Gribshunden

«Griffen»

Flåtelisten fra 1487 som også var et regnskap over skipene under ekspedisjonen til Gotland, oppga skipsnavn på tolv skip hvorav den neste største var «Griffen» med en besetning på 30 «skipsmenn» som mottok lønn for deres tjeneste. To av disse var skipsførere eller skippere. Dessuten utgjorde den kongelige flåten en del av den samlede krigsflåten på 29 til 40 fartøyer i ekspedisjonen til Gotland. 
Med i regnskapet var tilleggsopplysninger bevart om en reparasjon på «Griffen» i Garbehavnen på Gotland; 2 mark var utbetalt for arbeidet. Skroget skal ha fått lekkasjeskader.
«Griffen» som også var identifisert som «Gribshund» eller «Gribshunden», var stundom brukt som flaggskip med kongen ombord, og et brev datert 16. mai 1486 forteller om beskyttelse av innbyggerne i den norske provinsen Jemtland, var signert: «In navi nostra Griffone». Navnet på dette skipet indikerte at det kan ha vært bygget på foranledning av kong Hans.
I 1491 foretok kong Hans en reise til Norge ombord på «Griffen», hvilket ses av et brev av juni 1491 fra København: «på vort skib Griffen i Øresund». Skipperen ombord på dette skipet var formodentlig Axel Lagesen. 
I 1493 dro dette skipet på nytt til et annet land, da en ekspedisjon på flere skip deriblant «Svanen» og «Griffen» var sendt til England med kansler Johan Jepsen og hans følge ombord for å besøke den engelske kongen. Uten at man kunne bringe fram skipsnavnet, var et av skipene i denne eskadren utrustet med 68 «bøsser», småkalibret skyts. Om det var «Griffen» eller «Svanen», er ikke kjent.

Vraket ved Stora Ekön

Den lokale dykkerklubben «Doppingarna» oppdaget et fartøysvrak nord for Stora Ekön i Ronneby skärgård i 1990-årene, og i vinteren 2000-2001 ble Kalmar läns museum kontaktet av Jonas Thörngren fra klubben. Thörngren har lagt fram fotografiske bevis på funnet av merkelige gjenstander som minner om uthulte stokker, som etter hvert viste seg å være lavetter for bakladeskyts fra senmiddelalderen og renessansen (1450 til 1550). Et slikt bakladeskyts i smidde jern kalles også «kammerskyts» med kamre i bakstykket.
De første marinarkeologiske undersøkelser ble gjennomført i høsten 2001, deretter begynte flere års arbeid på funnstedet i hva som var et naturlig ankersted med stor dybde for større skip i skjærgården i et sund som het Ekösund ved innløpet til Ronnebyfjärden. Skipsvraket lå på ti meter dybde med slagside på styrbord. De første undersøkelsene avdekket deler av babordssiden og akterstavnen, og elleve affutasjer etter kanonene var funnet sammen med et ankerklyss i stor størrelse.
Den dendrokronologiske dateringen av vraket ble foretatt med ni prøver fra trematerialet, som viste at trær som var brukt for byggingen, var felt i september 1482 til mai 1483.Trematerialet kom fra Sønderjylland eller nordlige eller vestlige Tyskland. Alt trevirket i skipsvraket kom formodentlig fra det samme geografiske området. 
Spantene ble ikke godt nok undersøkt i første omgang, men funn av spor etter klinkbygging tyder på at storskipet kan være klinkbygd. Senere i 2006 ble det gravd ut en sjakt i akterskipet, og det ble oppdaget at underdelen av skroget er kravellbygd, mens overdelen er klinkbygd. En hypotese om denne merkelige oppdagelsen på skipsvraket, som trolig er «Griffen», antyder at underdelen var påbygget som «klavert» med ekstra bordlegning i kravell.
Bare en del av babordssiden med synlige spanter samt akterstevnen var synlig, opptil 20 meter i lengde. Basert på observasjon av spantene konkludert man at skipet var opptil 10 meter bredt, og dermed kan være opptil 30 meter langt.
I august 2015 ble skipets gallionsfigur i form av at sjøuhyre hevet fra havbunnen.