google/wiki40b huggingface dataset:
Lavrentij Berija

Bakgrunn

Berija var sønn av en fattig mingrelsk bondefamilie ved Sukhumi i Abkhasia i Georgia. Han gikk på en polyteknisk skole i Baku og var aktiv i en illegal marxistisk studiekrets som kasserer.

Revolusjonær, politiker

Berija sluttet seg til kommunistene i 1917, og fra 1921 til 1931 var han leder av sikkerhetspolitiet i Den transkaukasiske sosialistiske føderative sovjetrepublikk og i årene 1931 til 1938 var han partisekretær. Han nedkjempet de kaukasiske republikkers frihetsbevegelser på en brutal måte og var brutal i implementeringen av den omfattende tvangskollektivisering i Sovjetunionen, som kostet millioner av mennesker livet.
Berija var en skruppelløs og ambisiøs mann og steg raskt i gradene i partiet. I 1934 ble han utpekt til kommunistpartiets sentralkomité. I 1938 utnevnte Stalin ham til øverste leder av NKVD, Sovjetunionens sikkerhetspoliti. Dermed ble Berija en del av Josef Stalins innerste krets og fikk ansvaret for utøvelsen av den politiske terroren. Han var en av Stalins nærmeste medarbeidere inntil Stalins død i 1953.
Ordren som ledet til Katyn-massakren var utarbeidet av Berija og signert av Stalin.
I perioden 1941 til 1945 deltok han i Statskomitéen for Forsvaret, som ledet den samlede krigføringen mot Tyskland og Japan, fra 1942 var han også innenriksminister.
I 1945 trådte han tilbake som innenriksminister og ble i stedet fullverdig medlem av Politbyrået. I perioden etter andre verdenskrig ble han gjort hovedansvarlig for utviklingen av Sovjetunionens første atombombe, som var et svært viktig prosjekt for Sovjetunionen idet den kalde krigen var begynt.
På starten av 1950-tallet begynte Berija å miste Stalins tillit. Mye tyder på at Stalin kort før sin død i mars 1953 planla hvordan han kunne bli kvitt Berija, siden Berija hadde samlet mye makt. Stalins død reddet ham fra å bli utrensket, og han klarte midlertidig å opprettholde maktposisjonen sin.
Etter Stalins død i 1953 ble Berija igjen innenriksminister og var en kort periode en av Sovjetunionens mektigste menn, kun overgått av Georgij Malenkov. I juli måned ble han plutselig arrestert og anklaget for forræderi. Han ble dermed en av de mest kjente ofrene for den maktkampen som oppsto i Sovjetunionen etter Stalins død. 
Berija ble henrettet 23. desember 1953.
Arietidene

Arietidene er en meteorsverm som varer fra 22. mai til 2. juli hvert år, og som når sitt høydepunkt 7. juli. Sammen med Zeta perseidene er arietidene den mest intense meteorsvermen i året som forekommer på dagtid. Kilden er ukjent, men det er foreslått at de stammer fra asteroiden 1566 Icarus, selv om deres bane også korresponderer med kometen 96P/Machholz.
Arietidene ble oppdaget sommeren 1947 ved Jodrell Bank Observatory i England. De oppstår når jorden passerer gjennom to strømmer med meteoroider, noe som produserer gjennomsnittlig 60 meteoroider hver time på himmelen, fra stjernetegnene Væren og Persevs.
Slevik Idrettslag

Slevik idrettslag (stiftet 17. mai 2009) er et idrettslag fra Slevik i Fredrikstad. Klubben er medlem av Norges Friidrettsforbund, og medlemmene har alle felles at de er, eller har vært, satsende orienteringsløpere.
2. oktober 2009 ble den første utgaven av motbakkeløpet Oslos Bratteste arrangert med Slevik som arrangør. Andre utgave av løpet ble arrangert samme dato året etter.
Torbjørn Pedersen

Bakgrunn

Torbjørn Pedersen var sønn av høker Peder Torbjørnsen og frue Ragnhild Knudsdatter i Bergen. Han utdannet seg til styrmann. Da han 13. januar 1828 giftet seg med den bergenske skarpretter Johannes Heinrich Mühlhausens datter Bolette Jørgine, overtok han også posten som skarpretter for Bergens Stift. Mühlhausen selv etterlot seg ingen levende sønner.

Yrkesliv

Torbjørn Pedersen rakk bare å henrette én person i løpet av sin karriere: det var postraneren Steen Øfstad, som ble halshugget på Fusa utenfor Bergen i 1833. 
Kort tid etterpå døde Torbjørn Pedersen av tuberkulose. Han etterlot seg ett barn han hadde fått før han giftet seg og to barn han hadde fått med Bolette Mühlhausen. I tillegg nedkom hans enke med hans posthume barn Torbjørn Johan tre måneder etter hans død.
Ettersom han ikke hadde voksne barn til å overta skarpretter-posten, gikk denne over til Samson Isberg.
Manikyr

Manikyr eller håndpleie er stell og skjønnhetspleie av hender, især neglene. Begrepet manikyr gjaldt opprinnelig en som hadde pleie av hender som profesjon, men omfatter i dag alle former for (kosmetisk) håndpleie.
Manikyr stammer fra fransk manucure (eldre fransk også manicure), der første leddet kommer av latin manus som betyr «hånd» og det andre leddet av latin curare som betyr «behandle, pleie».
Valgteknisk samarbeid

Valgteknisk samarbeid er et samarbeid mellom politiske partier i kommunestyre eller andre sammenhenger hvor man inngår en avtale om å samarbeide om selve valget, uten at det gir føringer for samarbeid i andre sammenhenger. 
Det er vanlig å forhandle seg fram til et samarbeid når det gjelder valg av ordfører i en kommune. Ordfører velges av kommunestyrets representanter om det ikke har vært direkte ordførervalg i kommunen. På forhånd inngår da partier avtale om samarbeid hvor andre partier stemmer på et partis kandidat. Ofte får vedkommende parti da en gjenytelse ved at partiet som får ordføreren, hjelper med sine stemmer til at partiet med mindre uttelling i valget, likevel kan få et medlem i formannskapet eller et av kommunestyrets underutvalg, hvor man etter eget stemmetall ikke ville fått uttelling. 
Et slikt valgteknisk samarbeid kan gjennomføres for det enkelte valg, uten at det legger føringer for hvordan partiene skal stemme i senere saker.
Arremon costaricensis

Underarter og utbredelse

Det er beskrevet ingen underarter av Arremon basilicus:
Garai

Garai eller Garay (kroatisk og serbisk: Gorjanski) var en ungarsk adelsslekt.  Den var en gren av Dorozsma (Duružmić) klanen, med betydningsfulle medlemmer i 14. og 15. århundre. De var herrer av Csesznek.

Navn og opprinnelse

Navnet betyr fra Gara / Gorja (i nyere tid, landsbyen Gorjani nær Đakovo i det nåværende Kroatia), som var familiens gods. Garai-familien var av opprinnelse magyarer (ungarere), men ettersom de ofte administrerte sørlige deler av Sankt Stefans kronland blir den sørslaviske versjonen av etternavnet ofte brukt.
Tommy Hilfiger

Hilfigers historie

På slutten av 1970-tallet flyttet Hilfiger til New York City og fikk til slutt nok finansiell støtte til å lage en egen motekolleksjon av bowling- og hawaiiskjorter, som han kalte «Tommy Hill». I 1985 startet han, med finansiell hjelp fra Mohan Murjani, Tommy Hilfiger Corporation. På 1990-tallet utvidet han kolleksjonen til klær for kvinner, hodeplagg, parfymer og annet.
Seismisk bølge

En seismisk bølge er en bølge som beveger seg gjennom Jorden, oftest forårsaket av et tektonisk jordskjelv, noen ganger av en eksplosjon. Seismiske bølger skapes også kontinuerlig av bølger i havet og vind. Seismiske bølger studeres av seismologer. De måles med et instrument kalt seismograf, som tar opp avlesningene fra seismometer eller geofon. For seismiske studier av oljereservoarer, kan hydrofoner gi ytterligere informasjon.

Typer av bølger

Det finnes i hovedsak to typer seismiske bølger; rombølger og overflatebølger. Flere typer eksisterer, men har mindre viktighet. Rombølger og overflatebølger deles igjen opp i undertyper.

Rombølger

Rombølger er tredimensjonale bølger som beveger seg gjennom Jordens indre. De er elastiske bølger og deles opp i primære og sekundære. Disse kalles P-bølger (trykkbølger) og S-bølger (skjærbølger). P-bølgene beveger seg ca. 330 m/s i luft, 1450 m/s i vann og rundt 5000 m/s i granitt, mens S-bølgene har en hastighet på rundt 60 % av P-bølgene. S-bølger kan ikke forekomme i gasser eller væsker.
Kyndby Huse

Kyndby Huse er en liten bebyggelse i Nordsjælland med 329 innbyggere (2011). Kundby Huse ligger i Kyndby Sogn ved Isefjord og tett på Kyndbyværket på Hornsherred 2 km nordvest for Kyndby og 15 km sydvest for Frederikssund. Byen tilhører Frederikssund kommune og er beliggende i Region Hovedstaden.
Kyndby Huse ble grunnlagt i forbindelse med etableringen av Kyndbyværket, som ble satt i drift i 1940. I 2002 solgte energiselskapet Energi E2 de ca. 150 eiendommene og beboerne stiftet den 9. april 2002 en andelsboligforening som endelig overtok byen og området den 1. juli 2002.
Pogonotarsus

Utseende

Middelsstore, ganske spinkle, grå-brunaktige gullbasser. Dekkvingene er ganske lange (utgjør en stor del av kroppslengden), hver dekkvinge har to lengdekjøler som går like fra forkanten til bakkanten.
Bakbeina er ganske lange, føttene har en brem av lange, gule hår på innersiden.

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Madagaskar.
Grunnkretser i Eidfjord kommune

Grunnkretser i Eidfjord kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Eidfjord kommune, Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Listermålet

Listermålet eller Listerlandsk er en skånsk dialekt i Listerlandet i Blekinge. Listerlandet blei i 1648 innlemma i Blekinge, men dialekten der blir fortsatt regna under den nordøstlige varianten av skånsk. Det er kun få, som fortsatt snakker listermålet. Listermålet og skånsk blir av danske språkvitere tradisjonelt regna som østdanske dialekter og av svenske språkvitere som sørsvenske dialekter.
Listermålet har tydelig diftongering som det øvrige skånsk. Konsonantene p, t og k blir etter lang vokal til b, d og g.
Continuous erythropoietin receptor activator

Continuous erythropoitin receptor activator (CERA) er en klasse medisinske preparater med Erytropoietin (EPO) som kan nyttes i behandlingen av en del sykdommer, blant annet anemi. Stoffet stimulerer kroppens egenproduksjon av røde blodlegemer, og produseres normalt i spesielle celler i nyrene med økt produksjon under perioder med redusert oksygenmetning i kroppen. Stoffet virker i benmargen og øker produksjonen av hemoglobin.
Middelet brukes også som doping. Preparatet omtales som 3. generations EPO, og står på WADAs liste over forbudte stoffer. Stoffet ble tidligere ansett som umulig å spore, men siden 2008 har en rekke utøvere fra utholdenhetsidretter testet positivt på CERA. Utøvere fra sykkelsporten dominerer listen. Utøverne straffes vanligvis med to års utestengelse i henhold til dopingreglementet. Den norske kappgjengeren Erik Tysse testet i 2010 positivt for CERA.
Atomyria

Utseende

Små til middelsstore (3 - 5 millimeter), nokså brede, blanke, brunlige bladbiller. Oversiden kan være fint hårete eller glatt. Antennene er tynne og noe over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, betydelig smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er jevnbrede uten tydelige punktrader. Beina er middels lange, lårene noe fortykkede med en liten tann på undersiden.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere og lever på tørre steder. I alle fall en av artene er knyttet til tamarisk.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-Afrika og Sentral-Asia.
19. serierunde i 1. divisjon fotball for menn 2015

19. serierunde i 1. divisjon fotball for menn 2015 ble innledet onsdag 12. august 2015 klokken 19.00.
Kvithovden

Kvithovden er et fjell (2197 moh.) i Dronning Maud Land i Antarktis. Det ligger ved nordenden av Kvitkjølen i H.U. Sverdrupfjella.
Området ble fotografert fra luften av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 og kartlagt av norske kartografer fra landmålinger og flyfoto tatt under Maudheimekspedisjonen (1949–52) og flyfoto tatt av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60 og navngitt Kvithovden.
Notre-Dame de Lorette (Paris Metro)

Notre-Dame de Lorette er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 12.
Luozhuang

Luozhuang (kinesisk: 罗庄区; pinyin: Luózhuāng Qū) er et bydistrikt i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det tilhører byprefekturet Linyi. Luozhuang har et areal på 370,37 / 370,6 km² og teller 420 000 innbyggere (2003).

Samferdsel

Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Rimbert av Hamburg

Rimbert av Hamburg (også skrevet som Rembert, født muligens i Flandern, død 11. juni 888 i Bremen) var erkebiskop av Bremen-Hamburg fra 865 og til han døde.

Bakgrunn

Det er uklart om Rimbert var fra Flandern eller fra Normandie. Han ble utdannet ved klosteret i Turholt i nærheten av Brugge i Flandern hvor han ble kjent med Ansgar, den første erkebiskopen av Bremen-Hamburg.  (Bispedømmet Bremen ble regjert i personalunion med erkebispedømmet Hamburg.)
Som munk i Turholt (Torhout) ble han med på en misjonstur til Norden sammen med sin venn Ansgar som han senere etterfulgte som erkebiskop av Hamburg-Bremen i 865.

Erkebiskop

Da Ansgar døde den 2. februar 865 ble Rimbert valgt som hans etterfølger. Pave Nikolaus I sendte ham pallium (erkebiskopens verdighetstegn) i desember 865. I året 888 kunne erkebiskop Rimbert erverve markeds-, mynt- og tollrett fra keiser Arnulf av Kärnten for Bremen, og med dette vesentlig styrke erkebispedømmets finansielle stilling.
Da Ansgars misjonering var basert på en forbindelse med Benediktinerordenen ble Rimbert kort tid etter hans innvielse munk ved klosteret Corvey i Sachsen, og derfra drev han misjonering i vestlige Friesland, Danmark og Sverige. Noe av det han oppnådde som erkebiskop var grunnleggelsen av et kloster i Bücken i nærheten av Bremen. Han nevnes spesielt for sin omsorg for fattige og syke. 
Rimbert skrev også en biografi over Ansgar, Vita Ansgari. Denne levnetsbeskrivelsen tilkom med medforfatteres bistand sannsynligvis i løpet av det nærmeste årtiende etter Ansgars død, og det ble tilegnet benediktinermunkene i Corvey. Arbeidet er skrevet i oppbyggelig hensikt. Det inneholder en mengde faktiske opplysninger, blant annet at Ansgar ved fem års alder skulle ha blitt moderløs og snart etter av sin far satt i skole ved klosteret Corbie i Picardie. Fremstillingen er bemerkelseverdig fri fra legendariske utsmykninger.
I 884 greide Rimbert å få et normannisk plyndringstokt i Friesland til å trekke seg tilbake, og på grunn av dette har han blitt holdt spesielt høyt i hevd der og ble opphøyd som helgen. Hans festdag er 4. februar.
Det ble skrevet en biografi over Rimbert av en klerk i Bremen eller en munk ved Corvey, men denne er mer oppbyggelig enn fylt med faktisk informasjon, og av den grunn er det lite som kjennes om Rimberts liv.
Vestlandets kunstakademi

Vestlandets kunstakademi var et kunstakademi i Bergen. Det ble opprettet i 1973 som et privat tilbud om høyere utdanning innen billedkunst i regi av Bildende Kunstneres Forening i byen. I 1981 ble akademiet statlig.
Vestlandets kunstakademi skulle være et alternativ til studiet ved Statens kunstakademi i Oslo. Akademiet skulle være annerledes og modernistisk. I begynnelsen holdt akademiet til på flere steder i Bergen, blant annet på Bryggen. Akademiet flyttet i 1984 til C. Sundts gate 53 og alt ble samlet under samme tak . 
Opptak til studiet var kun basert på kunstneriske begavelser og kreativitet. Opptaket var todelt, der første del var innsendelse av noen egne arbeider, disse ble vurdert og noen av søkerne kom videre til en praktisk prøve over en uke. Denne opptaksprøven hadde flere ulike oppgaver som måtte løses. Årlig tok akademiet inn om lag 10 til 20 studenter. Det første studie året var tverfaglig, mens de neste var spesialiserte innen de tradisjonelle fagområdene maleri, tekstil eller grafikk. Studentene hadde stor frihet og grensene mellom fagområder i kunsten var ikke så markante. Det ga seg uttrykk blant annet i installasjoner, performance, happening og videokunst. Akademiet var tidlig ute med en organisert teoriundervisning og hadde utstrakt bruk av gjestelærere. Studiet var fire-årig og uten en avsluttende eksamen . 
Vestlandets kunstakademi ble slått sammen med Statens høgskole for kunsthåndverk og design til Kunsthøgskolen i Bergen (KHiB) i 1996 .
Standard Norge

Historie

Standard Norge ble stiftet 24. juni 2003, men med røtter tilbake til opprettelsen av Norges Standardiseringsforbund i 1923.

Virksomhet

Standard Norge har enerett på å fastsette og utgi Norsk Standard, og er det norske medlemmet i den europeiske standardiseringsorganisasjonen CEN og den internasjonale standardiseringsorganisasjonen ISO. Standard Norge har et eget datterselskap, Standard Online, som selger standarder og tilhørende produkter. Standard Norge har 80 % av aksjene i Standard Online, de øvrige 20 % eies av Norsk Elektroteknisk Komite.

Kontroverser

Standard Norges håndtering av avstemningen over Office Open XML-filformater (uformelt ofte omtalt som OOXML eller OpenXML) var omstridt og resulterte i at 13 (av 23) av medlemmene i komiteen SN/K 185 meldte seg kollektivt ut . Samtidig medførte saken også at nye medlemmer meldte seg inn i komiteen.
Stortingets utvidede utenriks- og forsvarskomité

Stortingets utvidede utenriks- og forsvarskomité er en fast komité på Stortinget som består av medlemmene av Utenriks- og forsvarskomiteen samt Stortingets president og lederne i partigruppene.
Den utvidede utenriks- og forsvarskomité har til oppgave å drøfte med regjeringen viktige utenrikspolitiske, handelspolitiske og sikkerhetspolitiske spørsmål før beslutninger fattes. Komiteen fungerer altså ikke primært som saksforberedende organ for Stortinget, men som rådgivende organ overfor regjeringen. Forhandlingene holdes normalt hemmelige og det er referatforbud fra møtene. Andre utenrikspolitiske saker hører inn under den alminnelige Utenriks- og forsvarskomiteen.
MS «Polarlys»

Historie

Bygget på erfaringer fra rederiets to Stralsund-skip MS «Kong Harald» og MS «Nordlys», ønsket Troms Fylkes Dampskibsselskap at det tredje nybygget skulle være mer fleksibelt og ha større inntjeningspotensiale. Byggekontrakten ble tegnet med Ulstein verft i Ulsteinvik 14. juli 1994, og verftet fikk i oppgave å skape et nytt flaggskip for rederiet. Sammenlignet med Stralsund-skipene ble lasterommet gjort 30% større, kurs- og konferansefasiliteter ble økt i størrelse og fleksibilitet, og framdriftssystemet ble gjort mer fleksibelt og drivstofføkonomisk. 
Kjølstrekkingen fant sted 1. februar 1995, og 4. november 1995 ble skroget sjøsatt. 23. mars 1996 ble skipet døpt av sysselmannen på Svalbard, Ann-Kristin Olsen i en dobbeldåpsseremoni i Ulsteinvik; Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskabs MS «Nordkapp» ble døpt av Dronning Sonja ved Kværner Kleven verft samme dag. MS «Polarlys» la deretter ut på en rundtur på Vestlandet etterfulgt av et cruise til Shetland og Orknøyene. 17. april 1996 startet hun på sin første rundtur i hurtigruten og erstattet MS «Nordstjernen». I mars 2006 fusjonerte Troms Fylkes Dampskibsselskab med Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS) og dannet Hurtigruten Group, senere omdøpt til Hurtigruten ASA. MS «Polarlys» fikk nytt skorsteinsmerke, men beholdt hjemmehavnen og navnet. 
Høsten 2008 meldte Hurtigruten ASA om store underskudd. MS «Polarlys» ble sammen med MS «Nordkapp» og MS «Nordnorge» lagt ut for salg, men rederiet understreker at bare ett av skipene skal selges. Per mars 2009 er ingen av skipene solgt.

Skipet

MS «Polarlys»' tonnasje er 11 341 bruttoregistertonn, 4 335 nettoregistertonn, og lasteevnen er på 1 150 dødvekttonn. Lasting og lossing foregår med gaffeltruck gjennom en lasteport på babord side. Hovedfremdriftssystemet består av fire 9-sylindrede Ulstein Bergen 4-takts dieselmotorer som er seriekoblet parvis på hver sin propellaksling, en BRM 9 foran, og en KRG 9 bakerst. Motorene kan kjøres i forskjellige kombinasjoner avhengig av behovet, noe som gir bedre drivstofføkonomi. Oppgitt ytelse totalt er 7 940 kW. Akter har skipet en nedsenkbar 1 200 hestekrefters elektrisk Ulstein kompassthruster (azimuth-thruster) for manøvrering, og som alene kan gi en fart på 7 knop i nødsfall. I baugen står det to 1 075 hestekrefters Ulstein sidepropeller. Elektrisk kraft blir produsert av 4 akselgeneratorer med ytelse 2 000 kVA hver, samt en 330 kVA nødgenerator drevet av en dieselmotor.
MS «Polarlys» er sertifisert for 737 passasjerer i kystfart, og har 479 køyeplasser fordelt på 225 lugarer. Fellesarealene er store og inkluderer bar, utsiktssalong, kafeteria, spisesal og konferanserom. Landgangen er integrert i passasjer-porten, og foldes ut og inn ved hjelp av hydraulikk. Interiør og innredning er utformet av arkitekt Finn Falkum-Hansen. Største høyde er 29,6 meter.
Skipets IMO-nummer er 9107796
Folkeviljen (illegal avis)

Folkeviljen var en av de illegale avisene som ble utgitt i Norge under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Avisen ble startet på Gjøvik i februar 1941. Leif Blichfeldt fra Oppland Arbeiderblad kom etterhvert til å innta redaktørrollen. Avisen hadde sitt tyngdepunkt i den lokale fagbevegelsen. Den kom ut to ganger i måneden i et opplag på 500 eksemplarer, og holdt stort sett utgivelsen i gang til krigens slutt.
Det meste av tiden ble Folkeviljen produsert hos gårdbruker Odd Hermanrud på hans plass på Østre Toten. Han holdt duplikatoren skjult under noen steinheller.
Flere personer tilknyttet Folkeviljen ble tatt av tyskerne, men de klarte aldri å rulle opp hele avisen. Journalist Helge Wåle var en av avisen utgivere. Han sto vanligvis for pakking og fordeling av avisen når den kom fra Hermanrud. En nazist oppdaget ved et tilfelle at Wåle hadde flere eksemplarer av avisen, han ble angitt og satt på Grini. Han klarte imidlertid å unngå å røpe de andre som sto bak avisen.
Blichfeldt ble tatt av Gestapo høsten 1943. Han ble arrestert sammen med sin medarbeider, lektoren Kirsten Smith som også hadde vært aktiv i lærermotstanden. Hun hadde vært sentral i arbeidet med illegale skrifter i Vest-Oppland, og satt inne med mye farlig kunnskap. Hun ble torturert under forhør, og for ikke å røpe noe svelget hun en giftpille hun hadde gjemt i en knebandasje. Hun ble brakt til sykehuset på Hamar og pumpet.
For å unngå at hun ble utsatt for nye forhør besluttet Milorg å «hente» henne ut fra sykehuset. Med hjelp fra en kvinnelig medisinerstudent på sykehuset tok de to Linge-karene Jon Gunleiksrud og Oddvar Doublaug seg inn der med en tilsynelatende blødende, bandasjert, forulykket mann mellom seg. Sammen med den «forulykkede» overmannet de vakta og fikk Smith ut. Åtte dager senere var hun i Sverige.
Jugoslavias store stjernes orden

Jugoslavias store stjernes orden (serbokroatisk: Orden jugoslovenske velike zvezde, serbisk: Орден југословенске велике звезде) var en orden som ble tildelt i Jugoslavia. Ordenen ble innstiftet 1. februar 1954 av president Tito. Den var Jugoslavias fornemste orden og besto av én klasse og ble bare tildelt andre lands statsoverhoder.

Insignier

Ordenstegnet for Jugoslavias store stjernes orden besto av en oval medaljong i gull med liljeornamenter rundt en blåemaljert midtmedaljong der Jugoslavias riksvåpen var avbildet sammen med en femtagget stjerne i rubiner. Ordensstjernen besto av en stjerne i sølv med det sentrale motivet fra ordenstegnet satt i en krets av 42 rubiner og, utenfor dette igjen, en ornamentert bord i gull besatt med ti diamanter.
Ordensbåndet var fiolett.

Tildeling

Ordenen ble tildelt for fremme av samarbeid og vennskapelige forbindelser mellom Jugoslavia og andre land. Jugoslavias store stjernes orden ble utelukkende tildelt statsoverhoder i andre land.

Norske innehavere

Kong Harald er innehaver av Jugoslavias store stjernes orden. Også kong Olav var innehaver av ordenen.
Lake Champlain Transportation Company

Lake Champlain Transportation Company er et fergeselskap som har tre ruter over Champlainsjøen i Vermont og New York i USA. Det ble grunnlagt i 1826
Selskapet eier åtte ferger.
Xinle

Xinle (kinesisk: 新乐; pinyin: Xīnlè) er et byfylke i byprefekturet Shijiazhuang i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 434 939 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett vbed Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstadene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.