Stortingets raskeste vedtak

Innføring av SI-systemet i Norge

Norge fikk felles mål- og vektsystem med Danmark ved forordning i 1683, men lokale mål ble fortsatt brukt. Etter at Norge skilte lag med Danmark i 1814, mente Christopher Hansteen, handlekraftig professor og direktør for Geografisk oppmåling, at det var for tungvint å reise til København for å sammenligne (kalibrere) norske målenormaler mot de danske, og at det danske system hadde viktige mangler. Hansteen fikk vedtatt et eget norsk målesystem ved lov i 1824. Enheten fot var definert som 12/38 av lengden av en pendel med svingetid 1 sekund, og handelspund var vekten av 1/62 kubikkfot vann.
Det særnorske målesystemet var lite populært i Sverige. Der så man dette som trass og ville at Norge skulle gå over til det svenske målesystemet. I en serie artikler i Morgenbladet i 1860- 63 beskrev Hansteen påtrykk fra den svenske stattholder og andre representanter, som klaget over «Normændenes Uvillie til at opfylde Sveriges Fordringr» . Hansteen forsvarte det norske systemet, som var basert på naturmål og bedre enn det svenske, så det ville være mer nærliggende om svenskene gikk over til norske enheter. Norge og Sverige hadde stort sett de samme produkter, derfor var det liten mellomriks handel. Dessuten ville det bli svært kostbart å endre system så kort tid etter innføringen. Alt i alt, sa han, ville Norge «tabe alle de ovenom talte Fordele ved vort System, uden at Sverige herved vandt nogen mærkelig fordeel».
I 1873 kom Ole Jacob Broch inn i bildet, som leder av en kommisjon som skulle vurdere innføringen av det metriske system i Norge. Broch var utdannet matematiker. Han var også politiker og satt i kommunestyret og på Stortinget, og han var statsråd. Sent i livet ble han engasjert i mål og vekt. Brochs kommisjon påpekte at det norske systemet var avleggs, og at et materielt mål (en prototyp) ville gi mye større nøyaktighet enn sekundpendelen. Dessuten var det desimaloppbygde metersystemet så enkelt at det kunne læres på noen minutter - i motsetning til det norske. Igjen var det motstand. Det var så vanskelig å foreta endring av enhetene, «da det som enhver pludselig Forandring i det Bestaaende i lang Tid frembringe Forvirring og derfor møde haardnakket Modstand blant Mængden».
I andre land var det også sterk motstand mot metersystemet og internasjonalt samarbeid for å forvalte det. Her spilte Broch en nøkkelrolle, fra han møtte som norsk representant på en konferanse i 1872. Ved faglig tyngde, energi og diplomatiske evner ble han en brobygger. Franskmennene ville innføre det metriske system under fransk kontroll, men andre land ville ha en internasjonal organisasjon til å forvalte det. Som et kompromiss ble det nedsatt en internasjonal komite med 12 medlemmer, og Broch var ett av dem. Dette var en de facto anerkjennelse av Norge som selvstendig nasjon. Ved Brochs strategi og grundige arbeid oppnådde komiteen å få vedtatt «meterkonvensjonen» i 1875. Et internasjonalt institutt skulle ha ansvar for metersystemet og prototypene for lengde og vekt. 17 lands representanter signerte konvensjonen. Sverige var lenge imot, og Danmark var lite interessert, men begge land signerte. Broch avverget nordisk samordning, som bare kunne skade Norges syn.

Meterkonvensjonen fortsatt viktig

Utviklingen av måleenhetene og innføringen av meterkonvensjonen ga Norge anledning til å demonstrere uavhengighet. Broch fikk den anerkjennelsen å bli direktør for det internasjonale instituttet i Paris, Bureau International des Poids et Mesures (BIPM), i perioden 1879-1888. Senere er grunnenheter blitt definert på andre områder, slik at det nå er syv, i det som betegnes SI-systemet. Etter vitenskapelige nyvinninger er enhetene blitt redefinert flere ganger med større nøyaktighet. Bare kilogrammet er fortsatt en prototyp, de andre enhetene er definert ved faste naturkonstanter fra relativitetsteori, kvantemekanikk og atomære fysiske fenomener. Enhetene realiseres i universelle eksperimenter som kan utføres i nasjonale laboratorier. Internasjonale handelsavtaler, miljøavtaler og forskning hviler på tillit til målinger, SI-systemet og samarbeidet i meterkonvensjonen. Justervesenet er Norges representant i det internasjonale måletekniske samfunnet, og må regelmessig demonstrere kompetansen i det nasjonale laboratorium.