google/wiki40b huggingface dataset:
Luigi Amat di San Filippo e Sorso

Bakgrunn

Luigi Amat di San Filippo e Sorso stammet fra en gammel adelig katalansk-sardinsk slekt (hans adelstitler var arveknekt og nobile, nobile av markgrevene av San Filippo, nobile av baronene av Sorso og som dette å tiltale som Don Luigi), som femte barn av Giovanni, markgreve av San Filippo, og hans hustru Eugenia, baronesse av Sorso. Han fikk hele sin tidlige utdannelse av Sardinia, noe som er uvanlig for noen som på den tid skulle stige til ledende stillinger i den romerske kurie. I det alt overvelende var den romerske kurie bestående av personer fra Kirkestaten.
Han studerte ved universitetet i Cagliari mellom 1815 og 1818 og tok den juridiske doktorgrad. Deretter studerte han ved det pavelige akademiet for geistlige adelige i Roma og ved universitetet La Sapienza, hvor han tok doktorgrad i rettene (sivil og kanonisk rett) i 1826.

Prest, biskop

Han ble presteviet 24. desember 1826. Den 9. april 1827, altså under et halvt år etter prestevielsen, ble han titulær erkebiskop av Nicæa, Palestina. Han ble konsekrert 22. april av kardinal Giuseppe Spina, og ble dessuten utnevnt til nuntius i kongeriket De to Sicilier den 24. april samme år, og til nuntius i Spania 13. november 1832. I 1835 ble han utvist fra Spania da Spania brøt de diplomatiske forbindelsene med Den hellige stol.

Kardinal

Den 19. mai 1837 ble han utnevnt til kardinalprest og mottok den røde kardinalhatten 22. mai. Han virket senere bl.a. som pavelig legat i Ravenna og i Bologna før han ble forfremmet til kardinalbiskop av Palestrina. Som dekanus for kardinalskollegiet fikk han dessuten bispedømmet Ostia og Velletri den 12. mars 1877.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX. Han var camerlengo for kardinalskollegiet i 1853 og 1854. Han var også med på første Vatikankonsil (1869-1870). I 1876 hadde han i en alder av åtti år blitt den lengsttjenende av de da levende kardinaler. Som dekanus ledet han konklavet 1878 som valgte Leo XIII. Han døde bare litt over en måned etter dette konklavet.
Han ble først bisatt på det romerske gravfeltet Campo Verano. Senere ble hans ben overført til San Lorenzo in Damaso og bisatt der.
Gyldendals boklegat for barnebokforfattere

Gyldendals boklegat for barnebokforfattere (dansk: Forlaget Gyldendals børnebogspris eller Forlaget Gyldendals boglegat for børnebogsforfattere og -billedkunstnere) er et dansk legat som kun tildeles forlagets egne forfattere. Legatet har en verdi på DK 10 000, som skal benyttes til innkjøp av bøker fra Gyldendal (1997). Se også den tilsvarende prisen for forlagets andre forfattere: Gyldendals boglegat.
Pietro Lorenzetti

Pietro Lorenzetti eller Pietro Laurati (født omkring 1280 i Siena, død i 1348 samme sted) var en italiensk maler tilhørende Sienaskolen og virksom i Siena omkring 1306–1346.

Liv og verk

Han og broren Ambrogio Lorenzetti bidro til å innføre naturalisme i den sienesiske kunsten. I deres kunstneriske arbeide og eksperiment med tredimensjonale og romslige arrangementer bebudet de renessansekunsten. Han var påvirket av Giovanni Pisano. Mange av hans religiøse verk kan ses i kirker i Siena.
Lorenzetti regnes å være Sienaskolens fremste kunstner under det tidlige 1300-tallet. Med utgangspunkt i Duccios og Giottos kunst anvendte han Simone Martinis nyskapelser og billedhuggeren Giovanni Pisanos uttrykkskraft. I motsats til sin bror Ambrogio skapte Pietro strenge og symmetriske scener i hvilke han effektfullt innførte grupper av tredimensjonale figurer. Hans malerier kjennetegnes av en oppmerksom virkelighetsiakttagelse og en fin følelse for de skiftende lysforholdene. Under sin senere skaperperiode utviklet han til fulle sitt fortellertalent.
En biografi over Lorenzetti inngår i Vasaris Berømte renessansekunstneres liv (Delle Vite de' più eccellenti pittori, scultori, ed architettori) (1550).

«Kristi inntog i Jerusalem»

Blant malerne i Siena var Pietro Lorenzetti den som ivrigst befattet seg med Giottos kunst. Scenene fra Kristi lidelse i den nedre basilikaen i San Francesco i Assisi kjennetegnes av en fornem og streng regelbundenhet og effektfullt arrangerte figurgrupper i et tredimensjonalt rom. Den scenen som vises her er kjennetegnet av en kompleks bakgrunnsarkitektur.
IK Sleipner

IK Sleipner er en idrettsklubb, grunnlagt i 1903 og som holder til i Norrköping i Sverige. Klubben ble svensk mester i fotball for herrer i 1938.
Niels Randulf

Niels Enevoldsen Randulf (født 19. august 1630 i Roskilde, død 14. mai 1711) var en danskfødt biskop som satt førtifem år (1665–1711) som biskop i Bjørgvin bispedømme, altså Bergen. Det er den lengste perioden noen biskop har sittet i embetet.
Han var sønn av presten Enevold Randulf (1597–1666) og flyttet 1648 efter sin Attestas utenlands for å studere i Leiden 1651 og Orléans i 1653.  Vel tilbake i fødebyen ble han i 1657 magister og efter fire år, i 1661 sogneprest i Kjøge og prost i Ramsø Herred. I 1665 ble han forflyttet til Helliggejstes Kirke i København, men samme år ble han biskop i Bjørgvin bispedømme etter at kongen først hadde tilbudt hans far dette bispesetet. Enevold Randulf unnskyldte seg overfor kongen med at han var blitt for gammel, og ba om at sønnen Niels skulle bli kalt til biskop i stedet for ham. 
Han avholdt et prostemøte i 1668, og man har i dag notatene derfra, samt fra fem visitasberetningene fra begynnelsen av hans episkopat. Niels ble dr.theol. i 1675. I 1685 preket han i Bergen for kong Christian V og fikk lagt Kongetienden av Indre Sogn til sitt embede. 
I bybrannen den 19. mai 1702 brant bispegården i Bergen ned. Hele Niels Randulfs eiendom og samlinger, stiftets prestehistorie etter reformasjonen, samt bibliotek og andre skatter, gikk opp i flammer sammen med gården. Men hans kopibok med all slags innfløkt korrespondanse ble reddet fra flammenes rov. Han reiste til København og fikk hjelp hos Kongen til gjenoppbyggningen av Domkirken, Korskirken, Latinskolen og Hospitalet, som raskt ble gjenreist. Det ble ikke bispegården, men hagen med mange utenlandske trær bestod. 
Han etterlot seg et par likpredikener (prekener som ble holdt ved begravelsen av kongelige, adelige eller andre fremstående personer, og deretter trykket og distribuert) fylt av kompliserte og dogmatiske utlegninger, som bærer preg av at han var elev av københavnerprofessoren Jesper Rasmussen Brochmand (1585–1652).

Ekteskap og barn

Niels Randulf giftet seg 10. november 1661 med Mette Pedersdatter (1643-1679), datter av borgermester i København Peder Pedersen. Hans andre ekteskap ble inngått 15. desember 1680 med Dorothea Cathrine Wandal (1660-1708), datter av teologiprofessor og biskop Hans Wandal (1624-1675). 
Niels' datter Margrete (1662–1711/22) var først gift med prest i Selje Peder Harboe (1635–1703). Etter den første ektemannens død giftet hun seg i 1704 med den nytilsatte presten i Eid, Peder R. Finde (1675–1739), som tidligere hadde vært kapellan i Selje.
Niels' datter Marie (1675–1757) ble gift med professor og rektor ved Bergen katedralskole, Søren Lintrup (1669-1731).
Taktekker

Taktekker er en håndverker som er spesialisert innen tak- og membrantekkerfaget. Faget omfatter tekking av nybygg, rehabilitering, omtekking, service og reparasjoner av tak og fasader. Faget er underlagt bygg- og anleggsteknikk innen videregående opplæring med påfølgende læretid mot fagbrev.
The Stepford Wives (2004)

Beskrivelse

Filmen avviker fra andre versjoner av The Stepford Wives i det at den er en komedie, og at filmens feministiske tema er undertrykte i forhold til originalen. Mesteparten av filmen ble spilt inn i Darien, New Canaan og Norwalk, alle i Connecticut.

Handling

Joanna Eberhart og hennes mann Walter flytter til den idylliske forstaden Stepford i Connecticut. Der møter de Bobbie Markowitz, som også nylig har flyttet til byen, samt det homofile paret Roger og Jerry. De oppdager at noe merkelig er på ferde, og undersøker litt rundt. 
De finner raskt ut at det merkelige i byen er kvinnene, de oppfører seg alle likt Clair Wellington, og er vakre, lykkelige og uvanlig kreative. De kan bake, male hus, klippe gress, leke med ungene, og allikevel underholde ektemannen når han kommer hjem fra jobben. Mennene på sin side tilbringer veldig mye tid i en manneklubb.
Djordje Teodorovic

Karriere

Teodorovic spilte håndball for Metaloplastika Šabac og R.K. Sirmium i Sremska Mitrovica i Jugoslavia, H.C. Vöslauer i Bad Vöslau i Østerrike og Bækkelagets SK. Han var midt bakspiller. Etter den aktive karrieren har Teodorovic vært trener for Oppsal Håndball i Oslo, Ferrobus Mislata i Valencia i Spania, Hatten/Sandkrug i Tyskland, Nit/Hak HK i Nittedal og Toten HK. Djordje Teodorovic har fra sesongen 2009/2010 til 2014/2015 vært trener for Oppsal Håndballs damelag som før sesongen 2012/2013 spilte seg opp i norsk eliteserie. Han var også daglig leder i den samme klubben i tre år (2012 til 2015). Fra 1.september 2015 til 30.juni 2018 var Teodorovic ansatt som administrasjonssjef i Drammen Håndballklubb (DHK).
Etter 23 år i vesteuropeiske håndballen (hvorav 19 i Norge) har Teodorovic bestemt seg til å returnere til Serbia og moderklubben.
Han er fra 1.juli 2018 ansatt som hovedtrener i Metaloplastika Šabac.
Stortingets finanskomité

Stortingets finanskomité er den stortingskomiteen som behandler statsbudsjettet og andre finanspolitiske saker i Stortinget. Arbeidsområdet er økonomisk politikk, finansadministrasjon, finansmarked, regnskap og revisjon, folketrygdens inntekter og skatter, avgifter og toll. Ved konstitueringen av Stortinget legges det vanligvis vekt på at alle stortingspartiene skal være representert i komiteen.
Eosia

Utseende

Små (vingespenn 35-50 millimeter), spinkle, lyse påfuglspinnere. Hannen er hvit med mørke vingespisser, hunnen nærmest ensfarget lysbrun. Vingene er tynt skjellkledte og litt gjennomsiktige.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Øst-Afrika (kjent fra Etiopia og Tanzania).
Gábor Király

Landslaget

Han ble tatt ut i Ungarns EM-tropp til EM i Frankrike 2016. Han kommer til å bli eldste spiller i EM, hvor han passerer Lothar Matthaus' rekord under EM 2000 som 40-åring.
Guvernementet Vladimir

Guvernementet Vladimir var et guvernement i det midtre Russland, nordøst for Moskva. Det eksisterte i perioden 1796–1929.
Yutaka Azuma

Karriere

Yutaka Azuma startet sin profesjonelle karriere i Toyota Motors i 1986.
Han har tidligere vært trener for Tokushima Vortis.
Heliozela resplendella

Utseende

En liten (vingespenn 5 – 7 mm), mørkbrun møll. Den ligner mye på Heliozela hammoniella, men vingene er litt lysere på farge og mer tilspissede. For å skille de to artene med sikkerhet må man undersøke kjønnsorganene. Antennene er trådformede, mørkbrune, omtrent halvparten så lange som forvingen. Hodet, kroppen og forvingene er mørkt gråbrune. Forvingen har en trekantet, hvit flekk ved bakkanten ca. 2/3 ut i vingen. Bakvingen er gråbrun, tilspisset med lange, gråbrune hårfrynser. Larven er gulgrønn, den mørke tarmen skinner gjennom. Hodekapselen er brun, og den har en stor, brun ryggplate på første kroppsledd, en mindre plate på andre kroppsledd, og en brun plate på bakerste kroppsledd.

Levevis

Arten er knyttet til unge oretrær (Alnus spp.). Hunnen legger egg på blader som sitter ytterst på kvistene, enten på bladskaftet eller på kvisten rett innenfor. Den nyklekte larver gnager en mine ut langs bladskaftet, midtnerven og en sidenerve. Det dannes en gangmine som blir gradvis bredere, larvens ekskrementer danner en mørk stripe i midten. Den fullvoksne larven ganger ut en oval bladplate ved enden av minen, bruker denne til å lage et hylster rundt kroppen, og firer seg ned til bakken. Den etterlater dermed et ovalt hull i bladet. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i juni.

Utbredelse

Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa. I Norge er den funnet spredt nord til Bodø i Nordland. Det er sannsynlig at denne lille arten er mye oversett og trolig er den egentlig ganske vanlig.
Sheol

She'ol eller Sjeol (hebraisk: שְׁאוֹל, oversatt som «grav» eller «de dødes bolig», er i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) betegnelsen på dødsriket, et sted med mørke som alle de døde reiser til, både de rettmessige og de urettmessige, uavhengig av deres moralske valg i løpet av livet. Det er et sted med stillhet og mørke hvor man er avskåret fra Gud.
Innbyggerne i She'ol er «skygger» (rephaim) uten personlighet eller styrke. Under visse omstendigheter kan de kontaktes av de levende, liksom da heksen av Endor kontaktet skyggen til Samuel for Saul. Slik praksis er likevel forbudt (Femte mosebok, 18.10). Under den andre tempelperiode, fra omkring 500 f.Kr. til 70 e.Kr., utviklet det seg mer varierte forestillinger: I noen tekster er de rettferdige og de syndige delt i to avdelinger, i andre var She'ol et sted for straffedom, ment for de syndige alene. Da de hebraiske tekstene ble oversatte til gresk i Alexandria omkring 200 f.Kr. ble ordet She'ol erstattet med Hades. I Det nye testamente ble Hades benevnelsen på både dødsriket og ondskapen som det representerer.
Norske bibeloversettelser har som regel oversatt det hebraiske ordet med "dødsriket". Ny Verden-oversettelsen utgitt av Jehovas vitner lar den opprinnelige termen stå uoversatt (stavet "Sjeol" i den norske utgaven).
Lov om større myndighet for ugifte kvinner

Lov om større myndighet for ugifte kvinner ga fra 1845 kvinner over 25 år myndighet under kurator.

Juridisk historisk bakgrunn

Norske kvinner var ikke umyndige før Christian den IV’s norske lov kom i 1604, som fastsatte at kvinner rådet over pengene sine med sin "vergis forsiun", eller verge. Derimot var denne bestemmelsen underlagt arvebolken, og det er derfor sannsynlig at paragrafen ikke gjaldt for eksempel lønnsinntekt. Kvinners umyndighet ble eksplisitt videreført i Christian den V’s norske lov av 1687, i bok 3, kapittel 19, paragraf 38. Her ble bestemmelsen videre skjerpet inn ved å underlegge kvinnen sin far vergemål, frem til hun får en ektemann eller annen verge. Grunnloven tok ikke stilling til kvinners umyndighet og rettsregelen ble derfor stående uten endringer frem til 1845.

Lovteksten

Lov om større myndighet for ugifte kvinner fastsatte i 1845 følgende:
Lov om Større Myndighed for ugifte Fruentimmer Samt om Ophævelse af Forordningen af 26de October 1804 og Placaten af 14de December 1804.
Det er bleven forelagt det nu forsamlede ordentlige Storthings Beslutning af 17de Juni dette aar, saalydende:
«§1. Ugifte Fruentimmer skulle efter det fyldte 25de Aar være myndige under Curator, saaledes som mindreaarige Mandspersoner er bestemt¹).
§2. Forordningen af 26de October 1804, angaaende hvad der bør iagttages ved Gjeldsbreve, der udstedes af dem, der ikke ere fuldmyndige og Placaten af 14de December 1804 angaaende Fornyelse af saadanne Gjeldsbreve sættes du af Kraft.» - Thi have Vi antaget og bekræftet, ligesom Vi herved antage og bekræfte denne Beslutning som Lov.
1) Kong Christian den Femtis norske lov, bok 3, kapittel 19, §38

Forutsetninger for loven av 1845

I 1845 da loven om utvidet myndighet for ugifte kvinner kom, var dette trolig et resultat av det praktiske behovet for å sysselsette ugifte kvinner, slik at de kunne forsørge seg selv. Loven fulgte tett etter Håndverksloven av 15. juli 1839, og Handelsloven av 8. august 1842, som begge inneholdt flere såkalte «kvinneparagrafer». Disse hjalp nok til å bane vei for denne utvidelsen av ugifte kvinners myndighet, da de ble raskt etterfulgt av 1845-loven. Vi ser deretter at det kommer flere utvidelser i myndighet, med full myndighet til ugifte kvinner og enker i 1863, og full myndighet til gifte kvinner i 1888. I 1888 var således alle norske kvinner myndige igjen
Det første utspring av kvinnekamp ser vi på slutten av 1700-tallet, hvor idéer fra den franske revolusjon; frihet, likhet og brorskap, førte til en ny feministisk tankegang gjennom for eksempel Mary Wollstonecraft, Kvinner hadde tidligere tilhørt privatsfæren, men deltok utover 1800-tallet i økende grad i det offentlige rom. I Norge er særlig Camilla Collett kjent for å ha tatt til ordet for kvinnesaken.
Selv om lovene ga kvinner juridisk frihet de ikke hadde kjent på nesten 300 år, var det fremdeles grunnleggende mangler i myndigheten. For eksempel innebar ikke myndighet, gjennom lovene som kom på 1800-tallet, full kvinnelig stemmerett. Full kvinnelig stemmerett kom i 1913.
Dee Dee Bridgewater

Tidlig liv

Denise Eileen Garrett ble født i Memphis i Tennessee, men vokste opp i Flint i Michigan. Hennes far, Mathew Garret, var jazztrompetist og lærer ved Manassas High School, og det var gjennom han Denise Eileen Garrett først ble eksponert for jazz. Da hun var 16 år ble hun med i en R&B-trio som opptro i Michigan. Som 18-åring studerte hun ved Michigan State University før hun gikk på University of Illinois at Urbana-Champaign. Med jazzbandet der turnerte hun i Sovjetunionen i 1969. Året etter traff hun trompetisten Cecil Bridgewater, og etter deres bryllup, flyttet de til New York City hvor Cecil spilte i Horace Silvers band.

Karriere

Tidlig på 70-tallet ble Bridgewater med i Thad Jones-Mel Lewis Jazz Orchestra som vokalist. Dette markerte begynnelsen på hennes jazzkariere, og hun sang med flere av den tidens største jazzmusikere som Sonny Rollins, Dizzy Gillespie, Dexter Gordon, Max Roach, Rahsaan Roland Kirk og flere. Hun sang på Monterey Jazz Festival i 1973, og i 1974 kom hennes første album Afro Blue samtidig som hun spilte i musikalen The Wiz. I 1975 vant hun Tony-prisen for beste kvinnelige birolle for rollen som Glinda i denne musikalen. Senere var hun med i flere sceneproduksjoner. Etter turnè i Frankrike med musikalen Sophisticated Ladies i 1984, flyttet hun til Paris i 1986. Samme år hadde hun rollen som Billie Holiday i stykket Lady Day, en prestasjon som gjorde henne nominert til Laurence Olivier-prisen.
På slutten av 80-tallet og begynnelsen av 90-tallet returnerte hun til jazzverden. Hun sang på Montreux Jazz Festival i 1990 og i 1994 startet hun et samarbeid med Horace Silver, som hun alltid hadde sett opp til. Hun slapp albumet Love and Peace: A Tribute to Horace Silver. Hennes album Dear Ella, som kom i 1997, gav henne en Grammy-pris for beste jazzvokal-album.

Familie

Bridgewater er mor til tre barn; Tulani Bridgewater (fra hennes ekteskap med Cecil Bridgewater), China Moses (fra hennes ekteskap med Gilbert Moses) og Gabriel Durand (fra hennes nåværende ekteskap med den franske konsertpromotøren Jean-Marie Durand).

Norgesbesøk

Bridgewater holdt konsert på Kongsberg Jazzfestival i 2005 og 2007. I november 2014 besøkte hun Hamar kulturhus sammen med gruppa DVRK Funk.
Toby Alderweireld

Landslaget

Alderweireld ble tatt ut til den belgiske troppen til VM i fotball 2014 i Brasil.
Han ble tatt ut i Belgias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Belgias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Eurovision Song Contest 1958

Sendingen

Ti land stilte i konkurransen, det samme antallet som året før. Sverige debuterte i Eurovision Song Contest og stilte med en av sine største stjerner på den tiden, Alice Babs. Storbritannia planla også å delta, men endte til slutt med å stå over konkurransen. Sammen med den første finalen i 1956 var dette eneste gang at ingen av deltakerlåtene ble fremført engelsk.
Studioet i Hilversum var pyntet med flere tusen tulipaner, og Metropol-orkestret akkompagnerte de ti deltakerlåtene. Orkestret var også med i konkurransen i 1970, 1976 og 1980. 
Nederlandske Corry Brokken og sveitsiske Lys Assia var begge tilbake i konkurransen for tredje gang på rad. De to hadde også vunnet finalen i henholdsvis 1957 og 1956. Corry Brokken kom på sisteplass, men vendte tilbake i konkurransen som programleder i 1976. Det oppsto tekniske problemer med eurovisjonsnettet under Italias fremføring, slik at flere land ikke hadde mottatt lyd og bilde av fremføringen. Italia fikk derfor opptre på nytt etter at alle land hadde fremført sine bidrag. 
Avstemningsmetoden var den samme som året før: Alle land hadde en jury på ti personer, der hvert medlem ga ett poeng til sin favorittsang. Juryene satt i hjemlandet og ble kontaktet via telefon. I avstemningen stemte landene i omvendt rekkefølge, og programleder Hannie Lips hadde tidvis store problemer med å høre poengene fra de forskjellige juryformennene. Til slutt vant Frankrike en knapp seier foran Sveits og Lys Assia.

En verdensslager blir født

Den franske vinnersangen «Dors, mon amour» (sov, min elskede) fikk en viss kommersiell suksess etter seieren, også i Norge som verken deltok eller sendte Eurovision Song Contest på denne tiden. Blant annet ble vinnersangen oversatt av A.T. til norsk: «Sov i min favn», fremført av Nora Brockstedt og Kjell Karlsens orkester.
Selv om Frankrike vant, var det bronsevinneren Italia og «Nel blu dipinto di blu» som fikk den desidert største suksessen. Sangen er bedre kjent som «Volare», og den ble en internasjonal bestselger og evergreen. Sangen nådde blant annet førsteplass på den amerikanske Billboard-listen og ble belønnet med tre Grammy-priser. Samme høst ble også norske VG-lista opprettet, og det italienske bidraget nådde en andreplass i Norge. Sangen har også blitt covret av en rekke artister, blant annet Dean Martin, The McGuire Sisters, Bobby Rydell og Gipsy Kings.
Always Outnumbered, Never Outgunned

Mottakelse

Albumet fikk en blandet mottakelse, selv om det gjorde det bra kommersielt sett. Metacritic ga den en score på 52/100, mens AllMusic ga den 2,5 av 5 stjerner. I februar 2012 inkluderte den franske electronica-duoen Justice albumet i deres NME-liste over «100 Great Albums You’ve Never Heard».
På VG-lista kom albumet inn på en femteplass i uke 26/2004, men gikk ut neste uke med en 28.-plass.
Yanai kraftverk

Yanai kraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i prefekturet Yamaguchi i Japan. Installert produksjonseffekt er 1400 MW fordelt på 2 x 700 MW blokker. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.
Operatør er energiselskapet Chugoku Electric Power Co Ltd. Anlegget ble påbegynt omkring 1990 og stod ferdig i 1996.
The Love of God

«Love of God», Hymn # 329, er en amerikansk salme. De to første versene ble skrevet av tyskfødte Frederick Martin Lehman i 1917 i Pasadena, California. Det tredje verset kom fra et jødisk dikt, Hadranut, skrevet på arameisk i 1050 av Meir Ben Isaac Nehorai, en kantor i Worms, Tyskland.
Lehman skrev melodien med hjelp av sin datter Claudia Lehman Mays, som også arrangerte den.
Den er oversatt til mer enn 18 språk. Trygve Bjerkrheim oversatte den til norsk som «Guds kjærlighet er langt, langt større» i 1951.
Salmen har tre strofer.
Baytown gasskraftverk

Baytown gasskraftverk  er et varmekraftverk i Chambers County, i delstaten Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 845 MW fordelt på 4 turbiner, på inntil 210 – 275 MW hver. Operatør er energiselskapet Calpine Central LP. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2002. Brenselkilden er naturgass.
Enkel predestinasjon

Enkel predestinasjon betegner i kristen teologi læren om at mennesker blir frelst fordi er blitt utvalgte av Gud, snarere enn at menneskene skulle ha valgt å omvende seg til Gud. Denne lære forekommer innen den lutherske ortodoksi. Tilhengerne mener at læren er en direkte konsekvens av att frelsen er av nåden alene. Den enkle predestinasjon skal skilles fra såvel synergismen som mener at menneskets vilje må medvirke i omvendelsen, som den den doble predestinasjon som representeres av kalvinismen.
Gunnar Kjell Bjørkavåg

Gunnar Kjell Bjørkavåg (født 1960 i Ålesund) er en norsk siviløkonom og næingslivsleder. Han er utdannet siviløkonom fra BI og har MBA fra Henley College i Oxordshire, UK og AMP fra Harvard Business School, Mass, USA. Bjørkavåg arbeidet tidligere ved Statens Datasentral, Comma Dataservice, Telenor Plus og Compaq Computers.  Han har siden 2000 vært konsernsjef for NHST Media Group. Han er  styreleder for Visma a.s. 11.01.2018 meldte Dagens Næringsliv at han slutter som konsernsjef i NHST.
Deir el Qamar

Deir el Qamar (arab. دير القمر, som betyr «måneklosteret») er en landsby i den sørlige sentrale Libanon, fem km fra Beiteddine. Fra 1500-tallet til 1700-tallet var Deir el Qamar residensbyen for Libanons guvernører. Byen er også kjent for Fakhreddine-moskeen, den eldste intakte moske i landet (bygd på 1500-tallet), og for andre eldre bygninger.