Eliyahu Eliezer Dessler

Litauen

Eliyahu Dessler (som gjennom hele sitt liv var kjent som Eliyahu Leizer eller Elya Lazer) ble født i 1892 i Liepāja, Kurland (Latvia). Hans far, Reuven Dov Dessler, var en disippel av en av de fremste lederne i Musar-bevegelsen, rabbi Simcha Zissel Ziv, også kjent som Alter av Kelm. Eliyahu mistet sin mor i ung alder, og far giftet seg på nytt og ble en vellykket tømmerselger i byen Homel i de påfølgende årene, men tapte alt etter den russiske revolusjonen. Av den grunn utvandret hans sønn til England.
Den unge Elya fikk undervisning privat, og 14 år gammel i 1906 var en av de yngste studentene ved yeshiva i Kelm som da ble ledet av rabbi Zvi Hirsch Braude, sønn av grunnleggeren. Den jødiske skolen var særegen i den forstand at den ga elevene en sekulær utdannelse samtidig med deres religiøse studier, noe som gjorde det mulig å skaffe seg et annet levebrød enn som rabbiner.
I Kelm var Eliyahu en flittig student og kom til å motta semicha (innvielse som rabbiner) fra sin onkel, rabbi Chaim Ozer Grodzinski, som ble den åndelige lederen av det ortodokse jødiske samfunnet i Litauen fram til sin død i 1939 og sjelden ga ordinasjoner.
I 1920 giftet rabbi Dessler seg med Bluma, oldebarn av Alter av Kelm. Han gikk inn forretningen til sin far og avslo en posisjon som rabbinsk dommer i Vilna. Etter hans stemor døde i 1928 ble rabbi Dessler tvunget til følge sin far til London for medisinsk behandling, og besluttet å bli værende i Storbritannia. Hans hustru og barn ble værende igjen for en tid.

London

I London tjente Dessler som rabbiner først i East End og senere i Dalston i nordøstlige London. Hans familie kom over i 1931 og hans far tilbrakte også sine siste år i Storbritannia.
I Dalston begynte rabbi Dessler å undervise unge mennesker og for en tid var han også privatlærer for barna til den rike Sassoonfamilien. En elev fra denne tiden, Aryeh Carmell, kom til å bli en av de fremste til å spre Desslers tanker etter sistnevntes død.
Hans sønn forlot London tidlig på 1930-tallet for å studere yeshiva i Kelm. Han kom ikke tilbake til familien. Under krigen kom de til å rømme østover og kom til sist til USA. Flere måneder før den andre verdenskrigen brøt ut dro hans hustru tilbake til Litauen for å besøke slektninger. Krigen skilte dem og hans hustru kom til å tilbringe krigsårene hovedsakelig i Australia.

Gateshead

Tidlig på 1940-tallet tok lederskapet avd et nyopprettede Gateshead kollel, en institusjon for religiøse studier for gifte menn, noe som var nytt i Vest-Europa. I løpet av de påfølgende årene kom han til å opprettholde et ytterst anstrengende program for å lede kollelet, skaffe midler, og fortsatt undervise små grupper av unge mennesker.

Ponevezh

Etter krigen, på slutten av 1940-tallet, overbeviste lederne av Ponevezh yeshiva i den israelske byen Bnei Berak rabbi Dessler om å ta rollen som mashgiach ruchani (åndelig rådgiver og lærer i etiske emner). Han flyttet til Israel og kom på nytt til å samle en liten sirkel av studenter rundt seg. En av hans elever der, Chaim Friedländer, kom senere til å fylle posisjonen som Ponevezh mashgiach.
Rabbi Dessler døde ganske brått i 1953 (hebraisk dato 24 Tevet 5714), antagelig av hjerteinfarkt.

Innflytelse og tanker

Mens det er vanskelig å avgjøre hvilke lærere som har hatt mest innflytelse på rabbi Dessler, er det åpenbart at han er barn av den yeshiva-verden han vokste opp i tidlig på 1900-tallet som den gang var påvirket av den etiske Musar-bevegelsen. Han hadde igjen også fått kyndighet i Kabbala og verkene til hasidisk jødedom og jødisk filosofi. Hans metode for å tolke trossetninger i jødisk filosofi viser en tilslutning til prinsippene til Judah Loew ben Bezalel (rabbi Loeb av Praha) fra 1500-tallet. En annen betydelig innflytelse synes å ha vært det hasidiske verket Tanya fra 1800-tallet.
Det meste av rabbi Desslers arbeid har nådd offentligheten via de elever han har hatt i England og Israel. Sammen har de redigert hans kollektive korrespondanse og etiske skrifter etter hans død i seks bindsverket Michtav me-Eliyahu («Brev fra Elia», hvilket er en hentydning til det brev som profeten Elia sendte til kongen av Judea som kom fram først etter at Elia hadde dratt til himmelen i en ildvogn), senere oversatt til engelsk og utgitt som «Strive for Truth» («Streben for sannheten»). Dette verket har siden blitt omfattende studert og sitert fra i ortodokse jødiske sirkler.
Kanskje en av de mest innflytelsesrike ideer, diskutert i et essay i det første bindet av Michtav me-Eliyahu, er «Jewish philosophy of love» («Jødisk filosofi om kjærligheten»). Han observerte at perfekt kjærlighet i jødisk filosofis synsvinkel er ikke å gi og ta, men fokuserer utelukkende på å gi. Denne tanken har siden blitt videreutviklet av andre religiøse tenkere. Andre bemerkelsesverdige punkter er hans standpunkt mot opptatthet av materialisme og teknologi, som i hans syn, skaper distanse mellom menneskeheten og åndeligheten. Han skrev også om spørsmålet fri vilje.