google/wiki40b huggingface dataset:
Sporlys

Sporlysammunisjon (også kalt bare sporlys) bruker spesielle kuler som er modifisert for å inneholde en liten pyroteknisk ladning i bakre del. Ladningen antennes når kulen avfyres, ved at magnesiumet antennes av den høye varmen og trykket i løpet under avfyring, og brenner med et kraftig lys, noe som gjør dem synlige i mørket. Dette gjør at skytteren kan følge kulens bane, og endre siktet etter behov.
Sporlys kan også brukes for å rette ildledning mot et spesielt mål, siden kulens bane er synlig for andre soldater. Ulempen er at sporlys også avslører skytterens posisjon ved at man kan spore kulens bane tilbake til utgangspunktet. For å gjøre dette vanskeligere, er de fleste moderne sporlys utstyrt med en forsinket antenningsmekanisme slik at de først blir synlige etter å ha vært i flukt en viss avstand. Dødeligeheten til sporlys er tilnærmet lik den for normal ammunisjon uten sporlys. Tap av masse og det faktum at kulen «brenner» vil til en viss grad kunne påvirke kulens bane. Kulen har derfor et større volum i forhold til vekt, enn en kule uten sporlys. En kule med sporlys vil ha en høyrere hastighet og «flatere» kulebane ved at det som brenner bak prosjektilet fører til at baksiden av kula ikke har undertrykk, som vanlige prosjektiler får. Denne effekten utnyttes ved enkelte granater, såkalte «base bleed», som ved denne effekten får lengre rekkevidde. 
Standard NATO-markering for sporlys er rød eller oransje lakk eller maling på tuppen av kulen. Det er ikke dette som brenner. Selve satsen sitter i et hulerom i bakkant av kulen, omsluttet av mantelen. Dette gjør at sporlyset ideelt sett ikke er synlig forfra.
NATO-land bruker stort sett sporlys som brenner med en oransje-rød farge. Denne fargen kommer av strontiumsalter som brenner sammen med magnesiumsatsen.
Tidligere Warszawapakt-land bruker stort sett sporlys som brenner med en grønn farge. Grønnfargen kommer av bariumsalter, i motsetning til strontiumet brukt i vestlig sporlysammunisjon. Denne fargen ble også brukt på sporlys i tyske våpen under andre verdenskrig.
Det finnes også infrarøde sporlys, ofte kalt kun IR-sporlys. Tennsatsen i disse brenner mye svakere enn vanlige sporlys, ofte så svakt at de kun er synlige med restlysforsterker.
Kunnskapsbasert praksis

Kunnskapsbasert praksis eller evidensbasert praksis (engelsk: evidence-based practice) er en tilnærming til behandling og forskning særlig innen helseorienterte fag og profesjoner, i første rekke medisin og psykologi. Begrepet omfatter evidensbasert medisin, evidensbasert psykologi, evidensbasert sykepleie og tjenester fra annet helsepersonell. Begrepet knyttes dermed ikke bare til ett av områdene og utelukker ikke annet helsepersonell. 
Kunnskapsbasert praksis er å ta faglige avgjørelser basert på systematisk innhentet forskningsbasert kunnskap, erfaringsbasert kunnskap og ved å lytte til pasientens ønsker og behov i en gitt situasjon.

Kunnskapskildene

Kunnskapskildene kan for eksempel være kollegaer, eksperter, forskning, retningslinjer, kurs osv. Kildene har styrker og svakheter. De som arbeider i klinisk praksis, må være bevisst på disse styrkene og svakhetene. Kunnskapsbasert praksis bidrar til å øke bevisstheten om og reflektere over hvilke kunnskapskilder man baserer sine handlinger på.

Formål

Formålet med kunnskapsbasert praksis er å styrke beslutningsgrunnlaget til de som jobber i helse- og sosialsektoren, og bevisstgjøre hvor de henter sin kunnskap fra. Prosedyrer som ikke er basert på oppdatert kunnskap kan i verste fall føre til feilbehandling av pasienter. Derfor er det viktig at helsepersonell lærer seg metoder for hvordan de skal søke seg fram til den beste tilgjengelige kunnskapen og kritisk vurdere denne.
Soppsnutebiller

Utseende

Knøttsmå til store (0,5 – 38 mm) biller, de fleste middelsstore, kroppsformen vanligvis forholdsvis kort og bred. Det er ofte stor forskjell på kjønnene (kjønnsdimorfisme), hannene er slankere enn hunnene med lengre bein og antenner. Kroppen er gjerne brunlig, spraglete i mørke og lyse nyanser, noe som gir god kamuflasje. Hodet er som oftest trukket ut til en snute, som vanligvis er kort og bred (rektangulær sett ovenfra) men kan være så lang som resten av hodet og brystskjoldet til sammen. Hos noen arter mangler den forlengede snuten helt. Fasettøynene er små til middelsstore, ovale, utstående eller flate. Antennene er 9-11- leddete, ofte ganske lange, ikke knebøyde. Vanlig lengde er rundt halve kroppslengden, men det finnes noen arter der antennene er mye lengre enn resten av kroppen. De ytterste 2-3 leddene danner ofte en løs klubbe. Tinningene (hodet bak fasettøynene) er ganske lange og parallellsidige. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, vanligvis bredest ved roten der det gjerne er så bredt som dekkvingene. Oversiden er matt og det finnes ofte knøler. Noen arter har en kraftig pigg på pronotums sidekant, eller fremskutte fremhjørner. Dekkvingene er brede, ofte med korte hår, parallellsidige eller ovale. Spissen er ofte lysfarget. Beina er middels lange til lange, særlig hannenes frambein er ofte forlenget. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig (pseudotetramere føtter). Det tredje leddet er tolappet. Larvene er lyse, tykke og krumme, hodekapselen og beina er sterkt redusert.

Levevis

Både larvene og de voksne billene ernærer seg for det meste av sopp, særlig sopp som vokser på død ved. De kan finnes både i svært hard og ganske morken ved, også under barken på døde trær, gjerne på kvister og smågreiner. Noen få arter lever på levende planter. De aller fleste av familiens 3000 kjente arter lever i tropene, men de finnes i alle verdensdeler. I Norge er det kjent ni arter. Artene i gruppen Urodontinae lever på fruktene til levende planter, Bruchela rufipes på reseda (Reseda lutea). Noen få arter er rovdyr, og noen lever på lav og frø. Springsoppsnutebillen Araecerus coffeae lever på lagrede produkter som kaffe, kakao, nøtter o.l., og kan gjøre betydelig skade.
U20-VM i fotball for kvinner

U20-VM i fotball for kvinner, tidligere U19-VM i fotball for kvinner (2002–2010), avholdes av FIFA annethvert år. Europeiske lag kvalifiseres ved å bli blant de fire beste i det foregående U19-EM i fotball for kvinner.
Sort Sol (band)

Sort Sol er et dansk rockeband fra København som startet opp som punkband høsten 1977 under navnet Sods.
Gruppen deltok som Sods på Pære Punk i 1979 og i generasjons-manifestasjonen NÅ!!80 i Huset i Magstræde, København i 1980. Skiftet i 1983 navn til Sort Sol. I 1991 fikk gruppen en Grammy for Flow My Firetear.

Kulturkanonen

Bandets forestillinger i 1987–1988 kalt Sort Sol live, Carlton og Wurst er tatt opp i den danske kulturkanonen under scenekunst.
Valentino Lai

Karriere

Lai spilte i FBK Balkan og Malmö FF som ung spiller, før han i 2001 flyttet til Italia for å spille for Venezia. Han spilte første Serie A-kamp som 17-åring, og er dermed yngste svenske som har spilt i ligaen. I 2005 vendte Lai tilbake til Sverige, etter å ha vært innom Palermo og tilbragt to perioder som utlånt spiller i henholdsvis Salernitana og Triestina. Lai tilbragte to år i Landskrona BoIS, og har senere spilt for de danske klubbene Vejle Boldklub og Viborg FF, samt hatt en periode som utlånt spiller i den kypriotiske fotballklubben Apollon Limassol.
I 2012 gikk Lai til den svenske tredjedivisjonsklubben KSF Prespa Birlik.
Kaspar Poulsen

Kaspar Poulsen er en dansk rullestolcurlingspiller. Han representerer Tårnby CC.
Han spilte toer på det danske laget som kom på niendeplass i det første VM i rullestolcurling som ble arrangert i 2002.
Clytini

Utseende

Middelsstore, slanke, langbeinte trebukker. Antennene er forholdsvis korte, omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet og bredere enn langt. Mange av artene etterligner veps og er farget i gult og svart, andre er brun- eller gråaktige, ofte med lyse tverrbånd på dekkvingene.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær. De voksne billene finnes ofte på blomster der de eter pollen.

Utbredelse

Gruppen er på det nærmeste kosmopolittisk, med representanter i alle verdensdeler bortsett fra polområdene.
Kolonakiplassen

Kolonakiplassen (gresk: Πλατεία Κολωνακίου, Plateia Kolonakiou) ligger i det sentrale Athen, Hellas. Navnet som har gitt navn til bydelen Kolonaki, kommer fra en liten gammel søyle (kolonne) som står på plassens sentrum. Det moderne offisielle navnet er Plateia Filikis Etaireias (Πλατεία Φιλικής Εταιρείας) oppkalt etter bevegelsen som støttet kampen for gresk uavhengighet. Opprinnelig var Kolonakiplassen bare en åpen plass (rundt 1890) med søylen, men ble senere beplantet og offisielt betegnet som plass rundt 1895-1900.
Plassen ligger et kvartal vest for Leoforos Vasilissis Sofias (Dronning Sofia-avenyen). I sørvest munner Kanarigaten inn mot plassen, i sørøst Koumparigaten, Kapsaligaten i øst, Patriarchou Ioakeimgaten i nord, Anagnostopoulougaten nordvest og Tsakalofgaten og Skoufagaten, begge i vest. Til plassen kommer folk for å ta seg en kopp kaffe og se på folkelivet.
Río Banano

Río Banano er ei elv i provinsen Limón øst i Costa Rica. Den er 34 kilometer lang, med et nedbørfelt på 207,5 km². Den har sitt utspring på 2025 meters høyde, og renner ut i Det karibiske hav like sør for bygda Westfalia. Langs elva ligger også den lille bygda Río Banano. Banano er vannkilde blant annet for byene Limón og Moín.
Elvas nedbørfelt er et av landets fuktigste områder, med en årlig nedbør på 5 181 mm.
Navnet betyr «Bananelva» på spansk. Like sør for den renner det to mindre elver: Bananito og Bananito Sur.
Max Klinger

Bakgrunn

Max Klinger var annen sønn av såpekokeren Heinrich Louis Klinger og hans hustru Auguste Friederike Eleonore Klinger født Richter. Han gikk årene 1863–1867 på borgerskolen i Leipzig og på søndagene på tegneskolen Brauer. Deretter var han på realskolen Petrischule årene (1867 til 1873. 
Han fikk sin kunstneriske utdannelse i Karlsruhe.

Karriere

Som beundrer av de grafiske arbeidene til Adolph von Menzel og Francisco Goya, ble han snart en dyktig grafiker med sin egen stil. 
Hans mest kjente arbeider er en serie på ti Parafraser over funnet av en hanske fra 1881. Bildene bygger på de forestillinger han gjorde seg ved å finne en damehanske ved en skøytebane. Ledemotivet gir hint om en kvinne vi aldri får se, noe som sies å foregripe både Sigmund Freuds og Kraft-Ebbings forskning om temaet seksuell fetisjisme og fetisj- objekter.
I dette tilfellet blir hansken et symbol for kunstnerens romantiske lengsler, med hansken i forskjellige tildels dramatiske situasjoner som substitutt for eieren. Semiotikere har også sett hansken som et illustrerende eksempel på en glidende signifikator hvor den signifiserte (kvinnen) ikke er tilstede eller holdes skjult. Kunstneren har også lagt inn en mannsperson som uttrykker forskjellige psykiske tilstander eller eksistensielle kriser (- og har en betydelig likhet med den unge herrn Klinger).
Klinger reiste mye rundt i Europa og besøkte de fleste kunstsentra av betydning før han slo seg ned i Leipzig fra 1893. Fra 1897 var det mest marmorstatuer han arbeidet med. Hans statue av Ludwig van Beethoven ble en integrert del av den store Wiener utstillingen i 1902.
Det var flere enn Giorgio de Chirico som hevdet at Klinger var bindeleddet fra symbolismen fra 1800-tallet og metafysisk kunst og surrealisme i det tyvende århundre.
Fennougristikk

Fennougristikk er den vitenskapsgrenen som utforsker finsk-ugriske, eller mer generelt, uralske språk. Fennougristikken står rimeligvis sterkest i Finland og Ungarn, men også Estland, Tyskland og Russland er viktige.
På samme måte som utforskningen av indoeuropeiske språk var fennougristikken på 1800-tallet sterkt historisk orientert, og junggrammatikken sto sterkt. Vilhelm Thomsens påvisning av hvordan urgermanske lånord har holdt seg uforandret i finsk hadde stor innvirkning på E.N. Setälä og andre fennougrister i Finland. 
I Norge har fennougristikken konsentrert seg om utforskningen av samisk. Av norske språkforskere har bl.a. Knut Bergsland dratt andre uralske språk inn i sin forskning, blant annet med en artikkel om objektkonjugasjonen i mordvinsk.
Kapital (tidsskrift)

Kapital er et norsk blad med redaksjon i Oslo som skriver nyheter om næringsliv, børs, finans og økonomisk politikk. Det ble stiftet i 1971 av Trygve Hegnar, som fortsatt er bladets redaktør. Bladet kommer ut annenhver torsdag.

Bakgrunn

Kapital utkom første gang i 1971. Det førte til en total endring av norsk næringslivsjournalistikk, fra servil dekning til kritisk omtale. Bladet er blant annet kjent for sin liste over de 400 rikeste i Norge, etter mål av den berømte listen til det amerikanske tidsskriftet Forbes. Det er også kjent for portrettintervjuene som Niels Chr. Geelmuyden skriver. Kapital har også avslørt flere kritikkverdige forhold i norsk nærings- og samfunnsliv. Blant annet ble Finance Credit, norgeshistoriens største bedragerisak, avslørt i Kapital. Bladets tøffe linje har medført flere injuriesøksmål eller trusler om søksmål, men med unntak av OBOS-saken fra 1979 – etter at Kapital tidligere hadde avslørt smøring i OBOS, men ikke påvist at smøringen gav resultater – har bladet vunnet alle sakene.
Flere kjente personer har vært ansatt i Kapital i løpet av sine karrierer. Det gjelder blant andre Svein Støle, grunder og styreformann i meglerhuset Pareto, Knut Ivar Skeid og Odd Harald Hauge. De to sistnevnte startet Nettavisen sammen.
Cheilosia albitarsis

Utseende

En middelsstor (7-11 mm), helsvart blomsterflue, en av de større Cheilosia-artene. Fasettøynene har lange, lyse hår hos hannen men er nakne hos hunnen. Hannen har en spist framskytende midtknøl i ansiktet, mens hunnens er ganske liten. Kroppen er litt matt svart, med mest mørke hår. Beina er svarte bortsett fra de midterste leddene på forføttene som er gulbrune. Vingene er litt grått røykfargede.

Levevis

Denne arten påtreffes helst på fuktige enger. Larvene utvikler seg i rotstokkene på krypsoleie, trolig også andre soleier. De voksne fluene flyr i mai-august.

Utbredelse

Arten er utbredt i nesten hele Palearktis, også over hele Norge.
Jøssund (Flatanger)

Jøssund er ei bygd i Flatanger kommune i Trøndelag, ca. 28 km sørvest for administrasjonssenteret Lauvsnes. 
Den ligger innerst i Jøssundfjorden. Folketallet har gått betydelig tilbake siden andre verdenskrig, men grenda har fortsatt butikk. Jordbruk er en viktig næringsvei. 
Nabobygda til Jøssund heter Oppland, og ligger ca. fem km sørøst for Jøssund.
Kontanthjælp

Kontanthjælp er en trygdeytelse som utbetales til borgere i Danmark som ikke kan forsørge seg selv og/eller sin familie. Kontanthjælp er prinsipielt en universell rettighet for alle borgere som oppfyller noen lovbestemte kriterier. Disse kriteriene er undergått løpende endringer, senest ved lovendring i februar 2012, da starthjælp og andre såkalte fattigdomsytelser ble avskaffet.

Kriterier for tildeling av kontanthjælp

Kontanthjælp er en ytelse for borgere som ekstraordinært ikke kan forsørge seg selv på grunn av en inntruffen sosial begivenhet (for eksempel etter partnerens dødsfall eller i forbindelse med skilsmisse, separasjon, barsel, arbeidsløshet eller langvarig sykdom). Man skal være tilmeldt et jobcenter for å kunne få kontanthjælp, liksom man må motta de jobbtilbud og aktiveringsprosjekter som kommer. Gjør man ikke det, mister man retten til kontanthjælp. Man kan heller ikke motta kontanthjælp hvis man har inntekter eller formue som kan dekke forsørgelsesbehovet. Formue er for eksempel penger og verdier som lett kan omsettes til penger – også eiendom, biler og sommerhus anses som formue. For enslige må ens formue ikke være over 10 000 kroner og for ektefeller er beløpet på over 20 000 kroner. Man må dessuten ha bodd i Danmark i syv av åtte år og hatt ordinært arbeide i 2½ år av de åtte årene (gjelder ikke EU-borgere). Reglene for å få kontanthjælp står i lovningen.
Utlendinger fra land utenfor EU/EØS kan få kontanthjælp hvis de oppholder seg lovlig i Danmark og likeledes oppfylder en rekke betingelser. Herutover beror adgangen til kontanthjælp for utlendinger på en individuell vurdering. Som utgangspunkt kan utlendinger motta kontanthjælp hvis de ikke kan forsørge seg selv, har lovlig opphold i Danmark, er tilmeldt som arbeidsledig i det lokale jobcenter og benytter seg av de aktiveringstilbud som tilbys.

Satser

Ytelsen som utbetales månedlig er skattepliktig og beregnes ut fra alder og forsørgelsesplikt. Foreldre med hjemmeboende barn får mere enn personer uten barn. Laveste kontanthjælpssats er 3 265 kroner til hjemmeboende under 25 år som ikke har forsøgerplikt. For uteboende under 25 år er satsen 6 767 kroner og for personer over 25 år er satsen 10 500 kroner (tall for 2013). Det høyest mulige beløp er 13 952 kroner som tildeles borgere med forsøgelsesplikt (2013).

Klager og sanksjoner

Klageinstansen i kontanthjælpssaker er Det Sociale Nævn i den enkelte kommune. Snyter man med sin kontanthjælp for eksempel ved å tjene penger ved siden av sin inntekt, betegnes det som sosialt bedrageri. Dette er straffbart og medfører tap av retten til kontanthjælp, samtidig må det uberettiget mottatte beløp tilbakebetales.
Silvanus' lære

Silvanus' lære er en kristen tekst, trolig fra 100-tallet eller 200-tallet, som ble oppdaget blant Nag Hammadi-skriftene i 1945.
Teksten fremstår som en belærende visdomstekst eller formanende monolog, noen ganger rettet til en gruppe disipler og andre ganger rettet til en enkelt person. Tema er oppfordringer til et enkelt, asketisk liv i kamp mot synd og fristelser.
Teksten er oversatt til norsk i antologien Koptiske skrifter, 2012.
Vatikanmuseene

Vatikanmuseenes begynnelse

Museene kan spore sitt opphav til vinteren 1506. Det var da pave Julius II gikk til innkjøp av en marmorstatue som så etter noen uker ble utstilt i Vatikanet.
Det dreide seg om en skulptur av Laokoon, en prest kjent fra gresk mytologi for forgjeves å ha prøvd å overtale befolkningen i det gamle Troja om ikke å ta imot den «gave» grekerne hadde til dem; en stor hest (den trojanske hest). 
Skulpturen ble funnet av en vinbonde den 14. januar 1506 i en vingård ikke langt fra basilikaen Santa Maria Maggiore i Roma.  Pave Julius II sendte Giuliano da Sangallo og Michelangelo Buonarroti, som da begge arbeidet i Vatikanet, for å granske oppdagelsen. 
Nøyaktig én måned etter funnet ble gjort, utstilte Paven skulpturen av Laokoon og hans sønner i sjøormens grep.

Publikumsbesøk

Omkring fire millioner turister og andre besøker Vatikanmuseene hvert år (opplysning fra februar 2006). For endel år siden var tallet omtrent det halve, men fra og med Det hellige år 2000 ekspanderte tilstrømningen dramatisk. Dette skjedde omtrent samtidig som verdenssituasjonen tilsa strengere sikkerhetstiltak, noe som har ført til at museet er blitt beryktet for sine lange køer gatelangs foran inngangsportalen.
Votisk

Votisk er et språk som hører til de østersjøfinske språkgrenen i den uralske språkfamilien.

Etymologien til etnonymet

Ordet vatja har samme bakgrunn som finsk vaaja eller kile tai sauva. Det samme ordet har også blitt brukt som inngruppenavn av en del samer, vuowjoš og om det gamle stedsnavnet Vaiga i østre deler av Estland. Russiske krøniker nevner voterne allerede på 1000-tallet, de blir der kalt водь (vod'). I moderne russisk er navnet på votisk водский язык (vodskij jazyk) og votere er водский (vodskij). Det finske ordet for votisk og votere er vatjan kieli og vatjalaiset.

Dagens situasjon

Votisk er et alvorlig truet språk. Etter den sovjetiske folketellingen var det i 1989 62 personer med votisk som morsmål. I 1998 var det bare 30-40 som hadde votisk som morsmål. De bodde i Ingermanland langs bredden av Laukaanjoki. Sommeren 2003 var det rundt 10 personer som snakket votisk. Den yngste taleren var født i 1935, og språket blir ikke lenger lært av barn. Voterne har alltid vært et relativt lite folk, og på 1800-tallet var det ikke mer enn 5 000 av dem.

Grammatikk

Votisk har mange trekk som skiller det fra de andre østersjøfinske språkene. En forskjell er lydovergangen k → tš /ʧ/ foran fremre vokaler, jf. tšentšä, fi. 'kenkä', "sko", mätši, fi. 'mäki' "bakke", retši, fi. 'reki' "slede" og tšeeli, fi. kieli "språk". Selve lydovergangen er vanlig nok, vi har det samme i vestnorske dialekter og i svensk: (köpa [ʧø:pa]), og i italiensk (centro [ʧɛntro]).
Votisk har en mer omfattende stadieveksling enn det vi finner i finsk, i tillegg til klusilene (lukkelydene) p, t, k gjelder det klusilforbindelser, affrikater og, lang s. Jf. idgön, fi. 'itken' "jeg gråter", pezäD fi. 'pesät' "reirene", laizgaD fi. 'laiskat' "de late", püsüD fi. 'pyssyt' "geværene", redžeD fi. 'reet' "sledene" og mädžē fi. 'mäen' "bakkens". Her er -dg-, -z-, -zg-, -s-, -dž- svakt stadium av -tk-, -s-, -sk-, -ss-, -tš-.
I vestvotisk har h, k falt bort i slutten av ordet (som det også har gjort i finsk), men i østvotisk er de bevart, f.eks. annetɢ, fi. 'annet' "gi!", kasõɢ fi. 'kaste' "dogg", og pereh fi. 'perhe', "familie"
. Også suffikset for første person singularis i verb, -n, har falt bort, og sluttvokalen er forlenget, f.eks. annā fi. 'annan' "jeg gir" og johsī fi. 'juoksin' "jeg løp", med lang final a og i. Alle nasaler har falt bort der de sto før klusil i trykksvak stavelse, f.eks. paratan fi. 'parannan' "jeg forbedrer", stamme *paranta-, og suurõpi fi. 'suurempi', større.

Å studere votisk

Det er mulig å studere votisk som del av et studium i østersjøfinsk, ved universitetene i Helsingfors, Joensuu, Jyväskylä og Tartu.
Tuanpai

Tuanpai (forenklet kinesisk: 团派, tradisjonell kinesisk: 團派, pinyin: Tuánpài, «ungdomsligaklikken») er et uttrykk benyttet av kjennere av kinesisk politikk om den politiske krets innen Kinas kommunistiskparti som har sin fortid i og sitt nettverk fra den kinesiske kommunistiske ungdomsliga. 
Uttrykket benyttes også mer spesifikt om kretsen rundt Hu Jintao, altså hans politiske støttespillere. 
Uttrykket Tuanpai ble først brukt på Hu Yaobangs tid, da Hu Yaobang ble kritisert for å gjøre seg alt for avhengig av kadre av  tuanpaibakgrunn.

Karakteristika

Den politiske analytiker Cheng Li ved Brookings Institution inndeler (2009) Kinas kommunistpartis maktstruktur i to distinkte «koalisjoner»  - én bestående av «populister» og en bestående av «elitister». Elitistene klassifiseres som slike som for det meste stammer fra Kinas rikere østlige provinser, ikke minst fra Shanghai (Shanghaiklikken) eller slike som av familiebakgrunn stammer fra tidligere ledende kommunistiskekadre (det vil si «prinsepartiet». På den annen side har man «populistene» - hvoriblant tuanpaiene er fremtredende. Dette er folk som gjerne er av en mer folkelig bakgrunn, fra «grasrota»,  og som har gått gradene fra bunnen av opp gjennom partisystemet. 
Mens «elitistene» anses å være mest opptatt av økonomisk vekst og markedsfunksjonalitet, er «populistene» ansett å være mer opptatt av sosial harmoni og utjevning av ulikhetene. 
«Tuanpai»ene har gjerne meghet høy utdannelse fra universiteter og lignende.
Afrikansk villesel

Utbredelse

Naturlige forekomster av afrikansk villesel finnes nå med sikkerhet kun i Eritrea, Etiopia, og Somalia. Det kan være forekomster av arten også i Djibouti, Sudan og Egypt, men det finnes ikke dokumentasjon som kan bekrefte det.
Xinjian

Xinjian (kinesisk: 新建县; pinyin: Xīnjiàn Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Nanchang.
I 1999 hadde det en befolkning på 643 535 innbyggere.

Samferdsel

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.