google/wiki40b huggingface dataset:
Tanta til Beate

«Tanta til Beate» er en sang med tekst og melodi  skrevet av Lillebjørn Nilsen i 1982, kjent som en av 80-tallets mest spilte og solgte.
Den omhandler en duematende eldre dame i Gamlebyen som mimrer om Robert Normann og Django Reinhardts musikk. Mest kjent er String Swing-innspillingen med Nilsen, Hot Club de Norvège med Ivar Brodahl på fiolin og Jon Larsen på sologitar fra albumet Original Nilsen, og som vant Spellemannprisen 1982 (3,33 minutt).  Melodien ble senere gjenutgitt på Hot Club de Norvèges album The best of Hot Club (1991) og Nilsens egen 40 spor (1995).
Av andre innspillinger nevnes Gitarkameratene på albumet Gitarkameratene (1989), der Nilsen var medlem,
Blodsbrødre på albumet Syng og vær glad (1999), Pitsj på albumet Pitsj (2006) og den danske gruppen Håndswing (2004) på dansk med tittelen Gamle Tante Liva.
Melodien har inspirert navngivingen av blant annet spisestedet «Tanta til Beate», beliggende i Schweigaards gate i Oslo. Sangen spilles også av sigøynere blant annet i Paris, og Lillebjørn Nilsen har således greid «å eksportere rødvin til Frankrike», som han sa i programmet Landeplage.
Colynthaea

Utseende

En liten, blank, brunsvart trebukk. Oversiden er fint hårete. Antennene er kraftige, litt sagtakkede, litt kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet, med en grop i midten bak. Dekkvingene er jevnbrede, rundet bakerst. Beina har litt fortykkede lår.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Guyana og det nordlige Brasil.
Brachypalpus laphriformis

Utseende

Brachypalpus laphriformis er en ganske stor, men slank blomsterflue, mørk rød-brun og svart, med rødlig ganske glissen hårkledning. Brystpartiet er rød-brunt mens bakkroppen er mørkere. Lårene (femora) på bakføttene er kraftige og sterkt fortykket mens leggene (tibiae) er normale. Vingene er klare, gjennomskinnelige ved kroppen, men er mer røkfarget brun mot vingespissen.
På hodet er det to store fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en tynn pannestripe mellom fasettøynene. 
Den ligner på en bie. Men alle fluer skiller seg fra årevingene på den korte antennen og fordi de bare har to vinger.  Vepser har ganske mye lengre antenner og fire utviklede vinger.

Levevis

Brachypalpus laphriformis er en sjelden og truet art knyttet til gammel skog. 
Larvene lever i fuktig, råtten død ved. Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.
Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner 2003

Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner 2003 var det syvende oseaniamesterskapet i fotball for kvinner. Det ble arrangert i Canberra, Australia fra den 5. til den 13. april 2003.
Arrangementet skulle egentlig ha blitt arrangert mellom den 19. og den 29. oktober 2002, men den ble utsatt etter at  Amerikansk Samoa, Tahiti og Tonga trakk seg. Deretter trakk også Fiji og Vanuatu seg, og det var dermed for få lag til å arrangere en turnering med to grupper. I stedet ble det en turnering bestående av bare gruppespill.
Turneringen fungerte, som tidligere, som kvalifisering til VM i USA samme år. Bare vinneren, Australia, kvalifiserte seg. Dette var for øvrig siste gang Australia deltok i oseaniamesterskapet, da de ble overført til Asia kort tid etter.

Topscorere

Maia Jackman - 10 mål 
 April Mann - 8 mål 
 Nicola Smith  - 7 mål
Insekthotell

Insekthotell er en kunstig skapt bolig for hullrugere i insektverdenen. Henges den på et solfylt sted blir den gjerne besøkt hele sommeren i flere år.

Insektenes «fuglekasse»

Hos fuglene er det hakkespettene som lager nye hull, senere er hullene bolig for mange andre skapninger som fugler, flaggermus, mår og ekorn. Siden det er mangel på gamle hull, er det konstant boligmangel. Som hakkespettene er det også en rekke insekter som lager hull i trær, blant annet trebukker. På samme måte som i fugleverdenen brukes disse hullene av mange andre etterpå. Mest solitære bier og veps, samt deres parasitter. Disse vepsene og biene lever ikke i samfunn som stikkevepsene og honningbiene, men som enkeltindivider og bruker gamle trebukkganger som oppvekstkammer for neste generasjon.

Levevis

Er det en murerveps, vil den fylle hullet med insekter den har bedøvet med stikkebrodden. Byttet blir bare bedøvet og ikke drept, for da holder det seg lengre ferskt. Når det er sånn passe med bedøvede insekter i hullet, legger hun ett egg i hullet og murer igjen hullet med leire. Kort tid etterpå klekker egget og larven begynner å spise av matpakka vepsemor la igjen til den. Når maten er spist, forpupper larven seg og venter til en varm sommerdag året etter før den klekker og graver seg ut. De solitære biene har en lignende livshistorie. Forskjellen er at biemor fyller hullet med pollen og nektar i stedet for bedøvede insekter.

Parasitter

Tilsynelatende er dette rene idyllen, med larver som er fint forsørget av en god mor som også har sikret avkommet et trygt oppvekstmiljø. Men selvsagt er det noen som lever av andres arbeid. De utrolig vakre gullvepsene er gjøker i insektverdenen. De inspiserer hullene, og der de finner et egg med matpakke ser de sitt snitt til å legge sitt eget egg, før åpningen blir murt helt igjen. Der gullvepsen slipper til, er det dens unge som krabber ut året etter. Så heng vepsekassa opp i solveggen og følg med på alle de små dramaene som kan komme til å skje hele sommeren – de forskjellige artene har forskjellig flyvetid fra vår til høst. (film)
Cranborne

Historie

Landsbyen ble grunnlagt i angelsaksisk tid, og er nevnt i Domesday Book som Creneburne. Navnet betyr «tranenes elv» ved elv = bourne og traner = cranes. Landsbykirken er fra normannisk tid.
Flere konger har bodd på en jakthytte i landsbyen i forbindelse med jaktturer til Cranborne Chase. Blant disse finner man Johan, Henrik VIII og Jakob I. Jakthytten ble bygget om av Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury mellom 1607 og 1611, og er kjernen i hans herregård.
I middelalderen var Cranborne en markedsby, og det var forlagt en garnison der for å beskytte kongen når han besøkte stedet. Byens befolkning var ved et tidspunkt sammenlignende høyt, men dens betydning og makt minsket da andre mer tilgjengelige byer har overtatt og forbigått den i størrelse. Byens charter ble siden inndratt.
På 1980-tallet ble det framstilt en naturtro etterligning av et rundhus fra jernalderen på baksiden av Cranborne Middle School. Det er i dag ved Cranborne Ancient Technology Centre.
Matblekksopp

Funnsteder

På næringsrik leirjord, fuktige og godt gjødslete plener, jorder og i parker.

Lukt

Svak lukt i rå tilstand, men en distinkt, ikke ubehagelig lukt når den stekes.

Voksemåter

Vokser svært raskt, som regel blant gress i fuktig moldrik jord. Under gunstige forhold tar det bare et par døgn fra fruktlegmet kommer opp av jorden, til bare stilken står igjen. Det er alltid mer enn ett fruktlegme som vokser på samme sted.

Oppbevaring og behandling

Soppen bør bare plukkes så lenge fruktlegmet er hvitt. Den bør oppbevares under et fuktig håndkle eller lignende for å hindre blekkprosessen i å gå for hurtig. Stekes i smør eller kokes i fløte. Skåret i 5 mm tykke skiver kan soppen tørkes i ovn eller i tørkemaskin på ca 40-50 graders varme, til de blir tørre og sprøe.

Forveksling

Matblekksopp har ingen sopper den kan forvekles med og Matblekkopp hører derfor til våre fem sikre matsopper. Det er bare Matblekksopp som har en stor hvit sylinderformet hatt som ung, da den kan høstes.
Newton Blossomville

Stedsnavnet

Navnet Newton er av angelsaksisk opprinnelse, og betyd ny gård. I Domesday Book (1086) er stedet nevnt som Niewtone. Navneleddet Blossomville er en referanse til adelsfamilien som eide et gods på stedet på 1200-tallet, og ble lagt til for å skille landsbyen fra andre steder som heter Newton, spesielt Newton Longville som også ligger i Buckinghamshire.
Jernbanestrekningen Salta–Antofagasta

Strekning

Jernbanestrekningen er bygd med meterspor. Den argentinske delstrekningen er rundt 571 km lang og krysser grensen til Chile ved Socompa (3 858 moh.). Den chileniske delstrekningen er omtrent 330 km lang. Det offisielle navnet for den argentinske strekningen mellom Güemes, Salta og Socompa er Ramal C-14.
Jernbaneforbindelsen ble planlagt og bygd av den amerikanske ingeniøren Ricardo Fontaine Maury. I det avsnittet som kjøres av Tren a las Nubes har strekningen  29 bruer, 21 tunneler, 13 viadukter, 2 vendesløyfer og to vendespor. Det ligger 21 stasjoner langs strekningen.
På argentinsk side fører strekningen gjennom flere saltørkener, som Salar de Caucharí, Salar Pocitos, og Salar de Arizaro. De chilenske saltørknene tilhører Atacamaørkenen. På chilensk side går toget gjennom Salar Punta Negra. I Antofagasta går en fortsettelsesstrekning til Iquique, den ble først og fremst anlagt for transport av Salpeter. Det eneste avsnittet med turistisk persontrafikk er delstykket mellom Salta og San Antonio de los Cobres.

Drift

Frem til 1981 kjørte det et persontog med sove- og sittevogner mellom Salta og Antofagasta en gang i uka. Det ble noen ganger kale Tren Internacional, men det hadde ikke noe offisielt navn. Deretter ble det bare et ukentlig godstog igjen, det kunne ta med passasjerer mellom Salta und Socompa, det ble driftet av Division General Belgrano i Ferrocarriles Argentinos til til 10. mars 1993, da selskapet hadde blitt nedlagt. Deretter overtok provinsen Salta toget for noen år sammen med kommunene langs strekningen. I dag kjører et gasstransporttog fra Argentina til Chile.

Tren a las Nubes

Turisttoget tren a las nubes begynner og slutter i byen Salta nord i Argentina, i General Belgrano stasjon. Gjennomsnittshastigheten er omtrent 35 km/h. Salta ligger 1187 moh. Toget kjører over en strekning på 217 km (frem og tilbake 434 km). Høyeste punkt er sporet over Viaducto La Polvorilla, 4188 moh. Viadukten har en lengde på 224 m og en høyde på 63,4 m. Rundt 1600 tonn stål var nødvendig for bygget. Herfra går toget nedover til San Antonio de los Cobres på 3774 moh., etter en kort pause fortsetter reisen tilbake.
Konkurransebegrensende avtaler mellom foretak

Konkurransebegrensende avtaler mellom foretak er et begrep i konkurranselovens paragraf 10 første ledd som forbyr enhver avtale mellom foretak, enhver beslutning truffet av sammenslutninger av foretak og enhver form for samordnet opptreden som har til formål eller virkning å hindre, innskrenke eller vri konkurransen i det indre marked. Regelen gjelder likt i hele EU .
Avtaler med slikt innhold har ingen rettsvirkning og kan ikke gjøres gjeldende.
En slik avtale er likevel tillatt dersom det vil «bedre produksjonen eller fordelingen av varene eller til å fremme den tekniske eller økonomiske utvikling» og «sikrer forbrukerne en rimelig andel av de fordeler som er oppnådd», uten «å pålegge vedkommende foretak restriksjoner som ikke er absolutt nødvendige for å nå disse mål» eller «å gi disse foretak mulighet til å utelukke konkurranse for en vesentlig del av de varer det gjelder».
Enhver som mener at et foretak har inngått en konkurransebegrensede avtale kan klage forholdet til Konkurransetilsynet eller Europakommisjonen. Parten som blir berørt av konkurransebegrensede avtale kan også saksøke foretaket og få avtalen opphevet av domstolen.
William M. Meredith

Biografi

Meredith begynte sin karriere med å studere ved University of Pennsylvania, før han fortsatte på sin karriere som ferdigutdannet advokat i 1817. Han var medlem av delstaten Pennsylvanias lovstiftende forsamling i perioden mellom 1824 til 1828 og ordfører for byrådet i Philadelphia i perioden mellom 1834 til 1849. I 1841 var han aktor for Pennsylvanias østre disktrikt.
Han ble utnevnt til landets neste finansminister av president Zachary Taylor i mars 1849, ettersom Taylor ville ha en politiker fra whigpartiet fra Pennsylvania i sitt kabinet. Meredith var en sterk motstander til frihandel og de tollsenkningene som forgjengeren Robert J. Walker hadde fått igjennom. Han ville støtte arbeideren i USA, som ble tvunget til å konkurrere med dårlig betalt arbeidskraft fra Europa. Hans fremste innsats som minister var finansdepartementets årlige rapport for 1849, der han argumenterte for proteksjonisme.
Statsgjelden hadde økt forut til hans periode på grunn av den meksikansk-amerikanske krigen og annekteringen av California, og Meretdith fikk dermed et ytterligere argument for behovet av høyere tollsatser. USA fikk ikke høyere tollsatser mens Meredith var minister på grunn av hans avgang sammen med resten av Taylors kabinet i juli 1850. I tiden etter ministerperioden arbeidet han som advokat, og som attorney general i Pennsylvania fra 1861 til 1867. Meredith døde den 17. august 1873 i hjembyen Philadelphia.
Adoliadini

Utseende

Store, bredvingede, fargerike sommerfugler.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i tropisk Afrika og Sørøst-Asia.
Kopsenni

Kopsenni (789 moh.) er et fjell på Streymoy på Færøyene.
Fjellet er det høyeste på Streymoy og Færøyenes tolvte høyeste.
Nordisk Trykkeritidende

Nordisk Trykkeritidende. Organ for de grafiske Fag og Papirindustrien var Kristiania Bogtrykkerforenings fagtidsskrift. Det var et månedsblad som utkom med første nummer i juli 1892 i 4° - kvartformat.
Fagtidsskriftet var spesielt rettet mot folk som arbeidet med trykksaker. Bladet ble startet av boktrykker Chr. Thorvaldsen og var i de første årene redigert av Olav Bergenn. Det hadde sin storhetstid i August Mortensens tid som redaktør. Av de mest verdifulle artikkelseriene som ble publisert var redaktørens egen historiske gjennomgang av «Bogtrykkerkunstens repræsentanter i Norge». Ikke minst fordi det finnes så lite skrevet om norske forleggere, xylografer og typografer, sammenliknet med hva våre naboland, Sverige og Danmark, kan vise til, står disse skriveriene i en særklasse med å gi innblikk i norsk boktrykkerhistorie.
August Mortensen var også den som stilte seg i spissen for å få opprettet et Norsk Bogtrykkmuseum. Han brukte Nordisk Trykkeritidendes spalter til å appellere til abonnentene om å ta vare på og gi gjenstander til en utstilling av eldre trykkeripresser, løse typer, settekasser og annet håndverksutstyr. De skaffet seg også plass i egne lokaler i Kristiania sentrum. 
I 1906 ble bladet gjort til organ for Den Norske Boktrykkerforening. Redaksjonen og Boktrykkerforeningen hadde sine redaksjonslokaler i Drammensveien 4, nå Henrik Ibsens gate. I 1910 til 1934 var det boktrykker Bernhard A. Wium som redigerte bladet. Fra 1939 og videre ble bladet redigert av boktrykker Nelson i samarbeid med Wium. Senere var Hj. Torsvik redaktør. Fra nr. 1 1948 ble Nordisk Trykkeritidende videreført som Norsk grafisk tidsskrift.
West Phoenix gasskraftverk

West Phoenix gasskraftverk er et varmekraftverk i Maricopa County i Arizona, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1.027  MW, fordelt på 10 turbiner. Operatør er energiselskapet Arizona Public Service Co. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1976, med utvidelser i 2003. Brenselkilden er naturgass.
Angus T. Jones

Tidlig liv

Jones ble født i Austin, Texas, som sønn av Kelly Charles Jones og Carey Lynn Claypool. Han bodde i Ontario i California under oppveksten. Han har en yngre bror.

Karriere

I tillegg til Two and a Half Men, har han også hatt roller i flere filmer. Blant annet See Spot Run (2001) som James sammen med David Arquette, The Rookie (2002) sammen med Dennis Quaid, Bringing Down the House (2003) sammen med Steve Martin, Queen Latifah, og Kimberly J. Brown, og George of the Jungle 2 (2003) sammen med Thomas Haden Church. Han dukket også opp i The Christmas Blessing i 2005, sammen med Neil Patrick Harris, Rebecca Gayheart, and Rob Lowe.
I mai 2008 i bladet People ble han utpekt som en av verdens rikeste tenåringer, med en inntekt på 8,4 millioner dollar for de to siste sesongene av Two and a Half Men.
Øya (Mosjøen)

Øya er et byområde vest i Mosjøen. Elven Vefsna skiller det fra de andre delene av byen. Øya er et område for tyngre næringer og lettindustri.

Informasjon

I motsetning til resten av byen ligger Øya på vestsiden av elven Vefsna. Området er tilknyttet byen med to broer, som er Gamle Øybrua (i dag stengt for biltrafikk) og Nye Øybrua. Før gikk det ferge over elven.
Som følge av politisk regulering har området nesten bare tyngre næringer og lettindustri. Av tyngre næringer finnes eller fantes blikkenslagerverksteder, bilverksteder og liknende, samt et varehus. Også Statens vegvesen med trafikkstasjon har tilhold der. Store deler av områdets grunn består av grusmasse og brutt sten som sjøen er blitt fylt opp med.
Ved Øya går Mosjøens bygrense i vest. Derfra finnes elvepromenade til friluftsområdet Marsøra, og for erfarne er det mulig å gå opp Trongskaret og videre til Øyfjellet.
Ly

Etymologi

Ly er en skandinavisk variant av det kvinnenavnet Li, som er en kortform av navn som inneholder leddet -li-, som for eksempel Linda, Elisabet eller Anneli.
Lý er en færøysk navn som betyr «glimre».
Lý (李) er et vietnamesisk etternavn dannet av det kinesiske etternavnet Li.

Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Esperanto som morsmål

Personer med esperanto som morsmål har som regel vokst opp i familier hvor esperanto brukes, og dermed får de språket som morsmål. Ofte velger foreldrene å bruke esperanto med barna og lærer dem dermed språket fra begynnelsen av, på samme måte som barn av annen språklig bakgrunn lærer sitt morsmål. Disse barna har som regel ett eller to morsmål i tillegg. Det hender også at foreldrene brukes esperanto seg i mellom, men ikke med barna. Da vil gjerne barna, som ønsker å forstå hva foreldrene snakker om, lære å ihvertfall forstå talt esperanto.
I og med at esperanto ikke er hovedspråk noen steder (med unntak av sammenkomster som «Esperanto-verdenskongressen» og kontorer som Universala Esperanto-Asocios (UEA) hovedkontor i Rotterdam), har morsmålsbrukere av esperanto begrenset mulighet til å treffe hverandre. Av den grunn anser noen foreldre det som viktig å regelmessig ta med barna til esperanto-sammenkomster. «Barnas esperanto-kongress» («Infana kongreseto») blir hvert år arrangert ved siden av verdens største esperanto-kongress, «Esperanto-verdenskongressen» («Universala Kongreso»). Ifølge Ethnologue finnes i det idag 200-2000 personer med esperanto som morsmål.
Den mest kjente morsmålsbrukeren av esperanto er kanskje forretningsmannen George Soros. Også nevneverdig er det unge Holocaust-offeret Petr Ginz, hvis tegning av planeten Jorden sett fra månen ble tatt med på den forulykkede romferga Columbia.
Vårt beste år

Vårt beste år er et musikkalbum med Lillian Askeland, utgitt i 1980. Albumet lå 5 uker på VG-lista og endte med 33.-plass som beste plassering.
Cathinka Guldberg

Bakgrunn

Hun vokste opp i Christiania og på Nannestad, som datter av bokhandler, senere sogneprest Carl August Guldberg. Som eldste datter tok hun fra 15-årsalderen ansvar i hjemmet da moren døde. 24 år gammel flyttet hun hjemmefra, og i 1866 reiste hun til diakonisseanstalten Kaiserswerth i Tyskland, det samme sted hvor Florence Nightingale tidligere hadde vært elev. I utdanningstiden tjenestegjorde hun ved feltlasaretter i Dresden og Berlin under den østerriksk-prøyssiske krig, og ved feltsykehus i Alexandria. Mens hun ennå var i Tyskland, ble hun bedt om å tiltre som forstanderinne og grunnlegger av en diakonisseutdanning i Norge.

Sykepleieinnsats i Norge

Norsk sykepleierutdanning begynte 20. november 1868 med Guldberg og én elev. Diakonisseanstalten holdt først til i lokaler i kommunegården på Grønland i Oslo, senere i Ullevålsveien, og fra 1887 på egen eiendom på Lovisenberg, hvor virksomheten fremdeles ligger.
Diakonisseanstalten, senere Diakonissehuset, var i 22 år landets eneste sykepleierutdannelse. Guldberg ledet virksomheten i 51 år av sitt liv, og var fremdeles aktiv som forstanderinne da hun døde 79 år gammel. Hennes virksomhet hadde betydning som utvikling av en helseprofesjon, som en kirkelig tjeneste, og som en selvbevisst profesjonsutdanning for kvinner.
Hun ble, som første kvinne, ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1915. Hun er malt av Emmanuel Vigeland i 1918, og en statue utført av Nic Schiøll ble avduket i 1966. Hun ble avbildet på frimerke i 1968 ved Diakonissehusets 100-årsjubileum.
Hun var datter av presten Carl Guldberg, søster til blant andre fysikeren Cato Guldberg og medisinprofessor Gustav Adolph Guldberg, og (gjennom sin søster) svigerinne av fysikeren Peter Waage.
Cathinka Guldberg er gravlagt i Diakonissenes gravsted på Nordre gravlund i Oslo.
Ballistisk langdistansemissil

Et ballistisk langdistansemissil (forkortet IRBM, fra engelsk intermediate-range ballistic missile) er et ballistisk missil med en rekkevidde på 3 000–5 000 km, med andre ord en rekkevidde som plasserer et slikt missil mellom et ballistisk mellomdistansemissil (MRBM) og et interkontinentalt ballistisk missil (ICBM). Klassifisering av ballistiske missiler etter rekkevidde gjøres hovedsakelig for enkelhets skyld, da det i virkeligheten er lite som skiller et relativt kortrekkende ICBM fra et langtrekkende IRBM. Definisjonen av rekkevidde som er brukt her blir benyttet av amerikanske Missile Defense Agency. Det nyere begrepet «stridssone-missil» (theater ballistic missile, TBM) omfatter IRBM, MRBM og SRBM, samt ethvert ballistisk missil med en rekkevidde under 3 500 km. 
Land som for tiden har IRBM er India, Israel og Saudi-Arabia. Noen andre land, slik som Iran og Nord-Korea, sies å utvikle slike missiler. USA, Sovjetunionen, Folkerepublikken Kina, Storbritannia og Frankrike var tidligere brukere av denne typen missiler.

Historie

Forgjengeren til IRBM var A4b-raketten, som var utstyrt med vinger for økt rekkevidde og basert på designet til den berømte V2-raketten (Vergeltung, eller «gjengjeldelse», offisielt kalt A4), som ble designet av Wernher von Braun og brukt i stort omfang av det nasjonalsosialistiske Tyskland for å bombe engelske og belgiske byer mot slutten av andre verdenskrig. A4b fungerte som en prototype for det øvre rakettrinnet på A9/A10. Målet med programmet var å utvikle et missil som kunne nå så langt som New York fra Frankrike eller Spania (se Amerika Bomber). A4b-raketter ble testavfyrt en rekke ganger i desember 1944 og januar og februar 1945. Alle disse rakettene benyttet seg av flytende drivstoff. A4b brukte treghetsnavigasjon (IRS) mens A9 ville ha blitt styrt av en pilot. Rakettene ble skutt opp fra en fast oppskytningsrampe. Etter andre verdenskrig ble von Braun og andre fremstående tyske vitenskapsmenn i all hemmelighet overført til USA, hvor de skulle arbeide direkte for den amerikanske hæren gjennom «operasjon Paperclip», som hadde til hensikt å utvikle en amerikansk utgave av V2-raketten.
Royal Canadian Air Force

Royal Canadian Air Force (RCAF) (på fransk Aviation royale canadienne (ARC)), ble etablert i 1920 og utgjør sammen med forsvarsgrenene Canadian Army og Royal Canadian Navy Canadas forsvar. Canadas luftforsvar har en styrke på 19 900 og en reservestyrke på 2 350 (2012).
Canadas luftforsvar har en flåte på 333 fly og helikoptre, fordelt på tretten luftvinger. Budsjettet var i 2012 på omkring 2,5 milliarder canadiske dollar. Luftforsvaret ledes fra det nasjonale forsvarshovedkvarteret i Ottawa.
Nada

Etymologi

Nada (arabisk: ندى) er et arabisk kvinnenavn som betyr «raushet» eller «dugg». Nada (serbisk og makedonsk: Нада) er et sør-slavisk kvinnenavn som betyr «håp». Naďa er en tsjekkisk kortform av Naděžda, den tsjekkiske formen av det russiske, bulgarske og makedonske navnet Nadezjda som betyr «håp».