google/wiki40b huggingface dataset:
RMS «Empress of Ireland»

RMS «Empress of Ireland» var et kanadisk passasjerskip som forliste i St. Lawrence-elva etter en kollisjon med det norske lasteskipet DS «Storstad» i mai 1914. Skipet tilhørte Canadian Pacific Railway.
Selv om dette var en skipskatastrofe lik RMS «Titanic» er den i dag nesten glemt, på tross av at flere passasjerer omkom, og skipet sank på bare 14 minutter, mot «Titanic»s tre timer. Ombord var 1 477 passasjerer og mannskap. Av disse omkom 1 012 og dette er den verste maritime ulykken i Canadas historie i fredstid. «Empress of Ireland» var på vei ut St. Lawrence-elva til Liverpool, mens «Storstad» kom i motsatt retning, fullastet med  kull for Québec.
Libu

Libuene (, R'bw, Ribou eller Labu) var en stamme fra det antikke Libya, først omtalt i antikke egyptiske tekster fra det nye rike i Egypt, spesielt fra det 19. og 20. dynasti. I en inskripsjon beskriver Mernephat hvordan fiendtligheter brøt ut mellom Egypt og Libya, og hvordan libyerne ble beseiret. Ramses III beseiret libyerne i det femte året av sin regjeringstid, og seks år senere slo libyerne seg sammen med meshwesherne og invaderte det vestlige Nil-deltaet for igjen å bli beseiret av egypterne. Grekerne innførte bruken av denne stammens navn om innbyggerne i «Libya», og Nord-Afrika forøvrig. Historieskriveren Herodot ville, i likhet med enkelte andre skribenter, innføre navnet for innbyggere av hele det afrikanske kontinentet.
Baseball under Panamerikanske leker 1983

Baseball under Panamerikanske leker 1983. Baseball var en av flere sporter som var med i de niende Panamerikanske leker som ble arrangert i Caracas i Venezuela fra 14. til 29. august 1983.
Oikos Oslo

Oikos Oslo er en studentorganisasjon ved Handelshøyskolen BI som jobber for å motivere og engasjere studenter og næringsliv til å rette et aktivt fokus mot bærekraftig økonomisk vekst og ledelse.
Oikos Oslo er underlagt Studentforeningen SBIO.
The Source

The Source (etablert 1993 i Trondheim)  er en norsk jazzgruppe kjent fra en rekke innspillinger og samarbeid, spesielt for sine jule-konserter.
Den ble etablert som kvartett av studenter ved Jazzlinja, Trygve Seim saksofon, Øyvind Brække trombone, Per Oddvar Johansen trommer og Ingebrigt Håker Flaten bass. Flaten ble avløst av Finn Guttormsen i 1995, som igjen ble erstattet av Mats Eilertsen i 2005. Bandet ble nominert til Spellemannprisen 2007 i åpen klasse for albumet The Source of christmas, Live.
Tørring

Jernbanen

Tørring var fra 1891 endestasjon på Horsens-Tørring Banen, som het Horsens Vestbaner fra 1929, da banen ble forlenget til Thyregod og fikk en sidebane fra Rask Mølle til Ejstrupholm. Horsens Vestbaner innstilte persontrafikken i 1957 og ble helt nedlagt i 1962. Lokstallen ble revet allerede i 1949. Stasjonsbygningen fungerte etter nedleggelsen som rutebilstasjon, men er senere revet. Nå er det bare navnet Jernbanegade som minner om Tørringbanen, som den også ble kalt fram til 1929.
Idrett for funksjonshemmede

Idrett for funksjonshemmede refererer til sport tilrettelagt for utøvere med ulike funksjonshemminger. I daglig tale omtales idrett for funksjonshemmede gjerne som «handikapidrett». 
Idrett for funksjonshemmede i Norge organiseres under Norges Funksjonshemmedes Idrettsforbund (NFI), som er et særforbund for bevegelseshemmede, synshemmede, hørselshemmede og mennesker med utviklingshemming. NFI er igjen organisert under Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF). 
Idrett for funksjonshemmede er en sentral del av integreringsarbeidet og tilretteleggingen for funksjonshemmede i samfunnet. Aktivisering og gleden ved å mestre og å være i bevegelse er grunnleggende i arbeidet med idrett for funksjonshemmede, men også gleden av å konkurrere og prestere. Et mål for arbeidet med integreringen av funsjonshemmede i idrett har vært at arbeidet med idrett for funksjonshemmede skulle legges til de respektive særforbund. Dette målet ble nådd våren 2007. I dette ligger blant annet rekruttering, tilrettelegging, administrering og organisering.
Idrett for funksjonshemmede er i stadig utvikling, og teknologi spiller en sentral rolle i tilretteleggingen gjennom nye hjelpemidler.
MySQL

Plattformer

MySQL kjører på mange operativsystemer – inkludert AIX, BSDi, FreeBSD, HP-UX, Linux, Mac OS X, NetBSD, Netware, OpenBSD, OS/2 Warp, QNX, SGI IRIX, Solaris, SunOS, SCO OpenServer, SCO UnixWare, Tru64 og mange versjoner av Windows.

Grensesnitt

De fleste programmeringsspråk kan koble til MySQL-databaser, bl.a. C, C++, Eiffel, Smalltalk, Java, Lisp, Perl, PHP, Python, Ruby, og Tcl; hver av dem bruker et spesifikt API. Et ODBC-grensesnitt (MyODBC) gjør det mulig for alle programmeringsspråk som støtter ODBC-grensesnittet å kommunisere med en MySQL-database. MySQL bruker ANSI C som sitt hovedspråk.
Man kan også kommunisere med en MySQL base via kommandolinje, eller MySQL Workbench som er en GUI applikasjon. Det fins også andre grafiske grensesnitt som LibreOffice / OpenOffice, eller phpMyAdmin som tilbyr administrasjon av databasen uten å måtte kunne programmere.

Bruksområder

MySQL er populært for webapplikasjoner som Wikipedia, PHP-Nuke, Wordpress m.fl. Populariteten skyldes først og fremst at MySQL er lett å bruke, gratis, og holder en høy ytelse i forhold til både pris og krav til maskinvare.

Eksempel

Lage tabell: CREATE TABLE tabel navn
(
Navn på kolone data_type,
Navn på kolone2 data_type,
Navn på kolone3 data_type,
....
);

Legge til Infomasjon:
INSERT INTO tabel_navn (kolone1, kolone2, kolone3,...)
VALUES (info1, info2, info3,...)

Hente infomasjon:
SELECT * FROM tabel_navn (WHERE kolone1(ORDER BY kolone2 DESC(LIMIT 0, 10)))

Oppdatere infomasjon:
UPDATE tabel_navn
SET kolone1=info, kolone2=info2,...
WHERE en_kolone=en_info

Slette kolone:
DELETE FROM table_navn
WHERE en_kolone = en_info 
Utfylling:
Lage tabel: CREATE TABLE brukere
(
id int(9) NOT NULL AUTO_INCREMENT,
brukernavn varchar(255) NOT NULL,
passord varchar(255) NOT NULL,
....
);

Legge til Infomasjon:
INSERT INTO brukere (brukernavn, passord, email,...)
VALUES (Testern, *********, minepost@gmail.com,...)

Hente infomasjon:
SELECT * FROM brukere (WHERE id(ORDER BY id DESC(LIMIT 0, 10)))

Oppdatere infomasjon:
UPDATE brukere
SET brukernavn=Tewstern, passord=*****,...
WHERE id=2

Slette kolone:
DELETE FROM brukere
WHERE id = 2 (Resultatet vil bli at bruker id 2 vil bli slettet) 
Der det står Hente infomasjon og i koden stod det ...e (WHERE id(ORDER BY id DESC(LIMIT 0, 10))).
Dette betyr at det som står inne parentes kan brukes.

Lisensiering

Både MySQL-serverprogramvare og klientbibliotek er distribuert under en dobbellisens.  Brukere kan velge mellom GNU General Public License  og en kommersiell lisens.
Heliothinae

Utseende

Heliothinae er middelsstore (vingespenn for de artene som er funnet i Norden 28 – 42 mm), gjerne brungule nattfly. Forvingene er forholdsvis smale med litt uttrukne spisser.

Migranter

Medlemmene i Heliothinae er utmerkede flyvere og mange kan foreta store vandringer. De fleste av artene som er funnet i Nord-Europa danner ikke permanente bestander her, men flyr inn enkelte år. Larvene lever på ulike slags urter og gress.

Skadedyr

Den vandrende arten Helicoverpa armigera, som var funnet en gang i Norge inntil 2006, finnes over det meste av den gamle verden. I varmere områder er den et alvorlig skadedyr som kan angripe mange ulike kulturplanter, blant andre bomull, mais og tomater.
I 2006 var det en innflyvning av arten til Norge og minst 13 funn ble gjort nord til Karmøy i Rogaland.
Ruseløkka skole

Ruseløkka skolekorps

Ruseløkka skolekorps ble stiftet 3. mars 1933 og gjenopplivet i 2015. Dirigent er Ingunn Sakshaug. Korpset samarbeider med Oslo kulturskole.

Nytt skolebygg

Nytt skolebygg på Ruseløkka er under oppføring med planlagt ferdigstillelse i februar 2021. I mellomtiden er ungdomstrinnet lokalisert til Kristiania tekniske skole like ved, mens barneskoleelevene busses til Vollebekk skole.
Vordingborg kommune

Severdigheter i kommunen

Botanisk Have, Dronning Alexandrines bro, Gåsetårnet i Vordingborg, Kalvehave kirke, Kulsbjergområdet, Køng Museum, Mallings Kløft, Masnedø Fort, Sydsjællands Museum, Tiendestenen, Videnscenteret, Vordingborg kirke.
Richard Rodgers

Låter i kulturkanon

Låter som av Alec Wilder regnes for å høre med i kulturkanonen den store amerikanske sangboka er blant annet
«Bewitched, Bothered and Bewildered». Han var en av låtskriverne til «Blue Moon», «The Blue Room», «Boys and Girls Like You and Me».
Freestyle under Asiatiske vinterleker 2003

Freestyle under Asialekene 2003. Freestyle var en av flere sporter under de femte Asiatiske vinterleker som ble arrangert i Aomori i Japan. Det var andre gangen freestyle var med på programmet i asiatiske vinterleker. Det ble konkurrert i kulekjøring både for menn og kvinner. Det var 13 utøvere fra tre nasjoner som deltok i konkurransene som ble avviklet 6. februar 2003. Japan ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Badstuestræde (København)

Badstuestræde er en gate i Københavns indre by. Den starter ved Strøget. 
Gaten er nevnt i Roskildebispens jordebok fra 1377 og har navn etter Strandbadstuen som lå nær havnen ved gatens utløp i Kompagnistræde.
Camilla Hansen

Camilla Cecilie Hansen er en norsk fotballspiller som for tiden spiller for Manglerud Star Toppfotball.
Hansen har tidligere spilt for Honningsvåg Turn & Idrettsforening, Alta IF, Linderud, Nittedal, Skeid og VIF.
Handikappidrett under Sommer-OL 1904

Handikappidrett var demonstrasjonsgren under Sommer-OL 1904 i St. Louis i USA. Dette ble gjort både for å gi de olympiske utøverne muligheten for pausedager, men også for å samle flest mulig utøvere.
Oseloftet

Oseloftet er et loft fra gården Ose i Bygland i Setesdal, oppført omkring 1700. Det ble flyttet og gjenreist i Setesdalstunet på Norsk Folkemuseum i 1913. Det er bygget av særlig grovt tømmer som er usedvanlig fint bearbeidet. Selv om det bare er rundt 300 år gammelt, følger det middelalderens skikk for loftsbygninger ved å stå direkte på steinmur («Borg» i Setesdalsmål), ikke på stabber, slik det ble vanlig i andre bygder. Etter lokal byggeskikk har det heller ikke sval foran buret i første høgda, mens selve loftet har sval på alle fire sider, med trapp opp langs vestveggen.
Oseloftet står i et rekketun med gavlen mot tunet, og med stuebygninger på begge sider, siden Setesdalstunet på Folkemuseet er anlagt som et felles tun for to gårdbrukere. Tunet lå vanligvis i en sørvendt skråning og dannet en «gate» med innhus (stuer og loft) på oppsiden eller nordsiden, og uthus (fjøs, staller ogløer) på sørsiden. Slik ble innhusene liggende med solvendte innganger, mens fjøs og staller lå nederst i tunet med en åker nedenfor. Dermed kunne gjødsel fra fjøs og staller måkes ut gjennom luker i veggen så «hevdasiget» kom åkeren til gode.
Oseloftet har (som alle loft) to etasjer. Navnet loft brukes både om hele huset og om rommet i øvre etasje. Rommet nede, buret, ble brukt til oppbevaring av mat, men kunne også brukes som sovested om sommeren. Loftet ovenpå hadde høy status og ble brukt som soveloft for gjester og til oppbevaring av stasklær og kostbarheter.
Tømmerkjernen er laftet opp med ytterveggene i samme plan gjennom begge etasjer, mens svalen i stavverk bæres av framstikkende laftestokker i etasjeskillet. Disse bærer sviller som igjen bærer hjørnestolper på krysningspunktene. På stolpene hviler stavlegjer som understøtter sperretaket som er kontinuerlig over både laftekjernen og svalene.
Oseloftet skal være bygget av tømreren Knut Torjussen Helle fra Hylestad.
Detlev von Liliencron

Bakgrunn

Detlev von Liliencron var sønn av den danske tollfullmektig Louis Freiherr von Liliencron (1802–1892) og hans hustru Adeline von Harten (1808–1872). 
Faren Louis var sønn av den danske overkrigskommissær og kaptein Andreas von Liliencron (1774–1823) og en av hans livegne. På grunn av denne ustandsmessige ekteskap ble bestefaren Andreas gjort arveløs av familien. Hans mor Adeline var datter av den amerikanske kaptein Frederick von Harten og en portugisisk kvinne.
Etter at han hadde avbrutt sin skolegang på et humanistisk gymnasium (Kieler Gelehrtenschule), fullførte Liliencron realskolen i Erfurt og trådte inn i kadettskolen i Bertlin.

Tidlig liv

Liliencron ble innrullert i den tyske hæren og deltok i krigshandlingene i 1866 og 1870–1871 hvor han ble såret ved begge anledninger. Han trakk seg tilbake med rang som kaptein og tilbrakte deretter en tid i USA før han slo seg ned i Kellinghusen i Holstein hvor han ble fram til 1887. Etter en tid i München bosatte han seg i Altona og senere i Altrahlstedt, i nærheten av Hamburg.

Diktning

Han fikk første gang oppmerksomhet med en samling med dikt kalt Adjutantenritte und andere Gedichte (1883), som ble fulgt av en serie med lite suksessfulle dramaer, et bind med noveller, Eine Sommerschlacht (1886), og en roman Breide Hummelsbuttel (1887).
Andre samlinger med noveller kom ut med titlene Unter flatternden Fahnen (1888); Der Mäcen (1889); og Krieg und Frieden (1891), foruten poetiske stykker i 1889-1890 (Der Heidegänger und andere Gedichte), 1893, og 1903 (Bunte Beute).
Liliencron er av de mest prominente av de senere tyske poeter. Han Adjutantenritte har en frisk og original stil som brøt med kjente litterære konvensjoner som var blitt videreført fra midten av århundret i tysk poesi. Liliencrons prosaverk, derimot, er noe ujevn og mangler en vedvarende kraft som gjør en forfatter suksessfull.
Liliencrons samlede verker (Sämtliche Werke) ble utgitt i 14 bind i 1904-1905, hans Gedichte ble samlet i fire bind under titlene Kampf und Spiele, Kampfe und Ziele, Nebel und Sonne og Bunte Beute (1897–1903).
Kannesteinen

Kannesteinen er en spesiell stettformet stein som ligger i fjæra i bygda Oppedal på vestsiden av Vågsøy i Sogn og Fjordane.
Kannesteinen har blitt forma av havet og bølger gjennom tusener av år. Prosessen omtales gjerne som Marin abrasjon. Steinen er om lag 3 meter høy. Kannesteinen er en severdighet som tiltrekker mange turister, spesielt i sommerhalvåret. 
Steinen er formet av bølger, is og steiner, og slipt med vannbevegelsene. Av denne grunn er ikke steinen like spektakulær sett fra siden (se bilde).
Det er i senere år tilrettelagt for bedre tilgang for skuelystne, en grussti leder til en treplatting som gir god vinkel til fenomenet (se bilde). Stien og terrassen har rullestolvennlig utforming.
Krain

Krain (slovensk: Kranjska; italiensk: Carniola; ungarsk: Krajna) er et navn for en historisk region som utgjør deler av dagens Slovenia. Selv om det ikke eksisterer lenger som en helhet, tenderer de slovenere som bor innenfor området å identifisere det med de tradisjonelle delene av Gorenskaja (Øvre Krain), Dolenjska (Nedre Krain), samt deler av Bela Krajina (Hvite Krain), og i mindre grad med Notranjska (Indre Krain). På begynnelsen av 1990-tallet bodde i underkant halvparten av Slovenias befolkning innenfor grensene av det tidligere hertugdømmet Krain.
Navnet er slavisk og betyr «grenseområde». Arealet er nesten 10 000 km², og avgrenses av fjellkjeden Karavankene, De juliske Alpene og elva Kupa. På 500-tallet ble området befolket av slovenere, og det var i denne tiden navnet oppsto.
Krain var en stat innenfor det tysk-romerske rike i det østerrikske rikskreds, og et hertugdømme hvor habsburgerne hadde arverett, senere en del av det østerrikske rike og av Østerrike-Ungarn. Regionen var krongods fra 1849 da det ble inndelt i Øvre Krain, Nedre Krain og Indre Krain fram til 1918. Dets hovedstad var opprinnelig Krainburg (nå Kranj), for en kort periode Stein (nå Kamnik), og fra andre halvdel av 1200-tallet Laibach (nå Ljubljana). I dag, på 2000-tallet, er dets område (i dets utstrekning ved oppløsningen) bortimot fullstendig lokalisert i Slovenia, unntatt for en liten del i nordvestlige Italia, rundt Fusine i Valromana. Krain i sin endelige form, etablert i 1815, bestående av 9 904 km2. I 1914, rett før den første verdenskrig brøt ut, hadde området en befolkning på i underkant av 530 000 innbyggere.
Etter første verdenskrig ble størstedelen en del av delrepublikken Slovenia i Jugoslavia. En mindre del gikk til Italia. Etter andre verdenskrig ble den italienske delen også en del av Jugoslavia. Ved Slovenias løsrivelse ble hele Krain en del av Slovenia, og utgjør ca. halvparten av landets areal.
Steve Barron

Biografi

Steve Barron ble født i Dublin i Irland som det yngste barnet til filmskaper Zelda Ruth (født Solomons) Barron (1929–2006) og skuespiller Ron Barron, som møttes i London. Zelda og Ron Barron giftet seg i 1953, men ble senere skilt. Han har også en eldre søster, Siobhan. Han gikk på St Marylebone Grammar school.
Barron debuterte som musikkvideoregissør i 1979 og regisserte flere av 80-tallets mest minneverdige, blant annet «Billie Jean» av Michael Jackson, «Money for Nothing» av Dire Straits, og «Take on Me» av a-ha.
I 1984, regisserte han science fiction-komedien Electric Dreams, før han regisserte flere episoder av TV-serien The Storyteller, før han igjen vendte tilbake til film. Han hadde regien på Teenage Mutant Ninja Turtles i 1990, The Adventures of Pinocchio i 1996, Rat i 2000 og Mike Bassett: England Manager i 2001.
Barron har regissert flere prisbelønnede miniserier, slik som Merlin (1998), Arabian Nights (2000) og Dreamkeeper (2003). I juli 2010 ble det kjent at Barron skulle returnere til musikkvideoer, og regisserte musikkvideoen til a-has «Butterfly, Butterfly (The Last Hurrah)».
Sent 2011,  ble Barrons todelte produksjonn av Treasure Island vist på British Sky. Rollelisten besto av Eddie Izzard som Long John Silver og Elijah Wood som Ben Gunn.
I november 2014 ga han ut en selvbiografi kalt Egg n Chips & Billie Jean: A Trip Through the Eighties.
Mabalacat

Mabalacat er en by på øya Luzon i Filippinene og ligger i provinsen Pampanga, i regionen Central Luzon. I år 2015 hadde den 250 799 innbyggere (folketelling 1. mai 2015). Arealet er på 83,18 kvadratkilometer.
Clark internasjonale lufthavn og den militære flybasen er viktige arbeidsplasser.
Mabalacat regnes offisielt ikke som by, men er en kommune. Kommunen er inndelt i 27 smådistrikter (barangayer).
Heftesubskripsjon

Heftesubskribsjon var en tidligere  form for salg av større bokverk. Bøker som Edgar B. Schieldrops Teknikkens vidundere i fartens tidsalder, Alfred Brehms  Dyrenes liv og Familieboken kom i hefter på 32 til 48 sider og kostet vanligvis under fem kroner. De kom med en måneds mellomrom. Når verket ver ferdig, leverte man heftene i bokhandelen som sørget for innbinding.
Dette var en utbredt form for salg av større bokverk i årene før Andre verdenskrig og fortsatte frem til 1960-tallet.
Trespissmus

Taksonomi

Trespissmus har tidligere vekselvis blitt klassifisert både sammen med insektetere og primater. I dag regnes trespissmusene som en egen orden, men det er uklart om de er søstergruppa til skjermflygere (Dermoptera) og Primatomorpha, slik Kriegs et al. (2007) hevder, eller til Glires, slik Meredith et al. (2011) og Zhou et al. (2015). hevder.

Biologi

Trespissmusene har en buskete hale og er kraftig behåret. De har klør på bena og store øyne. Ørebrusken ligger relativt flatt mot hodet og likner på ørene hos primater. De er stort sett dagaktive dyr. Føden består av insekter og frukt og frø.
Noen arter oppholder seg mye i tretopper, mens andre arter i liten grad er knyttet til et liv i trærne. Ofte kan man se trespissmus bevege seg raskt opp og ned på trestammer, på en lignende måte som ekorn. De ferdes også mye nede på bakken, der de ofte søker etter føde.
Forskjellige arter har forskjellig tid på året for formering, og noen arter kan få unger hele året. Drektighetstiden er på omkring femti dager og ungene er kjønnsmodne etter noen få måneder. Familiegrupper bor sammen i reder som de bygger.
Evolusjonsmessig har denne gruppen forandret seg lite på de mellom 60 og 80 millioner årene artene har eksistert, og gir en god indikasjon på bygning og levevis hos primatens forfedre.
Leonardo AW139

Ytelse

AW139 er utstyrt med to PT6C-67C turboshaft-motorer som har en maksimal kontinuerlig effekt på 1 531 hk.
Helikopteret kan ta inntil 15 passasjerer i tillegg til 2 flygere.
Maksimal startmasse er 6 800 kg og maksimal nyttelast oppgis til 2 570 kg.
Maksimal hastighet er 310 km/t og helikopteret oppgis å ha en maksimal rekkevidde på 1 250 km.

Bruk i Norge

Lufttransport opererer helikoptertypen på Norges eneste passasjerrute med helikopter som går mellom Bodø og Værøy i Lofoten, og som luftambulanse fra basene i Ålesund, Brønnøysund og Tromsø.
Achery (Aisne)

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Achery
Referanse: INSEE
TinyMe

TinyMe er en tidligere lettvekts Linux-distribusjon som var basert på Mandriva. Den forsøkte å gjøre bruken av datamaskner enklest mulig, og var egnet for eldre datamaskiner, entusiaster som like et lite og raskt system eller brukere som ønsket en minimal installasjon. TineMe kan sammenlignes med andre lettvektsdistribusjoner som Puppy Linux, Damn Small Linux og Feather Linux. TinyMe benyttet Openbox som vindusbehandler.
Piperviken småkirke

Piperviken småkirke (Pipervikskirken) var en småkirke som lå i Munkedamsveien 12. Den ble oppført som en distriktskirke til Johannes kirke og revet i 1959 etter at de store reguleringsplanene for Vika ble igangsatt.
Kirken var tegnet av arkitiekt Harald Aars, som fikk Houens fonds diplom i 1923 for sitt arbeide.
Audi 100

Audi 100 var en middels stor bil fra Audi, laget mellom 1968 og 1994.

C1, 1968–76

Audi 100 ble vist til pressen 26. november 1968. Opprinnelig hadde den et motor på 100 hk, noe som gjorde den til seriens største bil etter at Audi-merket ble gjenopplivet av Volkswagen i 1965. C1-plattformen kom i flere varianter: to- og firedørs sedaner, og Audi 100 Coupé S, en stilfull coupe med skrå hekk.  C1 versjonen ble produsert i over 800 000 frem til den ble avløst av C2 modellen. (ref; Histomobile.com)

C2, 1976–84

C2 ble lansert i 1976, med mer markant styling og en uvanlig femsylindret motor (den første bensin-rekkefemmeren i verden — Mercedes-Benz hadde vist vei i 1974 med sin treliters dieselmotor med fem sylindre i Mercedes-Benz W123). Den ytte opprinnelig 100 hk (74 kW) og ble markedsført som fem sylindres kraft med firesylinders økonomi. Senere ble den oppgradert til 136 hk (100 kW).
Coupé-versjonen gikk ut av produksjon, men en modell med fem dører, 100 Avant, ble sluppet som en del av denne generasjonen.
C2 ble solgt som Audi 5000 i USA for å unngå assosiasjon med C1. Den ble en suksess på det amerikanske markedet, noe som ga Audi muligheten til å spre utviklingskostnadene utover en mye større base enn de konkurrentene som konsentrerte seg om Europa.
I 1980 kom Audi 200, med blant annet en turboladet modell på 170 hk. I Storbritannia kom den som 200 5E og 200 5T, sistnevnte med turbo. 200 5T hadde også oppvarmede seter, fartsholder, skipose, grønne varmeisolerende vinduer, elektrisk soltak og elektrisk oppvarmede bakspeil.
Den var tilgjengelig standard med tretrinns automatgir. Det eneste ekstrautstyret som var listet opp i brosjyren, var femtrinns manuell girkasse uten tillegg i prisen, air condition og skinnseter. Denne bilen ble markedsført i USA som 5000 Turbo. Audi 100 ble etterfulgt av C3-plattformen i 1983, og 200 fulgte ett år senere.

C4, 1991–97

C4 ble introdusert i 1991, og var en kraftig revidert utgave av C3. Den viktigste endringen av intruduksjonen av en 2.8 l V6 motor. Denne ble senere etterfulgt av en 2.6 l variant. De var i hovedsak samme motorer som ble introdusert i Audi 80 i 1992. Alle C4 modellene kunne kjøpes med Quattro firehjulstrekk, og Audi 100 Quattro var også tilgjengelig med en ZF 4-trinns automatgirkasse.
Fra 1995 modellen skiftet C4 navn fra Audi 100 til Audi A6, samtidig som modellen fikk en mindre ansiktsløftning med endringer på grillen, front- og baklykter, samt hellakkerte støtfangere. Quattrosystemet ble modernisert ved at den bryterbetjente differensialsperren på bakakselen ble erstattet av et helautomatisk elektronisk system EDL som bruker hjulbremsene på både for- og bakhjul til å gi sperreeffekt. I tillegg ble toppmodellen av C4, som tidligere ble solgt under navnet Audi S4 omdøpt til Audi S6.