google/wiki40b huggingface dataset:
Schizopodidae

Utseende

Små til middelsstore (6 - 18 millimeter), avlange og noe flate biller, mørke, kan ha grønnlig metallglans. De minner om den beslektede familien praktbiller (Buprestidae), men skiller seg fra disse ved at de har brede sideplater på thorax (metepisterna) og på at føttenes fjerde ledd er dypt kløvet.Hodet er temmelig bredt, tvert avbrutt eller noe innbuktet foran. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, gjerne noe klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er avlange, nokså jevnbrede. Beina er forholdsvis korte og slanke.

Levevis

Artene lever i ørkenområder, larvene utvikler seg på røtter nede i bakken. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

I dag finnes gruppen bare i det sørlige Nord-Amerika, men fossiler viser at den har hatt videre utbredelse tidligere. Gruppen er kjent tilbake til 125 millioner år før nåtid.
Louis Hennepin

Louis Hennepin (dåpsnavn Antoine, døpt 12. mai 1626 i Ath i det som nå er Belgia, død ca. 1705 muligens i Roma) var katolsk prest og misjonær tilhørende fransiskanerordenen, kjent for sine oppdagelsesreiser i Nord-Amerika, som han foretok i fransk tjeneste. Han oppdaget blant annet to fosser: Niagarafallene og Saint Anthony Falls, navngitt etter hans egen vernehelgen, ved dagens Minneapolis.

Biografi

Hennepin hadde hørt historier fra sjømenn som hadde vendt hjem til Europa fra det nordamerikanske kontinent og blitt interessert i dette området.
I 1675 steg han i land i Ny-Frankrike i den nordøstre delen av Nord-Amerika, som del av en kontingent på fire fransiskanerrekollekter som ble sendt dit som misjonærer på oppdrag av kong Ludvig XIV.
Han fulgte med på La Salles reise i 1680 for å kartlegge områdene i det indre av kontinentet, finne Mississippiflodens kilder, og - hva prestene angikk - å omvende indianere til katolisismen. Pater Hennepin bar med seg et reisealter på ryggen under ferden.   
Det oppstod meningsforskjeller innen ekspedisjonen, og noen av deltakerne gjorde mytteri mot La Salle og dro på egne veier. Også Hennepin brøt ut fra gruppen og fulgte elven Illinois ned til Mississippielvens munning. Han fulgte så Mississippi motstrøms opp til områdene rundt det nåværende Minneapolis. 
På vei sørover igjen ble han nær Illinois' munning i Mississippielven ble han den 11. april 1680 tatt til fange av siouxindianere. I juli slapp de ham fri igjen. Han kom seg ned til kysten og var i 1681 hjemme i Frankrike igjen.
Vel tilbake i Frankrike utgav han i 1683 en beskrivelse av La Louisiane med et kart over området med navnet Carte de la Nouvelle France et de la Louisiane Nouvellement découverte. Etter det man kjenner til er dette første gangen som navnet Louisiana nevnes i skrift.
Mot slutten av 1690-årene flyttet Hennepin til Nederlandene der han i 1697 publiserte Nouvelle découverte d’un très grand pays situé‚ dans l’Amérique entre le Nouveau Mexique et la mer Glaciale og i 1698 Nouveau voyage d’un pais plus grand que l’Europe. Den førstnevnte kom på engelsk 1698, da under tittelen A New Discovery of a Vast Country in America, med et kart med navnet A Map of a Large Country Newly Discovered.
Hennepins skrifter var fulle av unøyaktigheter og feil. For eksempel hadde han på A Map of a Large Country Newly Discovered plassert Mississippis utløp for langt mot vest. Missouris kilde ble vist som en sjø i nærheten av Rio Grandes kilde. På den franske versjonen av kartet kan man også se ytterligere en elv som skulle ha sin kilde i nærheten av Missourielvens kilde, en elv som skulle ha sitt utløp i Californiabukten. En slik elv eksisterer ikke.
USAs tredje president Thomas Jefferson eide et eksemplar av alle tre av Hennepins verker. De leste han da han forberedte seg før Louisianakjøpet i 1803.
Wilczekodden

Wilczekodden er en odde på Spitsbergen, Svalbard. Wilczekodden er 500 meter lang og ligger nordsiden av Hornsund på den sørlige delen Wedel Jarlsberg Land. Øst for Wilczekodden ligger den polske forskningsstasjonen i Isbjørnhamna.
Odden har sitt navn etter den østerrikske greven og polaroppdageren Hans Johann Nepomuk Graf Wilczek. Han ledet i 1872 en ekspedisjon til Spitsbergen og Novaja Semlja, som blant annet navnga denne odden.
Sølvfoliehatt

Sølvfoliehatt er en pejorativ for å betegne personer som tilegner seg, tror på, finner på eller sprer konspirasjonsteorier og pseudovitenskaplige standpunkter.

Mind Games

Begrepet er ment som en latterliggjøring av vedkommende. Den som blir beskyldt for å ha sølvfoliehatt er en hjernevasket, virkelighetsfjern fantast, som slett ikke bryr seg om kildekritikk. For å øve tankekontroll over andre benytter en seg av forenklede modeller av virkeligheten, og fremsetter påstander og synspunkter på et bristende sannhetsgrunnlag.
Den samme forakten for kontekstuelle perspektiv kjennetegner også populismen som politisk retning, reklame for salg av undergjørende medikamenter uten verifiserbar effekt, og vulgære påstander om årsakssammenhenger, der en trekker konklusjoner mellom emneområder uten påviselig sammenheng mellom fenomenene, f.eks. nissen er skyld i kjøpepress før jul, metangass fra kyr skaper større orkanaktivitet, eller islam avler terrorisme.

Vernemidler

Sølvpapirhatten er et hodeplagg tilvirket av aluminiumsfolie, som opprinnelig ble brukt til å skjerme seg mot elektromagnetisk stråling og elektriske felt. Forsøk utført ved studier på Massachusetts Institute of Technology viser imidlertid at sølvpapiret på spesielle frekvensbånd omvendt kan føre til at en forsterker den elektromagnetiske strålingen.
Salorno

Historie

Stedet har vært bebodd siden romertiden. Salorno ble først nevnt som Salurnis i år 580 da Lombardene kjempet mot de invaderende Frankerne.
På en kalksteinsklippe høyt over Adige-dalen ligger middelalderborgen Castello di Salorno (Haderburg). Borgen ble først nevnt i 1053.
Johnny Jensen

Karriere

Fra 1987 til 1999 spilte Jensen for Sandefjord Håndball før han gikk til tyske VfL Bad Schwartau. Fra ThSV Eisenach (2001–2003) kom han til SG Flensburg-Handewitt hvor han spilte til 2010. Da vendte han tilbake til norsk håndball der han spiller for Nøtterøy, først én sesong i 1. divisjon, deretter i eliteserien.
Johnny Jensen debuterte på  det norske landslaget mot Romania 9. mars 1995. Etter VM 2009 spilte han ikke landskamper på nesten tre år, inntil han gjorde comeback 3. november 2011.
Jensen la opp som spiller i Nøtterøy etter 2012/13-sesongen, og fulgte så opp med å bli trener for samme klubb sesongen etter.
Arnolt Schlick

Liv

Det første bevarte dokumentet som omhandler Schlick er vielsesattesten, sannsynligvis fra 1482, der han er oppført som hofforganist. I 1486 spilte han ved hoffet til Maximilian I av Det tysk-romerske rike i Frankfurt, og fra ca. 1509 var han ansatt som organist ved det kurpfalsiske hoff i Heidelberg, og ble der livet ut. Schlick var den best betalte musikeren ved hoffet, med en lønn mer enn dobbelt så høy som den nest best betalte, så han må ha hatt en høy stjerne hos sin arbeidsgiver.
Det siste historiske sporet ett Schlick stammer fra 1521, da han sendte noen av sine komposisjoner til fyrstbispen av Trient, Bernhard von Cles (senere kardinal).

Virke

I 1511 publiserte Schlick Spiegel der Orgelmacher und Organisten hvor han behandlet viktige aspekter ved orgelbygging, som orgelpipenes størrelse og form (mensur), pipemateriale, blåsebelger, plassering og stemming av orgler. Boka ble regnet som tapt inntil det ble funnet et eksemplar i 1860. Det ble også funnet et i 1952.
De komposisjonene som er bevart etter Slick, viser en stor musikalsk og formal originalitet, som et tistemmig orgelstykke og kanons med kontrapunkterende stemmer som setter inn på samme tid.
Schlicks luttstykker, stort sett arrangementer av populære sanger, er blant de første i sitt slag som ble publisert. Likevel er orgelmusikken av enda større historisk betydning: med en sofistikert cantus firmusteknikk, flere helt uavhengige melodilinjer (opp til fem stemmer – i ett tilfelle hele ti), pedalstemmer med en kompleksitet man ikke finner igjen før på 1600-tallet og en utstrakt bruk av imitasjon, foregriper orgelmusikken hans barokkmusikken med omtrent hundre år, noe som gjør Schlick til en av musikkhistoriens viktigste komponister av klaviaturmusikk.
Dessuten finnes noen sanger for fire stemmer, han skrev også noen messer som er tapt.
Schlick var også en etterspurt orgelsakkyndig, som blant andre inspiserte og godkjente orglene i Speyerdomen, Straßburger Münster og Stiftskirche Neustadt an der Weinstraße (1516).

Betydning

I likhet med sine bekjente, Paul Hofhaimer og Sebastian Virdung, regnes Arnolt Schlick til renessansemusikkens kolorister. Hans metode med å veve kontrapunktiske linjer rundt en cantus firmus som er avledet av en koralmelodi, peker framover mot utviklingen koralpreludiet som kulminerte med Johann Sebastian Bachs musikk mer enn to hundre år senere.
Istedenfor den middeltone tempereringen som var vanlig på Schlicks tid beskrev han i Spiegel der Orgelmacher und Organisten en praktisk orientert ulikesvevende temperering. 170 år senere utarbeidet Andreas Werckmeister en temperering lik den Schlick skisserte. Med slike skalaer kan man spille mer enn i noen få nært beslektede tonearter, og dette er en forutsetning for utviklingen av den europeiske musikktradisjonen vi kjenner.
Douglas C-47 Skytrain

Historie

Under annen verdenskrig ble C-47 og modifiserte Douglas DC-3-ere brukt av de allierte styrker til transport av tropper, militært materiell og sårede soldater. 
Mer enn 10 000 fly ble produsert i Long Beach og Santa Monica, California og Oklahoma City, Oklahoma.  C-47 spilte en viktig rolle i mange av USAs felttog, i Stillehavskrigen ikke minst de som foregikk i jungelen i Ny-Guinea og under Burma-krigen hvor C-47 (og den maritime versjon, R4D) alene gjorde det mulig for allierte tropper å slå den japanske styrken ved transport av mannskap og forsyninger, slepe glidefly og transport av fallskjermsoldater.
Under invasjonen i Normandie (Operasjon Overlord) ble  C-47 og varianten C-53 Skytrooper,  brukt av invasjonsstyrkene i et stort antall til transport av fallskjermsoldater og til å slepe glidefly som Airspeed Horsa.
Etter annen verdenskrig ble et stort antall C-47 solgt til sivile flyselskaper. Ombygget til passasjerversjonen Douglas DC-3 ble flyet brukt på de fleste vestlige flyselskapers nystartede ruter etter krigen.
335 skvadron på Gardermoen hadde lenge en C-47 som ble brukt til å fly Kong Olav V. Flyet hadde kjenningsbokstavene BW-K, som ble uttalt: Bravo Whiskey King (altså ikke Kilo som vanligvis brukes).

Tilsvarende fly

C-46 Curtiss C-46 Commando
Cnemargulus

Utseende

Middelsstore, avlange, mørke gjødselbiller.

Levevis

Disse billene lever i møkk.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Saudi-Arabia og Turkmenistan.
Westerplatte

Westerplatte er en halvøy i Gdańsk, i Polen ved Østersjøens kyst hvor elven Martwa Wisła (en av sideelvdeltaene til Wisła) renner ut i Gdańsks havnekanal.
Stedet var opprinnelig et spa og hadde en anlagt park og noe skogsvegetasjon. I 1925 ga Folkeforbundet Polen tillatelse til å opprette et militært transittdepot på Westerplatte, og dette var operativt fra året etter. Dette lå innenfor territoriet til Fristaden Danzig (nå Gdańsk). Polen fikk lov til å ha en væpnet vaktstyrke på 88 soldater på Westerplatte, men i forbindelse med den politiske og militære spenningen i 1939 hadde denne styrken økt til 182 soldater. Det var ingen egentlige befestninger, men en mur mot byen del forsterkede vakthus skjult i skogen.
Den polske garnisonen var adskilt som en enklave i Fristaden Danzig og bare et smalt eid knyttet denne til fastlandet. Den militære strategien var for polakkene at dersom garnisonen ble angrepet, skulle den holde stand i 12 timer slik at regulære polske enheter kunne komme til unnsetning.
Da Tyskland innledet felttoget i Polen i 1939 var dette det første stedet som ble angrepet, i slaget om Westerplatte. Dette var det første militære slaget i Europa under andre verdenskrig. Slaget ble innledet ved et bombardement fra det tyske fartøyet SMS «Schleswig-Holstein». Først etter syv dager kapitulerte den polske garnisonen etter meget harde kamper.
Ruinene av kasernene og vakthusene står fremdeles. Etter krigen ble et av disse gjort om til museum. To 280 mm granater fra SMS «Schleswig-Holstein» står ved inngangen.
Napata

Napata var en by på Nilens vestbredd, ca. 400 km nord for Khartoum, hovedstaden i Sudan. Napata eksisterte mellom 1450 f.Kr., da den ble anlagt av nubiere, til ca. 30 f.Kr.

Napata grunnlegges

Egypt hadde siden de eldste dynastiene vært interessert i Nubia, på grunn av gullet i området. Egypterne tok etterhvert kontroll over området, og utbredte sin kultur.
I 1075 f.Kr. hadde øverstepresten for Amun i Teben vunnet stor nok oppslutning til å stå imot makten til faraoene i Øvre Egypt. Med dette ble den Tredje mellomepoke i Egypt innledet (1075 – 664 f.Kr.), og den ustabile makten i Egypt gjorde det mulig for nubierne å gjenvinne kontrollen over sitt eget territorium. De grunnla et nytt kongedømme, Kusj, og gjorde Napata til hovedstad.
Rundt 750 f.Kr. var Napata et velutviklet og stabil bysamfunn, mens Egypt fremdeles var ustabilt. Det gjorde det mulig for kong Kasha å angripe Øvre Egypt. Kushriket hersket over Øvre Egypt i et århundre, og over hele Egypt i 57 år, som det 25. egyptiske dynasti.
Kulturelt sett var Napata were inspirert av Egypt. Malerier, skrift og andre kulturuttrykk var egyptisk preget. Gravferdsskikkene var egyptiske, og det samme var de religiøse skikkene forøvrig. Den viktigste guddommen var Amun, hvis tempel lå ved foten av Gebel Barkal, nubiernes hellige fjell.

Napata falmer

Rundt 300 f.Kr. førte antiegyptiske stemninger til at Napata begynte å utvikle en selvstendig kulturell identitet. Samtidig svant Egypts makt (se Senepoken i Egypt), slik at Napatas økonomiske rolle ble svekket. Fremtiden lå i byen Meroë, sørøst for Napata, i et område som var rikt på jern, fremtidens mineral. Etterhvert ble Meröe hovedstad i Kush.
Selome Emnetu

Selome Emnetu er en norsk skuespiller. Per 2019 er hun fast ansatt ved Nationaltheatret.
Hun har tatt treårig skuespillerutdannelse ved Kunsthøgskolen i Oslo (KHiO), og ble uteksaminert derfra i 2014.
Gangart

Gangart hos hester

Alle hester har de tre hovedgangartene skritt, trav og galopp. I tillegg til disse har islandshester blant annet tølt («flygende skritt») og pass. Amerikanske hesteraser har mange forskjellige gangarter, blant annet «fox trott» og «running walk».
Hester konkurrerer i mange forskjellige gangarter. For islandshester er det spesielle konkurranser som går ut på å vise frem de forskjellige gangartene. For andre hester arrangeres travløp og «galoppløp»/«veddeløp».

Gangart i gruver

I gruve- og bergverksdrift betegner ordet gangart mineraler (bortsett fra malm) som fyller en gang.
Mimoplocia

Utseende

Middelsstore, avlange, blanke, brunsvarte trebukker med gule flekker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene, dekkvingene litt avsmalnende bakover med en tann i spissen.

Utbredelse

Artene er utbredt på Filippinene og på Taiwan.
Komiprisen 2006

Komiprisen 2006 ble arrangert lørdag 2. september 2006 på Latter på Aker Brygge med Øystein Bache som programleder.
Abhidharma

Abhidharma (sanskrit; devanagari: अभिधर्म) eller Abhidhamma (pāli) er buddhistiske tekster fra det 3. århundre f.Kr. og fremover. De utgjør skolastiske avhandlinger om doktrinene i de buddhistiske sūtraene. Abhidharmaverkene inneholder ikke systematiske filosofiske avhandlinger, men oppsummeringer eller abstrakte og systematiske lister.
Selve navnet abhi – dhamma kan tolkes på to ulike måter, ettersom førsteleddet abhi er tvetydig – enten høy eller om, og det kan derfor bety enten «den høyeste læren» eller «om læren», dvs meta-læren.
Innenfor palikanonen eller Tripiṭaka, som tilhører Theravādaskolen, utgjør de Abhidhamma pitaka eller den tredje av de tre kurvene.
Center Stage

Plott

Filmen handler om en gruppe unge studenter med vidt forskjellige bakgrunner på det fiktive American Ballet Academy i New York, og hvordan de håndterer de forskjellige aspektene forbundet med det å prøve å bli en profesjonell danser.
Fartsgrenser i Liechtenstein

Fartsgrenser i Liechtenstein er 50 km/t innen tettbygd strøk og 80 km/t utenfor tettbygd strøk, med mindre noe annet er skiltet.
Motortrafikkveier og motorveier finnes ikke i Liechtenstein, og er dermed ikke aktuelle for egne, høyere fartsgrenser.
Muay thai

Thai-boksing er en internasjonal kampsport. I norske sportsmiljø bruker man også begrepet «muay-thai» (thai: มวยไทย («boksing» + «thailandsk», direkte oversatt).

Historie

Muay-thais opprinnelse er ukjent. De fleste viktige historiske dokumenter om muay-thai (og Thailands øvrige historie), ble ødelagt da burmesiske styrker brente ned Ayutthaya, Thailands gamle hovedstad, i 1767. Det man vet, er at det helt tilbake til 1400-tallet har vært en tradisjon å avgjøre uenigheter med en ubevæpnet duell. Allerede i 1590 vet man at det var en del av militær trening, og fra starten av 1700-tallet ble det en regulær folkesport.
Trening av muay-thai ved skolen ble forbudt i 1921 på grunn av for mange alvorlige skader. Opprinnelig ble kampene kjempet uten runder, med hamprep om hendende og kokosnøttskall som beskyttere. Først på 30-tallet ble det innført vektklasser, runder på 3 minutter, og boksehansker.

Teknikker

Alle deler av kroppen kan rammes, og alle deler av kroppen, utenom hodet, kan brukes til å skade motstanderen. Noen av de vanligste angrepene er slag mot hode og kropp, albuer mot ansiktet, spark mot hodet, kropp og bein samt knær mot ribbein. Som en grunnregel brukes de hardeste punktene på kroppen mot de mykeste punktene på kroppen til motstanderen. Derfor er slike punkt som skritt, tinning og solarpleksus absolutt effektive og lovlige treffpunkt. Tradisjonelt blir slag betraktet som det «svakeste» angrepet, og spark har til formål å bryte ned motstanderen; knær og albuer anses som de mest effektive angrepene og brukes til å avgjøre kampen fra clinchen. I clinch skal fingrene ikke flettes med hverandre, da dette kan føre til fingerskader.

Profesjonell thaiboksing

Utviklingen av den profesjonelle delen av sporten har vært hemmet av at arrangørene som assosieres med den ene av de to største stadionene, Ratchadamnoen og Lumpini, i liten grad arrangerer kamper mot boksere som sogner til det andre stadionet. «Ratchadamnoen-boksere» har kjempet mot motstandere i Lumpini-stadionet 6.august 2009, med returmøte på Ratchadamnoen påfølgende kveld. Et lignende opplegg skjedde også i 2008.
I forhold til boksing og flere andre kampsporter, så har det tradisjonelt vært mindre penger i omløp i denne sporten.

Muay-thai i MMA-kamper

Teknikker fra thai-boksing benyttes av det store flertall av konkurrenter i de fleste UFC-turneringer.Utøvere av muay-thai har vært framtredende i flere MMA-turneringer.

Turneringer

I det første norgesmesterskapet ble det konkurrert i 4 vektklasser, og turneringen fant sted i Charlottenberg i Sverige den 16. og 17. oktober 2010.
Ministeriet for Ligestilling og Kirke

Ministeriet for Ligestilling og Kirke (tidligere Kirkeministeriet) er et ministerium i den danske regjeringen som primært har Folkekirken og likestilling som sine ansvarsområder.
Tidligere skulle Kirkeministeriet også godkjenne trossamfunn. I november 2007 ble denne oppgaven overtatt av Familiestyrelsen, som dengang hørte under Justisministeriet. I oktober 2011 ble styrelsen overført til Social- og Integrationsministeriet.
Kirkeministeriet ble i 1916 opprettet som et selvstendig ministerium og dermed utskilt fra Ministeriet for Kirke- og Undervisningsvæsenet (Kultusministeriet) fra 1848. Det har flere ganger hørt sammen med andre ministerier. I forbindelse med Helle Thorning-Schmidts regjerings tiltreden i 2011 ble Ligestillingsministeriets område således lagt under ministeriet og navnet endret til det nåværende.
Selv om Det Centrale Personregister hører under Økonomi- og Indenrigsministeriet, så er det Folkekirken – og dermed Ministeriet for Ligestilling og Kirke – som ivaretar selve registreringen. På samme måte administreres også begravelser med den tilhørende lovgivning.
Nåværende minister er Manu Sareen, som også er minister for nordisk samarbeid. Kirkeministeriet hadde inntil regjeringsskiftet i 2011 Per Stig Møller som minister.
Kraton

Kratoners struktur

Mens jordskorpen normalt utgjør 30-100 km av litosfæren, er kratoner minst dobbelt så tykke – inntil 200-250 km inklusive en «rot» nedover i astenosfæren.
 Til tross for at kratoner er kaldere enn havbunnsskorpe og mantel, og dermed skulle ha større tetthet, synker de likevel ikke ned i mantelen. Dette paradokset forklares ofte med at kratonets forventede større tetthet motvirkes gjennom en kjemisk avgivelse av masse i form av hovedsakelig jern og aluminium - men studier av kratoner i Afrika gir resultater med økende tetthet i dybden, noe som bringer tvil rundt denne teorien.
Det er også gjort studier som antyder at kratonene faktisk har større tetthet enn havbunnsskorpen og mantelen omkring dem, og at kratonene derfor har en overflate som er 300-1500 meter nedsunket.
Tatt i betraktning at det skjer en stadig drift av mantelmasse oppover og utveksling av masse mellom mantel og jordskorpe, er det vanskelig å forklare hvordan kratonene evner å forbli stabile gjennom milliarder av år, tilsynelatende upåvirket av disse mantelbevegelsene.
Kratoner består ofte av basalt nederst og granitt og andre arkeiske bergarter høyere oppe. Noen ganger bringes flytende peridotitt opp fra mantelen og størkner i kratonen til en sterk bergart som har mindre fuktighet og mer magnesium enn nede i mantelen (hvor jerninnhold dominerer). Vulkanrør i kratoner kan også bringe opp en magmatisk peridotitt som kalles kimberlitt, og som kan inneholde diamanter.
I kratoner og kontinentalskorpen ellers dominerer aluminium framfor magnesium, derav betegnelsen SiAl for kontinentalskorpe og SiMa for magnesiumrik («mafisk») havbunnsskorpe. En annen bergart som stammer fra omdanning av basalt-holdige dyplag på inntil 150 km eller mer er eklogitt. Den kan stamme fra dyptliggende, tidligere havbunnsskorpe som har sunket ned under kratonen for noen milliarder år siden, ned til dype lag med kimberlitt- og diamantforekomster. Dere nede holdt de seg inntil en dypvulkansk bevegelse brakte dem til overflaten. Eklogitt har dermed en sammensetning som minner om havbunnskorpe.
British Geological Survey

British Geological Survey (BGS) er et delvis offentlig finansiert organ som har som mål å fremme Geofaglig kunnskap om Storbritannias landmasse og kontinentalsokkel ved hjelp av systematisk kartlegging, overvåking og forskning. Hovedkontoret ligger i Keyworth, Nottinghamshire. De har også andre sentere lokalisert i Edinburgh, Wallingford, Cardiff og London.

Historie og tidligere navn

The British Geological Survey ble grunnlagt i 1835 med navnet Ordnance Geological Survey, noe som gjør det til verdens eldste nasjonale geologiske Institutt. I 1965 ble de slått sammen med Geological Museum og Overseas Geological Surveys, under navnet «Institute of Geological Sciences». Den 1. januar 1984 ble sistnevnte omdøpt til British Geological Survey (BGS), navnet som er i bruk i dag.
Xiangyang (Jiamusi)

Xiangyang (kinesisk: 向阳区, pinyin: Xiàngyáng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Jiamusi i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 8.2 km² og teller 100.000 innbyggere).
Badderfjorden

Badderfjorden (nordsamisk Báttárvuotna) er en fjordarm av Kvænangen i Kvænangen kommune i Troms. Fjorden er fem kilometer lang, fra innløpet mellom Steinnes og Nordnes, østover til bygda Badderen, som fjorden er oppkalt etter, i botn av fjorden.
Andre bygder langs fjorden er Undereidet på nordsida og Sekkemo på sørsida. Vest for Nordnes ligger Storstraumen like ved Sørstraumen der E6 krysser Kvænangen. E6 fortsetter videre langs sørsida og østsida av fjorden.