St. Bendts kirke

Kirkebygningen

Rundt 1160 kom man i gang med byggingen av en ny kirke i teglsten, den første i Danmark av dette materialet. Selve arbeidet ble utført av byggmestre og murere fra Italia som brakte teglstensteknikken med seg.
Man bygget kirken opp mot den gamle travertinkirken på stedet.
Kirken består av kor og apsis i samme høyde. Til koret slutter det seg to korsarmer med fire lave sidekapeller med hver sin apsis. Allerede i 1170 sto denne delen ferdig. I årene som fulgte førte man opp det lange søylebårne skipet samtidig som man rev ned den gamle travertinkirken. Midtskipet fikk rundbuede vinduer plassert høyt oppe. Tverrskip, kor og apsis fikk romanske vinduer. Apsisen fikk vinduer i to etasjer; store i første etasje og litt mindre i øverste. Øverst på apsisen, koret og tverrskipet var det en smal frise som pynt rett under gesimsen.  Gavlene i korsarmene fikk rundbuede blendinger. 
Da Valdemar den store døde, ble han begravet under gulvet i hovedskipet i 1182. På dette tidspunkt var kirken stort sett ferdig og fremsto som beskrevet ovenfor, uten tårn.
På 1200-tallet var kirken utsatt for en brann og ble innviet igjen etter mer enn 20 år. Da hadde man også bygget inn et stort krysshvelv i skipet.
Det særpregete tårnet kom på plass mye senere. I 1474 ble det satt opp en takrytter over korsskjæringen og takrytteren ble erstattet av et tårn midt på 1500-tallet. Tårnet var kvadratisk og hadde spissbuede vinduer med et spir i renessansestil.
Sidekapellenes fire apsiser ble revet ned på 1500-tallet.
På begynnelsen av 1800-tallet ble det foretatt radikale endringer på tårnet, som ble delvis bygget om. Tårnmurene fra 1500-tallet ble imidlertid benyttet. Det ble også lagt felles tak over det tredelte skipet. Samtidig som man foretok disse endringene på kirkebygningen, ble store deler av middelalderinventaret solgt på auksjon.

H.B. Storcks restaurering

I perioden 1900-1909 ble det foretatt en omfattende restaurering av St. Bendts kirke under ledelse av arkitekt H.B. Storck.
Kirken ble gjenskapt som en middelalderkirke. Storck satte selvstendige tak på sideskipene og sidekapellenes fire apsiser ble gjenoppført slik de hadde vært tidligere. Tårnmurene fra 1500-tallet ble benyttet som utgangspunkt for å reise pyramidespiret. 
Pyramidespiret har klare røtter til Fjenneslev kirkes tvillingtårn, hvor Storck hadde gjenskapt spiret i 1898.

Kalkmalerier

De fleste av kirkens kalkmalerier er tett knyttet opp mot kirkens historie og tilknytning til Valdemarslekten. Det er malerier av blant annet Knud Lavard og Erik Plogpenning. Mange av dem dreier seg om drapet på Erik Plogpenning i 1250. Sistnevnte forsøkte familien å få saligkåret gjennom en årrekke uten å lykkes med det. 
I koret er en dronning– og kongefrise, delvis malt over. Skipet og den ene korsarmen har en lang skjoldfrise som fremviser mer enn 100 våpenskjold. Frisen er i all hovedsak fra nyere tid selv om den ble påbegynt på 1300-tallet.

Museum

Kirken har innredet et lite museum i det ene korsarmkapellet. Her er det utstilt funn fra de kongelige gravene, blant annet blyplaten fra Valdemar den stores grav. Inskripsjonen regner opp kongens viktigste bedrifter som landets befrier. Store deler av funnene som er utstilt er fra Frederik VIIs undersøkelser i 1855.

Kirkens omgivelser

Klosteret som Erik Emune opprettet i 1135 til minne om Knud Lavard ble nedlagt etter reformasjonen. Så sent som på 1600-tallet sto de fleste av bygningene fremdeles rundt kirken, men i dag er det bare få spor igjen etter murverket ved kirkegården.