Trincomalee

Trincomalee (tamilsk: திருகோணமலை, Tirukōṇamalai; singalesisk: ත්‍රිකුණාමළය, Trikuṇāmalaya), også kjent som Gokanna, er en havneby i det østlige Sri Lanka og det administrative hovedkvarteret til distriktet av samme navn. Den er lokalisert på østkysten av øya med utsyn over Trincomalees havn, rundt 182 km sør for Jaffna og 111 km nord for Batticaloa. Den ligger ved Indiahavets og er en av verdens fineste naturlige havner. Det er et av hovedsentrene for tamilspråket, en talekultur som har eksistert på øya i over to tusen år. Med en befolkning på 99 135 innbyggere, er byen bygd på en halvøya av samme navn og som er delt av indre og en ytre havn. Trincomalee ligger i et område med tamilsk befolkningsflertall. De fleste av tamilene i området er hinduer, men katolikkene er også tallrike. Trincomalee er et katolsk bispesete. 
I byen Trincomalee er det berømte Koneswaram-tempelet, et klassisk middelaldersk hindutempel dedikert guddommen Shiva. Tempelets navn hentyder på det historiske tamilnavnet Thirukonamalai. Thiru er en vanlig benyttet epitet med betydningen «hellig» mens Malai betyr «fjell» eller «ås». Gamle tamilske manuskripter og inskripsjoner omtalte den monumentale og sammensatte helligdommen som Thirukonamalai Konesar Kovil. Det er også andre historiske monumenter her, blant annet tempelet Bhadrakali Amman, dedikert gudinnen Bhadrakali, og Trincomalees hinduistiske kulturhus, åpnet 1897. I byen ligger også jernbanestasjonen og den gamle fergetjenesten til Jaffna, og på sørsiden av havnen også til Muttur.

Historie

De første europeerne på stedet var portugiserne, som bygde et festning der i 1624, på den klippen som i dag kalles Swami Rock'. På toppen av klippen var det et berømt tempel, De tusen søylers pagode, men det ble revet av portugiserne. I 1639 angrep og inntok den hollandske admiral Westerwold stedet med en styrke på 12 skip. De gjenoppbygde festningen som var blitt ødelagt under angrepet, men oppgav ikke lenge etter. I 1665 bygde de opp en ny større og sterkere festning da det ble klart at både franskmennene og britene var interessert i havnen. 
I 1672 erobret franskmennene Trincomalee. De sendte en ambassadør til Raja Singha i Kandy, og han ga dem tillatelse til å okkupere Trincomalee og Batticaloa. Nederlenderne sendte snart en flåte som gjennomførte en vellykket blokade. Franskmennene satt fast i festningen uten vann og mat, og måtte snart gi seg. 
Nederlenderne konsentrerte sin økonomiske virksomhet og militære nærvær om Galle og Colombo, og Trincomalee ble ikke skikkelig utviklet til tross for sin havn. 
Britene opprettholdt imidlertid sin interesse ettersom de ikke hadde noen skikkelig havn langs Koromandelkysten eller noe annet sted i området. Admiral Horatio Nelson kalte den for «den beste havnen i hele verden». Tidlig i januar 1782 erobret britene Trincomalee. De hadde allerede på forhånd begynt hemmelige forhandlinger med kongen av Kandy, Sri Kirti, for å sikre seg en avtale, men deretter falt kongen av hesten og døde av skadene to måneder etter. Den nye kongen, Rajadhirajasinha, nektet å samtale med britenes ambassadør. Samme år kom franskmennene tilbake og angrep; i august 1782 klarte de å fravriste britene festningen, som britene kalte for Fort Fredrick.
Ved fredsavtalen i Paris i 1784 måtte Frankrike love å gi Trincomalee tilbake til den britiske visekongen av India. Men det tok nesten 12 år før britene i 1795 kom og gjenetablerte seg i byen. 
Med utviklingen av sjøfarten og den maritime krigføring på 1800-tallet ble havnens verdi ikke lenger så vesentlig, og Trincomalee kom igjen i bakevja. Under den annen verdenskrig var den de alliertes viktigste flåtebase i Indiahavet, men økonomisk forble byen akterutseilt av øyas vestkyst. Det hjalp heller ikke at det var stadig strid mellom tamiler og singalesere i området. 
Den 26. desember 2004 ble byen hardt rammet av tsunamier utløst av en rekke undersjøiske jordskjelv langs en linje fra vest for Sumatra til Andamanene.