google/wiki40b huggingface dataset:
Besatt (1999)

Handling

En rumener ankommer Københavns lufthavn. Han har ebolaliknende symptomer og blir innlagt på sykehus hos legen Søren. Mannen dør. Overlege Lyngfeldt klassifiserer dødsfallet som en rutinehendelse og sender liket tilbake til hjemlandet. Søren tror at rumeneren var smittet av et uidentifisert og dødelig virus. Sammen med sin kjæreste tar han første fly til Romania for å skaffe de nødvendige rygmargsprøvene av liket. I København dukker også den gåtefulle tyskeren Vincent opp med en koffert full av molotovcocktailer. Mens han blir jaget av politiet, jager han selv en form for ondskap, som verken er ebola eller noen annen kjent sykdom.
Protelura

Levevis

Artene lever på gressmarker der larvene lever i jorden og eter på røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Sevede

Sevede var et av de små folklandene som senere ble til landskapet Småland. 
Sevede omfattet hele nåværende Vimmerby kommune, hele Misterhults sogn og de nordre delene av Kristdala sogn. Sevede folkland strakk seg fra innlandet med Vimmerby som sentralt sted med tingplass ut til kysten med havnplass i Figeholm.
Sevede betyr «rik på vassdrag» og henviser til Stångån.   
Sevede tilhørte i middelalderen Kalmar slottslän og sto under kontroll av fogden på Kalmar slott.
Pachliopta aristolochiae

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten. Larven lever som plantespiser og er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.
Pachliopta aristolochiae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Confit de canard

Confit de canard (konfitert and) er en matspesialitet fra det sørvestre Frankrike, mer spesifikt Gascogne, Périgord, Quercy og Languedoc. Det dreier seg om lår eller vinger av and som er tillaget ved confitering.
Hardangerviddatunnelen

Kilder

Hardanger Folkeblad
Trichodemodes

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Malaysia.
Gaius Cæsar

Tidlig liv

Gaius ble adoptert sammen med sin bror Lucius i 17 f.Kr. Ved Augustus, deres bestefar på morssiden, som navnga guttene som sine arvinger. I 6 f.Kr. agiterte de romerske plebeiere for at Gaius ble gjort til konsul til tross for det faktum at han kun var fjorten år og ennå ikke hadde oppnådd toga virilis. Som et kompromiss ble det avgjort at han hadde rett til å sitte i senatshuset og han ble gjort til consul designatus i den hensikt at ville bli konsul når han ble tjue år. Gaius ble på dette tidspunkt gjort til princeps iuventutis («ung leder»), en ærestittel som gjorde ham til en av de symbolske overhodene av lavadelen equites (en rytterorden). Lucius, tre år yngre enn Gaius, ble gitt de samme æresbevisningene etter at den nødvendige tid hadde gått. Templer og statuer ble reist til deres ære, som i tilfellet med Maison Carrée (fransk: «det kvadratiske hus») i Nîmes i sørlige Frankrike i tiden rundt 4 til 7 e.Kr.
I 1 f.Kr. Ble han gjort hærkommandant i Østen. Der inngikk han en fredsavtale med Fraates V av Partia på en øy i elven Eufrat. I det samme året giftet han seg med sin tremenning Livilla, datter av Drusus den eldre og Antonia Minor. Ekteskapet frambrakte ingen barn.
I år 1 e.Kr. ble han gjort til konsul sammen med Lucius Aemilius Paullus som sin kollega.

Død

Lucius døde i Massalia i Gallia den 21. eller 22. februar 2 e.Kr. og hans kenotaf (minnemonument) er lokalisert der. Gaius døde to år senere i Lykia i Anatolia i en alder av 24 år. Årsaken til dødsfallet var at han var blitt såret under et krigstokt i Artagira, Armenia. At både Gaius og Lucius døde, to av Augustus’ store håp som sine nærmeste arvinger, førte til at han måtte framheve Tiberius, sin stesønn, og sin eneste gjenværende sønnesønn, Postumus Agrippa, som sine nye arvinger.
Den antikke historikeren Tacitus antyder at kan ha vært skittent spill involvert i at Gaius døde, og at Augustus’ hustru Livia kan ha vært involvert i hans død. Livias antatte motiv kan vært sørge for at hennes egen sønn Tiberius ble Augustus’ fremste arving.

I populærkulturen

I TV-serien Jeg, Claudius fra 1976 er Gaius en mindre figur som ble framstilt av Earl Rhodes.
Telenor Cinclus

Telenor Cinclus AS er et norsk selskap som var totalleverandør av løsninger for smart metering, også kjent som AMM (Automatic Meter Management) og AMR (Automatic Meter Reading). Tjenesten er en form for maskin-til-maskin kommunikasjon (M2M) tilpasset strømmarkedet. Selskapet tilbød driftstjenester innen smart metering i Norden. Selskapet leverte alt fra det fysiske måleravlesningsutstyret og kommunikasjonsutstyret i husstanden, til drift av systemet over egen plattform. I tillegg hadde Telenor Cinclus ansvar for prosjektledelse, systemintegrasjon og installasjon av løsningen. 
Ved å levere nøkkelferdige smart-metering-løsninger og drift, skulle Telenor Cinclus bidra til å gjøre energiselskaper mer effektive og dialogen med sluttkunden bedre. Hele løsningen til Telenor Cinclus ble markedsført under navnet Cinclus Technologyᵀᴹ.

Organisasjon, ledelse og eiere

Telenor Cinclus har rundt 190 medarbeidere med kontorer i Norge (Lillehammer/Fornebu), Sverige (Stockholm) og Finland (Vasa). Hovedkontoret lå på Fornebu i Bærum. Selskapet ble ledet av Morten Tengs og styreleder er Bjarne Aamodt. 
Telenor Cinclus ble eid av Telenor (66 %) og energiselskapet Skagerak Energi (34 %).

Historikk

Ideen bak selskapet ble unnfanget i Telenors egen såkornkonkurranse i mai 2003. Selskapet ble formelt etablert i november 2004. 
I juni 2005 kjøpte Skagerak Energi 34 prosent av aksjene i selskapet, og Telenor Cinclus inngikk samtidig sin første kontrakt om utrulling av 31 000 målere i Skageraks nett. 
I desember 2005 inngikk Telenor Cinclus en avtale med E.ON i Sverige. Avtalen er en turn key-leveranse som betyr at Cinclus skal installere 141 000 målere, sette opp innsamlingssystemet og drifte systemet for E.ON i en definert periode. 
Telenor Cinclus åpner et driftssenter på Lillehammer i mars 2006. Driftssenteret har en betydelig kapasitet og kan skaleres til å drifte millioner av kommunikasjonsenheter.
I april 2006 kjøper Telenor Cinclus opp alle aksjene i finske Comsel Systems OY. Comsel har spesialisert seg på utvikling av terminaler for punkt-til-punkt GPRS kommunikasjon, og er anerkjent som ledende innenfor sitt felt.
I mai 2006 inngås en rekordavtale med Fortum Sverige. Dette er den største smart metering-avtalen som er inngått i Norden og omfatter 835 000 målepunkter. Det er samtidig verdens største smart metering-prosjekt med GPRS som kommunikasjonsbærer.
Avtalene om installasjon av automatiske målere har vært beheftet med stor kostnadsrisiko, og i 2009 ble det klart at virksomheten hadde gått med betydelige tap. Den 20. januar 2010 ble det offisielt besluttet at Cinclus Technology (tidligere Telenor Cinclus) skal avvikles fra 30. juni 2010. All operasjonell virksomhet i selskapet vil opphøre fra denne datoen.
Telenor tapte 1,1 milliarder og Skagerak Energi 572 millioner kroner på prosjektet.
Disposisjonsprinsippet

Disposisjonsprinsippet er et rettsprinsipp i norsk sivilprosess som viser til partenes rett til å disponere rettskravet og måten det presenteres på i en rettssak. Prinsippet gjelder for alle saker hvor partene har fri rådighet, såkalte dispositive saker. Prinsippet er nedfelt flere steder i tvisteloven av 2005, blant annet i lovens § 11-2 første ledd som bestemmer at retten kun kan avgjøre de kravene som partene har reist i saken, og videre at avgjørelsen må «ligge innenfor rammen av de påstander partene har nedlagt, og retten kan bare bygge på de påstandsgrunnlag som er påberopt».
Prinsippet begrunnes i partenes frie rådighet over saken kravet gjelder utenom rettsvesenet (blant annet kunne partene ha inngått en avtale i stedet for å gi til sak). Dette gjør også at prinsippet ikke kan komme til anvendelse på saker hvor partene ikke har fri rådighet over kravet, slik som i skilsmisse-saker, samvær med barn osv. Tvisteloven § 11-4 nevnes spesielt saker om personstatus, barnelovssaker og saker om tvangsvedtak i helse- og sosialsektoren som saker med begrenset rådighet, men dette er ikke uttømmende. Her må retten på selvstendig grunnlag sørge for at de nødvendige rettslige vilkår er oppfylt selv om partene ikke har begjært det, og at alle nødvendige, relevante opplysninger er innhentet.
Ørner

Beskrivelse

Noen nøyaktig definisjon av hva en ørn er finnes ikke. Merriam-Webster hevder at det er, «enhver variant av store dagaktive rovfugler i familien Accipitridae, som er kjent for sin styrke, størrelse, skarpsyn og kraftfulle flygeevne».
Alle fugler som kalles ørn er beslektet, men ikke nødvendigvis spesielt nært beslektet. Fiskeørna står faktisk alle andre ørner så fjernt at den er plassert i sin egen familie. Mange andre ørner er dessuten så fjerne slektninger at de tilhører ulike underfamilier, tribus eller slekter innenfor haukefamilien, som også inkluderer mange bazaer, gribber, glenter og hauker. Ørner har for det meste endelsen -ørn i det norske artsnavnet, men noen ørner kalles også våker og har -våk som navneendelse. Men alle våker er ikke derav ørner. 
Ørner er formidable flygende raptorer med brede vinger, relativt stort hode og usedvanlig godt syn, et meget kraftig nebb med en karakteristisk krok ytterst, svært kraftfulle lemmer med ekstra store føtter, som har lange tær som ender i lange dolkelignende og kraftfulle klør. Og det er føttene og de hvasse klørne som er ørnens fremste angrepsvåpen, ikke nebbet. Nebbet er derimot ørnas viktigste redskap i parteringen av byttedyr, og da er kroken ytterst på nebbet spesielt viktig.
Alle artene i de fem underfamiliene Aquilinae (sanne ørner, bukseørner), Harpiinae (harpyørner), Haliaeetinae (havørner), Buteoninae (våker), og Circaetinae (slangeørner) regnes som ørner,. I tillegg til havørn og kongeørn finnes både fjellvåk og musvåk i Norge, samt innledningsvis nevnte fiskeørn. Av disse er utvilsomt kongeørna mest utbredt i verden.

Annet

Griff (av gr. grýps som betyr gribb) er et fabeldyr som blir framstilt som halvt løve og halvt ørn. Forestillingene om griffer er mer enn fem tusen år gamle, og vesenet har i flere kulturer vært brukt som symbol på årvåkenhet og aktpågivenhet. Griffen forekommer som motiv i gamle utsmykninger, skulpturer, malerier og annen kunst. Av og til ble griffen også avbildet uten vinger eller med slangehale istedenfor løvekropp.
Fjellstengelvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 15-19 millimeter), ganske kraftig, brunlig vikler. Forvingen er nokså mørkt brunlig, litt spraglete, med en stor, hvit flekk ved bakkanten.
Bakvingen er blekbrun.

Levevis

Larven og dens næringsplante er ukjente. Arten finnes mest på fjellet, men det finnes også enkelte lavlandsbestander.

Utbredelse

Arten er utbredt i Europa, unntatt de vestligste og sørøstlige delene, og i det nordlige Asia.
I Norge er den funnet spredt i indre og høyereliggende strøk over hele landet, men den er sjelden.
Kullsump

Kullsumper var en type våtmarksystemer som dekket mye av Jordas tropiske områder i slutten av karbon og den påfølgende perioden perm. Etter hvert som organisk materie fra disse skoger ble brutt ned ble det akkumulert enorme forekomster av torv, som senere ble til kull. Særlig i Europa og Nord-Amerika er disse kulleiene dominerende, og har gitt navnet til karbonperioden eller kullperioden.
Karbonen i torvlagene kom fra karbondioksid i atmosfæren som var splittet opp gjennom fotosyntese. Samtidig ble oksygenet sluppet ut i atmosfæren. Denne prosessen økte oksygennivået betydelig, kanskje så høy som til 35 %. Dette tillot dyr med ineffektive luftveier systemer å bli mye større enn i dag. Det mest kjente eksemplet på dette er kjempeøyenstikkeren Meganeura, som hadde et vingespenn på 70 cm eller mer.

Utbredelse

Kullsumpene dekket av tropisk Euramerica (Europa, østlige Nord-Amerika og nordvestre Afrika) og Cathaysia (hovedsakelig Kina). Klimaendringer herjet disse tropiske regnskoger i løpet av karbon-perioden. I slutten av karbon forsvant store deler av av dette økosystemet i den karbonske regnskogskollapsen på grunn av kjøligere og tørrere klima. Dette klimaet førte til at sumpsystemet først ble fragmentert, og deretter kollapset som økosystem. I resten av karbon var kullsumpene begrenset til refugier i Sentral-Europa og Nord-Amerika.
Ved overgangen til perm gjennomgikk kullsumpene en ny oppblomstring, og spredte seg spesiell i Øst-Asia, særlig Kina. Økosystemet tok seg imidlertid aldri virkelig opp igjen i Euramerica. De kinesiske kullsumpene fortsatte å blomstre godt inn i perm. Denne oppblomstring av kullsumpene på slutten av karbon ser ut til å ha falt sammen med en reduksjon av globale temperaturer og en nydannelse av omfattende iskapper i sørlige deler av Gondwanaland. Dette kan skyldes reduksjon av drivhuseffekten som den massive avleiringen av karbon fra atmosfæren førte til.
Darly Zoqbi de Paula

Karriere

Hun ble etter Junior-VM i 2001 tatt ut som beste målvakt på All Star-laget.
Hennes gode prestasjoner skaffet oppmerksomhet fra europeiske klubber og endte med at hun flyttet til Spania, hvor hun først signerte for Murcia i 2002 og videre til Bera Bera etter kun én sesong i Murcia.
Hun ble tatt ut på det brasilianske A-landslaget foran Sommer-OL 2004 i Aten.
I 2006 flyttet hun til Frankrike og signerte for Le Havre, hvor hun blant annet vant den franske cupen i 2007.
Hun ble på nytt tatt ut på det brasilianske A-landslaget foran Sommer-OL 2008 i Beijing.
I 2010 flyttet hun tilbake til Spania, hvor hun signerte for Sagunto. Etter én sesong der var hun på nytt tilbake i Bera Bera, hvor hun tok «the double» i 2013.
Etter 2012/13-sesongen flyttet hun på nytt til Frankrike og signerte for Fleury for å erstatte den portugisiske målvakten Daniela Pereira.
I sin første sesong for Fleury vant hun den franske cupen i 2014.
Foran Håndball-VM 2015 for kvinner endret hun statsborgerskap til spansk og ble tatt ut på det det spanske kvinnelandslaget til Jorge Dueñas.
Plautella cossaea

Utseende

En liten blåvinge (vingespenn ca. 25 millimeter) uten stjerter på bakvingene. Hannens overside er skinnende blå med bredt mørke ytterkanter, hunnen ligner men er noe mattere i fargen, og det blå området er mindre. Undersiden er lysgrå med grå flekker, dessuten to runde, svarte flekker ved forkanten av bakvingen.

Utbredelse

Arten er utbredt i Thailand, Burma, Malaya, Sumatra, Java og Borneo.
Luftskipet R100

His Majesty's Airship R100, kjent som R100, var et privat konstruert og bygget stivt (rigid) britisk luftskip bygget som en følge av en konkurranse mellom to fabrikker om å utvikle og bygge et kommersielt luftskip for bruk innen Det britiske imperiet på ruter som en del av Imperial Airship Scheme. Det andre, R101, ble bygget av Airspeed, men begge luftskip ble finansiert av regjeringen.
R100 ble bygget av Airship Guarantee Company, et selskap som ble opprettet for formålet av av Vickers-Armstrong ledet av Dennis Burney, med et design-team under Barnes Wallis' ledelse, kjent for sin oppfinnelse av den senere berømte hoppbombe. Konstruksjonsteamet omfattet også Nevil Shute Norway som var ansvarlig for beregning av belastninger.
Luftskipet R100 fløy første gang i november 1929. Det ble gjennomført en serie av prøveflyvninger med en vellykket tur frem og tilbake over Atlanterhavet. I juli–august 1930, men etter havariet med søsterskipet R101 i oktober 1930, ble Imperial Airship Scheme avsluttet og begge skip ble opphugget.

Konstruksjon og utvikling

R100 ble bygget ved den tidligere RNAS Air Station Howden, Yorkshire. 3 mi (4,8 km) fra Howden og 25 mi (40 km) fra Hull. Konstruksjonsarbeidene negynte i 1925 samtidig som det ble bygget anlegg for produksjon av hydrogen.

Første flyvning

R100 gjennomførte sin jomfrutur 16 desember 1929. Etter avgang fra Howden fløy hun langsomt mot York og senere Royal Airship Works i Cardington, Bedfordshire, på fem motorer da en av motorene hadde brutt sammen etter brudd i vannkappen.. En ny tur var planlagt neste dag. intensjonen var å fly til London, men uhell førte til at det måtte begrenses til tur rundt Bedfordshire.

Slutten på det britiske luftskip

Historien om R100 og dets påståtte overlegenhet i forhold til R101 er fortalt i Nevil Shutes selvbiografi Slide Rule: Autobiography of an Engineer, (ikke oversatt til norsk) fra 1954. Muligens ikke fullt så overlegen som Shute beskriver, representerte R100 det beste av konvensjonell luftskipsteknologi som England på den tid kune fremvise. Begge var underlegne i forhold til der tyske LZ 127 «Graf Zeppelin»
Etter at R101 havarerte og brant i Frankrike på vei til India 5. oktober 1930, ble R100 satt på bakken. Hun ble tømt for hydrogen og lagret i stt skur. Tilslutt ble hun solgt som skrap for mindre enn £600.
Johann Heinrich Wilhelm Tischbein

Liv og virke

Johan H.W. Tischbein var sønn av Johann Conrad Tischbein (1712–1778) som var snekker for klosteret i Haina. Maleropplæring fikk han av sin onkel Johann Jacob Tischbein i Hamburg. Tischbein-familien hadde mange kunstnere, og for å skille J. H. W. Tischbein fra de andre fikk han tilnavnet Goethe-Tischbein 
I 1772/1773 foretok Tischbein en studiereise til Nederland. Han startet i 1777 en vellykket karriere som portrettmaler i Berlin. Som så mange av sine samtidige kolleger søkte han seg til Italia for å studere kunst. Det første oppholdet i Roma i 1779 ble finansiert av et stipend fra Kunsthochschule Kassel. Etter intensive studier av antikke kunstverk, endret han stil fra rokokko til klassisisme. I Roma malte han landskapsbilder, historiske motiver og stilleben. Pengenød gjorde at han i 1781 avbrøt oppholdet i Roma og flyttet til Zürich.
Etter at hertug Ernst II Ludwig av Sachsen-Gotha-Altenburg bevilget Tischbein et årlig stipend på 100 dukater, kunne han i 1783 vende tilbake til Roma. Dette andre oppholdet i Italia varte helt fram til 1799. I 1786 ble han venn med Goethe. Sammen reiste de til Napoli og på turen fikk Tischbein motivet til sitt sannsynligvis mest berømte maleri, «Goethe in der Campagna». Bildet kom etterhvert til Tyskland og i 1887 gav bankier-familien Rothschild det til Städel kunstinstitutt i Frankfurt am Main der det fortsatt henger.
Fra 1789 til 1799 var Tischbein direktør ved Accademia di Belle Arti i Napoli. Da franske tropper invaderte byen, slo han seg først ned i Göttingen der han opprettet et tegneakademi for kvinner. Dette drev han sammen med nevøen Wilhelm Unger til 1801. Tilslutt slo han seg ned Eutin der han fra 1808 til sin død arbeidet ved hoffet til den oldenburgske prinsregenten Peter I av Oldenburg.
Tischbein skrev fra 1810 på selvbiografien Aus meinem Leben (1861). Goethe holdt brevene fra Tischbein høyt.
Noen av Tischbeins arbeider oppbevares i Norge: portretter av grev Frederik Anton Wedel Jarlsberg og hans hustru, og Nasjonalgalleriet i Oslo oppbevarer et tigerhode. av Tischbein.
Medon

Utseende

Små, slanke kortvinger. Hodet er stort og avsnørt fra kroppen ved en smal «hals». Dette er imidlertid ikke så utpreget som hos mange andre smalkortvinger.

Levevis

Noen av artene lever i huler.
Fylkesvei 4872

Fylkesvei 4872 går mellom Vikse og Førland i Haugesund kommune. Veien er 3,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 933.
Tudor Dumitru Savu

Biografi

Han studerte filologi i Cluj, arbeidet deretter først som lærer på landet før han ble ansatt i tidsskriftet Tribuna i Cluj. Senere ble han direktør i Den rumenske kringastingens Cluj-avdeling og forsker ved Cluj-avdelingen av Det rumenske akademiets «Sextil Pușcariu»-institutt for lingvistikk og litteraturhistorie.
Han publiserte i tidsskriftene Echinox, Napoca universitară, România literară, Suplimentul literar-artistic al «Scânteii tineretului», Cronica, Vatra, Steaua m.fl.
Han var gift med Cătălina, som han hadde en sønn med, Șerban, som er kunstmaler.
Klosterfjorden

Klosterfjorden er en del av Halsnøyfjorden og Hardangerfjorden ved Halsnøya i Kvinnherad kommune. Fjorden ligger vest og sør for Halsnøya og nord for Fjelbergøya. Fjorden har en lengde på cirka 8 kilometer.
Nord i fjorden ligger Sæbøvik, det største tettstedet på Halsnøya, og litt lenger vest ligger gamle Halsnøy kloster, som fjorden er oppkalt etter.
Aliança Renovadora Nacional

Aliança Renovadora Nacional (ARENA) var et konservativt poitisk parti i Brasil som eksisterte i årene 1965 og  1979. Det var det offisielle regjeringspartiet under militærdiktaturet i Brasil i årene 1964 til 1985.
I 1964 ble president João Goularts regjering kastet i et militærkupp. I motsetning til andre latinamerikanske diktaturer fjernet imidlertid ikke militærjuntaen parlamentet i Brasil. I stedet innførte man i 1965 et forbud mot alle tidligere partier og opprettet et topartisystem. De fleste av politikerne fra de tidligere partiene PSD og UDN gikk inn i regjeringspartiet ARENA mens flesteparten av politikerne fra partiene PTB og PSD dannet det offisielle opposisjonspartiet Movimento Democrático Brasileiro (MDB).
ARENA var i begynnelsen et viktig instrument for militærstyret. De første årene var ikke MDB i en slik posisjon at de kunne foreslå eller hindre at lovforlag ble vedtatt. Ved valgene i 1966 og 1970 vant ARENA majoriteten av plassene i parlamentet. Ved valget i 1974 vant imidlertid MDB flere plasser enn forventet og var nær ved å få majoriteten i parlamentet. Militærdiktaturet reagerte med å vedtat en lov som reduserte makten til opposisjonen.
I 1979 vedtok militærstyret en slutt på topartisystemet. Hensikten var å splitte opposisjonen. ARENA ble da omdøpt til PDS.