google/wiki40b huggingface dataset:
Molholm Island

Molholm Island er en øy ved innløpet til McGrady Cove i den østlige delen av Newcomb Bay i Windmill Islands. Øya ble kartlagt fra flyfoto tatt av U.S. Navy Operasjon Highjump 1946-47. Hun ble navngitt av C.R. Eklund etter John Molholm, glasiolog ved Wilkes Station, 1957.
The Last Song

The Last Song er en amerikansk dramafilm fra 2010, med Miley Cyrus i hovedrollen. Filmens regisseres av Julie Anne Robinson. Nicholas Sparks skrev både manus til filmen, og en roman med samme navn. Greg Kinnear, Kelly Preston, og Liam Hemsworth har også roller i filmen.
Ronny er en sta og bestemt jente og har ikke et spesielt bra forhold med sin far, men plutselig møter hun en gutt som ikke er en vanlig gutt men en fantastisk gutt.
Vokalgruppa Fløyel

Vokalgruppa Fløyel er en norsk vokalgruppe etablert i Hønefoss i 2007. Deres konsept er historiske kabareter fra et kvinneperspektiv. 
Vokalgruppa Fløyel ønsker å formidle kulturhistorie gjennom sang, musikk og dans med tidsriktige kostymer, frisyrer, rekvisitter, lysbilder, film og utstillinger. De ønsker å gi publikum vakre og humoristiske musikalske opplevelser krydret med fakta og anekdoter fra perioden.
Øst-Trakia

Øst-Trakia (tyrkisk: Doğu Trakya; bulgarsk: Източна Тракия, Iztochna Trakiya; gresk: Ανατολική Θράκη, Anatoliki Thraki), også kjent som tyrkisk Trakia, er den del av Tyrkia som er geografisk en del av sørøstlige Europa, og som er den østlige delen av den historiske regionen Trakia. Området omfatter territoriene til de tyrkiske provinsene Edirne, Tekirdağ og Kırklareli, foruten også de områder på det europeiske kontinent som er de tyrkiske provinsene Çanakkale og Istanbul.

Geografi

Øst-Trakia, også kjent som europeiske Tyrkia, har et område på 23 764 km², hvilket er tre prosent av Tyrkia, og en befolkning på rundt 10 millioner mennesker, rundt 12 prosent av den totale tyrkiske befolkning. Befolkningstettheten er på rundt 430 mennesker per km², sammenlignet med rundt 80 mennesker per km² for den asiatiske delen av Tyrkia (Anatolia eller Lilleasia).
Den europeiske og asiatiske delen av Tyrkia er skilt av Dardanellene, Bosporos (kollektivt kalt for det tyrkiske stredet) og Marmarahavet, en rute på rundt 361 km. Den delen av Øst-Trakia som ligger lengst sør er kalt for Gallipolihalvøya. Europeiske Tyrkia har grenset mot Hellas i vest for 212 km og i nord mot Bulgaria i 269 km, og med Egeerhavet i sørvest og Svartehavet til nordøst.
Krinoline

Krinoline er et stativ eller skjelett av tynne, bøyelige spiler som tidligere ble båret under en kjole eller et skjørt for å gi plagget en buet, utspent klokkeform fra midjen og ned. Betegnelsen kan også brukes om en underkjole eller et skjørt med et slikt spileskjelett. Spilene kan være av stålfjærer, rotting eller fiskebein laget av hvalbarder. Krinoliner var vanlig i vestens damemote i 1850- og 60-årene. Navnet brukes også om liknende fiskebeinsskjørt på 1500- og 1700-tallet, henholdsvis vertugaden i den spanske renessansemoten og den franske panieren.
Ordet krinoline kommer fra fransk crinoline og italiensk crinolino, som igjen er dannet av de latinske ordene crinis, som betyr «hår», og linum, «lin». Betegnelsen ble opprinnelig brukt om et stivt stoff av hestehår (tagl) og lin eller en kjole eller et skjørt som ble laget av slikt stoff og der nederdelen buet utover.

Annen betydning

Krinoline er også et konisk formet understell eller bærestativ til mindre kanoner.
Ponca City gasskraftverk

Ponca City gasskraftverk er et varmekraftverk i delstaten Oklahoma i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 159 MW, fordelt på 3 blokker med 1+1 moderne gassturbiner samt én damptirbin Operatør er Oklahoma Municipal Power Agency.
Utstyret er vesentlig levert av General Electric. Anlegget ble bygget ut i årene 1966–2003. Brenselkilden er naturgass.
Johnson County (Iowa)

Navn

Fylket har navn etter visepresident Richard Mentor Johnson.
Osmose

Osmose er diffusjon av molekyler (ofte vann) gjennom en halvgjennomtrengelig (semipermeabel) membran. Det vil oppstå et osmotisk trykk og en strøm av de molekylene som kan passere membranen fra et område med en løsning med høy konsentrasjon til et område med lav konsentrasjon. Over tid vil dermed områdene på begge sider av membranen ha lik konsentrasjon av stoff som kan gå gjennom denne. Større molekyler kan derimot bli stengt ute. Cellemembraner er doble fosfolipidmembraner og er eksempel på halvgjennomtrengelige membraner der osmose forekommer.
Hvis en rødløk legges i vann og deretter i en sterk sukkerløsning, vil vannkonsentrasjonen inne i rødløkcellene være større enn den utenfor.  Siden cellemembranen er halvgjennomtrengelig (semipermeabel) og stenger ute/hindrer større molekyler som f.eks. sukkermolekyler i å vandre gjennom cellemembranen, vil vannet som er i cellen heller trekke ut og prøve å balansere vannkonsentrasjonen utenfor cellen. Cellene vil til slutt skrumpe inn og vi ender opp med en myk løk.

Saltkraft med osmose

Osmose utnyttes også av mennesker blant annet i saltkraftverk der man, i korte trekk, får ferskvann til å trekke gjennom en membran for å skape stort trykk som senere kan utnyttes til å få mer energi ut fra en vanlig turbin. Man kan på denne måten utvinne energi fra små kilder. På Tofte i Hurum åpnet Statkraft den 24. november 2009 verdens første kraftverk basert på osmose, nemlig Statkraft Hurum saltkraftverk (Statkraft Osmotic Power Prototype).
Pingshi-B kullkraftverk

Pingshi-B kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Guangdong i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW. Anlegget stod ferdigbygd i 2008.
Bokklubbenes skjønnlitterære oversetterpris

Bokklubbenes skjønnlitterære oversetterpris (etablert 1997) ble delt ut til en oversetter for sin «generelle gjerning». Den ble finansiert av Bokklubbenes skjønnlitterære oversetterfond, som ble etablert i samarbeid mellom Norsk Oversetterforening, Cappelens Bokklubber og De norske Bokklubbene. Prisen var på 50 000 kroner. I tillegg ga de en periode ut bokklubbenes prosjektstipend.
Prisen oppfattes av utdelerne som en fortsettelse av Norsk kulturråds oversetterpris som ble utdelt 1968–94.
Fra 2016 er prisen videreført under navnet Det skjønnlitterære oversetterfonds pris. Prisen deles ut for en oversetters samlede virke og består av 50 000 kroner og et diplom.
Dyan Cannon

Bakgrunn

Dyans russiskfødte mor, Claire (født Portnoy), var husmor, og faren, Ben Friesen, solgte livsforikringer. Dyan ble oppdratt i den jødiske tro, som hennes mot tilhørte; garen var baptist. Gun gikk på West Seattle High School. Hennes yngre bror var jazzbassisten David Friesen.

Karriere

Etter to års collegestudier flyttet hun til Los Angeles der hun begynte å arbeide som en modell. Hun hadde noen mindre roller i fjernsyn på begynnelsen av 1960-tallet.
Cannon giftet seg i 1965 med den 33 år eldre skuespilleren Cary Grant. Sammen fikk de datteren Jennifer Grant i 1966. Ekteskapet varte i tre år, og skilsmissen i 1968 førte til en langvarig krangel om foreldreretten til datteren. I 1985 giftet hun seg med Stanley Fimberg, men de skilte lag i 1991. 
Etter skilsmissen med Grant medvirket Cannon i Bob & Carol & Ted & Alice. For denne skildringen ble hun nominert til både Oscar og Golden Globe. I 1977 ble hun nominert for andre gang, og denne gangen for kortfilmen Number One. Sin tredje Oscarnominasjon kom tre år senere med Himmelen kan vente; hun ble nominert til beste kvinnelige birolle og vant prisen i den tilsvarende Saturn Award-kategorien.
På 1980-tallet medvirket hun i filmer som i Honeysuckle Rose (1980), Dødsfellen (1982), Caddyshack II (1988) og mange TV-filmer. På 1990-tallet hadde hun blant annet roller i Hodeløse forviklinger og Out to Sea (begge i 1997) og i TV-serien Ally McBeal. 
For bidragene sine i filmbransjen har hun fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Cannon, som er av jødisk herkomst, ble born again kristen, og vertinne for God's Party with Dyan Cannon & You.
Malegaon

Historie

Byens strategiske beliggenhet og historie henger tett sammen. Beliggende på NH3, som knytter Agra og Mumbai sammen, var byen tidligere et veikryss kjent som Maliwadi og fikk raskt et rykte om å være en plass for sysselsetting. Da en lokal jahagirdar ved navnet Naro Shankar Raje Bahadur begynte byggingen av et fort i området i år 1740, bosatte et betydelig antall muslimske arbeidere og håndverkere fra steder som Surat og nordlige India seg i området. Det tok 20 år å fullføre dette byggeprosjektet. 
Etter den britiske erobringen av Malegaon-fortet i 1818, migrerte muslimer fra Hyderabad til denne regionen. 1857-opprøret gjorde at mange såkalte mominer fra nord fant seg til rette her, og mønsteret gjentok stadig seg selv gjennom årene. Malegaon, med sin voksende muslimske nærvær, ble en slags ly for muslimer og en kilde til sysselsetting for samfunnet hver gang det møtte tilbakegang. Dersom hungersnøden i 1862 hadde tvunget muslimske vevere i Varanasi-området til å flytte til Malegaon, hadde Hyderabad opplevd en tilsvarende utvandring til byen i slutten av 1940 -og 1950-årene. Som med kommunale opptøyer, som ble vanlige i landet fra 60-tallet og framover, har disse utvandringene (og de små, uavhengige hendelsene) også utvilsomt bidratt til en økning av antall muslimske borgere i Malegaon.

Demografi

Ved folketellingen i 2001 hadde Malegaon et innbyggertall på 409 190. Av disse var 51 % menn og 49 % kvinner. Malegaon hadde da en gjennomsnittlig lesekyndighet på 66 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Lesekyndigheten blant menn var 70 %, mens kun 61 % av kvinnene var lesekyndige. Omtrent 18 % av befolkningen var barn under 6 år. De fleste av barna i byen er på grunn fattigdom tvunget til å arbeide fullt som tenåringer for å forsørge sine familier.

Økonomi

Malegaon er et midtpunkt for tekstilproduksjon i landet og er kjent for sine mekaniske vevstoler. Rundt 120 000 vevstoler produserer daglig ca. 10 000 000 meter tøy.

Urdu i Malegaon

Urdu er et godt utbredt språk i Malegaon. Byen er hjemmet til en rekke urdupoeter og institusjoner med undervisning på urdu. Det er den eneste byen i India hvor man kan finne gatenavn skrevet på urdu. Urdu er utbredt, men den lokale dialekten er mer lik uttalen i Uttar Pradesh og Bihar.

Bombeeksplosjonene i 2006

Den 8. september 2006 døde minst 37 mennesker og minst 125 ble alvorlig skadd da tre bombeeksplosjoner rammet en gravlund i nærheten av en moské i Malegaon.
Baotou-1 kullkraftverk

Baotou kullkraftverk nr 1 er et kullkraftverk i Baotou i regionen Indre Mongolia i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 549 MW fordelt på 9 turbiner delvis ferdige og delvis under bygging. Anlegget stod ferdig med de første turbinene i 2009.
Tessaropa

Utseende

Små (oftest mindre enn 10 millimeter), spinkle, gule til svarte trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen, i alle fall hos hannene. Pronotum er lengre enn bredt, tønneformet og noe smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er mer eller mindre forkortede med avrundet spiss, og dekker sjelden hele bakkroppen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige USA, og spredt i Mellom- og Sør-Amerika, også på Cuba og Hispaniola.
Multistars 2019

Multistars 2019 ble arrangert i Lana 27. og 29. april 2019. Multistars er et internasjonalt, årlig mangekampmesterskap, som inngår i IAAF Combined Events Challenge. 
Det konkurreres i tikamp for menn og sjukamp for kvinner.
U5 (Berlins undergrunnsbane)

U5 er den eneste undergrunnsbane i Berlin som utelukkende går i tidligere Øst-Berlin.  Den starter på Alexanderplatz der det er overgang til U2 og U8, følger gateløpet i Karl-Marx-Allee til Frankfurter Tor og videre til Lichtenberg.  Herfra går den til Tierpark Berlin og videre over bakken til de nye bydeler i Hellersdorf-distriktet og har Hönow som endestasjon. Linjen ble åpnet for trafikk til Friedrichsfelde i 1930 og hadde betegnelsen linje E. Den ble forlenget til Tierpark i 1973, til Elsterwerdaer Platz i 1988 og til Hönow i 1989.
U5 skal i fremtiden forlenges vestover gjennom Berlins sentrum til Brandenburger Tor der den skal kobles sammen med U55 som er bygget til Hauptbahnhof, og hele linjen vil da få navnet U5. Dette arbeidet er igangsatt og det vil bli tre nye stasjoner - Berliner Rathaus, Museumsinsel og Unter den Linden. Arbeidet ventes ferdig i 2019. Enda lenger frem i tid ligger en forlengelse videre til Turmstraße der den vil møte U9 og videre til Jungfernheide der det vil bli overgang til både U7 og S-Bahn. En videre forlengelse til Tegel lufthavn som kartet viser, blir neppe aktuell ettersom flyplassen vil bli nedlagt når Berlin Brandenburg lufthavn (idag Schönefeld) blir åpnet.
Scancem International

Historikk

De norske sementfabrikkene, og da spesielt Dalen Portland Cementfabrik, hadde tidlig fokus på eksport av sement. Da Ghana ble selvstendig i 1957 ble det snart et viktig brohode for eksport til Vest-Afrika. Utover 1960-tallet økte engasjementet og man fikk langsiktige avtaler om levering av sement og klinker. I 1967 ble Ghacem etablert i samarbeid med den ghanesiske staten. 
Etter at de norske sementselskapene fusjonerte til Norcem i 1968 fortsatte ekspansjonen i Afrika. Det ble opprettet  sementmøller og sementterminaler i flere land i Vest-Afrika. Eksport til Vest-Afrika ble etterhvert et hovedområde for den norske sementeksporten.
Også den svenske sementindustrien, gjennom Euroc, hadde internasjonale aktiviteter. Som et første skritt i et økende samarbeid mellom Euroc og Norcem ble Scancem International etablert med 50 % eierandel hver. I selskapet inngikk sementaktivitetene som var utenfor Norge og Sverige. Norcem fusjonerte i 1987 med Akers mekaniske verksted og dannet Aker Norcem, senere Aker. 
I 1995 fusjonerte Aker og Euroc alle sine sement- og byggevareaktiviteter i Scancem, og Scancem International inngikk som datterselskap. I 1999 ble Scancem kjøpt av Heidelberger Zement, senere HeidelbergCement.
Myous

Myous (gresk: Μυοῦς; tidvis stavet Myus eller Myos) var en antikk gresk bystat og var en av tolv betydelig bosetninger som opprettet det joniske forbund.

Beskrivelse

Byens mytologisk opphav ble tilskrevet en Kyaretos, i henhold til geografen Pausanias (eller Kydrelos ifølge Strabon), en sønn av Kodros, en konge av Athen. Myous var en athensk koloni som ble opprettet på stedet til en tidligere karisk beboelse. Det var et tempel for Athene i byen, og et for historikeren Herodotos.
Myous var en havneby som lå på en liten halvøy, omgitt av vann, men er i dag, med unntak av en innsjø, omgitt av land grunnet silt fra elven Maiandros (dagens Menderes). Det samme er tilfelle med byene Miletos og Priene. Se kartet.

Historie

Myous var den minste av de tolv byene i det joniske forbund, og lot seg forbinde til den langt større og mektigere bystaten Miletos. Oppegget av Aristagoras i Miletos brøt det joniske opprøret ut her. Det ble også begynnelsen på perserkrigene. Under opprøret ankret den persiske flåten i 499 f.Kr. opp utenfor byen. Myous deltok i slaget ved Lade, dog kun med tre skip. Myous var den ene av de byene som Artaxerxes I av Persia avga til den attiske hærføreren Themistokles fra Athen som hadde gått over til perserne.
Myous tilhørte også det athenske sjøforbundet som ble opprettet i 477 f.Kr. som følge av perserkrigene, men byen betalte kun en talent i året. Allerede på denne tiden begynte byen å bli slammet igjen av sand og silt fra elven Maiandros.
I 201 f.Kr. erobret Filip V av kongeriket Makedonia byen og da den videre til Manisa lengre inne i Anatolia. Senere i hellenistisk tid ble byen overgitt og innbyggerne flyttet hovedsakelig til Miletos, og i Pausanias' tid en gang rundt 150 e.Kr. var byen øde og i ruiner.

Arkeologi

Ved utgravninger har det blitt avdekket på en terrasse et tempel for Dionysos som ble omtalt i antikke kilder. Tempelet ble bygd på 500-tallet i jonisk stil i hvit marmor, og målte 30 ganger 17 meter. På en annen terrasse eksisterte det dorisk tempel, trolig dedikert til Apollon Terbinteos. Fundamentet til dette tempelet står ennå. Murrester fra arkaisk tid og ruiner etter en bysantinsk borg finnes også på stedet.
Hilde Opoku

Politisk karriere

Opoku ble valgt inn i  Trondheim bystyre i 2003, da som representant for Sosialistisk Venstreparti. Hun var medlem av Oppvekstkomiteen. I 2007 ble hun gjenvalgt til bystyret, og ble også leder for oppvekstkomiteen. I 2010 meldte hun overgang til Miljøpartiet De Grønne, og gikk over til kontrollkomiteen. I 2011 ble hun igjen valgt inn i bystyret, nå på De Grønnes liste, og hun fikk vervet som nestleder i kultur-, idrett- og friluftslivskomiteen. 
Hun ble valgt inn i landsstyret i MDG i 2011 og hadde også flere andre verv i partiet, før hun i april 2014 ble valgt som en av partiets to nasjonale talspersoner, sammen med Rasmus Hansson. Hun tok da over etter Hanna Marcussen som hadde vært den kvinnelige talspersonen i seks år.
I 2015 toppet Opoku MDGs liste i Trondheim og ble gruppeleder for 5 bystyremedlemmer. Hun tiltrådte som varaordfører i oktober 2015. I 2017 søkte hun om ett års permisjon for å være rådgiver for regjeringen i Ghana. Hun var partiets gruppeleder i bystyret i Trondheim fram til årsskiftet 2017/2018, da samarbeidsproblemer førte til et brudd mellom henne og resten av bystyregruppa.
Aspect-eksperimentet

Aspect-eksperimentet ble utført i 1982 av Alain Aspect og medarbeiderne hans for å teste om Bell-teoremet var gyldig. Eksperimentet går ut på at to og to foton blir sendt ut fra en lyskilde som er preparert slik at summen av spinnet til fotonene er lik null. Målingene gav resultat som stemte overens med Bell-teoremet og dette innebar at påstanden i kvantemekanikken om at verdenen er ikke-lokal på kvantenivå ble eksperimentelt bekreftet.
Chandauli (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 952 713 innbyggere i distriktet, mot 1 643 251 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 12,55 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,58 % i 2011 mot 19,98 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 937 i 2011.
Sentralamerikanske og karibiske leker 1950

Sentralamerikanske og karibiske leker 1950. Lekene i 1950 var de sjette sentralamerikanske og karibiske leker, de ble arrangert i Guatemala by i Guatemala i perioden 28. februar til 12. mars 1950. Det var 1390 utøvere fra fjorten nasjoner som deltok i nitten sporter. Mexico ble beste nasjon med førtitre gullmedaljer foran Cuba med tjuefire.
Gotano

Gotano er en tradisjonsrik vermut som blir framstilt av Thüringer Weinkellereien i Gotha.
Ullevålsveien skole

Historie

Skolen ble etablert i 1898 av Carl Thorvald Lippestad i hovedhuset på Bolteløkka. I 1913 ble det satt opp et nytt murhus ved siden av hovedhuset, tegnet av arkitekt Balthazar Lange. Skolen hadde da 197 elever. På det meste, på 1930-tallet, hadde skolen over 200 elever. Skolen hadde på den tiden også en avdeling i Sarsgate. Avdelingen ble senere Sarsgaten skole, deretter Tøyenhagen skole, som siden er lagt ned og bygget er del av Lakkegata skole.
Caelorrhina barthi

Utseende

En middelsstor (25-30 millimeter), avlang, skinnende grønn gullbasse. Pannen er fremstrakt, avrundet firkantet, noe innbuktet foran, uten tenner eller horn. Pronotum er kraftig avsmalnende forover, avrundet trapesformet. Dekkvingene er nesten jevnbrede, i spissen danner sømmen en liten tann. Undersiden kan være purpurfarget.

Levevis

De voksne billene eter gjerne frukt.

Utbredelse

Arten er kjent fra Tanzania, Kongo, Zambia og Zimbabwe.
Acanthops centralis

Utseende

Arten er middelsstore og slanke knelere. De kjennes lettest på at forbeina er påfallende lange (minst så lange som mellom- og bakbein). Antennene er trådformede og forholdsvis korte. Fasettøynene er mer eller mindre utstående, ofte spisse. Pronotum er mye lengre enn bredt. Forbeina er kraftige, lårene likevel mindre fortykket enn hos de fleste andre knelere. Forlårene- og -leggene har pigger på undersiden og griper mot hverandre for å holde byttet fast, som vanlig hos knelere. Forleggen har en krum, skarp spisstorn. Mellom- og bakbeina kan ha utvidete lår og legger, men føttene er slanke. Vingene er ganske variable og kan være reduserte. Forvingene er vanligvis hornaktige, av ulike form.

Utbredelse

Acanthops centralis finnes i Costa Rica.
Ikhwan

Ikhwan var et muslimsk religiøst brorskap i det som i dag er Saudi-Arabia som utgjorde Ibn Sauds wahhabittiske militære kjernestyrker ved erobringen av Den arabiske halvøy.
En vekkelsesbevegelse med gjenopplivelse av de religiøse reformer som ble forkynt av Muhammad ibn Abd al-Wahhab på 1700-tallet (wahhabismen) begynte å gjøre seg gjeldende i begynnelsen av 1900-tallet i området rundt oasen al-Artawiya 250 km nordvest for Riyadh i det indre av Den arabiske halvøy.
Der ble det omkring 1912 dannet en wahhabittisk sammenslutning som ble kjent som ikhwan, brorskapet. Medlemmene som bestod av beduiner betraktet seg som Guds soldater. De var krigere og fryktet ikke døden, men tørstet etter ærr når de misjonerte og preket den eneste sanne vei til frelse i sin hellige krig. Deres metoder med tvangsomvendelser var ofte hardhendte ved at man helt enkelt slo ihjel dem som ikke ville slutte seg til bevegelsen. Bevegelsen mente også at nomadelivet var uforenlig med etterlevelse av islam och ville derfor få beduinene til å bli bofaste rundt kildene og oasene. Nye ikhwankolonier med bosteder, skoler, jordbruk med jordbruksredskap, lager for våpen og ammunisjon vokste frem i årene 1912-1918 rundt om i Najd, og samfunnenes beboere levde i stadig militær beredskap. De bevegelsen stod på sitt høydepunkt fantes det over 200 slike bosetninger med sannsdynligvis omkring 60.000 mann i våpenfør alder.
Det var dette wahhabittiske brorskap som utgjorde kjernestyrkene i Ibn Sauds armé 1919-28 og som blant annet hjalp ham å beseire rashidene i Ha'il i Najd og hashimittene i Hijaz, noe som så etterhvert førte til opprettelsen av riket Saudi-Arabia.
Senere gjorde ikhwan opprør da Ibn Saud forbød medlemmane å foreta raid inn i nabostatene Irak og Kuwait. Etter erobringen av Hijaz da Ibn Saud hadde kontroll over landet var han nå i konflikt med deler av brorskapet. Han beseiret disse ved en strid på Sabillasletten ikke langt fra al-Artawiya i 1929, og året etter hadde han helt krust opprøret. De ikhwaner som hadde vært lojale mot Ibn Saud fortsatte livet i sine samfunn og utgjorde fortsatt en innflytelserik religiøs militær styrke som etterhvert innfikk i den saudiarabiske nasjonalgarde.
Aurora i blokk Z

Aurora i blokk Z er den første av sju barnebøker i en serie bøker om Aurora, skrevet av den norske forfatteren Anne-Cath. Vestly og utgitt 1966–72. Bøkene er illustrert av Vestlys ektemann Johan Vestly. Bøkene ble vurdert som svært moderne i sin samtid, med en utearbeidende mor og en hjemmeværende far. Likestillingsspørsmål er et eksplisitt tema i bøkene.
Bøkene hadde først blitt sendt som opplesninger i Barnetimen for de minste, hvor Vestly var en av pionerene, sammen med Thorbjørn Egner og Alf Prøysen.
Det meste av handlingen er lagt til Vestlys faste fiktive drabantby, Tirilltoppen, men ei bok foregår i Nederland, og i de to siste bøkene har familien bosatt seg i «Fabelvik», som langt på vei ligner på Kabelvåg, hvor mor er sorenskriverfullmektig. 
I tillegg til å være lønnsmottaker og utdannet jurist, er moren også den praktiske og teknisk anlagte i familien. Vestlys vanlige nøysomhetsidealer og kritikk av statusjag finnes også i Auroraserien, og her formidlet med mer karikatur og ironi enn ellers. I og med dette at far lykkes med å gjennomføre en doktoravhandling samtidig med husarbeidet ligger det likevel en «skjult kvinnediskriminering» – for en så krevende kombinasjon greier jo stort sett ikke hjemmeværende mødre. Auroras akademikerforeldre kan i kraft av sin sosiale kapital unnvære statussymboler, mens «drabantbyhusmødrene i sin alminnelighet er skildret som nokså innskrenkede.»