Lourdes

Historie

På 700-tallet var det flere småkamper mellom Mirat, den lokale maurerlederen, og Karl den store, konge over frankerne i Lourdes og festningen som lå der. Karl den store hadde omringet Mirat i festningen en stund, men maureren hadde så langt nektet å overgi seg. Ifølge sagnet skal en ørn uventet ha dukket opp og sluppet en enorm laks ved Mirats fot. Dette ble sett på som et dårleg tegn, og Mirat ble overtalt til å overgi seg til dronningen av himmelen av den lokale biskopen. Han besøkte Den svarte Madonna av Puy for å ofre gaver, slik at han kunne få et sikkert svar på om det var det rette å overgi seg. Han ble forbløffet over hvor vakker hun var, og valgte å overgi festningen og konvertere til kristendommen. Dagen han ble døpt, tok Mirat navnet Lours, som også ble byens navn. Gjennom tidene har dette endret seg til Lourdes. 
Etter å ha vært residens for grever av Bigorre, ble Lourdes i 1360 gitt bort til England etter traktaten i Brétigny, som førte til midlertidig fred med Frankrike under hundreårskrigen. 
I 1405 omringet Karl VI borgen under hundreårskrigen, og etter 18 måneder erobret han byen fra engelskmennene. 
På 1500-tallet ble byen rasert under hugenottkrigen mellom romerske katolikker og hugenotter. I 1569 gikk grev Gabriel de Montomery til angrep på den nærliggende byen Tarbes, da dronning Jeanne d’Albret av Navarra innførte protestantisme der. Byen ble angrepet i 1592 av katolske styrker, som gjenopprettet katolisismen i området. 
I 1607 ble Lourdes omsider en del av Kongeriket Frankrike. 
Borgen ble et fengsel under Louis XV, men i 1789 ble fangene sluppet fri. Napoleon I opprettet igjen fengsel der i 1803. 
Mot slutten av Napoleonskrigen på Den iberiske halvøya mellom Frankrike, Spania, Portugal og Storbritannia i 1814, gikk britiske og allierte styrker, under ledelse av Hertugen av Wellington, inn i Frankrike og tok kontroll over området. De fulgte Marskalk Soults hær, og slo den franske hæren nær Tarbes før det siste slaget fant sted utenfor Toulouse den 10. april 1814. Dette førte til slutten på krigen. 
Frem til 1858 var Lourdes en rolig og søvnig by med ca. 4 000 innbyggere. 11. februar 1858 hevdet den 14 år gamle lokale jenta Bernadette Soubirous at en vakker kvinne hadde vist seg for henne i den avsidesliggende Grotto av Massabielle. Kvinnen skal senere ha identifisert seg selv som «det rene begrepet», og de troende mente det var jomfru Maria. Kvinnen viste seg 18 ganger, og i 1859 strømmet tusenvis av pilegrimer til Lourdes. En statue av Vår Frue av Lourdes ble reist i 1864. Etter dette ble Lourdes en av de viktigste katolske helligdommene for jomfru Maria, og tallet på besøkende steg fra år til år. Byen er så viktig for den katolske kirke at Pave Johannes Paul II besøkte helligdommen to ganger i 1983 og 2004.

Helligdommen i Lourdes

Fra mars til oktober strømmer katolske pilegrimer fra hele verden til Vår Frue av Lourdes. Man mener at kilden i grotten har legende egenskaper, som visstnok skal ha gjort folk med uhelbredelige sykdommer friske. Det er estimert at omkring 200 millioner mennesker har besøkt helligdommen siden 1860, og den romersk-katolske kirke har offisielt godkjent 68 mirakuløse helbredelser. 
Det finnes også mange kritikere og skeptikere til disse synene fra 1856. Jentas familie var svært fattig, men etter de påståtte synene opplevde familien stor fremgang og ble rik. Derfor hevder kritikerne at det var jentas familie som stod bak de påståtte synene. 
Mange besøkende i Lourdes blir sjokkert over å se de mange neonopplyste souvenirbutikkene med salg av tvilsomme hellige gjenstander. Lourdes er blitt kalt «Den katolske kirkes svar på Disneyland» og paralleller blir av og til trukket til Las Vegas. Kritikere hevder også at Lourdes-fenomenet i dag bare er noe byen og regionen tjener penger på, og at man derfor er svært interessert i å få pilegrimene til å fortsette å komme dit.