google/wiki40b huggingface dataset:
Italias provinser

Struktur og forvaltning

Provinsene er hovedsakelig forvaltningsenheter for den sentrale regjeringen i Roma. Provinsadministrasjonen ledes av en prefekt (prefetto), som er statens representant i provinsen. I tillegg har provinsene enkelte kompetanser (bl.a. innen skolevesen), som ivaretas av de folkevalgte provinsrådene (consiglio provinciale) og provinsregjeringene (giunta provinciale). Provinsrådene kan ikke vedta egne lover.
I noen tilfeller eksisterer et nivå mellom provinsen og kommunene. Dette består av distriktene, som er frivillige sammenslutninger av kommuner innen en provins.

Spesialtilfeller

Aostadalen regnes ofte for praktiske (f.eks. statistiske) formål som en provins, selv om den strengt tatt er en region uten provinser. Regionen ivaretar altså også provinsens oppgaver (og er også i størrelsen sammenlignbar med andre provinser).
Trentino og Syd-Tirol betegnes som autonome provinser. Disse har de samme kompetansene som ellers bare autonome regioner. Dermed er provinsrådene i disse provinsene reelle parlamenter med lovgivende makt.
Den autonome regionen Friuli-Venezia Giulia er ikke delt i provinser og storbyområder, men 18 unioni territoriali intercomunali, «interkommunale unioner»; en type administrativ enhet som er unik for regionen. De interkommunale unionene er videre delt inn i kommuner.
Den autonome regionen Sicilia er ikke inndelt i provinser, men storbyområder og frie kommunale konsortier (libero consorzio comunale); en type administrativ enhet som er unik for regionen. Storbyområdene og konsortiene er videre delt inn i kommuner.
39382 Opportunity

39382 Opportunity er en asteroide oppdaget 24. september 1960 av Ingrid van Houten-Groeneveld sammen med Cornelis Johannes van Houten og Tom Gehrels.
Til ære for marsroveren Opportunity sine store bistand i utforskingen av Mars, ble asteroiden gitt navnet «Opportunity» etter forslag fra oppdagerne.
Ståle Stensaas

Rosenborg

Stensaas kom til Rosenborg for første gang i 1991, etter å tidligere ha spilt for Trondheimsklubbene Othilienborg og Nidelv. Han debuterte for RBK i 1992, men var de første årene reserve for Stig Inge Bjørnebye og Ole Einar Martinsen. Det var først i 1994 han etablerte seg på laget, og spilte nok kamper i Tippeligaen til å få serievinnermedalje. Han ble også seriemester de to påfølgende sesongene, og leverte også godt spill i Mesterligaen.

Rangers

Sommeren 1997 ble Stensaas kjøpt av Rangers for drøyt 20 millioner norske kroner. Han ble imidlertid aldri noen suksess i den skotske klubben, og blir av klubbens supportere regnet som et feilkjøp. I løpet av sine tre sesonger på Ibrox, spilte Stensaas bare 21 ligakamper.

Nottingham Forest

Våren 1999 ble han lånt ut til Nottingham Forest, hvor han fikk spilletid, men klarte ikke å forhindre klubben fra å rykke ned fra Premier League.

Retur til Rosenborg

Sommeren 2000 returnerte Stensaas til Rosenborg. På klubbnivå vant Stensaas fire nye seriemesterskap mellom 2001 og 2004. Sesongen 2005 ble imidlertid en nedtur både for Stensaas og Rosenborg. Stensaas mistet plassen på laget til svenske Mikael Dorsin, og Rosenborg endte på en skuffende sjuendeplass.
Midtveis i 2006-sesongen var det lenge uklart om hvorvidt Stensaas ville skrive en ny kontrakt med klubben, spesielt etter at han avslo klubbens første tilbud . I begynnelsen av september 2006 ble det imidlertid klart at han takket ja til et nytt kontraktsforslag som binder ham til klubben i ytterligere ett år .

Lyn

30. mars 2007 ble Rosenborg og Lyn enige om en overgang for venstrebacken. Stensaas fikk ikke mange kampene for Oslo-laget, og hadde 9 seriekamper, før han ble lånt ut til Åråsen.

Lillestrøm

Ståle Stensaas ble i mot slutten av juli 2008 klar for LSK på utlån fra Lyn. Stensaas debuterte på hjemmebane mot Strømsgodset i en kamp som Kanarifuglene vant 3-1, og der Stensaas både skårte og fikk masse skryt for spillet sitt.

Landslagsspill

Tilbake i hjembyen i 2000, spilte Stensaas såpass godt at han i januar 2001 fikk sin landslagsdebut mot Sør-Korea. En drøy måned senere scoret han sitt første og eneste landslagsmål i en privatlandskamp mot Nord-Irland. Han har spilt totalt ni kamper for det norske landslaget.
Mo (geologi)

Mo (av norr. mór) er ei sand- eller grusslette av morenemateriale som har ei relativt jevn overflate og i all vesentlighet har blitt dannet i havet foran en isfront, der isen har hatt et lengre opphold i tilbaketrekningen under siste istid. Slike moer er et vanlig fenomen, og mange stedsnavn har derfor -mo i navneendelsen. Som følge av stedsnavntradisjonene har også mange slektsnavn fått -mo i navneendelsen.
I sedimentologien skiller man mellom såkalte finmoer og grovmoer. Finmoer består av silt (grovsilt) med en kornstørrelse på 0,02–0,06 mm, mens grovmoer består av finsand med en kornstørrelse på 0,06–0,2 mm.
Som eksempler på moer som stedsnavn kan nevnes Mosjøen, Mo i Rana, Mo i Telemark, Modalen, Terningmoen, Eggemoen og Helgelandsmoen med flere.

Mojord

Mojord er en betegnelse for en type silt som kan finnes i moer. Den har en karakteriserende partikkelstørrelse omkring 0,002–0,06 mm og består av enten av kvabb (vanlig i Østerdalen og Hallingdal), koppjord (vanlig i Solør) og mjele (vanlig på Romerike). Mojord har stor kapillær ledningsevne og er derfor tørkesterk. Dersom vanninnholdet blir for høyt kan den flyte ut (bli til kvikksand).
Gibraltar Heritage Trust

Finansiering og ansvarsområde

Stiftelsen samarbeider med myndighetene i Gibraltar og med private organisasjoner og enkeltpersoner for å bevare og fremme Gibraltars kulturarv og andre formål som undervisning og turisme. Stiftelsen finansieres gjennom billettsalget fra utstillinger og av billettsalget for adgang til eiendommer som forvaltes av Gibraltar turistråd og fra donasjoner. Selv om Gibraltar Museum eies og drives av det offentlige, har stiftelsen en rådgivende rolle og bidrar til å utvide samlingene.

Anlegg

Stiftelsen vedlikeholder en rekke historisk betydningsfulle bygninger og andre anlegg, og gir råd om bevaring og restaurering. Med Gibraltars lange historie som en garnisonsby og marinebase omfatter de fleste anlegg militære byggverk, inkludert forsvarsanlegg, bastioner, festninger og batterier. Imidlertid vedlikeholder stiftelsen også andre attraksjoner, såvel naturskapte attraksjoner som menneskeskapte byggverk som eksempelvis grotter og kirker.
En del av de turistområder hvor stiftelsen koordinerer bevaring og utvikling ligger på den høye skråningen av Gibraltarklippen i Gibraltars naturreservat. Disse inkluderer O' Haras batteri, den 100 tonn tunge kanonen i Napier av Magdalena-batteriet, Det militære kulturarvsenteret ved Prinsesse Carolines batteri og artilleribatteriet ved Parson's Lodge. På slutten av 1990-tallet sto stiftelsen for restaurering av Parson's Lodge-batteriet som i 1884 hadde tre 10 tommers godt skjulte kanoner. Stiftelsen driver de kystnære fort som er åpne for publikum, og som viser eksempler på artilleri fra ulike tidsepoker.
Post Greenland

Post Greenland er Grønlands postvesen. Virksomheten er 100 % eid av Tele Greenland A/S, som drives under Grønlands hjemmestyre. Tele Greenland ble etablert 6. september 1925. Denne datoen ansees vanligvis også som datoen da Post Greenland ble grunnlagt.
Post Greenlands hovedsete ligger i Nuuk.
Bernt Lomeland

Liv og virke

Bernt Lomeland ble konfirmert i Helleland kirke 29. september 1850]]. I 1855 begynte han som omgangsskjolelærer i Helleland skoledistrikt, en stilling han hadde i sju år. I 1862 begynte han på en toårig lærerutdanning ved Holt seminar og overtok deretter en privatskole i Kristiansand etter Torkild Hammersmark. Men lønna var lavere enn det han tjente som omgangsskolelærer, så han startet i 1868 egen bokhandel. I 1869 ble det en splittelse blant Torkilds venner angående Rosenius' skrifter, og de måtte forlate bedehuset i Gyldenløvesgate 70.
Lomeland giftet seg i 1872 med Olevine Kristine Olsdatter (1843-1929) fra Harkmark ved Mandal. De fikk fire barn som vokste opp.
I slutten av 1880-årene ble det gjennomført flere store kirkereformer i Den norske kirke, gjerne kalt "Den store liturgirevisjonen". Blant lekfolk var det en del motstand, og i Kristiansand og Egersund var motstanden særlig stor.
Lomeland ønsket å bli stående i kirken. Han så det som sin oppgave å motvirke villfarelsen innenfra. Men da det kom ny alterbok i 1889 var det slutt. Resultatet ble at flere sterktroende i Helleland, Egersund, Søgne og Kristiansand meldte seg ut av statskirken.
Han stiftet dissentermenigheten Menigheten Samfundet i 1890, og var forstander i Kristiansand og Egersund. Han videreførte Dei sterktruandes lære, som var basert på Knud Spødervolds bok Guds nådes husholdning fra 1848. Etter Lomeland kalles medlemmene av Menigheten Samfundet lokalt for «lomelendere» i Kristiansand.
Fra midten av 1890-årene hadde menigheten 470 medlemmer. Størst oppslutning var det på bygdene, og særlig i Helleland. Lomeland jobbet hardt for sitt livsverk, og Menigheten Samfundet hadde ved århundreskiftet omtrent 600 medlemmer.
Bernt Lomeland døde 1. mars 1900 i Egersund.
Leo Skiri Østigård

Karriere

Vinteren 2018 skrev Østigård treårskontrakt med Molde og bestemte seg å gå på utlån til OBOS-ligaklubben Viking.

Landslaget

Han ble tatt ut i Norges tropp til U19-EM 2018 i  Finland.
Han ble tatt ut i Norges tropp til U20-VM 2019 i Polen.
Huila vannkraftverk

Benguela vannkraftverk er en vannkraftstasjon i det sørvestre Angola, like sørøst for byen Lubango, ved hovedveien i innlandet øst for Namibe. Reservoaret har installert vannkrafteffekt på 41 MW. Anlegget er statlig.
Skarsfjorden (Tromsø)

Skarsfjorden (også skrevet Skardsfjorden) er en fjord på vestsiden av Ringvassøya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden er 6 kilometer lang, og går østover fra innløpet mellom Teistholmen og Bjørnsneset til Nordkjosen innerst i fjorden.
Fjorden går hovedsakelig i østlig retning, men på sørsida av fjorden går de to vågene Sørkjosen og Austerbotn på hver sin side av Skogøya. Bygda Skarsfjord ligger på nordsida av fjorden, ved inngangen til bukta Nordkjosen som ligger lengst nord og innerst i fjorden.
Fv66 går langs østsida av den indre delen av fjorden.
Majuro

Geografi

Majuro er en atoll bestående av. Den er en del av Ratak-kjeden.

Demografi

Folketellingen i 2011 viste at Majuro hadde en befolkning på 27 797. Dette utgjorde 52,3 % av befolkningen i landet.

Historie

Tyskland gjorde Marshalløyene til koloni i 1884. I 1914 tok Japan kontroll, og øyene ble en del av mandatområdet Folkeforbundet ga Japan ansvar for å forvalte. Begge land styrte øyene fra atollen Jaluit.
Japan etablerte en sjøflybase på atollen. Majuro-atollens dype lagune var egnet som flåtehavn og mot slutten av andre verdenskrig ble atollen benyttet som flåtebase av USA. Atollen ble erobret av amerikanske styrker sist i januar 1944, uten kamp, da japanerne hadde evakuert sine styrker. USA tok i bruk sjøflybasen og bygget flyplass på land. Det ble først en landingsstripe på 1768 meter, så en annen på 1341 meter. Noen mindre anlegg for å støtte orlogsskip ble bygget og det ble anlagt veg mellom noen av øyene i atollen. 4000 evakuerte marshallesere fra andre øyer ble flyttet til Majuro. USAs militærbase på Majuro ble nedlagt 23. juni 1947.
Etter dette ble atollen til administrasjonssted for USAs tilsynsområde i Stillehavet. Stedet vokste utover 1960-tallet som følge av arbeidsmulighetene den amerikanske tilstedeværelsen ga. Folk flyttet fra andre av øyene til Majuro, der omkring halvparten av landets befolkning var bosatt i 1988. I 1958 bodde to tredeler på de ytre øyene.
Opprinnelige bodde folk i landsbyen Laura vest på atollen, mens USA etablerte og bygde ut sin virksomhet på den østlige delen. Der ble det også bygget skoler, sykehus og forretningslokaler. Inntil en 5 mil lang veg mellom de to delene ble fullført på 1970-tallet, foregikk trafikken mellom dem med båt. Økonomien på Majuro har også vært stimulert av tilskudd som kom som følge av Compact of Free Association mellom Marshalløyene og USA.
I 1982 ble et kraftverk på 12 mW åpnet. Telekommunikasjonene ble på 1990-tallet bedret av installasjon av satellittutstyr og fiberoptisk kabel. Havnen er omlastingssted for kontainertransport og benyttes av tunfisikeflåten. Det drives fra 1990-tallet av også reiselivsvirksomhet på Majuro.
Johan Lorentz d.e.

Johan Lorentz den eldre (født ca. 1580 i Grimma i Sachsen, død 1650) var en tysk-dansk orgelbygger som virket som selvstendig mester i Danmark fra 1616 til sin død.

Bakgrunn

Johan Lorent var sønn av rådsherre Johan Lorentz og dennes kone Christine Rodstedt. Senest omkring 1598 kom han i lære i Stralsund hos orgelbyggeren Nicolaus Maass hvis mestersvenn han senere ble. Da Maass slo seg ned i København i 1602, fulgte trolig Lorentz med.

Karriere

Han ble ansatt hos kong Christian IV, og i 1604 ble han sammen med sin bror Balthasar Lorentz sendt til Flensborg for å arbeide på det store orgel i St. Nikolaikirken. I 1609 slo han seg her ned som selvstendig orgelbygger, og i 1610 oppnådde han borgerskap som orgelbygger. 
Etter over tyve års opphold i landet måtte han i 1639 ansøke om å få enerett på orgelbygging i Danmark og Norge. Grunnen til dette var at han hadde fått økende konkurranse fra amatører, eller fuskere. Han fikk sitt priviliegium, men hadde glemt at det i et så stort område som Danmark og Norge nærmest var umulig å føre kontroll med at det ble overholdt. I sine siste år bodde han i Studiestræde i København. I juni 1650, mitt under reparasjonen på Olaiorglet i Helsingør, døde Johan plutselig. Skjønt han ikke hørte hjemme i byen, fikk han den 18. juni  hvilested i Olai Kirke i samme by. Sammen med konen Margrethe Hollander, ble han far til organisten og komponisten Johan Lorentz den yngre.

Arbeider

Et av hans siste arbeider er trolig orgelet i Roskilde domkirke, opprinnelig bygget av Hermann Raphaëlis, men ombygget i 1654. Det viser likhetspunkter med Lorentz' byggemåter, og det ble hans mestersvenn  Gregor Mülisch som kom til å utføre arbeidet med ombyggingen, til denne døde av pest i 1654. Det avsluttende arbeide sto Peter Orgelbygger for, som trolig har vært den samme som Peter Karstensen Botz, far til de senere berømte orgelbyggerbrødrene Johan og Peter Petersen Botzen. 
Andre av Johan Lorentz orgelfasader kan ses i Helsingør, Kristianstad, og Nakskov. Lorentzorgelet i Sankt Mariæ kirke i Helsingør var det instrument som Dietrich Buxtehude spilte på.
Idealisering

Idealisering som vitenskapelig metode

Idealisering er en metode å drive forskning på der man antar ting om et fenomen som man vet ikke stemmer. Ofte ønsker man å beskrive et fenomen ved hjelp av en modell. Fenomenet blir lettere å løse eller forstå ved å idealisere noen av bestanddelene i fenomenet uten at det skader treffsikkerheten til modellen for bestemte formål.
Et av de, om ikke det aller første dokumenterte tilfelle, der denne metoden har blitt brukt er Galileo Galileis eksperimenter angående legemers frie fall. For å bevise (eller avkrefte) sin teori om at legemer faller like fort i vakuum, rullet han kuler nedover et skråplan. Å observere kuler rulle nedover et skråplan er på mange måter svært ulikt det å observere legemer falle i vakuum; kuler som faller ruller ofte ikke rundt, lyden er annerledes, kulen ender opp et annet sted, og tusen andre småting utgjør forskjeller som Galelei ikke kunne vite at ikke har noen effekt på modellen, men som han like vel antok at kunne sees bort fra.
Denne teknikken brukes i stor skala i mange vitenskaper. Et populært eksempel er i fysikkens beskrivelse av det konstante forholdet mellom temperatur, volum og trykk i gass, nærmere bestemt Boyles lov, som tar forbehold i at atomer i gassen ikke har masse og ikke utgjør noen kraft på hverandre bortsett fra når de kolliderer.
På samme måte er geometri helt avhengig av idealisering, i og med at de rette linjestykkene, perfekte sirklene, presise vinklene og så videre ikke eksisterer utenfor en platonsk idéverden, og overlever ikke engang reisen fra matematikerens hode til hans tegnebrett og langt mindre hele veien til det aktuelle problemet som skal løses.
En aristoteliker ville nok si at denne idealiseringa først og fremst øker avstanden mellom eksperimentet eller modellen som tar i bruk utstrakt idealisering. Selv om både Aristoteles og Galilei baserte sin forskning på erfaring, fikk Aristoteles sine erfaringer rett fra sanseerfaringene direkte knytta til problemet som skulle løses, mens Galileis stammet fra eksperimenter som ved første øyekast ikke nødvendigvis hadde noe med det aktuelle problemet å gjøre. Lovene og modellene han og andre idealiserende forskerne kommer fram til gjelder ikke eksisterende objekter og reelle fenomener i den fysiske verden, og det blir derfor nødvendig vis en viss feilkilde når man skal løse problemer og komme med prognoser om framtida.
Uraechoides

Utseende

Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, gråbrune trebukker. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte, rettvinklede "skuldre".

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (Taiwan).
Raklekveldvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 12-17 millimeter) vikler. Som mange andre arter i slekten Epinotia er også denne svært variabel i fargen. Den kan være nærmest ensfarget grå eller brunaktig, eller ha store hvite eller rødlige flekker.
En vanlig fargevariant har forvingen mørkgrå ved roten og i spissen, bredt okerfarget i midten.

Levevis

Larvene lever på blomster (gåsunger) av viere (Salix spp.), sjeldnere på osp (Populus tremula). De kan også av og til finnes mellom sammenspundne blader på de samme plantene. De voksne sommerfuglene flyr fra kveldingen og utover natta, mest i juli-august.

Utbredelse

Arten er utbredt over det aller meste av Europa og også i det nordlige Asia og i Nord-Amerika i det nordlige USA og sørlige Canada. I Norge er den funnet nord til den sørlige delen av Nordland.
Dragora GNU/Linux-Libre

Dragora GNU/Linux-Libre er en argentinsk Linuxdistribusjon som er skrevet totalt fra grunnen av, og som bærer visse likheter med Slackware. Den har et svært enkelt pakkesystem for installering, fjerning, oppgradering og skaping av pakker. Distribusjonen er beregnet på erfarne brukere. Dragora GNU/Linux-Libre er anerkjent av Free Software Foundation for å inneholde 100% fri programvare.
Distribusjonen bruker skrivebordsmiljøet Xfce. Første versjon ble lansert 13. mars 2009. Siste versjon er versjon 2.2 fra 21. april 2012.
19. serierunde i Tippeligaen 2012

19. serierunde i Tippeligaen 2012 ble innledet fredag 10. august 2012 klokken 19.00 med kampen mellom Vålerenga og Odd Grenland på Ullevaal Stadion.
Phaeochrous

Utseende

Middelsstore (8 - 17 millimeter), avlange, hvelvede biller, brun eller svarte, nokså blanke. Kjevene (mandiblene) og overleppen (labrum) er store og stikker ut under hodet, labrum er dypt innskåret i midten. Antennene er 9- eller 10-leddete, ganske korte, med en tre-leddet kølle der det innerste leddet er stort og har en grop der de to ytterste leddene kan felles inn. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, uten knøler, groper eller pigger. Dekkvingene er avlange med dype punktstriper. Beina er kraftige, alle leggene (tibiae) er brede med tenner på utsiden. Føttene er fem-leddete, slanke og forholdsvis korte.

Levevis

Lite er kjent om hybosoridenes biologi. De voksne billene flyr om natten og kommer gjerne til lys. I alle fall noen arter kan finnes på relativt ferske kadavere, eller møkk. Larvene til noen arter er funnet i råtnende plantemateriale. De kan lage lyd ved å gnisse frambeina mot kanten på epipharynx (en del av munnverktøyet).

Utbredelse

De fleste av artene lever i Afrika, men slekten forekommer også i Sørøst-Asia og Australia.
Grunnkretser i Austevoll kommune

Grunnkretser i Austevoll kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Austevoll kommune, Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Revmatologi

Revmatologi er i Norge en egen medisinsk spesialitet som tar for seg revmatiske sykdommer (revmatisme) både hos menn og kvinner i ledd, muskler, bindevev, senehinner og nerver. Sykdommene er ledsaget av smerter og av organiske endringer i vekslende omfang. Faget omfatter også barn med revmatisk sykdom (barnerevmatologi), med eget nasjonalt kompetansesenter (NAKBUR).
Leger med spesialisering innenfor faget revmatologi organiseres i Norsk revmatologisk forening. Foruten leger med spesialisering i revmatologi behandles pasienter med revmatiske sykdommer også av revmakirurger, dvs. ortopediske kirurger med særlig interesser for de utfordringene som ligger i å bremse sykdom og hindre funksjonshemminger ved kirurgiske inngrep.
Lidelsene av revmatisme er meget utbredt både i Norge og resten av verden.
Testmarked

Et testmarked er innen markedsføring et avgrenset geografisk område eller en bestemt demografisk gruppe hvor man lanserer et produkt eller en markedsføringsstrategi for å få data på hvordan produktet slår an eller strategien fungerer. Et testmarked fungerer som et felteksperiment, ettersom en ved å benytte flere testmarkeder kan forsøke å estimere effekten av forskjellige produktpriser, markedsføringsstrategier og andre faktorer. Testmarkeder blir gjerne brukt for å vurdere om det er verd å lansere et produkt eller en strategi på hele markedet. Testmarkedsføring er kostbart, og de varer derfor typisk fra få uker til noen måneder. Denne svakheten gjør at testmarkeder ikke er like egnet om det er et varig gode man vurderer å lansere på markedet.
Lill Herlofson Bauer

Biografi

I 1943 fødte Lill Herlofson Bauer sønnen Ola, som også skulle bli en kjent forfatter. Hennes mann omkom i tysk fangenskap under andre verdenskrig.

Om forfatterskapet

Lill Herlofson Bauer skrev flere bøker om unge, moderne kvinner. Bøkene hennes ble svært populære i samtiden; de er humoristiske og romantiske, med en typisk «frisk oslo-tone». Et gjennomgående trekk i bøkene er at de kvinnelige hovedpersonene er yrkeskvinner, eller blivende yrkeskvinner, som tar avstand fra tradisjonelle oppfatninger om at kvinner først og fremst skal gifte seg og få barn.
Eksempelvis er hovedpersonen Tuxen Tonning i boken Full fart forover en ung kvinne fra en norsk småby, som drar til Oslo for å bli journalist i et dameblad. Boken er skrevet i jeg-form, og skildrer blant annet hverdagen i en ukebladredaksjon med maktspill, karrierejag og spriket mellom høykulturelle artikler og redaksjonelt publikumsfrieri i form av kontaktannonser, råd fra oppdiktede samlivseksperter og hjemme-hos-reportasjer. Boken er holdt i en humoristisk tone, og Tuxens ambisjoner om å bli ukebladjournalist endres gradvis til et mål om å bli skjønnlitterær forfatter.
I tillegg til sitt eget forfatterskap virket Herlofson Bauer også som oversetter.
Robert Ferguson (forfatter)

Liv

Ferguson ble født i Newcastle-under-Lyme, Staffordshire, ikke langt fra Blackpool i Nord-England. Han bosatte seg i Norge i 1983 og har bodd der siden. 
I 1966 begynte han kortvarig på Manchester University, men hoppet av studiene etter et år. I årene 1968-1976 førte han et omflakkende liv rundt om i Storbritannia hvor han livnærte seg som postmann, fabrikkarbeider, bygningsarbeider, fisker, sykhusvakt og lignende. Han reiste også rundt i Frankrike og Danmark. I 1976 og fram til 1980 begynte han å studere skandinavisk litteratur ved University College London, hvor han til sist spesialiserte seg på norsk litteratur. I 1983 emigrerte han til Norge og bosatte seg i Oslo, og giftet seg i 1987.
Han har skrevet biografier om Knut Hamsun (1987) Henry Miller (1991) og Henrik Ibsen (1996). Men han har også skrevet romaner og skuespill og to ganger vunnet the BBC/Methuen Award for Best Radio Drama. Hans biografi om Knut Hamsun dannet grunnlaget for filmen Gåten Knut Hamsun. Han har oversatt blant annet Frode Grytten og Knut Hamsun til engelsk.
Han var personlig venn av den avdøde sangeren Kevin Coyne og av maleren John Charlesworth, hans eldste venn.