google/wiki40b huggingface dataset:
John Fogerty

1959–1972

Fogerty grunnla i 1959 rockebandet Tommy Fogerty and the Blue Velvets sammen med sin bror Tom. Bandet endret senere navnet til The Velvets. De skiftet navn i 1964 til The Golliwogs, som igjen ble endret til Creedence Clearwater Revival i desember 1967. I CCR hadde Fogerty sin storhetstid som frontfigur, låtskriver og sanger. Hele ni låter som gruppen hadde i sitt repertoar, alle skrevne av Fogerty, havnet på topp 10-lister verden over. En av de mest kjente sangene Fogerty skrev var «Proud Mary». Ike & Tina Turner hadde suksess med en coverversjon av låten, som ble skrevet i 1969. Også Elvis Presley spilte låten ofte under sine konserter på begynnelsen av 1970-tallet.
Under innspillingen av albumet Mardi Gras ble Fogerty uvenner med Doug Clifford og Stu Cook. Året før hadde han og broren Tom røket uklar. Da CCR ble oppløst i oktober 1972 begynte han innspillingen av sitt første soloalbum, The Blue Ridge Rangers som ble utgitt i april 1973.

1972–1986

The Blue Ridge Rangers inneholdt coverversjoner av kjente country-sanger. Fogerty brukte en stor del av 1974 til å skrive nye sanger, og i 1975 kom hans andre soloalbum, John Fogerty. Albumet inneholdt blant annet sangen «Rockin' All Over the World», som ble en hit. I 1977 spilte det engelske bandet Status Quo inn sin berømte versjon av sangen. Fogerty begynte innspillinger av et nytt album i 1976, men han ble ikke fornøyd med resultatet og albumet Hoodoo ble aldri utgitt. 
Personlige problemer og hans uvennskap med Saul Zaentz og Fantasy Records bidro til at han forsvant fra musikkverdenen i 1976. I 1985 gjorde han comeback, og fikk en hit med låten «The Old Man Down the Road» og albumet Centerfield, der han spilte samtlige instrumenter selv. Han ble nå saksøkt av Fantasy Records med anklager om plagiat. Fantasy Records eide rettighetene til alle Fogertys sanger, og nå ble han anklaget for å plagiere seg selv. Dessuten ble han saksøkt av Saul Zaentz for ærekrenkelser. 
Fogerty ble ikke dømt for plagiat, men måtte endre en «ærekrenkende» sangtittel. Senere saksøkte Fogerty Zaentz med krav om erstatning for hans kostnader i palgiatsaken, og vant frem. Etter albumet Eye of the Zombie i 1986, forsvant han fra musikkbransjen nok en gang.

1997–

I 1997 kom albumet Blue Moon Swamp, og nå var John Fogerty tilbake for fullt etter 11 år. Albumet var en bestselger i flere land, og den vant Grammy for «Best Rock Album of the Year» i 1997. Singelen «Blueboy» ble en hit i en rekke land. Etter en verdensturné og konsertalbumet Premonition i 1998, trakk han seg igjen unna rampelyset. 
I 2004 var han tilbake med albumet Deja Vu (All Over Again), og gjennomførte nok en verdensturné. Siden 2005 har Fogerty stadig vekk gitt konserter, og albumet Revival ble utgitt i 2007. Revival kom på 11.-plass på musikkmagasinet Rolling Stone sin liste over de 50 beste albumene fra 2007. I 2009 ga han ut albumet The Blue Ridge Rangers Rides Again på sitt eget plateselskap Fortunate Son Records.
Han fikk sin stjerne på Hollywood Walk of Fame i 1998. Da Creedence Clearwater Revival ble innvalgt til Rock and Roll Hall of Fame i 1993, nektet Fogerty å spille sammen med sine tidligere bandkollegaer.
Rio (vindussystem)

Rio er et vindussystem for det distribuerte operativsystemet Plan 9 fra Bell Laboratories. Det er velkjent for sin rolle i å holde vindushåndteringen transparent for applikasjonen. Dette tillater rio å kjøre på innsiden av en annen vindusbehandler. Rio ble lansert den 28. april 2002.
Malmö Allmänna Idrottsförening

Malmö Allmänna Idrottsförening (Mal) er et friidrettslag i Malmö, Sverige, og Sveriges mest suksessrike friidrettsklubb målt i antall svenske mesterskap. Mal har omfattende ungdomsaktiviteter i Malmö, og blir vært år representert av flere friidrettsutøvere i landslagsklasse.
Klubben ble stiftet 7. september 1908, og klubbdraktene er hvite og grønne.
Diphucephalini

Utseende

Middelsstore, gjerne metallisk grønne oldenborrer. Kroppen har fine, korte hår. Dekkvingenes overflate er litt rynkete.

Levevis

Larvene lever i jorda, der de eter røtter. De voksne billene flyr om dagen. Disse artene kan forekomme i høytliggende regnskoger.
De voksne billene kan av og til ha masseforekomster da de snaubeiter trærne. De besøker også blomster.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Australia.
Per Theodor Haugen

Bakgrunn

Per Theodor Haugen var sønn av elektriker Trygve Haugen (1897–1943) og hans hustru Hjørdis Wissestad (1904–60). Han var aktiv i skoleteatervirksomheten på realskolen i Kongsberg. Som 16-åring ble han elev ved Rogaland Teater i Stavanger.

Teaterkarriere

Hans første ansettelse, som 17-åring, var på Rogaland teater 1949–1952. Han debuterte ved barneteatret der som Tommy i «Pippi Langstrømpe» (hvor moren til «Elling»-regissør Petter Næss, Elna, spilte tittelrollen), og så som Charley i Brandon Thomas' farse «Charleys tante». Han opptrådte på en rekke scener, som Folketeatret (1952–1959), så Den Nationale Scene (1959–64), Det Norske Teatret (1964–67), Oslo Nye Teater (1967–75) og Nationaltheatret (1975–84), hvor han forble resten av sin scenekarriere. Han gikk av med pensjon i 2000. I tiden ved Nationaltheatret markerte han seg som opprørsleder mot daværende teatersjef Toralv Maurstad da han begynte å si opp skuespillere på uspesifisert kunstnerisk grunnlag. 
Han var teatersjef ved Oslo Nye Teater i 1985-1988.
Han ble mest kjent som farse- og komedieskuespiller, men spilte også i tragedier og drama (Holberg, Shakespeare, Ibsen, P.O. Enquist). I Ibsen-stykker spilte han blant annet tittelrollene i t tittelrollene i Catilina, Brand, Peer Gynt og Bygmester Solness.

Film, fjernsyn

Han medvirket også i et 30-talls film- og TV-produksjoner.

Familie

Han var gift med skuespilleren Sidsel Sellæg og de fikk barna Kim Haugen og Helle Haugen, som begge også er skuespillere av yrke.

Utmerkelser

Kong Harald V utnevnte i 2010 Haugen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats som skuespiller.»
Per Theodor Haugen mottok også Nationaltheatrets venners pris.
Bugge (slekt fra Mandal)

Bugge er en norsk slekt som stammer fra skipperen Jens Tørrissen (1747–90), som var gift med Amalie Bugge (1754–1808). Etterkommere tok i bruk navnet. De var foreldre til Christian Bugge (1787–1847), som var far til skipsbyggmester Gunder Henrik Tørrisen Bugge (1817–1851).
Pseudobixatoides

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Kamerun.
Eikeviftefly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 27 – 31 mm), spinkelt nattfly. Labialpalpene stikker fram under hodet somet nebb som er lenger enn resten av hodet. Hannen har smalt fjærformede antenner og en vifte av lange hår på bakbeinet. Forvingen er nokså avrundet, lyst brungrå eller gulgrå med brun bestøvning. Den har tre brune tverrlinjer, der de to innerste er omtrent parallelle, sterkt krummet i den fremste delen av vingen. Den ytterste tverrlinjen er smal og ganske rett. Bakvingen er hvit med grå bestøvning, to, vanligvis uskarpe, gråbrune tverrbånd og mørk ytterkant.

Levevis

Eikevifteflyet finnes i løv- og blandingsskog, særlig der det er innslag av eik. Larvene, som overvintrer, spiser blader av eik, også av og til bjørk og viere. I alle fall på høsten lever de av visne blader. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli, men skremmes også lett opp om dagen.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Europa og østover til Japan. I Norge er den forholdsvis vanlig fra Vest-Agder nordover til det nordlige Hedmark. Den er nordligst funnet i Stor-Elvdal. Den mangler på Vestlandet.
Fylkesvei 5428

Fylkesvei 367  i Hordaland går mellom Hauge og Dale i Osterøy kommune. Veiens lengde er 10,9 km.
Dommernes bok

Dommerne (hebraisk: שופטים, «Dommere») er den syvende bok i Den hebraiske Bibelen (jødedommens Tanakh) og det kristne Det gamle testamentet. Bokens tittel peker på dens innhold om de historiske og til dels legendariske dommerne til israelittene. «Dommer» innebar ikke bare å være lovgiver, men også være midlertidig høvding og krigsherre i vanskelige tider. Boken beskriver tiden mellom Josva og Samuel. Den beskriver hendelser i dommertiden og omtaler de fleste av dommerne. Fortellingene følger et konsekvent mønster: folket er utro mot jødenes gud Jahve og han overlater dem derfor i hendene til deres fiender; folket angrer seg og ber Jahve om nåde, hvor han da sender i form av en leder eller kriger, det vil si en «dommer»; dommeren befrier israelittene fra undertrykkelse og de blomstrer, mens snart blir de igjen utro og syklusen gjentar seg.
 Forskerne betrakter mange av historiene i Dommernes bok som de eldste i deuteronomistiske historie med deres hovedredaksjon er datert til 700-tallet f.Kr. og med materiale som Debora-kvadet som er datert langt eldre.

Dommerne

Det var 13 bibelske dommere. Den siste dommeren som nevnes er Samson, og selv om det er ytterligere to fortellinger, er det tradisjonelle synet at Samsons bedrifter antagelig faller sammen i tid med perioden umiddelbart før Eli, som både var yppersteprest og dommer. Både akademisk syn og tradisjonell oppfatning oppfatter handlingen slik hen at den slutter med Samson, og begynner på igjen med Første Samuelsbok 1:1 for å ta hensyn til Eli, og fortsetter videre til Første Samuelsbok 7:2. For fortellingene i slutten av denne boken, som er plassert i samme tidsepoke som Dommernes bok, men omhandler andre personer enn de i Dommernes bok. Det er stor slektskap mellom disse og Ruts bok, og det har også vært spekulert på om Ruts bok opprinnelige tilhørte blant dem.
Marsala (vin)

Marsala er en italiensk sterkvin fra områdene rundt Marsala på Sicilia. Den kan sammenlignes med andre sterkviner som sherry, portvin og madeira.

Marsala i matlaging

Marsalavin blir ofte benyttet i matlaging. En typisk marsalasaus lages f.eks. med ingrediensene marsalavin, løk, sopp og urter. 
Vinen blir ofte benyttet sammen med kylling, f.eks. som ingrediens i marinade, sammen med smør, olivenolje, sopp og krydder – og i fiskeretter, f.eks. sammen med fløte, salt og pepper, som saus til pannestekt flyndre, eller til kveite. Marsala er klassisk ingrediens i dessertene tiramisù og zabaglione.
Torismund

Torismund (spansk Turismundo) ble vestgoternes konge etter sin far Teoderik I som mistet livet i slaget ved Chalons i 451. Han døde i 453 og ble etterfulgt av sin bror Teoderik II.
Basepedagogikk

Basepedagogikk henviser ofte til den formen for pedagogikk som foregår på en baseskole. Slike skoler har ofte en arkitektur som skiller seg fra de tradisjonelle «klasseromsskolene». Elevene har arbeidsplass i en større base, her arbeider det som regel mer enn 30 elever i samme rom.
I basepedagogikk flyttes fokuset fra undervisning til læring. Elevene skal være aktive i sine egen læringsprosess, og selv velge hvilken læringsstil som passer dem best. «Frontalundervisning» ved tavlen skjer i liten grad, men forelesninger kan brukes for å spore elevene inn på en oppgave de skal løse. Fokus på læringsmålene fremfor oppgavene, nivåtilpasset læring, graderte kompetansemål, elever som samarbeider om læring og ulike læringsstasjoner preger skoledagen på baseskoler. Det er også mulig å løse opp timeplan og faginndeling for å lage større læringssituasjoner (hele dager eller uker) som fokuserer på et større emne, ser tverrfaglig på et tema eller viser praktisk bruk av teori elevene skal beherske.
Resultatene viser at baseskoler og tradisjonelle skoler med klasserom gir samme læringsutbytte for elevene.
VM i turn 1907

Det tredje verdensmesterskapet i turn ble arrangert 30. juni 1907 i Praha, og konkurransen ble gjennomført på kun én dag. 
Fem øvelser for herrer ble arrangert: Mangekamp (sammenlagt), svingstang, skranke, bøylehest og lagkonkurranse. 
Beste nasjon var Böhmen, som vant fire gull til sammen.
Swahili

Fonologi

Stavelsesstrukturen i swahili er alltid konsonant-vokal eller vokal. Nasal kan også være en egen stavelse (syllabisk nasal). Trykket er alltid i nest siste stavelse, med ekstremt få unntak (noen svært få lånord har trykket et annet sted). Uttalen er svært enkel; ordene sies som de skrives. O blir uttalt som å, u blir uttalt som o. Det er vanlig med implosiver, men man kan lett gjøre seg forstått uten dem. Det er forskjell i uttalen på skrevet «ng» (uttales som i engelsk 'linger' eller norsk 'bingo) og «ng'» (uttales som i norsk «sang», altså uten at G uttales separat). «Ng'» kan være i begynnelsen av et ord, noe som virker svært uvant for europeere.

Vokaler

Swahili har fem vokalfonem: /ɑ/, /ɛ/, /i/, /ɔ/, og /u/. I tillegg har språket to halvvokaler, y (/j/) og w (/w/). Diftonger forekommer ikke.

Skriftspråket og standardisering av swahili

I begynnelsen ble swahili skrevet med arabiske tegn. Etter hvert som misjonærene kom på midten av 1800-tallet begynte de å skrive ned swahili ord og grammatikk. Det var i hovedsak dialektene på Zanzibar og områdene i og rundt Mombasa som ble nedskrevet. På begynnelsen av 1900-tallet ble det utgitt noen ordbøker på swahili og engelsk, samt swahili og fransk. 
I 1925 ble Educational Conference avholdt. Denne konferansen ledet til det som skulle bli et interterritorialt samarbeid om standardisering av skriftlig swahili. I 1928 ble dialekten de snakket på Zanzibar valgt som basis. I 1930 ble Inter-Terrirorial Lanuage Comitee stiftet av Tanganyika, Zanzibar, Kenya og Uganda. Komiteen skiftet senere navn til East-African Swahili comitee. Målet til komiteen var å standardisere swahili. Det er verd å merke seg at denne komiteen ikke besto av noen afrikanere før etter 2. verdenskrig. Komiteen ble etter hvert kritisert for å lage et nytt språk og ikke en standardisering av swahili. På folkemunne ble dette kalt "kizungu" (de hvites språk). Samarbeidet ble svekket etter krigen, og Uganda brøt etter hvert med komiteen. Komiteen eksisterer fortsatt den dag i dag, men standardiseringen er i all hovedsak fullført. I dag bedrives det i større grad forskning mot swahili litteratur og historie.
Flåttsenteret

Nasjonal kompetansetjeneste for flåttbårne sykdommer, også kalt Flåttsenteret, er en tjeneste som ble opprettet av Helse- og omsorgsdepartementet i januar 2014. Hovedoppgavene for kompetansetjenesten er å tilby informasjon og rådgiving om flåttbårne sykdommer, med hovedtyngde på borreliose og skogflåttencefalitt (TBE). Flåttsenteret er organisert som en egen enhet ved Sørlandet sykehus, og har som mål å bedre og formidle kunnskap om diagnostikk, behandling og oppfølging av personer med flåttbårne sykdommer i hele landet. Flåttsenteret driver også med forskning, fagutvikling, informasjonsarbeid og undervisning. Flåttsenteret er finansiert av Helse- og omsorgsdepartementet og Sørlandet sykehus.
Tannringmåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 27 – 32 mm), slank, ensfarget gråspraglete måler. Alle fire vingene har en liten, mørk ring nær midten, eller ser de jevnt gråspraglete. Noen ganger har forvingene en antydning til mørke tverrstriper. Arten varierer i farge med bergartene der den lever, relativt mørk der det er mørkt fjell og svært lys i områder med kalkstein. Larven er glatt og gråbrun.

Levevis

Tannringmåleren lever på steinete heier, rundt klipper og bergvegger. Larven kan leve på en lang rekke forskjellige planter, for eksempel lyng, tjæreblom og bringebær. De voksne målerne flyr om natten i juli – august, om dagen sitter de i ro på steiner eller berg.

Utbredelse

I Norge er tannringmåleren funnet spredt nord til Sør-Trøndelag.
Anatolij Tymosjtsjuk

Volyn Lutsk

Tymosjtsjuk startet karrieren i hjembyen Lutsk, og spilte aldersbestemt fotball for klubben Volyn Lutsk. Han kom etterhvert opp på A-laget til klubben, og etter to gode sesonger i Lutsk-trøyen kom han i større klubbers søkelys.

Sjakhtar Donetsk

Som attenåring i 1997 ble Tymosjtsjuk kjøpt av Sjakhtar Donetsk. I Donetsk ble Tymosjtsjuk en nøkkelspiller i laget som vant tre ukrainske seriemesterskap, tre ukrainske cupmesterskap og én ukrainsk supercup-finale.
Etter å ha hatt kapteinsbindet i Sjakhtar i flere år ble Tymosjtsjuk sommeren 2006 linket til flere store vesteuropeiske klubber, blant annet Juventus, Feyenoord, Celtic og Roma.

Zenit St. Petersburg

Den 27. februar 2007 gikk Tymosjtsjuk til Zenit St. Petersburg. Overgangssummen var rapportert til å være ca. 110 millioner kroner. Han ble snart kaptein også på Zenit.
Tymosjtsjuks første sesong i Zenit-trøyen endte med suksess, da klubben for første gang siden 1984 ble seriemester. På slutten av sesongen kom Tymosjtsjuk med på fotballseriens toppliste over årets beste spillere, og ble samtidig kåret til seriens beste spiller av sportsavisen Sport-Ekspress.
Våren 2008 vant Zenit UEFA-cupen under Tymosjtsjuks kommando etter å ha slått Rangers 2-0 i finalen, og høsten 2008 var han med på å slå Manchester United i UEFA-supercupen.

Landslagskarriere

Siden debuten i 2000 har Tymosjtsjuk blitt en viktig brikke i det ukrainske landslaget. Han ble for alvor kjent under VM i fotball 2006, da Ukraina kom til kvartfinalen og Tymosjtsjuk ble kåret til banens beste av FIFA i seieren over Tunisia.
Tymosjtsjuk er nå kaptein på Ukraina.
Han ble tatt ut i Ukrainas EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Blåstål

Beskrivelse

Kroppen og hodet er slank og langstrakt. Hannfisken blir opptil 40 cm og 1 kg, mens hunnfisken blir opptil 30 cm og 500 g. Hunnen er rød eller oransje og har tre svarte flekker på bakerste delen av ryggen. Hannen er er oransj med lyse- og mørkeblå marmoreringer, mangler de tre svarte flekken som hunnen har.

Biologi

Arten er hermafroditt og de fleste individer er hunner (rødnebb) i starten. Enkelte er primære hanner. Disse ser ut som hunner men er hannkjønn hele livet. Sekundære hanner er hunner (rødnebb) som utvikler seg til hanner (blåstål). Forvandlingen av de sekundære hannene (blåstål) er styrt av sosiale forhold. Hver blåstål har et harem av rødnebb, hvis den dør vil den primære hunnen forvandles til blåstål og overta haremet.
Rollen til de primære hannfiskene er ennå ukjent, men de deltar trolig ikke i reproduksjonen av arten.

Utbredelse og habitat

Arten finnes i det østlige Atlanterhavet fra Senegal, Azorene og Madeira nordover til Nord-Norge. Både på vest og østsiden av Storbritannia og rundt Island. I Middelhavet og Svartehavet.
Den trives best på hardbunn fra 15 - 200 m dyp. Om sommeren finner man den gjerne helt oppe i fjæra.

Systematikk

Arten er beskrevet under mange vitenskapelig navn, delvis fordi forskerne ikke har skjønt at blåstål og rødnebb er samme art. Carl von Linné beskrev arten under to eller tre forskjellige navn i Systema Naturae (1758). Den internasjonale kommisjonen for zoologisk nomenklatur har i 2000 bestemt at Linnés Labrus bimaculatus viser til den søramerikanske cichliden Cichlasoma bimaculatum. Det gyldig navnet til blåstål blir da Labrus mixtus, ettersom dette navnet står før Labrus varius i Systema Naturae.
Sortavala

Sortavala (russisk: Сортавала, svensk: Sordavala) er en by i republikken Karelia i Russland. Den ligger ved nordbredden av Ladoga. Innbyggertall: 21 131 (folketelling 2002); 22 579 (folketelling 1989). Byen er en viktig stasjon på jernbanen Vyborg–Joensuu.

Historie

Sordavala-området ble første gang registrert i svenske dokumenter fra 1468. Russiske dokumenter nevner det først som «Serdovol» eller «Serdobol» i 1500. Bosetningen Sordavala er attestert fra 1582. Det ble avstått til Sverige etter krigen om Ingermanland (1610–1617). Den nåværende byen ser ut til å ha blitt grunnlagt i 1632. 
Med freden i Nystad i 1721 kom bosetningen under Russland sammen med resten av Finland, og ble gitt det russiske navnet Serdobol. Den ble kjent for sine marmor- og granittbrudd, som sørget for de nødvendige materialer for byggingen av keiserens palasser i St. Petersburg og omegn. I 1812 ble Sordavala lagt inn under Viborgs län i det nydannede storfyrstedømmet Finland. I 1917 forble byen under det uavhengige Finland. Sordavala by og landkommune hadde 3&504&26197&26 197 innbyggere i 1939. Byen ble påført svært omfattende skader etter sovjetisk massebombardment under vinterkrigen, og gjennom freden i Moskva ble Finland tvunget til å avstå byen til Sovjetunionen. Hele befolkningen i byen ble evakuert for første gang. 
I likhet med resten av Finsk Karelen ble Sordavala tatt tilbake av Finland under fortsettelseskrigen 1941–1944, og de fleste av de evakuerte vendte tilbake til sine hjem. Imidlertid, etter våpenhvilen i 1944 ble finnene igjen evakuert og byen avstått igjen tom for befolkning. Etter krigen ble byen befolket igjen av slaviske folk. 
I Sordavala lå Kymölä folkskollärarseminarium (opprettet 1880). Etter fortsettelseskrigen ble lærerseminaret flyttet til Raumo og i 1953 til Joensuu, hvor det siden ble omdannet til høyskole og universitet.
Frem til 1940 var bredden av Ladoga sørvest for Sordavala et av de få relativt tett befolkede områdene nord for Det karelske nes som var befolket av kareler.
João Rodrigues (misjonær)

João Rodrigues med tilnavnet Tçuzu (tolken), Lou Jo-han (født 1561 i Sernãcelhe nær Lamego i Portugal, død 1. desember 1633 i Macao i Kina) var en katolsk misjonær tilhørende jesuittordenen. Han virket i Japan og i Kina.

Misjoær i Japan

Han trådte inn i jesuittordenen la ut på reisen til Japan i 1576 (som 15-åring) og ankom i desember 1580. Han fikk det meste av sin teologiske utdannelse hos jesuittene i Nagasaki.
Etter en kortere periode i Macao fra 1594, der han ble presteviet, dro han i 1596 tilbake til Japan, der han ble offisiell hofftolk. Mange av hans observasjoner fra japansk dagligliv og vedrørende japanske politiske forhold er kjent gjennom hans brev og rapporter. Bemerkelsesverdig er ikke minst hans skildring av den japanske teseremonien (som er langt mer ritualisert en de kinesiske teseremonier), som er den rørste vestlige skildring av denne, - i hans skrift Arte del cha.
I tiden i Japan møtte han flere ganger både Toyotomi Hideyoshi og Toyotomi Iyeasu.

Misjonær i Kina

Etter en reise til Macao kunne han i 1610 ikke reise tilbake, og etter 1614 var døren helt lukket for ham i Japan.
I den begynnende ritestriden var han en av jesuittene som mest resolutt gikk i mot deler av de akkomosasjonsmetoder som hans avdøde medbror Matteo Ricci hadde fått på plass. Blant annet gikk han sterkt i mot at man benyttet ordene Shàngdì og Tiān for Gud. Pater Rodrigues gikk med bakgrunn fra sine erfaringer i Japan inn for at man skulle benytte ordet Deus, altså det latinske ord,for ikke å slite med villedende konnotasjoner som måtte hefte ved østasiatiske gudsbegrep.
Han var også i perioder tolk ved keiserhoffet i Beijing.
Pater Rodrigues var en stor sinolog og japanolog, men det største av hans verker som han hadde utarbeidet sammen med pater Wenceslas Pantaleon Kirwitzer, om Kinas geografi, er senere gått tapt.
«Solnedgang ved Montmajour»

Historie

Sceneriet i «Solnedgang» ble omtalt i to brev fra van Gogh til sin bror Theo sommeren 1888. Van Gogh beskriver motivet som «en steinete slette, hvor små, forkrummete eiker vokser, i bakgrunnen en ruin på høyden og hveteåkrene i dalen».
Maleriet ble katalogisert av broren Theo i 1890 og solgt i 1901 av Theos enke. Den norske forretningsmannen Nicolai Christian Mustad (O. Mustad & Søn) kjøpte bildet i 1908, for øvrig på et tidspunkt da det hersket tvil om bildets ekthet. Bildet fortsatte å være i familiens besittelse og i perioder oppbevart på loftet. Sakkyndige ved van Gogh-museet undersøkte bildet i 1990-årene og fant at det ikke var autentisk. Først flere år senere ble bildet gjenstand for en ny og langvarig undersøkelse og i september 2013 ble bildets ekthet bekreftet. Dermed er «Solnedgang» det første gjenoppdagede av van Goghs verk, siden Jacob-Baart de la Failles catalogue raisonné i 1928.

Utstillinger

Bildet var fra 24. september 2013 utstilt innenfor rammen av utstillingen Van Gogh aan het werk i van Goghmuseet i Amsterdam. Utstillingen var åpen til 12. januar 2014.