Thomas Hodgskin

Liv og virke

Hodgskin ble født i 1787 i Chatham i Kent. Hans far arbeidet i marineverftet som hadde oppstått ved østbredden av elven Medway. Hodgskin gikk inn i marinen da han var tolv år gammel, noe som ikke var uvanlig den gang. Han ble raskt forfremmet i årene med krig til havs mot Frankrike til rangen av løytnant. Som følge av det maritime nederlaget til franskmennene minsket mulighetene for videre avansement, og Hodgskin havnet i økende grad i disiplinære vanskeligheter med sine overordnede, noe som til sist førte til krigsrett og hans oppsigelse i 1812. Det førte til hans første bok, An Essay on Naval Discipline (1813), trykt av forfatteren selv og var en bitende skarp kritikk av det brutale autoritære regimet som eksisterte på denne tiden i den britiske marinen.
Han kom inn på Universitet i Edinburgh, og dro til London i 1815, og ble han etterhvert en del av den utilitariske (moralfilsofiske) sirkelen rundt Francis Place, Jeremy Bentham og James Mill. Med deres støtte tilbrakte han de neste fem årene i program hvor han reiste rundt i Europa for selvstudium som til sist resulterte i andre hans andre bok, Travels in North Germany (1820).
Etter 3 år i Edinburgh dro Hodgskin tilbake til London i 1823 som journalist. Påvirket av Jean-Baptiste Say blant andre, en fransk økonom, hadde hans syn på politisk økonomi fjernet seg fra den utilitariske rettroenhet til David Ricardo og James Mill. I løpet av kontroversene rundt de parlamentariske lover til først å legalisere og deretter forby arbeidernes «sammenstilninger», hadde Mill og Ricardo vært for et forbud, men hvor Hodgskin støttet arbeidernes rett til å organisere seg. Han benyttet Ricardos arbeidsverditeorien om at verdien av en vare eller tjeneste er lik den arbeidskraft som har gått med til å produsere den. Han fremmet disse synspunktene i serie av forelesninger ved London Mechanics Institute (som senere ble hetende Birkbeck, University of London) hvor han debatterte med William Thompson og som han delte kritikken av kapitalistekspropriasjonen, men ikke det foreslåtte virkemiddelet. Resultatet av dise forelesningene og debattene utga han som Labour Defended against the Claims of Capital (1825), Popular Political Economy (1827) og Natural and Artificial Right of Property Contrasted (1832). Tittelen Labour Defended var en spydig kommentar på James Mills tidligere Commerce Defended og signaliserte hans opposisjon til den sistnevnte som allierte seg med kapitalistene mot deres ansatte.
Via sin kritikk av arbeidsgivernes tilegnelse av mesteparten av verdien som ble produsert av deres ansatte ble videreført til å påvirke påfølgende generasjoner av sosialister, inkludert Karl Marx, var Hodgskins grunnleggende deistiske overbevisning å identifisere produksjonen og utbytte basert på arbeidsverditeorien (frigjort fra antatte urettmessige tilegnelse av leie, rente og eiers profitt) som en del av de naturlige rettigheter, guddommelig bestemt samfunnsrelasjon i kontrast til «kunstig» innretninger — kilden til disharmoni og konflikter. Han avviste urkommunismen til William Thompson og Robert Owen av samme årsak ved å henvise til naturlige rettigheter.
I 1823 gikk Hodgskin sammen med Joseph Clinton Robinson for å opprette Mechanics Magazine, og i oktoberutgaven samme år skrev Hodgskin og Francis Place et manifest for et mekanisk institutt. Det skulle være mer en utelukkende en teknisk skole, men et sted hvor praktiske studier skulle bli kombinert med praktisk refleksjon over samfunnets vesen og forhold. Møte for stifte et slikt institutt skjedde allerede samme år, men ideen ble overtatt av folk med mindre radikale synspunkter enn Hodgskins uortodokse økonomiske teorier, blant annet George Birkbeck, en velkjent pedagog fra Glasgow.
Til tross hans høye profil i de agitatoriske og revolusjonære tider på 1820-tallet, trakk han seg inn folden til whigenes politiske journalistikk etter loven om folkerepresentasjon i 1832. Han ble en talsmann for frihandel og tilbrakte femten år med å skrive for magasinet The Economist. Han arbeidet i avisen med dens grunnlegger, James Wilson, og med den unge Herbert Spencer. Hodgskin anså bortfallet av Kornlovene, handelslover formet for å beskytte kornprodusentene i Storbritannia, som første skritt til regjeringens fall, og hans «markedsanarkisme» ble ansett som altfor radikalt av mange av de liberale i forbundet mot kornlovene. Han forlot The Economist i 1857, men fortsatte å arbeide som journalist resten av livet. Han døde i 1869 i Feltham, et distrikt i vestlige London.