Piotr Szewczyk

Bakgrunn

I årene 1915-1921 gikk han på skole i landsbyen. Etter eksamen begynte han i 1929 på gymnaset Stanislaw Konarski i Oświęcim, etter det tok han politiskolen i Mosty Wielkie (provinsen Lviv). Etter fullført politiutdannelse tjenestegjorde han som politi frem til utbruddet av andre verdenskrig, fra 1939 underviste han også i idrett på skoler i Luck og Warszawa.

Andre verdenskrig

Piotr Szewczyk ble mobilisert ved invasjonen av Polen i september 1939 og kjempet i forsvaret av Warszawa, og i november 1939 eller tidlig i 1940 klarte han å komme gjennom Ungarn og Jugoslavia til Frankrike, hvor han sluttet seg til Den selvstendige Podhalebrigaden. Han deltok i kampene ved Narvik, der han utmerket seg.
I norsk statsråd i London 20. mars 1942 ble Szewczyk tildelt Krigskorset fordi han «Viste stort mot under kampene i Norge og var alltid et eksempel for sine soldater. 28. mai 1940 under 2det kompanis angrep på Ankenes (høide 295) elekriserte han kompaniet ved sin modige optreden og rev det med sig frem. Han var alltid den første i angrepet. Hans pelontons optreden i fiendens flanke bidrog i høi grad til operasjonens fremgang.»
Etter nederlaget i Norge, vendte han tilbake til Frankrike, hvor hans enhet kjempet i Bretagne. Etter kapitulasjonen i Frankrike flyktet han sommeren 1940 til Storbritannia, der han ble med i 1. uavhengige fallskjermjegerbrigade under general Stanisław Sosabowski. Den 16. januar 1942 meldte han seg for et flere måneder langt kurs for spesialstyrken Cichociemni, og etter vellykket gjennomføring ble han forfremmet til løytnant, og fikk tilnavnet «Juni».
Piotr Szewczyk var del av en gruppe på fire fallskjermhopperne som om kvelden 17. februar 1943 tok av fra en flyplass utenfor London. Flyturen til området hvor de skulle hoppe, i distriktet Siedlce var vellykket. Ved hoppet var flyet for lavt, noe som resulterte i at «Juni» ble sterkt forslått. Våren 1943 ble han sendt til Lvov, hvor han som offiser tok kommandoen over en motstandsgruppe i regionen. Han brukte der dekknavnene «Piter» og «Gray». Han tok initiativ til og organiserte mange kamphandlinger.
Den 11. november 1943 ble han forfremmet til kaptein. Under frigjøringen av Lvov og under kampene om byen, som varte fra 23. til 27. juli 1944, kommanderte han en avdeling soldater, som kontrollerte bygningen til Lvov polytekniske skole.

Etter verdenskrigen

For å unngå arrest av NKVD flyktet han i juli 1945 via Warszawa til London, hvor han fikk graden major. Den 15. oktober 1945 var han tilbake i Warszawa, hvor han ble arrestert av offiserer fra ministeriet for offentlig sikkerhet i begynnelsen av november 1945. Han ble anklaget for å samarbeide med utenlandsk etterretning og forsøk på å styrte regimet og ble dømt til døden.
Innbyggere i Babic og familien samlet da over 100 underskrifter som ba om benådning til president Bolesław Bierut. Dødsstraffen ble ikke utført, men omgjort til 15 års fengsel. Under amnestiet den 8. mai 1956 ble han løslatt og han ble rehabilitert i 1968.
Piotr Szewczyk returnerte til hjembygda i 1986. Han døde 28. januar 1988, og ligger begravet på kirkegården ved Oświęcim.

Utmerkelser

For utvist heltemot ble Piotr Szewczyk tildelt Ordenen Virtuti Militari og tre ganger Tapperhetskorset (Krzyżem Walecznych). For heltemot under slaget om Narvik, ble han som en av 12 polakker hedret med den høyeste militære dekorasjon, det norske Krigskorset med sverd, som ble gitt til ham i 1942 av kong Haakon VII av Norge. For deltakelse i kamp i Bretagne mottok han Croix de guerre fra Frankrike.