google/wiki40b huggingface dataset:
Jordana Brewster

Tidlig liv

Brewster har brasiliansk mor og amerikansk far. Hun ble født i Panama, men hun og foreldrene flyttet til London allerede da hun var to måneder gammel, og bodde der i seks år. Etter det flyttet de videre til Rio de Janeiro, hvor de ble værende til Jordana var ti år gammel. Deretter flyttet familien til New York, hvor hun stadig har base. Hun har også en yngre søster som heter Isabella. Jordana Brewster gikk frem til 2003 på Yale University, hvor hennes bestefar, Kingman Brewster, for øvrig var president i sin tid.

Karrière

Brewster fikk sin første store rolle allerede som 18-åring i Robert Rodriguez' The Faculty i 1998. Det var imidlertid ikke før tre år senere verden virkelig fikk øynene opp for henne, da hun spilte Mia Toretto for første gang i The Fast and the Furious. Deretter gikk det tre år før hun spilte inn sin neste film, D.E.B.S. (2004). I 2006 spilte hun den romantiske interessen til James Franco i Annapolis, hvor også Tyrese Gibson var med. De to spilte senere sammen i Fast Five.
Etter det fikk hun hovedrollen i skrekkfilmen The Texas Chainsaw Massacre: The Beginning. Tre år senere gjentok hun rollen som Mia i Fast & Furious (2009). Hun spilte også en gjesterolle i den populære TV-serien Chuck. I 2011 portretterte hun nok en gang Mia Toretto i Fast Five, og det er ventet at hun gjør det samme i en sjette Fast-film i 2013.
Palestinas flagg

Palestinas flagg ble opprinnelig utformet av Hussein bin Ali, Sharif av Mekka for det arabiske opprøret mot Det ottomanske riket i 1916. I 1917 var palestinerne først ute med å heise dette flagget til den arabiske nasjonalbevegelsen, og senere som det palestinske flagget. Flagget ble på nytt tatt i bruk som flagget til det palestinske folket i 1964 av PLO, og 15. november 1988 tok PLO flagget i bruk som flagget til staten Palestina. I dag er flagget i utstrakt bruk i områdene som administreres av den palestinske selvstyremyndigheten.
Flagget består av tre like brede vannrette striper (svart, hvitt og grønt ovenfra og ned), med en rød trekant. Flagget er nesten identisk med flagget til Ba'th-partiet og svært likt flaggene til Vest-Sahara (SADR) og Jordan.
Sue Gardner

Biografi

Gardner vokste opp i Canada, der hun i 1990 tok eksamen i journalistikk ved Ryerson University. Deretter begynte hun å arbeide for CBC Radio One med nyhetsprogrammet «As it happens». I mer enn ti år arbeidet hun som reporter, produsent og dokumentarskaper, både for CBC och for Newsworld International, og hun interesserte seg spesielt for populærkultur og samfunnsspørsmål, inkludert medias rolle under Gulfkrigen.
Gardner fortsatte i CBC, der hun i mars 2006 tok over jobben som leder for avdelingen for nye medier, som utviklet nettstedet CBC.ca.  
Under Gardners tid vant CBC.ca flere internasjonale priser og ble Canadas mest populære nyhetsside. Hun har også jobbet for British Broadcasting Corporation og National Public Radio.
Gardner er medlem av Online News Association, Society for News Design, Women in Film and Television, Canadian Association of Journalists og Canadian Women In Communications.

Wikimedia-stiftelsen

I mai 2007 sluttet Gardner i CBC, og begynte kort tid senere som konsulent for Wikimedia-stiftelsen, som blant annet drifter nettleksikonet Wikipedia, der hun arbeidet med organisasjonsstruktur. Midt i Wikimedia-stiftelsens innsamlingskampanje i desember 2007 ble Gardner ansatt som stiftelsens daglige leder. Hun tok da over etter Brad Patrick.
Fra september 2007 ledet Gardner flyttingen av Wikimedia-stiftelsens kontorer fra St. Petersburg i Florida til San Francisco, og hun økte størrelsen på organisasjonen betraktelig gjennom nyansettelser. I perioden 2007 til 2010 økte antall ansatte fra 8 personer til over 30.
I oktober 2009 utnevnte nettavisen The Huffington Post Sue Gardner til en av de ti mest innflytelsesrike personene innen media i 2009 for hennes arbeid for Wikimedia.
HTC Lancaster

HTC Lancaster er en Androidbasert mobiltelefon (smartphone) som er planlagt lansert i januar 2010 av HTC.
EM i curling 1986

Curling-EM 1986 ble arrangert 9. desember – 13. desember 1986 i Hvidovre Ice Rink i København i Danmark.
Det deltok 13 lag for herrer og 13 lag for kvinner.
Agonum micans

Utbredelse

Agonum micans finnes i nesten hele Europa , men er noe sjeldnere helt i sørvest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende

Agonum micans er mellom 6-7,5 mm lang. Den har en mørk, nesten svart farge, med en grønnlig metallskinnende glans. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har vanligvis tre børstepunkt (stive hårbørster). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår, hos noen arter også på det tredje leddet, og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis

Agonum micans er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den lever på fuktige lokaliteter, ofte langs vassdrag.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Dhemaji (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 688 077 innbyggere i distriktet, mot 571 944 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 7,04 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,49 % i 2011 mot 17,41 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 945 i 2011 mot 970 i 2001.
Mitmita

Mitmita er en etiopisk krydderblanding som inneholder chili, kardemomme, kryddernellik og salt, og i noen tilfelle også andre kryddere som ingefær, spisskummen og kanel. Den brukes blant annet i den retten som kalles kitfo.
Skamløs (bok)

Skamløs er en bok som ble skrevet av Sofia Nesrine Srour, Nancy Herz og Amine Bile, med Esra Røyse som illustratør og Maria Gossè som fotograf. Boken ble utgitt av Gyldendal forlag i 2017. 
Samme år mottok forfatterne prisen Fritt Ords Honnør. De er også samfunnsdebattanter og fikk Skamløsprisen i 2016.

Om forfatterene

Sofia Nesrine Srour (født 1994) er både norsk-libaneser, muslim og feminist. Srour har også vært med i TV2-programmet «Snakk med Linn Wiik» og «God Morgen Norge», i tillegg til opptredninger i NRK-programmet «Lindmo».
Nancy Herz (født 1996) er norsk-libaneser, kosmopolitt, skribent og glad i bøker. Hun jobber også som organisasjonskonsulent i frivillig.no.
Amine Bile (født 1998) er norsk-somalisk og fjerde stortingskandidat for Telemark SV.

Handling

I Skamløs diskuterer forfatterne Srour, Herz og Bile negativ sosialkontroll i samfunnet og hvilken innvirkning den kan ha. I boken er det blant annet skrevet om opplevelsene til anonyme som forfatterne har snakket med. I tillegg blir forfatterenes egen oppvekst med sosialkontroll, skamfølelsen og æreskulturen beskrevet. Boken veksler mellom korte fortellinger skrevet i tredjeperson og en samtaledel som følger diskusjonene mellom forfatterne. Samtaledelen er skrevet som et manus med replikkveksling og det blir brukt muntligspråk.
Skyting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1930

Skyting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1930. Skyting var en av ti sporter i de andre sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 15. mars til 5. april 1930. Det var andre gangen som skyting var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to øvelser, kun for menn.
Stevica Ristić

Landslaget

Stevica Ristić spilte 17 landskamper for Makedonias herrelandslag.
Pastorale

Italiensk hyrdemusikk

I det sørlige Italia er pastorale betegnelsen på en musikkform som gjeterne fra gammelt av har framført på piffero, et skalmeie-instrument, og zampogna, den tradisjonelle italienske sekkepipen. Da gjeterne kom ned fra fjellene om høsten brukte de å glede befolkningen i byene med vakker musikk på disse instrumentene. At gjeterne var på plass var et sikkert tegn på at det snart nærmet seg jul. Mange steder har det siden middelalderen vært en tradisjon med gjetere som har underholdt med sang og musikk foran julekrybber (presepio) i adventstiden. Framførelsen av pastoraler er ennå levende i folkemusikktradisjonen i det sørlige Italia.

Pastorale som formtype

Det tidligste trykte musikkverket med «pastorale» i tittelen er Il Dialogo pastorale al presepio di Nostro Signore («Den pastorale dialogen ved vår herres krybbe») av Giovanni Francesco Anerio. Verket ble utgitt i Roma i 1600 og er et flersatsig vokalverk skrevet for framførelse i julehøytiden. De første kjente eksemplene på pastoralen som egen formtype er to verk utgitt i 1637. Det ene er «Sonata pastorale a 4» av Franceso Fiamengo, utgitt i Venezia, og det andre er «Cappriccio pastorale» for orgel av Frescobaldi. Men pastoraler til kirkelig bruk er trolig av mye eldre dato da det fortelles om Gaetano av Thiene (1480–1547), grunnlegger av Teatinerordenen, at han «på den helligste natten [det vil si julaften] var […] veldig glad i å høre noen pastorale lyder».
Den stiliserte pastoralen som ble utformet i løpet av barokken var i stor grad influert av den italienske hyrdemusikken og hadde følgende kjennetegn:  langsomt tempo, 12/8, 9/8 eller 6/8- takt med en langsomt flytende melodistemme (se musette og siciliano) og borduntoner i akkompagnementet (f.eks. orgelpunkt i basstemmen). I instrumentalverkene var det ikke uvanlig å la melodistemmen bli spilt av en obo, noe som ga assosiasjoner til klangen av piffero på samme måte som borduntonene ga assosiasjoner til sekkepipen. Enkel melodikk basert på ters- og sekstbevegelser, ekkoeffekter, enkel harmonisk progresjon begrenset til hovetoneardsdfunksjonene og få fortegn er andre typiske kjennetegn.

Pastorale som beskrivelse

På 1700-tallet fikk pastorale gradvis en bredere betydning og ble gitt som betegnelse på stykker av «landlig» eller idyllisk karakter.
Linedancebølgen går

Linedancebølgen går er et musikkalbum utgitt av Holmsve i 2004
Sveg lufthavn

Ruter og flyselskap

Per 2012 er det 2 daglige ruteflyvninger til Stockholm Arlanda via Mora. Ruten er en anbudsrute med støtte fra Trafikverket og har siden 30. oktober 2011 vært operert av det estiske flyselskapet Avies. Fra 13. januar 2012 har Avies også operert en ukentlig direkterute fra Sveg til Tallinn i Estland
Foster's Lager

Foster's Lager er et internasjonalt distribuert australsk øl. Det er brygget under lisens i syv land: Australia, Canada, Kina, Tyskland, Irland, Spania og Sverige. 
I april 2006 kunngjorde Scottish & Newcastle plc at de har godtatt å kjøpe Foster's i Europa (inkludert Tyrkia), den russiske federasjonen og andre land i Samveldet av uavhengige stater fra Foster's Group Limited for omtrent 309 millioner britiske pund.
Foster's Lager har slagordet «The Amber Nectar» i Australia og Storbritannia, og «Australian for Beer» andre steder. 
I Australia brukes merkenavnet Foster's om en del andre øltyper også, blant annet Foster's Light Ice, en lagerpils med lavt alkoholinnhold.
SS-skijegerbataljon Norge

SS-skijegerbataljon Norge var en norsk frontkjemperenhet innen Waffen-SS, den militære grenen av de tyske naszistenes eliteavdeling Schutzstaffel (SS) før og under andre verdenskrig. I februar 1942 ble det opprettet et frivillig norsk skikompani som tjenestegjorde i 6.SS-Gebirgsdivision Nord (selv om kompaniet formelt var en politienhet)  og dette ble neste vinter nyoppsatt som SS-skijegerbataljon Norge, med 3 kompanier og et stabskompani. Det var en annen norsk enhet i Karelen, 2. Politikompani, men dette hadde intet med skijegerbataljonen å gjøre. SS-Untersturmführer Axel Steen var kommandør i SS-Skijegerbataljon.
Skijegerbataljonen var en del av 6. SS-Gebirgs-Division «Nord» i Finland, det meste av tiden under kommando av SS-Obergruppenführer Friedrich-Wilhelm Krüger.

Kampene ved Kaprolat

Bataljonen led store tap under den store russiske offensiven i april 1944, og rundt 50 mann ble tatt til fange, hvorav de fleste døde. Bataljonssjef var da Frode Halle, som imidlertid var på permisjon under slaget. Fungerende sjef var Sophus Buck Kahrs.
Bataljonen var blant annet med i kampene ved Kaprolat 25. og 26. juni 1944. Der lå 3. kompani, mens 1 og 2, samt etterhvert stabskompaniet lå på den såkalte "Hasselmannhøyden" noen kilometer unna.

I Norge ved krigsavslutningen

Da 6. SS-Gebirgs-Division Nord ble trukket ut og sendt til Tyskland i desember 1944, ble skijegerbataljonen igjen i Norge og ble fra februar 1945 underlagt de sentrale SS-myndighetene i Norge.
Bataljonen ble blandet ca. 50% med tyske politisoldater, og det nye navnet ble «SS u. Polizei-Skijäger-Btl 506(mot.)»
Det ble i maidagene 1945 gjort forsøk på å sette inn bataljonen ved Skallum gård i Bærum for å styrke forskansingen av en del framtredende norske nazister, blant dem Henrik Rogstad, Jonas Lie og Sverre Riisnæs. Dette slo feil fordi bataljonen på dette tidspunktet var dimittert.
José Basco y Vargas

Koloniseringen av Batanes-øyene

I 1782 sendte Basco en ekspedisjon til å få ivatanerne, øyboerne på Batanes-øyene i Luzonstredet mellom Luzon og Formosa (Taiwan) til å gi sitt samtykke til å komme inn under den spanske krone. Henvendelsen er fastholdt skriftlig – i brev datert 15. februar 1782 ba han ekspedisjonsledelsen om å spørre dem «hvorvidt de gikk med på å akseptere den spanske konges myndighet, for hvis de gjorde det skulle spansk styre bli etablert på øyene, men eller ikke». Ifølge til spanske dokumenter kunne øyboerne straks forstå at «spansk styre» ville være av det gode, for svaret ble et enstemmig ja. De samme dokumentene viser at de var like begeistret for den kristne religion, og også glade for de spanske embedsmenn som kom med nye lover, byråkrati, militære styrker og skattlegging.
Den 26. juni 1783 ble Jose Huelva Melgarjo den første guvernøren på Batanes, som ble organisert som egen provins under navnet Provincia de la Concepción. Basco ble senere (1787) utnevnt til Conde de la Conquista de Batanes og den lokale administrasjonens hovedsete ble kalt Basco etter ham. Stedet var før spanjolene i bygde kirke der kalt Vasay.
Basco utvirket også at kolonien ble direkte understilt Spania, og ikke lenger skulle være en del av den spanske koloni "Ny-Spania" (som ellers bare omfattet Mexico den gang). I 1787 var det små opprør i Ituy og Paniqui i Tarlac. De ble raskt slått ned.

Flere handelsreformer

Han fikk i gang igjen den gamle galleonshandelen mellom Filippinene og Mexico. Det filippinske kongelige selskap ble opprettet i 1785 («Real Compañía de Filipinas»), og fremmet fra da av den direkte handel mellom Filippinene og Spania, altså ikke bare via Mexico lenger. Alle filippinske varer fikk tariffri status. Denne handelen betød også meget for utviklingen av filippinsk økonomi, som de ovennevnte og ved det at sukker, pepper og andre krydder fikk mer direkte avsetning i Europa. 
Den 4. november 1786 organiserte han et kruttmonopol.

Guvernør i Cartagena

Etter at han gikk av som generalguvernør på Filippinene, forlot han øyene i slutten av november 1787 og ble  guvernør av Cartagena i Vest-India, med admirals rang.

Oppkallinger

General Basco ble ikke bare «Conde de la Conquista de Batanes», men øyenes hovedstad, Basco, ble oppkalt etter ham. Også den lille øya Don Jose de Basco y Vargas nord for Ny-Guinea, tilhørende Papua Ny-Guinea, er oppkalt etter ham.
Solberga (Uppland)

Solberga er et tettsted i Österåker kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 409 innbyggere.
Grå dvergmåler

Utseende

En liten, slank, grå måler, ligner sterkt på mange andre dvergmålere (slekten Eupithecia). Begge vingepar er grå, forvingen med et utydelig, lyst tverrbånd i den ytre delen. Forvingen har også en kommaformet, svart flekk i midten. Den voksne sommerfuglen er lett å forveksle med andre arter, men larven er mer karakteristisk: blek brungul på farge, med en brun ryggstripe, mørkbrune skråstreker på siden av ryggen på hvert kroppsledd og en kvadratisk, brun tegning midt på ryggen av hvert ledd.

Levevis

Arten finnes i granskog og blandingsskog (barskog med innslag av bjørk). Den kan finnes i ganske mørk granskog men også ute på hogstflater. Larven lever på gullris (Solidago virgaurea).

Utbredelse

Denne arten er trolig ganske sjelden og er hittil bare funnet i Finland, Norge og St. Petersburg-området i Russland. I Norge er det bare kjent to funn, fra Froland i Aust-Agder og fra Suldal i Rogaland.
Pysjamas

Pysjamas, også skrevet pyjamas eller forkortet til pysj, er nattøy som består av en vid, lett skjorte og tilhørende bukse i tynne, myke tekstiler. Pysjamas kan brukes som soveklær av kvinner og menn, barn og voksne.
Ordet pysjamas kan også brukes om for eksempel strandpysjamas.

Historikk

Pysjamas ble tatt i bruk som uformelle inne- og hjemmeklær i England allerede på 1600-tallet. Dette var en slags dress av farget bomull eller silke, med en løs jakke med knapper og en bukse med snor i livet. Drakten var utformet etter indiske og persiske forbilder. Den europeiske pysjamasmoten gjaldt bare aristokratiet og varte kun kort tid. Plaggene ble imidlertid tatt opp igjen på 1880-tallet som nattøy og soveklær for menn og erstattet gradvis bruken av sid nattskjorte. Pysjamas for kvinner kom på 1900-tallet, først for jenter, siden også for voksne. Sist på 1920-tallet var pysjamaser en sterk konkurrent til nattkjoler. Både nattkjoler og pysjamaser ble heretter utformet i behagelige, attraktive snitt med en mengde varianter av halslinninger, ermer, lengder og materialer.
Det engelske navnet pajamas og pyjamas er lånt fra pijama, en type vid, lett bukse med snor i livet som fortsatt bæres av både kvinner og menn i sørlige og vestre deler av Asia. Selve ordet er satt sammen av pāē («fot, bein») og jāmah («drakt, plagg») i persisk og urdu.
Hallelujah (1979)

Eurovision Song Contest

Sangens komponist, Kobi Oshrat, hadde fått bandet Hakol Over Habibi til å synge låten og sendte den inn til den israelske konkurransen i 1978. Arrangøren, den israelske kringkasteren IBA, avslo imidlertid låten. Oshrat sendte låten inn igjen til den israelske nasjonale finalen i 1979, og IBA plukket den ut til å delta i finalen 27. januar 1979. Denne gang måtte imidlertid Hakol Over Habibi takke nei, blant annet fordi bandet vokalist hadde blitt skadet under en opptreden like før. I stedet ble gruppen Milk and Honey og sangeren Gali Atari valgt til å fremføre den. Milk and Honey ble skapt spesielt for konkurransen, og de vant den israelske finalen i konkurranse med elleve andre låter. «Hallelujah» ble dermed Israels bidrag til Eurovision Song Contest på hjemmebane i Jerusalem 31. mars 1979.
I den internasjonale finalen var «Hallelujah» det tiende bidraget ut på scenen av 19 deltakere, etter Tysklands Dschinghis Khan med «Dschinghis Khan» og før Frankrikes Anne-Marie David med «Je suis l'enfant soleil». I avstemningen ble det en tett kamp mellom blant annet Spania, Frankrike og Israel. Før Spania som siste land skulle stemme, ledet Spania med 1 poeng. Den spanske juryen ga imidlertid 10 poeng til «Hallelujah» som dermed hanket inn Israels andre seier på rad. Sangen fikk 12 poeng fra seks land, blant annet Norge.
Dette var fjerde gang at vertslandet vant Eurovision Song Contest, etter at Sveits i 1956, Spania i 1969 og Luxembourg i 1973 hadde klart dette tidligere. Siden har dette bare skjedd to ganger: Da Irland vant på hjemmebane i 1993 og 1994. Israel måtte imidlertid avstå fra å arrangere Eurovison Song Contest 1980, etter at kringkasteren IBA ikke lyktes med å få på plass finansieringen for å arrangere nok en finale. I stedet tok Nederland på seg arrangøroppgaven og la finalen til en jødisk helligdag, noe som førte til at Israel sto over konkurransen i 1980.

Sangen

Sangen er en ballade som langsomt bygger seg opp, og teksten handler om all herligheten og alle de gode tingene i verden. Ett av versene lyder: «Halleluja for alt som er, pris gårsdagen og morgendagen. Halleluja, hold hender og syng fra ett hjerte: halleluja.»
«Hallelujah» blir betraktet som en klassiker i konkurransen, noe som i stor grad skyldes et minneverdig refreng og den originale opptredenen, hvor artistene entrer scenen én etter én utover i sangen. «Hallelujah» ble også fremført som allsang på slutten av Eurovision Song Contest 1999, som en hyllest til ofrene i krigene på Balkan.

Norsk versjon

Ola Selvær har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Hallelujah».
Håvard F. Johansen

Biografi

Johansen, som er født i Fredrikstad (f. 1968), er sønn av Liv F. Johansen (f. 1941) og Oddvar Johansen (f. 1937). Han har en søster og to barn. Han gikk på Nøkleby skole (barneskole) og Cicignon ungdomsskole før han gikk videre på Christianslund videregående skole. Johansen er utdannet lektor med hovedfag i historie fra Universitetet i Oslo. Utover dette har han sin utdanning i idrett fra Norges idrettshøgskole og i kommunikasjon, psykologi og antropologi fra University of Washington, Seattle. 
Fra 1989 til 1996 var han ansatt i Olympiatoppen. I 1995/96 var han ansatt som lærer ved Bjerke videregående skole i Oslo. Han ble deretter friidrettsansvarlig ved WANG Toppidrett i Oslo, og siden februar 1997 har han vært toppidrettssjef sentralt hos WANG Toppidrett. Stillingen er siden utvidet til å dekke WANG Toppidretts skoler i Oslo, Fredrikstad, Stavanger, Tønsberg og Hamar. Han har også flere verv innen friidretten, er styremedlem med ansvar for sport i Fredrikstad Fotballklubb og sitter i Toppidrettsutvalget i Østfold Idrettskrets.
Johansens har en allsidig idrettslig bakgrunn. Fra senioralder var spyd hans idrett. Han er tre ganger norsk mester og representerte bl.a. Norge i EM i Helsingfors i 1994. Hans personlige rekord i spydkast er 78,38 meter, noe som plasserer ham som nummer 6 på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 24. juli 1994 på Byrkjelo. Etter spydkarrieren har Johansen vært spydtrener for flere norske kastere. Blant disse finner vi Ingeborg Sverdrup Rønningen, Gardar Johann Fagerlund Fridriksson, Marie-Therese Obst og Kristina Kristianslund.
Pellworm

Kirker

Pellworm har to kirker. Alte Kirche er også et sjømerke som sees over store områder. Tårnet på kirken falt ned i 1611, men fungerer fremdeles som sjømerke. Orgelet i kirken er bygget av den kjente tyske orgelbyggeren Arp Schnitger.
Baljebass

Baljebass (i USA kalt washtub bass) er et strengeinstrument, med en balje av metall som resonanskammer. Beslektede instrumenter er kjent fra Afrika og Sørøst-Asia. Den egentlige baljebassen stammer fra afrikansk-amerikansk folkemusikk og ble populær i jugbands rundt 1900. Derfra har den funnet innpass i oldtimemusikken blant hvite i Appalachene, av og til også i bluegrass og country. Washtub Jerry and The Bluegrass Band er blant dem som har erstattet kontrabassen (som er vanlig i bluegrass) med baljebass Også kvartetten Baljelauget fra Voss har tatt navn etter baljebassen .

Konstruksjon

Den tradisjonelle baljebassen er bygget opp av en balje med en streng festet i bunnen. Strengen justeres ved å skyve eller dra på en stav eller pinne for å endre spenningen og tonehøyden (frekvensen). Baljen ligger opp-ned på bakken og danner slik et resonanskammer. Den andre enden av strengen er festet i en stang som er litt lenger enn strengen, og som settes mot baljen. Baljebassen er altså billig og enkel, vel egnet for gjør-det-selv-konstruksjon. Historisk har den derfor vært tilknyttet de lavere økonomiske klasser.
En baljebass kan også ha fire eller flere strenger og stemmeskruer.
Skasen

Limnologi

Skasen er en næringsfattig eller oligotrof innsjø med et lite nedbørfelt i forhold til innsjøens størrelse. Det lille nedbørfeltet gjør innsjøen særskilt utsatt for menneskelig påvirkning (NIVA 1985). I en limnologisk undersøkelse utført av NIVA (Norsk institutt for vannforskning) i 1985 ble det konkludert med: «Skasen er en relativt dyp skogssjø med klart, svakt surt og næringsfattig vann. Innsjøen er i dag (dvs. i 1985) lite påvirket av menneskelig aktivitet, men er sårbar overfor økte påvirkninger av næringssalter og surt vann.»

Geologi

Skasen ligger i det sørøstnorske grunnfjellsområdet, og innsjøen er omsluttet av sure bergarter som er forholdsvis rike på kvarts og feltspat. Fjellgrunnen består hovedsakelig av gneis og granitt, og er derfor svært kalkfattig .