google/wiki40b huggingface dataset:
Diogo Dias

Diogo Dias (født på begynnelsen av 1440-årene, død kort tid etter  1501) , også kjent som Diogo Gomes,  var en portugisisk oppdagelsesreisende som deltok både i hans bror Bartolomeu Dias’  ekspedisjon som  oppdaget sørspissen av Afrika i 1487,  i  Vasco da Gamas ekspedisjon til India i 1497-99 og Pedro Alvares Cabrals oppfølgingsekspedisjon i 1500-01 . Han deltok allerede som ung i ekspedisjoner til den nyoppdagede Vestafrikakysten, og oppdaget deler av Kapp Verde-øyene sammen med Antonio Noli i 1462. 
På den første ekspedisjonen til India  i 1497-99  tjenestegjorde Diogo Dias som skriver om bord i Vasco da Gamas flaggskip São Gabriel. Dias var en av  mellommennene mellom Gama og zamorinen av Calicut, og en kort periode satt han som fange hos Zamorinen da forhandlingene gikk i stå. Han lyktes imidlertid med å flykte. 
I 1500 deltok Diogo Dias på den 2. portugisiske ekspedisjonen til India som en av kapteinene i flåten, der hans oppdrag var å åpne handel i Sofala på Øst-Afrika-kysten. Diogo var en av de første til å gå i land på landområdet som ble oppdaget i april 1500 under seilasen sørover ut i Atlanterhavet. Landområdet, som senere viste seg å være kysten av det vi i dag kjenner som Brasil, ble døpt Ilha da Vera Cruz, ettersom de trodde de hadde kommet til ei øy. Diogo er blitt gitt æren for å ha brutt isen overfor de lokale Tupiniquimindianerne på stranden ved å kaste seg ut i en munter dans akkompagnert av indianernes fløytespill.
Flåten ble rammet av et voldsomt uvær da den nærmet seg Kapp det gode håp. Fire av flåtens skip forsvant i bølgene, bl.a. skipet til broren Bartolomeu, som også var med som kaptein på ett av skipene. 
Etter å ha passert Sørafrikakysten møtte flåten  vind- og strømforhold som gjorde det vanskelig å komme seg nordover langs Østafrikakysten. Flåten ble presset langt til havs og brukte lang tid på å krysse seg innover mot kysten igjen. Her ble Diogo Dias sitt skip skilt fra de andre; skipet ble drevet langt mot nordøst, og Dias oppdaget dermed øya Madagaskar. Diogo er kreditert for å ha gitt øya navnet São Lourenco, ettersom øya ble oppdaget på St. Lavrans dag (10. august 1500.) Øya var imidlertid ikke helt ukjent for europeerne, ettersom øyas eksistens og arabiske navn, “Måneøya”, var blitt rapportert av portugisiske Covilha i 1490.
Dias’ påfølgende forsøk på å finne igjen hovedflåten førte til at han ved et feiltagelse seilte rundt Afrikas horn og inn i Adenbukta, der ingen portugisiske skip før hadde seilt. Fanget av motvind ble han sittende fast i området i flere måneder. Rammet av uvær og angrepet av pirater ble han tvunget i land på Eritreakysten, der han desperat søkte etter vann og mat til sitt  døende mannskap. Da han endelig lyktes med å komme seg ut av fellen, hadde Dias bare seks mann igjen ombord.
Ettersom han nå hadde gitt opp  å finne Cabrals flåte, seilte Diogo Dias  hjemover rundt Afrika på egen hånd. I  juni 1501 kom Dias over et portugisisk skip i Dakarbukta i dagens Senegal.  Det var skipet til Nicolau Coelho, baktroppen til Cabrals flåte, som var på vei hjem fra India,  og de seilte sammen hjem til Lisboa.  
Diogo døde kort tid etter hjemkomsten.
Balliol College (Oxford)

Beskrivelse

Grunnleggelsen i 1263 ble foretatt av John de Balliol under ledelse av biskopen av Durham. Etter hans død i 1269 foretok hans enke Dervorguilla of Galloway disposisjoner som sikret dets fremtid; hun sørget for kapital og formulerte kollegiets statutter.
Tradisjonelt har studentmassen vært den mest politisk engasjerte ved universitetet. Flere statsministre har ligget ved kollegiet.
Kong Olav V og kong Harald V studerte begge ved Balliol College. I 1983 ble kong Harald utnevnt til æreselev ved Balliol og i 2006 ble han kreert til æresdoktor ved Universitetet i Oxford.
Mens Benjamin Jowett var dekanus utviklet kollegiet seg til et av de mest kjente og ettertraktede ved Oxford-universitetet (1870–1893).
Kristian Prestrud

Sydpolenferden

Prestrud var med i gruppen på åtte som den 8. september 1911 gjorde et mislykket forsøk på å nå polpunktet. På grunn av ekstrem kulde ble det bestemt at gruppen skulle fortsette til depotet på 80 S° for deretter å snu tilbake til Framheim. Tilbaketuren ble uorganisert og kaotisk, gruppen ble raskt delt opp i flere mindre grupper. Prestrud og Hjalmar Johansen ble hengende etter og kom tilbake til Framheim 6 timer etter de andre, de var da utslitt og Prestrud hadde fått frostskader. I mørket og tåken hadde de funnet basen bare på grunn av at de hørte bjeffingen fra hundene. Prestrud ville sannsynligvis frosset ihjel dersom han ikke hadde fått hjelp fra Johansen til å komme seg tilbake til basen.
Neste morgen ble Amundsen kritisert av Johansen for måten tilbaketuren ble gjort på. Amundsen mislikte sterkt at det ble reist kritikk mot ham, og han valgte som en følge av dette å reorganisere gruppen som skulle reise til polpunktet. Prestrud, Johansen og Jørgen Stubberud ble skilt ut fra gruppen og fikk som oppgave å foreta en mindre ekspedisjon til Edward VII Land. Prestrud ble utnevnt til leder av denne ekspedisjonen, til tross for at han hadde en grad lavere militær rang og at Johansen tidligere hadde vært lederen hans.
Prestrud ble i 1926 ansatt som havneassistent i Kristiansand, men døde allerede året etter.
Prestrud ble tildelt Sydpolsmedaljen.
Ottar Birting

Ottar Birting (født ca. 1100, død 1146) var en norsk lendmann i borgerkrigstiden. Han er mest kjent som en av de fremste lederne for hirden til barnekongene Sigurd Munn og Inge Krokrygg, sønner av kong Harald Gille, og han ble også gift med Inges mor Ingerid Ragnvaldsdatter.

Tidlig liv

Ottar var trønder og bondesønn. Man kjenner ikke til hvem som var foreldrene hans. Ottar nevnes for første gang i Morkinskinna, som kjertesvein hos kong Sigurd Jorsalfare. Sagaforfatteren beskriver Ottar som svarthåret, liten og kraftig. Tilnavnet Birting (norrønt birtingr) skal han ha fått fordi han var «mørkvoren og svart». Tilnavnet må ha vært ironisk, da birting betyr «den lyse». Det fortelles videre at kong Sigurd fikk et raserianfall og kastet en kostbar bok på bålet, men Ottar fikk reddet boken og snakket kongen til rette. Sigurd ble imponert over Ottars mot, og gjorde ham til lendmann. Denne hendelsen fant antakelig sted i slutten av 1120-årene.

Kongelig rådgiver

Neste gang vi hører om Ottar, er i Snorres Haraldssønnenes saga i Heimskringla, etter kong Harald Gilles (Sigurd Jorsalfares brors) død i 1136. Harald etterlot seg blant annet de mindreårige sønnene Inge Krokrygg og Sigurd Munn. Etter farens død ble de to små guttene tatt til konger, Inge i Viken og Sigurd i Trøndelag. Snorre forteller at Ottar var blant dem som sørget for at Sigurd ble tatt til konge.
Ottar ble dermed en av riksstyrerne på Sigurds vegne, og sørget for samarbeid med de mennene som styrte på Inges vegne, da guttenes kongedømme ble truet av Magnus Blinde (sønn av Sigurd Jorsalfare og guttekongenes fetter) og Sigurd Slembe (en påstått sønn av Magnus Berrføtt).

Gift med en dronning

Ottar ble også gift med Ingerid Ragnvaldsdatter, enken etter Harald Gille og Inges mor. Som Inges stefar ble han en viktig støtte for stesønnen. Ottar og Ingerid hadde så vidt man vet ingen barn sammen, men Ottar hadde en sønn, Alv Rode, fra et tidligere ekteskap eller forhold. Man kjenner ikke til hvem som var Alvs mor.
Ottar ble drept i Trondheim utenfor en kirke, med sønnen Alv som vitne. Alv fikk løpt etter farens drapsmann og drept ham, noe som skal ha gjort at Alv ble regnet som en «mye gjævere mann enn før». Sigurd Munn ble beskyldt for å ha stått bak drapet, fordi Sigurd og Ottar etterhvert fikk et dårlig forhold, da Sigurd mente Ottar alltid holdt med stesønnen Inge. Sigurd tilbød seg å bære jernbyrd for å bevise sin uskyld, men det ble aldri noe av dette.

Ettermæle

Ottar Birting har fått en gate oppkalt etter seg på Frogner i Oslo.
Det norske revmatismeutvalg

Det norske revmatismeutvalg ble grunnlagt i 1946 som et felles initiativ fra representanter for Norske Kvinners Sanitetsforening og Den norske forening mot revmatismen. Revmatismeutvalget var forløperen til Det norske revmatismeråd.
Aufstehen

Aufstehen (norsk: stå opp) er en politisk organisasjon i Tyskland etablert 4. september 2018 av blant andre Sahra Wagenknecht, medlem av Forbundsdagen for partiet Die Linke.  Det dreier seg i følge organisasjonen selv ikke om et parti, men om en utenomparlamentarisk samlingsbevegelse på venstresiden. Aufstehen retter seg mot sympatisører til SPD, Die Linke og Bündnis 90/Die Grünen. Det sammenliknet seg ved etableringen med det franske La France Insoumise, ledet av Jean-Luc Mélenchon. Den franske organisasjonen kan i motsetning til Aufstehen stille lister ved valg.
Under My Thumb

Coverversjoner

Etter at Mick Jagger og Keith Richards ble fengslet for narkotikamisbruk i 1967, spilte The Who inn sangene «Under My Thumb» og «(This Could Be) The Last Time» og ga dem ut som en singel. Meningen var å støtte Jagger og Richards med kausjon, men ironisk nok kom singelen ut samme dag som de ble sluppet fri.
Blind Faith spilte sangen på debutkonserten sin i 1969.
Del Shannon spilte sangen på 1972-samlingen The Del Shannon Anniversary album.
Andre band som har spilt sangen er Pentagram, Streetheart, Social Distortion, Kim Carnes, Sam Kinison, Michael Hutchence, Wayne Gibson og Ministry.
Kopervik videregående skole

Historie

Kopervik videregående skole ble opprinnelig opprettet i 1972 som Karmøy gymnas. Skolen leide lokaler i den gamle folkeskolen i Kopervik. Da skolen startet 21. august 1972 hadde den 2 klasser, en reallinjeklasse og en engelsklinjeklasse med til sammen 48 elever. Alf Bergersen, som var inspektør ved Hetland gymnas i Stavanger, fikk stillingen som skolens første rektor. Allerede høsten 1972 vedtok fylkestinget at det skulle bygges nytt gymnasbygg på Eide.
I august 1974 var bygget ferdig. Det var dimensjonert for 15 gymnasklasser med 450 elever. I tillegg ble det gitt rom for oppretting av klasser i handels- og kontorfag.
Søkningen til skolen fortsatte å øke. Skoleåret 1987/88 hadde skolen 27 klasser med over 700 elever og 60 lærere. Da var det trangbodd i en bygning beregnet på 450 elever.
Høsten 1991 startet skolen idrettslinje med en klasse på hvert trinn. Mange elever fant ut at idrettslinja kunne være en nyttig utdanning for den som ville kombinere idrettutdanning med studiekompetanse. Søkningen ble etter hvert så stor at det måtte opprettes 2 klasser på hvert trinn.
Neste store endring i undervisningstilbudet ved skolen skjedde i 2000. Da ble studieretning for formgivingsfag flyttet fra Åkrehamn videregående skole til Kopervik. På det meste hadde skolen 3 klasser på hvert trinn.
Innføringen av Kunnskapsløftet i 2006 førte til nye endringer i strukturen.
Høsten 2012 flyttet Helse- og oppvekstfag fra Åkrehamn videregående skole inn i kjelleren på skolen. Disse elevene ble flyttet til Kopervik vgs i påvente av nytt skolebygg på Åkrehamn.
Hollywood ved natt

Handling

Eric Binford er en mentalt forstyrret ung mann som er besatt av gamle filmer. Besettelsen ender i en psykose da han møter Marilyn Monroe-imitatoren Marilyn O'Connor. Hun blir legemliggjørelsen av hans filmbesettelse. Da Marilyn, ved et uhell, ikke møter opp på det Eric tror er deres første stevnemøte, blir han en mentalt forstyrret drapsmann som forvandler seg til en rekke klassiske filmfigurer; Dracula, Mumien, Hopalong Cassidy og Norman Bates. Han dreper først sin tante Stella, så en kollega, før han har Marilyn i sikte.

Bok

En bok basert på filmen ble skrevet av Ron Renault og utgitt av Pinnacle Books i 1980.
Sognefjord

Sognefjord var en avis som kom ut i Vik i Sogn og Fjordane mellom 1913 og 1919, redaktør og utgiver var Dankert Skagen.
Stuping under samveldelekene 2006

Stuping under samveldelekene 2006. Stuping var en av flere sporter under de attende samveldelekene som ble arrangert i Melbourne i Australia i perioden 15. til 26. mars 2006. Det var attende gangen som stuping var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2006 ble det konkurrert i ti øvelser, 1 og 3 meter sviktstup og 10 meter tårnstup for både kvinner og menn. For første gang i samveldelekene ble det også konkurrert i synkronstuping, to øvelser for menn og to for damer. Australia ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Canada som også vant fem gull.
Dødelig skjønnhet

Handling

Filmen dreier rundt dr. Larry Roberts, en plastisk kirurg som har som spesialitet å perfeksjonere kvinnelige modeller. Når en rekke av hans pasienter omkommer fatter han mistanke om at det ikke er helt tilfeldig. Han starter derfor sin egen etterforskning, samtidig som han forsøker å beskytte kvinnen som muligens blir neste offer. Sporene leder ham mot det multinasjonale- og høyteknologiske dataselskapet Digital Matrix. Det viser seg at selskapet bruker avansert datateknologi til å hypnotisere TV-seere til kjøp av reklameprodukter. Sentralt i denne prosessen er selskapets hemmelige apparat kalt L.O.O.K.E.R. (Light Ocular-Oriented Kinetic Emotive Responses).

Priser

Den vant prisen for beste science fiction-film ved Brussels International Festival of Fantasy Film.

Mottakelse

Looker er ikke blant Crichtons mest kjente filmer. Den fikk lunken mottakelse av anmelderne og har bare oppnådd 29 % på Rotten Tomatoes.
Den innbrakte 3,3 millioner dollar på kino i USA.
Thanatus arcticus

Utseende

Thanatus arcticus er en langbeint edderkopper. Kroppen er ganske flattrykket og er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene er ganske små.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppenes genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Thanatus arcticus er en aktiv jeger og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. Den lever ofte i trær og kan være godt kamuflert når den sitter stille på barken. Den noe flattrykte kroppen gjør at den kan skjule seg under løs bark og lignende. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene og selv vokter over dem til de klekkes.
Jørn Chr. Mortensen

Arbeid

Mortensen har tidligere vært daglig leder i Unge Kunstneres Samfund (UKS) (1994-2001), direktør i Momentum - Nordisk Festival for Samtidskunst (2001 - 2006), informasjons- og formidlingsleder i Kunst i offentlige rom (KORO) (2006-2007) og assisterende direktør i Office for Contemporary Art (OCA) (2007-2009). 
I 2011 ble Jørn Mortensen ansatt som dekan for avdeling Kunst og håndverk på Kunsthøgskolen i Oslo. I 2015 ble Mortensen valgt til rektor på Kunsthøgskolen i Oslo for 4 år.
Våren 2009 ga Mortensen (red.) ut boken «Kunsten i Operaen» på Forlaget PRESS. 
Mortensen har i perioden 2009 - 2016 vært styreleder i Kunsthall Oslo , og har fra  2012 til 2018  vært leder for kunstutvalget for Minnesteder etter 22. juli .

Musiker

Under pseudonymet Johnny Lotion er Mortensen aktiv som gitarist og orkester-leder i bandet Penthouse Playboys . Mortensen er også medlem av Dei nye kapellanene sammen med Ragnar Hovland, Trygve Åslund, Lars Fredrik Beckstrøm, Arnt Maasø. 
Mortensen har også medvirket og produsert albumene Lykkens Kalosjer og Helium med deLillos bassist Lars Fredrik Beckstrøm, samt produsert og arrangert Lars Lillo-Stenbergs «Oslosangen» i anledning Oslo bys 1000-årsjubileum i 2000.

Annet

Mortensen spiller rollen som E-sjef Terje Rolfsen i serien Okkupert.
Mellom bakkar og berg (reklamefilm)

Mellom bakkar og berg (reklamefilm) er en tre minutters reklamefilm sendt på norsk tv i september 2009. Filmen er en del av reklamesatsingen «Made in Norway» av Aker. Filmen er produsert av Bates United og regissør Erik Poppe, og Anderz Eide er hovedskuespilleren og oppleseren av diktet. Filmen ønsker antakelig å rette søkelyset mot industriens betydning og verdiskapingen for samfunnet. Diktet «Nordmannen» («Millom bakkar og berg») av Ivar Aasen spiller en sentral rolle i filmen. Og i den anledning har Aker inngått et samarbeid med Ivar Aasen-tunet.
Jean Elias

Karriere

Han har spilt for Atlético Paranaense, Cruzeiro, Cerezo Osaka, Bahia og América.
Descendre

Descendre er et musikkalbum med Terje Rypdal, utgitt i 1980.
Galatatårnet

Galatatårnet (tyrkisk: Galata Kulesi) er et steintårn i distriktet Galata, like nord for Det gylne horn, i Istanbul i Tyrkia. Tårnet blei bygd i 1348 under Republikken Genovas ekspansjon i Konstantinopel. Tårnet er 66,90 meter høyt, og var byens høyeste byggverk da det blei oppført. Det har en diameter på 16,45 meter.
Afrikamesterskapet i fotball for kvinner 2010

Afrikamesterskapet i fotball for kvinner 2010 var det 9. afrikamesterskapet i fotball for kvinner. Mesterskapet ble arrangert i Sør-Afrika fra 29. oktober til 14. november, fire måneder etter at de arrangerte VM for menn. Dette er tredje gang Sør-Afrika arrangerer Afrikamesterskapet, og som tidligere år spilles mesterskapet i Gauteng nær Johannesburg.
De to beste lagene kvalifiserte seg for VM 2011.

Kvalifisering

23 landslag var påmeldt til kvalifiseringen, ett lag mer enn i 2008. Av lagene som ikke deltok i 2008 men som deltok denne gangen kan nevnes Gabon, som både i 2006 og 2008 trakk seg etter å ha blitt tildelt sluttspillet, og Sierra Leone, som ikke hadde deltatt siden 1995. Republikken Kongo, som slo Mali i sluttspillet i 2008 og dermed ble nummer seks av åtte lag, er blant lagene fra 2008 som ikke deltok.
Kvalifiseringen hadde to utslagsrunder. 5 lag var seedet inn i andre runde, basert på prestasjonen i 2008; Tunisia var seedet på grunn av Republikken Kongos fravær. Første runde ble spilt mellom de 18 dårligst rangerte landslagene, som var satt opp mot hverandre på geografisk grunnlag, og møttes hjemme og borte. De 9 vinnerne møtte deretter 5 seedede lag til spill om de 7 ledige plassene. 
Sør-Afrika var sikret plass som arrangør.

Spillesteder

14 av 16 kamper ble spilt på Sinaba Stadium i townshipen Daveyton i Ekurhuleni kommune øst for Johannesburg sentrum, med plass til 15 000 tilskuere. De to siste kampene i gruppespillet hadde avspark samtidig, og man måtte derfor benytte en annen stadion i tillegg til Sinaba-banen, Makhulong Stadium i Tembisa, med plass til 10 000.
Pakkeformat

Et pakkeformat er en type filarkiv som inneholder dataprogrammer og metadata som behøves av et pakkesystem. Mens arkivets format kan forbli uforandret, kan dets metadata forandres, slik som dets manifestfil eller beliggenheten i katalogstrukturer. Pakker kan inneholde kildekode eller eksekverbare filer.
Sandvika Barne- og Ungdomsteater

Sandvika Barne- og Ungdomsteater (SBUT) startet opp i 1987 og er et ikke-kommersielt amatørteater som benytter profesjonelle instruktører innen sang, musikk, dans og drama. Foreldrene driver gruppene PR, Scene, Kostyme og Arrangement. SBUT setter opp flere musikaler hvert år i Sandvika Teater.
Teateret er åpent for barn og ungdom mellom 9 og 19 år. Medlemmene er delt i to grupper: Barnegruppen for de mellom 9 og 12 år, Ungdomsgruppen for de mellom 13 og 19 år. Begge gruppene har egne forestillinger på Sandvika Teater Lille Scene, mens hovedoppsetningene oppføres for et stort publikum på Hovedscenen hvert år. 
I oktober 2008 satte Sandvika Barne- og Ungdomsteater opp Jungelboken i anledning teatrets 20-årsjubileum. De senere år har teateret satt opp kjente og ukjente stykker. Ungdomsgruppen produserer sine egne stykker, hvor Fasade, satt opp i 2010, er den foreløpig siste i rekken. Julen 2011 satte Sandvika Barne- og Ungdomsteater opp årets juleforestilling, Oliver!, basert på Oliver Twist av Charles Dickens. I mars satte barnegruppen opp en uroppførelse av stykket Prinsessen som ikke fikk klatre i trær av Lisa Smith Walaas og Merete M. Stuedal. I mai 2013 fremførte ungdomsavdelingen PEER! av Knut Nærum. Juleforestillingen i 2013 var musikalen Scrooge - Et juleeventyr av Charles Dickens  på Sandvika Teater. Året 2014 satte teateret opp følgende forestillinger: En midtsommernattsdrøm  i en moderne versjon av William Shakespeares kjærlighetskomedie, Den usynlige gutten og Robin Hood, en nyskrevet musikal. 2015 ble det satt opp følgende forestillinger, Generasjon Prestasjon (nyskrevet), Hans og Grete samt Juleevangeliet - The Musical (nyskrevet). I 2016 ble det spilt Generasjon Prestasjon på nytt, samt med Prinsessen som ikke fikk lov til å klatre i trær. Så kom ny året 2017 og ungdommen spilte Noen hater Kaja, og barna spilte Elefanten i rommet. Så kom julen og det var tid for hovedproduksjon hvor det ble spilt Askepott. Fjoråret startet med en forestilling om klima og jorda vår kalt Klimadrama, og Alt jeg finner på er sant (spilt av barnegruppa), så kom høsten og det ble spilt Robin Hood. Til våren 2019 vil det bli satt opp Størst av alt (nyskrevet) og Hans og Grete (igjen). Julen 2019 blir det satt opp "Et Juleeventyr" (A Christmas Carol)
Timabiara

Utseende

En middelsstor, avlang, mørk trebukk, hode og pronotum brunrøde. Antennene er tynne. Pronotum er tønneformet, noe lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er nokså lange og tynne, på alle beinpar er lårene noe klubbeformede.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Brasil.
Gerhard Helskog

Utdannelse og karriere

Gerhard Helskog har historie mellomfag fra Universitetet i Oslo og bedriftsøkonomeksamen fra Bedriftsøkonomisk Institutt.
Han begynte sin journalistkarriere i Østlandets Blad i 1983. Deretter ble han politisk reporter i NRK Østlandssendingen i 1988, programleder i NRK fjernsynet i 1990 og journalist i Dagbladet i 1991. 
Fra 1992 var han med på oppbyggingen av den kommersielle fjernsynskanalen TV 2 fra før sendingene kom i gang. Den første programserien han ledet der var Dokument2, hvor han drev undersøkende journalistikk. Deretter kom Bak din rygg i 1995, om etterretningsvirksomhet under den kalde krigen sett fra et norsk perspektiv. Det ble også en dokumentarfilm ut av  serien, med Helskog som manusforfatter. Blant ting arbeidet bragte ut ny viten om, var Arbeiderpartiets overvåkning av kommunister og Sovjets spionvirksomhet i Norge. 
Senere ble han redaktør for TV 2s magasin Rikets tilstand (1999–2002). Rikets tilstand etablerte seg snart som TV 2s flaggskip på den undersøkende journalistikks område, og Helskog og hans redaksjon ble to ganger utmerket med SKUP-diplom, en av de gjeveste norske journalistikkutmerkelser. 
Våren 2004 ble han TV 2s utenrikskorrespondent i USA med base i Washington.  Denne posteringen hadde han til frem til 1. juli 2007. Deretter fortsatte han som utenriksmedarbeider for nyhetsredaksjonen i Oslo.

Privat

Gerhard Helskog er gift med Hanne Skartveit, som er politisk redaktør i avisa VG.