google/wiki40b huggingface dataset:
Frazer Nash

Frazer Nash var en britisk bilfabrikk som var virksom mellom 1922 og 1957.

Historik

Archie Frazer-Nash bygde sin første bil under eget navn i 1922. Etter å ha bygget et fåtall familiebiler presenterte han i 1924 den sportsbil som skulle bygges stort sett uforandret fram til andre verdenskrigs utbrudd.
Frazer Nash hadde et meget enkelt chassis med aksler av stål og steinhard torsjonsfjæring foran og bak. Girkassen, som var plassert foran bakakselen, var ekstremt enkel: hvert gir bestod av et tannhjul som ble koblet inn via en klokobling. Hvert gir drev så et enkelt tannhjul direkte på bakakselen via et kjede. Bilene ble kalt Chain Gang etter kjededriften. Bakakselen manglet differensial og for at bilen skulle bli kjørbar i kurver hadde den en meget smal sporvidde bak, kun 107 cm. Frazer Nash kjøpte firesylindrede motorer på 1,5 liter fra frittstående produsenter. Tidlige biler hadde sidventilsmotorer, men runt 1930 ble toppventiler innført.
I 1929 fikk selskapet økonomiske problemer og ble kjøpt opp av H.J. Aldington som drev virksomheten videre. Archie Frazer-Nash gikk videre og startet bygging av flydeler, en bedrift som i utviklet form finnes også i dag.
På begynnelsen av 1930-tallet utviklet Frazer Nash en egen motor med overliggende kamaksel. Dessuten ble det bygget et lite antall biler med sekssylindret motor fra underleverandøren Blackburne, med dobbelt overliggende kamaksel. Den motoren ga i konkurranseversjon med Roots-kompressor over 150 hk. På midten av trettitallet var Frazer Nash blitt gammeldags og salget sank hvert år. Familien Aldington kompensere det dårlige salget  gjennom å importere tyske BMW-biler, som ble solgt under navnet Frazer Nash-BMW i det britiske markedet.
Etter andre verdenskrig presenterte Frazer Nash en ny sportsbil, helt annerledes enn Chain Gang-modellen. Den nye bilen var til store deler basert på BMW 328. Frazer Nash inngikk avtale med Bristol Cars som bygde motor og drivverket mot at de fikk bygge en GT-bil under eget navn.
Frazer Nashs ny bil var framgangsrik innen motorsporten, med en tredjeplass i 24-timersløpet på Le Mans samt seier i Targa Florio i 1951 og 12-timers løpet på Sebring i 1952. I 1954 fikk familien Aldington generalagenturet for et nytt tysk merke, Porsche, som de beholdt fram til 1965. Frazer Nash forsøkte å fornye sine biler gjennom å tilby BMW’s V8-motor, men bare en prototype ble bygget innen produksjonen ble lagt ned i 1957.
Frazer Nash bygde opp til om lag 350 biler av Chain Gang-modellen før andre verdenskrig og siden cirka 65 BMW-baserte biler etter krigen.

Formel 1

Frazer Nash konkurrerte i Formel 1 sesongen 1952, da mesterskapet ble kjørt bare etter Formel 2-reglementet.
Kebnekaise fjellstasjon

Vandringsleder

I nærheten av stasjonen finnes det mange vandringsleder. Den mest kjente går mellom Abisko og Nikkaluokta.
Fra Nikkaluokta går det en 19 km lang vandringsled frem til fjellstasjonen. Etter ca. 6 km kommer man til Kaffekåtan ved Láddjujávri, der man kan få seg en kaffe med vafler eller en reinburger. Ved normal takt i godt vær tar det cirka fire timer å gå fra Nikkaluokta til Kebnekaise fjellstasjon.
Man kan også ta helikopter. Da tar reisen cirka 6 minutter. For å forkorte vandringen med ca. 6 km kan man også ta båt langs stranden til innsjøen Láddjujávri.

Kommunikasjoner

Etter å tatt tog eller fly til Kiruna (Kiruna lufthavn) kan man ta drosje, buss eller bil til Nikkaluokta. Derfra er det en ca. 19 km lang vandringsled til fjellstasjonen.
Wyclef Jean

Humanitær og politisk virksomhet

Jean er aktiv i humanitært arbeid. Blant annet har han startet en organisasjon kalt Yéle Haïti som gir hjelp til fattige på Haiti. Som Wyclef Jean selv sier det: "The objective of Yéle Haïti is to restore pride and a reason to hope, and for the whole country to regain the deep spirit and strength that is part of our heritage." I januar 2010 reiste tilbake til fødelandet for å hjelpe ofrene etter jordskjelvet på Haiti. Han deltok senere i We Are The World 25, en gjenskapning av We Are The World, der alle inntektene denne gang gikk til Haiti.
I begynnelsen av august 2010 kunngjorde han at han ønsket å stille som kandidat til samme høsts presidentvalg på Haiti. Overfor magasinet Time uttalte han at han neppe ville stilt «om det ikke var for jordskjelvet. Jeg ville sannsynligvis ha ventet ti år til. Skjelvet gjorde det klart at Haiti ikke kan vente i enda ti år før vi tar landet inn i det 21. århundre.» Jean ble nektet å stille til valg fordi han ikke hadde vært bosatt i Haiti i fem år.
Wyclef Jean ble beskutt på Haiti lørdag 20. mars 2011 klokken 23.00 lokal tid av en ukjent gjerningsmann. Han ble truffet i hånden, og ble umiddelbart brakt til sykehus utenfor Port-au-Prince.
Ospeglansvikler

Utseende

En ganske liten (vingespenn 11-13 millimeter), gråbrun vikler med litt tilspissede forvinger. Forvingen har et bredt, lyst, litt uregelmessig tverrbånd i midten. Bakvingen er brunhvit med brunpudret ytterkant.
Arten er nokså variabel, noen individer kan være kontrastrikt tegnede, andre temmelig grå.

Levevis

Larven lever under barken på osp som er angrepet av trebukken liten ospebukk (Saperda populnea). Larven utvikler seg inne i den gallen som trebukklarven danner rundt seg.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom- og Nordvest-Europa og er dessuten funnet i Hellas. Den finnes også i det nordlige Asia.
I Norge er den funnet på Sørlandet og det sørlige Østlandet.
Niels Nielsen Brahe

Niels Brahe (henrettet 1529) til Vanås og Vidskøvle i Skåne var en dansk riksråd.
Han var sønn av Niels Pedersen Brahe og Magdalene Brems, datter av Oluf Nielsen til Talge som mens han var lensmann i Bergen på Christian Is tid, var blitt slått ihjel av lybekkerne. 
I 1511 overlot Niels Brahe til kong Hans det brev som beskrev hvordan de tyske oldermenn i Bergen forpliktet seg til å gi slekten erstatning for drapet. Han lå selv både i strid med slekten Sparre (fordi han hadde drept Tord Jepsen Sparre) og i en lang årrekke også med erkebiskop Birger Gunnersen i Lund om sin hustru Anna Langs gods på Bornholm. 
Under Søren Norbys bondeopprør i 1525, sluttet han seg til Christian II. Etter danskenes forlik med Søren Norby, flyktet Niels i tide og tok først opphold hos Norby i Blekinge, siden i Mecklenburg og andre steder hvor han flakket omkring i nød. I en periode utrustet han, med hjelp fra hertug Albrecht, en liten skute som han bekjempet Christian IIs fiender med.

Fradømt ære

I 1525 ble han fradømt ære, gods og liv. Godset gikk til kronen, og kom blant annet i riksmarken Tyge Krabbes hender. Niels var dristig nok til å besøke sin kone et par ganger i Skåne, men siste gang ble han tatt ved Trelleborg og satt i fengsel på Malmøhus. For å få ham til å avsløre hvem Christian IIs tilhengere var, satte Tyge Krabbe i verk tortur mot Niels Brahe. Han holdt dog tett, og i juni måned 1529 ble han avrettet med sverd på Gammeltorv i København.
Kari Hiran

Kari Hiran var en norsk bondekvinne tidlig på 1700-tallet. Hun var gift med Bent Finne av som det tidligere ble hevdet var av finsk ætt. Hun bodde på Benteplassen i Krokskogen.

Krigsinnsats

Under Karl XIIsførste norgesfelttog i 1716 ble de svenske troppene  ledet på villspor av Kari. 
I mars hadde svenskene besatt Christiania, men Akershus holdt stand og den norske hovedstyrken lå i gode stillinger ved Gjellebekk i Lier. Et svensk kavaleriangrep hadde mislyktes ved Norderhov på Ringerike. Den svenske kongen planla imidlertid nok et bakholdsangrep, denne gangen over Krokskogen. Her ved Nordkleiva lå en mindre norsk vaktstyrke, som ville være for svak til å hindre et svensk frontalangrep.
Kari Hiran meldte seg da frivillig for å gå over til fiendens linjer. Der ga hun bevisst feilaktige opplysninger om nordmennenes militære styrke og deres planer. Da de svenske offiserene forhørte henne, fikk hun dem til å tro at det var langt flere soldater ved Nordkleiva enn det var. Hennes desinformasjon fikk svenskene til å gi opp angrepsplanene, og Karl XII måtte gi opp forsøket på å ta Norge våren 1716.
Kari Hiran fikk lite lønn for risikoen og innsatsen. Fogden på Ringerike tok all æren, siden han hadde vært ansvarlig for de norske styrkene i Nordkleiva. Kari søkte staten om belønning, men fogden var den rapporterte om innsatsen og foreslo at Kari skulle betale mindre skatt i tre år, og at hun kunne få «noget ydermere for umagen». Hun fikk to riksdaler for innsatsen sin, ikke nok til å kjøpe ei ku eller en hest.

Minnestein

Det ble dog reist en minnestein 240 år etter, i 1956, av motstandsfolk fra den andre verdenskrigen. Steinen står ved Benteplassen, ved Kongeveien.

Bakgrunn

Benteplassen har fått navn etter Bent Aslesen på 1700-tallet. Bent var gift med Kari Rasmusdatter, og det er en lang tradisjon om at de var innvandrere fra Finland. Kirkebøker og tingbøker viser derimot at Kari og Bent trolig kom fra Tyristrand. Farsnavnene Asle og Rasmus tyder heller ikke på finsk herkomst. Hiran skal være et eldre navn på Benteplassen. Det kan bety at det kanskje bodde finske innvandrere med etternavnet Hiranen på plassen før Kari og Bent kom dit.
Hamnebreen

Hamnebreen er en bratt isbre (brefall) i den østre delen av Dronning Maud Land. Den strømmer på østsiden av Hamnenabben og sør for Hamna på Kronprins Olav Kyst.
Breen ble undersøkt og kartlagt av japanske forskningsekspedisjoner (JARE) mellom 1957 og 1962 og navngitt Hamna Hyôbaku (Hamna brefall) etter bukta Hamna.
Juste Debout

Juste Debout («bare oppestående») er en årlig dansekonkurranse som er grunnlagt i Frankrike og fokuserer på oppestående street dance-stiler. De fire hovedkategoriene er newstyle hiphop, house, locking og popping.
Juste Debout ble holdt for første gang i 2002 i Paris i Frankrike, og har siden da blitt holdt der hvert år rundt februar. Hovedarrangementene på Juste Debout består av to mot to battles der danserne jobber som et lag for å prøve å utkonkurrere det motsatte paret i en spesifikk dansestil-kategori. Musikken blir valgt av Juste Debouts DJs og danserne blir ikke fortalt hvilke sanger som blir brukt på forhånd. Utenom battles, inkluderer også Juste Debout-arrangementene en god del opptredener fra både dommere og inviterte gjester.
Juste Debout 2011 ble holdt 13. mars på Bercy stadion i Paris. Les Twins fra Frankrike vant newstyle hiphop-kategorien, Toyin & Tasha vant house-kategorien, Ch-Thkoo vant popping-kategorien og Hurricane & Firelock vant locking-kategorien. Samtidig var Andreas vinneren av den eksperimentelle kategorien, og Mathias var vinneren av toprock-kategorien.
Calybistum

Utbredelse

Arten er utbredt i tropisk Afrika, fra Senegal i vest til Kenya i øst.
Nicolás Romero

Nicolás Romero er en kommune og en by (offisielt Ciudad Nicolás Romero) i den meksikanske delstaten Edomex (Estado de México). Kommunen inngår i storbyområdet ZMCM, som en del av Mexico by. Folketellinger fra 2005 viser at det bor 269 393 innbyggere i kommunen. Administrativt sentrum for kommunen er Villa Nicolás Romero.
Valhall Fotballklubb

Historikk

Klubben spiller 2013-sesongen i 5. divisjon. Vallhall spilte 2011-sesongen i 4. divisjon etter å ha spilt sine tre første sesonger i 5. divisjon. Opprykket i 2010 ble sikret etter en 12–0-seier i siste serierunde, borte mot Furuflaten.

Tabellen 2012

Kilde: fotball.no
Lindholmen

Lindholmen er et tettsted i Vallentuna kommune i Stockholms län i Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 860 innbyggere. Lindholmen ligger cirka fem kilometer nord for Vallentuna.
Bruuns repslageri

Bruuns repslageri ligger i Fjøsangerveien 71 i bydelen Årstad i Bergen. Tidligere lå det to reperbaner her, Mathisenbanen fra 1856 og Sørvigsbanen fra 1831-1833. I 1996 brant Mathisenbanen ned. Etter det ble Fjøsangerveien utvidet til fire felt.

Sørvigsbanen

Sørvigbanen ble opprinnelig bygget på Sukkerhusengen av repslagersvenn Frantz Sørvig. Byggingen ble finansiert med lån fra eieren av Sukkerhusengen, Heinrich Berle. I november 1834 ble reperbanen kjøpt på offentlig auksjon av kjøpmann Christian E. Busch. Den første repslagermester som eide banen var Garlow Monclair. Han drev banen fra 1838 til 1854, da eiendommen ble solgt til Ole Johan Johannessen.

Bruuns reperbane

Engelbrekt Christen Bruun (1839–1913), repslagermester og stortingsrepresentant for Bergen 1879-1881, kjøpte reperbanen av Johannessen i 1893. Med dette oppkjøpet ble Bruun eier av Bergens største repslageri med 100 tilsatte arbeidere. Sønnen Gerdt Henrik Meyer Bruun (1873–1945) overtok bedriften i 1897 og flyttet denne og reperbanen til Årstad i 1899. Her kunne man anvende gass og dampkraft, noe som var forbudt i sentrum på grunn av brannfare. En annen årsak til at reperbanen ble flyttet ut av sentrum var at kommunen hadde laget en ny reguleringsplan hvor Sukkerhusengen ble regulert til gater og bolighus. Det industrialiserte repslageriet i Fjøsangerveien fikk en mer allsidig produksjon, blant annet av fiskeredskaper og kokosveveri. Til anlegget ble det også bygget flere nybygg. Disse ble tegnet av de kjente bergensarkitektene Frederik Konow Lund og Egill Reimers.

Fredning

I 1990 ble reperbanen i sin helhet fredet av Riksantikvaren. For å sikre den historiske og funksjonelle sammenhengen ble eksteriørene på de 13 andre byggene på eiendommen også fredet.
Agonum nigrum

Utbredelse

Agonum nigrum finnes i Europa, Nord-Afrika og Asia. Finnes ikke i Norge.

Utseende

Agonum nigrum er mellom 7-9 mm lang. Den er mørk, nesten svart og har en metallisk glans. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har vanligvis tre børstepunkt (stive hårbørster). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår, hos noen arter også på det tredje leddet, og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis

Agonum nigrum lever på fuktige enger, langs vassdrag. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Jumbo

Jumbo (født ca. desember 1860, død 15. september 1885) var en afrikansk savanneelefant født i Sudan. Jumbo ble eksportert til Jardin des Plantes, en dyrehage i Paris, før den i 1865 ble overført til London Zoo i England. I mars 1882 ble Jumbo solgt til P.T. Barnum og fraktet til New York, USA. Jumbos skuldehøyde er i nyere tid beregnet til 3,23 meter på tiden han døde.
Matthew Scott var Jumbos dyrepasser og skrev i 1885 en selvbiografi om sitt liv med Jumbo.
Den store elefantens navn er opphavet til dagens betydning av "jumbo" på flere språk, herunder norsk.
Otahuhu kraftverk

Otahuhu kraftverk er et varmekraftverk utenfor Auckland i New Zealand. Det har en installert produksjonskapasitet på 408 MW, fordelt på to enheter (A og B) med  gassturbiner med kogenerasjon. Anlegget ble bygget ut med ferdigstillelse først i 1968, deretter fornyet i 2000. 
Brenselkilden er naturgass, og utstyret ble levert av Siemens, m.fl. Operatør er Contact Energy.
Hadelandsdrapene

Hadelandsdrapene fant sted 22. februar 1981, da to menn ble drept på en bro mellom Avalsjøen og Leirsjøen i Lunner kommune på Hadeland. Gjerningsmennene var Johnny Olsen og John Charles Hoff, mens Espen Lund var medvirkende. Lund og hans kamerater var medlemmer av Norges Germanske Armé. Hoff hadde vært medlem av Heimevernsungdommen, mens Lund hadde gått befalskole og blitt sersjant i Hæren. De fem mennene hadde tidligere stjålet våpen fra et våpenlager tilhørende Heimevernet. Da to av mennene ville ha betaling for tyveriet av våpnene, falt de i unåde hos Lund, som også fryktet at de ville gå til politiet. Lund ga derfor ordre om at de to mennene skulle drepes.
Lund og hans sammensvorne visste imidlertid ikke at den ene av de to drepte allerede hadde sprukket under avhør med politiet, og at politiet var til stede i området de befant seg i og forberedte pågripelse av dem. Ved broen hvor drapene skjedde hadde Olsen og Hoff gått ut sammen med ofrene, før Olsen skjøt dem i nakken med en pistol. Etter dette skjøt Hoff ofrene med en maskinpistol av typen MP40. Til sammen ble de to skutt med 29 skudd. På vei bort fra åstedet møtte Olsen og Hoff den første politisperringen. Denne klarte de to å komme seg forbi, og flere skuddsalver ble avfyrt mot politiet. Etter en biljakt endte flukten, da bilen kjørte av veien og ble stående fast i snøen. Olsen og Lund ble dømt til 18 års fengsel. Etter 12 år bak murene ble de løslatt på prøve i 1993. Hoff ble dømt til 12 år for dobbeltdrapet og sonet 7 år.

Populærkultur

Både boka og TV-filmen Blindgjenger (1985) var inspirert av drapene.
John Bromfield

Bakgrunn

John Farron Bromfield ble født i South Bend i Indiana. Han spilte fotball og var en fremragende bokser i college. Han tjenestegjorde i marinen under andre verdenskrig.

Skuespiller

I 1948 harpunerte han to ganger en hval under innspilling av dokumentarfilmen Harpoon. I 1948 spilte han detektiv i filmen Sorry, Wrong Number med Burt Lancaster og Barbara Stanwyck for Paramount Pictures. I 1953 opptrådte Bromfield med Esther Williams i filmen Easy to Love. Midt på 1950-tallet opptrådte han i westernfilmer, slike som NBCs Frontier i rollen som sheriff i episoden "The Hanging at Thunder Butte Creek". Han spilte også i skrekkfilmer, inklusive en 3D-produksjon i 1955, Revenge of the Creature, en episode av serien Creature from the Black Lagoon. John Bromfield spilte med Beverly Garland i skrekkfilmen "Curcu, Beast of the Amazon".
I 1956 spilte Bromfield politimannen Frank Morgan i en riksdekkende western/krim serie Sheriff of Cochise, senere bedre kjent som U.S. Marshal. Den virkelige sheriff i Cochise County, den gang Jack Howard besøkte settet under innspilling og utnevnte Bromfield honorær deputy. Bromfield fortalte enngang til Los Angeles Times: "About 40 million see 'Sheriff of Cochise' or 'U.S. Marshal' every week. I'd have to do about twenty-five pictures, major pictures, over a span of eight or nine years for enough people to see me in the theater who see me in one week on 'U.S. Marshal'. ... The show is seen all over the world. Television is a fabulous medium." Serien var opprinnelig skapt for created av hans medspiller Stan Jones, som opptrådte i 24 episoder som Deputy Sheriff Harry Olson.
I 1960 trakk Bromfield seg tilbake fra spilling for å produsere sport-show og arbeidet som yrkesfisker i Newport Beach, California. Bromfield var skilt to ganger, fra skuespillerinnen Corinne Calvet (1925–2001) og Larri Thomas (1932-2013).
Han døde i 2005 i en alder av 83 år av nyresvikt i Palm Desert i California og etterlot seg sin tredje kone, Mary Bromfield.
Torrance

Befolkning

Ved folketellingen i 2000 hadde byen en befolkning på 137 946 personer, og i 2005 ble befolkningen anslått til 142 384 personer. Torrance er den sjette største byen i Los Angeles County og den 34. største i staten California.
Befolkningen bestod i 2000 av 59,16% hvite, 28,61% asiater, 4,72% av to eller flere raser, 4,57% av annen rase, 2,19% afroamerikanere og 0,41% amerikanske innfødte (indianere). 12,79% av befolkningen var latinamerikanere. 
På grunn av det store nærværet av japanske kommersielle og industrielle interesser i byen har Torrance en av de største konsentrasjonene av japanere i USA. Torrance er i Los Angeles-området allment kjent for sin store asiatiske befolkning.
Landsdelsserien 1957–58

Opp- og nedrykk

Ett lag fra hver av Østland-distriktene rykket direkte opp til Hovedserien 1958–59, mens ett lag fra Sørland/Vestland og ett lag fra Møre/Trøndelag rykket opp etter kvalik. Opp til tre lag fra hver avdeling rykket ned til 3. divisjon 1958-59.
Direkte opprykk: Greåker og Kapp
Opprykk via kvalik: Årstad og Freidig
White Heat

Handling

Cody Jarrett (James Cagney) er den sadistiske lederen for en beryktet gangstergjeng. Han er likevel svært avhengig av sin mor, og hun er den eneste personen Cody stoler på. Cody deltar i et brutalt togran, men blir nødt til å erkjenne skyld i en annen straffesak for å få et falskt alibi. Han blir dømt til tre år i fengsel. En av hans gangsterkolleger, Big Ed (Steve Cochran), prøver å ta over ledelsen av gangstergjengen mens Cody sitter i fengsel. Big Ed prøver seg også på Codys hustru Verna (Virginia Mayo). Cody bestemmer seg for å flykte fra fengselet for å ta saken i egne hender.
Haugesund Kunstforening

Haugesund Kunstforening er en norsk kunstforening som ble stiftet i 1913. 
De har siden 1959 hatt faste visningslokaler i Haugesund Billedgalleries lokaler.
I 1973 hadde Kunstforeningen den faste samlingen til Haugesund kommune, mot at kommunen stilte med utstillingslokaler for Kunstforeningens salgsutstillinger. Lokalene som de benytter seg av sto ferdige i 1978. 
Haugesund Kunstforening har årlig mellom 12 og 15 salgsutstillinger.
LWN.net

LWN.net er et online magasin med vekt på fri programvare for Linux og andre Unix-liknende operativsystemer. Det består av en ukentlig utgave, med separate historier som publiseres de fleste dager, og med diskusjoner tilknyttet hver historie. De fleste nyheter som publiseres daglig er korte oppsummeringer av artikler som er publisert andre steder, og er gratis for alle lesere. De opprinnelige artiklene blir publisert hver uke på torsdager og er tilgjengelige for abonnenter i en uke, hvoretter de også blir frie. LWN.net er en del av Eklektix, Inc.
LWN har et større teknisk publikum enn andre frie programvare-publikasjoner. Det blir ofte priset for sin dyptgående dekning av interne deler av Linuxkjernen.
Forkortelsen LWN stod opprinnelig for Linux Weekly News; dette navnet er ikke lenger i bruk fordi magasinet ikke lenger bare dekker Linux, men også har sitt ukentlige innhold.
Richard Witschge

Landslaget

Richard Witschge spilte 31 landskamper for Nederlands herrelandslag. Han ble tatt ut i Nederlands tropp til VM i fotball 1990 og EM i fotball 1996.
Battenburgmønster

Battenburgmønster er et mønster for økt synlighet som særlig benyttes på utrykningskjøretøyer og uniformer. Mønsteret har sitt navn fra battenburgkaken, som har et sjakkmønstret tverrsnitt.
Battenburgmønsteret ble utviklet på 1990-tallet av det britiske indredepartementets forskningsavdeling på forespørsel fra trafikkpolitiet, som ønsket økt synlighet og gjenkjennelighet for sine patruljebiler, både i dagslys og under belysning i mørket.
Stigmella lapponica

Utseende

En liten (vingespenn 5-7 millimeter), grå møll. Antennen er trådformet, mørk og halvparten til to tredjedeler så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt. Hodet er gulhåret, kroppen mørk. Forvingene er mørkgrå med et lyst tverrbånd som er smalt og litt utydelig hos hannen, bredere og tydeligere hos hunnen. Bakvingen er smal, lysgrå, med lange frynser.

Levevis

Denne arten er knyttet til bjørkeslekten og kan bruke både hengebjørk, dunbjørk og dvergbjørk som vertsplanter. De voksne sommerfuglene kan være ganske vanlige der det vokser bjørk i mai-juni, arten har bare én generasjon hvert år. Larven lager en 5-9 centimeter lang, krum mine i bjørkebladet, denne blir i begynnelsen helt fylt opp med larvens ekskrementer men etter hvert danner disse en smal stripe i midten.

Utbredelse

Arten er utbredt i Nord- og Mellom-Europa og er også funnet i Ural og Sibir, trolig finnes den over store deler av Palearktis. I Norge finnes den over hele landet, kanskje bortsett fra kyststrøkene på Vestlandet.
Setukeser

Setukeser (est. setud eller setukesed) er en liten finsk-ugrisk gruppe av estisktalende innbyggere i landskapet Petserimaa, som i dag er delt mellom sørøstlige Estland og Russland. I motsetning til sine protestantiske estiske naboer, er setukeserne gresk-ortodokse.
Petseri (ru. Petsjory) var setukesernes hovedstad, og her finnes det fremdeles en bondebefolkning som regner seg finske i avstamming. De snakker en spesiell estisk dialekt, som enkelte også anser for å være et selvstendig språk, på lik linje med estisk. Setukeserne er dessuten kjent for sine rike sangtradisjoner, for prektige folkedrakter og smykkehåndverk.