google/wiki40b huggingface dataset:
Sportsklubben Freidig

Sportsklubben Freidig ble stiftet 13. oktober 1903. Klubben har i april 2016 ca. 2000 medlemmer.
Klubbens avdelinger er fotball, håndball, orientering, friidrett, alpin/freestyle og innebandy.
Sportsklubben Freidig har vært arrangør for NM på ski og NM i Friidrett i tillegg til VM på ski for juniorer og VM orientering. Klubben har også arrangert gateløpet Tordenskioldløpet hvert år siden 1979, og fotballturneringen Skandia Cup siden 1975.

Fotball

Fotball er klubbens største avdeling med ca. 1000 medlemmer hvorav ca. 700 er aktive, trenere og ledere. Klubbens hjemmebane er Freidigbanen på Eberg i Trondheim, en fullskala ellever kunstgressbane med nytt dekke i 2014. Rett ved siden av ligger bedriftsidrettsbanene i Trondheim, med tre sjuerbaner, og et steinkast unna denne igjen Trondheim Kommunes kunstgressbane Ebergbanen. Klubbens første baneanlegg er det som i dag heter Lerkendal stadion.
Fotballavdelingen har ca 50 lag for spillere i alderen 11-19 (antall lag i aldersgruppen 7-10 varierer fra sonekveld til sonekveld). Etter noen år uten seniorlag både på dame- og herresiden har stiller laget med senior herrer igjen i 2017 (begynner i 6.-divisjon). 
Klubben var den første klubben fra Trondheim (og nord for Dovre) som ble seriemester i fotball, dette skjedde i 1948. På denne tiden hadde klubben også flere landslagsspillere som blant annet Gunnar Dahlen, Thor Moxness og Jan Sørdal.

Håndball

Klubben er også kjent for kvinnehåndball på toppnivå. På 1990-tallet hadde klubben damelaget sitt i den øverste divisjonen i håndball for kvinner. Sportsklubben Freidig har vunnet  seriemesterskap i håndball for kvinner to ganger.

Innebandy

Freidig har også et damelag i innebandy som har vært i Eliteserien. Sesongen 2009/10 hadde man også med herrelag i 3. divisjon for herrer, og dette laget rykket opp til 2. divisjon på første forsøk. Videre tok de 2.plassen i første sesong i 2.divisjon Midt-Norge. Innebandygruppa totalt sett teller nå over 250 medlemmer.

Orientering

Orienteringsgruppa er en av Trondheims største og var i 2010 med å arrangere VM i Trondheim.
MacAlpins forræderi

Den historiske bakgrunn

Fiendtlighetene mellom gælerne fra Dál Riata og pikterne var fortsatt husket på 1100-tallet da Bercháns profeti ble skrevet, og framgår av diktene. Dikteren selv er fiendtlig innstilt til pikterne og framstiller dem som tullinger (strofe 123). Slutten av 700- og begynnelsen av 800-tallet var en dunkel tid i skotsk historie, og dette historiske mørket er reflektert i diktene om krigføringen mellom gælerne og pikterne.
«Tradisjonen at han [Kenneth MacAlpin] var personlig ansvarlig for de forræderske drapene på den piktiske adelen ved et gjestebud i Scone er mest sannsynlig en fiksjon,» i henhold til historikeren Sally M. Foster. Rikdommen i jordbruksområdene i Piktland var en fristelse for krigsherrer av Kenneth MacAlpins type. De samme angrepene fra norske vikinger som forhindret ham å ekspandere vest og nord, og blokkert Dál Riata fra deres irske hjemland, hadde samtidig utryddet den piktiske adelen i et angrep i 839, noe som etterlot et maktvakuum i Piktland som Kenneth MacAlpin dro fordel av. At det samtidig var lokal piktisk motstand mot hans maktovertagelse og ledelse, er vist at fire piktiske konger eller lokale høvdinger er navngitt under de første årene av hans maktovertagelse og ble ikke fullstendig utradert før i 848.
Ragusa (provins)

Provinsen Ragusa (italiensk: Provincia di Ragusa; siciliansk: Pruvincia 'i Rausa) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Ragusa var provinsens hovedstad. Den hadde et areal på 1 614 km² og en befolkning på 295 264 (2001). Det var tolv kommuner.
Provinsen ble i 2015 erstattet av Ragusa frie kommunale konsortium, som dekker samme området som provinsen gjorde.
Samara Morgan

Samara Morgan er en figur som dukket opp først i den japanske filmen the Ring.
Samara var en skrekkingytende unge som etter hvert blei adoptert og fikk fostermora til å begå selvmord. Hun blei da kasta i en brønn og stengt inne der.
I filmen hjemsøker Samara personer som har sett filmen hun laga før hun blei innestengt.
Postill

Postill er en prekensamling, helst brukt om prekensamlinger prester tidligere kunne bruke til høytlesning under gudstjenester. De var gjerne samlinger med prekener over alle kirkeårets tekster.
En huspostill er en prekensamling beregnet på bruk i hjemmene, som en andaktsbok.
Euryclytosemia

Utseende

En middelsstore, avlange, lyst brunlig trebukk. Antennene er en del lengre enn kroppen og nokså tynne. Pronotum er nærmest kvadratisk sett ovenfra, med en kort pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede med markerte "skuldre".

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Arten er kjent fra Ryukyuøyene og Taiwan.
Saint-Fargeau

Historie

Stedet blir for første gang nevnt i det 4. århundre (Sanctus Ferreolum), utgravninger i området rundt kirken har imidlertid bragt funn for dage, som stammer fra gallo-romersk tid. Omkring 600 blir stedet betegnet som Ferrolas, fra 683 som Sanctus Ferreolus.
Før årtusenskifte besatt Heribert, biskop av Auxerre og Hugo Capets halvbror, et befestet jakthus i området. Senere kom stedet i huset Toucys besittelse, som dermed også ble herrer av Puisaye. I 1250 giftet greven av Bar seg med arvingen av Toucy. Jacques Cœur kjøpte Saint-Fargeau i 1450, stedet ble imidlertid ekspropriert til fordel for dommeren Antoine de Chabannes. Denne lot borgen og byen ombygge inntil hans død i 1488, noe som førte til politiske og juridiske kontroverser med Jacques Cœurs arvinger. I 1515 giftet Antoines arving seg med René d’Anjou og Saint-Fargeau kom i Valois-Anjou-linjen av den kongelige families besittelse. Anne Marie Louise de Bourbon-Orléans, duchesse de Montpensier, La Grande Mademoiselle, kong Ludvig XIVs kusine, ble i 1652 forvist hit; det var hun som lot de store arbeidene på Château de Saint-Fargeau utføre av Louis Le Vau.
Etter Grande Mademoiselles død gikk eiendommen etter flere kjøp over til familien Le Peletier, fremfor alt til revolusjonspolitikeren Louis Michel Le Peletier. Dennes arvinger lot en ny fløy bygge, før slottet ved arv overgikk i familien Ormessons besittelse, som imidlertid i sin tur så seg tvunget til å selge. Jean d’Ormesson skrev her sin roman Au plaisir de Dieu).
Louis Jean Baptiste d'Aurelle de Paladines

Liv og virke

Han ble utdannet ved militærakademiet St. Cyr, og gikk inn i den franske hæren som sekondløytnant i 1824.

Innsats under Krimkrigen og andre kriger

Han utmerket seg under tjeneste i Algerie i årene mellom 1841 og 1848, og ble til slutt utnevnt til oberstløytnant og offiser av Æreslegionen. Han deltok også i felttoget i Italia i 1848 og 1849, og ble utnevnt til oberst. 
Han tjenstgjorde som brigadegeneral under Krimkrigen i årene 1854-56. Han utmerket seg da under slaget ved Alma (20. september 1854) og 
slaget ved Inkerman (5. november 1854) og førte en brigade i kamp under beleiringen av Sevastopol i 1855. Han ble utnevnt til divisjonsgeneral, tilsvarende generalmajor, og tildelt ordenen Kommandør av Æreslegionen. 
Under felttoget i Lombardia under Den andre italienske frigjøringskrig i 1859, hadde han kommandoen i Marseille, og sørget for utplasseringen av soldater og utstyr under krigen, og ble for sin innsats tildelt ordenen Storoffiser av Æreslegionen.

Den fransk-prøyssiske krig

I 1869 ble han plassert i reserven, men ble igjen utkalt til tjeneste av den republikanske regjering allerede året etter, den 11. oktober 1870, under Den fransk-prøyssiske krig. 
Etter at de tyske styrkene hadde inntatt Orléans, ble han av Den nasjonale forsvarsregjeringen i november 1870 utnevnt til å lede den nydannede Loire-hæren. Han ledet den systematisk og med energi. Han hadde innledningsvis framgang, og vant slaget om Coulmiers som tvang tyskerne under den beyriske general von der Tann til å evakuere Orléans. Han anså seg imidlertid ikke ferdig med utdannelsen av den nye hær, og vegret seg mot å rykke frem mot Paris før han var fornøyd med sine styrker. 
Han ble imidlertid utsatt for så sterkt politisk trykk at han så seg nødt til å gå på offensiven igjen mot slutten av november. Men stter den franske kapitulasjonen med Metz, kunne tyskerne sende nye styrker mot ham under storhertugen av Mecklenburg. Etter nederlaget ved Beaune la Rolande og følgende store nederlag i Det andre slaget om Orléans 3.-4. desember som medførte tysk gjenerobring av byen, medførte at d'Aurelle trakk seg tilbake til Sologne og ble avsatt. Etter at den franske kapitulasjonen i januar 1870, ble d'Aurelle utnevnt til sjef for den franske nasjonalgarden, noe som var lite populært blant dens medlemmer.
Etter våpenhvileavtalen ble han valgt til den franske nasjonalforsamlingen og han ble utnevnt til å være en av de femten offiserene som skulle bistå under fredsforhandlingene. 
Han ble tildelt Storkorset av Æreslegionen, og tildelt en kommando i Bordeaux, men trakk seg tilbake i 1872. 
Han ble i 1875 utnevnt til senator på livstid, men døde to år senere.
Han ga ut boken La Première Armée de la Loire i 1872.
Mammalogi

Mammalogi er læren om pattedyr (Mammalia), og utgjør dermed en gren av zoologien. En faglærd kalles en mammalog, men det er ikke like vanlig å bruke denne yrkestittelen. Det er mer vanlig å tittelere seg enten biolog eller zoolog.
Puerto Villamil

Puerto Villamil er en landsby på øya Isabela i Galápagos-arkipelet. Landbyen, som ligger ved stillehavskysten på sørøstsiden av øya, er Galápagosøyenes tredje største bosetning med en befolkning på 2 092 (2010), og hovedbyen i kantonen Isabela.
Puerto Villamil ble grunnlagt av Antonio Gil i 1897 og fikk navn etter den ecuadorianske frihetskjemperen, og Galápagos' første guvernør, José de Villamil. Fra havnen ble det skipet ut sulfur fra et lokalt vulkankrater til Guayaquil. I 1902 ble det opprettet en garnison i Puerto Villamil. Jordbruk og fiske har vært de viktigste næringsveiene for befolkningen i landsbyen, inntil det på 1990-tallet ble en gradvis utvikling av turistnæringen. Stedet er blant annet ugangspunkt for turer til vulkanen Sierra Negra og lavaformasjonene Las Tintoreras. I 1996 åpnet General Villamil-flyplassen som har flyforbindelser til Puerto Baquerizo Moreno og Baltra.
Ferle

Ferle, (fra latin: ferula stav, via dansk) er et pryleredskap, som ble brukt i skolen. Ordet brukes også om andre prylredskaper tidligere benyttet i skoleverket.
Om bruken skriver Den norske kirkeodinans av 1607 at «Ferle maa de ikke bruge at lemlæste Børn med, dog maa de vel have Ferler udi Skolerne, om nogen store Rebeller ville sætte sig op mod dem».
Alan Watts

Liv og virke

Watts ble stasjonert som flymeteorolog på sitt hjemsted Thorney Island etter militærtjeneste i marinen under andre verdenskrig.
Han kjøpte seilbåt og startet tidlig å gi ut populærmeteorologiske artikler i seilerblader som Yachting World. En oppsummering av disse ble utgitt i hans første bok Wind and Sailing Boats. Den overveldende mottagelsen førte til at han fortsatte å skrive værbøker for lekfolk gjennom hele sitt yrkesliv.
Spelet om Heilag Olav

Spelet om Heilag Olav, ofte kalt Stiklestadspelet, er et historisk skuespill som blir spilt som friluftsteater hver sommer under Olsok-dagene på Stiklestad Nasjonale Kultursenter i Verdal i Nord-Trøndelag. Som regel framføres Spelet fire ganger hvert år. 
Spelet ble første gang satt opp i 1954 på initiativ fra lensmann Jon M. Suul. Teksten er skrevet av Olav Gullvåg, mens musikken er komponert av Paul Okkenhaug. Spelet mottok Nord-Trøndelag fylkes kulturpris i 1994. Til sammen har over 800 000 sett forestillingene, i 2002 ble de fire forestillingene sett av 22 200.

Framføring

Initiativet fra lensmann Jon Suul i Verdal gjaldt opprinnelig et mindre spelstykke til et slektsstevne i grenda Sul. Da stykket forelå fra forfatter og komponist, viste det seg at det trengte en større arena, og fremføringen ble derfor flyttet til amfiet på Stiklestad. Spelet ble satt opp i 1954 og 1955 under navnet Føre slaget (Natterast på Sul).
I 1956 og 1957 ble den spede speltradisjonen på Stiklestad videreført ved at operaen Arnljot om Arnljot Gelline av Wilhelm Peterson-Berger ble framført av teaterlaget Frøsøspelen fra Østersund. I årene 1958 og 1959 ble stykket Olavsbilete av Ella Anker framført på den samme scenen. Amund Rydland hadde regi på dette, og Finn Kvalem spilte hovedrollen. I 1960 hadde Gullvåg bearbeidet teksten til også å omhandle dagen etter slaget, og Spelet ble igjen framført, denne gang med tittelen Stiklestad. I 1961 hadde Gullvåg bearbeidet teksten ytterligere, og spelet ble da framført med det nåværende navn. Det er siden framført årlig. De enkelte regissører setter sitt eget preg på forestillingen, slik at den varierer fra år til år.
Flere hundre av bygdas befolkning er med i frivillighetsapparet hver sommer. Frivillighetsapparatet i Spelet om Heilag Olav er organisert gjennom et nemndsapparat med Spelnemnda som øverste instans, nemnda er oppnevnt av Verdal kommune. Som vanlig er for slike friluftsspill, er det en blanding av profesjonelle utøvere og frivillige. Statistene er organisert i Norsk hærmannsforbund og Verdal teaterlag.
I årene 2013–2015 ble stykket framført som nattforestilling med lyssetting, i Marit Moum Aunes regi.
O. Johansen & Sønner

O. Johansen & Sønner AS er en trevarefabrikk som ble grunnlagt 14. mai 1911 i Sørumsgata 66, Lillestrøm, og som i 2016 er en del av fagkjeden «Snekker'n». I 2015 hadde bedriften en omsetning på 30 mill.
Driften har utviklet seg fra produksjon av kommoder og reoler, til å omfatte også for eksempel produksjon av langrenn- og hoppski til landslagseliten frem til 1940-tallet da den tyske okkupasjonsmakten ønsket å kjøpe slike. Bedriften endret da produksjonen til et variert varespekter som blant annet innholdt togseter for NSB og kjøkkeninnredninger for private hjem.
Gründerens sønner Odd og Rolf overtok driften på 1950-tallet, og utvidet produksjonen til å omfatte dører, vinduer, trapper og garasjeporter. Den neste endringen kom tidlig på 1980-tallet da egenproduksjonen ble trappet ned, mens salgslokaler med utstilling og lager på 250m² ble bygd, og fokus ble endret til å satse mer på salg fra anerkjente merkevarer av kjøkken, bad, garderobe, dører og vinduer osv.
Neste generasjon overtok bedriften i 1989, og Odds Johansens sønn Ove er eier og daglig leder av bedriften i 2016. Etter de første seks årene under hans ledelse ble bedriften en del av fagkjeden «Snekker'n» som fortrinnsvis omsetter dører og vinduer. Bedriftens lokaler har blitt utvidet til å omfatte et salgslokale på 300m² der dører, vinduer, kjøkken, hvitevarer, garderobe, gulv og garasjeporter med tilbehør vises. Videre har den en egen håndverksavdeling med 4 montører/snekkere, i tillegg til et nært samarbeid med andre håndverkere.
Centra

Centra var en norsk matvarehuskjede som var en del av NorgesGruppen. Kjedens butikker ble konvertert til en av kjedens andre merker, som Meny.
Den første Centra-butikken åpnet i Manglerud Senter 1966. Den siste Centra-butikken lå på Høvik, og ble gjort om til Meny i 2015.
Torp (Fredrikstad)

Torp er en bydel i Fredrikstad. Den ligger på østsiden av Glomma og hører til kommunedel Borge.
Den første industrien i Torpeområdet var en sag, «Wiel-saga» som startet i 1865. De hugget bjelker til bruksvirke. I 1896 ble det bygget et teglverk som lagde tegl. Dette sluttet i 1909. I 1910 begynte man å produsere papir på sagbruket «Torp brug». Dette varte helt til 1972. Lecafabrikken kom i 1963, hvor man lagde «Leca-kuler». Det var flere bruk oppover elva, og man bygde boliger i områdene ovenfor, for eksempel det som ble til «Torpeberget».
Som tidligere industriområde har Torp en stor mengde småhus under 60 kvadratmeter, som før i tiden kaltes arbeiderboliger
Lars Løkke Rasmussens tredje regjering

Lars Løkke Rasmussens tredje regjering er Danmarks regjering fra 28. november 2016. Den er en mindretallsregjering utgått fra Venstre, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti, ledet av Lars Løkke Rasmussen. Regjeringen avløste Løkke Rasmussens ettpartiregjering, og utvidet således regjeringens parlamentariske grunnlag. Den 6. juni 2019, dagen etter Folketingsvalget 2019, leverte Løkke Rasmussen regjeringens avskjedssøknad. Regjeringen fortsatte som forretningsministerium inntil 27. juni 2019.
Fransk mesterskap i kappgang 1895

Fransk mesterskap i kappgang 1895 ble arrangert 28. juli 1895, i  Trotting Club du Stade Français i Courbevoie. Dette var det tredje franske mesterskapet i kappgang som ble arrangert.
Pascal Martinot-Lagarde

Karriere som junior

Martinot-Lagarde vant det franske mesterskapet for ungdom i Lyon i 2008, på 110 meter hekk. Året etter ble han igjen fransk mester, denne gang i juniorklassen, på 60 m hekk innendørs. Utendørs fikk han sølv på 110 meter hekk i 2009, bak Thomas Delmestre. Han deltok også ved Junior EM i friidrett 2009 i Novi Sad i Serbia, der han nådde finalen, etter at han kom på tredjeplass i sitt semifinaleheat, med ny personlig rekord på 13,40. I finalen tok Lawrence Clarke gullet, mens Martinot-Lagarde kom på fjerdeplass. 
I 2010 forbedret han den franske juniorrekorden på 60 meter hekk innendørs til 7,66, en rekord som Ladji Doucoure hadde tidligere med 7,68. Han forsvarte førsteplassen sin i det franske juniormesterskapet på 60 meter hekk innendørs, og utendørs satte han ny fransk juniorrekord på 110 meter hekk, med 13,74 (1,06 meter hekker). Senere på året satte han også fransk juniorrekord med 99 cm hekker, med tiden 13,37. I juli vant han gull på 110 meter hekk ved junior-VM i friidrett 2010 i Moncton i Canada, foran Vladimir Vukicevic og Jack Meredith. Martinot-Lagarde innrømte etter løpet at det hadde vært kontakt mellom ham og Caleb Cross over den niende hekken, i kampen om pallen. Cross ledet løpet, men fikk problemer over siste hekk på grunn av dette, og endte på fjerdeplass.
Ved U23-EM i friidrett 2011 kom han på femteplass i sitt innledningsheat med tiden 14,33, og gikk ikke til semifinalen. Sergey Shubenkov vant gullet i denne øvelsen.
Malagascoderes

Utseende

Middelsstore, avlamgt-ovale, svarte praktbiller med litt purpuraktig metallglans. Oversiden er fint hårete. Pannen er litt innskåret mellom de store fasettøynene.

Utbredelse

Slekten lever på Madagaskar.
Forus/Sandnes Ravens

Historikk

Klubben ble stiftet høsten 1993 som Sandnes Ishockeyclub av Dag Henning Saurdal , Geir Magne Lunde , Carl Gunnar Vatne og Sven Erik Mauland. I starten var det kun trening én gang i uken, men i 1999/2000-sesongen tok klubben steget opp til å spille i Norges Ishockeyforbunds nasjonale 3. divisjon, selv om det i starten bare var motstandere fra Østlandet.
Ravens vant 3. divisjon i 2007/08-sesongen og rykket opp i 2. divisjon, med et andrelag værende igjen i 3. divisjon. Begge lagene havnet midt på tabellen i 2008/09-sesongen, men grunnet spillerflukt til Stavanger Oilers (bl.a. Christian Dahl Andersen) var det ikke mulig å stille godt nok lag i 2. divisjon foran 2009/10-sesongen.
Foran 2010/11-sesongen gikk klubben i bresjen for en deling av 3. divisjon i én Vestlandsavdeling og én Østlandsavdeling, noe som ble mulig grunnet nye lag i Haugesund (Haugesund Seagulls) og på Nærbø (Nærbø Farmers, i tillegg til Lyderhorn Gladiators fra Bergen. Ravens vant Vestlandsavdelingen og slo vinneren av Østlandsavdelingen, Kråkene fra Moss, med 9–7 sammenlagt over to kamper.
Lukkeloven

Lukkeloven, eller Lov om detailsalg fra butikker mv., er en dansk lov som fastsetter regler for åpningstidene i butikker. Loven er senest endret med virkning fra den 1. oktober 2012, hvilket innebærer at butikker som hovedregel kan holde åpent hele døgnet alle årets dager. Unntaket er helligdager, grunnlovsdagen, julaften og nyttårsaften etter klokken 15, da butikkene skal holde lukket. Butikker som hovedsakelig selger dagligvarer og har en omsetning under 32,2 millioner kroner (2012) kan alltid holde åpent. Salg av varer som for eksempel drivstoff, motorkjøretøyer, planter og husdyr kan foregå hele året. Det samme gjelder for varer i visse særlige butikker i for eksempel forlystelsesparker, ved motorveiene og i lufthavner.
Lovendringen den 1. oktober 2012 betyr at især dagligvarebutikkene holder åpent på søndager. Ca. halvparten av detaljhandlen, herunder blant annet sko- og klesbutikker, ønsker imidlertid ikke å holde åpent på søndager, blant annet som følge av overenskomst i arbeidslivet og den økonomiske krisen.
Ada Sofie Austegard

Bakgrunn

Austegard er datter av gruvearbeider Knut Austegard og Televerk-ansatt Janna Austegard. Hun vokste opp på Evje sammen med foreldrene og sin eldre søster. Hun gikk på Evje barneskole, Evje og Hornnes ungdomsskole og Hornnes gymnas. Senere tok etter dette utdannelse innen sosialpedagogikk på Høgskolen i Agder. Hun fikk to barn med sin første ektemann, og etter at de ble skilt giftet hun seg på nytt, og sammen har de en datter.

Stine Sofies Stiftelse

Austegard stiftet Stine Sofies Stiftelse etter at hennes datter Stine Sofie ble brutalt drept i Baneheia i Kristiansand i Baneheia-saken 19. mai 2000. I 2001 ble hun nominert til «Årets navn» av Verdens Gang.
Hun fikk i 2008 Kongens fortjenstmedalje i gull fra kongen for: «et særlig fortjenestefullt arbeid av stor nasjonal betydning for å styrke rettsvernet for barn og rettsstillingen for pårørende i saker om overgrep mot barn.»
I april og mai i 2010 gikk hun 570 kilometer tvers over Grønlandsisen, ledet av ekspedisjonfarer Cecilie Skog, for å markere 10-årsjubileet for Stine Sofie Stiftelsen.
I 2015 etterlyste hun offeromsorg.
Dove Cameron

Familie

Faren til Dove, Philip, døde da Dove var 15. moren til Dove heter Boonie. Hun har en eldre søster som heter Claire.
Cyril Argentine Alington

Bakgrunn

Cyril Argentine Alington var andre sønn av presten og skoleinspektøren Henry Giles Alington og hans hustru Jane Margaret Booth (død 1910), datter av prost Thomas Willingham Booth. Hans far kom fra en lang rekke av prester, og nedstammet fra familien Alington i Horseheath, en gammel familie i Cambridgeshire. 
Han fikk sin utdannelse ved Marlborough College i Wiltshire og deretter ved Trinity College ved Universitet i Oxford i 1896.

Prest

Han ble ordinert som anglikansk prest i 1901. Mens han jobbet som rektor var han også leder for rektorforeningen i landet fra 1924 til 1925. Fra 1933 til 1951 var han domprost i Durham. Han tok en Divinitatis Doctor, en doktorgrad i teologi, i 1917 og var hoffprest fra 1921 til 1933 og i tillegg til at han var medlem av Trinity College fikk han et æresdoktorat ved Durham University i 1937.
Alington er representert med en salme i Norsk Salmebok og en i Norsk salmebok 2013.

Bibliografi

Alington skrev over 50 bøker som omhandlet bøker om religion, biografier, historie, poesi og en serie detektivromaner. Han skrev også flere populære salmer.
Fengcheng (Dandong)

Fengcheng (kinesisk: 凤城; pinyin: Fèngchéng) er et byfylke i byprefekturet Dandong i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 600 450 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Fjellbyen Fenghuangshan (Fenghuangshan shancheng, 凤凰山山城) ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 304 løper gjennom området. Den begynner i Dandong i Liaoning og fører til Holingol i Indre Mongolia.
Dezső Kosztolányi

Liv og virke

Dezső Kosztolányis far var overlærer på det lokale gymnaset, hvor Dezső også gikk inntil han ble utvist for ulydighet. Han studerte ungarsk og tysk ved universitetet i Budapest i tre år inntil han i 1906 begynte som journalist. I 1908 var han blant de første bidragsyterne til den kjente litteraturtidsskriftet Nyungat. Hans første diktsamling (engelsk tittel The Complaints of a Poor Little Child) kom i 1908. I 1920-årene begynte Kosztolányi å skrive romaner: Nero, The Bloody Poet (med forord av Thomas Mann), Skylark og Anna Edes. 
Kosztolányi ble den første leder av den ungarske P.E.N.-klubben. Han oversatte blant annet Shakespeare, Lewis Carroll, Oscar Wilde, Verlaine, Baudelaire, Goethe og Rilke.
Dezső Kosztolányi var gift med skuespillerinnen Ilona Harmos og paret fikk en sønn.