google/wiki40b huggingface dataset:
Snøskredet på Steine i Vestvågøy

Et snøskred på Steine i Vestvågøy torsdag 8. mars 1906 krevde 19 menneskeliv. Under dårlig vær med kuling og snøfokk løsnet skredet fra Steinetinden mellom klokka 5 og 6 om morgenen, og ødela tre rorbuer i Vassvika på Steine som huset fiskere som deltok i Lofotfisket. Til sammen 60 mann (11 båtmannskap) oppholdt seg i de tre rorbuene som ble tatt av raset. To av rorbuene ble feid på havet, mens den tredje, der ingen mistet livet, ble knust mot ei annen rorbu. Utenom de omkomne ble 37 mann skadet i rasulykken. Alle de omkomne var fiskere fra Troms - 6 fra daværende Ibestad, 4 fra Sørreisa og 9 fra Lenvik. Den yngste var 15 år gammel, den eldste 64 år.
Sønnen til en av de omkomne fra Ibestad tok i 1966 initiativ til å få reist ei minnestøtte til minne om de omkomne i ulykken. Familiene til de omkomne samlet inn penger, og minnesmerket ble avduket 9. juli 1967 ved veien der raset gikk.
Zora palmgreni

Utseende

Zora palmgreni er en middelsstor og forholdsvis kraftig edderkopp. Den er litt snarlik en liten og lys ulveedderkopp (Lycosidae), men øynenes plassering skiller den fra disse. De åtte øynene er ordnet i to rektangler, et mindre, fremre og et større, bakre som delvis overlapper det fremre. Beina er nokså kraftige, gjerne med ganske lange, mørke børster.

Levevis

Zora palmgreni er aktiv om dagen (dagslys), den lager ikke fangstnett, men jakter i det fri. De trives på skogbunnen mellom løvstrø, eller i lavvokst vegetasjon.
Hunnene spinner en flat, hvit eggsekk av edderkoppsilke, legger eggene sine i den og stiller seg over den for å vokte den til eggene klekkes.

Utbredelse

Zora palmgreni finnes i Sverige. Den finnes nord i Norge, hvor den første gang ble registrert i Finnmark, juli 2011.
Sansha

Sansha (kinesisk: 三沙市, pinyin: Sānshā Shì) er et byprefektur i øyprovinsen Hainan i Folkerepublikken Kina. Inntil 21. juni 2012 var det organisert som Administrasjonsbyrået for Xisha-, Nansha- og Zhongsha-øyene. Sansha utøver politisk suverenitet, både reell og krevd, over tre territorielt omstridte øybrupper i Sør-Kina-havet. Det er Kinas minste byprefektur både hva angår landareal og befolkning, men det største hva angår havområder, og det sørligste.
VTEC

VTEC (Variable Valve Timing and Electronic Lift Control) er et variabelt ventilstyresystem utviklet av Honda for å forbedre den volumetriske effektiviteten av en firetakts forbrenningsmotor. Systemet anvender to ulike kamakselprofiler som styres elektronisk av en motorstyreenhet. Oppfunnet av Honda R&D ingeniør Ikuo Kajitani. VTEC, som patentert variabelt ventilstyresystem av Honda, har opphav i REV-teknologi (Turtallsmodulert ventilstyring) introdusert først på Honda CBR400 i 1983 kjent som HYPER VTEC. VTEC var det første systemet av sitt slag, men etterfølgende teknologi for variabel ventilstyring har blitt utviklet også av andre produsenter som (MIVEC - Mitsubishi, VVTL-i - Toyota, VarioCam Plus - Porsche, VVL - Nissan, osv).
Banjer

Banjer, eller banjerdekk, (av italiensk bagno, bad) er det laveste dekket på et skip (unntatt på veldig gamle skip). Det befinner seg under hoveddekket og blir ofte brukt til å stue vekk kabler og lignende, eller som oppholdsrom for mannskapet, og ligger som regel på et nivå under vannlinjen.
Marmorberget borettslag

Marmorberget Borettslag er et borettslag på Lambertseter i bydel Nordstrand. Marmorberget Borettslag ligger i en slak skråning nedover mot E6. Letteste ankomst er fra Ryen, ved å følge pil mot Lambertseter. Borettslaget ligger på venstre side et stykke før man når toppen av bakken og består av 538 leiligheter, fordelt på 23 blokker og 11 rekkehus.
Marmorberget borettslag ble påbegynt med oppføring av blokker i 1951, mens innflytting startet allerede i 1952 og rekkehusene var innflytningsklare i 1954. I de seinere år har borettslaget gjennomgått omfattende rehabilitering og oppussing, og framstår i dag som et moderne borettslag. Adressene i borettslaget er: Antenneveien 1-9 og 2-40 (unntatt 24-38), Lambertseterveien 39-41 og 45-59, Marmorveien 1-19 og 4-24, Nylænde 1-3 og Vaskeribakken 7-17 og 2-8. Sistnevnte veinavn ble vedtatt i 2014 og fikk overført adresser fra Antenneveien og Feltspatveien.
Manodactylus

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Ecuador.
Lid Jarnindustri

Historie

S.G. Lid & Skutlaberg Metallindustri ble etablert av Samson Lid og Leiv Skutlaberg i 1948. Det var opprinnelig planlagt at bedriften skulle produsere møbellås og -beslag, som det var stor etterspørsel etter i etterkrigs-Norge. På grunn av mangel på råvarer, så ble denne produksjonen aldri startet.
Etter å ha fått tilbud om å kjøpe 2 ton rustet ståltråd, så bestemte de seg for å lage is-kjetting til sykler. Siden det fortsatt var begrenset med biler i Norge på denne tiden, så var sykkelen et viktig fremkomstmiddel. Den første generasjonen med sykkelkjetting viste seg å være av utilstrekkelig kvalitet og falt i fra hverandre under bruk. Produktet måtte dermed tilbakekalles og produksjonen stanset. Andre generasjon kjetting var av bedre kvalitet, men etter en stund ble det klart at merkenavnet på kjettingene var allerede i bruk av et annet firma. Dermed måtte produktet igjen tilbakekalles og tredje generasjon med sykkelkjetting kom etter kort tid i salg under navnet GRABB.
I 1953 gikk Skutlaberg ut av bedriften og navnet ble endret til dagens Lid Jarnindustri. Tre år senere kom det første produktet som ble solgt under Dalen merkevarenavnet, en vaskemaskin. I 1959 flyttet bedriften til Lidaflaten, hvor den fortsatt holder til i dag.

Dagens virksomhet

Familiebedriftens leder Svein Ove Lid er tredje generasjon Lid etter at han overtok i 2011. Samtidig som bedriften fikk ny leder, så ble det lansert en ny Dalen logo. Virksomheten leverer i dag produkter innen for de fem hovedkategoriene ved, vei, snø, løft og gress.
Vadim Meller

Biografisk

Vadim Meller ble født som barn nummer to i en høyere embedsmannsfamilie i tsarstyrets justisdepartement, som lå i St. Petersburg. Faren var av svensk adelsslekt. Moren, som var halvt gresk, halvt italiensk, var også adelig. 
Han studerte juss ved Kiev-universitetet fra 1903 til 1908 da han tok eksamen, og fikk sommerplass som privatelev hos Franz Roubaud i Genève, og fra 1908 hos Heinrich Knirr i München. Plass på kunstakademiet i München 1908 – 1912. Vadim Meller var i kontakt med kunstnergruppen Der Blaue Reiter, og møtte og ble venn med Vasilij Kandinskij. 
Etter at han flyttet til Paris, stilte han sine verker i Salon des indépendants, Vårutstillingen og høstutstillingen (Salon d'automne) som medlem av Société des artistes indépendants (Uavhengige kunstneres forbund). Han fikk også veiledning av Antoine Bourdelle. Andre kunstnere på den tid var Kasimir Malevitsj, Sonia Delaunay, Alexander Archipenko, Aleksandra Ekster, Pablo Picasso, Georges Braque og André Derain.
Han dro tilbake til Kiev i 1917, og arbeidet med staffelibilder, monumentalmalerier, grafisk design og teaterkostymer. Overgangen til scenografi skjedde i de første årene etter revolusjonen.
Fra 1918 til 1921 samarbeidet han med scenograf og ballettdanser Bronislava Nijinska (Vatslav Nizjinskijs søster).
I 1925 deltok Vadim Meller på Verdensutstillingen i Paris, og mottok en gullmedalje for utformingen av Berezil-teateret. 
Samme år deltok han i en tilsvarende utstilling i New York. Han ble etter hvert leder av konstruktivisme-skolen innen ukrainsk teaterdesign, og var ledende kunstner der til 1945. Samtidig var han lærer ved kunstakademiet, og arbeidende leder for flere andre institusjoner. 
Han var gift med Nina Genke. Vadim Meller døde i Kiev i 1962.
Jingbian

Jingbian (kinesisk: 靖边县; pinyin:  Jìngbiān Xiàn) er et fylke i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Yulin.
Folkemengden var på 261 198 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Tongwancheng-funnstedet (Tongwancheng yizhi, 统万城遗址) ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 307 passerer gjennom området. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.
Gjervåg gravlund

Gjervåg gravlund er en gravlund i Færder kommune i Vestfold, noen kilometer nord for Tjøme kirke. På gravlunden står en støpul med klokke, men det finnes ikke noe gravkapell på stedet. Det har vært noe diskusjon om å oppføre et seremonibygg, men intet tyder på at det er politisk stemning for å gjennomføre det.
Allround-VM på skøyter 1954, kvinner

Allround-VM på skøyter 1954, kvinner ble arrangert i Östersund, Sverige den 20. og 21. februar 1954.   
Lidija Selikhova fra Sovjetunionen ble verdensmester.
Einmal sehen wir uns wieder

«Einmal sehen wir uns wieder» (norsk tittel: En gang skal vi atter møtes) var Vest-Tysklands bidrag i Eurovision Song Contest 1961. Sangen ble fremført på tysk, med ett vers på fransk av Lale Andersen (1905–1972). Melodien ble skrevet av Rudolf Maluck, og teksten ble skrevet av Ernst Bader.

Bakgrunn

Da Andersen medvirket i konkurransen i 1961, var hun muligens den mest etablerte og velkjente artisten i konkurransen. I 1939 spilte hun inn originalversjonen av krigstidsevergreenen «Lili Marleen». Sangen ble fremført som åttende bidrag om kvelden 18. mars 1961 (etter Sveriges Lill-Babs med «April, april» og før Frankrikes Jean-Paul Mauric med «Printemps, avril caril carillonne»).
Da avstemningen var ferdig, hadde det tyske bidraget fått tre poeng og ble nummer 13 av 16 deltakere.

Suksess i Sverige

Dan Ryde skrev den svenske teksten. Den svenske tittelen er «En gång ska vi åter mötas». Thory Bernhards med Sven-Olof Walldoffs orkester spilte inn sangen i 1961. Den ble utgitt på singelen Polydor NH 10905 og EP-platen Polydor EPH 10784.
Bernhards hadde nølt med å spille den inn på grunn av dens dårlige plassering i Eurovision Song Contest, men hennes versjon ble en storselger i Sverige i 1961. «Åter på toppen», skrev avisene og utropte henne til årets artist. Bernhards gjorde en nyinnspilling i 1989. Den ble utgitt på albumet Kärlek genom åren.

Norsk versjon

Ivar Andersen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «En gang skal vi atter møtes».
Fru Øiens kiosk

«Fru Øiens kiosk» er et registrert kulturminne som i dag står på Hella i Tromsø kommune. Bygningen var opprinnelig en kiosk som ble oppført på Roald Amundsen plass i Tromsø by på begynnelsen av 1900-tallet. Kiosken ble tegnet av stadskonduktør Peter Arnet Amundsen på oppdrag fra Olufine Øien som kom til å drive kiosken frem til 1946.
Vans

Vans er et skomerke laget av firmaet Van Doren Rubber Company. Firmaet ble grunnlagt i 1966 i Sør-California. Vans sko har lenge vært populære blant surfere og skateboardkjørere.
Vincent Lübeck

Liv og virke

Lübecks far – også han bar navnet Vincent – var organist i Nordtyskland. Han døde samme år som sønnen ble født, og stefaren Caspar Förckelrath gav gutten den første orgelundervisningen. Stilstudier av Lübecks klaviaturverk tyder på at han kan ha studert med Andreas Kneller.
I 1674 ble Lübeck organist ved St. Cosmae et Damiani-kirka i Stade og giftet seg med Susanne Becker. Fra 1679 hadde St. Cosmae et orgel av den berømte orgelbyggeren Arp Schnitger, som Lübeck ble en god venn av. Lübeck nøt en høy anseelse som organist, komponist og pedagog i Stade, og i 1702 ble han utnevnt til organist i St. Nicholaskirche i Hamburg, der han ble livet ut. I Nicholaskirche hadde han tilgang til Schnitgers største orgel, et av verdens vakreste og mest betydelige orgler (ødelagt under den store bybrannen i 1842).
Stilistisk er Lübeck beslektet med Dietrich Buxtehude og knyttes til den nordtyske orgelskole. Han skrev kantater og orgel- og cembaloverk.
Lübeck lærte sønnene Peter Paul (1680–1732) og Vincent (1684–1755) orgelspill, de ble også komponister, men klarte ikke nå opp til farens ry. Førstnevnte ble farens etterfølger ved Nicholaskirche. Lübecks mest betydelige studenter var Christian Heinrich Postel og Michael Johann Friedrich Wiedeburg. Under et besøk i Hamburg fikk den unge Johann Sebastian Bach høre Lübeck og Johann Adam Reincken spille; innflytelse fra begge er godt belagt i Bachs tidlige orgelverk.
Hiroshi Sato

Karriere

Hiroshi Sato startet sin profesjonelle karriere i Yokohama Flügels i 1992. Han har også spilt for Sanfrecce Hiroshima, Nagoya Grampus Eight og Yokohama F. Marinos.
Vandana Shiva

Liv og virke

Shiva har en mastergrad i fysikk og en doktorgrad i filosofi, men har det meste av sitt voksne liv arbeidet som forfatter og aktivist. For å fremme "økofeminisme" har hun bl a grunnlagt og leder et frøbank-kooperativ, Navdanya, og miljøvernorganisasjonen Research Foundation for Science, Technology and Natural Resource Policy i hjembyen Dehra Dun India. Shiva har skrevet en rekke bøker der hun argumenterer for nedarvet kunnskap man kan finne i kulturen, og at indiske kvinner derfor er verdens beste bønder. Shiva regnes som en viktig person innen økofeminismen og er en kjent aktivist for et primitivt jordbruk uten moderne planteavl eller hjelpemidler.
Shiva er motstander av Verdensbanken og Verdens handelsorganisasjon (WTO). Hun har tatt initiativ til flere aksjoner rettet mot WTO i India, og da særlig aksjoner angående intellektuell eiendomsrett og jordbruk.

Syn på moderne jordbruk og genteknologi

Shiva mener at Den grønne revolusjonen, som forvandlet India fra et land med massesult og stadige hungers-katastrofer til å bli selvforsynt med matkorn og en viktig eksportør av ris og hvete, var et stort feilgrep. Hun er også kjent for sin motstand mot moderne bioteknologi, i særdeleshet genmodifiserte organismer.
Shiva hevder at innføring av genmodifisert bomull har forårsaket en bølge av selvmord blant indiske bønder. Det finnes imidlertid ikke vitenskapelige holdepunkter for en slik hypotese, og indiske bønder har generelt lavere selvmordsrate enn indere flest. Hun mener også at genmodifiserte frø - selv om de er sterile - kan spre seg i naturen og fortrenger andre arter.
Shiva har hevdet at industrikonsernet Monsanto har betalt personer for å diskreditere henne og Gilles-Éric Séralini på Wikipedia, samt at Monsanto kontrollerer all vitenskapelig forskning i verden for å få sine produkter godkjent.

Utmerkelser

Shiva vant den «alternative fredsprisen» Right Livelihood Award 1993. Hun er også æresdoktor ved Universitetet i Oslo.
I 2002 fikk Shiva tildelt The Bullshit Award for Sustaining Poverty i Johannesburg av organisasjonen Liberty Institute India.

Kritikk

Shiva har måttet tåle sterk kritikk fra faglig hold for sin pseudovitenskapelige tilnærming til problemstillingene rundt bioteknologi. I 1999 ble deler av India utsatt for en syklon som etterlot millioner av indere hjemløse og truet av sultedød. Dette utløste en amerikansk hjelpeaksjon hvor områdene skulle forsynes med mais som delvis kunne være genmodifisert. Shiva oppfordret den indiske regjeringen til å stanse nødhjelpen, fordi hun mente at de fattige inderne ble brukt som prøvekaniner. Dette til tross for at denne maistypen hadde blitt brukt i stor skala i USA i mange år uten negative helseeffekter. En universitetsprofessor i Alabama uttalte at Vandana Shiva heller så sine landsmenn sulte ihjel fremfor å la dem spise genmodifisert mat. Tilsvarende har hun fått kritikk for sin motstand mot å innføre en genmodifisert variant av kassava i Afrika som inneholder større mengder A-vitamin og jern enn annen kassava, og som er resistent mot et virus som ødelegger avlingene.
Rico Roman

Bakgrunn

Roman ble skadd i februar 2007, da han tjenestegjorde i Irak. Bilen han satt i kjørte på en improvisert bombe, og han skadet begge beina. Han måtte amputere venstre bein over kneet på grunn av skadene han fikk. Han begynte med kjelkehockey i 2008, og debuterte for USAs landslag i 2011.

Idrettskarriere

Han deltok i to World Sledge Hockey Challenge-turneringer i 2011, der USA kom på tredjeplass. Han deltok også i World Sledge Hockey Challenge 2012, der USA vant. 
VM i kjelkehockey 2012 ble arrangert på Hamar i Norge, og USA vant dette mesterskapet etter seier 5-1 over Sør-Korea i finalen. Roman spilte alle fem kampene i dette mesterskapet. Året etter kom USA på andreplass i VM i kjelkehockey 2013, der de tapte finalen 0-1 mot Canada. USA kom også på andreplass i World Sledge Hockey Challenge 2013. 
Roman deltok i sine første paralympiske leker i 2014, og USAs lag vant kjelkehockey under Paralympiske vinterleker 2014. Han deltok alle fem kampene i dette mesterskapet. 
USA vant begge World Sledge Hockey Challenge-turneringene i 2016, og de vant også Stillehavsmesterskapet i kjelkehockey (IPC Pan-Pacific Championship) i 2016. USA fikk sølv i VM i kjelkehockey 2017, og vant World Sledge Hockey Challenge 2017. 
I 2018 deltok han i Turin Para Ice Hockey International Tournament, som USA vant. Han representerte USA under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. USA vant der finalen 2-1 over Canada.
Tomorrow Is a Long Time (album)

Tomorrow Is a Long Time er et musikkalbum med Elvis Presley, utgitt i 1966.
Trichocnemis

Utseende

Store (45-60 millimeter), kraftige, mørkbrune trebukker. Antennene er forholdsvis korte og tynne. Pronotum er mer eller mindre trapesformet med pigger ved for- og bakhjørnene. Dekkvingene er parallellsidige med fine, opphøyde lengderibber og nesten rettviklede "skuldre".

Levevis

Larvene borer i død ved av bartrær (furu og Douglasgran]. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar 2-3 år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-Amerika.
Flip-Chip

Flip-Chip moduler var sidekort som ble benyttet i minidatamaskinene DEC PDP-7, PDP-8, PDP-9 og PDP-10. Kortet ble lansert 24. august 1964 og varemerket Flip-Chip ble patentbeskyttet den 27. august 1964.
Heddaprisen

Heddaprisen er en norsk teaterpris som deles ut av Norsk teater- og orkesterforening. Prisen har vært delt ut årlig siden 1998. Juryen kan tildele priser i inntil tolv kategorier, og dessuten en ærespris. 
Mottakere av Heddas ærespris har hittil vært Wenche Foss (2002), Jon Fosse (2003), Toralv Maurstad (2005), Espen Skjønberg (2005), Elsa Nordvang (2008), Edith Roger (2010), IdaLou Larsen (2012), Verdensteatret (2014), Bjørn Sundquist (2017), Therese Bjørneboe (2018) og Stein Winge (2019).

Andre priser

Siemens kunst- og teknikkstipend ble delt ut samtidig med Heddaprisen i 2003 og 2004 og Danse- og teatersentrums scenekunstpris i 2004 og 2005.
Ivica Olić

Tidlig karriere

Olić spilte for den lokale klubben Marsonia fra 1996, og hadde to gode sesonger der før han ble kjøpt av den tyske klubben Hertha Berlin i 1998. I Berlin fikk han lite spilletid, og dro tilbake til Marsonia året etter.
Etter nok en god sesong for Marsonia (sesongen 2000/01 scoret han 17 mål på 29 kamper), gikk han til NK Zagreb i 2001, hvor han scoret 21 mål på 28 kamper og bidro til at laget vant ligaen. Sesongen deretter gikk han til Dinamo Zagreb, der han scoret 16 mål på 27 kamper, og ble toppscorer i den kroatiske ligaen.

CSKA Moskva

I 2003 gikk Olić til CSKA Moskva. Her oppnådde han gradvis bedre resultater, og i 2005 scoret han 10 mål på 20 kamper.

Hamburger SV

I januar 2007 gikk Olić til Hamburger SV, og spilte sin første kamp i Bundesliga mot Energie Cottbus den 31. januar.

VM 2002

Olić var med i Kroatias tropp under VM 2002, der han spilte to kamper og scoret et viktig mål (det ene i 2-1-seieren mot Italia).

EM 2004 & VM 2006

Olić spilte også tre kamper for Kroatia i EM 2004 og to kamper i VM 2006.

EM 2008

Olić var med i Kroatias tropp under EM 2008. 12. juni scoret han i en kamp mot Tyskland i gruppespillet, en kamp som Kroatia vant 2-1. Kroatia vant alle sine tre kamper i gruppespillet, men ble slått ut på straffesparkkonkurranse av Tyrkia i kvartfinalen.

VM 2014

Olić var, 34 år gammel, igjen med i Kroatias tropp under VM 2014 i Brasil.
Mære kirke

Bygningen

Kirken ligger helt ute på vestkanten på Mæreshaugen.  Den er bygget i to omganger, koret og litt av skipet først og denne delen har en profilert sokkel som mangler i resten av kirkebygget. Sammenligninger av utgravningsplanen for trekirken  viser at koret av stein er bygget rundt trekirken mens denne fortsatt var i bruk. Etter dette ble trekirken revet og resten av steinkirken bygget. Endlig datering av koret finnes ikke, men det kan ha vært bygget i 1150-60-årene.  Kirken har hatt et vesttårn, men det raste sammen i 1277 og det ble da satt inn en dør i veggen. Fundamentet til tårnet ble avdekket i 1966. Kirken har hatt både nord- og sydportal, men sydportalen ble murt igjen på 1600-tallet.

Interiør

Kirken er enskipet med et åpent takverk, med stikkbjelker med utskårne masker. Dendrokronologiske undersøkelser viser at tømmeret som er brukt i taket er hugget vinteren 1198-99.

Inventar

Kirken har en del inventar også fra middelalderen. Over korbuen henger et triumfkors som kan være fra 1200-tallet. En Madonna med barnet-statue er oppbevart i Vitenskapsmuseet i Trondheim. Steinalteret er det opprinnelige fra middelalderen med et hulrom der det han ha vært oppbevart relikvier.
Altertavlen er fra 1650-årene skåret av Johan Bilthugger og malt av Johan Kontrafeier. Den er i barokk.  Prekestolen er samtidig med altertavlen. Prekestolhimlingen er fra 1630-årene og ble opprinnelig laget til Nidarosdomen. Hvorfor den kom til Mære kirke vet en ikke.

Arkeologiske undersøkelser

Det er funnet spor av en stolpekirke under kirken. Under denne igjen er det spor av to bygninger fra førkristen tid. I det ene stolpehullet ble det funnet gullgubber, små biter av gull med et kjærestepar, muligenes guder.

Myntfunn

I 1879 ble 10 mynter overlevert til Videnskabsselskapets Myntkabinett ved Museet for Historie og Arkeologi i Trondheim. Disse myntene kom fra Mære kirke.
Under en arkeologisk utgravning i 1966 ble hele 565 mynter funnet. Denne utgravningen ble ledet av Hans Emil Lidén fra Riksantikvaren. Det var hovedsakelig norske middelaldermynter men det ble også funnet danske, svenske og tyske mynter fra middelalder og helt opp til nyere tid.
Fernanda Nissen videregående skole

Fernanda Nissen videregående skole var en husmorskole på Grønland i Oslo. Skolen ble opprettet som Oslo kommunale Husmorskole av kvinnesakskvinnen og arbeiderpartipolitikeren Fernanda Nissen i 1916.

Historie

Fernanda Nissen hevdet at skolene måtte ta over opplæringen i matstell, barnestell og hygiene siden dette ikke var en naturlig del av opplæringen i hjemmene lenger. Det var i arbeiderkvinnenes interesse å bli gode husmødre, og i 1916 åpnet hun Oslo kommunale Husmorskole. Interessen for husmorskolene økte, men langt fra alle jenter fra arbeiderklassen hadde råd til å gå ett år på husmorskole. Arbeiderkvinnebevegelsen ville legge til rette for å gi alle familiemedlemmer sunn og god mat. Dette måtte gjøres gjennom blant annet kunnskap og kurs i ernæring og søm. 
I 1930 flyttet Oslo kommunale Husmorskole til Borggata 2b og lokalene til tidligere Grønland folkeskole. Skolen ble senere omdøpt til Fernanda Nissen videregående skole, da med Helse- og sosialfag. I 1991 opphørte Fernanda Nissen videregående skole og tilbudene ble flyttet til Bjerke videregående skole (da Linderud videregående skole). I 2007 ble utdanningsprogrammet Barne- og ungdomsarbeiderfag flyttet til Stovner videregående skole, mens Helse- og sosialfag Vg1 ble flyttet til Sogn videregående skole året etter, i 2008. Begge disse tilbudene ble flyttet til Kuben videregående skole i 2013.
DS «Geiranger» (1907)

Krigsforlis

DS «Geiranger» var på reise fra Petschora i Russland til Southampton, med trelast. 7. august 1915 ble hun stanset av den tyske ubåten U 24 i posisjon N 59.33' E 01.39.  Kapitänleutnant Rudolf Schneider beordret kontroll av papirer og deretter fikk mannaskapet 10 minutter til å forlate fartøyet før hun ble skutt i senk av kanonild. Ni timer senere ble besetningen tatt opp av en hollandsk fiskekutter og ført til Skudeneshavn, der de ankom tre dager etter at «Geiranger ble senket»