google/wiki40b huggingface dataset:
Carriacou

Carriacou er ei øy i Grenadinene tilhørende Grenada. Den er 34 km², er Grenadas nest største øy og den største av de grenadiske Grenadinene. Carriacou har en befolkning på omkring 6 000.

Geografi

Carriacou ligger 37 km nord for øya Grenada. En åsrygg går fra nordøst til sørvest på øya. Høyeste punkt er High North Peak på 291 moh. Plantasjedrift førte til at den opprinnelige vegetasjonen forsvant. I 1990 var det 136 hektar skog på øya. High North Nature Reserve er vernet som nasjonalpark.

Historie

Carriacou ble først befolket av arawaker, senere av kariber.
Carriacou kom under kontroll av Frankrike. Fra begynnelsen av 1700-tallet ble den befolket og i 1750 ble det registrert 199 personer på øya, derav 92 slaver, 92 hvite og 15 frigitte fargede eller svarte. På grunn av lite nedbør er det dårlig tilgang på ferskvann og jordbruk vært vanskelig. Til tross for dette etablerte franskmennene plantasjer på øya. Det har blant annet vært dyrket bomull (Gossypium barbadense).
Bomullsplantasjer ble anlagt og i 1773 hadde Carriacou 3 239 innbyggere, hvorav 3 153 var slaver. Franskmennene anla et vegnett for å kunne transportere landbruksproduktene fra plantasjene til utskipningssteder ved kysten.
Øya kom under Storbritannia i 1763. Slaveriet ble opphevet i 1834 og øyas 2 800 slaver fikk sin frihet.
Det ble dyrket sukker, men denne næringen gikk det mot midten av 1800-tallet nedover med. Bomullsindustrien opplevde nedgangstider mot slutten av 1800-tallet og det ble slutt på plantasjeøkonomien. Imidlertid beholdt britiske landeiere sine eiendommer inntil myndighetene i 1903 begynte å kjøpe dem ut og videreselge jord.

Samfunn

På vestkysten er det to gode havner, Hillsborough og Tyrell Bay. Hillsborough er den største byen på Carriacou. Andre byer er L'Esterre, Harvey Vale og Windward.
I tillegg til selvbergingsjordbruk, har det vært drevet fiske. Båtbygging har vært en viktig aktivitet. Dette er en næring som ble innført av skotske innvandrere på 1800-tallet. Mange har arbeidet som sjøfolk. Handelsaktivitet med andre øyer har vært av betydning. Denne aktiviteten har delvis vært basert på oppkjøp av avgiftsfrie varer på øyer tilhørende Frankrike og Nederland, for videresalg andre steder, og har vært ansett som smugling av grenadiske myndigheter.
Et avsaltingsanlegg ble åpnet i 1999 for å bedre drikkevannsforsyningen.
Det er sykehus på Carriacou, Princess Royal Hospital.
Ferdselen mellom Carriacou og resten av Grenada går for det meste med båt. Hurtigbåten mellom Grenada og Carriacou tar om lag 90 minutter. Carriacou fikk flyplass i 1968. Lauriston lufthavn ligger sørvest for Hillsborough. Flyplassen trafikkeres av SVG Air.

Politikk og administrasjon

Forholdet mellom Carriacou og Grenada har til tider vært anstrengt, med bestrebelser for større lokalt selvstyre på Carriacou. Administrativt er Carriacou knyttet sammen med den mindre naboøya Petite Martinique. Det finnes et eget statlig departement for Carriacou og Petite Martinique, og de to øyene utgjør en egen lokalforvaltningsenhet.
RECSYR

RECSYR var en internasjonal marineoperasjon til støtte for fellesoperasjonen mellom Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen og De forente nasjoner for å fjerne kjemiske våpen fra Syria. Operasjonen varte fra desember 2013 til juli 2014.
Fellesoperasjonen ble til på grunnlag av Sikkerhetsrådets resolusjon 2118 om destruksjon av Syrias kjemiske våpen.

Oppdraget

RECSYR hadde i oppdrag å frakte kjemiske stridsmidler ut fra havnebyen Lattakia i Syria. Arbeidet startet i desember 2013. Den første lasten ble brakt ut sjøvegen i januar 2014. De kjemiske stoffene ble fraktet til kommersielle destruksjonsanlegg i Finland, Storbritannia og USA og til det amerikanske marinefartøyet MV «Cape Ray».
I april 2014 meldte OPCW og FNs fellesoperasjon at 92,5 % av de kjemiske stridsmidlene enten var brakt ut av Syria eller ødelagt i landet. Den 23. juni 2014 ble det meldt at siste last med våpen hadde gått ut fra Lattakia, og at det gjenværende av de oppgitte kjemiske stridsmidlene var fjernet.
Disse ble senere destruert i Finland og USA.
Flotiljeadmiral Torben Mikkelsen fra Danmark var den første styrkesjef for den dansk-norsk-britiske styrken. Kommandør Bjørn-Erik Marthinsen fra Norge var nestkommanderende og midlertidig styrkesjef fra 4. til 20. mai, da den danske flotiljeadmiral Steen Engelbrecht Pedersen overtok.

Andre styrker

Kystvakten, Marinejegerkommandoen, Kystjegerkommandoen, Taktisk båtskvadron, KNM Tordenskjold, Marinens logistikkvåpen og Fregattvåpenet bidro med personell. I det norske bidraget tjenestegjorde til sammen 523 soldater. 43 sivile ble belønnet med medalje for innsatsen i RECSYR.
Sergej Ivanov

Oppvekst

Sergej Ivanov ble født 31. januar 1953 i daværende Leningrad (St. Petersburg), faren døde da Sergej var spedbarn og gutten vokste opp sammen med moren som var ingeniør, i en såkalt Kommunalka som er en fellesleilighet hvor flere familier deler kjøkken og bad.
Ivanov fullførte i 1975 utdannelsen som oversetter ved filologisk fakultet på Statsuniversitetet i Leningrad med hovedfag i engelsk og svensk. I løpet av studietiden hadde han en periode som utvekslingsstudent ved Ealing Art College i London hvor han studerte engelsk, og han har uttalt at det var fascinasjonen for musikken til grupper som The Beatles, Pink Floyd og Led Zeppelin som fikk ham til å studere engelsk.

Karriere

Sergjev Ivanov fortsatte på skolen til KGB sitt første direktorat (utenriksetterretning) i Minsk hvor han fikk undervisning i kontraspionasje og jus. Etter å ha fullført disse kursene ble han i 1976 overført til KGBs avdeling i Leningrad hvor han ble venn og kollega med Vladimir Putin.
Sent på 1970-tallet ble Ivanov overført til utenriksetterretningen, det er lite informasjon fra denne perioden, men han skal hatt poster i Afrika og Europa. I 1981 fullførte han et høyere KGB studie.
Fra november 1984 til august 1990 var Ivanov stasjonert ved den sovjetiske ambassaden i Helsingfors. Etter Helsingfors var Ivanov stasjonert en kort periode i Nairobi (Kenya).
Etter Sovjetunionens fall høsten 1991 ble KGB omorganisert og utenriksetterretningen ble overført til en ny organisasjon – SVR. Sergei Ivanov jobbet seg gjennom gradene i SVR, på midten av 1990-tallet var han en av de yngste generalene i organisasjonen og i 1998 ble han utnevnt til visedirektør for Europa-avdelingen.
Da Vladimir Putin ble leder av FSB (den russiske etterfølgeren til KGB) i 1998 utnevnte han Sergej Ivanov til visedirektør i FSB med ansvar for avdelingen for analyse, prognoser og strategisk planlegging. Den 15. november 1999 utnevnte president Boris Jeltsin han til sekretær for det nasjonale tryggingsrådet. 28. mars 2001 ble han utnevnt til forsvarsminister, 14. november 2005 ble han en av flere visestatsministre, og 15. februar 2007 ble han utnevnt til første visestatsminister. President Putin sa da at Ivanov ville få for stort ansvar som første visestatsminister til å kunne skjøtte jobben som forsvarsminister, og han forlot stillingen som forsvarsminister. Han ble etterfulgt som forsvarsminister av Anatolij Serdjukov.
Canadas Grand Prix 2002

Løpsrapport

Løpet ble vunnet av Ferraris Michael Schumacher, og dette var Scuderia Ferraris 150. seier i Formel 1. Seieren kom imidlertid ikke uten kamp, da Montoya var i ferd med å hente han inn, men dessverre for colombianeren sviktet motoren hans akkurat da han begynte å true Schumacher. Rubens Barrichello regnet med å ha en god sjanse til å vinne løpet, men fikk løpet spolert da sikkerhetsbilen kom ut tidlig etter at Jaques Villeneuves fikk stopp på et farlig sted. David Coulthard kjempet hardt for andreplassen mot Barrichellos angrep mot slutten.
Stortingsvalget 2013 i Sør-Trøndelag

Stortingsvalget 2013 i Sør-Trøndelag ble avholdt mandag 9. september 2013. Det skulle velges ti stortingsrepresentanter for Sør-Trøndelag for perioden 2013 til 2017, herav ni distriktsmandater og ett utjevningsmandat.
Shentou kullkraftverk

Shentou kullkraftverk er et kullkraftverk i prefektruet Shuozhou, provinsen Shanxi i det nordlig-sentrale Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2970 MW fordelt på 7 turbiner. Anlegget ble utbygd fra 1992, mens utvidelsen med 4 turbiner kalt Shentou-2 stod ferdig i 2005.
Tommy Jakobsen

De første årene som A-lags spiller

I 1985, bare 15 år gammel fikk Tommy sin debut i eliteserien for moderklubben Furuset IF. Her var han i 5 sesonger og spilte i 3 NM-finaler, alle mot VIF (1988,1989,1991). I 89/90-sesongen tok han med Furuset seriemesterskap så vel som NM-gull. Deretter ble det 2 sesonger i Lillehammer IK der han i 1994 som kaptein nok en gang var med på å ta sølv i serien og deretter NM-gull. Etter OL på Lillehammer i 1994 fulgte en sesong i Spektrum Flyers og en sesong i svenske elitserien hos Djurgården.

Tyskland

Fra 1996/97 til 2005/06 spilte han i DEL (Deutsche Eishockey Liga), først i Augsburger Panther og deretter i DEG Metro Stars. I løpet av 10 sesonger i DEL spilte han 481 matcher, scoret 41 mål og hadde 123 assists (164 poeng). I 2002/2003 deltok han i DEL all-star game. I 2005/2006-sesongen tok han med DEG Metro Stars sølvmedalje etter tre strake tap mot Eisbären Berlin i Play-Off finalen. Samme sesong vant han med DEG også den tyske cupfinalen i ishockey .

Østerrike, Sveits og retur til Norge

Etter 06/07-sesongen spilte Tommy Jakobsen for Graz 99ers i den østerrikske ligaen. Allerede før sesongstart ble han av trener Mike Bullard utnevnt til kaptein på laget, noe han forble så lenge han spilte i Graz 99ers. Etter at Graz ikke kvalifiserte seg til play-off i 97/08-sesongen, signerte han 31.01.2008 for SC Bern. I mars samme år signerte han igjen for Graz. I 2009 returnerte Tommy til Norge, og signerte en toårskontrakt for Lørenskog Ishockey Klubb.

Landslaget

Tommy Jakobsen debuterte på A-landslaget i 1989. Totalt har han spilt 304 landskamper og var i mange år kaptein på det norske landslaget. Med sine 136 kamper er Tommy Jakobsen den norske ishockey-spilleren med flest offisielle landskamper (OL og VM kamper). Han har deltatt i 18 verdensmesterskap (verdensrekord!), 13 A VM, 5 B VM og 3 vinter-OL for Norge ; OL 1992 i Albertville, OL 1994 på Lillehammer, og i OL 2010 i Vancouver der han som første ishockeyspiller var norsk flaggbærer. 
Under VM i Tyskland i 2010 ble Tommy Jakobsen tildelt matchstraff i kampen mot Canada i mellomrunden etter at han hadde taklet en av dommerne. Han hevdet selv at det var et uhell. IIFH  besluttet deretter å utestenge ham  fra videre spill i turneringen.
Norsk Forbund for fjernundervisning

Norsk forbund for fjernundervisning og fleksibel utdanning (NFF) var en nasjonal interesseorganisasjon for institusjoner som tilbød fjernundervisning. Organisasjonen ble stiftet I 1968. i 2013 skiftet organisasjonen navn til Fleksibel utdanning Norge.
Sky-Fi Beatitude

Sky-Fi Beatitude er det tredje soloalbumet av Magnus Moriarty. Det ble sluppet september 2005 hos Metronomicon Audio.
Nedstrømsaktivitet

Nedstrømsaktivitet eller bare nedstrøm, på engelsk kalt downstream, er i oljeindustrien en samlebetegnelse på de aktivitetene som omfatter raffinering av råolje, samt salg og distribusjon av naturgass og produkter fra råolje. Det inkluderer produkter som LPG, bensin, parafin, dieselolje og andre semidieseler, asfalt og petroleumskoks.
Nedstrømsaktiviteter inkluderer oljeraffinerier, petrokjemiske fabrikker, distribusjon av petroleumsproduketr som bensin, diesel, flybensin, olje til oppvarming, asfalt, smøremiddel, syntetisk gummi, plast, gjødsel, kjølevæske, pesticider, legemidler, naturgass og propan.
Zagymnus clerinus

Utseende

Middelsstore, slanke trebukker. Grunnfargen er svart, med røde eller oransje tegninger. Oversiden er ikke påfallende hårete og litt blank.
Antennene er kortere enn kroppen, omtrent halvparten så lange. Dekkvingene har to fine, opphøyde lengderibber.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Georgia i nord til Cuba i sør.
Gargia fjellstue

Gargia fjellstue er en fjellstue som ligger i bygda Gargia i Alta kommune i Finnmark. Den ble oppført rundt 1850 som en av Statens fjellstuer, og ga losji til reisende over Beskades. Under andre verdenskrig ble fjellstua brent av tyskerne, men den ble gjenoppbygd i 1947 med det som i dag er hovedbygninga på gården.
Fjellstua består i 2019 av 5 bygninger, med restaurant og 12 rom til utleie.
Kaprolaktam

Helsefare

Noe helseskadelig ifølge forsøk med rotter, dog ikke kreftfremkallende. Innånding av damp kan gi luftveisirritasjon, svakt nerveskadende. Innånding av små mengder pulver ikke så farlig.
Nedbrytes i naturen til 80…100 % innen 31 dager.
Ingrisma paralleliceps

Utseende

En middelsstor, avlang, skinnende grønn gullbasse. "Snuten" er rundet spadeformet forlenget. Oversiden er ganske tett punktert, dekkvingene med grove punktrader.

Utbredelse

Arten lever på Taiwan.
Libanons distrikter

Libanons distrikter omfatter de 24 distriktene (aqdya; entall: qadaa) i de ni guvernementene i Libanon.  (26 hvis vi regner guvernementene Beirut og Akkar som ikke har noen distrikter).
Tallet på Libanons guvernementer økte fra 6 til 8 ved en lovendring den 16. juli 2003. Det nye antallet distrikter ble 24. I 2017 ble det vedtatt å opprette et nytt guvernement, Keserwan-Jbeil. Libanon fikk da 9 guvernementer og 24 distrikter.
Knut Spilling

Liv

Han var sønn av bonden Per Persen Spilling (død 1914) og Gunhild Knutsdatter (død 1908). Sønnen Per Spilling ble dømt til døden og skutt av den tyske okkupasjonsmakten 28. januar 1942.
Som gutt ble han tatt ut av bygdeskolen og fikk undervisning av sognepresten Holst sammen med prestens egne barn. Etter middelskoleeksamen i Mandal ble han elev ved Kristiansand katedralskole og ble student i 1885. Etter å ha begynt å studere filologi gikk han over til rettsvitenskap og ble cand. jur. i 1891. Deretter fikk han bevilling som overrettssakfører og drev praksis som advokat i Mandal. I 1910 ble han utnevnt til sorenskriver i Alta, og i 1920 i Kragerø. Han gikk av i 1935 og slo seg ned i Åsgårdstrand.
I 1880- og 1890-årene deltok Spilling i politikken som skribent og folketaler. Han deltok i bystyret i Mandal og var en tid byens ordfører. I 1908 var han medlem av Høyres sentralstyre. I Alta ble han ansatt som jordkommissær for Talvik, Loppa og Hasvik og brukte flere år på å ordne eiendomsforholdene i dette området. Under dette arbeidet hadde han permisjon fra stillingen som sorenskriver.
Han utga et par skrifter om eiendomsrett til jord og skog i Finnmark: Av Finmarkens skogret (1919) og Om odelsrett og jordforhold i Finnmark (1937). Dessuten skrev han en del om Åsgårdstrands historie. Noe av dette ble utgitt etter hans død som Åsgårdstrandiana I og II.
Mooger Fooger

Mooger Fooger er et musikkalbum med Bermuda Triangle, utgitt i 2003. Dette er bandets debutalbum.
Synagogen i Trondheim

Synagogen i Trondheim ligger i Arkitekt Christies gate 1b, og ble innviet i 1925, i en tidligere stasjonsbygning for den gamle Throndhjem stasjon. Bygningen ble tegnet av Georg Andreas Bull og ferdigstilt 1864 til åpningen av Trondhjem–Størenbanen. I 1884 ble den nedlagt som jernbanestasjon og senere kjøpt av Frelsesarméen. Det Mosaiske Trossamfund kjøpte bygningen i 1924, og etter omfattende ombyggingsarbeid ble den nye synagogen innviet tirsdag kveld den 13. oktober 1925. Samtidig ble den gamle synagogen i St. Jørgensveita nedlagt.
Under andre verdenskrig ble synagogen konfiskert av de tyske okkupasjonsstyrkene i 1941 og brukt til forlegning, og det ble gjort mye skade på interiøret. Etter en omfattende reparasjon ble synagogen igjen innviet høsten 1947. 
I 1997 ble det jødiske museet åpnet i et rom i synagogebygningen. Restitusjonsfondet gjorde det mulig å utbedre bygningen, og fra sommeren 2000 ble det utført en omfattende restaurering og ominnredning av 1. etasje. Synagogen ble gjenåpnet i 2001 med bibliotek, multimediasenter og et kraftig opprustet jødisk museum.
Xanthospila

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Somalia.
Larus

Etymologi

Det vitenskapelige slektsnavnet Larus følger av det greske ordet laros (λαρος), som betyr glupsk. Typearten er svartbak (L. marinus), som ble beskrevet av den svenske naturforskeren og legen Carl von Linné (Linnaeus) i 1758.

Biologi

Artene i denne slekten er rovgriske sjøfugler med svært gode flygeegenskaper. Fuglene varierer i størrelse fra den vesle kanadahettemåken med et vekt omkring 170–230 g og et vingespenn på cirka 78–84 cm, til den store svartbaken med en vekt omkring 1 435–2 272 kg og et vingespenn på cirka 152–167 cm. Fjærdrakten er i hovedsak hvit med varierende grå eller sorte overside. Hekkedrakten skiller seg fra den grunnleggende fjærdrakten, og flere arter får da mørk hette. På høye breddegrader er fuglene trekkfugler, selv om noen kan overvintre på litt lavere breddegrader, inkludert i Sør-Norge (spesielt på Sørlandet og Sør-Vestlandet).

Taksonomi

Frem til cirka 2005–2007 ble de fleste måker plassert i denne slekten, men den viste seg å være polyfyletisk. Det førte til at noen foreslo å flytte mange av artene til andre slekter, blant annet Ichthyaetus, Chroicocephalus, Leucophaeus og Hydrocoloeus. En nyere studie, med et langt større antall analyserte prøver, konkluderte imidlertid med, at det kun var nødvendig å flytte to arter (saundersi og minutus) for at Larus skulle være monofyletisk.
Flere arter er omdiskutert med hensyn til den systematiske plasseringen. Noen velger å plassere disse i alternative slekter. Mange arter er også omdiskuterte med hensyn til sin status, både som selvstendig art og med hensyn til inndeling i underarter. Det eksisterer dessuten mistanker om, at flere av underartene kan være selvstendige arter. Dessuten er hybridisering utbredt, både mellom artene og innad i arten. Mer forskning er derfor nødvendig før det kan konkluderes nærmere i måkefamilien.
Baiyun (Guangzhou)

Baiyun (kinesisk: 白云区, pinyin: Báiyún Qū) er et av bydistriktene som utgjør storbyen Guangzhou i provinsen Guangdong. Det hadde i 2006 et innbyggertall på 947 607. Året før var det blitt redusert i størrelser ved at store deler ble overført til andre bydistrikter.

Kulturminner

I subdistriktet Sanyuanli ligger minnestedet for «brite-bekjemper»-korpset (三元里平英团遗址, Sanyuanli pingyingtuan yizhi), som er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Uwatec

Uwatec var en produsent av dykkerutstyr som først og fremst er kjent for sine dykkecomputere. Selskapet ble etablert i Sveits i 1984 og ble slått sammen med Scubapro i 1997.
Kuråsfoss kraftverk

Historikk

Mot slutten av 1800-tallet var bruken av elektrisitet og elektroindustrien inne i en rivende utvikling. Røros kobberverk så tidlig hvordan denne nye teknologien kunne nyttes. Bergingeniør og senere administrerende direktør ved Kobberverket, Emil Knudsen, foretok beregninger som viste at man kunne spare 191 mann og 58,5 hester ved elektrifisering av driften ved gruvene Storwartz, Kongens og Muggruva. Prosjektering og utbygging av Kuråsfossen I ble startet etter en generalforsamling i Kobberverket 9. januar 1895, og kraftverket sto ferdig og ble igangsatt 7. oktober 1896. Det hadde en installasjon på 0,5 MW og utnyttet en fallhøyde på 15,3 meter. Utbyggingen var et stort økonomisk løft med betydelig risiko for kobberverket. Kostnadsoverslaget for utbyggingen var opprinnelig på 320 000 kroner, og årlig innsparing var beregnet til 100 000 kroner, men da utbyggingen var ferdig viste det seg at totalkostnaden ble 500 000. Til gjengjeld var besparelsen bare i Kongens gruve på 100 000 kroner i året, så det viste seg uansett å være en god investering for kobberverket. 
Kuråsfossen I var det første kraftverket i Norge med høyspentoverføring, og det ble bygd ca. 24 km med høyspentlinje for overføring av kraften. Siden dette var helt nytt i Norge ble det stilt krav fra departementet om at linjene måtte befares kontinuerlig de første dagene, og siden daglig. Spenningen var på 5kV, mens strømmen ble transformert ned til 150V ved gruvene. Ved Kongens gruve var det også en 500V transformator for bruk på et elektrisk lokomotiv. Kraften ble fordelt med ca. 170 kW til Kongens gruve og ca. 70 kW på Storwartz og Muggruva.
I 1936 ble kraftstasjonen overtatt av Røros Elektrisitetsverk A/S, som bygde et nytt kraftverk i fjell, med økt fallhøyde til 48 m og to aggregater. Det første aggregatet ble satt i drift i 1952, og det andre i 1966. Det nye kraftverket har inntak på samme sted som Kuråsfossen I.

Kulturminne i norsk kraftproduksjon

Den gamle kraftstasjonen i Kuråsfossen er en representant for den tidlige vannkraftutbyggingen i Norge. På slutten av 1800-tallet var Kuråsfossen I  en teknisk utfordring med avanserte løsninger og en stor utbygging i europeisk målestokk. Kraftverket ble lagt ned i 1965, og framover til 1980-tallet forfalt stasjonen og utstyret. I 1982 ble det tatt initiativ til restaurering, og i dag er Kuråsfossen I regnet som et kulturminne. Fra 2010 ble Kuråsfossen I innlemmet i UNESCO verdensarv Røros bergstad og Circumferensen. Kraftstasjonen er åpen for besøk fra publikum. Overføringslinjene til Kongens gruve er delvis bevart, og disse er også verd et besøk når man er innom Kuråsfossen.
Peter Collett (1766–1836)

Biografi

Han var sønn av godseier Peter Collett (1740–86) og Maren Kirstine Holmboe (1745–68). Han ble gift i 1794 med Eilertine Severine Bendeke (1777–1857), datter av sogneprest Peter Bendeke (1712–99) og Wilhelmine Elisabeth Sophie von Lowzow (1746–1815).
Han vokste opp på farens gård, Buskerud hovedgård, og fikk privatundervisning, bl.a. av den senere eidsvollsmannen Jonas Rein. Han studerte jus i København og ble cand.jur. i 1788. Han ble i 1814 utnevnt til assessor (dommer) i Norges Høyesterett og var konstituert høyesterettsjustitiarius 1827–28.
Han eide Økern gård i Aker fra 1794 til 1814, og overtok Buskerud hovedgård i 1800 fra stemoren Johanna Henricha f. Ancher. Samtidig med at han virket som dommer drev han en omfattende forretningsdrift, en kombinasjon av embede og forretningsliv som ikke var uvanlig i gamle dager. Han kjøpte Hassel Jernværk i 1809, som var en god inntektskilde frem til krisen fra slutten av 1820-årene; enken overførte dette forgjeldede verket til eierne av Blaafarveværket (Benjamin Wegner og baron W.C. Benecke) etter hans død mot at de overtok gjelden. Han førte også en rekke private rettssaker om små og store ting, samtidig som han selv var høyesterettsdommer.
Han hadde en omfattende boksamling, som for størstedelen ble testamentert til Universitetsbiblioteket. Han var opptatt av folkeopplysning, og var medstifter av Selskabet for Norges Vel i 1809. Han anla bl.a. parkanlegg i romantisk stil på Buskerud.
Han var bl.a. far til John Collett og Bernt Anker Collet.
Han deltok som delegat for Buskerud ved kroningen av Karl Johan i 1818 og mottok i den forbindelse Nordstjerneordenen.
Evelop Airlines

Destinasjoner

Evelop Airlines har ruteflyvninger fra Spania til Cuba, Den dominikanske republikk, Mauritius, Mexico og Portugal, samt at de har charterflyvninger fra Spania til flere Europeiske land, som for eksempel Danmark, Norge, Sverige og Tyskland.
Stikkamp

Stikkamp blir i sjakksammenheng brukt for å beskrive en omkamp. Hvis to spillere ender med samme poengsum i en turnering har de gjort en like god prestasjon og bør normalt dele plasseringen. Men f.eks. i et NM eller en annen turnering kan det være nødvendig eller ønskelig å skille mellom spillerne, for eksempel ved likhet om førsteplassen. Vi ønsker én Norgesmester eller klubbmester, da foreslår vi en omkamp, som i sjakk ofte kalles stikkamp. Hvis praktisk nødvendig kan det – fortrinnsvis på forhånd – avgjøres at en eventuell omkamp spilles med kortere betenkningstid enn selve turneringen.
Memoar

Memoar er en ideell organisasjon som har til formål å «fremje ein kultur for å ta vare på og dele munnlege forteljingar om levd liv», Organisasjonen ble stiftet i Bergen i 2015, og har siden starten vært initiativtaker og deltaker i intervjuprosjekter der formålet har vært å samle inn muntlig kildemateriale, avlevere det til offentlig arkiv og gjøre det tilgjengelig på nett. Organisasjonen driver også kursvirksomhet for å få flere frivillige og profesjonelle til å engasjere seg i innsamling av muntlig materiale. Virksomheten er en kombinasjon av frivillig organisasjonsarbeid og lønnet prosjektarbeid. Organisasjonen ledes av et styre på fem medlemmer som velges av årsmøtet en gang hvert år. Leder fra stiftelsen har vært Bjørn Enes