google/wiki40b huggingface dataset:
Phoenix

Historie

Den tidligste sivilisasjonen i området var Hohokam-indianerne som levde der så tidlig som 300 f.Kr. De bygget et system for vanning med om lag 127 km med kanaler og fikk dyrket området. Hvorfor sivilisasjonen forsvant rundt år 1450 er ikke helt kjent, det kan skyldes langvarig tørke eller at de var forfedrene til Pimaindianerne som nå lever sør i Arizona.
Området ble funnet av Jack Swilling i 1867 og så at området egnet seg for jordbruk. Ved 1868 hadde en liten jordbrukskoloni blitt dannet med omtrent 1000 innbyggere. Stedet ble kalt «Swilling's Mill», senere «Helling Mill», «Mill City», og enda senere «East Phoenix». Da en by skulle bygges ønsket Swilling at byen skulle hete «Stonewall», etter Stonewall Jackson mens andre foreslo navnet «Salina». Navnet «Phoenix» ble foreslått av Darrell Duppa, etter føniks fuglen som gjenoppsto fra aske siden byen ville reise seg fra Hohokam-sivilisasjonen. Byen ble anerkjent 4. mai 1868. 3. mai 1881 ble byen med 2500 innbyggere inkorporet.
I 1902 ble bygging av demninger godkjent noe som sørget for byens vannforsyning. Da Arizona fikk status som stat 14. februar 1912, ble Phoenix hovedstad.
Andre verdenskrig gjorde at industrien i Phoenix fikk et oppsving.

Klima

Phoenix ligger i et svært tørt område, og det vanligste været er sol fra skyfri himmel. 26. juni 1990 ble det målt 50°C, noe som er varmerekorden i Phoenix. Kulderekorden er på -8,8°C, og ble satt 7. januar 1913. Gjennomsnittlig nedbør er rundt 211 mm hvert år. Mars er den måneden med mest nedbør (27,2 mm), mens juni er måneden med minst nedbør (0,09 mm). Snø er sjelden, men har forekommet. For eksempel, mot slutten av februar 2013.

Økonomi

Phoenix er ikke lenger hovedsakelig et sentrum for jordbruk. Mye av økonomien er nå i basert på tjenesteyting og offentlig sektor. Det utgis to store aviser i Phoenix, «The Arizona Republic» og «The East Valley Tribune».

Transport

Byen betjenes av flyplassen Sky Harbor International Airport og to nasjonale motorveier, I-10 og I-17, går gjennom byen. Byen betjenes av en del jernbanelinjer, men som for det meste av USA, er passasjertilbudet svakt og finnes bare ved en stasjon omtrent 50 km sør for byen.

Sport

Byens basketball lag, Phoenix Suns spiller i NBA.
Pierre Deligne

Bakgrunn

Pierre Deligne viste tidlig interesse for matematikk, og interessen vokste da han som 14-åring fikk låne flere bind av Nicolas Bourbakis Eléments de mathématique. Som student ved Université Libre de Bruxelles var Delignes opprinnelige ambisjon å bli lærer og drive med matematikk som hobby, før han oppdaget at «det går an å leve av å leke, det vil si å drive med forskning innenfor matematikk» som han selv har uttalt det. 
I 1966 tok han licence en mathématiques, tilsvarende bachelorgrad, og i 1968 doctorat en mathématique (doktorgrad) ved samme institusjonen.

Karriere

Fra 1968 til 1970 var han gjesteansatt ved Institut des Hautes Etudes Scientifiques (IHÉS) i Bures-sur-Yvette nær Paris, før han fikk fast ansettelse der som den yngste noensinne. Mens han var ansatt ved IHÉS tok han i 1972 doctorat d’État ès Sciences Mathématiques ved Université Paris-Sud 11. I 1984 ble Deligne professor ved Institute for Advanced Studies i Princeton i USA, der han har vært siden.
For arbeidene, som omfattet en blanding av algebraisk geometri og algebraisk tallteori, ble Deligne tildelt Fieldsmedaljen i 1978 og Crafoordprisen i 1988, sistnevnte delt med Alexandre Grothendieck. Delignes løsninger krevde at det ble innført av en ny type algebraisk topologi.
I 1968 arbeidet han med Jean-Pierre Serre; deres arbeidee førte til viktige resultater om l-adiske representasjoner assosierte til modulære former, og de formodede funksjonalekvasjonene av visse L-funksjoner. Delignes arbeidet også med Hodgeteori. Han introduserte vekter og testet dem på objekter i kompleks geometri. Han samarbeidet med David Mumford om en ny beskrivelse av modulrom for kurver. Deres arbide kom til å bli betraktet som en introduksjon tll en form av teorien av algebraiske stacks, ofg er blitt benyttet i spørsmål som oppstår i strrngteori. 
Kanske hans mest berømte bidrag var hans bevis av den tredje og siste av de formodninger som var blitt fremsatt av André Weil (Weilformodningene). Dette fullbyrdet programet inledet av og i stort sett utviklet av Alexander Grothendieck. Som et korollat bevisate han Ramanujan–Peterssons formodning for modulære former av vekt større enn ett; tilfellet med vekt ett var blitt bevist i hans arbeide med Serre. 
Deligne ble i 2006 adlet som vicomte (nederlandsk: burggraaf).
Cybersecurity and Infrastructure Security Agency

Cybersecurity and Infrastructure Security Agency (CISA) ble etablert 16. november 2018 da president Donald Trump undertegnet en lov om opprettelsen av CISA. CISA er et føderalt forvaltningsorgan underlagt Department of Homeland Security (DHS).
CISA er en videreføring av National Protection and Programs Directorate (NPPD), en avdeling som ble etablert i i DHS i 2007. CISA har blant annet ansvar for Federal Protective Service (FPS), Office av Biometric Identy Management (OBIM), Office of Cyber and Infrastructure Analysis (OCIA), Office of Cybersecurity &amp; Communications (OC&C) og Office of Infrastructure Protection (OIP).
Tidligere viseminister for NPPD Christopher Krebs forventes å bli CISAs første direktør. Den forventede rollen til CISA er å forbedre datasikkerheten på tvers av alle forvaltningsnivåer, koordinere datasikkerhetsprogrammer med USAs delstater, og forbedre de føderale myndighetenes beskyttelse mot private og statlige hackere.
Hakata-Ohshima-broene

Hakata-Ohshima-broene er to broer i Japan som forbinder øyene Hakatajima og Ōshima. De er del av den 59km lange Nishiseto-motorveien som binder sammen de to hovedøyene Honshū og Shikoku. Broene ble åpnet i 1988 og har en total lengde på 1 230 meter.
Phesates

Utseende

Middelsstore, lysbrune trebukker. Kroppsformen er nokså jevnbred og sylindrisk. Oversiden er mer eller mindre tett kledt med lyse hår. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er nærmest klokkeformet sett ovenfra, uten tenner på sidene men med litt utstikkende bakhjørner. Dekkvingene er jevnbrede, beina forholdsvis korte.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest-Malaysia og på Borneo.
Sverre Støstad

Yrkeskarrière

Han ble født på husmannsplassen Auntrøa under Støstad i Stod i nåværende Steinkjer kommune. Han var først jord- og skogsarbeider frem til 1908, deretter anleggs- og bygningsarbeider frem til 1918. Fra 1918 var han bosatt i Trondheim og virket som assistent ved Trondheims offentlige arbeidskontors håndverks- og handelsavdeling. Han var sosialrådmann i Trondheim 1945–1957.

Politisk arbeid

Han ble i 1923 første formann i Norges Kommunistiske Parti (NKP) etter bruddet med Det norske Arbeiderparti (DNA). Han markerte seg tidlig som en del av NKPs høyrefløy og ble ikke gjenvalgt i 1925.
Støstad meldte seg inn i Arbeiderpartiet første gang i 1908 og fikk snart verv knyttet til arbeiderbevegelsen i Trondheim. Han var stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet fra 1921, men ble med over til NKP da partiet ble etablert i 1923. Etter valget i 1924, der NKP gjorde et dårligere valg enn forventet, argumenterte Støstad for å samle de tre arbeiderpartiene. I tråd med dette deltok han på samlingskongressen mellom Arbeiderpartiet og Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti i 1927, og ble følgelig ekskludert fra NKP. Han representerte deretter Arbeiderpartiet på Stortinget frem til 1949.
Støstad var blant annet parlamentarisk leder for Arbeiderpartiets stortingsgruppe i Hornsruds korte regjeringsperiode i 1928, 1935–1939 og 1945–1947, sosialminister i Johan Nygaardsvolds regjering 1939–1945, medlem av Regjeringsdelegasjonen som fungerende sjef for Sosialdepartementet og Forsyningsdepartementet 14.–31. mai 1945.

Mulig statsminister

Det har vært hevdet at Støstad var Einar Gerhardsens førstevalg som avløser, da denne i 1951 gikk av som statsminister og Oscar Torp overtok. Rolf Gerhardsen sier dette i sin biografi om broren, som imidlertid selv i ettertid sa at dette skyldtes en misforståelse. Historikeren Hans Olav Lahlum konkluderer likevel i sin bok om statsrådskifter i Arbeiderpartiet at «med all sannsynlighet var altså Sverre Støstad Gerhardsens hemmelige førstevalg som ny statsminister i 1951».
Azizabad-luftangrepet

Oppsummering av begivenheter

Afghanske regjeringsstyrker og koalisjonsstyrker var i gang med en operasjon i området i jakten på en Taliban-kommandant ved navn Mullah Siddiq. Angrepet på Azizabad ble satt i gang da etterretning indikerte at Siddiq var i landsbyen. I stedet for å sende sivile agenter inn for å bekrefte dette besluttet koalisjonstyrkenes kommandant å tilkalle flyet. En stor forsamling av sivile hadde denne dagen satt hverandre i stevne i Azizabad for å minnes en nylig avdød lokal leder. Anslått 90 mennesker ble drept og mange hjem ble ødelagt, ifølge vitner i en rapport som ble gjort av den afghanske regjering, og som ble bekreftet av United Nations Assistance Mission in Afghanistan (UNAMA), ledet av Kai Eide. Angrepet ble utført av et amerikansk AC-130 fly for bakkeangrep.

Azizabad-beboere

Dagen etter angrepet, lørdag den 23. august 2008, organiserte landsbyboerne en demonstrasjon rettet mot de afghanske troppene som var blitt utstasjonert i Azizabad for å dele ut mat og andre fornødenheter. Adskillige mennesker ble såret under en konfrontasjon mellom beboere og soldatene.

Episoden truer med å drive kile inn mellom allierte

Den afghanske regjering er oppsatt på at få innført ytterligere begrensninger i bruken av slike luftangrep da disse gjentatte feilene, snarere enn å vinne «hjertene og sinnene», risikerer å tape dem alle.
Amerikanske talsmenn fastholder at flertallet av de drepte var opprørere, noe president Hamid Karzais talsmann Humayun Hamidzada avviste. NATOs øverste talsmann i Afghanistan, brigadegeneral Richard Blanchette, har varslet en felles gransking som representanter fra NATO, amerikanske styrker og afghanske myndigheter deltar. Dette blir avvist fra det afghanske regimets side.
Abrostola

Utseende

Middelsstore (vingespenn 32–36 mm for de artene som forekommer i Norge) nattfly, forvingene gråspraglete med et bredt, ensfarget midtfelt avgrenset av markerte, svarte mellomlinjer. Forkroppen har et par høyt oppstående skjelldusker nær framkanten. Bakvingen er grå, lysere ved roten. Larvene er nakne, med en pyramideformet knøl på bakerste kroppsledd, mer eller mindre grønne.

Levevis

De to artene som har forekommet i Norge har begge larver som lever på brennesle (Urtica dioica). De overvintrer som pupper. De voksne sommerfuglene har lange flygeperioder som dekker det meste av sommeren.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika, i Palearktis og i Nord-Amerika. I Norge er vanlig neslefly vanlig i Sør-Norge, mens brungult neslefly trolig er utdødd i landet.
Virgohopen

Virgohopen er en galaksehop som kan ses i stjernebildet Jomfruen (latin: Virgo). Hopen består av omkring 1300 (og kanskje opptil 2000) galakser. Hopen er sentrum i den adskillig større Virgo-superhopen, som den lokale gruppen, inkludert vår egen galakse Melkeveien befinner seg i.
Sfakteria

Beskrivelse

Sfaktiria består av steinete øy med bratte skråninger i sør opp til 90 meter høye klipper, overgrodd av tett kratt. Den er 4,6 km lang og 1 km bred som dekker et areal på 5 km². Det høyeste punktet er 137 meter.

Historie

Grunnet sin plassering har Sfakteria vært åsted for flere historie slag.

Slaget ved Sfakteria (425 f.Kr.)

Etter feilslåtte fredsforhandlinger mellom Sparta og Athen under Peloponneskrigen i 425 f.Kr. fulgte slaget ved Pylos. Under slaget ble et antall spartanere som var strandet på øya Sfakteria angrepet i et nytt slag, slaget ved Sfakteria, beskrevet av historikeren Thukydid. De ble nedkjempet og tatt til fange av en athensk styrke under ledelse av Kleon og Demosthenes. Levninger av den antikke festningen på høyden Agios Elias på nordsiden av øya, der spartanerne hadde søkte tilflukt, ble ødelagt under den andre verdenskrig ved at moderne militære anlegg ble bygget.

Slaget ved Sfakteria (1825)

Under den greske selvstendighetskrigen (1821–1829) mot Det osmanske rike ble den 8. mai 1825 utkjempet et slag på øya mellom gresk frihetskjempere ledet av Anastasios Tsamados og en stor egyptisk-arabisk styrke ledet av Ibrahim Pasha. Rundt 1500 arabere gikk i land på øya angrep en liten kontinent av greske sjøfolk og soldater som standhaftig forsvarte seg. Tsamados ble skutt i beina, men kjempet videre på knærne inntil han ble drept.

Slaget ved Navarino (1827)

Den 20. oktober 1827 ble sjøslaget som ble kjent som slaget ved Navarino utkjempet i bukta ved øya Sfakteria hvor en allierte flåte bestående av stormaktene Storbritannia, Frankrike og Russland møtte en osmansk-egyptisk flåte under Ibrahim Pasha. 82 osmanske krigsskip ble senket, og rundt 8000 arabere ble drept. De allierte mistet ikke et eneste skip, og kun 181 menn ble drept. Slaget var avgjørende for utfallet av den greske selvstendighetskrigen og førte til Hellas vant sin selvstendighet etter år med krig mot Det osmanske rike. Selv i dag er det skipsvrak fra denne kampen på havbunnen.
Taylorisme

Taylorisme, eller vitenskapelig arbeidsdeling (scientific management), er betegnelsen på en metode for planlegging av produksjon under industrialiseringen. Den ble introdusert i boken The Principles of Scientific Management (1911) av den amerikanske ingeniøren Frederick Winslow Taylor (1856–1915).
Vitenskapelig arbeidsdeling innebærer at industriprodukter skal bære preg av vitenskapelig utformete metoder, og at alt tankearbeid flyttes fra verkstedgulvet til ulike planleggingsavdelinger. Den beste ledelsen er ifølge Taylor den som er basert på riktig vitenskap, ellers kan produksjonen bli ineffektiv, hvilket i sin tur fører til økonomisk tap. Hovedmålet med ledelse i bedrifter er å sikre optimal velstand for både arbeidsgiver og ansatt. Effektiviseringen av masseproduksjonen på 1900-tallet, som samlebåndsproduksjonen i industrien, var sterkt påvirket av Taylors tankegang.
Taylor blir i dag i stor grad kritisert for sitt menneskesyn, da han baserte teoriene sine på en grunntanke om at menneskets eneste motivasjon er økonomi, og at det har en naturlig tendens til unnasluntring.
I dag brukes begrepet taylorisme om arbeidsorganisasjoner med høy grad av spesialisering og sentralisering.
Linderud gård

Eiendomsforhold og bygning

Gården har i generasjoner tilhørt medlemmer av slekten Mathiesen som også eier Eidsvoll verk og andre eiendommer. Statsråd Christian Pierre Mathiesen var den siste eneeier av gården, mens hans nevø, Jørgen Mathiesen (1901–1993), var siste medlem av slekten som bodde på Linderud gård. Jørgen Mathiesen og hans andre ektefelle, Cecilie født Aall, gjorde en stor innsats i siste halvdel av 1900-tallet for å få restaurert og møblert en rekke stuer og rom på Linderud slik de finnes der i dag.
Av det godskomplekset som tidligere hørte sammen med eiendommen, finnes i dag bare den gamle hovedbygningen i utmurt bindingsverk fra 1714, med senere bordkledning, og en del av den opprinnelige hagen.

Hagen og plantefredningsområdet

Hagen på 46 dekar som omkranser hovedbygningen på alle sider, er Østlandets mest særpregede 1700-tallshage med trekk fra renessansestil, oppdelt i fire deler som har liten sammenheng. 
Terrassehagen på sydsiden av hovedbygningen har en hovedakse som står asymmetrisk på bygningen. Fra utgangen mot hagen er det et vidt utsyn nover Groruddalen. I sydenden av hagen, bak en trerekke, ligger en 70 meter lang kanal som et overraskelsesmoment. Utenfor denne avsluttes hagen mot sør av en 180 meter lang «lindehall» med trær fra omkring 1750. Som vestvegg i hagen ligger en 120 meter lang hasseltunnel. Både kanal, lindehall og hasseltunnel er hageelementer karakteristisk for norske renessansehager. 
Også adkomstalléen inn fra Trondheimsveien står asymmetrisk på hovedbygningen.  
Vest for tunet ligger en parterrehage. I sørvest ligger en frukt- og kjøkkenhage. 
Hagen på Linderud ble restaurert i 1914, blant annet ved at elementer av den opprinnelige hagen som var endret i retning av landskapsstil, ble tilbakestilt. I 1954 ble hagen igjen restaurert og strammet opp.  
18 dekar av hagen ble 15. januar 1960 fredet (plantefredningsområde).

Kulturminne

Linderud gård er et kulturminne og har nummer 86197 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Stuping under Panamerikanske leker 1975

Stuping under Panamerikanske leker 1975 ble arrangert i Mexico by fra 12. til 26. oktober 1975. Det var sviktstup og tårnstup for både menn og kvinner. USA ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Canada med en.
Vairë

Vairë Veveren er en Vala fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Hun er gift med Mandos, og har ansvaret for å veve hele verdens historie.
Vairë blir regnet blant Valiene, Dronningene av Valaene, men har ikke så mye makt som mange andre. Likevel dekker hennes vevde historier veggene i Mandos hall, hvor hun øyensynlig bor.
I Etymologies (en del av boken The Lost Roads and Other Wrightings), blir navnet hennes på Sindarin gitt som Gwîr mens det på Quenya betyr Vever.

Vairës stamtre

Ilúvatar
       | |   |______________________
  _____| |______                   |
  |       _____|___________        |
  |       |        |      |        |
Vairë = Mandos   Nienna  Lórien = Estë
        (Námo)           (Irmo)    
Selv om Vairë og Estë har samme far som de tre andre blir de ikke sett på som søsken av de tre. Mandos, Nienna og Lórien blir sett på som søsken.
Find a Grave

Find a Grave er et amerikansk kommersielt nettsted med en database over graver ved gravsteder.

Historie

Nettstedet ble opprettet i 1995 av Jim Tipton, bosatt i Salt Lake City, for å støtte behovet for et nettsted av nytte for kunne besøke gravene til kjendiser.
Nettstedet inneholder oppføringer av kirkegårder og graver fra hele verden. Individuelle oppføringer inneholder fødsels- og dødsdato, føde- og dødssted, biografisk informasjon, gravstedsinformasjon, fotografier og opplysninger om den som har bidratt med informasjon. Nettstedet har også et diskusjonsforum.
1000 meter stafett

1000 meter stafett er en løpsøvelse innen friidrett, og er den eneste stafetten som arrangeres under det norske hovedmesterskapet i friidrett. Stafetten som på engelsk kalles Swedish relay, består av fire etapper med progressiv lengde: 100 meter + 200 meter + 300 meter + 400 meter.
Første etappe går i løpebanens sving, og løperne starter fra startblokker. Andre etappe er dermed en spesiell 200 meter som starter på langsiden og slutter i svingen. Tredje etappe er den uortodokse øvelsen 300 meter, som her løpes langside, sving og langside. Den siste etappen blir da en vanlig 400 meter med flying start.

Rekordene

Øvelsen er en svensk stafett-variant men er ikke etablert som en vanlig internasjonal øvelse. Det noteres dermed ikke offisielle verdensrekorder. Norske rekorder for menn ble notert allerede i 1935. Friidrettstinget i 1969 innførte notering av norske rekorder også for kvinner.
Per august 2008 er det IL Gular fra Bergen som har rekorden for menn på 1.52,54, fra NM i Drammen i 2001. På laget løp Kenneth Halhjem, Thomas Mellin-Olsen, Erlend Sæterstøl og Quincy Douglas. Under NM i Mosjøen i 1992 løp SK Vidar fra Oslo på 1.52,35, men laget hadde sprinteren Fernando Ramirez på første etappe, og han var på den tiden statsborger av Den dominikanske republikk. Resultatet ble dermed ikke godkjent som norsk rekord. På de neste etappene løp Jesper Vogt Lorentzen, Gaute Melby Gundersen og Atle Douglas.
For kvinner er det også IL Gular som innehar den norske rekorden. Rekorden er på 2.08,39, og ble satt under NM i friidrett i Stjørdal 20. august 1989. På laget løp Eli Karin Pilskog, Ann Marit Kleive, Sølvi Olsen og Mona Karin Riisnes.

Mesterskap

Oslo Turn ble første norgesmester på øvelsen i 1936. IK Tjalve fra Oslo er den klubben med flest titler, men fra slutten av 1990-tallet tok Bergensklubben IL Gular over hegemoniet på 1000 meter stafett.
Grosvenor Mountains

Grosvenor Mountains er en gruppe vidt spredte fjell og nunataker som stiger opp fra polarplatået i Antarktis, øst for toppen av Millbreen. De strekker seg fra Mount Pratt i nord til Mount Raymond-området i sør, og fra Otway Massif i nordvest til Larkman Nunatak i sørøst.
Fjellområdet ble oppdaget av kontreadmiral Richard E. Byrd på en flytur under Byrd-ekspedisjonen til Sydpolen i november 1929, og ble navnsatt av ham etter Gilbert Grosvenor, leder av National Geographic Society, som var med på å finansiere ekspedisjonen. Flere fjell nær Mount Raymond ble antagelig observert av Ernest Shackleton i 1908, men ble da regnet for å være et utløp av Dominion Range.
Kodeks

Andre betydninger

I Romerrikets rettssystem var ordet codex betegnelsen på en samling av lover eller forordninger. Det er en rekke kjente kodekser gjennom historien, blant annet keiser Theodosius' lovsamling Codex Theodosianus fra år 438 og Codex juris canonici (CIC),  den romersk-katolske kirkes offisielle lovbok.
En kodeks kan i overført betydning også betegne en (ofte uskreven) samling av regler eller sedvaner for en gruppe. Da brukes ordet gjerne i sammensetninger som moralkodeks og æreskodeks.
Gyldendal norsk forlag

Gyldendal Norsk Forlag
Denne siden er en «myk omdirigering» (soft redirect). Du blir ikke omdirigert automatisk, men må trykke på lenken for å fortsette.
Denne lenken kommer fra en feil stavemåte på et navn. Gyldendal Norsk Forlag skrives med store forbokstaver. Hvis du har fulgt en lenke til denne siden fra en artikkel bes du om gå tilbake og å rette opp stavemåten i artikkelen du kom fra.
Dølahest

Dølahest eller dølehest er en norsk hesterase som stammer fra Gudbrandsdalen, der den moderne dølahesten kan hevdes å ha blitt skapt på 1800-tallet. Dette er en kaldblodshest med mange egenskaper.

Landslaget for dølahest

Landslaget for Dølahest har som oppgave å arbeide for den best mulige utvikling av dølahesten. Det er den kombinerte arbeids-/fritidshest som landslaget gjennom sitt arbeid forsøker å holde intakt. Typene varierer i størrelse og gir muligheter for bruk til ulike formål.
Lena Nilsson

Biografi

Nilsson er oppvokst i Fruängen i Stockholms sørlige forsteder og har i intervjuer betegnet seg selv som en typisk forstedsjente. Hun begynte med å danse ballett, men ble siden interessert i skuespill i forbindelse med at hun 1984 til 1986 fikk en del statistoppgaver på Dramaten.
Nilsson ble rask berømt og litt av et tenåringsidol da hun fikk den kvinnelige hovedrollen i ungdomsfilmen PS Sista sommaren (1988), en oppmerksomhet hun senere har følt en viss usikkerhet for. Samtidig med denne filminnspillingen kom hun i 1987 inn på Teaterhögskolan i Stockholm og etter eksamen i 1990 har hun vært knyttet til Dramaten, der hun hadde sin første store rolle i Jag är inte Rappaport (1989) og spilte regelmessig der fram til 1995 samt deretter mer sporadisk som Vildanden (2000) og som den onde kongsdatteren Goneril i Kong Lear (2003). Andre roller på Dramaten var Albees Zoo stories, Söderbergs Gertrud, Albees Tre långa kvinnor og Arthur Millers En handelsreisendes død. På samme tiden var hun i 1994 med på å starte Teater Plaza og satt i styret inntil virksomheten kom ut for all slags problemer og etter hvert opphørte omkring tusenårsskiftet. Der hadde hun blant annet fått oppmerksomhet for rollen i Rumäner (1997) som ble laget i samarbeide med Teater Galeasen. Tidligere hadde hun også fått lovord for sin rolle i Gertrud på Sibyllan (1993). I 2001 regissert hun sitt eget stykke Lotta för Konsthögskolan på Kilen.
Lena Nilsson har ofte fremstilt sterke og selvstendige kvinner, enten det dreier seg om roller i klassikeroppsetninger, kriminalpoliti som i et par filmatiseringer av Sjöwall-Wahlöös romaner (Polis polis potatismos, 1994 og Roseanna, 1994) eller moren i TVs adventskalender Kaspar i Nudådalen (2001). Dette var også noe som var merkbart i filmdebuten. Dette uttrykkes for en stor del gjennom en utstrålning som mest kjennetegnes av en selvsagt scenenærvær og fraværet av store gester og manerer. Det er også egenskaper som brakte ros fra kritikerne for hennes tolkning av hovedrollen i den filmen som ellers ikke fikk så god kritikk, Det sjunde skottet (1998), der en kritiker uttalte seg om hennes gudbenådede gave i å bære på en hemmelighet som vekker publikums nysgjerrighet. Hun må ikke forveksles med den andre skuespillerinnen Lena Nilsson (født 1945).