google/wiki40b huggingface dataset:
Svalbardposten

Avisa i dag

Avisformatet er A4, som har sitt utspring fra da avisa ble trykket på Svalbard i egen presse. Siden 1996 er avisa trykket på fastlandet, men i samme format som tidligere. I dag trykkes Svalbardposten i Tromsø. Avisa har fem ansatte, hvorav tre jobber i redaksjonen. Svalbardposten har fått utmerkelsen Årets lokalavis tre ganger, senest i 2010.

Historie

Svalbardposten oppsto som en veggavis med normalt fire sider som ble slått opp på brakkene med Velferdsrådet på Svalbard som utgiver. Den beskrives som «til tider artig», men med «ganske lite informasjon og seriøsitet» og svært lite lokalstoff. Avisa kom ut en gang hver uke mellom september og mai. Svalbardrådet ble etablert i 1971 og overtok som utgiver av avisa, noe som også bidro til profesjonalisering av driften med mer og tyngre journalistisk stoff, bilder og annonser. Utgivelsesdagen var annenhver lørdag. Redaktørstillingen tilsettes på åremål.
Siden 1986 har Svalbardposten kommet ut hver fredag hele året. Etter økonomiske vansker mot slutten av 1980-tallet ble det gjort flere omorganiseringer for å berge driften. Justisdepartementet ble i realiteten ansvarlig utgiver, en rolle som ble endret i 1992 da Stiftelsen Svalbardposten ble etablert for å ha rollen som utgiver. Justisdepartementet skøt imidlertid inn grunnkapitalen til stiftelsen. Fra 1996 ble driften omorganisert igjen, denne gangen til aksjeselskap ved opprettelsen av Svalbardposten AS for å gjøre det mulig for avisa å motta pressestøtte. Svalbardposten AS har utstedt én aksje pålydende 500 000 kroner. Aksjen eies av Stiftelsen Svalbardposten. I 1997 lanserte Svalbardposten en egen nettutgave, og i september 2012 ble nettutgaven lagt om med betaling for nettnyheter.
Overadmiralitetsretten

Overadmiralitetsretten ble opprettet ved kongelig resolusjon den 11. desember 1807, foreløpig nedlagt på tampen av 1809, gjenopprettet i 1813 og endelig nedlagt i 1815.
Opprettelsen skyldtes at forbindelsen mellom Norge og Danmark ble brutt under Napoleonskrigene, avviklingen at krigen var over. Oppgaven var å dømme i andre og siste instans i norske priserettssaker, hjemlet i kongelig forordning av 14. september 1807 om kaperfart og pådømmelse av priser i krigstid. Forordningen autoriserte private skip med kaperbrev til å drive krigføring mot fiendtlige fartøyer ved å oppbringe og selge fartøy og last på auksjon. Før salget kunne skje, måtte det oppbrakte dømmes som god prise, først av den regionale priseretten og så ved anke, av Overadmiralitetsretten. Dommerne voterte skriftlig.
Malacopterus

Utseende

Middelsstore, slanke, gulbrune trebukker. De er forholdsvis myke og tynnhudete. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er ovalt og omtrent så langt som bredt. Dekkvingene har opphøyde lengderibber.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Amerika, fra det sørlige USA sør til Argentina, inkludert Karibia.
The Rockford Files

Handling

Jim Rockford har sittet fengslet for et ran han ikke begikk, og jobber nå som privatdetektiv. God hjelp til å løse sakene får han av sin far, en tidligere cellekamerat og den vakre advokaten Beth Davenport.
Han er en tøffing med tvilsom bakgrunn, men skyr ingen anstrengelser for å løse sine klienters problemer. Han har hjem og kontor i en campingbil og har nesten alltid økonomiske problemer.

Om serien

Garner var tidligere kjent fra rollen som privatdetektiven Philip Marlowe i kriminalfilmen Marlowe tar saken, noe som antaes å være en hovedgrunn til at han fikk hovedrollen i denne serien.

Priser

James Garner vant i 1977 en Emmy-pris for rollen sin. Stuart Margolin vant ytterligere to Emmyer for sin rolle. I tillegg til dette vant fire av produsentene en Emmy for sin innsats i serien (1978).
James Garner ble i perioden 1978-80 nominert til tre Golden Globes for rollen.
Červar Porat

Červar Porat er et turiststed, 3 km syd for byen Porec i Kroatia. Stedet ligger i bukta St. Marin og har en strand som er 1,5 km lang. Stedet har en havn med plass til ca. 450 båter og sykkelstier til Porec.
Sand, vind og stjerner

Innhold

I dette selvbiografiske verk av Saint-Exupéry, en tidlig luftfartspionerer, skriver han spesielt om sitt arbeide for flypostvkrksomheten til Aéropostale. Han gjør dette ved å gjengi flere episoder fra sine år som postflyver fra sine år med flyving av utfordrende postruter over Saharaørkenen og Andesfjellene. Bokens tema handler om vennskap, død, heroisme, kammeraderi og solidaritet blant kolleger, menneskelighet, humanitet og søking etter meningengen med livet. Boken illustrerer forfatterens syn på verden og hans mening om hva som gjør livet verd å leve. Han skriver i detaljer om sitt havari i 1935 i Saharaørkenen mellom Benghazi og Kairo hvor han såvidt overlevde sammen med sin mekaniker/navigatør, André Prévot. Saint-Exupéry og hans navigatør ble etterlatt, nesten helt uten vann og mat. og sjansene for å finne en oase eller hjelp fra luften gradvis forsvant. De to menn var nesten døde av tørst da de ble reddet av en Beduin på en kamel.

Publiserings-historie

Boken ble først utgitt i Frankrike i februar 1939 og så oversatt av Lewis Galantière og utgitt på engelsk av Reynal and Hitchcock i USA senere samme år. De engelske og franske versjoner er betydelig forskjellige. Saint-Exupéry fjernet seksjoner fra den opprinnelige franske versjon som han betraktet upassende for amerikanske lesere og føyde til nytt materiale, spesielt skrevet for de. Og Lewis Galantière oversatte den reviderte bok til engelsk. Selv om det ikke fremkommer i de tidlige engelske oversettekser. En "Appreciation" ble lagt til i senere nytrykk, forfattet av Anne Morrow Lindbergh som tidligere var publisert i The Saturday Review of Literature 14. oktober 1939.
Saint-Exupéry strevde med å finne en tittel. Den opprinnelig arbeidstittel var: "Etoiles par grand vent" (bokstavelig: "Stjerner i vinden"). Han tilbød også 100 francs til sin fetter, André de Fonscolombe. Hvis André kunne komme opp med "den perfekte tittel"'. Hans fetter returnerte neste dag med en liste over 30 forslag, og Saint-Exupéry valgte ett: "Terre des Humains" (bokstavelig: "Menneskehetens Land"), (som senere ble til "Menneskets Land") Lewis Galantière foreslo den engelske tittel som ble akseptert av Saint-Exupéry.
Saint-Exupéry dediserte boken til sin venn, Henri Guillaumet fra Aéropostale.
NM i bandy 1978

Det 61. Norgesmesterskapet i bandy – 1978
Mjøndalen vant seriemesterskapet. Mjøndalen, Ullevål, Stabæk og Solberg gikk til semifinale.
Guvernementet Pskov

Guvernementet Pskov var et guvernement i keiserdømmet Russland i perioden 1772–1927.
Eucyclophylla

Utseende

Middelsstore (12–18 millimeter), kort ovale, brunlige oldenborrer. Forkroppen er tett kledt med lange, lyse hår, dekkvingene fint fløyelsaktig hårete.

Levevis

Artene kan finnes på sandete steder.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Western Cape i Sør-Afrika.
Kevin Rudd

Bakgrunn

Rudd vokste opp på en melkegård nær Eumundi i Queensland. Faren døde da han var elleve år gammel, og familien måtte flytte. 
Rudd gikk inn i Australian Labor Party som 15-åring i 1972. Han studerte Asia-studier ved Australian National University i hovedstaden Canberra, og tok masterstudium i kinesisk språk og historie. Han traff sin kone Therese Rein under studiene i 1981, og de har tre barn sammen. Samme år gikk han inn i utenrikstjenesten og tjenestegjorde ved ambassadene i Stockholm og Beijing. Gjennom ekteskapet med Rein konverterte katolikken Rudd til den anglikanske kirke.
Rudd vendte tilbake til Australia og ble stabssjef for Labour i delstaten Queensland. Han var stabssjef for førsteminister Wayne Goss i delstaten Queensland fra 1989 til 1992. Da Labor-regjeringen i Queensland gikk av i 1995 forsøkte han forgjeves å bli parlamentsmedlem for valgkretsen Griffith, hvilket han først lyktes med i andre forsøk, i 1998.
Rudd ble som parlamentariker tidlig profilert i utenrikspolitikken. Han var skygge-utenriksminister fra 2001 til 2005. I denne posisjonen angrep han den konservative statsminister John Howard for Australias sterke støtte til USAs okkupasjon i Irak og til USAs klimapolitikk. Rudd unnlot i hele denne perioden å utfordre Labors statsministerkandidat Mark Latham.

Partileder og statsminister

I desember 2006 viste meningsmålinger at Rudd ledet klart foran fungerende partileder Kim Beazley om å etterfølge Latham som Labours leder. I en avstemning i parlamentsgruppen. Den 4. desember 2006 ble Rudd valgt med 49 mot 39 stemmer. Julia Gillard ble enstemmig valgt til nestleder.
Som partileder lanserte Rudd straks et helhetlig politisk alternativ til Howard-regjeringen, særlig innen sosialpolitikken, utenrikspolitikken, Irak, klimapolitikken, og for en mer aktiv næringspolitikk. Han vektla sin erfaring som praktisk politiker med næringslivsbakgrunn. Etter kort tid ledet Rudd og Labor på meningsmålingene, og lanserte politiske initiativ for å styrke utbredelsen av bredbånd, og styrke australsk bilindustri. I hele tiden siden 2002 hadde han vært fast gjest i det populære frokost-TV-programmet Sunrise og fikk der en solid plattform for å gjøre seg bedre kjent for velgerne.
Rudd var partileder i 50 uker før han ved første forsøk den 24. november 2007 vant det nasjonale valget mot John Howard, som gikk av etter 11 år som statsminister. Ved valgseieren kunngjorde Rudd at han ville være en statsminister for alle australiere, ikke minst også aboriginer og innvandrere.
Den 24. juni 2010 sa han fra seg partiledervervet, og dermed også stillingen som statsminister. Rudd var utenriksminister fra 14. september 2010 til 22. februar 2012. Den 26. juni 2013 ble Rudd igjen valgt til partileder, og han tiltrådte som statsminister igjen den 27. juni 2013 til 18. september 2013.
Rudd ble i 2019 utnevnt til companion av Order of Australia.
Fredrik Grønningsæter

Familie

Fredrik Grønningsæter er far til Arne Grønningsæter, tidligere medlem og leder av Oslo bispedømmeråd.
Newtons metode

Newtons metode, også kjent som Newton-Raphson-metoden, er en metode for å finne nullpunkter for funksjoner. Man finner ikke en eksakt løsning, men en tilnærmelsesverdi med så høy nøyaktighet man ønsker. Før man begynner, må man regne ut den deriverte til funksjonen. Metoden går ut på at man starter fra et punkt i nærheten av et nullpunkt og bruker dette punktet som tilnærmelsesverdi. Så finner man grafens tangent i punktet, og bruker tangentens skjæringspunkt med x-aksen som ny tilnærmelsesverdi. Prosessen gjentas til man har fått ønsket nøyaktighet. Regneprosessen resulterer i følgende rekursjonsformel: .
Det er ikke alle ligninger man kan løse eksakt eller ved regning. Eksempler: cos x = 2x + 1; eˣ = x + 2
Newtons metode virker ikke på alle ligninger.
Ungdomsorganisasjon

Kategorier

Frivillige ungdomsorganisasjoner kan deles opp i ulike kategorier.

Partipolitisk uavhengige politiske ungdomsorganisasjoner

Disse organisasjonene arbeider politisk, men er ikke formelt tilknyttet noen av de politiske partiene. Disse organisasjonene har som regel valgt å fokusere på enkelte saker eller politikkområder.

Partitilknyttede ungdomsorganisasjoner

Alle partiene som sitter på Stortinget, i tillegg til flere andre parter, har egne ungdomspartier.

Humanitære organisasjoner

Humanitære organisasjoner er organisasjoner som jobber med humanitært arbeid, det vil si arbeid som har som mål at mennesker som på en eller annen måte lider, eller har det vanskelig, skal få det bedre.

Livssynsorganisasjoner

Livssynsorganisasjoner er organisasjoner som driver arbeid basert på et livssyn, det være seg religiøst eller ikke religiøst.

Interesseorganisasjoner

En interesseorganisasjon har som hovedmål å fremme interessene til sine medlemmer, for at disse skal bli ivaretatt på best mulig måte.

Kulturorganisasjoner

Kulturorganisasjoner er organisasjoner som jobber for med eller for kultur.

Friluftsorganisasjoner

Friluftsorganisasjoner driver med friluftsliv og relaterte aktiviteter.

Fritidsorganisasjoner

Fritidsorganisasjonene driver aktiviteter knyttet til fritidsaktiviteter.
Burgas

Burgas (skrives også Bourgas; bulgarsk Бургас) er den fjerde største byen i Bulgaria med 205 821 innbyggere (2006), og den nest største byen ved kysten av Svartehavet etter Varna. Byen er hovedstad i provinsen Burgas, og et senter for industri og turisme.
Burgas ble grunnlagt som en liten fiskerlandsby på 1600-tallet. Først etter at byen fikk jernbane og havnen ble utbygd tidlig på 1900-tallet, begynte den å vokse. I dag har Burgas den største og viktigste havnen i Bulgaria og her finner man Bulgarias største fiskerflåte. Byen arrangerer flere årvisse festivaler, og best kjent av dem er den internasjonale folklorefestivalen i slutten av august.
Byen er omringet av Burgassjøene, og er det vestligste punktet i Svartehavet i den store Burgasbukta. I dag er byen et viktig økonomisk og kulturelt senter i sørøstlige deler av Bulgaria, der Burgas internasjonale lufthavn tjener feriestedene langs den sydlige bulgarske kysten.
Oljeraffineriet LUKoil Neftokhim Burgas ved Burgas er det største oljerafinneriet både i Bulgaria og på Balkan.
I 2012 ble flyplassen i Burgas utsatt for et terrorangrep. En bombe på en buss var åsted for et terrorist angrep utført av en selvmordsbomber som skulle frakte israelske turister fra Burgas flyplass i Burgas, Bulgaria 18. juli 2012. Bussen fraktet 42 israelere, hovedsakelig ungdommer, fra flyplassen til sine hoteller, etter at de kom på et fly fra Tel Aviv. Eksplosjonen drepte fem israelere samt den bulgarske bussjåføren og skadet 32 israelere, det skapte internasjonal fordømmelse.

Severdigheter

Burgas vakreste severdighet er St. Kiril og Metodij-kirken som ble oppført på slutten av 1800-tallet. Denne katedralen er tilegnet helgenbrødrene Kyrillos og Methodios som skapte det kyrilliske alfabetet.
Omtrent tre mil nordøst for Burgas, og noen kilometer syd for Slăntsjev brjag (også kjent som feriestedet Sunny Beach) ligger den sjarmerende gamle byen Nesebăr, som står på UNESCOs verdensarvliste.
Huan Tan

Huan Tan (kinesisk: 桓譚, født 43 f.Kr., død 28 e.Kr. i Kina) var en kinesisk filosof. Han er forfatteren av Xinlun 新論, «Nye diskusjoner». Dessuten skrev han rapsodier, essays og memorialer. 
Huan var en nær medarbeider av hoffastronomen og matematikeren Liu Xin (død 23 e.Kr.) og forfatteren og dikteren Yang Xiong (53 f.Kr.–18 e.Kr.), og arbeidet som embedsmann under keiser Ai av Han (regj. 27–1 f.Kr.), Wang Mang (regj. 9–23 e.Kr.), keiser Gengshi av Han (regj. 23–25 e.Kr.) og  keiser Guangwu av Han (regj. 25–57 e.Kr.).
George Cecil Renouard

Liv og virke

Renouard hadde bakgrunn fra Trinity College ved Universitetet i Cambridge. Ved Smyrna i Tyrkia oppdaget han figur på et fjell som han identifiserte med Sesostris, en mytisk egyptisk konge i henhold til Herodotos, som selv mente han hadde sett inskripsjonen i Smyrna. Renouards oppdagelse og identifikasjon ble senere bestridt. I 1815 vendte han tilbake til Cambridge og fikk en posisjon i arabisk som han holdt fram til 1821. Han var språklig begavet og behersket foruten arabisk også tyrkisk, hebraisk, i tillegg til fransk, tysk og italiensk. Selv om han hadde få publikasjoner, hadde han et godt omdømme som lingvist, geograf og botaniker. 
Han var også opptatt med bibelstudier og oversettelser av Bibelen til tyrkisk og andre østlige språk. Han var medlem av oversettelsekomiteen til Royal Asiatic Society som han ble innvalgt til i 1824, og reviderte mange av organisasjonens publikasjoner. Hans publikasjon om berbiske språk ble utgitt av forretningen i 1836. Fra 1836 til 1846 var honorabel utenlandssekretær for Royal Geographical Society og hadde også interesser numismatikk (myntforskning). Han bidro med to artikler til leksikonet Encyclopædia Metropolitana (utgitt i tiden 1817-1845) om den romerske republikk og om historien til antikkens Hellas, Makedonia, og oldtidens Syria.
Renouard, født i Stamford, Lincolnshire, bodde hovedsakelig Swanscombe, med unntak av hans utenlandsopphold, hvor han døde ugift i 1867.
Anisopliini

Utseende

Middelsstore, kraftige biller, mer eller mindre metallglinsende, undersiden er hårete, oversiden kan være glatt. Beina er kraftige, egnet til graving. Dekkvingene er gjerne mer eller mindre brunrøde.

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen. Flere av artene, blant annet den europeiske Anisoplia austriaca, kan være betydelige skadedyr i jordbruket, det er de voksne billenes gnaging som gjør skaden.
Jan Hammer

Biografi

Jan Hammer ble født i Praha, hovedstaden i det tidligere Tsjekkoslovakia (i dag Tsjekkia). Hans mor var sangerinne, og faren var doktor.
Da Sovjetunionen invaderte Tsjekkoslovakia i 1968, flyttet han til USA og begynte på Berklee College of Music i Boston.

Miami Vice

I 1984 ble han tilbudt å lage musikken til Miami Vice. Dette takket han ja til, og i 1985 lå «Miami Vice Theme» på førsteplass på den amerikanske hitlisten. Her ble den liggende i tolv uker, solgte til fire platina og vant to Grammy Awards.
Tidsskriftet Løvetann

Tidsskriftet Løvetann var et norsk tidsskrift som ble utgitt i perioden 1977–2003, det meste av tiden med fire eller seks nummer årlig.
Tidsskriftet inneholdt artikler og debattinnlegg om homopolitikk og organisasjonsarbeid, nyheter, intervjuer og reportasjer, anmeldelser av litteratur, film, musikk og teater, og dekket den framvoksende homoforskningen.
De første årene var redaksjonen en gruppe i Arbeidsgrupper for Homofil Frigjøring (AHF), men ble snart et selvstendig redaksjonskollektiv.
Tidsskriftet ble gitt ut på frivillig, ulønnet basis. Alle redaksjonsmedlemmer og bidragsytere arbeidet gratis.
Etter at tidsskriftet opphørte laget noen av redaksjonsmedlemmene en komplett oversikt over innholdet i alle utgavene. Dette registeret er søkbart og åpent for alle.
Libingan ng mga Bayani

Heroes' Cemetery, også kjent offisielt på tagalog som Libingan ng mga Bayani (LNMB), er en nasjonal gravlund i militærbasen Fort Bonifacio (tidligere det amerikanske Fort William McKinley) i Western Bicutan i Taguig City i Metro-Manila på Filippinene.
Den var anlagt som et verdig hvilested for filippinske militære, fra menige til generaler, og for nasjonens helter og martyrer. Blant dem som er begravet her er flesteparten av forsvarerne av mai 1942, og falne under annen verdenskrig på Filippinene fra 1942 til 1945. Her er også landets versjon av den ukjente soldats grav. Gravlunden ble anlagt som nasjonalt motstykke til Manila American Cemetery and Memorial med levningene av amerikanske militære fra annen verdenskrig.
Gravlunden ble da den ble åpnet i mai 1947 kalt The Republic Memorial Cemetery. Ditt nåværende navn fikk den på den 27. oktober 1954 av president Ramon Magsaysay.
Blant dem som hviler her er presidentene Elpidio Quirino, Carlos P. Garcia, Diosdado Macapagal, og Ferdinand Marcos, visepresidentene Arturo Tolentino og Salvador H. Laurel, nasjonalheltene og generalene Artemio Ricarte og Carlos P. Romulo, den militære øverstkommanderende Angelo Reyes og senator Blas Ople.
I 2006 ble det bestemt at det skulle opparbeides alternative gravlunder eller annekser annetsteds, på Luzon, i Visayas og på  Mindanao. Per 2007 er én slik blitt åpnet, ved Camp Hernandez i Dingle i provinsen Iloilo.
Vingelen Skytterlag

Vingelen Skytterlag er en skytterklubb fra Tolga i Hedmark. Laget ble stiftet i 1867.
Eudiana

Utseende

Middelsstore, brede, metallisk glinsende praktbiller. Hodet er rundet med store fasettøyne, antennene tynne og sagtakkede. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er jevnbrede, langt tilspisset bak, med skrå, ovale groper..

Utbredelse

Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen.
Kapustin Jar

Kapustin Jar (russisk: Капустин Яр) er en russisk rakettbase i Astrakhan oblast mellom Volgograd og Astrakhan. Basen som ligger inntil Znamensk og gjerne kalles ved det navn, ble åpnet 13. mai 1946.
Til å begynne med benyttet man material, teknikk og vitenskapelig støtte fra det beseirede Tyskland. Et stort antall militære testraketter er blitt skutt opp fra basen, og dessuten mange satellitter og sonder. Den første raketten ble skutt opp fra basen den 18. oktober 1947 og var en av de elleve A-4-raketter som var blitt erobret fra tyskerne.
Det statlige senter for forskning og utvikling, GNIIP-8, prøveområde S, ble etablert ved Kapustin Jar i juni 1951. Fem atmosfæriske kjernevåpentester med lag kapasitet (10 – 40 kilotonn TNT) ble utført i 1957–61.
Den 4. oktober 1957 ble den første romsatellitten skutt opp fra basen.
Etter fortsatte utvidelser, ble plassen til en kosmodrom, og har som fortsatt i denne funksjon siden 1966 (med avbrudd 1988-1998). Byen Znamensk ble bygd for de forskere som arbeider på anleggene, deres familier og støttepersonal. Dette var en hemmelig by som ikke var avmerket på alment tilgjengelige kart og som var lukket for utenforstående.
Nettelduk

Nettelduk var på 1700- og 1800-tallet et meget fint og kostbart tekstil som ble vevet av fibrene i stengler av nesler, ofte brukt til gardiner. Nettelduk ble vevet av fibrene fra vanlig stornesle (Urtica dioica) eller fra Boehmeria nivea, som vokser i Orienten. Meget fine bomullstøyer ble i Europa på 1800 tallet solgt under navnet nettelduk.
Incurvaria masculella

Utseende

En middelsstor (vingespenn 13 – 16 mm), sjokoladebrun møll, forvingen med tydelige, hvite flekker. Den ligner Incurvaria pectinea, men vingene er bredere og mørkere, og de lyse flekkene tydeligere.  Hannen har kamformede antenner som er rundt 3/4 så lange som forvingen, hunnens antenner er trådformede med utstående skjell på hvert ledd, drøyt halvparten så lange som forvingen. Hodet er kledt med gule, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er mørkbrune (sjokoladebrune), hos nyklekte individer med et svakt, purpuraktig skinn. Ved bakkanten av forvingen er det to trekantede, hvite flekker. I vingens ytre del er det ofte spredte, lysere skjell. Bakvingen er grålig.

Levevis

Denne arten lever i løvskog og hager. Hunnene legger flere egg på hvert blad av vertsplantene, som kan være for eksempel hagtorn, hassel, eik, bøk og roser. De nyklekte larvene lager en liten flekkmine i bladet, før de gnager seg ut og spinner seg inn i et hylster av blader. De etterlater et hull i bladet når de firer seg ned til bakken og tilbringer resten av larvetiden der. De lever da på nedfalne blader. De angrepne bladene kan bli sterkt gjennomhullet. Larven overvintrer inne i bladhylsteret, og forvandler seg til en puppe neste vår. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i mai – juni.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa østover til Kaukasus og den asiatiske delen av Tyrkia. I Norge finnes den langs kysten nord til Hordaland.
Svovelmåler

Utseende

En nokså liten (vingespenn 20 – 25 mm), slank, gul måler, lett kjennelig på fargen. Forvingen er gul, litt mørkere ved roten. I midten er det et bredt, bunlig tverrbånd. Dette båndet har en hakkete innerkant, ytterkanten har en tospisset, tannaktig utbuktning litt foran midten. Utenfor bandet er det en rad av brune, pileformede, mer eller mindre tydelige flekker. Vingespissen er blek med en brun skråstrek, den fremste delen av vingens ytterkant litt mørkere enn resten av vingen. Bakvingen er hvit. Larven er slank, naken og lysgrønn.

Levevis

Svovelmåleren finnes i åpen skog og på buskmarker. Larvene lever på blader av steinnype (Rosa canina) og andre arter i roseslekta. De voksne målerne flyr i juni – juli.

Utbredelse

Arten finnes i Europa og Sentral-Asia, men utbredelsen når ikke øst til Stillehavet. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal, og i det sørlige Nordland.
H I-region

En H I-region er en interstellar sky bestående av nøytral atomær hydrogengass (H I), i tillegg til den omgivende forekomsten av andre gasser og grunnstoffer. Graden av ionisering av en H I-region er svært liten, ca. én partikkel på 10 000. Disse regionene er ikke lysende, i tillegg til at de avgir radiosignaler på et emisjonsspekter med en bølgelengde på 21 cm (1,420 MHz).
Temperaturen i H I-region er ca. 100 K (−173 °C), og man anser regionene å være isoterme, med unntak av i nærheten av ekspanderende H II-regioner.