Europacupen i friidrett

Europacupen i friidrett er et tidligere europeisk mesterskap, som fra 2009 er erstattet av Lag-EM i friidrett. De fleste store nasjonene i Europa deltok i Europacupen. Opprinnelig het den Bruno Zauli Cup, og ble arrangert i Stuttgart (menn) og Kassel (kvinner) i Tyskland i 1965. Fra starten av var dette en toårlig konkurranse, selv tre av mesterskapene hadde tre år mellom seg (1967 – 1970 – 1973), men fra 1993 ble det en årlig konkurranse. Den siste Europacupen ble arrangert i 2008.

Historie

Ideen bak cupen, som ble utviklet av Bruno Zauli, presidenten i Europakomiteen under IAAF, var å skape en konkurranse for alle de europeiske friidrettsforbundene. Selv om Zauli selv døde bare noen få måneder før den første konkurransen ble arrangert levde konkurransen videre. 
Konkurransen har alltid hatt en inndeling i ulike ligaer (leagues), der hvert land må kjempe om en plass i den øverste ligaen. De første 20 årene ble disse ligaene arrangert til forskjellig tid. De minste landene, som Luxembourg og Sveits, måtte delta i de innledende rundene, mens eksempelvis Storbritannia og Frankrike deltok først i semifinalen. De to beste landene fra de 3 semifinalene møttes så i finalen. 
Denne konkurransetypen fungerte ganske bra, men fra 1983 ble antallet øvelser som deltakerne ble forventet å delta i økt, slik at det ble vanskelig for deltakernasjonene å sende sitt beste lag i hver øvelse. Den øverste ligaen ble kalt "Super League", og bestod av 8 herrelag og 8 damelag. Disse konkurrerte hver for seg, så et land kunne ha herrelaget i en liga, og kvinnelaget i en annen liga. Under "Super League" lå "First League" og "Second League".

EM for lag

I 2009 fikk konkurransen nytt navn og nytt format. Lag-EM i friidrett ble etablert, med fire ligaer. Alle ligaene 20 øvelser for menn og 20 for kvinner. Super League og First League har 12 lag hver, mens Second League og Third League har hhv. 8 og 14 lag. Lagene konkurrerer nå samlet for herrer og damer.

Poenggiving og regler

Deltakerlandene får poeng for resultatene i hver øvelse. Utøveren som vinner en øvelse fikk 8 poeng for seier, nr 2 fikk 7 poeng, nr. 4 fikk 6 poeng, osv. Dersom en utøver ikke fullførte, eller ble diskvalifisert, fikk landet 0 poeng i den øvelsen. Det herre- eller damelaget som fikk flest poeng vant konkurransen. De fire beste lagene i Super League (to herre- og to damelag) kvalifiserte seg også videre til Verdenscupen i friidrett (IAAF World Cup in Athletics). 
Det herre- og damelaget som fikk færres poeng i Super League rykket ned til First League, mens de to tilsvarende beste lagene i First League rykket opp til Super League. Tilsvarende rykket ett lag opp og ett lag ned i de andre ligaene også. Slik kunne lag rykke opp og ned i ligaene.

Menn

100 m: 10,04 – Linford Christie, Storbritannia 1996, 1997
200 m: 20,11 – Linford Christie, Storbritannia, 1995
400 m: 44,75 – David Grindley, Storbritannia, 1993
800 m: 1.44,28 – Wilson Kipketer, Danmark, 2002
1500 m: 3.33,63 – José Manuel Abascal, Spania, 1983
3000 m: 7.41,08 – Dieter Baumann, Tyskland, 1997
5000 m: 13.21,68 – Salvatore Antibo, Italia, 1991
10.000m: 27.32,85 – Fernando Mamede, Portugal, 1983
3000 m hinder: 8.13,32 – Mariano Scartezzini, Italia, 1981
110 m hekk: 13,10 – Colin Jackson, Storbritannia, 1993
400 m hekk: 47,85 – Harald Schmid, Vest-Tyskland, 1979, 1985
4x100 m stafett: 38,16 – Storbritannia (Jason Gardener, Darren Campbell, Marlon Devonish, Julian Golding), 1999
4x400 m stafett: 2.59,46 – Storbritannia (Roger Black, Jamie Baulch, Ewan Thomas, Mark Richardson), 1997
Høyde: 2,40m – Patrik Sjöberg, Sverige, 1989
Stavsprang: 6,00m – Radion Gataullin, Russland, 1993
=Lengde: 8,38 - Robert Emmiyan, Sovjetunionen, 1987
=Lengde: 8.38 - Kirill Sosunov, Russland, 1998
Tresteg: 17,77 – Khristo Markov, Bulgaria, 1985
Kulestøt: 22,05 – Sergej Smirnov, Sovjetunionen, 1985
Slegge: 82,90 – Jüri Tamm, Sovjetunionen, 1985
Diskos: 68,76 – Lars Riedel, Tyskland, 1995
Spyd: 92,41 – Aki Parviainen, Finland, 2001

Kvinner

100 m: 10,77 – Ivet Lalova, Bulgaria 2004
200 m: 21,99 – Silke Gladisch, Øst-Tyskland, 1987
=400 m: 48,60 - Marita Koch, Øst-Tyskland, 1979
=400 m: 48.60 - Olga Nazarova, Sovjetunionen, 1985
800 m: 1.55,91 – Jarmila Kratachvilova, Tsjekkoslovakia, 1985
1500 m: 3.58,40  – Ravilya Agletdinova, Sovjetunionen, 1985
3000 m: 8.35,32  – Zola Budd, Storbritannia, 1985
5000 m: 14.29,11  – Paula Radcliffe, Storbritannia, 2004
10.000m: 31.03,62 – Kathrin Ullrich, Tyskland, 1991
3000 m hinder: 9.35,95 – Cristina Casandra, Romania, 2005
110 m hekk: 12,47 – Cornelia Oschkenat, Øst-Tyskland, 1987
400 m hekk: 53,38 – Julija Petsjonkina, Russland, 2002
4x100 m stafett: 41,65 – Øst-Tyskland (Silke Gladisch, Marita Koch, Ingrid Auerswald-Lange-Marlies Göhr), 1985
4x400 m stafett: 3.18,58 – Sovjetunionen (Olga Nazarova, Nadezdha Olizarenko-Mariya Pinigina, Olga Bryzgina), 1985
Høyde: 2,06m – Stefka Kostadinova, Bulgaria, 1985
Stavsprang: 4,75m – Monika Pyrek, Polen, 2006
Lengde: 7,42 – Tatjana Kotova, Russland, 2002
Tresteg: 14,98 – Tatjana Lebedeva, Russland, 2000
Kulestøt: 21,56 – Natalya Lisovskaya, Sovjetunionen, 1987
Slegge: 76,50  – Tatyana Lysenko, Russland, 2006
Diskos: 73,90 – Diana Gansky, Øst-Tyskland, 1987
Spyd: 70,20 – Christina Obergföll, Tyskland, 2007