google/wiki40b huggingface dataset:
Pelle Svensson

Advokatkarriere

Svensson har forsvart blant andre Juha Valjakkala, en av de siktede i Åmselemordene, og vært forsvarsadvokat i Lindome-saken der en 89-årig mann ble slått ihjel med en stekepanne. Svensson forsvarte også forretningsmannen som planla et kidnappingsforsøk av Peter Wallenberg. På midten av 1980-tallet, tidlig i sin karriere, reiste han sammen med den forsvunnede guttens foreldres privat søksmål i Johan-saken, noe som gjorde hans navn kjent som advokat, men som også gjorde at han pådro seg kritikk. Mot slutten av 1980-tallet kritiserte han vennskapskorrupsjonen mellom advokater, aktorer og dommere, hvilket gjorde ham upopulær blant andre jurister. Han pådro seg også kritikk da han påsto at menn er rettsløse mot anklager om incest og andre seksuelle lovbrudd. På 1990-tallet la han frem hva han kalte for «bombemannens testament». Svensson hevdet i boken Sanningen om mordet på Olof Palme (1998) at «bombemannen» Lars Tingström under et fortrolig løfte hadde fortalt at han hadde gitt Christer Pettersson i oppdrag å myrde Olof Palme (Journalisten Gunnar Wall hevdet at Pelle Svensson hadde manipulert Tingströms såkalte testament). Svenssons opplysninger bidro til at aktoren begjærte oppreisning til Christer Pettersson i Svea hovrätt, men Högsta domstolen avslo søknaden. Pelle Svensson avsluttet sin karriere som advokat etter et psykisk sammenbrudd, såkalt utbrenthet.
Tory Crimes

Andre prosjekter

Etter å ha forlatt The Clash trommet han for Johnny Thunders and the Heartbreakers 1977, Generation X fra 1979 til 1980, Hanoi Rocks i 1985, The Cherry Bombz i 1986 (med tidligere Hanoi Rocks medlemmene Andy McCoy og Nasty Suicide og tidligere Sham 69/Wanderers/Lords Of The New Church-medlem Dave Tregunna).

I dag

Terry har jobbet som kiropraktor siden 1994 og han har kommet med i Rock and Roll Hall of Fame.
Faustina Rehuher-Marugg

Liv og virke

Rehuher-Marugg er utdannet ved University of Hawaii og East–West Center og har mastergrad i stillehavsstudier.
Rehuher-Marugg arbeidet i mange år ved Belau National Museum. Hun har arbeidet med kulturminneforvaltning og bevaring av den historiske og kulturelle arven, samt naturarven, i stillehavsområdet. Hun deltok i grunnleggelsen av International Federation of Arts Councils and Culture Agencies (IFACCA), i stillehavsavdelingen av International Council on Archives (PARBICA) og av  International Council on Monuments and Sites, ICOMOS Pacifica. Rehuher-Marugg har vært leder for Pacific Islands Museums Association (PIMA). I hjemlandet deltok hun i etableringen av Palau Conservation Society og Palau Resources Institute. Hun har vært medlem av Palaus nasjonalkomite for Unesco.
Rehuher-Marugg har vært samfunns- og kulturminister. I 2017 utnevnte president Tommy Remengesau henne til utenriksminister i sin regjering. Hun avla embetseden i Ngerulmud den 13. juni 2017.
Qt Development Frameworks

Produkter

Qt er et av de mange applikasjonsrammeverk for C++ og andre programmeringsspråk, som kan benyttes til å skrive vindusapplikasjoner som vil kunne kompilere og kjøre på flere plattformer, som Windows, Linux, Unix, embedded Linux og Mac OS X. Qt er brukt i tusenvis av applikasjoner, og er blant annet grunnlaget for desktop-miljøet KDE for Linux og *nix.
Qtopia er en applikasjonsplattform for embedded Linux og er blant annet brukt i flere Linux-baserte PDAer.
Qt Software har også utviklet Greenphone, en mobiltelefon som opererer utelukkende med åpen programvare. Fra og med 22. oktober 2007 har Qt Software derimot sluttet produksjonen av denne mobiltelefonen, ettersom den først og fremst var ment som en demonstrasjon for Qtopia, og anbefaler heller å se til Neo 1973 som også støtter Qtopia.
Boksing under Asialekene 1998

Boksing under Asialekene 1998. Boksing var en av flere sporter under de trettende Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand i perioden 2. til 16. oktober 1998. Det var trettende gangen som boksing var på programmet under Asialekene. Det var tolv vektklasser og Thailand ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Usbekistan og Kasakhstan begge med tre.
Greveskogen idrettspark

Greveskogen idrettspark befinner seg i Greveskogen i Tønsberg kommune, om lag 2 kilometer nord for byens sentrum. Den består av en friidrettsbane og en bane for sleggekast. Førstnevnte benyttes også til fotball. På den ene langsida er det tribuner.
Den er hjemmebanen til Tønsberg Friidrettsklubb, og klubbhuset og sekretariatet ligger i det nordøstlige hjørnet av anlegget. Norgesmesterskapet i friidrett ble avholdt på Greveskogen idrettspark i 1993 og i 2013.
Marcus Fraser

Karriere

Han avsluttet sin amatørkarriere med deltakelse i lagturneringen Eisenhower Trophy i 2002, der han hadde beste individuelle score, før han ble profesjonell samme år. Han spilte sesongen 2002 på Challenge-touren. I 2003 vant han tre turneringer på en måned på denne touren, deriblant BMW Russian Open, som også telte som seier på Europatouren. Med denne seiren fikk han også spillerett på Europatouren fra sesongen 2004.
Koronahull

Koronahull er områder hvor solens korona er mørkere og kjøligere og har en lavere tetthet i plasmaen enn gjennomsnittet. Disse ble funnet da røntgenteleskoper fra Skylab-oppdraget fløy over jordens atmosfære for å avdekke strukturen i koronaen. Koronahull er linket til unipolare konsentrasjoner av åpne magnetfeltlinjer. Under solens minimum finnes koronahull hovedsakelig ved solens sørlige polregioner, men de kan finnes over alt under solens maksimum. Den raske komponenten av solvinden er kjent å ferdes langs åpne magnetfeltlinjer og å passere gjennom koronahull.
Slåstad

Slåstad er en skolekrets, et poststed og en gard i Sør-Odal i Hedmark. Garden har gardsnummer 28 og ligger langs fylkesvei 209, på vestsida av Dølisjøen og østsida av Storsjøen, seks kilometer nordøst for administrasjonssentret Skarnes. Elevene i skolekretsen går på Slåstad skole som ligger på Nordset like sør for Slåstad. Der ligger også Slåstad barnehage. Poststedet har postnummer 2110.
Navnet var på gammalnorsk Slóarstaðir med betydning «Sloas sted» eller garden ved Sloa. Sloa er åa som renner fra Dølisjøen og ut i Glåma.
Ringerike og Hallingdal fogderi

Ringerike og Hallingdal fogderi (Ringerige og Hallingdals Fogderie) var en administrativ enhet (fogderi) i Akershus len fra 1650, inngikk fra 1662 i Akershus stiftamt, og fra 1679 i Buskerud amt.
Hallingdal ble lagt under Buskerud fogderi omkring år 1600, og i 1615 ble Ringerike overført fra Hadeland og Land fogderi til Buskerud og Ringerike fogderi, fra 1636 benevnt Buskerud og Hallingdal fogderi. Dette ble i 1650 delt i Buskerud fogderi og Ringerike og Hallingdal fogderi, som i 1856 igjen ble delt i Hallingdal fogderi og Ringerike fogderi.
Det var ingen nye grensereguleringer inntil fogderiene i Buskerud amt ble avviklet i 1900.
José Isidoro

Klubbkarriere

Isodoro gikk gradene i Real Betis' ungdomssystem, og debuterte den 17. februar 2007 for førstelaget i en Copa del Rey-kamp mot Real Madrid på Santiago Bernabéu som endte 1-1, men som Betis vant på bortemålregelen. Etter debuten valgte manager Luis Fernández å benytte Isodoro i seks strake La Liga-kamper (alle fra start), også mot Real Madrid borte (0-0). Isodoro forble imidlertid registrert som B-lagspiller i ytterligere tre år.
Isidoro spilte 31 kamper for Andalusierne i Segunda División B i 2010-11-sesongen, en sesong som resulterte i opprykk til den øverste divisjonen etter to års fravær. Den 27. august 2012 signerte imidlertid Isodoro en to-års kontrakt med den polske klubben Polonia Warszawa. Han ble frigitt fra klubben 25. november, etter bare fem offisielle opptredener.
I de følgende årene spilte Isidoro på andre nivå i Spania, for CD-Numancia, Elche CF og UD Almeria. I januar 2018 sluttet den da 31-årige Isodoro seg til FK Bodø/Glimt i den norske Eliteserien.
Megarhopaea

Utseende

En stor (ca. 30 millimeter), blankt, brunrød oldenborre. Snuten er litt innbuktet i midten. Hannens antenner har ganske lange lameller. Oversiden er fint og jevnmt punktert, uten skjell og ikke påfallende hårete. Undersiden av thorax er kledt med lange, bølgete, lyse hår.

Utbredelse

Arten er utbredt i Australia (South Australia).
Gioseffo Zarlino

Liv

Zarlino studerte både musikk og teologi, og gikk i 1537 inn i fransiskanerordenen. Han virket først ved hjemstedets katedral; fra 1536 som sanger og fra 1539 som diakon og førsteorganist. I 1540 ble han ordinert til prest og året etter studerte han med Adrian Willaert, maestro di cappella ved Markuskirken i Venezia. I 1565 fikk Zarlino selv denne prestisjefylte posten etter at Cipriano de Rore sa den fra seg, og bekledte den fram til sin død.
I 1548 fikk Zarlino Domenico de Pesaro til å bygge seg et cembalo med 19 tangenter per oktav slik at han kunne spille musikk fra den greske antikken og fra sin egen tid.
Mange av Zarlinos elever ble framstående representanter for den venetianske skole. Av elever kan nevnes Claudio Merulo, Girolamo Diruta, Giovanni Croce, Vincenzo Galilei og Giovanni Artusi.

Musikk

Av Zarlinos komposisjoner er 41 motetter bevart, stort sett for fem og seks stemmer. Dessuten 13 verdslige verk, de fleste madrigaler for fire og fem stemmer. Som komponist var Zarlino ganske konservativ – i motettene begrenset han seg til å vise at han behersket kanonisk kontrapunktikk, og i madrigalene  unngikk han homofone teksturer og beholdt polyfonien på samme måte som i motettene.

Innflytelse

Zarlinos største musikkhistoriske betydning er utvilsomt som musikkteoretiker, han kalles av og til for «den moderne musikkteoriens far» og var kanskje den mest berømte i det lange tidsspennet mellom antikkens Aristoxenos og den franske barokk-komponisten Rameau. 
Zarlino var den første som definerte middeltone temperering på en presis måte: i Le istitutioni harmoniche (1558) beskriver han 2/7-komma middeltone. Han beskriver også en 1/4-komma og en 1/3-komma middeltone, og regner alle tre som brukbare. Disse stemmingene er forgjengerne til henholdsvis 50-, 31- og 19-toners temperert stemming. Videre var Zarlino var den første som forsto at det var bedre å basere harmonikken på treklangen framfor på intervallet. Han utviklet renstemming etter at han innså de pythagoreiske intervallenes begrensninger og i et ønske om å beholde så mye renhet som mulig ved hjelp av et begrenset antall toner.
I Dimonstrationi harmoniche (1571) la han vekt på C'en og den joniske kirketonearten foran de andre modale toneartene, og nærmet seg dermed dagens harmoniske og melodiske system som bygger på dur- og moll-skalaene.
Zarlinos skrifter ble spredt over hele Europa på slutten av 1500-tallet. Oversettelser var vanlig i Frankrike, Tyskland og blant Sweelincks elever i Nederland, og Zarlino påvirket slik den neste generasjonen musikere, de første i den tidlige barokken
Grå syremåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 27 – 31 mm), slank, lyst brungrå måler. Vingene har en skarp, rød stripe som begynner i spissen av forvingen, går rett ned til midten av vingens bakkant og fortsetter på bakvingen. Når sommerfuglen hviler med utslåtte vinger (som den gjerne gjør), danner denne streken en rett linje fra vingespiss til vingespiss. Videre har begge vingepar rosa ytterkant. Forvingen har en tynn, brun tverrstrek nær roten og en langs ytterkanten, bakvingen har bare den langs ytterkanten, som har en knekk i midten. Forvingen har også en liten, oval, mørk flekk litt foran midten. Larven er naken, lang og slank. Kroppen er karakteristisk innsnevret bak de tre forkropps- (thorax-) leddene. Den er brun på farge, på ryggen med en rekke av kraftige, V-formede, mørkbrune flekker og en smal, hvit midtlinje.

Levevis

Larvene lever på syre- og høymol-arter (Rumex spp.). De voksne målerne kan man treffe på fra mai til september.

Utbredelse

Det ser ut til at denne arten, i motsetning til den mer vidt utbredte gul syremåler (Timandra comae), har en ganske begrenset utbredelse. Den er funnet i Skandinavia, Finland, Baltikum og Nordvest-Russland. I Norge finnes den på Sørlandet og Østlandet.
Jongleikanalen

Planlegging og bygging

Sir William Garstin, statssekretær for statens offentlige arbeider i Egypt, opprettet det første detaljerte forslaget for graving av en kanal øst for Sudd i 1907. Ved omgåelse av sumpene ble det beregnet at fordampningen av Nilens vann ville reduseres betydelig, noe som ville medføre en økning i arealet av dyrkbar jord i Egypt med to millioner hektar.
Jongleiprosjektet ble vurdert av Egypts regjering først i 1946, og planene ble utviklet i 1954-1959. Byggearbeidene ble påbegynt i 1978, men utbruddet av politisk ustabilitet i Sudan sinket arbeidet i mange år. I 1983, da Sør-Sudans frigjøringshær (SPLA) stanset arbeidet, var 240 kilometer av totalt 360 utgravet.
De rustende restene av den gigantiske tyskbygde kanalgraveren er synlige på satellittbilder nær sørenden av kanalen. Den ble skadet av et missil. Da freden ble gjenopprettet i 2000, vokste spekulasjonene om en omstart av prosjektet, og i 2008 ble Sudan og Egypt enige om å starte prosjektet på nytt, og å ferdigstille kanalen innen 24 år. Regjeringen i Sør-Sudan, en autonom region siden 2005 og nå en suveren stat, har gått imot ferdigstillelsen av kanalen. Grunnen er store miljømessige konsekvenser og ødeleggelse av folkene i Sudd-områdets tradisjonelle livsstil. Spesielt Egypt fortsetter å støtte en gjenopptakelse av prosjektet.

Miljøaspekter

Kanalens svært tvilsomme fordeler vil komme Egypt og Sudan til gode, og lite belyste skader vil tilfalle Sør-Sudan. Folkene i Sudd-området lever nomadisk med sitt kveg, og flytter rundt avhengig av hvordan vannstanden varierer gjennom året. En kanal vil virke ødeleggende for livsgrunnlaget til disse. De komplekse og potensielt katastrofale miljø- og samfunnsspørsmålene, blant annet sammenbrudd av fiskeri, tørking av beiteområder, grunnvannsfall og redusert nedbør i regionen, kan begrense omfanget av prosjektet i praksis.
Senecaene

Senecaene er en irokesisk stamme med tradisjonelt hjemsted i det nordøstlige USA, fortrinnsvis i delstaten New York. Senecaene var blant de fem (senere seks) irokesiske indianerstammer som sammen utgjorde irokeserføderasjonen som ble dannet i 1142.
Senecaene var de vestligste i føderasjonen. De kalte seg selv Onodowohgah, «åskammens folk».  
Katolsk- og franskorienterte deler av senecaene brøt etterhvert ut, trakk vestover og inn i den nåværende delstaten Ohio, og ble, sammen med andre stammegrupper,  kjent under navnet mingoer, skjønt dem med sterkest seneca-identitet gjerne ble kalt ohiosenecaer.

Seneca Nation of Indians hadde per 1. mars 2008 7526 medlemmer. Det fullstendige antallet seneca-indianere er om lag tolv tusen, de fleste på indianerreservater vest i delstaten New York. Andre bor i Oklahoma eller i nærheten av Brantford i Ontario. Om lag femti personer taler seneca flytende.
Stone Cold (1991)

Handling

Joe Huff er en ærlig, men uregjerlig politimann i Mobile, Alabama, som har blitt suspendert i flere uker etter at han nektet å adlyde ordre. Når motorsykkelgjengen «The Brotherhood», som ledes av den hensynsløse Chains Cooper, begynner å gjøre narkohandel med mafiaen og dreper en dommer i Mississippi, innser FBI at noe drastisk må gjøres, og ser raskt at Joe Huff er deres eneste håp. De truer derfor med å øke Huffs suspensjon til seks måneder om han ikke infiltrerer motorsykkelgjengen og skaffer bevis som kan felle den. Joe Huff går til slutt med på kravene og skifter identitet til John Stone, en voldelig eksfange og motorsyklist som nå søker medlemskap i en motorsykkelklubb. Han får kontakt med «The Brotherhood», men gjengen har sine tvil om hvorvidt han er den han utgir seg for og setter ham derfor på en brutal prøve. Stone må drepe et menneske som ledd i et innvielsesrituale. Ved hjelp av FBI utfører han et fiktivt mord og blir akseptert av alle i gjengen, unntatt Ice, som fremdeles er mistenksom overfor Stone. Etterhvert som Stone kommer nærmere Chains får han rede på deres spektakulære plan for å befri et fengslet medlem som skal stilles for retten.
Hybophthiridae

Utseende

En ganske stor (voksen lengde 3,5 – 4,5 mm) og bred lus. Forkroppen er ganske liten, bakkroppen stor, bredt oval og flat. Hodet er temmelig stort og firkantet, antennene middels lange. Beina er korte og kraftige, forbeina ganske små, mellom- og bakbeina større. De ender i en kraftig klo som griper mot en "tommel" på leggen (tibia). Langs sidene av bakkroppen er det hårbærende vorter.

Liv og utvikling

Denne lusen lever på jordsvin (Orycteropus afer), som danner en pattedyr-orden for seg selv.

Utbredelse

Siden arten er knyttet til en vertsart som bare lever i Afrika sør for Sahara, finnes denne lusen også bare i dette området.
Europatouren i landeveissykling 2016

Europatouren i landeveissykling 2016 (UCI Europe Tour 2016)
Labinsk

Labinsk (russisk: Лаби́нск) er en by i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger ved elva Laba (ei sideelv til Kuban), rundt 150 km sørøst for Krasnodar. Innbyggertall: 61 446 (folketelling 2002).
Stanitsaen Labinskaja ble grunnlagt høsten 1841. Don-kosakker var de første nybyggerne i den nye stanitsaen. I 1947 fikk den innvilget bystatus, og navnet ble endret til det nåværende Labinsk.

Økonomi og næringsliv

Da byen ligger i et betydelig jordbruksområdet er byens økonomi preget av næringsmiddelindustri.
Det finnes også annen lettindustri, blant annet en fottøyfabrikk og en maling- og lakkfabrikk.
Marko Pjaca

Landslaget

Den 4. september 2014 debuterte han for det kroatiske landslaget i en 2-0 seier i en treningskamp mot Kypros.
Han ble tatt ut i Kroatias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Kroatias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Johan Aschehoug Kiær

Bakgrunn

Han var sønn av Hagbart Kiær (1829–1931) og Simonine Aschehoug (1835–1905).  Faren var prest. Johan Kiær studerte først zoologi og siden paleontologi i tre år under professor Karl Alfred von Zittel (1839–1904) ved Ludwig-Maximilians-Universität München, hvor han i 1896 tok doktorgraden med avhandlingen «Faunistische Übersicht der Etage 5 des norwegischen Silursystems».

Karriere

Han vendte hjem til Norge og begynte fra 1901 å studere oversiluren. Undersøkelsene resulterte i verket Das Obersilur im Kristianiagebiet, som brakte ham Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning for 1906.
I 1909 fikk han et nyopprettet professorat i paleontologi og historisk geologi ved universitetet i Kristiania. Samme året fant hans kone Elise Clementine (Kemma) Kiær (1878–1975) en fossil fisk ved Rudstangen på Kroksund i Tyrifjorden. Her fant de en devon-fauna med blant annet restene av en sjøskorpion som fikk navnet Mixopterus kiaeri etter ham. Det var han som hadde ansvaret for ordningen av det geologisk-paleontologiske muséet i Oslo, som åpnet i 1920.
Iguania

Utbredelse

Utbredelsen omfatter nesten hele verden, men de fleste artene lever i varmt klima. Noen finnes i kaldere strøk som det sørvestlige Canada, Sentral-Asia, Patagonia, Ildlandet og Tasmania. Gruppen har også høyderekorden blant krypdyr, ettersom noen arter lever opp til 5000 m over havet i Andesfjellene og Tibet. I Europa finnes de bare i de aller varmeste strøkene i sør og sørøst.

Levevis

Iguania er en spesialisert gruppe som kjennetegnes ved at de holder byttet med tunga, bruker synet under jakten, og at de ligger i bakhold før de angriper byttet. Byttedyrene er ofte insekter med lav næringsverdi og vond smak, som andre dyr ikke bryr seg om å fange, som maur, andre årevinger og biller.

Systematikk

Særtrekkene ved gruppen ble tidligere regnet som opprinnelige trekk, og en antok at Iguania var søstergruppen til alle andre skjellkrypdyr. Nyere systematikk plasserer derimot Iguania, sammen med slanger og Anguimorpha i gruppen Toxicofera. Bakgrunnen for dette er blant annet at det er påvist at skjeggagamen Pogona barbata har giftkjertler i munnen.
Iguania deles i to undergrupper, Acrodonta og iguaner. Den førstnevnte gruppen omfatter agamer og kameleoner, og har akrodonte tenner, det vil si at tennene er festet til toppen av kjevebeinet uten at de sitter i en fordypning. Iguaner og andre øgler har pleurodonte tenner, altså tenner som er festet på innsiden av kjevebeinet. Akrodonte tenner er også blitt utviklet i to andre tilfeller innen gruppen Lepidosauria, hos tuatararene og ormeøglene.

Fossiler

Det eldste kjente skjellkrypdyret er Tikiguania estesi fra sen trias i India. Dette fossilet består kun av en del av en underkjeve, og er derfor vanskelig å plassere eksakt, men det kan tilhøre Iguania. Tennene er akrodonte. Den eldste sikre representanten for Iguania er også funnet i India, og er den akrodonte Bharatagama fra tidlig eller midtre jura. De tre artene av Euposaurus fra sen jura i Frankrike ble tidligere plassert i Iguania, men regnes nå til andre grupper.
Mange fossiler fra kritt er funnet i Mongolia. Priscagamidae er en familie som bare er kjent fra disse funnstedene. Medlemmene har akrodonte tenner, og minner både om kameleoner og Hoplocercidae. Familien deles i to underfamilier: Priscagaminae med slektene Priscagama, Chamaeleognathus og Cretagama; og Flaviagaminae med slektene Flaviagama, Morunasius og Phrynosomimus.
Den særpregede arten Isodontosaurus gracilis plasseres i en egen familie, Isodontosauridae. Andre arter fra Mongolia har i likhet med nålevende iguaner pleurodonte tenner: Igua og Polrussia er antatt å stå nær Phrynosomatidae, mens Pleurodontagama, Gladidenagama og Mimeosaurus er blitt regnet til Hoplocercidae.
Gruppen Gobiguania ble beskrevet i 2007, og er også bare kjent fra funn i Gobiørkenen. Til den regnes slektene Saichangurvel, Ctenomastax, Temujinia, Anchaurosaurus og Zapsosaurus.
I det nordøstre Kina er det funnet rester etter den glideflygende Xianglong fra tidlig kritt. Mange arter i den utdødde familien Changjiangosauridae er kjent fra yngre paleogen i Asia. De minner både om Isodontosaurus og Uromastyx.
Peter Schreier

Bakgrunn

Schreier vokste opp i Gauernitz, Landkreis Meißen. I 1945 ble han medlem av Dresdner Kreuzchor hvor lederen Rudolf Mauersberger oppdaget talentet hans og skrev et soloparti i sin Dresdner Requiem for ham. Opptak fra denne tiden dokumenterer hvorfor han vakte oppsikt allerede i guttealder.

Sangerkarriere

Etter stemmeskiftet sang han tenor og ble tidlig verdenskjent som evangelist i Johann Sebastian Bachs oratorier.
Schreier sang i tillegg enkelte operaroller i Fidelio, Bortførelsen fra Serailet, Tryllefløyten, Das Rheingold, Hans Pfitzners Palestrina, stort sett ved Staatsoper Unter den Linden i Berlin.
Han ble regnet som den ledende musikeren i DDR og opparbeidet seg et internasjonalt ry. Albumet Peter Schreier singt Weihnachtslieder var med rundt 1.4 millioner solgte eksemplarer med god margin den musikkutgivelsen som solgte best i hele DDRs historie.
Schreier hadde et bredt repertoar, ved siden av lieder, oratorier og operaer, sang han også operetter.
Peter Schreier sang sin avskjedskonsert som lyrisk tenor 22. desember 2005 i Praha.
Fra 1981 og fram til i dag har han ledet mesterklasser i sang. Som dirigent arbeidet han blant annet med Berlinfilharmonien, Hamburger Symphoniker, Dresdner Staatskapelle,Wiener Symphoniker, Mozarteumorchester Salzburg, Gürzenich-Orchester, Philharmoniker Hamburg og Los Angeles Philharmonic.
Schreier bor i Dresden-Loschwitz, er gift og har to sønner.
Ebonitt

Ebonitt er hard gummi. Den er som oftest brunsvart, og fremstilles av naturgummi eller syntetiske diengummityper. Ebonitt fremstilles ved vulkanisering med relativt store mengder svovel, 20-50 deler per 100 deler gummi (mot bare 2-3 deler svovel i vanlig myk gummi). Ebonitt kan nærmest klassifiseres som «herdeplast». 
Ebonitt er fremdeles en del brukt til bilbatterikasser og korrosjonsbeskyttende belegg i tanker i kjemisk industri. Det brukes også til munnstykker for klarinetter og saksofoner og finnes i eksklusive fluesneller som snellene til Edward vom Hofe.
TSI Innebandy

Historie

TSI Innebandy ble grunnlagt i 1995 og har siden den tid vært med på å prege innebandyen i Nord-Norge. Både dame- og herrelaget har forsøkt seg i eliteseriekvalifisering, men uten å klare å rykke opp.

Sesongen 2009/10

TSI Innebandy stilte sesongen 2009/10 med 3 lag i seriespill. Dame 1 spilte i 1. divisjon avdeling Nord, Herre 1 spiller i 1. divisjon, mens Herre 2 spilte i 2. divisjon. I tillegg stilte klubben med 2 lag i bedriftsserien; Dame 2 og Herre 3. Sesongen endte med seier i alle 4 divisjonene, og ble klubbens beste noensinne.