google/wiki40b huggingface dataset:
Sørvágur

Historie

Navnet Sørvágur er sammensatt av sør og vágur, «våg», der første ledd ikke er sikkert forklart. Det har ikke sammenheng med himmelretningen sør, som på færøysk heter suður. Jakob Jakobsen mente at sør kom av norrønt saurr, moderne færøysk seyrur, i betydningen «mudder» eller «sanddyne». Det finnes imidlertid ingen historiske kilder som kan bekrefte en tidligere bruk av Seyrvágur. Sørvágur nevnes første gang i Hundebrevet fra siste halvdel av 1300-tallet. Arkeologiske utgravninger viser at noen hustufter ved Sørvágur kan regnes tilbake til vikingtiden eller tidlig middelalder.
Ladehammerfestivalen

2009

En vennegjeng arrangerte en uoffisiell Ladehammerfestival og bursdagsfest med omkring 30 deltakere. Underholdningen bestod av et improvisert husband for kvelden og en boomblaster på noen planker spikret sammen til scene.

Ladehammerfestivalen 2010 (3. - 4. september)

De som sto bak den første uoffisielle festivalen ønsket å gjenta suksessen, men å utvide konseptet. Under planleggingen, som var skikkelig i gang først i juni, eskalerte det hele fort. Den første offisielle Ladehammerfestivalen hadde 14 band, barneunderholdning og omkring 1500 besøkende. Festivalområdet bestod av en hjemmesnekret scene, noen salgsboder, hjemmesnekrede toaletter og et lite vrimleområde med griller og sitteplasser. Trappa rundt Equilibrio-skulpturen, eller "hammeren" på folkemunne, fungerte også med sin utsikt over byen som et naturlig samlingspunkt for mange festivaldeltakere mellom konsertene. Butikkene Etikken, Kali Magic Shop og Banana Moon stilte med salgsboder. Et lite overskudd fra festivalen gikk til Kirkens Bymisjon i Trondheim.

Ladehammerfestivalen 2011 (2. - 3. september)

Konseptet ble utvidet nok en gang, og den største nyheten for året var en DJ-lounge. Dette var en liten scene litt bak festivalområdet hvor 10 DJs fikk utfolde seg og tilby et alternativ til musikken på hovedscenen. 16 band gjestet scenen, 10 DJs spilte i DJ-loungen og Redd Barna arrangerte leker og spill. Festivalen hadde i underkant av 2500 gjester.

Ladehammerfestivalen 2012 (31. august - 1.september)

Festivalen hadde i 2012 2200 talte besøkende og 24 band/artister/underholdningsinnslag. Overskuddet gikk til organisasjonen Wayback

Gratis- og dugnadskonseptet

Sentralt for Ladehammerfestivalen er at den er gratis og åpen for alle, og at overskuddet skal gå til et veldedig formål. Bakgrunnen for dette ligger ifølge arrangørene selv i et ønske om å skape et arrangement som er inkluderende og uten økonomiske motiver. Dette krever stor innsats fra entusiastiske frivillige og støttespillere. Alle artister og band stiller uten honorar.
Estlandssvensker

Estlandssvensker er personer som tilhører den svenske etniske gruppen i Estland. Etter andre verdenskrig ble den nesten utslettet, da ca. 80 prosent av alle estlandssvensker flyktet til Sverige, der de er blitt boende.

Historie

Siden tidlig middelalder, kanskje også tidligere, har svensker/skandinaver bodd på begge sider av Østersjøen, framfor alt i det nåværende Finland, men også i Estland og i Kurland i Latvia. 
Så sent som i mellomkrigstiden fantes en minoritet på omkring 10 000 personer, hovedsakelig bosatt i kystnære områder og på øyene.
Minst tusen estlandssvensker ble igjen i Estland etter Sovjetunionens andre okkupasjon 1944, men de ble forfulgt av sovjetmyndighetene.
Nahman Avigad

Liv og virke

Avigad ble født i Zawałów i det sentaleuropeiske Galizien i datidens Østerrike-Ungarn, nå Zavaliv i Ukraina.
Nahman Avigad studerte arkitektur i Brno i dagens Tsjekkia. Han emigrerte til Palestina i 1926 og giftet seg med Schulamit Avigad (f. Levin) i 1928. Avigad jobbet på den tiden i Beth Alpha synagogen og i Hamat Gader synagogen.
Avigad fikk sin PhD i 1952. Han underviste ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem fra 1949 til han pensjonerte seg i 1974.
Nahman Avigad administrerte utgravningen ved Beit She'arim i begynnelsen av 1953.
I 1969 fikk Avigad en forespørsel om å sette i gang og lede utgravninger av Det jødiske kvarter i Gamlebyen i Jerusalem som var blitt ødelagt under Den arabisk-israelske krigen i 1948. Funnet var det som var antatt å være den første skildringen av menorah.
Avigad publiserte tekster innen mange emner. Ifølge Frank Moore Cross, var Avigad «Israels mest eminente epigrafiker i sin generasjon, og en av de største rollene inne hebraisk og jødisk epigrafi».
Aphonus

Utseende

Forholdsvis små (8-17, vanligvis 10-12 millimeter), korte og brede, rødbrune eller svarte hornbiller. Dekkvingene har kraftige punktrader. Artene i denne slekten har få slående særtrekk. Et anatomisk fellestrekk er at dekkvingene mangler såkalte stridulasjonsriller på undersiden.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-Amerika
Wayne County gasskraftverk

Wayne County gasskraftverk er et gasskraftverk i Wayne County i delstaten Georgia i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 780 MW, fordelt på fire like store blokker / turbiner. Dette er delstatens åttende største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
Anlegget ble påbegynt omkring 1995 og stod ferdig i 2000. Brenselkilden er naturgass.
Wergeland-Halsvik

Wergeland-Halsvik AS var en bedrift lokalisert i Sløvåg i Gulen kommune. Bedriften var det største industriselskapet i Gulen.
Bedriften Wergeland-Halsvik AS lå innenfor konsernet Wergeland Holding, sammen med Fjordgass AS og Repparfjord Eiendom AS. Sistnevnte er lokalisert i Kvalsund kommune i Finnmark. Under Wergeland Holding fantes også de deleide selskapene SF Gass AS, Safeport AS og Solund Verft AS. Wergeland-Halsvik var også eiere av Eivindvik Fjordhotell.

Aktiviteter

Bedriften hadde stor variasjon i aktiviteter, men de kunne deles opp i tre grener: Betong, maritime aktiviteter og farlig avfall.

Betong

Selskapet produserte ulike typer betongblokker, kantstein, såkalte «kommunalvarer» (betongrør og ulike kumme-deler), ferdigbetong og parkstein. Selskapet drev også med muring, og hadde det største steinknuseverket i Nord-Europa. (Se: Halsvik Aggregates.) Dette eksporterte knust stein til mange land i Europa. Selskapet hadde sitt eget merke for produksjon av takstein, nemlig Wergeland Takstein.

Maritime aktivitetar

Wergeland-Halsvik sendte fraktebåter langs hele kysten. Det hadde lang erfaring med å frakte materiell og annen last til og fra oljebasene. Ellers hadde det taubåter tilgjengelig, og drev kabelfergen mellom Masfjordnes og Duesund i Masfjorden kommune.

Farlig avfall

Selskapet hadde en egen avdeling for å håndtere farlig avfall. Dette var særlig avfall fra oljeproduksjonen i Nordsjøen. Det hadde et moderne forbrennings- og renseanlegg for oljeholdig avfall. Siden 1991 var selskapet fast leverandør av denne tjenesten for Norsk Hydro.
Wergeland-Halsvik AS hadde rundt 60 ansatte i 2009.

Historie

Selskapet ble startet av faren til Hans Wergeland, Trygve Wergeland, som oppdaget at det var store sandforekomster på gården sin, Steine ved Halsvik. Han begynte derfor med sementproduksjon med Halsvik Cementstøperi i 1955. Da barna vokste opp, begynte de å arbeide i fabrikken. Hans Wergeland tok over som daglig leder i 1962. I 1964 utvidet de til å også produsere sementrør og veisikringer. I 1979 startet de med produksjon av takstein, og utvidet til 30 ansatte.
Rundt 1987 ble bedriften flyttet fra Halsvik til Sløvåg, der en ny taksteinfabrikk ble tatt i bruk i 1990. I 1992 åpnet anlegget for oljeholdig avfall, og i 1994 opnet steinknuseverket. I 1996 overtok Wergeland Holding det konkurstruede Solund Skips Service AS (i dag Solund Verft AS), i 1999 ble de eiere av Eivindvik Fjordhotell, og i 2001 startet de driften av kabelfergen Masfjordnes-Duesund.
I november 2006 feiret selskapet 50-årsjubileum for betongproduksjonen, og i den forbindelse fikk Hans Wergeland Kongens fortjenstmedalje i gull.
Styreledere i firmaet var Hans Harry Wergeland og Jan Gunnar Strand. Daglig leder var Reidun Katrine Halland.
Porte Dorée (Paris Metro)

Porte Dorée er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 8.
Buggegården

Buggegården (Kirkestredet 6) er en eldre trebygning ved Skottebrygga, Larvik. 1833-1848 var det barndomshjemmet til språkforskeren og folkloristen Sophus Bugge (1833–1907). Fra slutten av 1700-tallet hadde Bugges farfar og far trelasthandel på eiendommen.
I 1860-årene var bygningen også barndomshjem for Egil Hartmann og hans søster, forfatteren og journalisten Edle Hartmann. Fra 1875 var det pikeskole der, hvor bestyreren Vilh. Sommerfelt også hadde bolig.
Larvik bibliotek holdt først til i en bakgårdsbygning til Kirkestredet 6 1903-21. Etter den andre verdenskrig har den rommet kontorer for skoletannlege, parkvesen, kirkene og i dag Boligtjenesten for funksjonshemmede
Døden i gatene

Handling

Filmen begynner med en gjeng av intelligente gerilja-soldater, frilynte hippier og barske motorsyklister som friker ut og prøver å overbevise befolkningen at de blir neddopet av forbrukersamfunnet mens de samtidig blir styrt av en demokratisk fasciststat med væpnet politi. Etter å ha demonstrert og blitt trakkasert av myndighetene får ungdommen nok. De bestemmer seg for å gjøre et politisk kupp ved å først ta over pressen, så kidnappe regjeringen, og til slutt å pasifisere befolkningen ved å helle et hypnotiserende potensmiddel i drikkevannet deres. Til slutt ender alt i en blodig massakre hvor ungdommen blir skutt av militæret.

Mottakelse

Anmeldelsene i samtiden forble lunkne, mest på grunn av at regissøren ikke kom med noe tydelig budskap i filmen sin. Kritikeren Øyvind Thorsen hevdet at en kunne stoppe de opprørske ungdommene simpelthen ved bruk av vanngevær, en halvtimes progressiv pop i radioen, eller simpelthen ved å rope; «Pell dere hjem!»
Steinkjer-Avisa

Steinkjer-Avisa er en avis som utgis på Steinkjer i Nord-Trøndelag, og som utgis hver fredag. Redaktør er Tore Vikan. Avisa har totalt sju ansatte, medregnet redaktøren. Resten av de ansatte er tre journalister, to markedskonsulenter og en kundeansvarlig/annonseselger. 
Avisa ble etablert i 1984 av Lothar Viem. Familien Viem solgte sine aksjer i 1999, og avisa eies i dag av Trønder-Avisa.
I august 2017 slår Steinkjer-Avisa og Lokalavisa Verran-Namdalseid seg sammen, blant annet som resultat av en vedtatt kommunesammenslåing av Verran og Steinkjer til én kommune fra 1. januar 2020.
Elisabeth Dored

Bakgrunn

Hun vokste opp i et kulturelt hjem på Ør ved Idd utenfor Halden, og det var også her hun bodde de siste 23 årene av sitt liv. Hennes far, major Birger Braadland (1879-1966), var stortingsmann og utenriksminister. Hennes mor, Ragna Abigael Vogt Stang (1881-1972), interesserte seg for historie og arkeologi, og utga i 1935 en lokalhistorisk bok. Hennes bror var diplomaten Erik Braadland (1910-1988). Hun hadde også en eldre søster.
Hennes mann var journalisten og fotografen John Dored (1881-1954). De traff hverandre på Svalbard i 1931, og ble gift i 1935 i Wien. Hun fulgte sin mann på hans reiser til bl.a. Afrika og Jugoslavia. I sin debutbok beskriver hun hans liv og reiser. I 2007 ble det laget en dokumentarfilm om dem.
Hun var elev ved Haldens høyere skole der hun skal ha lært både latin og gresk. Senere gikk hun Asbjørnsens handelsskole i Halden. I årene 1926-1935 utdannet hun seg til kunstmaler og journalist og studerte i Oslo og Paris. I Paris lå hun i 1929 ved Académie Scandinave der hun ble undervist av flere kjente kunstnere, deriblant Othon Friesz. I 1931 var hun student ved Statens kunstakademi i Oslo, og året etter representert på Høstutstillingen.

Forfatterskap

Hun skrev historiske romaner fra keisertidens Roma; om romernes forhold til jødene. Hennes kunnskaper om perioden vises i en stor detaljrikdom i romanene. Bøkene hennes er utgitt på Aschehoug forlag og gjennom Den norske bokklubben, og de er oversatt til engelsk, tysk, polsk, nederlandsk, finsk, dansk og svensk. En fjerde historisk roman ble aldri fullført.
Hun vant i 1964 Bokhandlerprisen for den andre av romanene – Den fønikiske trapp, og har også vunnet Bokklubbens leserpris.
I 1965-72 var hun oppnevnt av Stortinget som varamedlem i Norsk Kulturråd. Hun skrev også en rekke artikker og holdt flere foredrag. I 1935 skrev hun en reportasje i Drammens blad om sin audiens hos keiser Haile Selassie I av Etiopia.  
Som kunstmaler var hun inspirert av bl.a. Cézanne, Matisse og Gauguin, og hun malte mye når hun og mannen var på reise. Hun var også en aktiv hobby-fotograf.
Vesle Daniel

«Vesle Daniel», også kalt «Då Daniel drog», er et dikt og ei vise laget av Jakob Sande (1906–1967). Diktet handler om den såre avskjeden til førstereisgutten Daniel. Det er hentet fra Jakob Sandes diktsamling «Guten og Grenda» fra 1945. Forfatteren laget også en egen melodi til teksten, i tillegg til den mer brukte av Simon Vatne. Visa er kjent i Jon Eikemos fremføring, men er også spilt inn av Kurt Foss og Reidar Bøe, Kari og Ivar Medaas samt Rita Engebretsen på platen Frem fra Glemselen kap.18.
«Hertha»

Briggen «Hertha» ble bygget i 1862 i på verftet Jørgensen & Knudsen i Drammen. Tonnasje 152 cl og mål 100 - 26 - 16. Briggen var hjemmehørende i Stavanger i perioden 1862-1876, og fra 1876 i Drammen. Skipet utgikk ca. 1880 med ukjent skjebne.

Skipsførere

Fra 1862 var O. Housken briggens kaptein. I 1869 overtok kaptein John Johannessen fra Stavanger og var skipsfører til 1876 iht. hans egen dagbok. Skipets ferder i hans tid som kaptein er beskrevet nærmere i dagboken som ikke er publisert.

Eiere

Skipet var eid av C.E. Bulch i 1867. Deretter eide handelshuset Ploug & Sundt skipet frem til 1876, da A.M. Fylpaa i Drammen ble skutas nye eier.
Hugo Preuss

Bakgrunn

Han ble født i en jødisk kjøpmannsfamilie, og studerte fra 1879 jus ved universitetene i Berlin og Heidelberg. I 1883 tok han den juridiske doktorgrad i Göttingen, og i 1889 habiliterte han seg i statsrett i Berlin, hvoretter han arbeidet som privatdosent i offentlig rett. I 1916 ble han professor ved handelshøyskolen i Berlin, og i 1918 ble han dens rektor.

Politisk karrière

Etter novemberrevolusjonen ble Preuss 15. november 1918 utnevnt til statssekretær i innenriksministeriet. Friedrich Ebert ga ham oppdraget å forberede en ny forfatning. I Philipp Scheidemanns kabinett ble han utnevnt til tysk innenriksminister.
Han hadde blitt innvalgt i Berlins bystyre i 1895, og var mellom 1910 og 1918 æresbyråd i Berlin, og fra 1919 til sin død også medlem av den prøyssiske landdagen (delstatsparlamentet).
Preuss var medlem av Deutsche Demokratische Partei og av Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold.
El Canto del Loco (album)

El Canto del Loco er det første studioalbumet til den spanske musikkgruppa El Canto del Loco. Det ble utgitt 16. juni 2001 i Spania. Albumet er utgitt av Sony BMG. Det har en varighet på 41:35.
Ofelia Plads

Ofeilia Plads (tidligere også Ofelia Beach) er en plass på Kvæsthusmolen ved Skuespilhuset ved Københavns havnefront. Kulturministeriet og eiendomsselskapet Jeudan A/S eier moloen i fellesskap og har inngått en samarbeidsavtale med Realdania om utvikle den til en friluftsscene, et prosjekt som er løpet opp i 600 millioner danske kroner.
Den 450 meter lange plassen ligger ovenpå et treetasjes parkeringsanlegg, og det Det Kongelige Teater har fått i oppgave av Kulturministeriet å kuratere kulturen i det nye byrommet.
Kvæsthusmolen var frem til 2004 kaiplass for Oslobåden (DFDS' ferje til Oslo).
Silverburn river

Silverburn eller Silver Burn er en elv på Man som oppstår ved St Marks i nærheten av South Barrule og lyter under Monks Bridge at Ballasalla, og når havet ved havnen i Castletown, rett nedenfor Castle Rushen. 
I områdene rundt Silverdale Glen er det skogområder og overfor dette mer overgrodd. Mellom Ballasalla og Castletown går elva gjennom åpne enger. Elva passerer det gamle klosteret Rushen Abbey. Elva kan bli fisket både oppover og nedover. I nyere tid har svartsvane kommet som en del av dyrelivet som har bosted langs elva.
Arbeiderdemokratene

Arbeiderdemokratene var på begynnelsen av 1900-tallet et norsk ikke-sosialistisk arbeider- og småbrukerparti med særlig styrke i Oppland og Hedmark. Partiet oppsto som en radikal fløy av Venstre,  Rene Venstre, og stilte til valg første gang i 1906 som De forenede norske Arbeidersamfund. Lederen var Johan Castberg. Han var også med som stifter av partiet. Partiet vedtok i 1911 å endre navn fra De forenede norske Arbeidersamfund til Arbeiderdemokratene. Året etter ble tilføyelsen «Det radikale Folkeparti» hengt på, og i 1921 ble denne tilføyelsen gjort til partiets navn og «Arbeiderdemokratene» til tilføyelse i parentes. Betegnelsen «Arbeiderdemokratene» ble imidlertid brukt helt fram til partiets oppløsning i 1940 (det siste landsmøtet ble holdt i 1927) som navn på medlemmene. Fram til 1957 var imidlertid formelt Venstres stortingslister i Oppland et samarbeid mellom Venstre og Radikale Folkeparti.
Arbeiderdemokratene ble regnet til å være på venstresida av Venstre, med basis blant småbrukere og landarbeidere. Historisk hadde de bakgrunn i Jon Hols «borgerlige» arbeiderforbund – Det norske Arbeiderforbund. Blant medlemmene fantes det folk som hellet i retning georgisme. Georgisme kommer av den amerikanske sosialfilosofen Henry Georges tanker. Han mente at jordeie ikke burde være kilde til rikdom, og at all inntekt som kom av særlige naturgitte fordeler eller samfunnsmessig utbygging, burde konfiskeres ved en skatt som mer eller mindre skulle dekke de offentlige utgiftene. Samfunnet skulle på denne måten finansiere utgiftene sine ved avgift på grunn- og naturrikdommer som borgerne fikk disponere. De norske «georgistene» gikk ikke så langt, men de fulgte tankegangen et godt stykke og skapte sterk uro på høyresiden i politikken. Kampen om konsesjonslovene var i stor grad en strid om synet på eiendomsretten til naturrikdommer, og her representerte georgistene et ytterpunkt. Mange arbeiderdemokrater var inne på slike tanker. Disse spørsmålene spilte en stor rolle i valgkampen i 1909.
Irabreen

Irabreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, sør for Paxbreen og vest for Stolleybreen. Den er en ca. 1 km lang bre som går fra Fossilfjellet (824 m) i øst, og renner vestover inn i Hollenderdalen sør for Isfjorden – vest i Nordenskiöld Land.
Navnet kommer fra det latinske ordet ira («sinne»).
Transform Trondheim World Music Festival

Transform Trondheim World Music Festival eller Transform er en årlig World Music-festival i Trondheim, som ble etablert i 2005. Transform setter opp programmet etter de to prinsippene; «Verden i Trondheim» og «Trondheim i verden». 
I sine første tre leveår var festivalen et kommunalt foretak, initiert av Kulturenheten i Trondheim kommune. I 2008 ble festivalen overført til medlemsforeningen Transform.
Under festivalen arrangeres også barnas Transform.
Martyrplassen

Martyrplassen arabisk: As-Saha al-Kradrah, tidligere Den grønne plassen eller Maidan Al Shohdaa («Uavhengighetsplassen»)  er et trafikknutepunkt og et landemerke i sentrum av Libyas hovedstad Tripoli. Plassen ligger mot Tripolibukta og Middelhavet og er omgitt av byens kommersielle sentrum.
Plassen er et samlingspunkt for byen befolkning og ble blant annet vært brukt av Muammar al-Gaddafi da han holdt sine taler til publikum.

Sted for protester i 2011

20. og 25. februar 2011 ble plassen et samlingspunkt for demonstrantene som ønsket å styrte Gaddafi.
25. februar var det også en demonstrasjon til støtte for Gaddafi på plassen. På grunn av den omfattende voldsbruken kunne ikke regimemotstanderne okkupere plassen permanent.
Opposisjonelle mot Gaddafi inntok plassen militært natten til 22. august 2011 under slaget om Tripoli. Plassen fikk umiddelbart navnet Martyrplassen.
Referansepunktterapi

Referansepunktterapi (RPT, fra engelsk: Reference Point Therapy) er en alternativ behandlingsmetode som ble utviklet av australske Simon Rose i 2005.
Hypotesen bak RPT er at kroppens celler har hukommelse, og påvirkes både av egne opplevelser og av traumer bakover i slekten. Gjennom behandling med RPT skal cellene frigjøres fra stress som oppstår som følge av negative opplevelser.
RPT er inspirert av forskjellige spirituelle behandlingsformer, deriblant nevrolingvistisk programmering, ho'oponopono og theta-healing. Verken RPT eller noen av behandlingsformene som er brukt som inspirasjon har noen vitenskapelig dokumentert effekt, og særlig theta-healing har opplevd skarp kritikk for udokumenterte påstander om helbredelse av alvorlige sykdommer.
Referansepunktterapi praktiseres også av alternative behandlere i Norge.
For Vietnam

For Vietnam var det eksterne tidsskriftet til Solidaritetskomiteen for Vietnam. 
Bladet ble utgitt i årene 1966 til 1977, vanligvis med 3 – 4 utgaver i året. For Vietnam var i 1966 et stensilert blad med trykt omslag. Senere kom det i offset-trykt versjon, i tilnærmet A4-format. Det ble solgt på skoler, gater og torg i regi av aktivister fra  FNL-gruppene. Ofte foregikk salget under de såkalte «Vietnam-ukene» som ble arrangert hver vår og høst for å samle støtte til Vietnam i krigen mot USA.
Opplaget på bladet varierte, men lå vanligvis i overkant av 10 000 eks. Høsten 1968 og våren 1969 ble det laget fire utgaver, med et samlet opplag på om lag 30 000 eksemplarer. I 1972 ble det utgitt fire utgaver med et samlet opplag på 53 000. I tillegg til de ordinære utgivelsene ble det laget ekstranummer, brukt som løpesedler og spredt i større opplag.
Bladet ble laget på dugnad, av «en mer eller mindre permanent og frivillig, men likevel svært profesjonell, stab».
Maurice Allais

Bakgrunn

Maurice Allais gikk på det kjente gymnasium lycée Lakanal i Sceaux ved Paris. Han gikk deretter på École Polytechnique i Paris og studerte ved École nationale supérieure des mines de Paris.

Karriere

Hans akademiske og ikke-vitenskapelige stillinger omfattet blant annet å bli professor i økonomi ved École Nationale Supérieure des Mines de Paris (1944) og direktør for dets økonomiske analysesenter (1946). I 1949 mottok han en doktoringeniør-tittel fra Universitetet i Paris, fakultetet for naturvitenskap. Han hadde også undervisning ved ulike institusjoner, blant annet ved Universitetet i Paris X-Nanterre.
Som økonom gjorde han bidrag til beslutningsteorien, pengepolitikk og andre områder. Han var motvillig til å skrive eller oversette sine verker til engelsk. Dette ble klart da mange av hans store bidrag ble kjent for det dominerende engelskspråklige fellesskapet etter at de uavhengig ble gjenoppdaget eller popularisert av engelsktalende økonomer.
I et av hans store verk, Économie et Intérêt (1947), introduserte han den første overlappende generasjonsmodellen (senere popularisert av Paul Samuelson i 1958), introduserte den gylne regel for optimal vekst (senere popularisert av Edmund Phelps) eller beskrev transaksjonsetterspørselen etter pengeregelen (senere funnet i William Baumols Baumol-Tobin-modell). Han var også medvirkende til de tidlige arbeidene i adferdsøkonomi, som i USA generelt tilskrives Daniel Kahneman og Amos Tversky.
Prestebakke

Prestebakke er et tettsted i Enningdalen i Halden kommune i Østfold. Prestebakke ligger sør for Ørsjøen, ca. 150 moh. I november 2001 bodde det 308 personer på Prestebakke.
På Prestebakke finner man bl.a. Prestebakke stasjon (nedlagt), Prestebakke kirke, bygdetunet Gamle Prestebakke, Prestebakke skole, Skogselskapet Østfolds eiendom Prestebakke gård og gjestegården Bøkevangen.
Ved Prestebakke kirke var det harde kamper mellom svenske og norske styrker 10. juni 1808.
Kevin Hart

Filmografi

Hart gjorde sin debut som skuespiller i Paper Soldiers i 2002. Han gjorde mindre roller i flere spillefilmer i årene etterpå, blant annet i Scary Movie-franchisen, 40-Year-Old Virgin og Verre enn verst.
NHL Entry Draft 2000

NHL Entry Draft 2000 ble holdt 24. juni til 25. juni i Pengrowth Saddledome i Calgary i Alberta. Dette var den første NHL Entry Draft der en keeper ble tatt først i første runde, da New York Islanders valgte Rick DiPietro som deres førstevalg.
Franz Schubert-konservatoriet

Franz Schubert-konservatoriet (tysk: Franz Schubert Konservatorium) er et musikkonservatorium som ligger i Wiens sjette distrikt, Mariahilf.
Konservatoriet har sitt opphav i Franz Schuberts Konservatorium for Musikk og Utøvende Kunst, som ble etablert i 1867 av Eduard Horak. Konservatoriet ble skilt fra musikkskolen i 1943.