google/wiki40b huggingface dataset:
Balvenie

The Balvenie er et skotsk destilleri som fremstiller single malt whisky. Det ble etablert i 1892 av William Grant (1839–1923). Destilleriet ligger like ved Balvenie slott fra begynnelsen av 1200-tallet, i byen Dufftown, Speyside i Skottland. The Balvenie eies av William Grant & Sons, som også eier det nærmeste destilleriet, Glenfiddich. Balvenie ble etablert fem år etter Glenfiddich med sikte på å kontrollere vanntilførselen til destilleriene. Vannet i Balvenie whisky er det samme som brukes i Glenfiddich, men Balvenie er mye rikere på honning og blomsterdufter enn Glenfiddich.

Produksjon

Balvenie er et av få destillerier som malter eget bygg på den tradisjonelle måten, ved gulvmalting. Det er bare fem destillerier igjen i Skottland som driver med gulvmalting, Det er en arbeidskrevende prosess hvor kornet vendes med håndkraft i rundt 12 dager for å få luft til kornet. Balvenie har fire wash-stills – destileringsapparater for destillering av sats, og fem spirit-stills for destillering av rå-spriten. Årlig kapasitet er på 5 600 000 liter.

Trivia

Rosen i våpenskjoldet til Balvenie stammer tilbake til den skotske kongen Jacob IIs tid. Slottet ble beslaglagt av den skotske kronen, men skulle leveres tilbake på to vilkår. Det ene var at lady Douglas skulle gifte seg med sir John Stewart, og dernest at hun skulle betale tributt med en rød rose hvert år.
Villa Schreiner

Villa Schreiner (ferdig 1963) er en villa i Oslo, tegnet av Sverre Fehn for økonomen Per Schreiner (1932–2005) og kona Berit. 
Huset stod ferdig i Langmyrgrenda 79 på Kringsjå i Oslo. Den var Fehns første enebolig i Norge. Han fikk Treprisen 1973 og Houens fonds diplom 1991 for denne.
Boarealet er 120 m2 over en enkelt etasje.  Den er bygd i furu, murstein og betong. Gulvet inne er laget i kunstbetong (terrasso).  Veggene er ikke bærende, så her kan både vegger og hjørner åpnes.  Oppvarming skjer ved et originalt takmontert ESWA-anlegg.  Den beboes siden 2005 av arkitekt Stein Halvorsen. 
Huset og hagen ble fredet av Riksantikvaren i 2011.
Réunions herrelandslag i fotball

Historie

Laget spilte sin første offisielle landskamp borte mot Madagaskar i 1947, en kamp de tapte 4–2. Réunion har på tross av manglende medlemskap hos CAF og FIFA spilt flere kamper mot nærliggende øyer og øygrupper som Madagaskar, Mauritius og Seychellene.
Dries Mertens

Landslaget

Han ble tatt ut i Belgias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Belgias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Amalie Huusher

Familie

Amalie Huusher, døpt Amalia Magdalena Sophia, var datter av teaterdirektør Gotthard Steiner (ca. 1768-1831) og skuespillerinne Sophie Marie Dorothea Cartum (eller Cortæus) (1776-1852). Hun var søster av skuespillerinnene Wilhelmine Franck og Doris Bigum. Hun ble første gang gift med skuespilleren Johan Conrad Huusher. Dette ekteskapet ble oppløst, og hun ble annen gang gift 25. november 1841 i Christiania med teatermaler Peter Frederik Wergmann.

Liv og virke

Amalie Huusher kom ammen med sin første ektemann til Norge i desember 1827 som skuespiller ved svogeren Peder Bigums teaterselskap. Hun opptrådte i Kristiansand til mai 1828. Da Bigum døde i juni 1828, overtok Johan Conrad Huusher ledelsen av selskapet, som i 1829-1829 var ansatt hos Julius Olsen i Bergen. Amalie Huusher fulgte selskapet videre til Trondheim, der det opptrådte i perioden 1829-1831. I 1832 gjorde selskapet opptredener i Drammens Dramatiske Selskab, med lystspillene Christen og Christine, Seer jer i Speil og Skuespillerinden paa Prøve, hvor fru Huusher medvirket i samtlige. 
Høsten 1832 forlot Amalie Huusher selskapet, og også sin mann. I 1834 var hun tilknyttet Staal & Nielsens teaterselskap i Bergen. Det later til at hun noe senere oppga skuespilleryrket på samme tid.
Taq-e Kasra

Taq-e Kasra (persisk: طاق كسرى‎, også kalt Ivān-e Kisrā og Eyvān-e Kasra, persisk: ايوان كسرى‎ = Khosraus Iwan), er den eneste synlige ruin i den historiske byen Ktesifon, som ligger nær Tigris ca. 30 km sørøst for Bagdad i Irak. Ktesifon var i syv århundre en betydelig hovedstad, fra det 2. årh. f.Kr. til det 7. årh. e.Kr., dor de på hverandre persiske dynastiene under seleukidene, parterne og sassanidene.
Dette er en av den største mursteinsbuene i verden  og ligger nær den moderne by Salman Pak.
I det tidligere palass ses Ktesifonporten, som er restene av en hvelving i Tag-i Kisra-palasset. Den er bemerkelsesverdig ved sin størrelse og konstruksjon – 25,5 meter bred, 37 meter høy og 48 meter dyp og bygd av murstein. Den buede hallen kalles en iwan, et distinkt arkitektonisk element i persertidens byggekunst i sin tid.
Ruinens opprinnelige navn er Takhti Khesra, som betyr Khesras trone og hentyder til den sassanidiske kong Khosrau I.
Bygningen er antatt bygd kort før år 600.
Strukturen ble erobret av araberne i år 637 e.Kr. De benyttet den så som moské for en tid, inntil hele området gradvis ble forlatt.
I 1888 ødela oversvømmelser en tredel av det inntil da gjenstående av ruinen.
Taq Kasra er symbolet på persisk arkitektur i sasanian æra.
I 2018, laget Pejman Akbarzadeh en film om Taq Kasra for første gang.
Hattingen

Topografi

Hattingen er en by med rundt 57 000 innbyggere som ligger i kreisen Ennepe-Ruhr ved elven Ruhr, sør i Ruhrområdet. Nabobyene er Bochum, Essen, Sprockhövel, Velbert, Witten og Wuppertal. Byen ligger mellom 60 og 306 moh.

Dyreliv og vegetasjon

Selv om Hattingen ligger ved Ruhrområdet er det store arealer med blandet skog. Der finnes pattedyr som rådyr, hare og rev. Bever finnes flere steder langs elven Ruhr og langs vassdragene.

Gamlebyen

Byen har et historisk bysentrum, kalt «Altstadt» (gamlebyen), med cirka 150 bindingsverkhus fra middelalderen rundt den gamle St-Georgs-kirken i det gamle bysentrum.
Gamlebyen i Hattingen, med «Bügeleisenhaus» som byens historiske symbol, og med resten av bymuren, er en av de mest kjente og karakteristiske i Ruhromradet. Store deler av gamlebyen ble nærmest jevnet med jorden da Hattingen og den store industriebedriften Henrichshütte på slutten av andre verdenskrig ble pekt ut som et prioritert mål for de allierte bombeangrepene, men den ble senere delvis bygget opp igjen.

Tettsteder

Byen Hattingen omfatter flere steder som tidligere har vært definert som selvstendige tettsteder, bl.a. Blankenstein, Elfringhausen, Welper og Winz-Baak.

Kirke

Reformasjonen spredte seg i Hattingen rundt 1580 og den store St. Georgs Kirche ble protestantisk. Bare to steder i omkring byen, Blankenstein og Niederwenigern, idag bydeler av Hattingen, ble romersk-katolske.

Skoler

Kommunen har ti barneskoler (Grundschulen) og åtte videregående skoler.

Media

Dagsavisens lokalaviser Ruhranzeiger og Westfälische Rundschau (begge i WAZ Gruppen) kommer ut i Hattingen. Stadtspiegel er en gratis lokalavis for Hattingen og omegn og utkommer to ganger i uka.
Radio Ennepe-Ruhr er den lokale radiostasjonen, og sender på 91,5 FM.

Næringsliv

Hattingen liger ved Autobahn A43 og Bundesstrasse B51.
Kollektivtrafikken i Hattingen var først basert på trikk, men etter hvert ble bussene så dominerende at de fleste trikkerutene ble nedlagt, utenom en rute som kjører til Bochum. Lokaltoget S-Bahn forbinder Hattingen med Essen.
I Hattingen finnes fire sykehus: Evangelisches Krankenhaus, St.-Elisabeth-Krankenhaus i bydelen Niederwenigern, Klinik  Blankenstein og HELIOS Kliniken Holthausen, en Rehabiliteringsinstitusjon.

Historie

Stedet fikk bystatus 1396, men er nevnt "Reichshof Hatneggen" i historiske kilder allerede i 990 . Likevel ble det ingen betydningsfull by og hadde rundt 1800 færre enn 2000 innbyggere. Industrialiseringen gjennom 1800-tallet ble drevet av de store stenkullforekomstene i området, den tiltrakk seg den energikrevende stålindustrien. Den Henrichshütte var den største metallurgisk bedrift (Hüttenwerk) i omradet som ble grunnlagt i 1854. Produksjonslokalene er idag et museum.
Hattingen hadde sin høyeste befolkningstall i 1990 med litt over 61.000. Deretter har innbyggertallet falt gradvis til 56.000 i 2010.
I Hattingen der finnes to borgene eller festningsverkene fra middelalderen kalt Isenburg og Burg Blankenstein. Dessuten har man også en middelalderslott, kalt Wasserburg Kemnade som ligger på nordbredden av elven Ruhr.

Vennskapsbyer

Hattingen har ingen vennskapsbyer.
Rudraprayag (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 236 857 innbyggere i distriktet, mot 227 439 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 4,19 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,76 % i 2011 mot 15,77 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 899 i 2011 mot 953 2001.
A Little Talk with Jesus

«A Little Talk with Jesus» er en amerikansk salmesang om bønnefellesskap forfattet av Anne Louise Ashley-Greenstreet i 1871. Teksten ble oversatt til svensk av Lina Sandell-Berg i 1879 som «En liten stund med Jesus». Hver strofe, av i alt seks (bortsett fra det siste), begynner med «En liten stund med Jesus». Det sjette og siste verset blir avsluttet med «En evighet med Jesus Och allt, ja allt är gott».
Melodien er hentet fra Ahnfeldts sånger (1872) samme som til «Hos Guds är idel glädje» og blir i Musik til Sionstoner (1909) angitt å være komponert av Oscar Ahnfelt, mens utgiveren av Nya Pilgrimssånger henviser til Sionstoner for melodien.
Den ble oversatt til norsk i 1902,
Paschim Medinipur (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 5 943 300 innbyggere i distriktet, mot 5 193 411 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 12,03 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,16 % i 2011 mot 14,48 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 952 i 2011 mot 951 i 2001.
Vindaloo

Vindaloo eller vindalho eller vindalu er en populær og svært skarp indisk matrett.
Retten oppstod i Goa, som i 450 år var hovedstad for kolonien Portugisisk India. Portugiserne hadde med seg sin egen måte å tilberede svinekjøtt på. De marinerte i vin, hvitløk og krydder – carne em vinha de alhos («kjøtt i vin med hvitløk»).
Bruken av svinekjøtt utmerket den som en særlig portugisisk-indisk og kristen indisk rett. Men den spredte seg, med kulinariske tilpasninger. I stedet for svin benyttes ofte fugl (særlig blant hinduer og indiske muslimer). Som marinadekrydder er det blitt vanlig med en egen vindaloopasta laget av ingefær, chili, spisskummen, pepperkorn, kardemomme, kryddernellik, pimenta, tamarind, kanel, sennepsfrø, bukkehornkløver, koriander og gurkemeie.
Retten serveres også som lammerett, i indiske restauranter utenlands gjerne med poteter. Her ligger det nok en språklig misforståelse bak; på hindi er alu (anglisert aloo) et ord for potet.
Kebehut

Vann til de døde

Hun er antatt å ha være datter av Anput, en gudinne som er kun hunkjønnsutgaven av sin ektefelle Anubis, en gud framstilt med sjakalhode, tilknyttet mumifisering og etterlivet. Kebehut ble framstilt som en slange eller en struts som bar vann. Hun representerte friskheten og renselsen ved vann som vasket innvollene til de avdøde, og brakte hellig vann til Anubis for hans oppgaver. I pyramidetekstene er Kebehut referert til som slangen som «oppfrisker og renser» farao.
Det er antatt at hun også brakte vann til de avdødes ånder mens de ventet på mumifiseringsprosessen å bli fullført. Hun var antagelig knyttet til mumifiseringen hvor hun beskyttet kroppen mot nedbrytning slik at den holdt seg frisk for fornyelse av de avdødes ka (livskraft).
Xenohammus

Utseende

Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, gråbrune trebukker. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte, rettvinklede "skuldre". Hver dekkvinge har et skrått, mørkt bånd litt bak midten. Beina er forholdsvis lange.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia, fra Assam i vest til Filippinene i øst.
Kristiansands Fossefall & Elektricitetsværk

Aktieselskabet Kristianssands Fossefald & Elektricitetsværk ble stiftet for levering av elektrisitet til Kristiansand. Selskapet ble konstituert den 1. mai 1899 og det første kraftanlegget, Kringsjå kraftverk, ble satt i drift den 21. november 1900 etter 16 måneders byggetid.
Etter to år hadde selskapet 651 abonnenter og i 1913 var tallet økt til 2 519. 
Produksjonen økte også jevnt – i 1908 ble det solgt vel 16 millioner kilowattimer i Kristiansand. Selskapet ble overtatt av Kristiansand kommune i 1914 for en sum av nesten tre millioner kroner.
Napuka

Napuka er en atoll og en kommune i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Kommunen omfatter også Tepoto Nord. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall i hele kommunen på 294, hvorav 234 på Napuka og 50 på Tepoto Nord.
Det er flyplass på Napuka.
Rie

Rie er et tørkehus for korn. Ria er en bygningstype som ble innført til Norge av skogfinnene. Norsk Skogfinsk Museum er blant pådriverne for å bevare eksisterende rier og kunnskapen om denne bygningstradisjonen. Ria fyres opp ved hjelp av en røykovn. I likhet med røykstuer og røykbadstuer har ria ingen pipe, men en ljore, det vil si en åpning i taket der røyken slipper ut.
IPod shuffle

iPod shuffle er den minste av Apples iPod-modeller, og har ingen skjerm. Man velger sang enten ved å spille av i tilfeldig rekkefølge, eller i rekkefølgen til spillelisten man har satt opp på forhånd. 
Den første generasjonen iPod shuffles ble introdusert 11. januar 2005 med slagordet "Life is Random". I motsetning til de andre iPod-modellene (bortsett fra iPod Nano), som alle hadde interne harddisker, hadde iPod shuffle en såkalt flash-minnebrikke. Denne var mye lettere enn en harddisk.
Den andre generasjonen iPod shuffles ble lansert 12. september 2006, og var under halvparten så stor som sin forgjenger. Spilleren hadde nå også fått et innebygget klips, som gjorde at man lettere skulle kunne ha på seg spilleren. På lanseringstidspunktet fantes spilleren bare i sølv.
iPod shuffle kommer nå i flere farger, og modellene leveres nå med opptil 4 GB lagringsplass.
Grevskap

Canada

Fem av Canadas ti provinser er oppdelt i grevskaper. I Ontario, Nova Scotia og New Brunswick er det administrative enheter, mens i Quebec og Prince Edward Island er de bare geografiske inndelinger. De fleste grevskap består av flere kommuner og byer, men enkelte utgjøres av bare én enkelt by.
I det nordlige Ontario og Quebec har man gått over til å kalle disse enhetene distrikter, og i det sydlige Ontaria har man gått over til regionskommuner.

Irland

Irland ble inndelt i 32 grevskap i det 19. århundre. 26 av disse utgjør staten Irland, og de resterende seks utgjør Nord-Irland tilhørende Storbritannia. Grevskapene er gruppert i fire provinser: Leinster, Munster, Connacht og Ulster. Den tradisjonelle provinsen Ulster er delt mellom Irland og Nord-Irland.
I Irland er seks av distriktene delt inn i flere administrative enheter, slik at det nå totalt finnes 34 enheter på grevskapsnivå.
I Nord-Irland ble grevskapene avskaffet som administrative enheter i 1973, og erstattet av 26 distrikter

New Zealand

New Zealand avskaffet provinsene i 1876, og innført grevskaper. Disse har ingen historisk bakgrunn som grevskaper, og kan derfor mer korrekt omtales som fylker. De ble i sin tur avskaffet i 1989.

Norge

Norge har hatt to grevskap, Laurvigen (Larvik) og Jarlsberg. Larvik grevskap ble opprettet i 1671. Det omfattet stattholder Ulf Fredrik Gyldenløves jordegods i søndre Vestfold. Jarlsberg grevskap ble opprettet i 1673 som grevskapet Griffenfeldt. I 1676 fikk det navnet Tunsberg (Tønsberg) grevskap, og i 1684 Jarlsberg grevskap. Det omfattet kronens eiendommer i det tidligere Tønsberg len. Begge grevskapene lå i det som i dag er Vestfold fylke.

Storbritannia

Storbritannia er tradisjonelt delt i 86 grevskap; i Det forente kongerike inngår også de seks grevskapene i Nord-Irland.
Begrepet ble innført i England av normannerne, som satte en greve til å administrere de enkelte områder. Inndelingen var basert på allerede eksisterende grenser fra angelsaksisk tid. England har to typer grevskaper: seremonielle og administrative. De førstnevnte er tradisjonelle enheter som fortsatt brukes som geografisk referanse, og som gjerne har en jarl (grevene ble i middelalderen i stor grad erstattet av jarler).
Wales ble delt inn i 13 grevskaper i 1539. De er nå erstattet av hovedområder, som dels er grevskaper, dels grevskapsdistrikter og dels selvstyrte byer.
Skottland ble også inndelt fra omtrent samme tid, men dette var en mer langvarig prosess. Skottland har i nyere tid omdøpt grevskapene til regioner. Det ble samtidig innført nye enheter, og de fleste grenser ble endret.

Amerikas forente stater

I USA brukes begrepet County i 48 av de 50 statene. Louisiana bruker begrepet sogn (parish) og Alaska bruker valgkrets (borough). Disse har ingen tilknytning til historiske grevskaper, og kan derfor heller kalles fylker.
Frøken, gi meg himmelens nummer

«Frøken, gi meg himmelens nummer» er opprinnelig en gammel amerikansk vise skrevet av Charles K. Harris på begynnelsen av 1900-tallet. Han var sin egen forlegger og meget produktiv. Originalt het visa «Hello Central, Give Me Heaven», og ble raskt populær i Europa.

Innspillinger

Signe Heide Steen med orgel spilte den inn i Kristiania 5. september 1910. Visa ble utgitt på den akustiske 78-platen Gramophone 2823015.
Alf Prøysen med Columbia Salongorkester spilte inn visen på plate i Oslo i april 1947. Den ble utgitt på 78-platen Columbia GN 998. Av nyere innspillinger kan nevnes Rita Engebretsen og Helge Borglund på Frem fra Glemselen kap.18. Hvem som har skrevet den norske oversettelsen er ukjent.
Sermitsiaq

Sermitsiaq er et fjell ved Grønlands hovedstad, Nuuk. Det er 1 210 meter høyt. 
Fjellet har gitt navnet til den ene av Grønlands to nasjonale aviser, Sermitsiaq.
Norges Makrellag

Norges Makrellag var en fiskeriorganisasjon som ble stiftet 19. januar 1939 i Kristiansand, og opparbeidet enerett til å omsette makrell visse deler av året. Fisket var særlig utbredt i Skagerrak og Nordsjøen, og midt på 1950-tallet lå avdelingskontorene i Haugesund, Langesund og Fredrikstad i tillegg til hovedkontoret i Kristiansand, som sentrum for fire store mottaksdistrikter.
Norges Råfisklag ble stiftet allerede i 1938, samme år som Norge fikk en midlertidig råfisklov. Etter den endelige Lov om omsetning av råfisk av 14. desember 1951 (Råfiskloven), ble det i 1955 utstedt resolusjon som ga Norges Makrellag S/L enerett på omsetning, tilvirkning og eksport av makrell i perioden 15. april - 31. oktober.
Senere ble Norges Makrellag Eiendom etablert, det er en virksomhet som fortsatt (2014) støtter opp om makrellfisket logistisk.
I 1989 ble Norges Makrellag, Noregs Sildesalslag og Feitsildfiskernes Salgslag (1948) slått sammen til Norges Sildesalgslag, som dermed representerer omsetningsleddet for all pelagisk fiske i Norge. Dette fisket har fortsatt sitt tyngdepunkt i Skagerrak og Nordsjøen, men trekker også gradvis nordover.
Gui (beholder)

En gui (kinesisk: 簋; pinyin: guǐ) er en bronsebeholder for rituell bruk fra den kinesiske oldtid. Hovedtypen ble benyttet for offergaver av korn og er knyttet til de eldre former av forfedrekulten.
Loyola Marymount University

Loyola Marymount University (LMU) er et stort privat katolsk jesuittdrevet universitet i Los Angeles i California i USA. LMU ble til i 1973 ved sammenslåing av Marymount College og Loyola University i Los Angeles. Underlagt LMU er også Loyola Law School, som også er i Los Angeles.  Loyola Marymount er kjent for et meget vakkert hovedcampus. Også to katolske søsterordener er medansvarlige for institusjonen.
Universitetet har (2008) ca. 8.900 studenter og 1.150 lærere. Skolepengene i 2006 var på US$ 29.834.

Bakgrunn og historie

Navnene "Loyola" og "Marymount" har lenge vært knyttet til katolske institusjoner for høyere utdannelse mange steder i verden. Loyola knytter an til jesuittordenens stifter den hellige Ignatius av Loyola, som godkjente opprettelsen av ordenen første skole i 1548. Navnet Marymount er blitt benyttet for skoler grunnlagt av søsterordenen Maria Hellige Hjerte, som har drevet utdannelsesinstitusjoner siden de ble stiftet i Frankrike i 1849 av fader Jean Gailhac.
Men universitetet er også arvtaker etter det første katolske lærested i Sør-California, St. Vincent's College for gutter, grunnlagt i 1865 og drevet av vincentinerne. I 1911 gikk denne skolen inn i det yngre jesuittdrevne Los Angeles College, som samtidig åpnet en høyskoleseksjon som ble kalt Loyola High School.
Institusjonens raske vekst førte til at det flyttet flere ganger til romsligere anlegg. Navneskiftene fortsatte også, tilbake til St. Vincent's College i 1917, men så i 1918 til Loyola College of Los Angeles. I 1930 fikk det universitetsstatus og ble Loyola University of Los Angeles. Loyola Law School var tidligere blitt utskilt, og forble på et av de områdene som institusjonen forøvrig fraflyttet.
Loyola University var en institusjon kun for menn frem til sammenslåingen med Marymount College i 1973.
En parallell men separat tilblivelseshistorie gjelder den skole som Marisa-hjertesøstrene stifte for unge kvinner i 1923. I 1933 Marymount Junior College var denne en skole i Westwood-området i Los Angeles. I 1948 ble det til Marymount College of Los Angeles, og i 1960 flyttet det til en ny campus. Skolen innledet et samarbeid med St. Josephssøstrenes St. Joseph College of Orange, og snart var de to institusjonene blitt til en, men med to avdelinger på hvert sitt sted i Los Angeles-området. Begge grenene var for kvinner inntil sammenslåingen med Loyola i 1973.

Skoler og colleges

I tillegg til Loyola Law School med sin egen campus, har universitetet seks fakulteter (schools): Bellarmine College of Liberal Arts, College of Communication and Fine Art, College of Business, Frank R. Seaver College of Science and Engineering, School of Education, og School of Film and Television.
Rektor må være jesuitt. I tillegg til fra de to ovennevnte søsterordener hvis utdannelsesinstitusjoner inngår i universitetet, er det også lære- eller ledelse fra to andre søsterordener. Ellers er lærerstaben for det meste sammensatt av lekfolk, både katolikker og andre.
Loyola Marymount University er medlem av Association of Jesuit Colleges and Universities.