisere bandyidretten som dengang var ny i Norge. I 1920 ble han Norges Bandyforbunds første formann, et verv han hadde i fire år. Ditlev-Simonsen var med på å ta 13 NM-gull for Ready i perioden 1912 til 1927. Han er dermed den spilleren med flest norgesmesterskap i bandy. Under mesterskapet i 1925, da idretten fremdeles ble spilt med sjumannslag, besto Readys lag av fem brødre Ditlev-Simonsen (Halfdan, John, Olaf, Sverre og Aage), pluss to andre spillere. Han skrev bandydelen av bokverket Idrætsboken, som ble utgitt i 1923.
Ditlev-Simonsen representerte Ready også i fotball og debuterte for det norske landslaget i fotball i 1912 mot Sverige. Norge tapte 4-2, og han scoret begge Norges mål. Totalt spilte han sju landskamper og scoret fire mål. Han drev også med tennis og var president i Norges Tennisforbund fra 1923 til 1926.

Redervirksomhet

Ditlev-Simonsen var fra 1914 skipsreder i Oslo, med dispasjøreksamen fra 1915. Sammen med sin far startet han rederiet Halfdan Ditlev-Simonsen & Co. Han var aktiv i rederorganisasjonene, blant annet formann i Oslo nye rederiforening fra 1927 til 1931 og formann i rederforbundets tekniske utvalg i perioden 1923–1930. Ditlev-Simonsen utga i 1954 boka En reder ser tilbake.
Det franske fly- og romfartsmuseum

Det franske fly og romfartsmuseum, fr.Musée de l'air et de l'espace er et fransk luftfartsmueum, beliggende i den syd-østlige utkant av Le Bourget lufthavn, nord for Paris, i kommunen Le Bourget. Det ble opprettet i 1919 etter forslag fra den berømte flyingeniør Albert Caquot (1881–1976).

Beskrivelse

Museet har til disposisjon 150 000 M2 land og hangarer. Det er et av de eldste luftfartsmuseer i verden. Museets samlinger omfatter 19 500 gjenstander, derav 150 fly og materiale fra så langt tilbake som det 16. århundre. Også utstilt er mer moderne fly og romfartøyer, inklusive prototypen for Concorde, og sveitsiske og sovjetiske raketter. Museet har også den eneste kjente gjenværende gjenstand, understellet fra L'Oiseau Blanc (Den hvite fugl)’', flyet som i 1927 forsøkte å gjøre den første transatlantiske overfart fra Paris til New York. Den 8. mai 1927 tok flyet av fra Le Bourget,  kastet understellet. Flyet var konstruert til dette som et ledd i dets trans-atlantiske profil. Det forsvant over Atlanterhavet bare to uker før Lindberghs Spirit of St. Louis gjennomførte sin vellykkede non-stop trans-atlantiske flyvning til Le Bourget fra USA.
Øreål

Anatomi

Som alle bikirer har øreålen et hardt, porselenaktig skjellpanser dekket med ganoin. De er også fysostome, og kan bruke svømmeblæren som en primitiv lunge. Den lever i saktestrømmende, varmt brakkvann og kan puste luft, noe som gjør den i stand til å overleve i vann med lavt innhold av oksygen.
Navnet «øreål» henviser til brystfinnene som stikker ut som to tydelige «ører» bak gjellelokket.

Akvaristikk

Øreål har ikke blitt drettet i akvarium, så fiskene som finnes i avariebutikken er importert fra Afrika. 
De er fredelige, men eter fisk som er små nok til å passe inn i munnen.
De er kjent for å hoppe ut, så akvariet bør ha et tettsluttende lokk uten større hull.
Øreåler kan holdes i både brakkvannsakvarier og ferskvannsakvarier.
Ballongen

Handlingen

Poppes velkjente figur Sten Stensson Stéen kommer til himmelen i en ballong og får se tilbake på sine tidigere liv og reflektere over disse. Filmen består av seks episoder som holdes sammen gjennom at Steen etter hvert liv møter Steen den hvitskjegget Kosmos som hver gang kaster Steen ut i et ytterligere liv. Filmen anses å være inspirert av buddhistisk gjenfødelseslære.

Om filmen

Ballongen er en av Poppes alvorligst filmer og ble aldri noen suksess hos publikum. Den ble regissert av Poppe selv, i likhet med den tragikomiske filmen Penger som släpptes straks før Ballongen. Filmen hadde premiere 7. oktober 1947 og fikk god kritikk, men ble ingen publikumssuksess. Som forfilm til Ballongen vistes villmarksfilmen Arne Sucksdorffs Skuggor över snön ved premieren som av samtlige kritiker ble betegnet som noe av et mesterverk.
Lophorina

Biologi

Hos artene i slekten Lophorina karakteriseres hannene av evnen til lynhurtig å endre på karakteristikken på fjærdrakten, gjennom hurtige positurbytter og fjær som reiser seg. Positurbyttene skjer så lynhurtig at bevegelsen genererer et riflelignende smell, noe som kan være opphavet til den engelske betegnelsen på disse fuglene - riflebirds. Det finnes imidlertid flere forklaringer. Hannene har vakre iriserende paljettlignende fjær i et triangel øverst på brystet og lignende fjær på toppen av issen. Det iriserende brysttrianglet kan raskt brettes ut til å danne en kravelignende krans, som skinner i flere nyanser. Vingene kan også hurtig omdannes til en sirkellignende positur, mens fuglen kaster hodet lynhurtig fra side til side. Og, når hannene gaper er munnhulen signalgul innvendig. Selve kurtisen skjer som en dans, der hannene hopper rundt og bytter positurer for å imponere mulige partnere, så man må regne med at alle disse særegenhetene er et resultat av seksuell seleksjon.

Noter

De fire artene, intercedens, magnifica, paradisea og victoriae, som tidligere var klassifisert til slekten Ptiloris, har i senere tid blitt samlet til Lophorina. Dette har samlet de såkalte rifleparadisfuglene i én slekt. L. intercedens ble tidligere regnet som konspesifikk med magnifica. Disse regnes av og til som et artskompleks. Arten har ifølge NNKF per 12. april 2017 ikke rukket å få et norsk navn.
Tarabuco

Tarabuco er en by i provinsen Yamparáez i departementet Chuquisaca i Bolivia. Ved folketellingen i 2012 hadde byen 16 944 innbyggere.
For Teen Twisters Only

For Teen Twisters Only er et musikkalbum med Chubby Checker, utgitt i 1962.
Oppkast

Fysiologi

Oppkast innledes med at pusten stopper i innåndingsfasen og at brystkassen fikseres slik at trykket i bukhulen kan økes mest mulig ved en sammentrekning av bukmusklene. Stemmespalten lukkes og hindrer at oppkastet trenger ned i luftveiene. Muskulaturen i spiserøret og omkring mageåpningen slapper av, mens muskulaturen ved mageporten mot tolvfingertarmen trekker seg sammen og stenger for utløp til tarmen. Deretter tømmer magen seg i en såkalt omvendt peristaltikk, som er bølger av muskelsammentrekninger som presser innholdet i magesekken opp gjennom spiserøret, svelget og ut gjennom munnhulen.

Årsaker

Oppkastrefleksen styres av et nervesentrum som kalles brekningssenteret. Det sitter i hjernen, på et sted som kalles medulla oblongata i bunnen av fjerde ventrikkel. Brekninger kan utløses av mange forskjellige årsaker, noe som skyldes at brekningssenteret aktiviseres fra et annet nervesenter i den samme delen av hjernen. I hovedsak er det fire steder impulsene kommer fra: Via nervus vagus/nervus sympatikus (fordøyelsessystemet, hjertet, genitalia, urinveiene, bukhinnen) m.m.; Kjemoreseptortriggersonen (CTZ) (sensor for endogene og eksogene substanser fra cerebrospinal væske og blod); Vestibularisapparatet (reisesyke); Hjernebarken (visuelle inntrykk, lukt, likevektsorganene i det indre øret, psykogene påvirkninger).
Oppkast kan framkalles av stoffer og objekter som irriterer slimhinnene i magesekken og svelget (en finger i halsen framtvinger brekningsrefleksen).

Søke hjelp

Kvalme, brekninger og oppkast er som oftest en forbigående lidelse. Vedvarende hendelser kan imidlertid også være et symptom på en alvorlig lidelse og vedvarende oppkast vil føre til alvorlig dehydrering. Hos barn og svært ungt avkom av dyr vil dehydrering skje raskere og være langt mer alvorlig enn hos voksne. Man bør derfor oppsøke lege eller veterinær dersom oppkast vedvarer særlig lenge, og helst innen 24 timer. Voksne individer bør søke hjelp om oppkastfasen vedvarer utover tre døgn..
Nordøstkorridoren

Nordøstkorridoren betegner en del av hovedveisystemet nordøst for Oslo, og omfatter Rv4 Trondheimsveien mellom Sinsen og Gjelleråsen og Rv150 Store Ringvei mellom Sinsen og Ulvensplitten, i tillegg til tverrforbindelsene Bredtvetdiagonalen og Fossumdiagonalen, samt Rv163 Østre Aker vei mellom Økern og Haavard Martinsens vei.
I likhet med de fleste hovedveier rundt Oslo, er det tidvis sterkt redusert fremkommelighet langs disse veiene. Statens vegvesen har utredet transportsystemet og arealbruken i Nordøstkorridoren slik at hensynet til fremkommelighet for alle trafikantgrupper, trafikksikkerhet og miljø ivaretas på en best mulig måte. I forslaget inngår ny Rv150 fra Sinsen til Ulvensplitten og delvis ny Rv4 fra Sinsen til fylkesgrensen til Akershus.
Nordland-Verlag

Nordland-Verlag var et forlag i Tyskland med tilknytning til det nasjonalsosialistiske styret. Det var forlaget til SS, og hadde hovedsete i Magdeburg og Berlin. Det var direkte underlagt Oswald Pohl.

Historie

Forlaget ble grunnlagt sommeren 1933 for å fremme filosofisk og skjønnlitterær litteratur i pakt med nasjonalsosialistisk ideologi. Første publikasjon var tidsskriftet Die Notwehr.
Forlaget utgav også tidsskriftet Nordland.
Antigoniddynastiet

Antigoniddynastiet var en slekt av hellenistiske konger som nedstammet fra Aleksander den stores hærfører og general Antigonos I Monofthalmos («den enøyde»).

Historie

Ved å etterfølge antipatridedynastiet i det meste av oldtidens Makedonia hersket Antigonos over det meste av Anatolia og nordlige Syria. Hans forsøk på ta kontroll over hele Aleksanders etterlatte verdensrike mislyktes da han led nederlag og døde i slaget ved Ipsos i år 301 f.Kr. Antigonos’ sønn Demetrios Poliorketes overlevde slaget og greide å ta kontroll over Makedonia noen få år senere, men tapte til slutten tronen og døde i fangenskap. Etter en periode preget av forvirring og uro var det Demetrios’ sønn Antigonos II Gonatas i stand til å etablere familiens kontroll over det gamle kongeriket Makedonia ved år 276 f.Kr., foruten også over de fleste greske bystatene.

Arv

Antigoniddynastiet var det ene av fire riker som ble dannet av Aleksanders etterfølgere, de andre var Selevkid-dynastiet, Ptolemeerdynastiet og Attaliddynastiet. Det siste skudd på dynastiet, Perseus av Makedonia, regjerte mellom 179-168 f.Kr., ble anerkjent som en forkjemper av gresk frihet overfor Romerriket. Han var uansett ikke i stand til å stå imot de avanserende romerske legionene og det greske nederlaget i slaget ved Pydna som signaliserte slutten på dynastiet og en æra.
Hanøy i Askøy

Hanøy er ei bygd som ligger i Hjeltefjorden vest på Askøy i Hordaland. Like ved bygda ligger industristedet Hanøytangen. Stedet fikk ny veiforbindelse til 40 millioner kr fra Ravnanger i februar 2006. Øya ligger mellom Steinseidet og Ramsøy, som begge har broforbindelse med Hanøy. Hanøy er spredt befolket og landlig, samtidig som det ligger bare 30 minutters kjøring fra Bergen sentrum.
Jean-Charles de Borda

Bakgrunn

Borda var sønn av Jean‐Antoine de Borda og Jeanne‐Marie Thérèse de Lacroix. Han fikk sin høyere utdannelse fra Collège Henri-IV de La Flèche og inntrådte deretter i geniekorpset. Allerede i 1756 ble han medlem av  Académie des sciences takket være hans forskning på ballistiske problemer.

Karriere

Han deltok i 1757 som adjutant for marskalk Jean-Baptiste Desmarets i kamp ved Hastenbeck. Året etter gikk han inn i marinen. Her beskjeftiget han seg for det meste med nautiske, astronomiske og hydrauliske problemer.  Han behandlet spørtsmål vedrørende sansynlighetsberegning, variasjonskalkyle, differensialligninger med mer. Han syslet blant annet med ballistiske beregninger med hensyntagen til luftmotstandet. Som grunnlegger av den franska skipsbygningsskole, gjennom teknisk-teoretiske fartøysundersøkelser og ved instrumentskonstruksjoner har de Borda hatt stor innflytelse på den franske sjøfarts utvikling.
I 1770 formulerte Borda et valgsystem for preferansevalg som kalles Bordavalg, eller Borda-telling. Det franske vitenskapsakademiet brukte Bordas metode for å velge sine medlemmer i omtrent tjue år før Napoléon Bonaparte insisterte på å bruke en egen metode etter at han ble akademiets president i 1801. Bordas metode brukes også i dag av noen akademiske institusjoner, konkurranser og ved noen politiske valg.
I 1771 reiste han med Jean-René de Verdun de la Crenne (1741−1805) og Alexandre Guy Pingré til USA og rundt i Karibia for under reisen å teste ut et kronometer, og kunne underveis beriktige geografiske lengde- og breddegrader til en rekke kystpunkter, øyer og klipper. Resultatene offentliggjorde de tre i Voyage fait par ordre du roi en 1771 et 1772 en diverses parties de l'Europe et de l'Amerique, 2 bind, Paris (1778).
Da det metriske systemet ble innført etter den franske revolusjonen ble det bestemt at en sirkel skulle deles inn i 400 grader i stedet for 360 grader. Dette krevde nye geometriske tabeller og logaritmer som samstemte med den nye graden, og Borda konstruerte nye instrumenter for revolusjonens nye enheter.
Siederia rupicolella

Utseende

Hannen er en liten til middelsstor (vingespenn 11-16 millimeter), spinkel, lysgrå sekkspinner. Antennene er trådformede og omtrent halvparten så lange som forvingene. Hodet og kroppen er gråbrune. Forvingen er lysgrå med svakt antydet nettmønster. Bakvingen er gråhvit. Vingene er kledt med temmelig smale skjell, tydelig smalere enn hos den beslektede arten Siederia listerella. Hunnen er 3-5 mm lang, mørkbrun, fet og larvelignende, men med forholdsvis godt utviklede antenner og bein. Fasettøynene er ganske små. Larven omgir seg med en 6-8 mm lang, sigarformet larvesekk som har et avrundet trekantet tverrsnitt og er kledt med sandkorn.

Levevis

Arten lever helst i litt åpen skog med klippeblokker eller store steiner. Larven lever mest av moser som vokser på trestammer og steiner, og utviklingen tar ett år (kanskje to år lengst i nord). De voksne sommerfuglene er aktive mellom april og juli, senere jo lenger nord, mest rundt morgengry.

Utbredelse

Arten ser ut til å ha en ganske begrenset utbredelse og er kjent fra Norden, Baltikum, Tyskland og Sveits. I Norge er den funnet på noen få steder på Østlandet og i Trøndelag.