Alkman

Liv og virke

Lite er sikkert om Alkmans liv og opphav. Både fødselsår og dødsår er ukjent og navnet på moren er ukjent.  Farens navn er enten Damas eller Titaros. Alkmans nasjonalitet var omdiskutert selv i antikken. Beklageligvis var nedtegnelsene til antikke forfattere ofte dedusert og avledet fra biografisk lesning av deres poesi og slike detaljer er ofte lite pålitelige. Antipatros fra Thessalonike skrev at poeter har «mange mødre» og at kontinentene Europa og Asia har begge krevd Alkman som deres sønn. Den greske verden ble etter hvert utstrakt, fra kysten av Anatolia (Asia), til kysten av Svartehavet i nord til Nord-Afrika i sør. Det har jevnlig antatt at han ble født i Sardis, hovedstaden i antikkens Lydia. Suda hevdet at Alkman faktisk var fastlandsgreker fra Messoa i Lakonia.
Sammensetningen av hans dialekt kan ha bidratt til å opprettholde usikkerheten om hans opphav, men det er mange referanser til lydiske og anatoliske i Alkmans poesi som må ha spilt en betydelig rolle i tradisjonen om hans opphav i Lydia. Således hevdet Alkman at han lærte sin kunnskap fra «skingrende åkerhøner» (kakkabides), en fugl som er innfødt i Anatolia og ikke naturlig funnet på det greske fastlandet. Antikke lærde synes å ha referert til en særskilt sang hvor koret sier: «Han var ingen landsens mann, ikke klossete (selv ikke i synet til ulærte menn?), ikke thessaliansk av ætt, heller en erysikisk gjeter; han var fra opphøyde Sardis.» Gitt at det var en diskusjon i antikken, kan det ikke vites med sikkerhet hvem tredjepersonen i dette fragmentet er.
En del moderne forskere har forsvart hans lydiske opphav på grunnlag av språket i en del fragmenter eller innhold. Imidlertid var Sardis på 600-tallet f.Kr. som dagens Paris eller New York, en kosmopolitisk by. De direkte og indirekte referansene til lydisk kultur kan være virkemidler i beskrivelsen av korpikene som fasjonable.
En tradisjon, som går tilbake til Aristotles, skal Alkman ha kommet til Sparta som slave til familien Agesidas (= Hagesidamos?) og som han til sist ble gjort fri grunnet sin store kunnskap. Aristoteles forteller at det ble trodd at Alkman døde fra en infeksjon i sår grunnet lus (phthiriasis), men det er mulig at han tok feil av filosofen Alkmaion fra Kroton. Ifølge Pausanias ligger han begravet i Sparta ved siden av graven til Helena.

Overføring

I antikken kjente man til seks bøker (bokruller) med Alkmans korlyrikk, med omtrent 50 hymner, men disse gikk tapt i middelalderen, slik Alkman var bare kjent gjennom sitater hos andre greske forfattere inntil man i 1855 fant et papyrus i en grav nær den andre pyramiden i Saqqâra i Egypt. På papyrusfragmentene, som nå oppbevares i Louvre i Paris, kan man lese omtrent 100 vers av såkalte partheneion, det vil si en sang sunget av et kor av unge, ugifte kvinner (gresk: παρθένος; «jomfru»/«ugift kvinne»). Selve ordet kor kommer fra greske choros som betyr dans. På 1960-tallet ble det funnet flere fragmenter på en antikk søppelhaug i Oxyrhynchus, med både partheneia og andre diktformer.

Metrisk form

Om man bedømmer hans større fragmenter er Alkmans poesi vanligvis strofisk: ulike versemål er kombinert til lengre strofer (9-14 linjer) som er gjentatt flere ganger.
Et populært versemål er daktylsk tetrameter (i kontrast til daktylsk heksameter til Homer og Hesiod, også kjent som «heroisk heksameter»).