google/wiki40b huggingface dataset:
Edna Kiplagat

Karriere

På 3000 meter vant hun sølv ved Junior-VM i friidrett 1996, og bronse ved Junior-VM friidrett 1998. Hennes personlige rekord på 3000 meter er fortsatt 8.53,06, satt under VM i 1996 da hun var 16 år gammel. Hun vant også landeveisløpet Monument Avenue 10K i 1993, på tiden 32.28. 
I 2006 kom hun på 13.-plass på lang løype ved VM i terrengløp. Samme år satte hun ny personlig rekord på både 5000 meter, i et stevne i Nairobi, og på halvmaraton, i San Jose. Hun løp 10.000 meter på 22.27,0 i Nairobi i juni 2007, som fortsatt her hennes personlige rekord. Hun vant Rock 'n' Roll Half Marathon i 2006, Lilac Bloomsday Run i 2007 og Bay to Breakers i 2007. 
Hun fikk sølv i gateløpet Freihofer's Run for Women i 2010, og kom på tredjeplass i både Beach to Beacon 10K og Falmouth Road Race, bak Lineth Chepkurui og Wude Ayalew. Samme år vant hun Los Angeles Marathon, hennes andre maratonløp noen sinne. Samme år vant hun også New York City Marathon. Hun satte ny personlig rekord på halvmaraton da hun fikk sølv på New York City Half Marathon, bak Caroline Rotich.
Også i 2011 ble hun slått av Mary Keitany i London Marathon, og endte på tredjeplass. Senere på året vant hun sitt første VM-gull, da hun vant maraton ved VM i friidrett 2011 i Sør-Korea.
Gino Severini

Biografi

Severini var sammen med fem unge italienske kunstnere, blant annet Umberto Boccioni og Giacomo Balla, grunnlegger av futurismen i 1910. Han visket for det meste i Paris og malte kubistisk influerte, kaleidoskopisk flimrende bilder. Etter første verdenskrig gikk han over til et kjølig klassisistisk maleri.
«Newport»

USS «Sigourney»

USS «Sigourney» ble kjølstrukket 25. august 1917 av Fore River Shipbuilding Company, Quincy, Massachusetts. Hun ble sjøsatt 16. desember 1917 med Granville W. Johnson som jordmor. USS «Sigourney» heiste kommandoflagget for første gang 15. mai 1918 med kommandør W. N. Vernon som kaptein.

Første verdenskrig

27. mai 1918 eskorterte «Sigourney» et troppeskip til Frankrike. Når hun kom frem til Brest ble hun underlagt Commander Naval Forces, Frankrike. Hun eskorterte konvoier gjennom ubåtfaresonen, som strakk ut ca. 500 nautiske mil vest for Brest, resten av første verdenskrig. Hun fungerte som flaggskip på de fleste oppdragene, men hadde aldri noen bekreftede ubåtkontakter.
Etter våpenhvilen 11. november 1918 gjennomførte «Sigourney» oppdrag i Europa. I begynnelsen av desember var hun flaggskip i en gruppe på fire jagere som eskorterte «USS George Washington», skipet som bragte president Woodrow Wilson fra USA til Frankrike og fredskonferansen i Versailles. «Sigourney» seilte fra Brest til USA 26. desember 1918 og kom til Boston 8. januar 1919. Etter en overhaling i Boston og sommertrening i Newport, ble hun plassert i reserve i Philadelphia 1. november 1919. 26. juni 1922 ble hun tatt ut av tjeneste.

HMS «Newport»

«Sigourney» heiste igjen kommandoflagg 23. august 1940 i Philadelphia og seilte til Halifax, Nova Scotia. 26. november ble hun tatt ut av US Navys tjeneste og overført til et kanadisk reparasjon- og vedlikeholdsprogram. 5. desember heiste hun britisk kommandoflagg som HMS «Newport» som en del av jagere for baser-programmet. «Sigourney» ble strøket fra US Navys liste 8. januar 1941.
Much Wenlock

Historie

Byen vokste fram rundt et kloster grunnlagt rundt 680 av Merewalh, en sønn av kong Penda av Mercia. Kong Penda innsatte sin datter Milburga som abbedisse i 687. Milburga av Wenlock ble kreditert for mange mirakuløse gjerninger. Klosteret blomstret fram til omkring 874 da et dansk vikingangrep fant sted. På 1200-tallet ble en ny religiøs bygning reist på samme stedet av Leofric, jarl av Mercia og hans hustru grevinne Godiva. På 1300-tallet ble det erstattet av Cluniac priorat, etablert av Roger de Montgomerie etter normannernes erobring av England. Ruinene kan fortsatt bli sett og blir nå administrert av English Heritage. Klosteret var i virksomhet fram til oppløsningen av Englands klostre i 1539.
Foldstranda

Foldstranda eller Nordfoldstranda er et område i Steigen kommune i Nordland. Området ligger på nordvestsida av den ytterste delen av fjorden Nordfolda og består av grendene fra Åbornes og utover langs fjorden til Laukvika. Langs Foldstranda fra Korsvegen til Laukvika går fylkesvei 7508 og denne fikk i 2018 navnet Foldstrandveien. Et annet (og eldre) navn på området er Ytterstranda, ettersom også grendene Nordfold, Lakså og Alvnes tidligere ble regnet å ligge langs Nordfoldstranda. Området er langstrakt og med spredt bebyggelse som for det meste ligger nært fylkesveien og sjøen. Det meste av bebyggelsen består av nedlagte småbruk og det er lite ny bebyggelse. Befolkningen har vært synkende i mange år og det meste av husene benyttes i dag til feriehus. I Laukvika ble det under andre verdenskrig anlagt et kystfort. 
Tidligere var det skole i Stamsvika, men denne ble nedlagt på 1990-tallet og omgjort til grendehus for bygda. Grendelaget heter Foldstranda grendelag og foruten dette har en flere lag og foreninger i området, som IL Løken, Ytterstranda Skytterlag og Hjartøyas venner. IL Løken har fotballbane på Seglstein og lysløype med skiskytteranlegg i Stamsvika, samt oppmerkede turløyper langs hele Foldstranda. Annet hvert år arrangerer idrettslaget arrangementet  Foldstranddagan i Stamsvika og hvert år arrangeres skirennet Hellgata-rennet, som går fra Åsjorda eller Kjærlighetskroken til Stamsvika. Ytterstranda skytterlag holder til i Laukvika og har moderne 300 meters skytebane med automatisk anvisning på Laukvikmyran.
Foldstranda hadde tidligere anløp av lokalbåt på Åbornes og Seglstein. På begge stedene etablerte landhandlere seg og på Segelstein ble det også anlagt posthus, men i dag er posthuset og alle lokalhandlene nedlagt og nærmeste butikk er i Nordfold eller Leinesfjord. Postnummeret og poststedet for hele Foldstranda er i dag 8286 Nordfold. De viktigste næringene var i tidligere tider fiske og jordbruk, men jordbruket er tilnærmet nedlagt og fiskerinæringen er så godt som nedlagt den også. De naturlige havneforholdene langs nordsida av Nordfolda er særs dårlige og det ble derfor på 1970-tallet anlagt havn i Langnesvika i Stamsvika. Her ble det etablert fiskemottak, men dette er nedlagt og siden har Helnessund bøteri, nå Bøteriet AS overtatt de gamle lokalene. Gjennom flere store utbygginger etter årtusenskiftet har de utvidet bygningsmassen og driften betraktelig.
Norgesrekordhistorikk på 200 m bryst

Oversikt over utviklingen av norgesrekorder på 200 m brystsvømming for både langbane (50 meter) og kortbane (25 meter).
Sist oppdatert: 24. juli 2013
Alleculaedoeus

Utbredelse

Arten er endemisk for Madagaskar.
Njård Fekting

Njård Fekting (stiftet i 2006) er avdelingen for fekting i idrettslaget Njård. Njård Fekting har sitt utspring fra da Oslo Fekteklub i 2006, men beholdt sin status som en selvstendig klubb. Målsetningen var å få en bedre økonomi og administrasjon. I 2013 ble Oslo Fekteklub igjen en selvstendig klubb uavhengig av Njård med eget styre og lokaler på Økern. Se Oslo Fekteklub.
Njård Fekting har treningslokaler i Njårdhallen i Oslo, og har over 300 medlemmer. Klubben er den med flest aktive fektere i Norge. De kjører nybegynnerkurs i fekting for barn og voksne hvert halvår.
Cyclommatus mniszechi

Utseende

En middelsstor til stor (hannen 30-56 millimeter lang), kraftig, brunrød hjortebille, særlig forkroppen med noe metallisk glans. Store hanner har kraftige mandibler, hver mandibel har en kraftig tann litt utenfor midten. Hos små hanner er mandiblene mye mindre og sagtakkede i hele lengden. Mandiblene har markerte ytter- og innerrender på oversiden. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Pannen har et rundet framspring i midten. Hodet har skarpe skråkjøler som avgrenser et nesten halvsirkelformet område. Pronotum utvider seg tydelig forover, forkanten er oppbøyd som en "krage". Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, rødbrune.  Hunnen er mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert og ganske blank, rødbrun med svarte sidestriper på hode og pronotum.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kina inkludert Taiwan og Vietnam.
Rimleksikon

Rimleksikon eller rimordbok er en ordliste ordnet etter hvilke ord som rimer på hverandre.
Ordensprofess

En ordensprofess er i katolske ordener en offentlig erklæring om at man av fri vilje ønsker å tre inn i ordenen.
Professens bakgrunn er den offentlige erklæring mange tidlige kristne gav da de gikk inn i kirken. Dette var spesielt vanlig blant asketer i det 3. århundre. Blant kjente personer som man vet avla en slik profess er pave Klemens I, Ignatius av Antiokia og Polykarp av Smyrna.
I det 4. århundre begynte eremitter og munker å avlegge profess; deretter kom regulære kanniker i det 11. århundre, tiggerordnene i det 13. århundre og til slutt medlemmer av kongregasjoner.
I tidlige former av ordensprofessen var det viktigste elementet at kandidaten tok på seg ordensdrakten. Denne ble gjerne tildelt av en biskop eller abbed. Senere ble det innført formelle, skriftlige ordensløfter som ble den mest sentrale delen av seremonien.
Idas sommervise

Idas sommervise (svensk Idas sommarvisa, også kalt Jag gör så att blommorna blommar og Du skal inte tro det blir sommar) en svensk barnesang fra 1973 av Astrid Lindgren og Georg Riedel. 
Sangen ble skrevet til den svenske familiefilmen Emil og griseknoen fra 1973 der den synges av Emils lillesøster Ida, som ble spilt av Lena Wisborg (født 1965), synger sangen. Sangen har tre vers.
Sammen med Den blomstertid nu kommer er Idas sommervise en populær sommeravslutningssang i svenske skoler.
Veni Sancte Spiritus

Veni Sancte Spiritus er en middelaldersk latinsk pinsesekvens, i blant kalt «den gyldne sekvens». Det er en av de fire sekvenser som ble beholdt i Missale romanum i 1570 etter tridentinerkonsilet (1545–1563). Gjennom hymnen ber forsamlingen Den hellige ånd om bistand. Den minner om åndsutgytelsen den første pinse og om Åndens gaver.
Sekvensens tekst tilskrives vanligvis erkebiskopen av Canterbury Stephen Langton (1150–1228) eller pave Innocens III (ca 1160–1216). Hymnologen John Julian anså at den trolig ble skrevet i begynnelsen av 1200-tallet og at forfatteren formodentlig var pave Innocens III.
I den romersk-katolske kirke er pinsesekvensen obligatorisk til messen på pinsedag. Dens liturgiske plass er etter den andre lesning, før evangeliet.
Den er blitt tonesatt av en rekke komponister, ikke minst under renessansen, som Guillaume Dufay, Josquin, Adrian Willaert, Giovanni Pierluigi da Palestrina, John Dunstaple, Orlando di Lasso, Tomás Luis de Victoria og William Byrd. Senere komponister har også gjort det, som Morten Lauridsen, Frank La Rocca og - med særlig gjennomslag blant katolikker - Samuel Webbe.
Melzerella

Utseende

Middelsstore, brokete fargede trebukker. Der er rødbrune til brunsvarte med blekgule til oransje tegninger. Kroppsformen er ganske langstrakt, antennene lange og tynne, dekkvingene parallellsidige.

Utbredelse

Denne gruppen er utbredt i Sør-Amerika, fra Venezuela og Fransk Guyana i nord til det sørlige Brasil og Bolivia i sør.
Hærens sanitet (Norge)

Hærens sanitet var en våpenart innenfor Hæren i Norge. Sanitetstjenestene for Hæren og Sjøforsvaret var opprinnelig helt separate og fikk en felles ledelse på 1900-tallet og ble da samlet betegnet som Forsvarets sanitet. Frem til 2002 eksisterte likevel Hærens sanitet som en egen organisasjon. I 2002 ble de da tre sanitetstjenestene slått sammen til en integrert sanitetstjeneste under navnet Forsvarets sanitet.
Verneområder i Norge

Verneområder i Norge er en samling av fylkesvise lister (nederst) over naturvernområder som er vernet i henhold til naturvernloven (1970–2009), naturmangfoldsloven (2009–) og viltloven, inkludert på Svalbard der vernet skjer etter Svalbardmiljøloven. 
Verneområdene har ulik vernestatus. De kan være biosfærereservater, nasjonalparker, landskapsvernområder, naturreservater, dyre-, fugle- eller plantefredningsområder eller naturminner, samt biotopvern og geotopvern.
16,8 prosent av Norges fastlandsareal er vernet, hvorav nasjonalparker utgjør cirka 9,6 prosent, landskapsvernområder cirka 5,4 prosent, og naturreservater cirka 1,7 prosent. I tillegg kommer et ikke ubetydelig antall naturminner, men disse har svært begrenset arealomfang. På Svalbard er nesten 65 % av arealet vernet, 41 % som naturreservat og nesten 24 % som nasjonalparker. 
Norge har dermed innfridd Verdens naturvernunions (IUCN) mål om at alle land skal verne minst 15 prosent av alle naturtyper.
University of Wales

University of Wales (walisisk Prifysgol Cymru) var et universitet i Wales. Det ble etablert i 1893 og opphørte som selvstendig universitet i 2011. Newport og Glyndŵr University som var en del av University of Wales, ble selvstendige universiteter, og Swansea Metropolitan University ble slått sammen med Trinity Saint David.
Den siste kansleren for universitetet var Charles, prinsen av Wales.
Pølse i vaffel

Pølse i vaffel er tradisjonsrik mat fra Mellerud i Sverige og Moss i Østfold. Retten består av wienerpølse i en brettet eller rullet vaffel.
Noen spiser pølse i vaffel med ketchup og sennep, mens andre bruker syltetøy. I Sverige brukes også potetmos og agurkmiks som tilbehør.
Pølse i vaffel er i mange kretser synonymt med byen Moss, og retten er en spesialitet på Melløs stadion når Moss FK spiller hjemmekamper. I 2010 hevdet Moss Avis at fylkesmannen i Østfold ville pølse i vaffel til livs, og ønsket å endre kostholdet til byens fotballtilhengere. Saken spredte seg raskt i en rekke medier. Men påstandene i Moss Avis var feilaktige og hele saken var tatt helt ut av sin sammenheng. Fylkesmannen i Østfold hadde aldri tatt til orde for å forby pølse i vaffel på fotballkamper.
Den kjente kokken Eyvind Hellstrøm har i Norge feilaktig fått æren for å finne opp retten, selv om det egentlig var onkelen hans som stod bak innførselen til Norge og Moss på 1960-tallet. Retten er kjent fra svenske Mellerud helt tilbake til 1950-tallet.
Wantage

Historie

Wantage var en liten bosetning under romersk Britannia, men opprinnelsen til stedsnavnet er usikker. Det er generelt antatt å være avledet fra en angelsaksisk frase i betydningen «avtagende elv». Alfred den store ble født i det kongelige palass her i 849. En statue av ham framstilt av Victor av Hohenlohe-Langenburg, kjent som grev Gleichen og en slektning av dronning Victoria. Han ble skulptør etter at han ble pensjonert fra den britiske marinen. Statuen ble betalt av Robert Loyd-Lindsay, 1. baron Wantage, og av duket av prinsen og prinsessen av Wales i 1877.
Wantage omtales i Domesday Book i 1086. Dens verdi ble satt til 61 pund og var i kongens eie inntil Rikard I ga den til jarlen av Albemarle i 1190. Ukentlige marked ble gitt byen i charter av Henrik III i 1246. Marked holdes fortsatt, nå to ganger i uken på henholdsvis onsdager og lørdager. Under den engelske borgerkrigen ble rojalistiske tropper stasjonert i byen.
Lord Wantage ga også Victoria Cross Gallery til byen. Galleriet har malerier av en rekke handlinger som førte til at det ble delt ut et Victoria Cross, blant annet hans egen heltedåd under Krimkrigen. Lord Wantage var også med på å grunnlegge det engelske Røde Kors.
Det finnes flere historiske bygninger i Wantage. Den nåværende sognekirken, viet til apostlene Peter og Paulus, er fra 1200-tallet, og erstattet en eldre kirke fra 900-tallet. En vannmølle fra tiden hvor Wantage var et senter for ullhandel er bevart. Denne handelen oppsto etter at Wilts og Berks-kanalen ble anlagt mot slutten av 1700-tallet.
En periode hadde byen en trikk som forbandt den med Great Western Railway, men med unntak av den tidligere stasjonsbygningen i Mill Street er det ingenting igjen av linjen. Jernbanestasjonen, som også er nedlagt, ligger omkring 5 km fra byen.
Nest etter Alfred den store er den mest kjente innbyggeren lyrikeren John Betjeman, som bodde der fra 1972 til 1984.
Brad Smith

Landslaget

Han ble opprinnelig tatt ut i Australias tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland, men måtte trekk seg på grunn av skade. Han ble ersattet av Alex Gersbach.
Ropicosybra

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Myanmar i vest til Guam i øst.
Samiske geografiske navn i Brønnøy

Samiske geografiske navn i Brønnøy (knr 1813) angir stedsnavn i Brønnøy kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare sørsamisk er tatt med i denne oversikten for Brønnøy kommune.
Luigi Alamanni

Bakgrunn, tidlige år

Luigi Alamanni far var en tro tilhenger av Mediciene, men Luigi, som mente seg urettferdig behandlet og krenket, inntok det motsatte standpunktet. Luigi Alamanni var en motstander av Giulio de' Medici, og sluttet seg til en sammensvergelse mot ham. Etter at det hele ble avslørt,  klarte han i 1522 å flykte med Zanobi Buondelmonte til Venezia og deretter til Frankrike. 
Etter familien Medicis fall kunne han i 1527 vende tilbae til Firenze. I 1529 var han representant for Firenze for keiser Karl V i Savona. I 1530 ble han utvist fra Genova, der han da oppholdt seg som florentinsk sendemann, og han flyktet atter til Frankrike da Firenze ble beleiret av keiserunge styrker. 
Firenze falt og Mediciene kom tilbake til makten. De gjorde ham persona non grata slik at han ikke kunne vende tilbake.

I fransk tjeneste

Dermed forsøkte han å innynde seg ved det franske hoff. Ved sin dannelse og belevenhet vant han de franske kongers Frans I og Henrik IIs gunst. 
I 1539 kunne han vende tilbake til Italia, som sekretær for kardinal Ippolito d'Este, og var der i over ett år. I 1541 var han spesiell sendemann for kong Frans I i Venezia. 
I 1551 skulle han på oppdrag av Henrik II forsøke å vinne Genova over i den franske leir, men lyktes ikke i det oppdraget. I 1553 overbragte han Maria Tudor den franske konges gaver og lykkønskninger i forbindelse med hennes kroning. 
De siste av sine leveår arbeidet Alamanni intensivt med sine skrifter. Hans ry som dikter skyldes i særlig grad hans dikt om landlivet, inspirert særlig av Cosimo Rucellais Api.
Bakelitt

Bakelitt er et av de første plaststoffene. Det ble for første gang fremstilt i tiden 1907–1909 da den belgisk – amerikanske kjemikeren Leo Hendrik Baekeland lot fenol og formaldehyd kondensere slik at fenolplast ble dannet. Fenolplast er syntetisk og ikke giftig, og bakelitt er den eldste utgaven av dette materialet. Det brukes blant annet til laminering og i elektriske apparater og stikkontakter. Det aller første produktet i plast i Norge var et presset stikkontaktdeksel i bakelitt, produsert av Norsk Teknisk Porselensfabrik i Fredrikstad i 1929. Bakelitt brukes ikke lenger i like stor grad som tidligere på grunn av tidkrevende prosess og nyere plaster som er både bedre og billigere.
Pilegrimsleden

Pilegrimsleden er et fellesnavn på flere turveier i Norge som fører fra forskjellige deler av landet til Trondheim og enkelte andre steder som ifølge katolsk tradisjon er hellige. Pilegrimsledene i Norge, også omtalt som St. Olavsvegene,  er turveger basert på tradisjonen for å dra på pilegrimsvandring (valfart) som oppstod etter Olav den helliges død i 1030, og fortsatte utover middelalderen. Ledene bindes sammen av natur– og kulturminner med religiøs tilknytning til middelalderen, samt minner knyttet til Olavsarven.

Utvikling

Arbeid med å kartfeste, rydde og merke pilegrimsledene startet i 1994. Religionshistoriker og lldsjel Eivind Luthen startet prosjektet, pluss alt arbeidet med den originale pilegrimsleden Tønsberg–Trondheim. Den første leden, fra Oslo til Trondheim og Stiklestad, ble åpnet i 1997. Denne ruten er ca. 650 kilometer lang. Pilegrimsledene i Norden, eller St. Olavsvegene til Nidaros, består av et rutenettverk på totalt 5000 km. 2000 av disse er i Norge. Denne kulturskatten forvaltes av Nasjonalt pilegrimssenter, som ble opprettet i 2011, i samarbeid med de regionale pilegrimssentrene, som ligger langs ledene.
Pilegrimsleden var mellom 2007 og 2010 en del av Verdiskapingsprogrammet til Riksantikvaren som et eget pilotprosjekt. Flere aktører var med på dette arbeidet, og da prosjektet ble avsluttet i 2010 var over 2000 km med pilegrimsled merket og ryddet. I tillegg ble en rekke nye overnattingssteder langs leden etablert. Det ble også opprettet fem regionale pilegrimssentre, samt Nidaros pilegrimsgård Trondheim. Pilegrimsgården tar imot vandrerne som kommer til det store pilegrimsmålet, Nidarosdomen.
Nasjonalt pilegrimssenter ble opprettet i 2011 og ble permanent fra 1. januar 2013. Senteret skal fungere som pådriver og koordinator for den nasjonale pilegrimssatsningen, og er fra 1. juli 2016 organisert under Nidaros domkirkes restaureringsarbeider etter tidligere å ha vært tilknyttet Riksantikvaren. Nasjonalt Pilegrimssenter er lokalisert sentralt i Trondheim, med Nidarosdomen som nærmeste nabo. Tidligere politimann Hans Morten Løvrød er direktør for det nasjonale senteret.

Debatt

Etter opprinnelig i 1997 å være etablert med fritt spirituelt siktemål for vandringen, har Pilegrimsleden fra 2011 statlig finansiering. Organiseringen skjedde mot ønsket til primus motor Luthen og det eldre Pilegrimskontoret. Det har ført til to uavhengige organisasjoner som organiserer pilegrimsvandringer i Norge: Det opprinnelige Pilegrimskontoret, og det kirkelig eide Nasjonalt Pilegrimssenter.
Profan

Profan er et adjektiv som stammer fra det latinske profanus, «utenfor helligdommen» (fanum betyr «helligdom»). Det betegner egenskaper ved objekter eller handlinger som ikke står i sammenheng med en kult, og dermed ikke har noen rituell eller religiøs betydning. Det profane er av dennesidig, verdslig natur, og dets motsetning er det sakrale og hellige.
Synonymer til «profan» kan være «uinnvidd», «ikke-hellig», «ikke-kirkelig», «verdslig», «leg», «sekulær», «gudløs», «ugudelig», «blasfemisk» og «respektløs». Profanity på engelsk kan bety banning.
Profanering betegner skjending av materielle eller immaterielle verdier utført av personer med en annen religion eller verdensanskuelse.
Skjellfiskand

Beskrivelse

Skjellfiskanda ligner på en laksand. Den har et rødt tynt nebb og røde føtter. Hannen har grønt hode og hunnen har brunt. Begge kjønn har duskelignende fjær på hodet.