Alfred Korzybski

Tidlig liv og karriere

Han kom fra en aristokratisk familie der medlemmene hadde jobbet som matematikere, vitenskapsmenn og ingeniører i generasjoner, og han valgte å utdanne seg som ingeniør.
Korzybski ble utdannet ved universitetet Politechnika Warszawska. Under den 1. verdenskrig tjenestegjorde Korzybski som en etterretningsoffiser i den russiske arméen. Etter å ha blitt såret i beinet i tillegg til diverse andre skader han pådro seg, kom han i 1916 til Nord-Amerika (først til Canada, så til USA) for å koordinere forsendelsen av artilleri til fronten. Han foreleste også for polsk-amerikanske forsamlinger om konflikten og promoterte salget av krigsobligasjoner. Etter krigen bestemte han seg for å bli i USA, og han ble en naturalisert statsborger i 1940. Hans første bok, Manhood of Humanity, ble utgitt i 1921. I boka la han fram i detalj en ny teori om menneskeheten: menneskeslekten er en tidsbindende klasse av liv.

Generell semantikk

Korzybskis arbeid kulminerte med grunnleggelsen av en vitenskapelig retning som han kalte generell semantikk (GS). Som Korzybski eksplisitt uttrykte det, GS må ikke forveksles med semantikk, et annet emne. De grunnleggende prinsippene for generell semantikk, som blant annet inkluderer tidsbinding, er utlagt i Science and Sanity, som kom ut i 1933. I 1938 grunnla Korzybski Institute of General Semantics og var også dets leder fram til sin død.
I forenklet form er «essensen» av Korzybskis arbeid påstanden om at mennesker begrenses i hva de vet om (1) strukturen i nervesystemet, og (2) strukturen i språket. Mennesker kan ikke oppfatte verden direkte, men bare gjennom sine «abstraksjoner» (nonverbale inntrykk eller bruddstykker avledet fra nervesystemet og verbale indikatorer uttrykt og utledet fra språket). Enkelte ganger er det i virkeligheten slik at inntrykkene vi mottar og språket vårt leder oss på villspor med henblikk på de «realiteter» som vi er nødt til å forholde oss til. Vår forståelse av hva det er som foregår mangler strukturell likhet med det som faktisk skjer. Han la vekt på opptrening av oppmerksomhet på abstrahering med teknikker som han hadde utledet fra sine matematiske og naturvitenskapelige studier. Han kalte denne oppmerksomheten, målet for systemet sitt, «abstraheringens bevissthet». Systemet hans inkluderte modifisering av måten vi møter verden på, for eksempel, med en holdning som sier "jeg vet ikke, la oss se," for bedre å oppdage eller gjenspeile dens realiteter slik moderne vitenskap frambringer dem. En av disse teknikkene innebar å bli stille både utad og innad, en opplevelse som han kalte «stillhet på det objektive nivået.»

Korzybski og å være

Mange støttespillere og kritikere av Kozybski reduserte hans temmelig komplekse system til den enkle saken om det han sa om verbet ‘å være.’ Systemet hans er imidlertid primært basert på slik terminologi som de ulike ‘grader av abstraksjon,’ og slike formuleringer som ‘abstraheringens bevissthet.’ Det blir også ofte sagt at Korzybski faktisk motsatte seg bruken av verbet «å være», en uheldig overdrivelse (se ‘Kritikk’ nedenfor). Han syntes at visse måter å bruke verbet «å være», omtalt som «er som identitet» og «er som predikasjon» hadde strukturelle feil i seg, for eksempel, en uttalelse som, «Paul er en tosk» (uttalt om en person med navnet ‘Paul’ som har gjort noe vi anser som dumt). Ifølge Korzybskis system tilhører ens vurdering av Paul et høyere abstraksjonsnivå enn selve Paul. Korzybskis botemiddel var å benekte identitet. I dette tilfellet å være kontinuerlig oppmerksom på at ‘Paul’ er ikke det vi kaller ham. Vi finner Paul ikke i det verbale domenet, ordenes verden, men i det ikke-verbale domenet (de to utgjør til sammen ulike abstraksjonsnivåer, sa han). Dette ble uttrykt i Korzybskis mest berømte premiss, «Kartet er ikke terrenget.» Legg merke til at «Kartet er ikke terrenget» benytter frasen «er ikke» som er en form av verbet «å være.» Dette eksemplet (ett av mange) viser at han ikke hadde til hensikt å forlate bruken av verbet som sådan. Faktisk sa han uttrykkelig at det ikke var noen strukturelle problemer knyttet til verbet ‘å være’ når det ble brukt som et hjelpeverb eller når det blir brukt for å angi eksistens eller sted. Det var ‘OK’ noen ganger å bruke de feilaktige formene av verbet ‘å være’ så lenge man var klar over deres strukturelle begrensninger.

Anekdote om Korzybski

En dag holdt Korzybski en forelesning for en gruppe studenter, og han avbrøt plutselig timen for å hente en pakke med kjeks, innpakket i hvitt papir, fra kofferten sin. Han mumlet at han bare var nødt til å spise noe, og han spurte studentene på den første seteraden om de også hadde lyst på en kjeks. Noen få av studentene tok imot en kjeks. «God kjeks, syns dere ikke det», sa Korzybski idet han tok kjeks nummer to. Studentene gumlet ivrig. Så rev han det hvite papiret vekk, slik at de fikk se den originale innpakningen. På den var det et stort bilde av et hundehode og ordene «Hundecookies». Studentene så på pakningen og ble sjokkerte. To av dem ville kaste opp og tok seg for munnen med hendene og løp ut av forelesningssalen til toalettet. "Dere forstår det, mine damer og herrer, " bemerket Korzybski, «jeg har akkurat demonstrert at folk spiser ikke bare mat, men også ord, og at smaken av det førstnevnte ofte må gi tapt for smalen av det sistnevnte.» Tilsynelatende var målet med opptrinnet å lage et bilde av hvordan menneskelig lidelse har sitt opphav i forvirring eller sammenblanding av språklige representasjoner av virkeligheten og virkeligheten selv.

Innvirkning

Korzybskis arbeid påvirket gestaltterapien, rasjonell emotiv adferdsterapi og nevrolingvistisk programmering (i særlig grad metamodellen). Slik det er rapportert i den tredje utgaven av Science and Sanity benyttet den amerikanske hæren seg under 2. verdenskrig av hans system til å behandle granatsjokk i Europa under oppsyn av dr. Douglas M. Kelley som også ble psykiateren som fikk ansvar for de nazistiske fangene i Nürnberg. Andre individer som har blitt påvirket av Korzybski inkluderer Albert Ellis, Gregory Bateson, Buckminster Fuller, Douglas Engelbart, Alvin Toffler, Robert A. Heinlein, L. Ron Hubbard, A. E. van Vogt, Robert Anton Wilson, entertaineren Steve Allen og Tommy Hall (låtskriver for rockegruppa 13th Floor Elevators); og forskere slik som William Alanson White (psykiatri), fysikeren P. W. Bridgman og forskeren W. Horsley Gantt (en tidligere student og kollega av Pavlov).