google/wiki40b huggingface dataset:
J.M. Coetzee

Bakgrunn

Faren var advokat og moren lærer. Slekten stammer fra tidlige nederlandske bosettere fra 1600-tatlet. Coetzee tilbragte sin oppvekt dels i Kappstaden, dels i Worcester i Western Cape-provinsen. Dette beskrives i hans delvis selvbiografiske roman Boyhood (1997).
Hans fikk sin middelskoleutdanning ved en katolsk skole i Rondebosch. Han studerte deretter ved universitetet i Cape Town (UCT), der han fikk grad i engelsk (1960) og matematikk (1961).

Akademisk og litterær løpebane

I begynnelsen av 1960-årene flyttet han til England, der han i en tid arbeidet som dataprogrammerer. Han tok en PhD-grad i litteratur ved University of Texas i Austin, hvorpå han underviste i engelsk på State University of New York i Buffalo inntil 1971.
Da hans søknad om permanent oppholdstillatelse i USA ble avslått, reiste han tilbake til Sør-Afrika og underviste i engelsk litteratur ved Cape Towns universitet mellom 1972 og 2000, de siste årene som såkalt Distinguished Professor. Mellom 1984 og 2003 underviste han ofte også i USA, ved State University of New York, Johns Hopkins University, Harvard University, Stanford University og University of Chicago. I 2002 flyttet han til Adelaide i Australia der han ble ansatt ved University of Adelaide. Han ble australsk borger i 2006.
I 2005 ble han hedret med den sørafrikanske Mapungubwe-ordenen i gull. I tillegg har han mottatt Bookerprisen to ganger (for The Life and Times of Michael K i 1983 og Disgrace i 1999).

Litterære motiver

Et motiv som går igjen i Coetzees skjønnlitterære bøker er hvordan det sørafrikanske apartheidsystemet skaper og befester sosiale og mentale mønstre hos folk. Varianter av dette tema er med i blant annet In the Heart of the Country, Disgrace og Age of Iron. En annen form for menneskeforakt speiler Coetzee i debutromanen Dusklands der Vietnamkrigen er et av emnene.
I The Lives of Animals er temaet dyrenes rettigheter. Coetzee lar her sin romanfigur Elizabeth Costello jamføre menneskets brutt mot dyrenes rettigheter med hitlertysklands forbrytelser mot menneskeheten i tilintetgjørelsesleirene under andre verdenskrig. I den neste boken, Elizabeth Costello, finnes også dette motiv aktuelt, men her dominerer et annet tema, nemlig om forfatterskapets dypere mening og forfatterens ansvar i sitt virke.
Coetzee beveger seg mellom forskjellige sjangere. Foruten romaner skriver han også kritikk og essayer. Hans skjønnlitterære bøker er imidlertid ikke alltid så lette å sjangerbestemme. Romanene Boyhood og Youth er lett forkledte selvbiografier mens en «roman» som The Lives of Animals inneholder to lengre forelesninger om dyrerett med en sammenholdende rammefortelling om foreleseren. Dessuten består andre halvdel av boken av kommentarer til innholdet, skrevet av forskere innen forskjellige områder som litteraturviteren Marjorie Garber og filosofen Peter Singer.

Annet

På forespørsel fra BBC om hvordan han ønsker at de skal uttale navnet hans, svarte han skriftlig: kuut-SEE (IPA: /kʊtˈsiː/).
Blodsmak

Medlemmer

Tom Ostad: Sang og gitar 
Åsgeir Størdal: Gitar og kor
Magnus Tveiten: Sologitar og kor
Steinar Evant: Bass og kor
Vidar Berg: Trommer
Leptochristina

Utseende

Små til middelsstore (7,5-12 millimeter), avlange, blanke, rødbrune oldenborrer. Oversiden er ikke påfallende hårete. Antennene er ti-leddete, de ytterste sju leddene danner en vifte av lange blader, det innerste er kortere enn de andre.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Midtøsten (Israel, Syria, Irak).
M-Bahn

Trasé

Linjen gikk nord-sør fra Kemperplatz, som ligger i utkanten av parken Tiergarten, til overgangsstasjonen Gleisdreieck undergrunnsstasjon.
Stigmella catharticella

Utseende

En liten (vingespenn 4,5-5,5 millimeter), grålig møll. Antennen er trådformet, mørk og nesten så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt. Hodet er gulhåret, kroppen mørk, men med to hvite hårflekker i "nakken". Forvingene er grå, kledt med påfallende grove skjell som har mørkere spisser slik at vingen virker småflekkete. De er en hvit flekk ved bakkanten like innefor bakhjørnet. Bakvingen er smal, grå, med lange frynser.

Levevis

Denne arten har larver som minerer i bladene på geitved (Rhamnus cathartica), og finnes der denne busken vokser, for eksempel ved strandenger. Arten har to generasjoner hvert år, de voksne sommerfuglene flyr henholdsvis i mai-juni og i juli-august. Larven lager en mine i geitvedbladet, denne danner gjerne hårnål-svinger i bladet. Ofte er det mer enn én larve i ett blad.

Utbredelse

Arten er utbredt i Europa østover til Ural. I Norge er den bare med sikkerhet funnet på Tjøme i Vestfold. Arten er rødlistet i Norsk rødliste for arter 2015, til Sårbar (VU). Kategorien skulle egentlig vært Sterkt truet (EN) hvis man bare så på Norge, men så ble den satt ned et trinn til VU fordi det går bra med arten i Sverige - og man anser at arten vil kunne innvandre fra Sverige hvis den blir borte hos oss.
DS «Felix Scheder»

DS «Felix Scheder» var en tysk forpostbåt som ble senket i Åramsundet i Sande i Møre og Romsdal i 1944.
D/S «Felix Scheder» ble opprinnelig bygd på Nylands mekaniske verksted i Oslo i 1941 som ei hvalfangstskute. Den ble etterhvert satt inn i tjeneste som forpostbåtm først i flotiljen V-5502, deretter V-5307. Den 12. september 1944 ble «Felix Scheder» senket av Barracuda-fly fra RAF skvadron 827. 22 personer omkom.
Vraket ble oppdaget av Reidar Stridh i 1985 på omtrent 30 meters dyp.
Skiptvet

Historie

Man tror at de første menneskene slo seg ned i Skiptvet for rundt åtte tusen år siden, spesielt i Glommaområdene der det var gode leveforhold. I middelalderen var Skiptvet en del av Vingulmork, som senere ble kjent som Østfold. Vembe skipreide omfattet Skiptvet og Spydeberg. Da Norge ble inndelt i fogderier, tilhørte Skiptvet Rakkestad fogderi.
Det antas at navnet Skiptvet er en sammensetning av to ord. Første delen kan være Skagi, som er gammelnorsk for «noe som rager opp i landskapet» (eller muligens mannsnavnet Skeggi, «mann med skjegg»). Siste delen av navnet er -ptveit, er vanlig i gårdsnavn fra vikingtiden, og betyr «et lite jordstykke».
Det har ikke vært mye industri i Skiptvet, men den første bedriften som ble opprettet het Skiptvet meieri. Rundt dette meieriet grodde det opp en liten tettbebyggelse, som i dag er kommunens sentrum og heter Meieribyen.

Kommunevåpenets historie

Skiptvets kommunevåpen stammer fra et sagn om bygdas kirke. Det sies at hver morgen kom en drage flygende og la seg rundt kirkens spir, og hver kveld fløy den til Karterudåsen. Dragen sies å ha hatt man og lugg som en hest, og så ellers ut som en slange med vinger. Når dragen lå på kirken hadde man selvsagt ikke gudstjeneste i kirken, så etter hvert ble dragen skutt ned med en forgiftet jernpil. Det sies at den falt ned og døde i en dam øst for kirken, som nå alltid har brunt og grumset vann, og den dag i dag kalles for Dragehullet.
Selve kommunevåpenet ble godkjent 27. november 1981, og er tegnet av Truls Nygaard. Våpenfiguren er en heraldisk lindorm med to føtter, mens en heraldisk drage vanligvis har fire føtter.

Skoler

I Skiptvet er det to skoler, Vestgård skole er barneskolen, for 1. til 4. klasse, og Kirkelund skole er ungdomsskolen, for 5. til 10. klasse. Kirkelund er delt i to deler, mellomtrinnet og ungdomsskolen. Skolefritidsordningen er lagt til Vestgård skole.

Kommunestyre

Nåværende ordfører (2015) Svein Olav Agnalt (Ap) har vært ordfører siden 2007.
Varaordfører Anne-Grethe Larsen (Sp).

Barn og unges kommunestyre

Siden 2001 har Skiptvet hatt et kommunestyre for barn og unge, der de kan ta opp saker som angår dem. I barn og unges kommunestyre er det 25 representanter; to fra hver forening med unge under 18 år, med unntak av idrettslagets tre deler (skigruppa, fotballgruppa og håndballgruppa) som får én representant per del (fra 2005). En gang i året skal også barn og unges kommunestyre dele ut penger, 40 000 kr hvert år. En tredel av dette blir fordelt likt mellom alle foreningene etter nøkkel, mens resten skal deles mellom de forskjellige foreningene etter forslag fra medlemmene.
Unge skudd

«Unge skudd» eller «Unge skudd på Norges byers stamme» (opprinnelig «Yngste skudd ...»), er Ålesunds bysang. Sangen ble skrevet av Kristofer Randers til Ålesunds 50-års byjubileum 13. april 1898. Den er tonesatt av H. J. Haagensen. Sangen har seks vers, men som oftest fremføres kun første, fjerde og sjette vers.

Sangteksten

Unge skudd på Norges byers stamme,

viltre gutt i voksne brødres lag,

lille plett i store sceners ramme,

høytidsfullt vi hilser deg i dag,-

hilser deg ved glans av blanke vover

og ved høye tinders blåningsskjær,

hilser deg med håp for hva du lover,

og med pris for hva du var og er!

Rundt deg breder seg det fagre Møre,

havombruset mellom fjell og fjord,

og fortrolig hvisker i vårt øre

Sagas stemme sine dunkle ord,-

hvisker om en hær av staute snekker,

stavnende fra land på fjerne tog,

hvisker navn som stolte minner vekker:
Giskes storett og Hjørungavåg!

Og de skifter synene som drager

skumringsslørede forbi vårt blikk,-

lys og skygger som hinannen jager,

glimt som svant og løfter som forgikk,-

til en vårdag, medens tåken viker,

og den bundne kraft slår ut på ny,

opp av havets vugge nyfødt stiger

du, det gamle Møres unge by!

Ytterst ute, der hvor stormen synger

sine salmer rundt om skjer og sund,

brøt du plass for dine huses klynger

på de nakne klippers hårde grunn;

og i ly av snebedekte fjelde,

kneisende i alpers stolte prakt,

har du modig trosset havets velde,-

Norges gamle vei til ros og makt.

Dristig ser vi atter flåter pløye

skumgangsfurer langs en værbitt kyst.

Men nu er det ei med kamp for øye,

ei for seier i en blodig dyst:

Det er fredens ånd og flidens hender,

som forente kappes stavn ved stavn

og i fyldte skuter hjemad sender

dypets skatter til din trygge havn.

Derfor hilser vi ved festens toner

nu ditt minne fra de svundne år,

full av kraft som fortids løfter kroner,

rik på håp for hva en fremtid spår.

Voks deg stor og sterk ved havets bryster!

Dukk deg sund og ren i bølgens speil!

Og gid alltid rundt de rike kyster

Lykke bringe deg de hvite seil!
Norgesmesterskapet i boksing 1989

Norgesmesterskapet i boksing 1989 ble arrangert 3.-5. mars på Høyenhall skole i Oslo.
Kongepokalen ble vunnet av Ole Klemetsen. Forbundspokalen ble vunnet av Trond Berntsen. Beste klubb ble Bergen Sparta.
Radiojørn

Radiojørn er et norsk band med opprinnelse fra Flekkefjord. Musikken er en blanding av groove og doom-metal og har tydelige røtter fra stoner-sjangeren. Bandet ble grunnlagt i februar 2013 og spilte til og begynne med pønk. Det varte fram til 2016, da bandet foretok sjanger-skiftet.
Radiojørn har til nå (2018) gitt ut to plater. Debutplaten var Radiojörn og den ble gitt ut i 2015. Den andre platen var 4400 og ble sluppet 29. juni 2018. På de to platene er det de opprinnelige medlemmene Martin Skage Bakken (vokal, gitar), Axel Skår Sunde (gitar), Albert Aasland Ringard (bass) og Ørjan Jerstad Jakobsen (trommer) som spiller.
Jean-Baptiste Pham Minh Man

Bakgrunn

Som tiåring begynte han i 1944 på Cù Lao Giêng juniorseminar i det sørlige Vietnam. I 1946 fortsatte han på juniorseminaret i Phnom Penh i Kambodsja. I 1954 kom han tilbake til Vietnam fra Kambodsja for studier i  filosofi og teologi i Saigon.

Prest

Han ble presteviet i 1965 i katedralen i Cân Tho i daværende Sør-Vietnam. Mellom 1965 og 1968 var han lærer ved Cái Rang juniorseminar i Cân Tho. Fra 1968 til 1971 studerte han ved Loyolauniversitetet i Los Angeles i USA, og han avsluttet med doktorgraden i pedagogikk. 
I 1971 var han tilbake i Vietnam og fortsatte som lærer på Cái Rang juniorseminar i Cân Tho. I 1989 ble han den første rektor for seminaret Cân Tho, et felles seminar for de tre bispedømmene Cân Tho, Vinh Long og Long Xuyên.

Biskop, erkebiskop

Han i 1993 utnevnt til koadjutor-biskop i bispedømmet My Tho. I 1998 ble han promovert til erkebiskop av Ho Chi Minh-byen. Erkebispestolen hadde vært vakant i fem år siden regjeringen i Hanoi ikke gikk med på Vatikanets utnevnelse av biskop Huynh Van Nghi. Utnevnelsen av biskop Pham var et resultat av forhandlinger mellom Vatikanet og Hanoi i slutten av februar 1998.

Kardinal

I september 2003 offentliggjorde pave Johannes Paul II at han ville kreere ham til kardinal. Regjeringen i Vietnam uttrykte sin misnøye med at Vatikanet ikke hadde søkt deres tillatelse først, men fire dager senere snudde de og ønsket utnevnelsen velkommen. Han ble kreert til kardinal i oktober 2003.
Den 28. september 2013 utnevnte pave Frans Paul Bùi Van Ðoc, til da biskop av My Tho, som koadjutorerkebiskop ved kardinalens side. Den 22. mars 2014 innvilget paven hans aldersbetingede avskjedssøknad, hvorpå Paul Bùi Van Ðoc etterhulfte ham.
Stockaryd

Stockaryd er et tettsted i Sävsjö kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 958 innbyggere.
Führerbefehl

Führerbefehl eller Führererlass (befaling/forordning fra Føreren) var en ordre eller forordning direkte fra Adolf Hitler til sine underordnede.
En viktig rettskilde til ordningen var artikkel 48 i Weimarforfatningen; da Hitler ble rikspresident i 1933 benyttet han seg av denne artikkelen til å utstede «nødforordninger» (Notverordningen). De stred ofte både mot øvrig tysk lov, og kunne også være i strid med grunnleggende menneskelige rettigheter.
Ved et riksdagsvedtak av 26. april 1942 ble Hitlers autoritet ytterligere rettslig styrket.
Et eksempel på Führerbefehl er ordren kjent som Kommandobefalingen som bestemte at alle spesialstyrker som ble tatt til fange av tyske styrker i Europa eller Afrika skulle henrettes umiddelbart.
Palo Verde kjernekraftverk

Palo Verde kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved Wintersburg i Maricopa County, 80 km vest for byen Phoenix i  Arizona i USA. Kjernekraftverkets tre reaktorer ble godkjent for igangsetting i hnhv 1986, 1986 og 1988. Installert maksimal effekt er 3 875 MW,  og årsproduksjonen i 2007 var på om lag 26,78 TWh elektrisk kraft Dette er det største kjernekraftverket i USA målt etter effekt og årsproduksjon.
Anlegget eies av et bredt konsortium av offentlige og private aktører. Det har i alt tre reaktorer som er i operativ drift, hver med maksimalt i gjennomsnitt 1 300 MW effekt. Etter dagens konsesjoner skal reaktorenes produksjon opphøre i hnhv 2024, 2025 og 2027.
Irazú

Navnet

Ved foten av vulkanen levde det på 1500-tallet en folkegruppe som het istarú, og det er sannsynligvis her Irazú har fått navnet sitt fra. Det er imidlertid en liten mulighet for at ordet er baskisk, ettersom irazú betyr «Bregnestedet» og fjellsidene flere steder er overvokst av bregner. Navnet dukka ikke opp før på 1600-tallet; tidligere het vulkanen Cargagos.
Nådens pilegrimsferd

Opprøret i Lincolnshire

Det første opprøret i serien skjedde i Lincolnshire, da katolikker protesterte mot opprettelsen av Den engelske kirke og oppløsningen av klostrene. Det begynte i St. James' kirke i Louth den 1. oktober 1536, kort tid etter at Louth Abbey hadde blitt beslaglagt. Opprørerne fikk raskt støtte i Horncastle, Caistor og andre byer i nærheten.
Opprørerne krevde at det måtte bli slutt på innsamlingen av subsidier, at De ti artikler måtte avskaffes, at oppløsningen av klostrene måtte stoppe, slutt på skatt i fredstid, utrensning av kjettere i regjeringen og Statute of Uses måtte trekkes tilbake. De fikk støtte fra lokale landeiere, og samlet en styrke som har blitt estimert til opptil 40 000 mann og marsjerte mot Lincoln. Innen 7. oktober hadde de inntatt Lincolnkatedralen, og krevde retten til å praktisere sin katolske tro og beskyttelse av kirkesølvet i Lincolnshires kirker.
Den 10. oktober 1536 endte opprøret i all hovedsaken. Henrik VIII sendte da bud om at opprørerne måtte velge mellom å spre seg eller å møte styrkene til Charles Brandon, 1. hertug av Suffolk, som allerede var blitt mobilisert. Innen 14. oktober hadde de fleste av opprørerne forlatt Lincoln. Deres åndelige leder, sogneprest Thomas Kendal fra Louth, ble arrestert og henrettet. I løpet av det neste året ble også de fleste lokale lederne henrettet. Selv om dette opprøret endte i løpet av kort tid skulle det inspirere andre.

Det tredje opprøret

Det ble etterhvert klart at løftene ikke ble holdt. I januar 1537 fant nok et opprør sted i Cumberland og Westmorland. Aske forsøkte å forhindre dette, men klarte ikke å stoppe den nye ledere, Francis Bigod fra Settrington i East Riding of Yorkshire.
Kongen svarte med å arrestere Aske og flere andre ledere, som alle ble dømt for høyforræderi og henrettet. Askes legeme ble hengt i lenker fra muren på Norfolk Castle som en advarsel til andre. Robert Constable og abbedene i Fountains Abbey og Jervaulx Abbey ble henrettet i juli 1537. Da det var færre deltagere i det tredje opprøret, og lederne var eliminert, kunne Norfolk slå ned resten av opprøret og føre en rekke saker mot lokale ledere som resulterte i omkring 150 henrettelser.

Resultater

Selv om opprørene ble slått ned var de ikke helt uten virkning, enten direkte eller fordi de satte visse saker på dagsordenen.
Ramiro Garcés av Viguera

Bakgrunn

Han var en sønn av kong García I av Navarra († 970) og hans hustru Teresa, og dermed halvbror til kong Sancho II Abarca av Navarra († 994).
Ramiro nevnes første gang i en urkunde fra faren fra året 953 ved siden av sine søsken Sancho og Urraca. På et senere tidsbunkt må hans andre bror Jimeno ha blitt født. Ved farens død i 970 ble storebroren Sancho konge av Navarra, som den gang omfattet landområdene rundt Pamplona og Nájera. Ramiro synes ikke å ha vært tiltenkt noen landområder, og i 971, da han bevitnet en skjenkelse fra broren til t abbediet San Millán de la Cogolla, hadde han ingen tittel.

Konge

Først i to urkunder fra 13. og 30. november 972 nevnes han første gang som konge av Viguera, og det fremgår at han er underkonge under broren. Fra en urkunde fra munkeme i abbediet San Martín de Albelda av 22. mai 974 fremgår det at Ramiros herrskapsområde over Viguera ved Río Iregua strekk seg videre til Leza ved Río Leza og dermed omfattet deler av La Rioja.
Sammen med sin bror og sin svoger, grev García Fernández av Castilla, engagerte Ramiro seg i kampen mot Córdoba-kalifatet (Al-Andalus). Han anførte sin hær mot San Esteban de Gormaz, som hans bror allerede hadde kringsatt, med den 6. juli 975 ble han beseiret av en maurisk hær ved Estercuel. Kort etter ble også broren beseiret ved San Esteban de Gormaz og jaget på flukt. 
Året etter døde kalif al-Hakam II og ledelsen av kalifatet ble overtatt av vesiren Almansor († 1002), som skulle vise seg å bli de spanske kristne rikers farligste fiende. Men til å begynne med gikk ikke visirens maktovertakelse gelt glatt blant maurerne, og den mektige feltherren Galib gjorde opprør mot ham. Ramiro allierte seg med Galib, men de ble begge to beseiret av Almasor den 9. juli 981 i et slag ved Torrevicente, og drept.
Ramiro ble gravlagt i klosteret San Salvador de Leire
Ramiro hadde to sønner, Sancho og García. Det er ikke lett å finne ut av om de etterfulgte ham på tronen, eller om det lille kongedømmet da allerede ble gjenforenet med Navarra.
Stoppested i evigheten

Boken

Stoppested i Evigheten antas å være den første norske romanen markedsført med sjangernavnet «science fiction». Både forlag og forfatter var svært bevisst på dette punktet. I baksideteksten forsikret Aschehoug at «Boken er forsynt med et veiledende etterord, som forklarer hva science-fiction er». Forfatteren slår fast at «det kan være særlig godt bruk for noe slikt i Norge, hvor genren er lite kjent ennå». Han definerer sjangeren som 1) «grunnet på arbeidet til de store naturvitenskapelige banebrytere i vår tid» og 2) ren underholdning: Det vitenskapelige grunnlaget skal behandles «uansvarlig og morsomt, på eventyrlig vis».
Fortellerstilen er muntlig og tørrvittig. Smussomslaget reklamerer med "erotiske intriger", men erotikken begrenser seg til å fjerne lendekleder og sitere Hamsun. «Og så gjorde jeg det gode med henne, som Hamsun sier.» Fortellerperspektivet er ensidig mannlig. Mens de mannlige besteningsmedlemmene lokkes til sex med vakre amazoner og telepatiske blekkspruter forkledd som Rita Hayworth – og har stor glede av det, blir heltinnen gjengvoldtatt av onde aliens. «Foretrekker De en skjebne verre enn døden, som det heter – eller foretrekker De døden?»
Forfatteren «erkjenner sin gjeld» til et tyvetall navngitte forfattere. Her nevnes alle de store fra amerikansk science fictions «golden age», samt flere som senere er glemt. Han tilstår også at han «stundom har stjålet fra enkelte fremragende forfattere av science-fiction, akkurat som disse selv har stjålet både fra kolleger og eldre diktere, eventyrfortellere og vitenskapsmenn». Et eksempel på slikt tyveri er kapitlet Titan. Ideen og i stor grad handlingen er løftet direkte fra Ray Bradburys novelle «The Third Expedition», fra samlingen The Martian Chronicles, utgitt på norsk samme år som Stoppested i evigheten utkom.
Acanthispa

Utseende

Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange og slanke, firkantede, brunlige bladbiller. Oversiden er tett og kraftig punktert. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er trapesformet. Antennene består av bare 3-7 ledd og tilspiiset ytterst. Dekkvingene er firkantede, men med en kraftig, utoverrettet pigg på bakhjørnene, beina middels lange. Dekkvingene har 8 punktstriper som ligger parvis, uten opphøyde lengderibber.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten omfatter arter som lever på plantefamilien Celastraceae.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Surinam i nord til Argentina i sør.
Brunntore

Brunntore er et pedagogisk fiksjonsvesen som ble brukt til å skremme barn fra å leke ved eller på brønnen. Slike vesen er ikke folketrovesener, selv om det var meningen at barna skulle tro at de fantes. Nøkken kunne brukes på samme måten.