google/wiki40b huggingface dataset:
Laksevågs Bueskyttere

Laksevågs Bueskyttere er et buekorps (guttekorps) i Bergen, stiftet 8. mai 1894.
Buekorpset er et søndagskorps, som betyr at det var et buekorps for allmuen og hadde eksersis på søndager. De har fortsatt eksersis om søndagene og har en sterk forankring i sin bydel Laksevåg. Sjefen for sesongen 2012 er Øystein Boga Ellingsen
Uniformene deres er spesielle med hvit skjorte og nasjonalfargene rødt hvitt og blått.
Utenom stiftelsesdagen er St. Hans en stor dag for bueskytterne. I flere generasjoner har de bygget verdens største tønnebål i Kirkebukten på Laksevåg. Arbeidet begynner i mai, og varer til bålet blir tent. De høyeste bålene har vært nesten 30 m.

Historie

Laksevågs Bueskyttere ble stiftet 8. mai 1894. Initiativtakere var Petter Bøthun og Olav Nygård og stiftelsen fant sted i Dr. Høygaards hage som lå mellom gamle brannstasjonen og Laxevaag Maskin & Jernskipsbyggeri og korpsets første sjef ble Petter Bøthun.
Andre som var med på stiftelsen var Rasmus Nygård, Nicolai Thorsen, Gustav Ellingsen og Alfred Andersen.
Laksevågs Bueskytteres uniform var hvite skjorter, svarte bukser med skjerf og skotteluer(for offiserene), selv om ikke alle hadde råd til slike luer. Da var det "losluen" som ble brukt, for anledningen forsynt med bånd med Bueskytternes farger. Offiserene brukte i tillegg hvite hansker. Grunnen til de hvite skjortene skal være at ingen hadde råd til slik luksus som dressjakker representerte. Det ble derfor å skaffe til veie melsekker fra bakeriene, som ble bleket, behandlet og omsydd til uniformskjorter.
Effektene for øvrig er armbrøst (bue), skjold og øks, spyd, hellebarder, kårder og sabler og soldatene bar båtluer. Buekorpset var nedlagt mellom 1970 og 1978, men i 1979 klarte en å starte det opp igjen. De har et lokale i Skolegaten der det er aktiviteter store deler av året.

Holmens Kompani

Holmens Kompani er et  vervekorps for gutter under 8 år som ble stiftet sesongen 1996/1997, men siden nedlagt. Aldersgrensen i Holmens Kompani er fra 6-8 år, og når en har fylt 8 år kan en fortsette i Laksevågs Bueskyttere. Holmens Kompani blir ledet av underoffiserer fra moderkorpset.
Tilbakeblikk

Tilbakeblikk er et prosjekt som drives av Norsk institutt for skog og landskap. Prosjektets formål er å skape bevissthet, engasjement og debatt omkring landskap og landskapsendringer gjennom presis gjenfotografering av motiver fra gamle landskapsfotografier. Gjenfotograferingene baserer seg stort sett på fotografiene til landskapsfotografene Axel Theodor Lindahl og Anders Beer Wilse, postkortarkivet til Aune Forlag AS, samt bildematerialet til Oskar Puschmann, en av fotografene som arbeider med prosjektet.
Tilbakeblikk ble først opprettet i 2005 av Norsk institutt for jord- og skogkartlegging, på bakgrunn av den europeiske landskapskonvensjonen. I utgangspunktet tok prosjektet form av en fotoutstilling som ble vist frem på forskjellige steder i Norge i anledning hundreårsjubileet for landets selvstendighet. Siden bildegrunnlaget for utstillingen var langt større enn det var plass til å vise frem, utgav også prosjektet en bok og etablerte en nettside med gjenfotograferte landskapsbilder.
Vekterskolen

Vekterskolen er vaktbransjens egen utdanningsinstitusjon. Norsk Arbeidsmandsforbund (NAF) og Servicebedriftens Landsforening (SBL) dannet Vekterskolen sammen med de største norske vaktselskapene i 2004. Vekterskolens oppgave er å sikre en enhetlig opplæring av vektere, uavhengig av hvilket vaktselskap de kommer fra.
Vekterskolen ble nedlagt 1. april 2011. Vekterskolens oppgave var å sikre en enhetlig opplæring av vektere for å møte allmennhetens og bransjens behov for økt kompetanse og kvalitet, samt gi alle vektere en felles moderne og kvalifisert yrkesutdannelse.
Neorhacodinae

Utseende

Små, svarte praktvepser.

Levevis

De er parasitoider.
Douglas X-3

Historie

X-3 var svært forskjellig fra X-1 og X-2. Det var utstyrt med jetmotor, og tok av og landet på konvensjonell måte i stedet for å bli sluppet i stor høyde fra et moderfly. Hensikten med flyet var å utføre aerodynamiske tester ved hastigheter på Mach 2 i store høyder. Et annet mål var å forske på bruken av nye materialer som titan og bruk av nye konstruksjonsmetoder. 
Motorleverandøren Westinghouse hadde imidlertid store problemer med utviklingen av motorene. Dette medførte at mindre og svakere motorer måtte benyttes, noe som resulterte i at flyet aldri nådde overlydsfart i plan flukt. Som høyhastighets eksperimentfly var X-3 derfor en fiasko. Motorproblemene, dårlig ytelse og pengemangel var grunnen til at bare ett av de to prosjekterte flyene ble ferdigstilt til flygedyktig stand. Det andre ble brukt til reservedeler.
Det eneste flyvedyktige eksemplaret av X-3 er bevart, og er for tiden utstilt i USA ved National Museum of the United States Air Force i Dayton, Ohio.

Resultater

X-3 ga flere viktige forskningsdata selv om de ønskede høyhastighets-flyvningene uteble. Det banet veien for senere fly med korte, tynne vinger, som Lockheed F-104 Starfighter, North American X-15 og Lockheed SR-71 Blackbird. 
Under stup ble overlydsfart oppnådd, og da piloten skulle foreta en roll, begynte flyet helt umotivert å dreie om de andre aksene. Han gjenvant kontrollen og gjentok manøveren – med samme resultat. Dataene som ble samlet inn fra denne flyvningen var meget viktige for forståelsen av aerodynamikken i overlydsfart. 
Det viktigste bidraget var imidlertid i utviklingen av dekk til landingshjulene. Siden X-3 trengte over 400 km/t for å ta av, og hadde omkring 320 km/t i landingshastighet, var revnede dekk et tilbakevendende problem. Mange fabrikanter av fly-dekk brukte data fra X-3s flyvninger under utviklingen av høyhastighets fly-dekk.
Nenyfjorden

Nenyfjorden er en 16 km lang fjord mellom Red Rock Ridge og Roman Four Promontory på vestkysten av Graham Land i Antarktis.

Historie

Denne kysten ble først utforsket i 1909 av Jean-Baptiste Charcot som gav navnet til en bukt ligger lenger nord enn denne fjorden. British Graham Land Expedition (BGLE) som kartla området i detalj i 1936-1937, og som koordinerte arbeidet sitt med Charcot sitt og benyttet navnet Nenyfjorden til bukten mellom Red Rock Ridge og Roman Four Promontory.
Gjøvik og Toten Flyklubb

Gjøvik og Toten Flyklubb ble opprettet i 1938 som Gjøvik Flyklubb. Klubben er medlem i motorflyseksjonen i Norges Luftsportforbund. Klubben har egen flyplass ved Gotterud i Vestre Toten. Plassen ligger langs vegen fra Raufoss mot Hov (tettsted)/Fall. Reinsvoll flyplass, ENRV, har nytt klubbhus, flybensinanlegg (100LL), 2 store hangarer og grusbane på 630m, retning 16-34, høyde 1380 ft, frekvens 123,5MHz. Det er ikke landingsavgift på Reinsvoll flyplass.
Klubben har våren 2006 kjøpt ny Cessna 172-S, LN-AGT. Denne avløser 1979 modell Cessna 172 LN-RAI som er solgt til Værnes. Det er flere private fly i klubben.
Mange av klubbens medlemmer har opprettet ett sameie som har kjøpt godkjent aerobatikkfly American Champion Super Decathlon, SE-LCU/LN-LCU og et annet sameie som har kjøpt Piper Super Cub LN-KAD som brukes både som sjøfly og med ski om vinteren.
Klubben har egen flyskole som utdanner medlemmene til privatflygersertifikat, sjøflysertifikat, akrobatikkutsjekk, halehjulsutsjekk og typeutsjekk på flytyper.
Klubben er aktiv i skogbrannovervåkningen i Oppland i samarbeide med Valdres flyklubb. Våren 2012 inngås samarbeide med Norske Redningshunder for å bidra til at hundene med fører kan komme fort fram til steder hundene skal utføre søk, gjerne til steder i landet med færre godkjente lokale hunder tilgjengelig.
Onsdag kveld er klubbkveld da det ofte er mange i klubbhytta og gjerne litt flyging.
En av de første helgene i juni arrangeres flydag i samarbeide med Lions Club Vestre Toten. Da inviteres mange grupper som klubbene ønsker skal få en flytur over Toten og Gjøvik. På slike dager kan det flyes 110-130 inviterte. Antallet flybevegelser den dagen kan konkurrere med Gardermoen.
I månedskiftet juli-august arrangerer klubben vanligvis treff for sjøfly og landfly på Husodden flyplass på halvøya Husodden i Randsfjorden ved Fluberg.
Det er tre hangarer på plassen som er satt opp på dugnad. En hangar har plass til fire fly på en karusell slik at karusellen roteres med håndmakt til flyet som skal ut er plassert ved porten. Navet i karusellen består av en lastebilaksling med felg som er festet i to aluminiumsprofiler for hvert fly som flyets plattform er festet til. på undersiden av profilen er det en rulle som ruller på en sirkelformet jernbaneskinne.
Johannes Benedictus Klingenberg

Oppvekst

Johannes Benedictus Klingenberg vokste opp på Gjermundsnes på Veøy i Romsdalen hvor faren, Johan Nicolai Klingenberg (1777–1865), var fogd. Moren het Benedicte Sommerfeldt. Han startet som kadett på krigsskolen 16 år gammel i 1833.

Vannverksingeniøren

Johannes Benedictus Klingenberg ble i 1850 ansatt som vei-, vann- og broleggingsinspektør i Christiania. Han planla og organiserte Christianias nye vannverk i 1855, brannvesenet i 1861 og ble sjef for disse. I løpet av sin karrière deltok Klingenberg i planleggingen og utbyggingen av 25 norske vannverk. Johannes B. Klingenberg kalles "de rasjonelle vannverks far i Norge".  I Forsvaret hadde Klingenberg rang av major, og han hadde også sin ingeniørutdannelse herfra. Han var formann i Polyteknisk Forening 1860–1861 og 1872–1874. Klingenberg avsluttet sin karriere som tollkasserer i Drammen.

Teatergründeren

Klingenberg skrev et enaktssangspill, som han på tittelbladet markerte ikke skulle oppføres på den danskdrevne Christiania Theater. Derimot ble det spilt på Klingenbergs Theater (Christiania Tivoli). På grunn av brann hos forleggeren i 1858 gikk restopplaget av heftet tapt, og da det bare var distribuert noen få eksemplarer, anses publikasjonen å være «en literær Sjeldenhed» (Halvorsen 1892:291). Han reiste også til Bergen for studere virksomheten ved Ole Bulls Det norske Theater, men ble svært skuffet over at dette ikke var mer nasjonalt. Derpå tok han initiativ til å opprettelse «Den norske dramatiske Skole» i hovedstaden, som fra 1854 ble etablert som Kristiania norske Theater. Her var det at Henrik Ibsen høsten 1857 ble ansatt som artistisk direktør og drev teateret videre inntil det pga. dyrtid og økonomiske nedgangstider ble slått konkurs sommeren 1862.

Familie

Han var bror av Ragnvald Michael Raum Klingenberg (1813-1880) og av Olaf Hannibal Sommerfeldt Klingenberg (1811-1873), som var far til Trygve Olafssøn Klingenberg (1842-1932) og Sverre Olafssøn Klingenberg, og dessuten onkel til pianisten Alf Klingenberg (1867-1944) Halvdan Fredrik Klingenberg (1815 - 1887) - Genealogy.
Ekängen

Ekängen er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 037 innbyggere.
Yalu (Nonni)

Yalu (kinesisk: 雅鲁河; pinyin: Yǎlǔ Hé) er en elv i det nordlige Mandsjuria, en høyre (vestlig) sideelv til elven Nonni (eller Nen). Yalu renner fra østhellingene av Store Khingan, så sørøstover gjennom regionen Indre Mongolia (Zalantunbanneret) og provinsen Heilongjiang (Qiqiha'er). Yalu munner ut i Nonni ca 100 km sør for Qiqiha'er.
Elven må ikke forveksles med den mye større og bedre kjente Yalu (鸭绿江, Yalu jiang), som danner grensen mellom Kina og Korea.
Knut Hoem (1970)

Virke

Hoem er cand. philol. med tysk litteratur som hovedfag, og bodde i Berlin fra 1997 til 1998 der han skrev sin hovedoppgave om den tyske forfatteren Günter Grass (født 1927). Han har vært ansatt i NRK siden 1999, der han fra 2000 var programleder for radioprogrammet Ordfront, som tok over for «Kritikertorget». Han har også vært medredaktør i tidsskriftet Vagant. 
Sommeren 2003 overtok Siss Vik da Hoem etter å også ha bidratt til fjernsynsprogrammet «Stereo», skrev fast i Klassekampen fra Sverige. Så hadde han bidrag til «Bokprogrammet». Fra januar 2007 ledet han P2 sitt nye og ukentlige teaterprogram «Scenerom» ett års tid, og fra høsten 2009 kommenterte han for det nystartede «Kulturnytt». En guidebok til Berlin (Berlin. En veiviser) utkom i 2010.
I intervju med Dagens Næringsliv nevnte Hoem «"Rødt og svart" av Stendhal, og Franz Kafkas dagbøker» som to av sine favorittbøker.
Han er sønn av forfatteren Edvard Hoem og psykolog Signe Ameln.
NM i friidrett 1966

Norgesmesterskapet i friidrett 1966 bestod av flere arrangementer som i 1966 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Nadderud stadion i Bærum i perioden 12. til 14. august. 
Arrangører var IL Tyrving og Akershus Friidrettskrets.
Kongepokalvinnere var Bjørn Bang Andersen og Berit Berthelsen. 
Se også NM i mangekamp 1966.
Baumschulenweg

Historie

Ortsteilens navn og historie er nært knyttet til den tidligere Späth'sche Baumschule (Späths planteskole). Franz Späth (1839–1913) var femte generasjons eier av familiens planteskole, da han i 1864 flyttet virksomheten til Neu-Britz, idag Baumschulenweg. Planteskolen fikk et stort oppsving under den botanikkutdannede Franz Späths ledelse og i 1874 oppførte han en stor villa på eiendommen.
Området ble i 1920 innlemmet i Stor-Berlin. Planteskolen gikk ut av slektens eie med Hellmuth Späth (1885–1945). Hellmut Späth ble sendt i konsentrasjonsleir for å ha hatt omgang med jøder og døde i Sachsenhausen.
Etter den andre verdenskrigen ble gartneriet offentlig eiendom og delvis forvaltet av Humbolt-universitetet. Fremdeles disponerer universtitetet den store villaen og arboretet er åpent for offentligheten. Store deler av området ble i DDR-tiden bygget ut med boliger av typen Q3A Plattenbau.
På folkemunne blir ortsteilen gjerne kalt Baume. Et mindre området i orsteilen heter Späthsfelde og navnet har rot i det gamle familienavnet.
Gospel Music Hall of Fame

Gospel Music Hall of Fame er et æresgalleri over artister som har utmerket seg innen gospelmusikk. Listen ble opprettet i 1971 av Gospel Music Association (GMA) i Nashville, Tennessee.
Æresgalleriet inneholder profesjonelle gospelutøvere og andre musikere som tidvis har gjort seg bemerket innen gospelmusikken, som Dolly Parton og Elvis Presley. Listen inkluderer også flere posthume utmerkelser, der enkelte artister var aktive for over hundre år siden.
Mitraljøse

Opprinnelse og utvikling

Den rekyldrevne, enkeltløpede mitraljøsa ble oppfunnet i 1884 av H.S. Maxim. Maskingevær var i utgangspunktet tenk på som en ren produsent av skudd, under tanken om at det var volumet av skudd i lufta som ville være avgjørende. På grunn av den kontinuerlig høye skuddtakten ble løpet så varmt at det ble ødelagt. De første våpnene ble derved utstyrt med en vannkolbe for å holde løpet kaldt. Dette gjorde samtidig våpnet så tungt at det var vanskelig å frakte rundt, og de tidlige Maxim maskingeværene ble som regel anbrakt i faste stillinger. Det var i denne rollen maskingevær opprinnelig fikk betegnelsen som mitraljøse på norsk.
Under siste halvdel av 1. verdenskrig ble luftavkjølte lette maskingevær tatt i bruk. Disse fikk på norsk betegnelsen «maskingevær», selv om de brukte samme ammunisjon som de tyngre og mer fastmonterte våpnene. Det var slike stabile, hurtigskytende våpen som kunne holde på i time etter time som var med å gjøre skyttergravskrigen på vestfronten til et slikt blodbad. Etterhvert som maskingevær i tyngre kalibre ble utviklet, ble alle tunge våpen ment brukt montert på kjøretøyer eller i fastmonterte stillinger betegnet mitraljøse, mens infanterivåpen (ofte de samme modellene) ment å fraktes rundt av én eller to mann betegnet maskingevær.
Mitraljøsa blir montert på affutasje, er luft- eller vannavkjølt, vekt 30–75 kg, kaliber 6,5–15 mm, skuddtakt 400–600 skudd/min, patrontilførsel fra bånd el.l. med opptil 250 patroner i båndet, praktisk skuddvidde opptil 4000 m. Våpenet kan også skyte med indirekte retning. Luftvernmitraljøser har ofte dobbeltaffutasje eller firling.

Mitraljøser i det norske forsvaret

.
Norge hadde tidligere Hotchkiss mitraljøse (luftkjølt), avløst av vannkjølt Colt-mitraljøse, modell 1929, kaliber 7,62 mm. Norsk infanteri fikk senere to typer Browning luftkjølt mitraljøse, en lett M 1919 A4, kaliber 7,62 mm, og en tung, kaliber 12,7 mm. Den lette M 1919 A4 er etter hvert erstattet med MG 3 (maskingevær) som i mitraljøseversjon blir montert på en trefot. Den tunge mitraljøsa kan benyttes både mot bakkemål og mot luftmål ved skifte av affutasje. Tyngre mitraljøser hører med til væpningen i mange typer stridsvogner og fly. Dersom kaliberet er 20mm eller større er prosjektilet stort sett granater med egen sprengladning. Om slike våpen brukes uttrykket maskinkanon i stedet.

Etymologi

Ordet kommer av (fransk: mitrailleuse) som er avledet av mitraille, som betyr 'jernskrap'..
Elkem Bjølvefossen

Elkem Bjølvefossen er et norsk elektrisk metallsmelteverk i Ålvik i Kvam ved Hardangerfjorden.

Historie

Virksomheten startet den 19. mars 1905  med navnet Bjølvefossen A/S for å utnytte vannkraften i Ålvik. I 1918 var Bjølvo kraftverk ferdigbygd for å produsere elektrisk kraft til Bjølvefossen A/S, og foretaket startet da med produksjon av kalsiumkarbid. I 1925 ble det opprettet et elektrisk smelteverk som produserte ferrosilisium og ferrolegeringer til internasjonal metallindustri. Firmaet Elkem overtok aksjemajoriteten i 1986, og fra og med 2000 eide dette selskapet 100 % av aksjene.
Rørgaten ble sprengt 17. juni 1940 av norsk sabotører sendt fra Shetland. Ferrokromproduksjonen kom i gang igjen etter fire uker, mens ferrosilisumproduksjonen kom i gang i oktober samme år.

Produksjon

Elkem Bjølvefossen har i dag cirka 150 ansatte og 2 elektriske reduksjonsovner. I tillegg til ferrolegeringer produserer smelteverket også MicroSilika; silikastøv som er egentlig er et avfallsstoff fra produksjonen. Ved hjelp av ny renseteknologi kan stoffet i dag benyttes både i bygningsplater, kosmetikk og kontaktlinser. Elkem Bjølvefossen produserer om lag 60 000 tonn ferdigprodukt i året. Smelteverket har også eget anlegg for energigjenvinning.

Elkem Bjølvefossen i dag

Elkem Bjølvefossen ble truet av nedlegging i 2006. Allikevel har fabrikken klart å holde produksjonen i gang. Elkem bli i januar 2011 kjøpt av kinesiske China National Bluestar. I desember samme året måtte Elkem stanse produksjonen ved tre av ovnene i Norge i noen uker. Bjølvefossen fikk dermed redusert produksjon en periode.
Elkem Bjølvefossen er i dag (2014) i full drift med to ovner, og har store planer for fremtiden.
Zigui

Zigui (kinesisk: 秭归县; pinyin: Zǐguī Xiàn) er et fylke i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Yichang.
Befolkningen var på 400 315 innbyggere i 1999.
Kristelig Folkepartis Ungdom

Organisasjon

Landsmøtet er det øverste partiorganet i KrFU. Her bestemmes i stor grad KrFUs politikk. KrFU har landsmøte hvert år. Annethvert år behandles hovedprogrammet, og på de resterende behandles politiske manifester. På hvert landsmøte velges også organisasjonens sentralstyre og direktevalgte landsstyremedlemmer. 
Mellom landsmøtene fungerer landsstyret som øverste organ. Landsstyret består av fylkesledere, sentralstyremedlemmer og to direktevalgte til sentralstyret. 
Sentralstyret består av en leder, to nestledere, fire sentralstyremedlemmer hvorav en er internasjonal leder og en fast møtende vara.
KrFU har fylkeslag i de fleste av landets fylker, og i mange kommuner eksisterer det lokallag.
KrFU har sitt landskontor i Kirkegata 13 i Oslo.
Hans Curt Flemming

Bakgrunn

Etter realartium arbeidet han et halvt år på et skipsverft i Stettin og begynte i 1907 som sjøkadett i den tyske keiserlige flåte
I 1910 ble han forfremmet til løytnant og 1913 til Oberleutnant zur See (premierløytnant).

Pioner i sivil luftfart

I september 1919 satte Hugo Eckener Hans Flemming til å fly LZ 120 fra Bodensee til Friedrichshafen, men 3. juli 1921 måtte han levere luftskipet som krigsskadeerstatning til Italia, hvor det ble omdøpt «Esperia».
I oktober 1924 leverte han også LZ 126 som krigsskadeerstatning til USA, hvor det ble omdøpt til ZR-3 USS «Los Angeles».
Hans Curt fløy 55 turer med LZ 127 Graf Zeppelin, bl.a. i oktober 1928 på den store amerikareise sammen med Hugo Eckener, hvor det ble tilbakelagt 9 926 km på 112 timer. I mars 1929 fulgte en tur til Orienten. I august - desember 1929 en jordomflyvning. I mai-juni 1930 den første tur til Sær-Amerika og juli 1931 en tur til Arktis.
Med sterke smerter gjennomførte han sin siste tjenestetid i 1934, men etter en tarmoperasjon døde han senere på sykehuset i Weingarten i en alder av 48 år og ble begravd ved Flughafen Friedrichshafen.
I Nordholz, på flymuseet Aeronauticum finnes effekter etter Hans Curt Flemming.

Familie

Hans Curt Flemming var sønn av kjøpmann Hermann Flemming og hustru Hedwig Bally fra Stettin. Hans far døde tidlig. Den 4. desember 1919 giftet han seg med Lisa Meister fra badebyen Misdroy (polsk: Międzyzdroje) ved Stettin. 
Hans sønn, Jürgen Flemming (1920-2013) var i årene 1967-1984 borgermester i Friedrichshafen.
Creeque Alley

«Creeque Alley» er en selvbiografisk amerikansk sang med melodi og tekst av John Phillips og Michelle Phillips fra The Mamas & the Papas. Den ble skrevet i 1967.
Sangen forteller historien om hvordan gruppen ble dannet. Sangens tittel er avledet fra stedet Creeque alley, hjemmet til en klubb i Jomfruøyene, hvor The Mamas & the Papas tilbragte tiden.
Linjen «Duffy's good vibrations, can't go on indefinitely» refererer delvis til Hugh Duffy, eieren av klubben på Creeque Alley. Duffy eier nå Chez Shack i Vieques, Puerto Rico.
Den var den femte sangen på albumet The Mamas & the Papas Deliver.
Sangens tekst nevner direkte eller indirekte flere artister og band som var en del av musikkscenen på den tiden, innbefattet de to andre medlemmene av The Mamas & the Papas, Cass Elliot og Denny Doherty (tidligere også kjent som The Mugwumps) samt Zal Yanovsky, John Sebastian, Roger McGuinn, Barry McGuire.
Flere steder, som er viktig for The Mamas & the Papas' historie, blir også nevnt i teksten, for eksempel The Night Owl Cafe i Greenwich Village.
Ordene «Greasin' on American Express cards» går tilbake til The Mamas & the Papas tid i Jomfruøyene, da medlemmene levde på sine American Express-kort.
Sangen er notabel som hitsingle, hvor tittelen ikke blir nevnt i teksten.

Norske versjoner

Terje Mosnes har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Fri form». Ole Paus og Øystein Sunde har skrevet en annen norsk tekst med tittelen «Den store telefonkatastrofen».

«Den store telefonkatastrofen» med Øystein Sunde

Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Den store telefonkatalogen» den 27. september 1976 på Sundes musikkalbum På sangens vinger (Philips 6317 045). Ole Paus og Sunde skrev den norske teksten. Paus skrev mesteparten.
Dette er Sundes lengste utgitte innspilling og den eneste fra ham som overskrider 5 minutter. Sundes norske tekst ble trykket på omslaget til På sangens vinger, og tar for seg problematikken vedrørende å bestille fasttelefon i 1970-årene. Mot slutten blir tekstens jeg stadig vekk ringt opp og forstyrret. Det hele ender med at han blir rasende og knuser telefonapparatet. Dette igjen kan teoretisk sett ha vært inspirert av «The Telephone» fra albumet Mind Your Love (utgitt 1975) med Jerry Reed. I den sangen blir jeg-personen rasende på en sentralborddame.