google/wiki40b huggingface dataset:
Endre Lund Eriksen

Bakgrunn og arbeid

Lund Eriksen er utdannet cand. mag. med fagene litteraturvitenskap, teaterhistorie, historie og forfatterstudiet ved Universitetet i Tromsø. Han ble forfatter på heltid i 2002.  
Lund Eriksen debuterte i 2002, med barneboken Pitbull-Terje går amok. Boken fikk Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur, er oversatt til flere språk og ble i 2005 filmatisert (regissør Arild Fröhlich). Filmen ble sett av over 200 000 på kino og fikk Amanda for beste barne- og ungdomsfilm. Lund Eriksen har skrevet tre bøker til om Pitbull-Terje: Pitbull-Terje og kampen mot barnevernet (2006), Pitbull-Terje blir ond (2007) og Pitbull-Terje på sporet av den tapte far (2010). 
I 2011 lanserte GAN Aschehoug Dunderly-universet skapt av Lund Eriksen og illustratør Endre Skandfer. Ifølge hjemmesidene til Dunderly er det «et hemmelig sted der monstre kan bråke, leke og ha så mye ludibunder de bare orker». I tillegg til flere barnebøker skrevet av Lund Eriksen er en rekke spin-off-produkter utgitt fra dette universet: lydbøker, spill, mobilapps og kosedyr. 
Han er også produsent i animasjonsfilmselskapet Fabelfjord som han eier og driver sammen med Endre Skandfer og Merete Korsberg. 
Lund Eriksen var andre varamann på Stortinget 1997–2001 for Sosialistisk Venstreparti i Nordland. Han satt i SVS sentralstyre 2015–2017.
Titan Airways

Historie

Selskapet blei oppretta i 1988. Navnet Titan Airways tok det fra det første britiskregistrerte flyet selskapet dreiv, en Cessna 404 Titan. Titan Airways dreiv først med frakt av bildeler til bilindustrien. Det skaffa seg etter hvert Embraer EMB-110 Bandeirante og tidlig i 1990-åra kom Short 330 og Short 360 inn i flyflåten. Selskapet begynte da å fly for Royal Mail. Titan Airways skaffe seg også ATR 42 som raskt kunne endres mellom passasjer- og fraktflyginger. Tidlig i 2000-åra begynte Titan Airways å tilby fly til andre flyselskap som trengte maskiner for å holde sine ruter i gang. Det skaffa seg Boeing 757 i 2003 og Boeing 767 i 2008 samtidig som selskapet sikra seg tillatelser til å fly på lengre strekninger og interkontinentalt.

Virksomhet

Titan Airways har drevet med charterflyging av gods og passasjerer. Det tilbyr fortsatt charterflyginger for forretningskunder og retter seg inn mot oppdrag i forbindelse med sportsarrangementer, flyoppdrag for film- og musikkbransjen, militære spesialoppdrag og andre slags flyginger. Titan Airways spesialiserer seg på utleie av fly med mannskap på kort varsel til andre flyselskap.
Det har leid ut fly til blant anna British Airways, Aer Lingus, Air Berlin, Vueling, Germanwings, SAS, EasyJet, Thomas Cook Airlines, Monarch Airlines, Thomson Airways, Arkefly, Condor, Transavia, Jet2.com  og Primera Air. Det har også flydd for Norwegian. Titan Airways har minst to fly i beredskap på London Stansted Airport som kan ta av på 60 minutters varsel for kunder med akutte behov.

Flyflåte

Flyflåten består av Airbus A318-100, Airbus A320-233, Airbus A321-200, Boeing 737-300 i passasjer- og fraktversjon, Boeing 757 og Boeing 767-300ER. I juli 2017 besto flåten til Titan Aiways av 11 fly.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2012/13 – Lagtempo kvinner

Den 9. offisielle Verdenscupen i hurtigløp på skøyter – Lagtempo kvinner (engelsk: Essent ISU WorldCup 2012/2013 – Team Pursuit Ladies) ble arrangert vintersesongen 2012/13.
Åfjord Froskemannsklubb

Åfjord Froskemannsklubb (stiftet i 1977), holder hus i Stoksund i Åfjord Kommune. Klubben arrangerer aktiviteter for fritidsdykking og båtturer. Fadderklubb til DS Lita som er vernet under kulturminneloven. Klubben har base på Aquarius Kro Og Marina i Stoksund. Klubben holder 2 dykkertreff i året, der dykkere som kommer helt fra Sundsvall i Sverige er med.
The Third Album

Mottakelse

Allmusic gav albumet tre av fem stjerner, og kalte det «en ny demonstrasjon av Barbra Streisands nydelige stemme».
Albumet nådde 5.-plass på USAs albumliste Billboard 200, og lå på lista i 74 uker.

Albumcover

Coveret til albumet ble tatt av skuespilleren Roddy McDowall da Streisand var på TV-programmet The Judy Garland Show i oktober 1963.
Mattia Destro

Landslaget

Han ble tatt ut i den italienske bruttotroppen til både EM-2012 og VM-2014, men kom ikke videre til 23-mannstroppen i hverken VM eller EM.
Governors Awards

Governors Awards er en årlig amerikansk prisseremoni der de tre hedersprisene æres-Oscar, Jean Hersholt Humanitarian Award og Irving G. Thalberg Memorial Award, som blir valgt ut av Board of Governors i Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS), deles ut. Hvert år blir det utdelt maksimalt fire priser og vinnerne blir annonsert i september. Prisseremonien finner sted i november samme året, i ballsalen på Hollywood and Highland Center.
Den første Governors Awards-seremonien ble arrangert 14. november 2009. Før dette hadde de tre hedersprisene blitt delt ut på selve Oscar-utdelingen. Akademiet ønsket å frigjøre seg fra tidspresset, og laget derfor en egen utdeling for hedersprisene. Dette gjorde at man både hadde anledning til å dele ut flere hederspriser enn tidligere, samt bruke mer tid på å hylle vinnerne. Prisvinnerne blir fortsatt nevnt på Oscar-utdelingen og det blir vist en montasje av utdelingen av prisene. Governors Awards-seremonien er også blitt en begivenhet der mange håpefulle Oscar-kandidater deltar for å promotere seg selv.
Kunskapskanalen

Historikk

6. mai 2003 ble planene om å starte kanalen offentliggjort. Den første sendingen gikk av stabelen den 27. september 2004 kl. 18.15. Programledere for dette første programmet var Jarl Alfredius og Isabella Grybe.
Kunskapskanalen sendte fra starten av fra søndag til torsdag fra kl. 18.00 til kl. 23.00. Mandag, tirsdag, onsdag og torsdag startet sendingene kl. 18.00 med repriser av UR-programmer fra dagen før. Så ble det sendt SVT-programmer fra kl. 18.00 til kl. 21.30. Deretter overtok UR på nytt frem til sendingene ble avsluttet for kvelden kl. 23.00. På søndager sendte UR fra kl. 18.00 til kl. 21.00, da SVT overtok sendetiden fram til kl. 23.00. Den 20. januar 2006 begynte Kunskapskanalen også å sende på fredager og lørdager.
SVTs sendinger ble inndelt på temaer under rubrikken "Mera": "Historie" på søndager, "Kultur" på mandager, "Natur" på tirsdager, "Vitenskap" på onsdager og "Om verden" på torsdager. URs sendinger var ikke delt inn i temaer.
Kanalen sendte opprinnelig på samme kanalplass som Barnkanalen hver dag fra kl. 20.00 til kl. 01.00. Den 18. januar 2010 ble Kunskapskanalen flyttet til den tidligere kanalplassen til SVT24, og begynte å sende fra kl. 09.00 til kl. 01.00 på hverdager og fra kl. 12.00 til kl. 01.00 i helgene.
Parapriona

Utseende

En stor, kanelbrun trebukk med lange antenner. Arten kjennes lett på at dekkvingene, bortsett fra ytterkanten, er snøhvite. Det er også en hvit stripe langs kroppen på undersiden.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Borneo).
Sørwestfalen

Sørwestfalen er en region i den sørlige delen av Westfalen. Regionen utgjorde frem til begynnelsen av 1800-tallet intet enhetlig territorium, og heller ikke idag er den helt nøyaktig avgrenset. Navnet brukes idag om den sørlige delen av den tidligere provinsen Westfalen, og omfatter Sauerland (med unntak av Upland i Hessen), det meste av Wittgensteiner Land og Siegerland, og Hellwegbörden med unntak av Kreis Unna.
Alexander IV

Biografi

Rinaldo Conti tilhørte samme slekt, grevene av Segni, som pavene Innocens III og Gregor IX. Han ble gjort til kardinaldiakon i 1227 av sin onkel Gregor, og fire år senere til kardinalbiskop av Ostia. Gregor etterlot også fransiskanerordenen ved sin død, der Conti fikk 80 gode venner. Ved Innocens IVs død i Napoli den 7. desember 1254 ble den aldrende kardinal Conti enstemmig valgt til hans etterfølger. Han tok da navnet Alexander IV.
Matthew Paris har beskrevet Alexander IV som velvillig og religiøs men lett å forlede med smiger. Enkelte kardinaler forsøkte å overtale paven til å fortsette forgjengerens politikk mot keiser Fredrik II av Det tysk-romerske rike, inkarnert i sønnesønnen Konradin i Tyskland og sønnen Manfred i Puglia; Fredrik II hadde blitt bannlyst og erklært avsatt ved det første konsil i Lyon i 1245. Catholic Encyclopedia beskriver Alexanders politiske stillingstagen som "med hele gjengen av Hohenstaufere fortsatte han Innocens' tvilsomme politikk med å tilkalle franske eller engelske smådjevler for å slå ned de tyske satanene".
25. mars 1255 kastet han bannbullen på Manfred, og noen få dager senere undertegnet han en traktat med sendemenn fra Henrik III av England. I denne overførte han vasallstaten Sicilia til prins Edmund Krokrygg, kongens nest eldste sønn. I kampen om den tyske kronen som fulgte frafallet av Vilhelm av Holland i 1256 støttet paven Rikard av Cornwall mot Alfonso av Castilla. Denne støtten ledet til forbitring blant presteskapet og folket mot den hellige stol. Manfreds makt vokste for hver dag. Han ble kronet til konge i Palermo etter å satt ut et falskt rykte om at Konradin var død, og ble leder for ghibellinerne i Italia. Alexander levde lenge nok til å bevitne dennes seier i Montaperti i 1260; han ble tvunget til å forlate  Roma og slo seg ned i Viterbo. I nordre Italia var han mer fremgangrik, der korsfarerne hans omsider knuste tyrannen Ezzelino. I Roma, som ble styrt av magistrater som hadde inngått allianse med Manfred, økte misnøyen.
Samtidig gjorde paven seg anstrengelser for å forene de kristne mot tartar-invasjonene. Men korstogsånden var forsvunnet, tiden for en forent kristenhet var forbi.
Som pave fortsatte han å vise fransiskanerordenen velvilje; et av hans førsta gjøremål var å helgenforklare Klara av Assisi. I et brev forklarer han at stigmata er et faktum; Bonaventura opplyser at paven i en preken har sagt at han har bevitnet slike. Under de voldsomme kamper som brøt ut ved universitetet i Paris beskyttet han munkene. I 1256 godkjente han augustinerordenen.
Miraklene i Santo Fico

Handling

Bokas hovedperson Leo Pizzola kommet tilbake til den italienske landsbyen Santo Fico, hvor han ikke har vært på 20 år. Han er fortsatt på leting etter en måte å bli rik raskt på, og da en turistbuss ankommer landsbyen bestemmer han seg for å gjennomføre svindelen han spesialiserte seg på som ung.
Barndomsvennen Guido, kjent under klengenavnet «Topo» (musen), blir med på svindelen, og de lurer turistene til å betale godt for å se «mirakelet» i Santo Fico.
Noe senere treffer et jordskjelv Santo Fico, og en rekke bygninger blir skadet, deriblant byens gamle kirke. Pizzola bestemmer seg for å stjele kirkens gamle veggmaleri, «mirakelet», for siden å selge det for å tjene mer penger. Han og «Topo» bærer bildet gjennom byen og ned til Pizzolas hus sent en kveld, men byens cafeeier og Pizzolas gamle flamme Martha ser dem, og blir rasende.
Da maleriet forsvinner fra den allerede ramponerte kirken, mister landsbypresten, fader Elio, helt troen på at Gud elsker ham. Martha krever at Pizzola og «Topo» hjelper presten med å få tilbake troen, og de to bestemmer seg for å skape et helt eget mirakel til presten, slik at han skal tro at Gud har vendt seg til ham igjen.
Mirakelet de planlegger slår etterhvert feil, og presten mister troen mer enn noen gang. «Topo», som er svært interessert i gamle filmer, bestemmer seg for å prøve igjen med et annet mirakel. De ansetter byens peneste frisør som skuespillerinne, og planlegger at hun skal spille en engel som kommer ned til fader Elio for å fortelle ham at Gud elsker ham. Også dette mirakelet slår feil, men landsbyen oppdager etterhvert at en rekke andre små mirakler har skjedd rundt dem, nesten uten at de oppdaget det.
Oslo Lysverker

Historisk bakgrunn

Utgangspunktet for Oslo Lysverker er dannelsen av Christiania Elektricitetsværk, etblert av Christiania kommune i 1892. Samme året ble elektrisk gatebelysning etablert. Noe senere ble Hammeren kraftverk bygget i 1900, og dette er fortsatt i drift. Hammeren kunne imidlertid ikke dekke det stadig økende elektrisitetsbehovet, og i 1913 ble det inngått en evigvarende avtale med Hafslund om levering av kraft fra Kykkelsrud i Glomma. I 1921 ble Christiania Elektricitetsværk slått sammen med byens kommunale gassverk, og det sammenslåtte selskapet fikk fra 1930 navnet Oslo Lysverker.

Senere års utvikling

Det kommunalt eide Oslo Lysverker ble i 1991 omdannet til aksjeselskapet Oslo Energi AS. Nye omorganiseringer ble gjennomført i 1996 da kraftproduksjon, kraftomsetning og enkelte andre virksomheter ble lagt inn i E-CO Energi under et nyopprettet morselskap som den gang het Oslo Energi Holding. Nettvirksomhet og fjernvarme ble organisert i Oslo Energi Nett AS, som senere ble hetende Viken Energinett, og som nå inngår i Hafslund-konsernet. 
I 1998 ble kraftomsetningsvirksomheten skilt ut til et annet konsernselskap, som også overtok navnet Oslo Energi. Denne ble senere solgt til Vattenfall, og da skiftet konsernet navn til E-CO Energi. Det «gamle» Oslo Energi med den gjenværende virksomheten som tilsvarer dagens virksomhet i selskapet, tok navnet Oslo Lysverker AS.
Via Salaria Gallica

Via Salaria Gallica var en romervei som sammenbandt via Flaminia med via Salaria. Veien avvek fra Via Flaminia ved Forum Sempronii (dagens Fossombrone) og nådde Via Salaria ved Asculum (dagens Ascoli Piceno). 
Veien var om lag 4,7 meter bred. Veien gikk parallelt med adriakysten om lag tre romerske mil inn i landet. Den passerte byene Forum Sempronii (Fossombrone), Suasa, Ostra, Aesis (Jesi), Ricina (Macerata), Urbs Salvia (Urbisaglia), Falerio (Falerone)  samt Asculum (Ascoli Piceno).
Mehrum kraftverk

Mehrum kraftverk  er et varmekraftverk i bezirk Peine i delstaten Niedersachsen i det nordlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 750 MW, fordelt på 1 blokk, kalt Mehrum 3. 
Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1979. Fram til 2010 eide E.ON Energie 50% av dette kraftverket. Brenselkilden er kull og råolje. Majoritetseier er energiselskapet Stadtwerke Hannover. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 400 300 tonn, mot en kvote på 2,12 mill tonn.
Kanonmormor

Kanonmormor (dansk: Momsemor) er en dansk tegneserie i stripeformat, tegnet og skrevet av Werner Wejp-Olsen (f. 1938). Den går som fast serie i lokalavisen Oppland Arbeiderblad, og har gått i den danske avisen Ekstrabladet siden seriens fødsel.
Dette har Olsen selv sagt om tegneserien:
«Jeg er træt af alle de kujonerede ægtemænd og deres dominerende koner. Mange af disse serier er dygtigt lavet, men de er også fantastisk reaktionære. Jeg har sagt "væk med autoriteterne", og derfor er Momsemor blevet en meget ukonventionel bedstemor, en pensionistrevolutionær. Hun gør oprør. Hvad naboerne siger, er hende totalt ligegyldigt. Hun er enke, hun tager sig af børnene, og hun bliver en slags åndelig guru for hele familien, et talerør for de glemte pensionister.» .
Kommunikasjonsforeningen Student Oslo

Studentlaget

Studentlaget er til for studenter som utdanner seg eller har interesse innen kommunikasjon. Det blir fra tid til annen holdt arrangementer og sammenkomster for studenter på østlandet. Fokusområdene er primært kompetanseheving, praktisk erfaring og relasjonsbygging. Aktivitetene varierer og kan være frokostseminar med personer i kommunikasjonsbransjen, eller arbeid på hovedorganisasjonens arrangementer.

Styret

Styret i Oslo består av syv medlemmer. Vervene i styret er fordelt med styreleder, nestleder, samt andre poster som omfatter egne ansvarsområder. Eksempler på slike ansvarsområder tilknyttet styret er koordineringsansvarlig, sosiale medier-ansvarlig og arrangementsansvarlig. Alle representantene er aktive studenter, og studerer ved henholdsvis Westerdals Oslo ACT, Handelshøyskolen BI, Høyskolen Kristiania og Universitetet i Oslo.  
Utover dette finnes det i tillegg medlemmer som ikke er representert i styret fra OsloMet – storbyuniversitetet og Høgskolen i Østfold.
Amílcar Cabral internasjonale lufthavn

Historie

Den første flyplassen på Kapp Verde ble bygget i 1939 av Italia, som et etterfyllings- og forsyningspunkt på ruter fra Roma til Sør-Amerika. Den første ankomsten, fra Roma og Sevilla var den 15. desember 1939. I 1947 kjøpte den portugisiske koloniregjeringen lufthavna fra de italienske interessentene. I 1950 startet Alitalia å fly en med DC-4 på ruten Roma-Sal-Buenos Aires-Caracas. Fra 1961 ble ruten betjent med et DC-8) jetfly, noe som gjorde mellomlandingen på Sal unødvendig, og det betød slutten på internasjonal trafikk på lufthavna for en stund.
I 1967 ble Sal igjen brukt til mellomlandinger med drivstoffylling, denne gangen av South African Airways på flyvninger til og fra Europa, ettersom SAA ble nektet landingsretter av de fleste afrikanske land på grunn av boikotten av apartheidregimet. Senere brukte også Cubana og Aeroflot Sal for både etterfylling og passasjerruter.
I 1995 startet TACV en rute til Boston med en Boeing 757. Boston er hjemsted for det største kappverdiske immigrantsamfunnet i USA. Av andre internasjonale destinasjoner kan nevnes Amsterdam, Lisboa, Madrid, Paris og Porto. Blant innenlandsdestinasjonene er Santiago og São Vicente.

Faciliteter og transport

Amílcar Cabral har en terminal. Det er en toetasjes bygning som inneholder innsjekk-, avgangs- og ankomstområder, så vel som shopping-, bank- og passasjertjenester. Andre etasje inneholder lufthavnes og flyselskapenes kontorer. Det er fire utganger, og det benyttes busser til å frakte passasjerene ut til flyene.
Lufthavna ligger på østsiden av øya, ved veien som forbinder Espargos med Kapp Verde, øyas viktigste turistdestinasjon. For øyeblikket er det ingen rutegående offentlig transport, men taxier, og bilutleie er tilgjengelig.
HASAG

Hugo Schneider Aktiengesellschaft Metalwarenfabrik (HASAG) var et tysk selskap, etablert i Leipzig i 1863 som en lampefabrikk.
Navnet tok det i 1889, da de omgjorde produksjonen til metallprodukter. I 1930 hadde selskapet rundt 1 000 ansatte, og direktør fra 1932 var Paul Budin, som også var medlem av NSDAP og Sturmbannführer i SS. Allerede fra 1933 inngikk de kontrakt med det tyske forsvaret på levering av ammunisjon til infanteriet i Heer og Luftwaffe. Året etter var de offisiell leverandør til forsvaret. Per 1939 var omsetningen på 22 millioner mark, og 3 700 personer var ansatt.
Under andre verdenskrig hadde selskapet åtte fabrikker i Tyskland, i tillegg til fabrikker i Polen. I 1944 ble det satt opp arbeidsleirer rundt fabrikkene, som underavdelinger av konsentrasjonsleiren Buchenwald, hvor HASAG betalte SS for slavearbeidere.
I 1945, ved krigens slutt, sprengte Paul Budin hovedkvarteret Leipzig i lufta, og omkom trolig sammen med sin kone. Ingen fra HASAG ble stilt for retten i Nürnbergprosessen.
Paul C. Lauterbur

Bakgrunn

Han studerte kjemi i Cleveland og promoverte ved University of Pittsburgh i Pennsylvania.

Karriere

Fra 1969 til 1985 var han professor for kjemi ved State University of New York University at Stony Brook. Fra 1985 til 1990 var han professor ved College of Medicine ved University of Illinois at Urbana-Champaign. Fra 1985 ledet han dessuten Biomedical Magnetic Resonance Laboratory.

Nobelprisen

Lauterber og Mansfield har gjort avgjørende oppdagelser av hvordan magnetresonans kan utnyttes for å avbilde ulike strukturer i kroppens indre organer.  Disse oppdagelsene ledet til det moderne magnetkameraet  (magnetresonanstomografi, MRT) som innebar et stort gjennombrudd innen sykebehandling og medisinsk forskning.
Lauterbur oppdaget muligheten for å skape et todimensjonalt bilde gjennom å innføre gradienter som forandret magnetfeltenes styrke. Gjennom å analysere egenskapene hos de tilbakesendte radiobølgene  kunne han eksakt bestemme deres opprinnelse. På denne måten kunne man bygge opp todimensjonale bilder av strukturer som ikke kunne utskilles med andre teknikker.
Peter Mansfield videreutviklet arbeidet med å utnytte gradienter i magnetfeltet. Han viste hvordan signalene skulle  bearbeides matematisk og dataanalyseres slik at en brukbar avbildningsteknikk kunne utvikles. Mansfield viste også hvordan ekstremt rask avbildning skulle kunne skje, noe som først et titalls år senere ble teknisk og praktisk mulig innen medisinen.
Den medisinske anvendelsen av magnetresonanstomografi har utviklet seg svært raskt. De første magnetkameraene innen omsorgen ble tatt i bruk på begynnelsen av  1980-tallet. I 2002 fantes det mer enn 22 000 magnetkameraer i verden, og det ble gjort over 60 millioner undersøkelser med magnetkamera.
Sphaenognathus feisthamelii

Utseende

En stor (hannen opptil 80 millimeter), avlange, mørkt metallisk farget hjortebille. Hannen har forstørrede kjever, hos denne arten er de lange, ganske kraftige og pinsett-formede med en tann ved roten ellers fint sagtakkede på innersiden. Pronotum er påfallende hårete på sidene, hårene ullaktige. Et påfallende trekk er at hannene har fire fasettøyne. Hodet er avrundet firkantet med markerte "hjørner". Pronotum er bredt klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er hvelvede med ujevn, læraktig overflate. Beina er nokså lange og tynne, leggene med korte torner. Hunnen er kortere og bredere enn hannen, kjevene brede, nærmest økseformede med sagtakket "egg".

Levevis

Larvene utvikler seg nede i bakken i humus-rik jord.

Utbredelse

Arten er utbredt langs Andesfjellene fra Colombia i nord til Bolivia i sør.
Den internasjonale asteroidedagen

Den internasjonale asteroidedagen markeres 30. juni for å øke bevisstheten rundt asteroiderisikoen og for å informere om mulige trusler. Datoen minnes årsdagen for Tunguska-nedslaget i Sibir i Russland den 30.juni 1908.
Drephalys

Utseende

Middelsstore til nokså store (vingespenn 35-50 millimeter), slankvingede smygere. Grunnfargen er mørkt brunlig, med hvite flekker på forvingen og gjerne et større, hvitt felt på bakvingen.
Deler av vingene har ofte en perlemorsaktig glans.

Utbredelse

Artene er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Stiklestad kirke

Olavssteinen

Kirka ble restaurert til 900-årsjubileet i 1930. Den en prest flyttet fra Stiklestad på 1930-tallet, ble en stein med på flyttelasset til Toten. Steinen skal, ifølge prestens datter, bare ha blitt valgt tilfeldig fra en dynge som var ment å bli kjørt vekk og kastes etter restaureringen. Denne og en annen stein var blitt funnet under golvet da det vart gravd inne i kirka. Senere kom tanken opp i Verdal at steinen som ble ført til Toten kunne være selveste Olavssteinen. Rundt 1980 ble det en del avisskriverier om saken, og etter et mellomstopp hos Riksantikvaren ble steinen ført tilbake til Stiklestad der den ble oppbevart av Stiklestad Nasjonale Kultursenter før den ble tilbakelevert til Stiklestad kirke i 2006.
Ifølge en geologisk undersøkelse som ble utført på Geologisk museum etter initiativ fra Riksantikvaren, var det ingen spor på steinen som tydet på at den tidligere hadde vært innmurt i alteret eller i grunnmuren. Rapporten etter undersøkelsen slo dessuten fast at steinen var en type rullestein som er typisk for Stiklestad og etter alt dømme fra Verdal. Arkeolog Axel Christophersen utelukker dog at denne steinen i alteret i Stiklestad kirke er den opprinnelige Olavssteinen, men at den likevel har en viktig symbolfunksjon.
Steinen ligger nå under alteret, slik at kirkens gjester kan se den hvis de ønsker.

Inventar

Inne i kirka finnes altertavla «Sverdet og liljen», en freske malt av Alf Rolfsen som sto ferdig ved 900-årsmarkeringen av slaget på Stiklestad den 29. juli 1930.
Trond Helge Torsvik

Utdanning

Torsvik mottok phd ved Universitetet i Bergen i 1985. Etter dette ble han ansatt som forsker ved Universitetet i Bergen og senere NGU, avbrutt av perioder som: gjesteforeleser ved University of Michigan i 1993-1994 og gjesteforeleser ved Universitetet i Lund i 1999-2001. Fra 2007 har han vært professor ved Universitetet i Oslo under forskningssenteret Physics of Geological Processes (PGP). Han ble adjungert professor i 2004 ved Universitetet i Witwatersrand i Sør-Afrika.

Ulike medlemskap

Han ble medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i 1993, Det Norske Videnskaps-Akademi i 1996, American Geophysical Union i 1999, Academia Europaea i 2005 og Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab i 2008.
Yanhu

Yanhu (kinesisk: 盐湖区; pinyin: Yánhú Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Yuncheng i den kinesiske provinsen Shanxi.
Det har et areal på 1 237 km² og teller ca. 630 000 innbyggere (2004).