El viaje del vikingo soñador

El viaje del vikingo soñador (Reisen til den drømmende vikingen) er en bok som ble publisert i 2014 er skrevet av forfatteren Ana Merino og illustrert av Francesc Capdevila, kjent med sitt artistnavn Max. Den er en del av tradisjonen til poesi for barn på spansk og selv om boken ble skrevet i 2014, kan vi plassere den i den samme tradisjonen som barnelitteraturen som kom ut i 1980-årene. Denne tradisjonen er kjent for sine temaer som natur, fantasifigurer og som provoserer følelser som for eksempel glede. Historien er satt sammen av små dikt som har sine egne titler og blir til sammen et episk eventyrlystent dikt. Merino sa i et intervju med noen studenter fra Universitetet i Oslo at med denne boken ville hun «redde ideen om at et dikt også kan være en historie».

Innholdet i boken

Boken forteller historien om den eventyrlystne vikingen Eero. Gjennom poesi og illustrasjoner blir vi kjent med hovedpersonen i boken som en viking som er lei av omgivelsene sine og som vil se verden. Han tar med seg tingene sine og uten å si farvel til noen, drar han ut på havet. Vikingen velger en dårlig rute og ender opp forlist på sjøen. Han kommer til avgrunnen og våkner opp flytende på vannet som tar ham med seg helt bort til en fisker som tar ham opp fra vannet og med seg i båten sin. Vikingen blir veldig glad for å bli reddet og forklarer fiskeren hva som hadde skjedd, helt til han forstår at ordene kommer ut av munnen hans uten sammenheng og at fiskeren ikke forstår ham. Etter noen timer kommer de til øya hvor fiskeren bor; «en øy med frodige grønne kratt, med busker og andre vakre planter fulle av skjønnhet». På stranden hvor de går i land er det masse sauer og en gjeterjente som gråter. Vikingen og fiskeren nærmer jeg jenta for å trøste henne og hun forteller dem at hun hadde sovnet på stranden og våknet opp uten øyne! Mennene hjelper henne og tar henne med seg. De bestemmer seg for å dra til en vis bibliotekar som kan gi dem et svar på hvorfor hun ikke har øyne og vikingen ikke kan snakke. Bibliotekaren gir dem et kart og forklarer at det eksisterer en øy hvor det før fantes en befolkning som var veldig glad og munter som plutselig forsvant og at det nå bare står et høyt tårn igjen. Han forteller dem historien om kulen som plutselig oppsto på himmelen og som gjorde at alt som bodde på øya døde. Han gir dem en magisk drikke som vil beskytte dem mot kulen hvis de velger å dra til øya. De drar til øya i et skip og i havet ser de fantastiske dyr som er hver og én en blanding av forskjellige dyr. På veien møter de en storm, men de klarer å komme seg ut av den og bort til øya. Fiskeren, gjeterjenta og vikingen går på oppdagelsesferd på øya og ser tårnet. De må gå opp tre hundre trappetrinn for å komme til det høyeste punktet på tårnet, hvor det også er en utgang. De åpner døren og der inne er det «den perfekte energien, den er begynnelsen på alt og slutten på alle svar. Det er øyeblikket man har forestilt seg i livet når alle verdenes man har forestilt seg blander seg og hvor stemmene til det oppriktige ord blir til». De flyter alle tre rundt i rommet og plutselig klarer ikke lenger vikingen å takle det som skjer lenger og besvimer. På grunn av alt som skjer der inne klarer gjeterjenta endelig å se igjen og når hun ser vikingen er han allerede død. Hun blir veldig trist for det som skjedde med vikingen og hun skjønner at hun er forelsket i ham. Vikingen våkner opp i sin egen verden og leter etter gjeterjenta over alt. Han finner henne ikke, men han lærer seg språk fra mange steder og drar på eventyr over hele verden mens han tenker på at han kommer til å møte henne igjen.

Inspirasjon

Selv om boken er skrevet av en spansk forfatter har den koblinger til Norge og Danmark på grunn av den nordiske bakgrunnen til hovedpersonen. I intervjuer snakker forfatteren om viktigheten av å velge en karakter til boken med en eksotisk bakgrunn for å stimulere fantasien til barn. Den skandinaviske verden var det mest eksotiske for henne da hun var barn og derfor synes hun at en viking ville bli den beste karakteren å bruke i boken. Den nordiske innflytelsen kommer til uttrykk flere steder i boken. Beskrivelsene av naturen og byen sammen med illustrasjonene til Max gjør det lett for leseren å kjenne igjen de nordiske landene. En viking er normalt assosiert i dag med en voldelig mann som drepte folk og som gjorde forferdelige ting på stedene han dro til. Vikingen i denne boken er ikke voldelig i det hele tatt. Han er beskrevet som en mer rolig mann og som en romantisk helt. Han er en eventyrer akkurat som vikingene, men på en annen måte, fordi han drar alene og fordi han er mer interessert i å oppdage verden og å bli kjent med nye steder, enn å ødelegge noe. Vi kan lese om hvordan han forelsker seg i den blinde gjeterjenta og alle de fine følelsene han har for henne, selv om han ikke for uttrykket dem. Flere av illustrasjonene til Max viser en natur som er veldig lik den norske naturen. Huset til vikingen er konstruert som en typisk norsk tømmerhytte og den ligger også inne i en skog, noe som er veldig vanlig i Norge, fordi det er så mye skog. Vi kan også se forskjellen på naturen i vikingens verden og naturen han møter i «den andre verdenen», sånn som palmer og andre planter han ikke er vant til.
Ana Merino har skrevet andre bøker innenfor barnelitteraturen, som bøkene Hagamos caso al tigre (Vi tar oss i akt for tigeren) og El gato que no parpadea (Katten som ikke blunker).