google/wiki40b huggingface dataset:
Cylloceriinae

Utseende

Middelsstore, svarte praktvepser, ofte med røde bein. Hunnen har et nokså kort eggleggingsrør.

Levevis

De er parasitoider.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Palearktis, Nord- og Sør-Amerika.
Gullrisengvikler

Utseende

Den er en middelsstor (vingespenn 14-19 millimeter), nokså mørkt brun vikler. Hodet og thorax er kledt med mørke hår. Forvingen har noen svarte streker i den indre delen. Ved framkanten er det 2-3 trekantede, mørke flekker kantet med hvitt. Ved bakhjørnet er det en hvit ring som omkranser et okerfarget området med små, svarte streker. Ved bakkanten er det en mer eller mindre tydelig, rund, lys flekk. Bakvingen er brun, lysere ved roten.

Levevis

Larvene utvikler seg på gullris (Solidago virgaurea), først i blomsterkurvene og senere i stilken.
Det er trolig bare én generasjon, men voksne viklere kan likevel påtreffes mellom mai og juli.

Utbredelse

Arten finnes i Nord-Afrika, over hele Europa og i det nordlige Asia.
I Norge er den utbredt over hele landet bortsett fra Vestlandet.
Idrettslaget Vinn

Idrettslaget Vinn er et idrettslag fra Sande i Vestfold. Idrettslaget ble stiftet 26. januar 1918 og ble i 2007 slått sammen med Selvik Idrettsforening. Den nye sammenslåtte klubbens navn ble Sande Sportsklubb.

Litteraturliste

Asplin, Tore (1998). Heia Hof! : Hof idrettslag 100 år. Hof. s. 208 sider. ISBN 8299223547.
Den russiske grensevakten

Den russiske grensevakta (Пограничная служба Федеральной службы безопасности Российской Федерации, 'grensetjenesten for den føderale sikkerhetstjenesten i den russiske føderasjon') er en organisasjon innen den russiske tryggingstenesta, FSB, med ansvar for grensevakt og grensekontroll i Russland. Et eksempel er grensa mot Norge.
Bladan

Bladan er et insektmiddel, utviklet av Bayer AG i 1948 som handelsnavn (registrert varemerke) for parathion (bruttoformel: C₁₀ H₁₄ NO₅ PS) – CAS-nummer: 56-38-2, og methylparathion (Bladan M, CAS-nummer: 298-00-0).
Det er en brunaktig væske med lukt av hvitløk og råtne egg.
Bladan er et svært effektivt insektmiddel, og var meget populært blant gartnere og fruktdyrkere på 1950-, 1960- og 1970-tallet.
Bladan brytes meget hurtig ned i naturen, men på grunn av at det kan forårsake livstruende forgiftninger hos mennesker mens stoffet er aktivt, er det ikke lenger tillatt brukt i Norge.
Ved forgiftning blir behandling foretatt bl.a. med store doser atropin.

Kuriosa

Våren 2000 ringte en 51 år gammel mann alarmsentralen i Odense i Danmark, og meddelte at han var i ferd med å begå selvmord ved både å helle over seg, og å drikke Bladan.
Etter behandling på Odense Universitetshospital ble han tvangsinnlagt på en intensivavdeling for psykiatrisk behandling, men overlevde forgiftningen.
Frie velgere (Namsskogan)

Frie velgere er en politisk gruppe i Namsskogan kommune i Trøndelag.
Frie velgere er ikke et registrert politisk parti, men en partiløs gruppering. Frie velgere har stilt egen valgliste eller deltatt på felleslister ved alle kommunestyrevalg siden 1967. Felleslistene har vært med de borgerlige partiene Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Ved valgene i 1975, 1987 og 1999 deltok Senterpartiet også på den borgerlige felleslisten. Siden 1999 har Frie velgere stilt på felleslister med navnet Optimum.
I perioden 1980–1983 hadde felleslisten for Frie velgere, Høyre og Kristelig Folkeparti flertall i kommunestyret sammen med en utbryterliste fra Arbeiderpartiet i øvre Namsskogan. Listene inngikk et valgteknisk samarbeid. Arnodd Grøttum fra Frie velgere var varaordfører 1980–1981 og ordfører 1982–1983.
Bothrorrhina reflexa

Utseende

En middelsstor til stor (opptil 38 millimeter), svært kraftig, blank, mørkt brunlig gullbasse uten metallisk glans. Hannene mangler horn, men pannen er bredt firkantet framskutt med et par korte pigger nær spissen. Pronotum har smalt gulaktig ytterkant. På beina er lårene gulbrune. Hunnen er noe kortere enn hannen, pannen mindre forlenget.

Utbredelse

Arten er utbredt på Madagaskar.
Local Hero – en raffinert oljekomedie

Handling

Filmen handler om amerikanske tjenestemenn ved det amerikanske oljeselskapet Knox Oil ("Mac McIntyre" spilt av Peter Riegert) som sendes til Skottland for å kjøpe et lite kystsamfunn der oljeselskapet planlegger å bygge et oljeraffineri. Affæren blir mer komplisert en hva oljeselskapet og dets sjef Felix Happer spilt av (Burt Lancaster) hadde tenkt seg, når det viser seg at byen eies av den eksentriske eldre mannen (Ben Knox spilt av Fulton MacKay) som ikke har noe interesse av å selge det. Musikken i filmen ble komponert av Mark Knopfler. Filmens tema heter Going Home.
Jane Mykle

Liv og arbeid

Mykle hadde artium, kveldsskole fra BHKS og ett år ved SHKS. Hun studerte videre i London og Paris og arbeidet som blomsterdekoratør, hanskemaker mm. Hun traff Agnar Mykle i 1939, og giftet seg med ham i 1942. Etter skilsmissen i 1957 var han leieboer hos henne fra 1963, og de tidligere ektefellene opprettholdt resten av livet tett kontakt.
Jane og Agnar Mykle ble pionerer innen norsk dukketeater, med utdannelse fra Marcel Temporals Temporals institutt for dukketeater i Paris. Ekteparet Mykle etablerte Norsk Dukketeater i 1949, og de to skrev en lærebok i dette emnet. Norsk Dukketeater inngikk siden samarbeid med Folketeatret.
Hun satt i Asker kommunestyre for SF/SV fra 1968 til 1983, og senere i fylkestinget i Akershus.
Agnar Mykles sønn fra første ekteskap Arne Bust Mykle (1937–2015) arbeidet også med dukketeater, og overtok etter hvert Norsk Dukketeater sammen med sine daværende hustru Bjørg Mykle. De utviklet blant annet barne-tv-serien om Pompel og Pilt fra 1969.
VM i bandy 1967

Bandy-VM 1967 ble arrangert i Finland mellom 14. og 19. februar. Det var det femte verdensmesterskapet i bandy. Fire lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant turneringen og ble verdensmestere for femte gang. Kampene ble spilt i Villmanstrand, Sankt Michel, Uleåborg, Varkaus og Helsingfors.
The Naughty Lady of Shady Lane

«The Naughty Lady of Shady Lane» er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Sid Tepper og Roy C. Bennett.
Teksten antyder at denne «naughty lady», som driver hele byen til vanvidd, er en attraktiv ung kvinne som «throws those come-hitter glances at every Tom, Dick and Joe» og «when offered som liquid refreshments she never says no», men den siste linjen avslører at hun er et ni dager gammelt spedbarn.
Populære versjoner av sangen var innspillinger med The Ames Brothers og Archie Bleyer fra 1954.
Innspillingen med The Ames Brothers ble gjort 8. september 1954. Den ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-5197.
Bleyers versjon ble utgitt av Cadence Records med katalognummer 1257.
Dean Martin har også spilt inn en versjon i 1955. Den ble utgitt på 78-plate av Capitol Records med katalognummer CP-390.
I 1996 ble sangen spilt inn av The Statler Brothers. Den ble utgitt på dobbeltalbumet Sing The Classics (Mercury).
I 2007 spilte The Roches inn en versjon. Den ble utgitt på albumet Moonswept.

Norsk versjon

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «En liten dame fra Lillesand».

Listeplasseringer

The Ames Brothers' versjon nådde den britiske singlelisten 5. februar 1955 og lå der i seks uker med nummer seks som høyeste plassering. Den kom på de amerikanske Billboard-listene 20. november 1954. På Most Played by Jockeys-listen lå den som nummer tre. På Best Sellers In Stores-listen lå den som nummer tre.
Bleyers versjon nådde Billboard-listene 24. november 1954 og lå på listen i fem uker med nummer 26 som høyeste plassering.
Martins versjon kom på den britiske singlelisten 29. januar 1955 og lå der i ti uker med nummer fem som høyeste plassering.
Afrikamesterskapet i friidrett 2008

Afrikamesterskapet i friidrett 2008 var det 16. Afrikamesterkapet i friidrett, det ble avviklet i Addis Abeba i Etiopia i perioden 30. april til 4. mai 2008.
Magnetisk krets

En magnetisk krets består av en eller flere lukkede sløyfer som leder en magnetisk fluks. Fluksen er vanligvis generert av permanentmagneter eller elektromagneter og kretsen som  fluksen går gjennom består av en kjerne av et ferromagnetiske materiale, oftest jern. En slik kjerne kalles jernkjerne og har betydelig lavere magnetisk motstand en andre materialer. I sløyfen kan det også være luftgap eller en spalte med annet materiale enn jern. Magnetiske kretser benyttes for å få en effektivt magnetisk kobling i maskiner og apparater som elektriske motorer, generatorer, transformatorer, reléer, løfteutstyr basert på elektromagneter,  galvanometre og så videre.
Konseptet om magnetiske kretser utnytter korrelasjonen som gjelder mellom ligningene som gjelder for magnetiske felter og tilsvarende matematiske uttrykk som brukes i en elektrisk krets. Forutsetningen er at det i den magnetiske kretsen må være et umettet ferromagnetisk materiale. Ved hjelp av dette konseptet kan sammenhenger for magnetiske felter i for eksempel en transformator raskt løses ved hjelp av metoder og teknikker som er utviklet for elektriske kretser.

Den atomære opprinnelse for reluktans

På atomært nivå har fluksen en spesiell påvirkning på ferromagnetiske materialer (jern). Konsentrasjonen av den magnetiske fluksen i materialer med lav reluktans danner sterke temporære poler. Dette forårsaker mekaniske krefter som har en tendens til å bevege meget små regioner i materialet mot områder med regioner med større fluks, således skaper disse magnetiske domenene en tiltrekkende kraft på fluksen.

Historisk bakgrunn

Ideen til en lov for magnetisk fluks lik Ohms lov for lukkede elektrisk kretser ble første gang formulert av den amerikanske fysikeren Henry Augustus Rowland. Begrepet reluktans ble skapt i 1888 av den engelske elektroingeniøren Oliver Heaviside. og begrepet magnetomotorisk spenning (MMS) ble først navngitt av Bosanquet.
Ceracupes

Utseende

Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller, blant de mindre artene i Passalidae. På farge er de svarte eller mørkebrune med en blank overflate som kan ligne blankpussede sko, de blir derfor blant annet kalt "patent-leather beetles" (også "bess beetles") på engelsk. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et fremoverrettet horn som er nokså langt, gjerne kløvet i spissen. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra og fremstrakte, gjerne minst så langt som hornet i pannen. Antennene er 10-leddete, C-formede men ikke knebøyde, de ytterste tre til fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det har framskytende forhjørner, og både for- og sidekantene er litt avsatte. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med dype lengdestriper. Undersiden av billen er ofte dekket med opprettstående, gulaktige børster. Beina er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. Larvene er hvitaktige, tynne og sylindriske, ikke C-formede slik som de fleste andre skarabider. Medlemmene i denne familien har et svært enhetlig utseende, det er bare størrelsen som varierer påfallende, slik at det er ganske vanskelig å bestemme dem på ytre utseende. Kjevenes form og eventuelle horn på hodet kan være til noe hjelp.

Levevis

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Bhutan i vest til Taiwan i øst.
Finnmarksposten

Finnmarksposten er en ukeavis som utgis i Honningsvåg i Finnmark. Den er en lokalavis, men en gang tidligere var den en «en regionavis for Vest-Finnmark».
Avisen ble etablert i 1886 som Høyre-avis. Den ble flyttet fra Hammerfest til Honningsvåg i 1953 og kjøpt av Finnmark Dagblad i 1993 etter flere konkurser. Avisen eies i dag av Finnmark Dagblad.
Ansvarlig redaktør er Arne Reginiussen.
Wishing Stairs

Sammendrag

Yun Jin-sung (Song Ji-Hyo) og Kim So-hee (Park Han-byul) er bestevenninner som studerer ballett ved en kunstskole, og konkurrerer om en plass på en russisk ballett-skole. Jin-sung får høre om en gammel legende, om en ånd som oppfyller folks ønsker. Hun finner denne ånden og ber om å få plassen ved ballet-skolen. Til hennes overraskelse og sinne, får So-hee plassen. De begynner å krangle og So-hee faller ned en trapp og blir innlagt på sykehus - hvor hun begår selvmord. 
Jin-Sung går til ånden igjen, og ber om at So-hee skal komme levende tilbake. So-hee kommer tilbake som en ond ånd, og besetter en annen elev, Hye-ju som tar livet av Yun Jin-sung. En tid senere, flytter en annen ung jente inn i samme leilighet hvor Jin-sung tidligere bodde i. Denne jenta finner et fotografi av Jin-sung og So-hee. På fotografiet forsvinner plutselig iris på So-hee sine øyne, noe som tyder på at hun fremdeles befinner seg der.
Guløyet smådøgnflue

Voksne (imago)

Kroppen er 5-7 millimeter lang. Kroppen er lys oliven eller litt brunlig olivenfarget. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).

Nymfer/larver

Nymfene er mellom 5-7 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen, og den miderste er litt kortere en de to på siden. De har et tydelig mørkt bånd. Den midterste haletråden har små korte hår ut til hver side. De to ytre haletrådene har bare hår på innsiden. Beinas kloledd har ikke små fine hår på hver klospiss. Bakkroppen har små lyse flekker, det femte, niende og tiende bakkroppsleddet er blekere enn de andre. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen. 
Den er svær lik hvitflekket smådøgnflue (Baetis scambus), men kan skilles fra denne på labialpalpens ytre (tredje) ledd. Det er ikke kortere, men omtrent like langt som det miderste (andre) leddet.

Levevis

Guløyet smådøgnflue finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år. 
Guløyet smådøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.
Fränk Schleck

Doping

Etter den 13. etappen under Tour de France 2012 testet han positivt på xipamide, og ble utestengt i ett år.
Xgħajra

Xgħajra (maltesisk: Ix-Xgħajra) er en liten landsby i den sørøstlige delen av Malta. Den ligger på kysten, omtrent halvveis mellom Valletta og Marsakala.
Filmbyen

Filmbyen er en samlende betegnelse for en rekke filmselskaper som siden 1990-årene har hatt tilhold i den nedlagte militærleiren Avedørelejren i Hvidovre utenfor København i Danmark. Blant de selskapene som holder til i Filmbyen, er Zentropa og filmskolen Station Next. Tidligere lå også Nimbus Film, Innocent Pictures og Zeitgeist i Filmbyen. Filmbyen er også navnet på en gate som går gjennom området.
Flere deler av den tidligere militærleiren hører imidlertid ikke under Filmbyen, deriblant Cirkusmuseet samt flere andelsboligforeninger og spisesteder. Det er derfor misvisende å kalle hele militærleirområdet Filmbyen.
Filmbyen eies av Peter Aalbæk Jensen som også er daglig leder for Zentropa. Filmbyen rommer utover kontorer også studier, redigering, klipp samt en rekke administrasjonsfasiliteter til støtte for instruktører og andre filmfolks arbeide.
Filmbyen har dannet ramme om film- og tv-produksjoner som Farligt venskab (1995), Constance (1998), Pink Prison (1999), HotMen CoolBoyz (2000), All About Anna (2005), Dommeren (2005), Klovn (2005), De unge år: Erik Nietzsche sagaen del 1 (2007), Forestillinger (2007) m.fl. Under innspilningen av Dear Wendy (2005) omdannet Nimbus en hel sidegate til en amerikansk småby, med butikkfasader osv. De mest celebre av Lars von Triers filmer, som Dogville (2003) med Nicole Kidman har dog blitt filmet i Trollhättan i Sverige.
Suberitidae

Utbredelse

Slekten er utbredt i de fleste hav.
TechRadar

TechRadar er et britisk nettsted som ble startet opp i 2000. Det er eid av Future plc. Nettsiden publiserer artikler om teknologi, hovedsakelig gjennom anmeldelser og nyheter om forbrukerelektronikk.
Martin (film)

Handling

Under overflaten i en mindre norsk by skjuler det seg helt andre krefter enn fred og fordragelighet. Det hele begynner med at læreren Martin blir beskyldt for å være homoseksuell. Sladderen sprer seg og rammer også hans samboende venner Kjersti og Sara. I folks øyne er de tre menneskene avvikere som truer bildet av virkeligheten. I den kommunale forvaltningen benytter to korrupte funksjonærer seg av sladderen for å skjule sin egen uærlighet. Bjørn blir knekt av mistenkeliggjøring og direkte terror i løpet av noen få vårdager.
The Art of Video Games

The Art of Video Games er en utstilling ved Smithsonian American Art Museum som ble vist fra 16. mars 2012 til 30. september 2012. Utstillingen ble satt opp for å utheve utviklingen av kunst innenfor videospill som et medium over sin førti år lange historie. Etter sin tid ved Smithsonian American Art Museum, ble utstillingen vist frem 10 andre steder i USA.
Palmas metro

Palmas metro (Metro de Palma) er en lett undergrunnsbane i Palma de Mallorca, som er den største byen på Mallorca. Metroen ble åpnet 25. april 2007 og består av én linje med ni stasjoner og 8,3 km med spor (meterspor). Metroen går for det meste undergrunn med unntak av en 2,6 km lang strekning ved Son Sardina. Togene får strømforsynning gjennom en pantograf.
Convair X-11

Historie

Under utviklingen av Atlas ICBM foreslo Convair å bygge to testraketter for å løse de store teknologiske utfordringene prosjektet medførte. På dette stadiet var Atlas planlagt som en enorm rakett – 49 meter høy, 3,6 meter i diameter, 181,5 tonn og med 4 hjelperaketter og 1 hovedmotor. Den første av disse testrakettene var X-11, og den andre var X-12. X-11 skulle teste ut strukturen med bare 1 hovedmotor, mens X-12 skulle teste ut flere komponenter inkludert de 4 hjelperakettene.
Prøvesprengningen av hydrogen-bomben i Stillehavet i 1954 viste at den nødvendige størrelsen på det kjernefysiske stridshodet var mye mindre enn tidligere antatt. Basert på de nye tallene kunne størrelsen og vekten på Atlas ICBM reduseres betydelig, noe som reduserte motorbehovet fra 5 til 3 (2 hjelperaketter og 1 hovedmotor). X-11 var dermed ikke lenger nødvendig, men Convair ønsket fortsatt å foreta utviklingen trinnvis, og prosjektet ble viderført under navnet Atlas A. Atlas A hadde ingen hovedmotor, bare 2 hjelperaketter; hovedmotoren ble tilføyd senere på modellen Atlas B.

Formål

X-11s hovedformål var å teste styrken til det trykkstabiliserte skroget og hovedmotorens styresystem. Etterfølgeren Atlas A gjennomførte flere vellykkede oppskytninger og demonstrerte at de tekniske løsningene kunne brukes.

Design

X-11 /Atlas A var konstruert med trykkstabilisert skrog, noe som bidro til å redusere vekten. Hjelperakettene på Atlas A var 2 Rocketdyne LR89, og hovedmotoren planlagt til X-11 var 1 Rocketdyne LR105. Begge rakettmotorene brukte flytende oksygen og RP-1 (parafin) som drivstoff. 2 små Rocketdyne LR101-motorer ble brukt til å finjustere skyvekraften, og til kursjusteringer.
Beleiringen av Barcelona

Omleiringa av Barcelona var et slags mot slutten av den spanske arvefølgekrigen (1701-1714) der erkehertug Karl av Østerrike (støttete av Storbritannia og Nederland bekjempet Filip V av Spania, støtten av Frankrike, kjemp om den spanske kronen.

Opptakt

I den første delen av krigen hadde Barcelona tilfalt styrkene til erkehertug Karl. Flåten hans ankret opp i havnen den 22. august 1705 og soldatene beleiret byen. Disse soldatene tok senere festningen Montjuïc og benyttet denne til å bombardere byen til han overgav seg 9. oktober samme året.

Slaget

Selv om det nylig slåtte katalanske hoffet da støttete erkehertugen mot Filip V, var ikke dem fransk-spanske styrkene sterke nok til å prøve å gjenerobre byen før 1713. Den 25. julen det året var byen omkringa av styrkene fra Bourbon, men åtaket gav ikke resultat på grunn av for lite artilleri. Bourbonane ventet på 20 000 mann i forsterkingar som kom frem i april-mai 1714. De begynte å angripe på ny, kommandert av Hertugen av Berwick, og etter å ha gått inn i byen den 30. august, klarte til slutt Bourbon å ta byen tilbake den 11. september. Denne datoen ble i dag minnet som nasjonaldagen til Catalonia, også kalte Leene Diada.

Ettervirkning

Krigen endte i 1714 da styrkene som støtte erkehertugen overgav seg til den fransk-spanske armeen, og dette markerte starten på en 200 år lang periode med undertrykkelse av det katalanske selvstyret, som speilte den større sentraliseringa i de forskjellige monarkiene på det europeiske kontinentet. Da den den spanske arvefølgekrigen var over, ble Spania i røynda fra et samlede kongedømmet til et sentralisert ett. Forsvarerne av byen ble gravlagt på samme gravplass, i dag en åpen plass, Fosser dere leser Moreres, det katalanarane samler seg hver 11. september.
Ytre Tysse

Ytre Tysse er Samnanger kommunes tusenårssted. Som resultat av dette ble det etablert en kultur- og aktivitetssti over Tyssereinane som starter og ender på Ytre Tysse. Denne ble åpnet i juni 2005. Formålet med kulturstien er å gjøre folk mer kjent med bygdehistorien og naturen på Tysse.
Al-Hasakah

Al-Hasakah (assyrisk: ܚܣܟܗ, arabisk: الحسكة, Al Ḥasaka, kurdisk: Hesîçe) er en by som er det administrative senteret i guvernementet Al-Hasakah helt nordøst i Syria. Med et folketall på 188 160 innbyggere er Al-Hasakah en av de ti største byene i Syria og den største i guvernementet. 
Al-Hasakah har en blandet befolkning med arabere, kurdere, assyrere og armenere. Elven Khabur renner gjennom Al-Hasakah og resten av guvernementet.

Historie

Syriske arkeologer gravde i 2007 og 2008 i den 2,5 hektar store Citadellhaugen i byens midte, i det til da underste kjente sjiktet fra nyassyrisk tid. I haugen var rester av en bysantinsk kirke fra 400-tallet, over dette var det rester fra tidlig islamsk tid.
På osmansk tid var byen ubetydelig. Den moderne bosetting oppstod rundt en fransk militærpost som ble anlagt i april 1922. Ved den tyrkiske forfølgelse og fordrivelse av armenerne slo mange av flyktningene seg etterhvert ned i al-Hasakah, slik at stedet på 1920-tallet raskt utviklet seg til en virkelig by. I løpet av det neste tiåret kom det mange kristne arameere hit og fremfor alt til nye landsbyer langs elven - de var flyktet fra Irak etter Semile-massakren. 
De franske styrker var den gang stasjonert på Citadellhaugen. I 1942 hadde al-Hasakah 7835 innbyggere, flere skoler, to kirker og en bensinstasjon. På 1950-tallet vokste byen og ble administrasjonssentrum. Irrigasjonsprosjekter gav byene Qamishli og al-Hasakah et økonomisk oppsving fordi det ble anlagt mange bomullsplantasjer. Senere har oljeboring også gitt økonomisk vekst gjennom oljefeltene Qarah Shuk og Rumaylan.