Tom Boonen

Karriere

Tom Boonen startet sin karriere som profesjonell syklist for Lance Armstrongs lag US Postal Service i 2002. I sin første start i verdenscuprittet Paris–Roubaix kom han på tredjeplass, men for US Postal måtte han som regel finne seg i å kjøre som hjelperytter for Armstrong og George Hincapie. Derfor valgte han å forlate laget etter én sesong.
Boonen fikk istedenfor kontrakt med det belgiske laget Quick Step-Davitamon som satset mye på Boonens spesialiteter, en-dagsklassikerne og spurtene. I 2003 hjalp han for det meste sin mentor Johan Museeuw, men i 2004 ble han en av Quick Steps viktigste ryttere. På vårparten vant han både  E3 Prijs Vlaanderen og Gent-Wevelgem. I tillegg ble det seier i to etapper i Tour de France, blant annet den svært ettertraktede siste-etappen opp Champs-Élysées i Paris.

2005

I 2005 ble Boonen Quick Steps kaptein. Han startet sesongen med 2.-plass i «Het Volk». Senere vant han E3-prijs Harelbeke. I løpet av en uke april vant Boonen først Flandern Rundt, og to uker Paris–Roubaix, der han blant annet slo sin tidligere lagkamerat George Hincapie i spurten. Han fulgte opp i Tour de France 2005 da  Boonen vant andre etappe og tredje etappe. Etter å ha båret den grønne poengtrøya i ti etapper måtte han imidlertid bryte rittet etter å ha skadet kneet i en velt på den ellevte etappen. Thor Hushovd, som lå på andreplass i poengkonkurransen, overtok dermed den grønne trøya. Boonen ble verdensmester 25. september, da han vant spurten. Han vant totalt 17 enkeltseirer det året, i tillegg til å vinne Belgia Rundt sammenlagt.
Hans seire i 2005 sørget for å gi ham en rekke utmerkelser. Det franske sykkelmagasinet Vélo d'Or kåret Boonen til årets beste syklist foran Tour de France-vinner Lance Armstrong. I tillegg ble han kåret til årets idrettsutøver i Belgia og årets sportspersonlighet i samme land.

2006

I 2006 forsvarte han blant annet tittelen sin i Flandern rundt i april. Totalt ble det 19 seirer den sesongen. Han klarte imidlertid ikke å vinne en eneste etappe i Tour de France, og fullførte ikke rittet, men kjørte med den gule ledertrøyen i fire dager.

2007

2007-sesongen startet med fem etappeseire i Tour of Qatar. Han vant også E3 Prijs Vlaanderen og Kuurne-Brussel-Kuurne, men Boonen klarte ikke å vinne noen av de store brosteinsklassikerne. Derimot vant han to etapper og den grønne poengtrøya i Tour de France.

2008

Boonen åpnet sesongen med blant annet sammenlagtseier og fire etappeseire i Tour of Qatar, og var favoritt til å vinne Flandern rundt i april. Istedenfor å vinne sørget han for å bremse alle forsøk på å kjøre inn lagkamerat Stijn Devolder, som endte opp som seierherre. Uken etter vant han Paris–Roubaix etter å ha utmanøvrert de hardeste konkurrentene i spurten. I juni 2008 ble det kjent at Boonen hadde avgitt en positiv urinprøve som viste bruk av kokain. Prøven ble tatt 25. mai, tre dager før etapperittet Belgia rundt. Kokain er ikke regnet som doping i sykkelsport når det er brukt utenfor konkurranse, og Boonen ble derfor ikke utestengt. Likevel ville verken arrangørene av Sveits rundt eller Tour de France at han skulle delta i deres ritt. I februar 2009 fant en belgisk domstol han skyldig i kokainbruk, men valgte å ikke straffeforfølge ham, fordi han var "straffet nok".
I stedet for Tour de France deltok han i Østerrike rundt og fikk en etappeseier. I august vant han to etapper i ENECO Tour. Han vant også sine første etapper i Vuelta a España da han tok etappeseieren på den 3. og 16. etappen.

2009

Boonen startet sin 2009-sesong med å vinne en etappe, sammenlagt og poengkonkurransen i Tour of Qatar. Han vant også Kuurne-Brussel-Kuurne for andre gang i sin karriere. I Flandern rundt, sesongens første store mål, viste han god form, men måtte som i 2008 ta en defensiv rolle da lagkamerat Stijn Devolder stakk fra, og vant for andre gang. Uka etter vant Boonen Paris–Roubaix for tredje gang.
27. april testet Boonen positivt for kokain (utenfor konkurranse) for tredje gang (det første tilfellet i november 2007 var ikke tidligere offentlig kjent) og ble suspendert fra laget 9. mai. Han fikk igjen konkurrere i Dauphiné Libéré i juni. Kort etter dette, ble han belgisk mester på landevei, for første gang.
Tour de France-arrangøren ASO, ville som i 2008 ikke la Boonen stille i rittet. Dagen før starten i Monaco fikk han, etter en langvarig strid i rettssystemet, tillatelse fra CAS til å starte. Touren ble ingen suksess for Boonen, og før den 15. etappen måtte han gi seg på grunn av sykdom.