google/wiki40b huggingface dataset:
Spant

Spant er avstivninger, tverrstivere, av huden i et skip eller fly, men kan også brukes i andre konstruksjoner. En tynn plate avstivet med spant er normalt lettere og krever mindre byggemateriale enn om platen alene skulle være tykk nok til å bære sin egen vekt og eventuelle ytre laster.
Historisk har treskip blitt bygget ved at man først hogde til og la på plass kjølen. Deretter satte man opp stevnene og spantene for å danne skipsskrogets loddrette linjer. Utenpå spantene kledde man et plankelag som ble skipets hud. Hudplankene ligger idag nesten alltid kant i kant, og denne byggemåten kalles i så fall for kravellteknikk. Dette gir en konstruksjon med tverskipsspant og er i dag vanligst i mindre skip. I moderne, store skip kan man også velge langskipsspant.
Spantene kan løpe i hele skipets lengde eller høyde, men vil med jevne mellomrom hvile på bjelker som løper på tvers av spantene og tar opp kreftene som virker i disse.
Både små og store trebåter i Nord-Europa er ofte bygd i skallbyggingsteknikk, som oftest klinkbygd (bordene overlapper hverandre litt langs kantene). Et slikt sammenhengende skall er så sterkt at tverrstiverne kan gjøres ganske spinkle; de settes inn i båtene etter at bordene er satt på plass, og kalles helst band i stedet for spant. Både vikingskip og alle norske robåttyper (f. eks. oselver) er klinkbygd, og utstyrt med band i stedet for spant.
For småbåter i plast og fiberglass er spantkonstruksjoner ikke så vanlig. Der gjør formstøpning og selvbærende konstruksjoner langt på vei spant overflødig.
St. Georg kirke (Jambol)

St. Georg kirke (bulgarsk: Църква "Свети Георги") er en kirke i byen Jambol sydøst i Bulgaria.
Kirken hører under Sliven eparki i den bulgarske ortodokse kirke, og er tilegnet Sankt Georg.
Kirken er fra 1737. Selve kirkebygningen, bygget under det osmanske styret i Bulgaria, er relativt lav, men et høyere frittstående klokketårn ble senere bygget og fungerer også som inngangsport til kirkeområdet.
Sveriges sju underverk

Sveriges sju underverk refererer til to svenske kåringer gjort i 2007. Den første var en avstemning som ble arrangert av Vetenskapsradion Historia i Sveriges Radio i tre uker i mai 2007. Radiolytterne kunne stemme via postkort og e-post på 21 nominerte kandidater. Den andre avstemningen ble avholdt i regi av Aftonbladet mellom 8. juli og 9. juli 2007, og en kunne blant annet stemme fra avisas nettsted. Den 10. juli ble resultatet presentert.
Vanlig bergmåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 28 – 33 mm), slank, grå måler. Begge kjønn har trådformede antenner. Forvingen er grå med flere smale, mørke tverrbånd. Midt i vingen er det et bredt tverrbånd som vanligvis er tydelig mørkere enn resten av vingen. Dette båndet har bølgete kanter og er omtrent dobbelt så bredt ved forkanten som ved bakkanten. Det midterste partiet ved vingens forkant er lysere og har en liten, avlang, mørk flekk. Forvingens ytterkant har ca. 6 par med små, svarte flekker. Bakvingen er skinnende silkeaktig hvit, med et tynt, grått tverrbånd. Larven er rosaaktig brun på ryggen med gulhvite, trekantede flekker, på sidene grønnlig.

Levevis

Arten forekommer på heier, i myrlendt terreng og i åpen skog med rikelig blåbærlyng. Larvene lever først og fremst på blåbær (Vaccinium myrtillus), men kan også finnes på blokkebær, tyttebær og flere lyng-arter. De voksne målerne flyr i juli – august.

Utbredelse

Arten finnes over det meste av Europa og videre østover gjennom Russland til Japan. I Norge er den vanlig over hele landet.
International Airlines Group

Historie

British Airways og Iberia signerte en foreløpig fusjonsavtale i november 2009. I april 2010 signerte British Airways og Iberia en full fusjonsavtale, med en beregnet sluttdato for sent i 2010, med forbehold om den nødvendige statlige godkjennelse. Fusjonen mellom British Airways og Iberia ble fullført 21. januar 2011, og aksjene i det nye holdingselskapet, IAG ble omsatt i London og Madrid fra 24. januar.
I mars 2011 avtalte IAG kjøp av åtte Airbus A330-300 for bruk på Iberias langdistanseruter. Den 6. oktober 2011 opprettet IAG Iberia Express, et nytt lavkost flyselskap til å operere på korte-og mellomlange ruter fra IAGs Madrid hub og mate Iberias langdistanseruter. Iberia Express begynte sin virksomhet 25. mars 2012.
Den 4. november 2011 overtok IAG British Midland International (BMI) fra Lufthansa for en ukjent sum, i en avtale som ville øke IAGs andel av slots på Heathrow airport fra 45% til 54%.
Den 8. november 2012 tilbød IAG å kjøpe Vueling, et spansk lavkost flyselskap, basert i Barcelona. Tilbudet var 7 euro per ordinære aksje. IAG tok kontroll over Vueling 26. april 2013.
I april 2013 bekreftet IAG konvertering av opsjon til kjøp av 18 Boeing 787 Dreamliners i en avtale verdt rundt 4,5 milliarder pund. Flyene er planlagt å erstatte noen av British Airways flåte av Boeing 747 mellom 2017 og 2021. Den 16. oktober 2013 avduket Iberia et nytt utvendig dekor for bruk fra slutten av november 2013.
På Farnborough Air Show 2014 konverterte IAG en opsjon på 20 Airbus A320neo-fly til fast ordre som for tiden er ment å erstatte 21 kortdistanse British Airways-fly.
I januar 2015 la IAG frem et bud på 1 milliard pund for Aer Lingus. Dette var forventet å bli akseptert, etter at to tidligere tidligere bud var blitt avvist. I mai 2015 sa den Irske regjeringen seg enige å selge sin eierandel i Aer Lingus til IAG, Avtalen ble gjennomført 18. august 2015.
I april 2016 ble det annonsert at Qatar Airways hadde økt sin andel i IAG fra 9.99% til nær 12%. I mai 2016 økte Qatar Airways sin eierandel til 15.01%.

Oversikt

IAGs operative hovedkvarter, som kontrollerer forvaltningen av både britiske og spanske datterselskap ligger i Waterside i Harmondsworth, London. IAG i Spania ligger i Sociedad Anónima, hvor selskapets styremøter avholdes, og er registrert i Spania for skatte-og avgiftsformål.

Operasjoner

Iberia, British Airways, Aer Lingus og Vueling opererer under sitt eget merkenavn. Per 17. januar  2014 hadde IAG totalt 464 fly med 150 fly i ordre og i overkant av 110 opsjoner. Den mest populære typen er Airbus A320 - serien, med en kombinert flåte av 226 fly. Hele selskapet betjener rundt 200 destinasjoner. 

Lojalitetsprogram

IAG driver Avios frequent flyer program, kjent som Air Miles frem til 16. november 2011. Avios poeng gjelder for Iberia, British Airways og flybe, og kan også brukes for reiser innen Oneworld alliansen
Park Ridge

Park Ridge er en velstående forstad til Chicago i Illinois, med 37 775 innbyggere (2000). Den ligger nordvest for Chicago, nær O'Hare internasjonale lufthavn, på en åsrygg i Cook County.
Den amerikanske utenriksminister Hillary Clinton kommer fra Park Ridge. Bydelen preges av en befolkningssammensetning som avviker sterkt fra Chicago som helhet, mens byen har 39 % hvite innbyggere så har Park Ridge 95 %.
Svend Thostrup Wessel Mosling

Biografi

Svend Mosling ble født på gården Ofstad som sønn av løytnant i Børsa, Abraham Drejer Mosling og Anna Christine Bræstrup, og studerte teknologi ved den polytekniske skolen i København 1840-1842. Han kom fra en kjent trondhjemsslekt som hadde embetsmenn, handelsmenn og sjøfolk i flere generasjoner. Etter å ha fullført studier som ingeniør ble han ansatt som lærer ved Trondhjems borgerlige Realskole 1846, der han ble til 1893. I perioden 1851-1876 var han redaktør for Adresseavisen. Han var medarbeider i avisen helt til 1892. Her fremmet han ideen om å opprette et teater i Trondheim, og han var en av stifterne av Trondhjemske Theater-Interessentskab i 1856 i slutten av 1850-årene. Det førte fem år senere til åpningen av Det norske Theater i Trondheim.

DKNVS

Mosling ble valgt inn som medlem av Vitenskapsselskapet i 1852, og 1. januar 1859 ble han utnevnt som ny bibliotekar. På denne tiden innebar denne stillingen også å være ansvarlig for selskapets oldssaksamlinger.  I 1866 ble han dessuten valgt som selskapets sekretær.
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs voksende boksamlinger trengte nytt hus, og som medlem av byggekomiteen fra 1861, hadde Mosling, sammen med arkitekt Christie, stor betydning for fremdriften av prosjektet. I 1866 sto det nye bibliotekbygget ferdig. Mosling fikk ansvaret for å flytte samlingene på plass. Da det på denne tiden var mottatt en stor og prektig boksamling som testamentarisk gave fra Broder Lysholm Knudtzon, ble denne i 1869 plassert i en egen sal; Knudtzonsalen.  Mosling katalogiserte og ga ut en systematisk katalog over samlingen. Knudtzons bibliotek fungerte som lesesal i flere år. Mosling utarbeidet de nye kontinuasjonskatalog over biblioteksamlingene, nr. 5 for årene 1858-62 og nr.6 for årene 1863-70. Biblioteket heter i dag Gunnerusbiblioteket.

Lokalpolitiker og forkjemper for Trondhjems Tekniske læreranstalt

Mosling ville bruke tiden sin på lokalpolitikk, og gikk av som selskapets sekretær i 1874, som bibliotekar i 1875 som Adresseavisens redaktør i 1876. Han beholdt lærerstillingen helt til 1893. Mellom 1879 og 1894 var han medlem av bystyret. Han ble forstander for Trondhjems Sparebank i 1881, og direktør fra 1887. Mosling ivret sterkt for å opprette Trondhjems tekniske læreanstalt, og han var ansvarlig for skolens læreplan. Fra 1870 startet skolen sin virksomhet. 
Mosling publiserte flere bøker, og dessuten artikler om undervisning og kjemi i Det Kongelige Norske Videnskabers Skrifter.
Marcus Claudius Marcellus (Julo-claudiske dynasti)

Marcus Claudius Marcellus (født 42, død 23 f.Kr.) var den eldste sønn av Octavia den yngre, Augustus' søster, og Gaius Claudius Marcellus den yngre, en tidligere konsul. Han var etterkommer, gjennom sin far, av Marcus Claudius Marcellus, en berømt general under den andre punerkrig.
Evolusjonspsykologi

Evolusjonspsykologi er en tilnærming innenfor psykologien. Det er en av flere biologisk informerte tilnærminger til moderne psykologi og undersøker psykologiske strukturer fra et moderne evolusjonært perspektiv. Evolusjonspsykologien bygger på antakelsen om at mennesket er et result av evolusjon i likhet med andre arter, og at menneskets natur dermed antas å være et resultat av naturlig og seksuell seleksjon. Evolusjonspsykologi er både en del av psykologien og en del av moderne evolusjonsteori.
Evolusjonspsykologi utgjør ikke ett enkelt felt innen psykologien, men en grunnleggende metateoretisk tilnærming som kan integrere hele psykologifaget på samme måte som evolusjonsbiologi har innen biologien. Det meste av den evolusjonspsykologiske forskningen skjer innen kognitiv psykologi og sosialpsykologi.
Evolusjonspsykologien vokste frem fra 1980-årene. De første årene møtte evolusjonære tilnærminger til menneskets psykologi motstand i deler av psykologifaget, men fra 1990-årene har evolusjonspsykologi blitt en del av hovedsporet i moderne psykologisk forskning.
Evolusjonspsykologien bygger på at deler av menneskers adferd påvirkes av våre gener. Geners påvirkning på adferd må ikke forstås slik at genene determinerer visse adferdsmønstre. Man må heller forestille seg at vår genetiske arv er én av flere faktorer som påvirker tilbøyeligheter, motivasjonen, disposisjoner eller «drifter», som i sin tur kan – men ikke trenger å – resultere i en gitt adferd. Gener kan for eksempel påvirke vår hormonbalanse, slik at vi får lyst- eller lykkefølelse av noen hendelser eller stimuli, men ikke av andre. Også vår evne til å lære visse forhold kan være genetisk betinget.
Genetisk påvirkning kan altså ikke sies å stå i motsetning til kulturell påvirkning, eller til læring, men påvirker tvert imot hvilken effekt kultur kan ha (og motsatt), og hva vi er i stand til å lære.
Vi kan selvfølgelig velge å utføre mindre lystbetonte aktiviteter, eller velge å lære vanskelige forhold, men våre nedarvede tilbøyeligheter medfører at mennesker – i gjennomsnitt – utfører og/eller lærer noen aktiviteter oftere enn andre. Evolusjonspsykologer antar at det ikke er tilfeldig hvilke aktiviteter vi har enklest for å lære, eller får lykkefølelse av, men at det her er snakk om aktiviteter som hadde stor overlevelsesverdi for våre forfedre og -mødre. Det er evolusjonspsykologiens oppgave å identifisere hva tilpasningsverdien til dagens adferdsmønstre kan ha vært i vår evolusjonære forhistorie.
Ved å fokusere på slike mentale mekanismer som ligger til grunn for adferd, kan evolusjonspsykologi sies å være en videreutvikling av den humane sosiobiologien. Denne hadde hovedfokuset på atferdsmønstrene uten å gå nærmere inn på deres bakgrunn.
Leinekvernene

Leinekvernene ved Vennis på nordsiden av Vangsmjøsa fem kvernhus langs Leinefossen. De ligger ved elva Leineåne som kommer fra Sanddalen. Det eldste kvernhuset er fra 1700-tallet. De andre er gjenoppbygget etter storflommen i 1860, da de fleste gamle kvernene i området ble ødelagt.
Tidligere hadde hver gård sitt eget kvernhus på samme måte som korngårdene i dag har hver sin skurtresker. I 1729 ble det registrert hele 79 kvernhus i Vang. Kvernene var i bruk helt fram til begynnelsen av 1900-tallet. Mot slutten av 1800-tallet ble det bygget større, konsesjonspliktige møller, som kunne male kornet i flere kvaliteter. Det viste seg imidlertid vanskelig å få bøndene til å frakte kornet til de større anleggene, ettersom dette tok tid og kostet penger. Ikke før etter at korntrygdloven ble innført i 1929, begynte bøndene å gjøre bruk av de nye møllene i større grad. Korntrygdloven virket slik at den ga et tilskudd til dem som benyttet de nye møllene.
Valdres Folkemuseum på Fagernes har det faglige ansvaret for vedlikeholdet av kvernene, mens det er Vang kommune som har det økonomiske ansvaret.
I elveleiet ved kvernene ligger flere jettegryter. I nærheten ligger også Leinesanden, hvor det hevdes at Olav den hellige prøvde å kristne vangsgjeldingene.
Jhajjar kullkraftverk

Jhajjar kullkraftverk er et kullkraftverk under bygging i delstaten Haryana i India. Anleggsarbeidet startet i 2009 og skal være ferdig i 2012. Eier blir China Light & Power.
Anlegget ble utbygd i årene 1979–1995. Brenselstypen blir 5,2 mill tonn kull årlig fra gruvene i Jharkhand..
Pinakbet

Pinakbet, eller pakbet, er en filippinsk matrett som stammer fra ilokanoregionene nord på hovedøya Luzon men som etterhvert er blitt utbredt over hele Filippinene.
Ordet er kortform av ilokanospråkets pinakebbet, som betyr skrumpet. Retten består av bagoong terong (fiskepasta av fermentert fisk) og grønnsaker, hovedsakelig bittermeloner, auberginer, tomater, okra, bønner og chili.
Retten er krydret med ingefær, løk, hvitløk og fiske- eller rekepasta.
Retten er komt slik ay mesteparten av fuktigheten er fordampet og ingrediensene er innskrumpet, derav navnet. Det er regionale varianter av retten; noen steder er det for eksempel vanlig også å medta kjøtt fra spegris.
Det serveres ris til retten.
Mary Kvidal

Liv og virke

Hun vokste opp på Vikhammer i Malvik som datter av rørlegger Odd Schiøll og hustru Bergljot Dalsbø. Hun giftet seg i 1963 med lokomotivfører og senere inspektør i NSB, Otto Kvidal fra Trondheim. Han har vært engasjert i Statstjenestemannskartellet, og satt som varaordfører i Malvik for Arbeiderpartiet 1980–1983.
Hun tok artium i 1963 og lærerskoleeksamen i 1965, og har tatt tilleggsutdanning i spesialpedagogikk og skoleutvikling, og 1. avdeling jus. Hun var lærer på Vikhammer og i Hommelvik før hun var undervisningsinspektør og så rektor ved Hommelvik skole 1981–1988. Kvidal var ansatt som skolesjef i Malvik kommune 1994–2005, men hadde permisjon så lenge hun var statssekretær.
Kvidal var innvalgt i Malvik kommunestyre 1968–1971 og 1976–1979, den siste perioden også i formannskapet, leder i Sør-Trøndelag arbeiderparti 1987–1993, og medlem av Sør-Trøndelag fylkesting og fylkesutvalg etter valget i 1987 og frem til hun ble utnevnt som statsråd i Kirke- og undervisningsdepartementet i Brundtland-regjeringen i juni 1988. Kvidal satt frem til regjeringsskiftet etter stortingsvalget i 1989, da hun ble valgt inn på Stortinget fra Sør-Trøndelag. Hun var sekretær i Stortingets finanskomité. Hun var nestleder i Europabevegelsen, og ble ikke renominert som stortingskandidat av Sør-Trøndelag arbeiderparti på grunn av sitt standpunkt i EF/EU-spørsmålet. Hun gikk ut av Stortinget i 1993, men kom tilbake til regjeringen som statssekretær for statsråd Jens Stoltenberg i Nærings- og energidepartementet og så i Finansdepartementet 1996–1997.
Mary Kvidal ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2006.
Shake!

«Shake!» er en norsk sang. Melodi og tekst ble skrevet Arne Hagen. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1967, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1967 i Wien i Østerrike.
Sangen ble framført på norsk og engelsk av Laila Granum med lite orkester og så på nytt av Bente Aaseth med stort orkester. Bidraget endte på andreplass med 14 poeng: tre fra Stavanger, Kristiansand og Fredrikstad og ett fra Tromsø, Bodø, Trondheim, Bergen og Hamar.
Bittacidae

Utseende

Middelsstore, slanke, stankelbein-lignede insekter. Hodet har markert "nebb", antennene er lange og perlekjede-formede. De fire vingene er ganske like på form, lange og smale med et fint årenett, helt glassklare eller med en svart flekk i spissen. Beina er lange og tynne med to lange sporer i spissen av hver legg (tibia). Hos denne familien har ikke hannene en oppoverbøyd bakkroppsspiss som hos mange andre skorpionfluer. Den amerikanske slekten Apterobittacus er helt vingeløs og ligner sterkt på vingeløse stankelbein.
Larven er kort og trinn, med markert avsatt hodekapsel og spredte, lange hår. På ryggen har de parrede, lange, tre-grenede kjøttfulle utvekster.

Liv og utvikling

De voksne insektene er rovdyr som fanger små insekter ved hjelp av bakbeina. De er særlig kjent for son paringsatferd: hannene fanger byttedyr som de tilbyr hunnen og som hun spiser under parringen (hannen tar gjerne en bit, også). Hannen henger etter frambeina fra et strå eller en kvist og holder byttet fram med mellombeina. Enkelte ganger kan andre hanner late som de er hunner for å stjele byttet som blir frambudt. Larvene lever for det meste av døde insekter, men kan også spise dødt plantemateriale.
Bittacidae finnes særlig i løvskog, og går ikke særlig høyt opp i fjellene.

Utbredelse

Familien er utbredt i alle verdensdeler bortsett fra polområdene, men mangler i Nord-Europa.
De er de eneste skorpionfluene som forekommer i Afrika.
Alex McLeish

Trenerkarriere

McLeish startet sin managerkarriere i de skotske fotballklubbene Motherwell og Hibernian, før han ledet Rangers til to ligamesterskap og fem cupmesterskap på fem sesonger. Deretter var han i ti måneder landslagssjef for Skottlands landslag, som så vidt mislyktes med å kvalifisere seg for Fotball-EM i 2008. 
Som en anerkjennelse for hans betydelige bidrag til skotsk idrett fikk McLeish i 2008 et æresdoktorat ved University of Aberdeen.

Birmingham

Han sa videre opp denne jobben i november 2007 for å bli manager for Birmingham City, som spilte i det engelske Premier League på den tiden. Selv om Birmingham rykket ned på slutten av den sesongen, ledet McLeish laget tilbake til Premier League i 2009, avsluttet på niendeplass i 2010, og seier i ligacupen i 2011. Etter Birminghams nedrykk til npower Championship i mai 2011 valgte Alex McLeish å si opp jobben som manager. Søndag den 12. juni 2011 ble det meldt at oppsigelsen skal ha skjedd per e-post til Midlands-klubbens styreformann.

Aston Villa

I tiden etter Birmingham ble det spekulasjoner om at han ville ta over den ledige jobben i Aston Villa, og den 17. juni 2011 ble det klart at han ble ny manager for Aston Villa, dette likte Birmingham og Aston Villa fansen dårlig og Villa supporterne protesterte utenfor Villa Park. Den 14. mai 2012 ble det klart at McLeish hadde fått avskjed i Aston Villa, som endte på en 16.-plass i Premier League 2011/12, kun to poeng over nedrykksplassen.
Jay Bothroyd

Landslaget

Jay Bothroyd spilte 1 landskamp for Englands herrelandslag.
Bergen bystyre 2003–2007

Bergen bystyre hadde i perioden 2003–07 et borgerlig flertall med et byråd bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre som hadde en samarbeidsavtale med Fremskrittspartiet. I opposisjon satt Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet, Pensjonistpartiet og Rød valgallianse.

Ordføreren

Ordfører i perioden var Herman Friele (H) og varaordfører var Kristian Helland (KrF)
Hollywood Walk of Fame

Historie

Idéen om å ha stjerner i fortauet ble fremsatt i 1953, og det er E. M. Stuart som blir kreditert for å ha kommet med forslaget. Han var frivillig president i Hollywoods handelskammer (Hollywood Chamber of Commerce), og argumenterte med at et slikt fortau ville bli en attraksjon som ville forsterke byens tilknytning til film og glamour i hele verden. Diskusjoner om utforming, inklusjonskriterier og finansiering fulgte. For å demonstrere for bystyret og publikum hvordan det ville bli seende ut, ble åtte stjerner avduket på Hollywood Boulevard ved Highland avenue den 15. august 1958. De åtte som ble beæret med en stjerne her var Olive Borden, Ronald Colman, Louise Fazenda, Preston Foster, Burt Lancaster, Edward Sedgwick, Ernest Torrence, og Joanne Woodward. Den første som fikk navnet sitt på en stjerne på den «egentlige» Walk of Fame var regissøren Stanley Kramer, 28. mars 1960. På senhøsten hadde arbeidet kommet såpass langt at det ble besluttet å foreta en offisiell innvielse av fortauene. Seremonien fant sted 23. november 1960 i forbindelse med Hollywoods juleparade. Arbeidet med Hollywood Walk of Fame var ikke fullført før våren 1961 da 1 558 stjerner var lagt ned.
I 1962 fikk Hollywoods handelstandforening ansvaret for å videreutvikle og avgjøre fremtidige inklusjoner i Walk of Fame. Først 11. desember 1968 ble neste stjerne lagt ned (for Richard D. Zanuck), og avdukingsseremonier ble etter dette mer vanlige. 2. november 2015 fikk tegneseriefiguren Snoopy sin stjerne på Hollywood Walk of Fame . Dette var stjerne nummer 2 563, og det blir avduket i gjennomsnitt 24 nye stjerner hvert år.
Extreme Machines

Extreme Machines (Ekstreme maskiner) er en TV-serie som har gått på Discovery Channel siden 1997. Programserien viser noen av det største menneske-skapte maskiner på jorden, alt fra store container-skip til gravemaskiner og kraner.
Germania Land

Germania Land er en halvøy i Nordøst-Grønland. Den ligger innenfor Nordøst-Grønland biosfærereservat, mellom «Skærfjord» i nord og «Dove Bugt» i sør. Mot vest er halvøya forbundet med innlandsisen ved utløperne «Storstrømmen» og «Kofoed-Hansen-breen».
Geologisk er halvøya en rest av den kaledonske fjellkjede. Etter siste istid trakk isdekket seg så lang tilbake at det i perioden fra omkring 4000 f.Kr. til 1000 e.Kr. var åpent vann mellom Germania Land og innlandet, det såkalte «Storstrømmen-sundet». Dannelsen av isbreene Storstrømmen og Kofoed-Hansen Bræ må derfor å skjedd i den lille istid. Breene er antagelig ustabile.
Navnet ble gitt av Ludvig Mylius-Erichsen, leder for «Danmarks-ekspedisjonen», til minne om dens oppdagelse under den andre tyske nordpolsekspedisjonen i 1869 med skipet «Germania» og som et håndslag til Alfred Wegener, det tyske deltageren i Danmarks-ekspedisjonen. Ekspedisjonen anla sin hovedbase der, i Danmarkshavn.
Gottfried IV av Arnsberg

Gottfried IV, greve av Cuyk-Arnsberg (født omkring 1295, død 21. februar 1371 i Augustusburg og Falkenlust slott i Brühl) var den siste greven av grevskapet Arnsberg. Han regjerte fra 1338 til 1368. Liksom tilfellet var med hans forgjengere ble grevskapets eksistens i hans tid truet av henholdsvis grevskapet Mark og erkebiskopene av Köln.
Da det i siste tredjedel av 1300-tallet ble klart at han kom til å dø barnløs, stod Kurköln og grevskapet Mark frem som konkurrenter til å arve området. Köln seiret i denne konflikten. Erkestolen kjøpte i året 1368 territoriet fra greven av Arnsberg og gjorde det mulig for ham som eneste jordiske fyrste å bli tildelt et gravsted i Kölnerdomen.