Fjeldfuglen

Urpremiere 150 år etter at tekstfragmentet ble skrevet

Ingen hadde tenkt tanken at et slikt uferdig stykke var mulig å oppføre, da regissør, skuespiller og leder av Grusomhetens Teater, Lars Øyno, fattet interesse for det.  Ettersom dette teateret viderefører reteatraliseringsideene til Antonin Artaud åpner fremføringen for musikalske uttrykk og rent sceniske virkemidler. Den mindre tekstbaserte spillestilen gjør opp for manglende tekst og skaper andre opplevelseshorisonter.
Det ble satt musikk til librettoen av komponisten Filip Sande. Instrumentene som brukes er langeleik, klokkespill og hardingfele, og verket inneholder mye improvisasjon.
Selve innstuderingen bød ikke bare på kunstneriske utfordringer, men også på mer prosaiske vanskeligheter med ødelagte vannrør.  Operaen fikk likevel sin urframførelse 18. april 2009, på Grusomhetens Teaters scene i Oslo. Stykket ble meget godt mottatt. IdaLou Larsen skrev en begeistret anmeldelse av konseptet og av forestillingen i Klassekampen. Mens hun roste måten den manglende tekst blitt var håndtert, skriver teaterviter Thoralf Berg i Adresseavisa om «spennende fremføring, men langdryg avslutning ...». Senere  har stykket fått internasjonal pris, blitt spilt på flere europeiske scener og høstet lovord fra utlandet. Grusomhetens Teater har også fremført stykket for The Delhi Ibsen Festival i desember 2010.

Forbilder og handlingen

Operaen er dels basert på sagnet Andreas Faye gjenga i Norske Sagn (1833) om «Rypa i Justedalen». Ei jente fra gården Birkehaug var ifølge sagnet den eneste som overlevde svartedauden i Jostedalen. Noen år senere ble hun funnet av noen tilreisende fra andre deler av soknet, men da hadde hun levd så lenge alene at hun hadde blitt så "sky og vild som en Fugl, hvorfor man ogsaa kaldte hende for Rypa".)
Alt i 1850 forsøkte Ibsen å dramatisere sagnet. Etter utgivelsen av M.B. Landstads Norske Folkeviser (1853) smeltet han ideen sammen med balladen om ridderen Olaf Liljukrans. I balladen rir Olaf ut rett før bryllupet, og havner i alvedans (elveleik). Da han motstår fristelsene påskastes han en dødelig sykdom. Brura blir forklart at Olaf er ute og turnerer sin hest og sitt sverd, mens han egentlig ligger til sengs i bryllupsgården og dør. Dramaet ble etter balladen kalt Olaf Liljekrans, og det er dette sujettet som senere skulle omformes til "Fjeldfuglen". I dramaet er plottet spørsmålet om økonomisk arrangerte ekteskap versus ekteskap inngått på bakgrunn av forelskelse. Utfordringen kommer fra Alfhild, som var vokst opp inne på fjellet med sin far, en spillemann som har bosatt seg slik fordi han står på kant med bygdesamfunnet. Hun kommer i kontakt med Olaf, som, like før han skal giftes med den rike nabojenta Ingeborg, går seg vill i ødemarka. Olaf og Alfhild blir forelsket. Hun blir tatt med ned til bygda for å få en belønning av Fru Kirsten Liljekrans for å ha reddet sønnen Olaf. Hun synes gårdsgutten Heming er en passelig partner for henne. Da Alfhild forstår at det ikke er Olaf hun skal få til ekte føler hun seg sviktet, og hevner hun seg ved å tenne fyr på bryllupsgården.
Stykket ble fremført ved Det norske Theater i Bergen i 1857, men ble ingen suksess. Ibsen tok opp igjen intrigen i sitt utkast til opera, bygd over et liknende trekantdrama, men hvor det er en jeger, Knut Skytte, som møter og forelsker seg i Alfhild, og fristes til å forlate sin kommende brud, Ingeborg. Samtidig er naturbarnet Alfhild nysgjerrig på samfunnslivet og ønsker å ta del i fellesskapet. Også her oppstår en sivilisasjonskritikk, hvor arrangerte ekteskap stilles opp mot frie og ekte kjærlighetsbånd.

Trivia

Innmark/utmark-tankegangen ble videreført av Ibsen samme år i det storslotte, episke diktet "Paa Vidderne". Men her er det mannen som ved synet av brann på gården føler seg fri og følger jegeren på jakt innover på vidda.
Samme oppgjør med forlovelser, samfunnets tvang og forventninger, og økonomiske bundethet ligger også til grunn for dramaet Kjærlighedens Komedie, hvor Svanhild og Falk bryter opp før forelskelsen går over nettopp for å bevare inderligheten, kreativiteten og inspirasjonen. Mens hun inngår en fornuftsallianse med den rike Herr Guldstad, drar Falk til fjells med malersaker og noter for å synge tenor i studiekameratenes kor.