Amos Oz

Biografi

Oz ble født i Jerusalem hvor han vokste opp i Amosgaten 18 i området Kerem Avraham. Rundt halvparten av bøkene hans foregår i det området eller i nærheten. Foreldrene, Yehuda Arieh Klausner og Fania Musman var sionistiske immigranter fra Øst-Europa. Faren hadde studert historie og litteratur i Vilnius i Litauen og arbeidet som bibliotekar og skribent. Morfaren hadde eid en mølle i Rivne i Polen (nå endel av Ukraina) men flyttet med familien til Haifa i 1934.
Familiens politiske bakgrunn var sionisme på høyresiden. En slektning, Joseph Klausner var presidentkandidat for partiet Herut mot Chaim Weizmann og var leder for det hebraiske litterære selskap ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem. De distanserte seg fra religion og hadde forakt for dens manglende rasjonalitet. På tross av det gikk unge Amos Klausner på en religiøs skole, da alternativet var en sosialistisk skole drevet av den israelske arbeiderbevegelsen; noe hans foreldre sto fjernt fra. Den kjente dikteren Zelda Schneersohn Mishkovsky var en av hans lærere. Videre skolegang fikk han på det jødiske gymnaset Rehavia.
Amos Klausners mor hadde sterke depresjoner og begikk selvmord i januar 1951, Amos var da 12 år. Morens selvmord kom til å prege ham og hans forfatterskap. Politisk endret han standpunkt til å støtte arbeiderpartiet og sluttet seg til Kibbutzen Hulda da han var 15. Der ble han adoptert av familien Huldai (deres første sønn Ron er nå borgermester i Tel Aviv) og levde et fullt kibbutzliv. På denne tiden skiftet han etternavn til Oz – hebraisk for styrke. Ifølge han selv flyttet han til kibbutz fordi kun der var tilværelsen radikal nok. Han var imidlertid en dårlig gårdbruker; «the joke of the kibbutz». Han levde på kibbutzen inntil han og konen Nily flyttet til Arad i 1986 grunnet sønnen Daniels astma. Etterhvert som skrivingen tok over fikk han gradvis mindre gårdsarbeid, inntektene fra forfatterskapet ga kibbutzen grunnlag for å rettferdiggjøre dette.
På linje med de fleste jødiske israelere tjenestegjorde han i IDF. Mot slutten av 1950-tallet deltok han i den kibbutz dominerte enheten Nahal og var med under grensetrefninger mot Syria. Under seksdagerskrigen i 1967 var han med en tankenhet i Sinai og under Jom kippur-krigen i 1973 deltok han på Golanhøydene.
Etter tjenesten i Nahal studerte Oz filosofi og hebraisk litteratur ved Det hebraiske universitetet. Bortsett fra enkelte korte artikler publiserte han ikke noe før han var 22, da begynte han å utgi bøker. Hans første samling historier, «Where the Jackal Howls» ble utgitt i 1965 og hans første roman, «Elsewhere, Perhaps» kom ut i 1966. Han fortsatte å produsere i stort tempo og ga i snitt ut en bok pr år, på forlaget Am Oved som tilhørte arbeiderpartiet. Etterhvert gikk han over til forlaget Keter, da han fikk bedre betingelser der.
Oz mottok Israels mest prestisjefylte litteraturpris i 1998 (the Israel Prize). I 2005 mottok han Goetheprisen fra byen Frankfurt am Main i Tyskland. Oz skrev 18 bøker på hebraisk og om lag 45 artikler og essay. Hans forfatterskap har blitt oversatt til over 30 språk.

Verker

Ved siden av sine skjønnlitterære bøker publiserte Oz jevnlig essay om politikk og litteratur. Han skrev mye for de israelske avisene Davar og Yedioth Ahronoth. På engelsk har hans essay blitt trykket i en rekke aviser og tidsskrift, blant annet i New York Review of Books. Oz ble ansett som en kandidat til å motta Nobelprisen i litteratur.
I sine bøker skrev Oz ofte lett ironisk om ulike personer og grupper som står mot hverandre. Hans litterære behandling av sine erfaringer fra kibbutzer har en kritisk tone. I sitt essay fra 2004 Hvordan helbrede en fanatiker argumenterer Oz for at konflikten mellom Israel og Palestina ikke er om religion, kultur eller tradisjoner, men om eiendom; og den vil løses av besværlige kompromisser.