google/wiki40b huggingface dataset:
Hålogaland bispedømme

Hålogaland bispedømme (inntil 1918 Tromsø stift) er et tidligere bispedømme i Den norske kirke som eksisterte fra 1804 til 1952. Bispedømmet dekket hele Nord-Norge. I 1952 ble det delt i Sør-Hålogaland (som dekket Nordland fylke) med bispestol i Bodø og Nord-Hålogaland (Troms og Finnmark) med bispestol i Tromsø.
Nord-Norge hørte inntil 1804 i geistlig henseende til Trondhjems stift (frem til 1537 kalt Nidaros erkebispedømme). 30. desember 1803 ble Peter Olivarius Bugge utnevnt til biskop over «Trondhjems og Romsdals Amter». Samtidig ble prost Mathias Bonsak Krogh utnevnt til biskop over «Nordlandene og Finmarken». Denne ordningen trådte i kraft 6. januar 1804. Biskop Krog valgte Alstahaug som bispesete.
200-årsjubileet for opprettelsen av Hålogaland bispedømme ble feiret i 2004. Men først ved kongelig resolusjon av 14. juni 1844 ble Nord-Norge formelt organisert som eget stift med navnet Tromsø stift. Amtsdireksjonene for «Nordlands og Finmarkens Amter» ble da opphevet. Tromsø by ble valgt til stiftsstad, altså sete for stiftsdireksjonen og bosted for stiftamtmann og biskop.
Inndelingsnavnet Tromsø stift ble først endret til Hålogaland bispedømme ved lov av 14. august 1918. Dette var så navnet frem til 1952, med unntak av en periode under krigen da bispedømmet var delt i to: Hålogaland og Trondenes bispedømmer (1943–1945).
Madecorphnus

Utseende

Små (4,5 - 5 millimeter), ovale og hvelvede, blanke, brune til svarte skarabider. Antennene er 10-leddete. Slekten utmerker seg ved å ha asymmetriske kjever (mandibler), særlig hos hannene der den ene mandibelen er mye større enn den andre. Hode og pronotum er glatte uten horn, knøler eller uthulinger. Dekkvingene er hvelvede, blanke, ganske spredt og uregelmessig punkterte. Beina er nokså kraftige med brede tenner på for-leggene og lange sporer på bakleggene.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse billene, som trolig lever det meste av livet under jorda og er regnet for å være sjeldne.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar og er for det meste utbredt over den østre delen av øya.
Lockheed Orion

Overlevende

Lockheed bygde tilsamen 35 Orions til en pris på 25 000 dollar. Det er ikke kjent om noen overlevde etter 1940-tallet, bortsett fra det ene som eksisterer i dag. Denne enslig gjenværende Orion ble opprinnelig bygget som en eksperimentell Altair med metallskrog. Denne Altair (bygget i 1931) ble skadet under en landing i Columbus, Ohio i 1933. Det ble returnert til Lockheed hvor den ble bygget om i 1934 til en Orion 9C konfigurasjon av den opprinnelige konstruktør, Richard A. von Hake, og andre som jobbet gratis under en treg periode da Lockheed fabrikken gikk konkurs.
Orion var det siste fly som ble bygget mange elementer fra tidligere Lockheed-kostruksjoner. Det brukte først og fremst alle elementer fra Altair, men inkluderte en spiss cockpit, lik Vegas, pluss NACA cowling, først brukt i Air Express. Lockheed brukte det samme grunnleggende skrog og vinger for alle disse tre design. Orion hadde lukket kabin med plass til seks passasjerer. Orion fikk typedertifikat 6. mai 1931.
Et argument har vært reist som siden flykropp, vinger og hale av begge fly er identiske, og at det også ble gjenoppbygd av den opprinnelige konstruktør  på Lockheeds anlegg kan det betraktes som en faktisk Orion i stedet for en modifisert Altair. I alle fall, den  ble solgt til Shell Aviation Corp., malt gul-oransje og rødt og fikk navnet '"Shellightning."' Den ble brukt av Shells aviation manager, James H. Doolittle, på cross country flyvninger. Jimmy Doolittle har gjort i hundrevis av turer i denne Lockheed, og flyet blir vist på fystevner, ved åpning eller jubilerer av flypasser. 
I 1936 var "Shellightning" igjen involvert i en ulykke, i St. Louis, og ble  lagret der. To år senere ble Paul Mantz rammet av «fartsbasillen» i tillegg til hans filmvirksomhet. Han kjøpte den skadede "Shellightning" og fikk det gjenoppbygd på Parker Air College i St. Louis, Missouri, med en mer kraftfull Wright Cyclone motor og noe effektivisering for å økt  hastigheten. Det ble malt rød med hvit trim og Mantz konkurrerte om Bendixtroféet i 1938 og 1939, kommer på tredje begge ganger. I 1943 solgte han solgte fly, og det gikk gjennom en serie av eiere til Mantz kjøpte den tilbake i 1955. Han beholdt eiendomsretten til solgte det til TallMantz Aviation, Inc. i 1962.
I 1964 ble flyet parkert Orange County Airport, nå i John Wayne lufthavn, i blå-hvitt American Airways-trim. En gang på 1960-tallet ble det  kjøpt av Swiss Air og ombygd til  flydyktig status av Fokkers restauraterings team og er utstilt på Det sveitsiske transportmuseum i Luzern i Sveits i livery av den opprinnelige Swiss Air Orion.
Eckhart Tolle

Bakgrunn og arbeid

Eckhart Tolle vokste opp i Tyskland, men flyttet til faren i Spania som 13-åring. Han reiste siden til England der han studerte språk, psykologi, filosofi og litteratur. Han skal ha opplevd en overveldende, spirituell forandring og følelse av stor indre ro etter en personlig krise som 29-åring. Han avbrøyt studier og begynte etterhvert å gi åndelige og personlige råd til venner og kjente. Han flyttet til Vancouver i Canada i 1995 der han fortsatt bor.
Eckhart Tolle har skrevet flere populære bøker, deriblant The Power of Now: A Guide to Spiritual Enlightenment fra 1997 (utgitt på norsk som Det er nå du lever : en veiviser til åndelig opplysning i 2001) og A New Earth fra 2005 (på norsk som En ny jord : om å ta det indre bevissthetsspranget mot åndelig oppvåkning i 2006). Bøkene har blitt enorme bestselgere i USA etter at den amerikanske TV-kjendisen Oprah Winfrey anbefalte dem i samtaleprogrammene sine og bokklubben sin. Eckhart Tolle har også nådd mange via foredrag på internett blant annet gjennom Eckhart Tolle TV som ble opprettet i 2009. Oprah Winfrey presenterte ham dessuten for et stort publikum i en serie programmer i 2008.
Angus MacGyver

Angus MacGyver (født 23. mars 1951 i Mission City, Minnesota, USA) er en figur og hovedperson i TV-serien MacGyver (1985–1992). Rollen som MacGyver ble spilt av Richard Dean Anderson.
MacGyver jobbet som agent for Phoenix Foundation. Hans sjef Pete Thornton, spilt av Dana Elcar, ga ofte MacGyver oppdrag som førte ham inn i vanskelige situasjoner. MacGyvers hovedfiende var den seiglivede Murdoc, spilt av Michael Des Barres, som jobbet for leiemorder-organisasjonen HIT (Homicide International Trust).

Familie

MacGyver er enebarn og sønn av James MacGyver og Ellen «Jackson» MacGyver.
Faren dør mens MacGyver ennå er barn.
Mens MacGyver er på et oppdrag i Afghanistan får moren slag og dør. MacGyver er lei seg både for at han ikke var tilstede da hun døde og for at han ikke var tilstede i begravelsen og han klandrer seg fremdeles for dette.
I en episode hvor MacGyver nesten dør, møter han foreldrene igjen på en båt. Her får han endelig sagt «beklager» og får endelig sagt ordentlig farvel.
Bestefaren Harry Jackson er den eneste gjenlevende slektningen som MacGyver har, selv om han dør under en av episodene.
Mot slutten av serien får MacGyver vite at han har en sønn, Sean Angus Malloy, også kalt Sam.
Hans mor, som MacGyver var sammen med, Katherine «Kate» Malloy ble henrettet av rødgarister i Beijing. Budskapet om sønnen kommer som et «sjokk» på MacGyver som alltid har trodd at bestefaren var hans siste gjenlevende slektning.

Venner

Hans to gode venner foruten Pete Thornton er Jack Dalton og Penny Parker.
Som et resultat av en uskyldig lek i barndommen med pistol med tre andre gutter, blir MacGyvers gode venn Jesse skutt med pistol. MacGyver prøver forgjeves å skaffe hjelp, men Jesse dør underveis.
Norgesmesterskapet i alpint 2003

Norgesmesterskapet i alpint 2003 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert fra 20. til 25. mars på Oppdal.
Qeqertarsuaq (Herbert Ø)

Qeqertarsuaq (dansk: Herbert Ø) er ei øy i Qaanaaq kommune, nordvest på Grønland. 
Øya er 223 km² stor. Her ligger den i dag fraflyttede bygda Qeqertarsuaq. Den ble fraflyttet på 1990-tallet, og brukes i dag kun som sommerboplass for folk fra kommunens hovedby, Qaanaaq. Den ligger ca. 22 km vest for Qaanaaq, og kan ses herfra. 
Navnet betyr «Stor øy», og er også navnet på andre øyer på Grønland. Diskoøya heter det samme, og det er også en øy i Upernavik kommune med samme navn, se Qeqertarsuaq (Upernavik).
Cape Coast

Historie

Byen ble opprinnelig grunnlagt av portugiserne på begynnelsen av 1600-tallet som en handelsstasjon. Det ble først bygget et handelsfort og byen vokste fram rundt dette fortet. Portugiserne handlet opprinnelig med Ashanti og andre folkegrupper om gull, jordbruksvarer og liknende. Senere utviklet Cape Coast seg til en av de sentrale handelsstasjonene for slavehandel. Senere ble byen overtatt av nederlenderne, som bygde ut fortet til et slott i 1637. Slottet ble bygget ut ytterligere av svenskene i 1652 og erobret avbritene i 1664. Danmark-Norge kontrollerte også Cape Coast en periode. Britene brukte Cape Coast som sitt hovedsete for sine Gullkystoperasjoner, før de i 1877 gjorde Accra til hovedstad for Gullkysten. Cape Coast Castle er fremdeles bevart i byen og står nå på UNESCOs liste over verdensarven. Et annet fort fra 1820, Fort William, ligger på en høyde over byen.
Per Espen Stoknes

Politiske verv

Han har vært rådgiver for Miljøpartiet De Grønnes stortingsgruppa på økonomi, næringsliv og livskvalitet. I 2016 ble han innstilt som 2. kandidat for Miljøpartiet De Grønne i Oslo til stortingsvalget 2017.
Han er vararepresentant nr. 1 for Oslo i stortingsperioden 2017–2021, og møtte fast for Une Aina Bastholm under hennes permisjon 2017–2018.
Lege i spesialisering

Lege i spesialisering (LIS) er en fellesbetegnelse på tre ulike legestillinger i Norge på nivået under overlege, angitt med tall som LIS 1, LIS 2 og LIS 3. En lege i spesialisering har medisinsk embetseksamen, men er ikke spesialist. Stillingsbetegnelsen har erstattet de tidligere stillingene assistentlege og turnuskandidat/turnuslege. LIS-stillingene betegnes tradisjonelt også generelt som underordnede leger eller yngre leger. I dagligtale på sykehus brukes betegnelsen assistentlege fortsatt ofte om LIS 2 og LIS 3.

Historie

Tradisjonelt fantes det tre stillinger for sykehusleger i Norge: Kandidat, reservelege og overlege. På begynnelsen av 1900-tallet ble stillingen assistentlege innført og innplassert mellom kandidat og reservelege. Assistentlege utviklet seg til en stilling man innehadde mens man gjennomgikk en spesialistutdannelse. Assistentlegestillingen var i seg seg selv inndelt i ulike stillinger avhengig av erfaring. Stillingen reservelege ble avskaffet i Norge i 1985. I 2003 ble stillingsbetegnelsen for assistentlege endret til lege under spesialisering (forkortet LUS). I 2008 ble stillingsbetegnelsen endret til lege i spesialisering (forkortet LIS). I 2017 ble turnustjenesten for nyutdannede medisinere erstattet av stillingen lege i spesialisering 1 (LIS 1). Fullført LIS 1-tjeneste er obligatorisk for å påbegynne en spesialistutdannelse.
Ny ordning for spesialistutdannelse og spesialistgodkjenning av leger, som trådte fullt i kraft i 2019, stiller vesentlig større krav enn tidligere til organiserte utdanningsløp.
Femhundrerådet

Femhundrerådet (De femhundres råd, fransk: conseil des Cinq-Cents) var det ene av de begge kamre (det andre het «De gamles råd», fransk: conseil des anciens), som dannet nasjonalrepresentasjonen i Frankrike under direktoriet fra år IV (1795) til år VIII (1799).

Valgrett

De nye franske forfatning av 1795 forestilte seg, som reaksjon mot Terrorveldet, en innskrenket valgrett. Det ble innført indirekte valg med valgmenn. Ved koblingen av en skattecensus sank antallet valgberettigede fra syv til fem millioner mannlige borgere. Velges kunne bare en liten gruppe av de høyest beskattede, og de måtte dessuten være fylt 30 år.
Valgperioden var på tre år. Systemet ifølge var en tredel av plassene på valg hvert år; de måtte så fylles ved nyvalg.

Sammensetning

Parlamentet hadde i alt 750 seter. Av dem var 711 for selve Frankrike og de øvrige var for de franske koloniområder. Av de valgte ble det utvalgt de representanter som var eldre enn 40 år, var gifte eller enkemenn, og de inngikk i «De gamles råd». Med det håpet man å ha et system der de eldre inntil 250 kunne virke modererende på de yngre.

Fullmakter

Lovliverrettighetene var delt mellom de to kamrene. De femhundres råd hadde initiativrett. De gamles råd kunne godta eller forkaste lovforslagene.
Begge kamre medvirket ved sdammensetningen av eksekutivorganet, Direktoriet. De femhundres råd foreslo direktørene, de gamles råd valgte dem.

Forholdet til eksekutivorganet

Legislativorgan og eksekutivorgan var strikt atskilte. Direktoriumsmedlemmer kunne ikke tilhøre parlamentet. Direktoriet hadde ikke egen rett til å være med på parlamentets møter. Det hadde heller ikke rett til å oppløse eller utsette. Omvendt kunne parlamentet ikke ta del i regjeringsforretningenes gang.

Historie

Begrensningen av valgretten kunne ikke hindre at parlamentets flertall kom i motsetningsforhold til Direktoriet. Det uavklarte forhold mellom myndighetsområdene mellom parlament og regjering innebar en politisk instabilitet.
I 1797 ble rojalistene styrket i parlamentet. Det førte til statskuppet av 18. Fructidor V og dannelsen av Triumviratet rundt Paul de Barras, og at rojalistene ble fjernet fraparlamentet.
Et videre inngrep fulgte den 11. mai 1798 da jakobinere og høyresiden ble erstattet med moderate representanter.
Etter sin tilbakekomst fra Egypt begynte Napoleon og hans forbundsfeller med forberedelsene av et ytterligere statskupp. En viktig faktor her var valget av hans bror Lucien Bonaparte til president for Femhundrerådet. Mortstanden mot statskuppet av 18. Brumaire VIII fra medlemmer av Femhundretådet lot Lucien Bonaparte slå ned med troppestyrker som ryddet forsamlingssalen. Denere gav en del av representantene sin tilslutning til endringer av fofatningen, og til opprettelsen av Konsulatet.
Munkegaten (Arendal)

Byen gamle skole

I Munkegaten 4, på Munkehaugen, ligger «Byens gamle skole». Bygningen ble oppført som «Arendals nye almueskole» i 1872, og har hatt flere offisielle navn: Arendal almueskole, Arendal folkeskole, Arendal skole. Folkeskolen ble i 1964 flyttet til Stinta. Deretter ble bygningen brukt til realskole og handelsskole. Handelsskolen ble nedlagt i 1985, og bygget ble overført til Arendal kommune. I 1986 fikk flere organisasjoner i Arendal tilgang til bygget, og i 23. november 1987 vedtok Arendal bystyre en ny kommuneplan hvor huset blir satt av for kulturelle formål. Bygget er idag hjem for Munkehaugen kultursenter.
Anna Paquin

Biografi

Paquin ble født i Canada av to lærere, og flyttet til New Zealand da hun var fire år gammel. Hennes første opptreden på filmlerretet var i 1993 i filmen Piano, en film som fikk veldig gode kritikker, og gjorde at Paquin vant en Oscar for beste kvinnelige birolle i en alder av elleve, den nest yngste Oscar-vinneren i historien (nest etter Tatum O'Neal).
Mens hun bodde i New Zealand gikk hun på Hutt Intermediate School fra 1994–95, før hun begynte på videregående i Wellington. Hun ble uteksaminert fra high school i Los Angeles, der hun hadde flyttet med sin mor etter foreldrenes skilsmisse. Hun hadde flere roller i diverse filmer i Los Angeles, og begynte såvidt på Columbia University, før hun sluttet etter ett år for å fokusere på skuespillerkarrieren. 
Hun fikk på nytt verdensomspennende anerkjennelse etter rollen som «Rogue» i filmsuksessen X-Men i 2000,  oppfølgeren X-Men 2 i 2003, samt i den tredje filmen X-Men: The Last Stand i 2006. Sommeren 2006 fullførte hun innspillingen av filmen Blue State, en film hun også var produsent for. Hun spilte hovedrollen Sookie Stackhouse i den prisvinnende HBO dramaserien True Blood.
Svartmygg

Utseende

Svartmygg er små-middelsstore, mørke, kraftige mygg som kan minne om gjødselmygg. Hodet er lite, og fasettøynene møtes midt i pannen. De har tre punktøyne (ocelli). Antennene er middels lange, trådformede, og består av 12-16 ledd. Kroppen (thorax), bakkroppen (abdomen) og vingene er lange og slanke. Beina er ganske kraftige. 
Larven er pølseaktig med lite tydelig hodekapsel og et par kraftige kroker på det bakerste segmentet.

Levevis

Medlemmene av denne familien er sjeldne og ikke mye er kjent om deres levevis. Larvene lever i råtnende ved. Det antas at artene kan være truet av intensivt skogbruk.
Kotorosl

Kotorosl (også kalt Kotorost (russisk: Ко́торосль) er ei elv i Jaroslavl oblast i Russland. Den er ei høyre sideelv til Volga, og er 132 kilometer lang, med et nedbørfelt på 6 370 km². Middelvannføringen er på 30 m³/s.
Elva starter i Nerosjøen ved Rostov, og renner gjennom Karabikha og munner ut i Volga i Jaroslavl. I middelalderen var elva av stor strategisk viktighet, da den knyttet Rostov til Russlands viktigste vannveier. Kotorosls viktigste sideelv er Ustje, som renner gjennom Semibratovo til Borisogleb.
Julegave

En julegave eller julepresang er en gave som gis i forbindelse med jul. I vestlige land er det vanlig at familiemedlemmer, nære slektninger og venner gir hverandre slike gaver, særlig fra voksne til barn.
Julegaver kan være små og store, billige og dyre, selvlagde eller ferdigkjøpte. Det kan for eksempel være leketøy, spill, sportsartikler, klær eller penger til barn, nyttegjenstander, elektronikk, pynteting, bøker, plater og gavekort til de voksne. Julegaver kan også være firmagaver, venninnegaver og liknende.
Julegavehandelen i desember er årets store salgsperiode for mange forretninger.
Julegavene pakkes inn i fargerikt julegavepapir, merkes med navnelapper og fordeles før julaften. Pakkene åpnes vanligvis hjemme, i Skandinavia som regel under familiefesten på julaften, i Storbritannia og USA første juledag. I norske småbarnsfamilier blir mange av gavene delt ut av en utkledd julenisse som kommer med dem i sekken sin. Ellers er det vanligst å samle julegavene i en haug under juletreet og åpne dem når familien er samlet.
Alternative julegaver kan være vennetjenester, opplevelser, egenproduserte gjenstander eller pengestøtte til veldedige formål.
De eldste norske referansene til «julegaver» er knyttet til Eirik jarls hoff på 1000-tallet. I følge sagaen ga han gaver til sine menn på åttende juledag, altså nyttårsdagen. I begynnelsen var nyttårsgavene noe som ble utvekslet fra herre til tjener, og det var fortsatt utpå midten av 1600-tallet vanlig å dele ut nyttårsgaver. Først på 1800-tallet ble det vanlig med julegaver.
Guthrie County

Navn

Fylket er oppkalt etter kaptein Edwin B. Guthrie, som falt i den meksikansk-amerikanske krigen.
Thérèse Raquin

Thérèse Raquin er en roman fra 1867 av den franske forfatteren Émile Zola, det var forfatterens debut, og hans gjennombrudd. Romanen ble først publisert som føljetong i tidsskriftet L'Artiste, og utkom i bokform i desember samme år. Forfatteren dramatiserte selv romanen i 1873.
Romanen er en naturalistisk skildring av begjær, utroskap, mord, kjærlighet og hat. Den livslystne Thérèse blir gift med sin sykelige fetter Camille, og fungerer som hans sykepleierske. Da Camilles kraftige arbeidskamerat Laurent flytter inn hos familien, innleder Thérèse og Laurent et forhold. De dreper Camille ved å drukne ham, men blir forfulgt av skyldfølelse; «de ser alltid mannens lik mellom seg i sengen – og det slutter med at de tømmer giftbegeret sammen.»
Romanen er filmatisert mer enn ti ganger. Det er også grunnlag for to operaer (Lars Gunnar Werle 1964 og Tobias Picker 2001) og musikalen Thou Shalt Not (2001) av David Thompson og Harry Connick, Jr..
I 2012 ble den utgitt på lydbok, fortalt av den britiske skuespillerinnen Kate Winslet.
Sanhe kullkraftverk

Sanhe kullkraftverk, også kjent ved fasebetegnelsene Sanhe I og Sanhe II, er et kullkraftverk i Sanhe i provinsen Hebei i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 300 MW fordelt på 4 turbiner. Anlegget stod ferdig i 2000 med 1 000 MW kapasitet, og utvidet i 2009 med ytterligere 1 300 MW i tre turbiner. Årsproduksjonen er 6,5 TWh. Fase I innebar installasjon av 2 x 350 MW Mitsubishe turbiner, mens fase II ga installasjon av 2 x 300 MW Dongfang turbiner. Anlegget er for tiden under utvidelse til 2 300 MW gjennom at det installeres én, ny 1 000 MW-turbin.
I dag eier CSEC Guohua 55% av anlegget og er største eier. SCEC Guohua er eid 70% av China Shenhua Energy og 30% av China Light & Power. Ellers eier det lokale selskapet i Huaneng-gruppen 20%.
Komiprisen 2014

Komiprisen 2014 ble arrangert 6. september 2014 på Chateau Neuf i Oslo med Vidar Magnussen som programleder.
Snorre Torfinnsson

Snorre Torfinnsson (norrønt og islandsk: Snorri Þorfinnsson, sjeldnere: Snorri Karlsefnisson) (født mellom 1004 og 1013, død 1090) var sønn av oppdageren Torfinn Karlsevne og Gudrid Torbjørnsdatter. Han regnes for å være den første etniske europeer som er født i Amerika, og han var en viktig pådriver for å innføre kristendommen på Island.

Familie

Fødselsdatoen til Snorre Torfinnsson er usikker. Fødselstall som 1005, 1009, og 1012 har vært lansert, men alle er enige om at han var født mellom 1005 og 1013. Etter Grønlendingenes saga var Snorre tre år da familien forlot Vinland på grunn av problemer med de innfødte, skrælingene. Familien drog da tilbake til Glaumbær på Island.
Snorre Torfinnsson fikk to barn; datteren Hallfrid og sønnen Torgeir. Hallfrid ble mor til Torlak Runolfsson, biskopen i Skálholt på Island. En av etterkommerne til Snorres bror Torbjørn, Bjørn Gilsson, ble biskop på Hólar. Torgeir var far til Yngvild, som var mor til Brand Sæmundarsson, biskop på Hólar.

Kristendommen innføres på Island

I tekster fra 1200-tallet, rundt 200 år senere, står det at Snorre Torfinnsson og Snorre Torgrimsson var pådrivere for kristningen av Island. Etter Grønlendingenes saga bygde Snorre den første kirke på Glaumbær. Blant hans etterkommere finner vi flere islandske biskoper.
NM på skøyter, sprint for damer junior

NM på skøyter, sprint junior for damer er et norgesmesterskap i hurtigløp på skøyter, sprint, som har blitt arrangert årlig siden 1973. Det ble vedtatt innført på Skøytetinget under tingforhandlingene på Bø Hotell, Bø i Telemark den 2.–3. september 1972.
Det enkelte mesterskapet arrangeres over to påfølgende dager. Hvor det gåes to 500 metere og to 1 000 metere med en 500 m og en 1 000 m hver dag. Fra og med 1987 er det løperen med lavest sammenlagt poengsum som blir mester. Fra 1973 til og med 1986 var det løperen som vant minimum tre distanser, eventuelt den som fikk lavest poengsum, som ble mester.

Oversikt over mestere

Utøvere med minst ett mesterskap er med på oversikten. Oppdatert pêr NM 2018.

Oversikt over medaljevinnere etter klubb

Klubber med løpere med minst ett mesterskap er med på oversikten. Oppdatert pêr NM 2018.

Galleri

Årstallene viser til årstall for bilde.
Oro jaska beana

«Oro jaska beana» («ti stille, hund!») var det norske bidraget og vinnersangen i Melodi Grand Prix junior 2008.
Sangen er skrevet og ble fremført av The BlackSheeps med vokalisten Agnete Kristin Johnsen, bassist Alexander Touryguin, trommeslager Viktoria Eriksen og gitarist Emelie Nilsen.
Teksten er på norsk og samisk. Sangen handler om en hund som er så tykk og usunn at den til slutt blir syk. Sangen slutter med at matmora skriker «Čuoččas bajás ja ruohta» («reis deg og løp!») og «Jienát veahá beana» («gi litt lyd fra deg!»).
Venneprøven

Gjester

Gjester det første året var  Sven Nordin, Shabana Rehman, Ingebrigt Steen Jensen, Mari Maurstad, Rune Andersen, Ellen Horn, Kari Simonsen, Jon Skolmen, Bjarne Brøndbo, Iren Reppen, Erik Thorstvedt, Siv Jensen, Jan Erik Larssen og Asgeir Borgemoen.
Höganäs

Historie

På 1500-tallet var Höganäs et fiskevær. Senere har ulike næringsveger satt sitt preg på stedet. På slutten av 1700-tallet tok utvinning av steinkull til og Höganäs ble et gruvesamfunn. På 1800-tallet kom teglindustri og framstilling av leirvarer. I 1885 fikk Höganäs jernbanetilknytning med linjen Höganäs–Åstorp og i 1887 ble havnen utbygd.
I 1907 ble Höganäs bruk og fiskeværet Höganäs slått sammen til municipalsamhälle. Höganäs fikk bystatus i 1936.
Fylkesvei 1188

Fylkesvei 1188 går mellom Rognemyr og Lilleby i Sarpsborg kommune. Veien er 3,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 596.