google/wiki40b huggingface dataset:
Yes It Is

Bakgrunn og innspilling

Lennon prøvde å skrive en slags ny This Boy med tre-stemt harmoni, men han følte i 1980 at han mislyktes. Paul McCartney hjalp til å skrive ferdig sangen i Lennons hjem Kenwood utenfor London.
«Yes It Is» ble innspilt 16. februar 1965 i Abbey Road Studios. De spilte inn fjorten tagninger med akustisk gitar (Lennon), bass (McCartney), sologitar m/tone-pedal (George Harrison) og trommer (Ringo Starr). Lennon sang en guidevokal som på ingen måte var egnet til utgivelse. Et eksempel på dette høres på Anthology 2 hvor tagning 2 utgjør første minutt av det som blir presentert. Lennon, McCartney og Harrison la på sine stemmer til slutt før sangen var klar for remiksing.
Pelsjegerliv – blant Nord-Canadas indianere

Pelsjegerliv – blant Nord-Canadas indianere er Helge Ingstads debutbok fra 1931.
Etter å ha brutt opp fra sin sakførerpraksis i Norge, reiste Ingstad til arktiske Canada, der han levde i fire år som pelsjeger. Pelsjegerliv er beretningen om hans opplevelser i denne tiden.

Annet

Pelsjegerliv er også tittelen på en novellesamling av Gro Dahle, utgitt på Cappelen forlag i 1991.
Merian C. Cooper

Militærkarriere

Merian Caldwell Cooper begynte på United States Naval Academy i 1915, og forlot skolen det siste året. I 1916 ble han med i Nasjonalgarden for å fange Pancho Villa i Mexico. Han fløy bombefly under første verdenskrig hvor han ble skutt ned av tyskere og tilbrakte resten av krigen i en fangeleir.
Fra 1919 til Rigatraktaten i 1921 var han medlem av den frivillige amerikanske flygerskvadronen, Kosciuszko Squadron, som støttet den polske hæren i krigen mellom Polen og Sovjet. 26. juli 1920 ble flyet hans skutt ned og han tilbrakte nesten 9 måneder i en sovjetisk fangeleir. Han rømte rett før krigen var over og kom seg til Latvia. Han ble dekorert for tapperhet av Józef Piłsudski, den polske øverstkommanderende, med Virtuti Militari, den høyeste utmerkelsen i det polske militæret.
Selv om han var gammel nok til å slippe å tjene under andre verdenskrig, vervet han seg likevel. Han ble oberst i det amerikanske flyvåpenet i Asia og Kina og han var stabssjef for general Claire Chennault i Flying Tigers.
Han ledet mange oppdrag og planla de grundig for å minimalisere dødsfall. Han var kjent for å være hardtarbeidende og hard planlegging. På slutten av krigen ble han forfremmet til brigadegeneral.

Filmkarriere

Cooper var sjef for filmproduksjonen hos RKO Pictures før og etter andre verdenskrig.
Cooper begynte sin filmkarriere med dokumentarer som kombinerte ekte opptak med iscenesatte sekvenser. I Chang (1927) brukte han denne teknikken for å avslutte dokumentaren med flyktende elefanter.
I løpet av sin karriere var Cooper en foregangsmann for tekniske nyskapninger. I filmen King Kong, som han var med på å skrive, regissere og spilte i, var et gjennombrudd på dette området. I tillegg var Cooper med på å få gjennom nye teknologier som Technicolor og Cinerama.
Cooper var en god venn av og samarbeidspartner med regissør John Ford. I 1947 grunnla de Argosy Productions, som produserte filmer som Rio Grande, The Quiet Man og The Searchers. Han ble nominert for Oscar for å ha produsert The Quiet Man i 1952, men tapte til Cecil B. DeMille og The Greatest Show on Earth. Han mottok dog en æresoscar samme året.
Cooper har en stjerne på Hollywood Walk of Fame (navnet hans er feilstavet; «Meriam C. Cooper»).

Fly

Han var medlem i styret i Trans World Airlines i flere tiår og han var en pionér innen flyging.
Ruggevika

Ruggevik er en bydel sør for Harstad sentrum. Den har god tilgang til dagligvarebutikker, med planer om en større utbygging. Ruggevik er et attraktivt boligområde i Harstad og i 2012 ble flere nye tomter klargjort for salg. Det går buss til og fra Ruggevik og sentrum to ganger i timen, samt at andre bussruter går forbi.
Kila skole ligger 1,5 kilometer fra Ruggevik.
Fløyfjellet (Svalbard)

Fløyfjellet er et fjell av 562 meters høyde på sørsiden av Dunderbukta nordvest i Wedel Jarlsberg Land sørvest på Spitsbergen, Svalbard. Det ligger øst for Ravlbukta.
Fløyfjellet har i vest ved Ravlbukta en norsk fangsthytte (bistasjon), tidvis kalt Fløystua, ved kysten sør for Fløyodden. Den ble opprinnelig oppført i 1920 av norske fangstmenn, men forfalt etter noen år.
Anlegget inngikk i det som utgjorde Fagstfelt 4 (Calypsofeltet). Hytta ble brukt til norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig.
Super Six World Boxing Classic

Super Six World Boxing Classic er en boksingturnering der det kjempes om WBA og WBC titler i supermellomvekt. Turneringen arrangeres av Showtime i samarbeid med Sauerland Event. De første kampene fant sted den 17. oktober 2009. Semifinalen er forsøksvis planlagt for januar 2011. Finalen er planlagt for mai og juni 2011.

Format

Turneringen består av tre innledende runder, hvor hver bokser vil bokse tre kamper. En seier i knockout gir tre poeng, seier på poeng gir to poeng, et ikke avgjort gir et poeng og et nederlag gir null poeng. I tilfelle av en diskvalifikasjon, får den vinnende bokseren bare ett poeng. Etter de innledende runder, går de fire boksere med flest poeng videre til semifinalen, der nr. 1 møter nr. 4 og nr. 2 møter nr. 3.
Vinneren av semifinalen vil gå videre til Super Six-finalen der vinneren samtidig kan kalle seg WBA-og WBC-mester i super mellomvekt.
Jan Pahle

Utdannelse og arbeid

Som elevarbeid ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS) i Oslo laget Jan Pahle i 1971 trestikk til Knut Hamsuns Tre fortællinger: Paa Gaden, Ringen, Damen fra Tivoli.
Pahle var høgskolelektor ved Kunsthøgskolen i Oslo (KHiO). Han har i to perioder vært dekan: først ved SHKS og deretter ved Fakultet for design. Pahle var også styremedlem ved KHiO fra 2002 til 2007.
Pahle har også vært kunstnerisk konsulent ved Postens frimerketjeneste, og han har arrangert flere norske frimerker.
Arboretum Norr

Arboretum Norr er et arboret like ved Baggböleforsen, et stryk i Umeälven, cirka 8 kilometer vest for Umeå sentrum i Sverige. Arboretet, som er anlagt øst for elva, utbrer seg over 0,2 kvadratkilometer. Trær opprinnelig fra ulike verdensdeler er plantet i skråningene som fører ned mot elvebredden. I området vokser mer enn 1 600 forskjellige planter og av disse stammer 280 arter fra land på den nordlige halvkule. Virksomheten har til formål blant annet å undersøke hvilke arter som egner seg på Umeås breddegrader.
På initiativ av den danske arborist Carl-Gustaf Thøgersen ble Arboretum Norr begynt anlagt i 1975 ved samarbeid mellom Umeå universitet, Sveriges landbrukshøgskole, avdeling Umeå og Umeå kommune. Formelt blir arboretet drevet av en stiftelse kontrollert av Umeå kommune. Andre kommuner, bedrifter og organisasjoner med tilknytting til landsdelen Norrland yter prosjektet støtte.
Ranma ½

Handling

Hovedpersonen i «Ranma 1/2» er den 16 år gamle gutten Ranma Saotome som under en treningreise i Kina faller i en av mange forskjellige forbannede kilder, I dette tilfellet Niángníquán (Nyannichuan) en kilde som forandrer ofret til ei jente når nevnte ofter blir truffet av kaldt vann. Ofrene for disse kildene blir ved kaldt vann forvandlet til en variasjon av skapninger. Gjentakende skapninger i serien er blant annet And, Svart grisunge, demon & katt. og ved varmt vann tilbake til sin rette form.
Etter dette drar Ranma med faren, Genma, tilbake til Japan for å besøke en gammel venn av faren, Soun Tendo. Denne har tre døtre: Kasumi (19), Nabiki (17) og Akane (16). Helt siden barna var små var det bestemt at Ranma skal gifte seg med en av døtrene og overta Tendo-dojoen (treningshallen). Ettersom det er kun Akane som er interessert i kampsport og ved at hun er like gammel som Ranma faller valget naturlig nok på henne. Dog vil ingen av dem gifte seg. (Dette forandrer seg senere i historien, ingen inrømmer noe, men det er tydelige trekk som viser at det er følelser mellom disse to)
Ranma vil finne en måte å bli kvitt forbannelsen sin på og støter på en rekke skikkelser. Han ender snart opp med 3-4 forloveder, ettersom som både gutt og som jente har en rekke med beundrere. Dette skaper naturlig nok en masse rare og finurlige situasjoner. Han må slåss mot flere rivaler som alle skaper store og rare problemer. Etter masse krangling og pinlige situasjoner må Akane og Ranma bare innrømme for seg selv at de liker hverandre. Men de tør fortsatt ikke innrømme det til den andre.
Christchurch

Geografi

Christchurch er den største byen og administrasjonssenter i regionen Canterbury. Den ligger i sørenden av Pegasus Bay, midt på østkysten av Sørøya. I sør ligger halvøya Banks Peninsula og i nord sletteområdet Canterbury Plains. Den offisielle «byen» avgrenses i øst av Stillehavet og våtmarksområdene til elvene Avon River og Heathcote River. I sør og sørøst er det de vulkanske åsene, Port Hills, som flankerer byen. Offisielt går bygrensen ved Waimakariri-elven i nord, men det urbane området strekker seg litt forbi denne.
De mange parkene og velholdte private hagene har gitt byen tilnavnet «The Garden City» eller «Hagebyen». 
Mesteparten av byen er flat og kun få meter over havnivå.
Byens sentrum er katedralplassen  Cathedral Square, som ligger foran den anglikanske katedralen Christ Church.

Jordskjelv

Den 4. september 2010 ble byen rammet av et stort jordskjelv på 7,1 momentmagnituder. Jordskjelvet rammet kl 4,35 om morgenen og forårsaket store skader. Episenteret var om lag 40 kilometer vest for sentrum, 10 kilometer sørøst for Darfield.
Et nytt jordskjelv med styrke 6,3 rammet området den 22. februar 2011 og etterlot seg store skader og mange omkomne.

Terrorangrep

Byen ble 15. mars 2019 rammet av terrorangrep,49 døde og omlag 50 skal være skadde.
Voltairine de Cleyre

Ettermæle

Til tross for den rosende omtale hun fikk av sine samtidige, som Emma Goldman og andre, ble Voltairine de Cleyre fort glemt etter sin død, også av anarkister og libertarianere, og bøkene hennes ble ikke trykt opp igjen når de var utsolgt fra forlaget. Hennes biograf Paul Avrich mener at hennes korte liv er hovedgrunnen til at hun er blitt oversett og glemt, i motsetning til hennes meningsfeller Emma Goldman (1869–1940) og Aleksander Berkman (1870–1936). Hun er bare kortfattet nevnt i bøker om amerikansk anarkismes historie, og er helt utelatt i andre, mer generelle bøker om anarkismen i USA. Til tross for at hennes egne skrifter var både omfattende og kraftfulle, er hun bare representert i noen få anarkist-antologier før siste halvdel av det 20. århundre.  
Det ble en fornyet interesse for hennes arbeider på 1960- og 1970-tallet. Paul Avrichs biografi over henne, An American Anarchist, ble publisert i 1978, og en samling av talene hennes: The First Mayday: The Haymarket Speeches, 1895–1910, ble utgitt i 1980. I 2004 utga AK Press The Voltairine de Cleyre Reader. I 2005, utkom to samlinger av hennes taler og artikler: Exquisite Rebel: The Essays of Voltairine De Cleyre – Anarchist, Feminist, Genius og Gates of Freedom: Voltairine De Cleyre and the Revolution of the Mind. Arkivet etter henne oppbevares ved YIVO Institute for Jewish Research i New York.  
I 2018 publiserte the New York Times en sterkt forsinket nekrolog over henne i serien «Overlooked no more».
Lydtekniker

En lydtekniker jobber med lydteknikk, den tekniske siden av lydformidling, for eksempel i forbindelse med radio, TV, film, plateinnspilling, konsert, teater og kunstuttrykk. Lydteknikeren blir ofte ikke viet mye oppmerksomhet, men med sine verktøy og sin kunnskap om utstyr, instrumenter og akustikk, er han eller hun ofte i avgjørende grad med på å forme artistenes uttrykksform. Av verktøy som en lydtekniker bruker kan nevnes miksebord, digitale og analoge effekter, equalizer og mikrofoner. Lydteknikeren er ofte den som ingen ofrer en tanke dersom han gjør en god jobb, men som får bred oppmerksomhet dersom teknikken svikter eller han gjør en feil. Noen ganger kan overgangen mellom lydtekniker og musikkprodusent være uklar. Popgruppen ABBAs lydtekniker, Michael B. Tretow regnes for eksempel ofte på linje med berømte plateprodusenter.
Georges Bokwe

Landslaget

Han ble tatt ut i Kameruns tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Kantareller

Forvekslingsarter

I Norge regnes falsk kantarell (Hygrophoropsis aurantiaca) som den eneste forvekslingsmuligheten for kantarell. Falsk kantarell er ingen matsopp, men den er heller ikke giftig (selv om noen reagerer allergisk). Slimmorkel (Leotia lubrica) er arten som lettest forveksles med traktkantarell og gul trompetkantarell
Pardosa adustella

Utseende

Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
You've Lost That Lovin' Feelin'

Norsk versjon

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hvor er dine tanker». Sangen ble innspilt av Kirsti Sparboe på singlen Triola TN 415 i 1965.
Greinpraktbiller

Utseende

Greinpraktbiller er små til middelsstore (3-17 millimeter), avlange biller, oftest med metalliske farger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, antennene ganske korte. Pronotum er kort og bredt, dekkvingene gjerne lange og smale, beina ganske korte.

Levevis

Som det norske navnet skulle tilsi utvikler disse billene seg gjerne i død ved av små dimensjoner - greiner og kvister. I motsetning til mange av de større praktbillene er utviklingstiden ikke svært lang. Noen arter lever i galler. Disse billene ser stort sett ut til å være vertsspesifikke på én vertsplante-art.
Mange tropiske arter minerer i blader. De voksne billene finnes oftest på bladverket til vertsplanten, sjeldnere på blomster.

Utbredelse

Gruppen finne i alle verdensdeler der det vokser busker og trær bortsett fra New Zealand.
Messiansk jødedom

Messiansk jødedom er en synkretisk religiøs bevegelse som kombinerer elementer fra kristendom – hvorav det viktigste troen på Jesus som messias – og elementer fra jødedom og jødisk tradisjon. I sin nåværende form stammer bevegelsen fra 1960- og 1970-årene. Noen regner seg mer som jødisk, mens andre regner seg mer som kristne eller messiansk. Messiansk jødedom, til felles med Syvende dags kristne og visse andre former for kristendom, overholder typisk den jødiske kalender, sabbaten og koscher-lover.
I Norge finnes en forening som prøver å samle jøder og kristne som tror på messiansk jødedom, eller messiansk tro.
Toru Yoshikawa

Japans herrelandslag

Toru Yoshikawa spilte 1 landskamper for Japans herrelandslag.
Landsforbundet for strikkere

Landsforbundet for strikkere er et bransjeforbund under Håndverksbedriftenes Landsforening.
De representerer strikkerne i Norge, og ble stiftet i 1998.
Mimeresia

Utseende

Små (vingespenn 25–35 millimeter) sommerfugler med avrundede vinger. Oversiden er oransje til mørkbrun, om den er mørk er gjerne bakvingene delvis oransje. Undersiden er spraglete i gult, brunt og hvitt.
Et særtrekk ved denne slekten er at hannenes kjønnsorganer er svært like hos de ulike artene – vanligvis er dette en av de sikreste karakterene for å skille sommerfuglarter fra hverandre. Artene skiller seg imidlertid på vingenes fargemønstre, og DNA-undersøkelser bekrefter dette.
Det latinske navnet betyr «etterligner Eresia», og det er riktig at slekten ligner på denne, men de kan ikke sies å etterligne Eresia-artene, da disse lever i Sør- og Mellom-Amerika mens Mimeresia bare forekommer i Afrika.

Levevis

Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer.
De lever vanligvis på trær som kolonier av maur i slekten Crematogaster, som drikker søte sekreter som larvene skiller ut og beskytter dem mot fiender. De voksne sommerfuglene holder seg inne i tett skog og besøker sjelden blomster, men de kan suge til seg sukkerholdig væske fra ekstraflorale nektarier på ulike planter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara.
Thingvalla-linjen

Thingvalla-linjen (Dampskibsselskabet Thingvalla) var et dansk rederi som drev i emigrantfarten på USA mellom 1870 og 1898. Rederiet ble opprettet for å ta skadinaviske emigranter fra de engelske og tyske rederier som til da hadde dominert markedet. Rederiet ble stiftet av den danske skipreder C.F. Tietgen.
Under Thingvallas flagg seilte i alt ti skip, blant dem DS «Norge» mellom København og New York. I 1898 overtok Det Forenede Dampskibs-Selskab (DFDS) rederiet og dets aktiva under navnet Scandinavian America Line.
Janka Kupala

Bakgrunn

Kupala ble født i Vjasynka utenfor Minsk. Familien hans tilhørte szlachta, den gamle adelsklassen i landet, men hans foreldre arbeidet som landløse bønder. Kupala avsluttet sin utdanningen i 1898, og etter at faren døde i 1902, tok han flere kortvarige jobber.

Forfatter

Janka Kupala fullførte sitt første dikt, polske «Ziarno», i 1903–04. Han skrev sitt første dikt på hviterussisk, «Мая доля» i 1904. Året etter ga han ut sitt første dikt, «Мужык» («Bonde»). Etter dette ble flere av hans dikter utgitt i hviterussiske aviser. Som dikter var han påvirket av hviterussisk folkedikting og levesett. Fra 1905 skrev han lyrisk-episke dikt og dikt om bønder i landet og deres frihetslengsel. 
I 1908 flyttet Kupala fra Hviterussland til Vilnius i Litauen. Her gav han ut sin første diktsamling, Жалейка (Den vesle fløyta). Boken vekte harme hos tsar-styret, som oppfattet den som oppviglersk. Året etter ble også et nytt opplag av boken konfiskert av de lokale styresmaktene. I 1909 flyttet Kupala til St. Petersburg, der han gav ut flere verk, før han drog tilbake til Vilnius i 1913.
Han støttet den russiske revolusjonen i 1917, og skrev etter dette også om tema som industrialisering og kollektivisering. Han tok for seg flere oversettingsoppdrag, han oversatte blant annet «Internasjonalen» til hviterussisk. Kupala hadde problem med å tilpassa seg den kulturelle ensrettingen under Stalin, og ble uglesett som for nasjonalistisk i sin dikting. På 1930-tallet beklaget han dette offentlig.
I 1928 ble Kupala medlem av det hviterussiske og ukrainske vitenskapsakademiet. I 1941 ble han tildelt Leninordenen for diktsamlingen Ад сэрца (1940).
Da det nasjonalsosialistiske Tyskland okkuperte Hviterussland i 1941 flyktet han til Moskva og senere til Tatarstan. Der skrev han dikt til støtte for hviterussiske patrioter som kjempet mot okkupantene. I 1942 døde han i Moskva, etter et fall ned en trapp.
Enka til Kupala grunnla et museum over han i Minsk der mange av av hans verk er samlet. Byen Hrodna oppkalte i 1978 et universitet etter ham, Janka Kupala statsuniversitet.
USAs statsgjeld

USAs statsgjeld er de penger som USAs føderale regjering skylder innehavere av forskjellige typer av gjeldsobligasjoner.
Gullstolen for beste dokumentarfilm

Gullstolen for beste dokumentarfilm, tidligere kjent som Dokumentarfilmprisen, er en norsk pris for dokumentarfilm som deles ut under den årlige Kortfilmfestivalen i Grimstad. Prisen ble delt ut første gang i 1999.
Sjømannens avskjedssang til sin kjæreste

«Sjømannens avskjedssang » er et skillingstrykk av Vilhelm Wexels Krag, ifølge skillingstrykket. Krag var født 24. desember 1871 og døde 10. juli 1933. Han var en norsk forfatter og lyriker, og skrev en rekke bøker og skuespill. Denne visa er en variant av skillingstrykket Adjø, farvel.

Teksten

1.Farvel farvel min hjertens venn følg meg til bryggen hen,

likkisten min den skal du sjå med flagg og vimpel på.
2.Dypt i det falske verdenshav jeg kanskje får min grav

men kommer jeg en gang igjen og er du da min venn.
3.Ja har du været tro mot meg da vil jeg give deg

ei skrin hvis make du ei så med små konkylier på.
4.Og jeg vil give deg en gul opplært kanarifugl,

og hodevann det skal du ha alt i fra Florida.
5.Og så en hund av postelin alt til kommoden din

og hver gang som du ser på den du minnes må din venn.
6.Men har du fått en annen kjær når hjem jeg kommer her,

i sjøen kaster jeg ditt skrin og hunden av postelin.
7.Og jeg vil i likkisten gå med flagg og vimpel på

og i det falske verdenshav jeg finne vil min grav.
Den 13. krigeren

Handling

Ibn Fahdlan er en ung arabisk hofftjener som blir landsforvist etter å ha innledet et kjærlighetsforhold til kona til en mektig sultan. Han tvinges avsted som sendebud langt mot nord og til vikingene. Etter en strabasiøs ferd, møter han det fryktede krigerfolket, og han sjokkeres av deres brutale levesett. På grunn av en mystisk spådom, tvinges han allikevel til å reise nordover for å nedkjempe en fryktelig fiende – mystiske skapninger kjent for å slakte ned alt som kommer i deres vei. For å overvinne den umenneskelige fienden trengs det ifølge en sannsigerske tretten krigere, og den trettende skal ikke være viking. Ibn blir den 13. krigeren.
Belleu

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Belleu
Referanse: INSEE
Anton Aure

Liv

Anton Aure var av bondeslekt. I ungdommen ble han grepet av målsaken, men begynte først 24 år gammel på lærerskolen i Volda. Han forlot skolen i 1911, og var siden lærer mange steder på Vestlandet. Ved siden av skolearbeidet var han en ivrig boksamler, og samlet opplysninger til en stor nynorsk bibliografi. I 1919 ble han statsstipendiat, og kunne arbeide i universitetsbiblioteket. I 1924 døde han bare 40 år gammel, etter lang tids sykdom. Han var gift to ganger; først med Hallgerd Malmfrid Kristensdatter Røsok (1887–1913) og deretter med Marta Johanne Aadna (1898–1919) fra Mælum, men begge hustruene og en datter, døde fra ham etter kort tid.
I 1918 begynte Aure å utgi et nynorsk månedsskrift, «Ung-Norig», på Erik Gunleiksons forlag i Risør. Hvert nummer ble gjerne innledet med en skildring av en nynorsk-forfatter, skrevet av Aure selv.

Boksamler

Aure begynte å samle bøker omkring 1900. Han sier selv i Ungdom og bøker at han alt 16–17 år gammel satte seg fore å samle all nynorsk litteratur. Senere satte han seg mer realistiske mål, og spesialiserte seg på bygde- og folkelitteratur på nynorsk. Dette var et område som var lite påaktet av andre samlere. Han kom i kontakt med alle som utga nynorsk litteratur i Norge, og i sommerferiene dro han omkring og lette etter bøker.  Aure bygget dermed etter hvert opp en stor boksamling med nynorsk litteratur, mellom 40 og 50 hyllemeter. Dessuten hadde han aviser, autografer og en brevsamling.
Like før han døde, ga han Det norske Samlaget forkjøpsrett til samlingen, og etter hans død kjøpte Samlaget den for 8000 kr., som til dels var skaffet til veie ved innsamling. Samlingen ble i 1925 deponert i universitetsbiblioteket som «Norsk Boksamling, grunnlagd av Anton Aure». Stortinget bidro med en bevilgning på 5000 kr. til innbinding og konservering av samlingen.

Bibliograf

Ved siden av boksamlingen begynte Aure å utarbeide en bibliografi over nynorsk litteratur. Han tok da med alle nynorske trykksaker på mer enn fire sider. Riktignok var han ikke den første som forsøkte et slikt arbeid; Ingjald Kjennerud og Idius Nybø hadde vært før ham, men Aures arbeid var mer fullstendig. Selv rakk han å utgi to bind av sin Nynorsk Boklista. Første bind dekker perioden 1646–1915, og andre bind 1916–20. Tilsammen tok han med over 4600 titler i disse bindene. De aller fleste titlene hadde han i sin egen boksamling.
Da Aure døde, arbeidet han med det tredje bindet av Nynorsk boklista. Dette bindet ble utgitt av Olav Dalgard i 1926. Stoff til et fjerde bind ble samlet av Arne Gallis, og utgitt i 1942. Aure etterlot seg dessuten en samling biografiske og bibliografiske data, som han håpet skulle legge grunnlaget for et nynorsk forfatterleksikon.