google/wiki40b huggingface dataset:
Venstrehendthet

Venstrehendthet er det å foretrekke å bruke venstre hånd framfor høyre til praktiske oppgaver, for eksempel skriving. Cirka 10 % av alle menn, og 8 % av alle kvinner er venstrehendte. De fleste forskerne er enige om at venstrehendthet er genetisk bestemt. Valg av utførende hånd skjer tidlig under et barns utvikling, og henger sammen med utviklingen av en dominerende hjernehemisfære for ulike funksjoner. Hos venstrehendte dominerer nesten alltid den høyre hjernehalvdelen. Venstrehendthet regnes ikke som en sykdom eller funksjonshemning.

Årsaker

Man vet ikke helt hvorfor noen er venstrehendte, men én teori går ut på at det finnes et gen som bestemmer at de fleste mennesker skal være høyrehendte, og at 20 % av oss fødes uten dette genet. Disse vil ha 50 prosent sannsynlighet for å bli venstrehendt.
Noen mener at venstrehendte er mer utsatt for sykdommer enn høyrehendte, men at venstrehendte til gjengjeld er mer kreative, og oftere har kunstneriske talenter. Dette har sammenheng med hvilken hjernehalvdel som er mest aktiv. Hvis du gjør mange bevegelser med venstre kroppshalvdel (for eksempel å skrive), vil høyre hjernehalvdel være mest aktiv, og omvendt ved mest bruk av høyre kroppshalvdel. De to hjernehalvdelene har ansvaret for forskjellige oppgaver. Derfor vil venstrehendte og høyrehendte ha økt hjerneaktivitet i motsatte hjernehalvdeler (hemisfærer) og av denne grunn kunne ha noen forskjellige talenter.
Det finnes også en teori om at venstrehendte er en del av et tvillingpar hvor tvillingene er speilvendte og bare den venstrehendte overlever svangerskapet. Spontanaborter tidlig i svangerskapet skjer sannsynligvis mye oftere enn vi tidligere har trodd.

Kulturelle forestillinger og annet

Før i tiden trodde man at stress hos mor under svangerskapet kan føre til at barnet blir venstrehendt. Dette har ingen vitenskapelig relevans. 
I henhold til dagens mer liberale kultur, er det ikke lenger politisk korrekt å omtale en venstrehendt som «keivhendt», selv om betegnelsene fortsatt brukes om hverandre. Dette kommer av opphavet til ordet keivhendt, som betyr «feilhendt» eller «skjevhendt», som er av den gamle skole, hvor en venstrehendt ikke hadde lov til å skrive med venstre hånd, men måtte bruke høyre, «den pene hånden», til tross for at dette ikke var genetisk riktig. 
13. august markeres årlig over hele verden som «De venstrehendtes dag» (The Lefthanders Day) . Denne dagen har sin opprinnelse på den engelske nettbutikken Anything Left-Handed.
Sokndal

Natur og geografi

Hele sørøstre Rogaland innenfor Dalane tilhører den 1 700 km² store Rogaland anortosittprovins, tidligere kjent som «Egersundfeltet». Dette er en magmatittisk formasjon av dypbergarter som også fortsetter utover i Nordsjøen i et tilsvarende stort område. De vanligste bergartene, er de lyse størkningsbergartene anortositt, gabbro-typene noritt og jotunitt, videre de økonomisk interessante apatitt, magnetitt og ilmenitt, samt dypbergarten mangeritt. Apatitt-feltene er rike på fosfor og kjennes på en ekstra frodig vegetasjon.
Mot slutten av dannelsen av det svekonorvegiske grunnfjellskjoldet for 932 millioner år siden, steg masser fra mantelen opp fra inntil 8 km dybde. De eldre, svekonorvegiske gneis- og granittfeltene omkring anortosittformasjonen ble smeltet ned og omdannet under sterk varmepåvirkning til blant annet osumilitt i en 15-30 kilometer bred sone.
Egersund-Ogna-anortositten omkring Egersund består mest av anortositt, og litt noritt i øst. I de mer østlige hovedkroppene med Helleren-anortositten og Åna-Sira-anortositten er forholdet omvendt – lys noritt dominerer over anortiositt. Den todelte Bjerkreim-Sokndal-intrusjonen i nordøst er den yngste, med lag av dypbergarter fra 1 – 7 km opprinnelig dybde, og forekomster av jotunitt, apatitt, magnetitt og ilmenitt (FeTiO3) både i den nordlige Bjerkreim-delen og den sørlige Sokndal-delen. I sistnevnte utvinner Titania AS ilmenitt til produksjon av titan (Ti). Gruvedriften i Rogaland antrosittprovins har røtter tilbake til 1700-tallet.
De viktigste innsjøene i kommunen er Eiavatnet, Grøsfjellvatnet og Åna.

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Kultursenteret Hauge gamle skole. Hauge gamle skole ble realitet i 2000 og blir brukt av en rekke forskjellige lag og foreninger, med mange og varierte aktiviteter.
Svanninge Bakker

Svanninge Bakker er et naturskjønt bakkeområde på omkring 280 ha., med åpne arealer, skog, utsiktspunkter, vannhull mm. beliggende mellom Fåborg og Arreskov Sø i Faaborg kommune. Det er sandete bakker, som frem til ca. 1900 var dekket av hede og kratt. I 1883 begynte man med en tilplantning for å dempe sandflukten, og i årene fra 1900 til 1910 ble store arealer tilplantet.

Historie

Grunnleggeren av Fåborg Museum, direktør Mads Rasmussen, ervervet i 1919 et område av Svanninge Bakker og forsøkte å bevare det åpne landskapet i området. Siden da var det et populært utfluktsmål, hvor det både var campingplass, en paviljong (nedrevet 1977), restaurant og hvor det ble avholdt sankthansfenster, politiske møter og annet. I 1935 bygget Jens Andersen som da eide arealet, et utsiktstårn hvor man i dag kan se en utstilling av Svanninge Bakkers natur- og kulturhistorie i fem etasjer.

Naturfredning

I 1953 ble 17 ha. fredet rundt bakken Tyveknap, og senere har både Fåborg kommune, det tidligere Fyns amt og staten kjøpt store arealer i området, som sikter på at restene av det opprinnelige, varierte naturlandskapet blir bevart. På samme måte kjøpte Bikubenfonden i 2005 den nærliggende Stensgård skog og i 2006 Knagelbjerg skog, og disse har med kjøpet av Sandbjerggård i 2008 i alt 475 ha. som skal inngå i deres prosjekt med å skape et "nasjonalt natur- og landskapshistorisk monument"; de har gitt deres del av området navnet Svanninge Bjerge (Svanninge fjell). 
Rundt 1900 var Svanninge Bakker et utmerket sted å finne motiver for de kunstnerne som nå betegnes som Fynboerne; et kjent verk med motiv herfra er Fritz Sybergs hovedverk Aftenleg i Svanninge Bakker (Aftenlig i Svanninge Bakker) fra 1900.
Prestegård

En prestegård eller prestegard er et gårdsbruk i tilknytning til et presteembede. Gårdsbruket er gjerne tillagt et sogneprestembede og lokalisert i nærheten av en kirke. Flere prestegårder har tidligere vært embedsmannsgård. Bosted for prest som ikke har eller har hatt tilknytning til et gårdsbruk, blir betegnet som prestebolig.
Mange av prestegårdene har sin historie tilbake til middelalderen og et benefisert gods. Det benifiserte gods var viktig for å sikre prestene underhold. Prestegårdene har således vært både bosted og inntektskilde for prestene. Det betydde at prestene også hadde ansvar for gårdens drift, som regel gjennom en forpakter. I 1821 ble det benefiserte gods, også kjent som prestebolgodset, lagt til Opplysningsvesenets fond.
Naturalhusholdning har helt frem til moderne tid vært viktig i Norge. Den opprinnelige ideen med prestegårder var at den lokale presten kunne skaffe seg nødvendige inntekter fra driften. Inntekten ble ikke minst brukt til den opplysningsvirksomheten som senere utviklet seg til allmueskolevesenet og folkeskolen, forløperen til dagens moderne grunnskole. Gjennom inntektene fra, eller med utgangspunkt i, prestegårdene var Opplysningsvesenets fond også med på å finansiere starten på høyere utdanning i Norge. Universitetet i Oslo mottok tilskudd helt frem til 1960-tallet fra fondet, i tillegg til at mye av universitetet er bygget på tidligere prestegårdsgrunn.
Ordningen med at prestene fikk lønn basert på avkastning fra prestegårdene, varte helt til Prestegårdsloven av 1955 trådte i kraft. Siden har prestene blitt lønnsmottakere, men bortforpaktning av gårdsbrukene var fortsatt det vanlige, samtidig som presten fortsatte å bo i presteboligen.
Gjennom sin behandling av St.meld. 64 (1984-85) åpnet Stortinget i 1985 adgang for å selge forpaktningsbrukene der det lå til rette for det. Salgene er i all hovedsak gjennomført, men noen eiendommer er beholdt i Opplysningsvesenets fonds eie ut fra at de på en spesiell måte representerer prestegårdshistorien. Prestegårder som er solgt og ikke lenger huser prest eller eies av Opplysningsvesenets fond, er ikke lenger å betrakte som prestegårder. Disse gårdene tar da i offisielle sammenhenger i bruk det opprinnelige navn som var benyttet før gården ble prestegård.
Prestegårdshistorien utgjør en viktig del av norsk kulturhistorie. Gårdene står sentralt i utviklingen av norsk folkeopplysning, utdanning, landbruk og kulturliv. Blant de mest kjente personene med tilknytning til prestegårder er Petter Dass, Hanna Winsnes, Niels Henrik Abel, Jørgen Moe, Eilert Sundt, Henrik Wergeland, Camilla Collett, Johan Herman Wessel og Bjørnstjerne Bjørnson.
En rekke av eidsvollsmennene bodde på prestegårder i 1814, som Peter Ulrik Magnus Hount, Hans Jacob Stabel, Frederik Schmidt, Hans Hein Nysom, Hans Jacob Grøgaard, Lauritz Andreas Oftedahl, Georg Burchard Jersin, Nicolai Nielsen, Jens Stub, Jacob Hersleb Darre, Hieronymus Heyerdahl (1773–1847) og Hans Christian Ulrik Midelfart.
Kilejordhumle

Utseende

Kilejordhumle er en middelstor humle, noe rufsete i pelsen. Brystet er svart med gul krage, som når innunder vingefestet. Bakkroppen er svarthåret,med ett gult bånd nærmest kroppen, og hvit bakkroppsspiss.

Størrelse

Målene kan variere, og særlig lengden er unøyaktig da bakkroppen kan trekkes sammen eller strekkes ut.
Dronninger: Lengde 18–20 mm

Arbeidere:  Lengde 9–16 mm

Hanner: Lengde 13–16 mm

Utbredelse

Den ble første gang påvist i Norge, i Gudbrandsdalen i 1984, senere er det gjort ytterligere noen funn. Den er trolig oversett, siden den ligner mye på andre jordhumler og er trolig forvekslet. Bare dronninger kan sikkert artsbestemmes. Astrid Løken nevner arten alt i 1973, som Bombus lucorum var. cryptarum.
Den finnes i Europa, fra Norden og sør til Tyrkia, men mangler i sørvest.
NM i bandy 2016

Det 99. norgesmesterskapet i bandy ble arrangert vinteren 2015/16. Stabæk ble norgesmestere etter finaleseier 8–4 mot Solberg. Dette var Stabæks 21. norgesmesterskap.

Avvikling

Norgesmesterskapet ble spilt i perioden 6. november 2015 – 12. mars 2016. Det ble avviklet et seriespill med ti lag der alle lagene møtte hverandre to ganger. Etter seriespillet gikk de åtte øverst rangerte lagene videre til et sluttspill. I kvartfinalen ble lag nummer en og to på tabellen trukket mot lag nummer sju og åtte, og lag nummer tre og fire trukket mot lag nummer fem og seks. Kvartfinalene ble spilt best av fem kamper, mens semifinalene ble spilt best av tre kamper. Norgesmesterskapet ble avgjort med finale i én enkelt kamp på Frogner stadion i Oslo 12. mars.
Jamtli

Jamtli («jemters li») er Jämtlands läns museum i Östersund. Anlegget består av et friluftsområde med historiske miljøer, og et innendørsmuseum som viser utstillinger om regionens historie fra steinalderen til i dag, samt kunst. Museet bruker rollespill i sin historieformidling, og vender seg særlig til barnefamilier. 
Museet feiret sin 100-årsdag i 1986, og har fra 1913 utgitt årboken Jämten.

Historie

Friluftsmuseet på Jamtli åpnet i 1912, og Eric Festin ble ansatt som museets förste sjef. Den første tiden stod samling og utstilling av historiske bygninger og gjenstander i sentrum. Man arrangerte dessuten kurs i folkedans, folkemusikk og tradisjonelt håndverk. Målet var å bevare en kultur som i industrialiseringens kjølvann stod i fare for å bli glemt. Den ideologiske bakgrunnen for dette prosjektet ligger i de nasjonalromantiske strømningene som på 1800-tallet spredte seg i Europa. 
De historiske bygningene ble de første årene brukt både som magasin og som utstillingslokaler. Det var et stort framskritt da man på slutten av 20-tallet kunne bygge ny museumsbygning, inspirert av slottsarkitekturen i Wasa-epoken på 1600-tallet. Museet åpnet for publikum i 1930, med utstillinger av arkeologiske funn, kunst og tekstiler. Överhogdalsvevene var hovedattraksjon. 
På 40-tallet begynte man å arrangere utendørsaktiviteter for barn. Dette kan ses som en forløper til den pedagogiske virksomhet som i dag er blitt en kjernevirksomhet for Jamtli.
I 1953 begynte man å arrangere onsdagsdans på Friluftsmuseets område. Disse tilstelningene ble meget populære, og fortsatte hver sommer fram til 1979. I begynnelsen var det særlig familier som kom, men med tiden fikk arrangementet et sterkere ungdomspreg. Dette hadde mindre heldige bieffekter. Friluftsområdet ble nedslitt, og på et visst stadium måtte de historiske bygningene beskyttes med piggtråd. 
Mot slutten av 60-tallet ble behovet for en gjennomgående restaurering av bygninger såvel som aktiviteter stadig tydeligere. På denne tiden begynte alternative læringsmetoder og et nytt syn på museets rolle i samfunnet å gjøre seg gjeldende. Bygninger og gjenstander skulle ikke være døde minner, de skulle inngå i museets daglige virksomhet. På Jamtli medførte disse idéene en gjennomgående vitalisering, under ledelse av Sten Rentzhog. Inspirert av living history, flyttet amatørskuespillere inn i de historiske bygningene, og gjenskapte hvordan folk spiste, arbeidet og levde før i tiden. Virksomheten ble døpt Jamtli Historieland, og har siden 1985 vært sommersesongens hovedattraksjon. 
Bygningen fra 1930 var ikke ideell for det nye Jamtli. I 1990 begynte man å bygge et nytt museum med moderne fasiliteter. Fem år senere kunne bygget innvies, med en serie nye utstillinger som viste Jämtland-Härjedalens kulturhistorie. Under ledelse av den nye museumssjefen Henrik Zipsane (ansatt 2002) er et europeisk perspektiv kommet i fokus i kombinasjon med det regionale. 
Jamtli er i dag en populær turistattraksjon i regionen, og har vunnet flere priser de senere år. Den siste kom med tildelingen av Barnens Turistpris år 2006.
Tonghua (Tonghua)

Tonghua (通化县; pinyin: Tōnghuà Xiàn) er et fylke i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Tonghua.
Befolkningen var på 252 103 innbyggere i 1999.
1670-årene

-- 1670 -- 1671 -- 1672 -- 1673 -- 1674 -- 1675 -- 1676 -- 1677 -- 1678 -- 1679
Tiårsoversikt
Pierre Charles de Villeneuve

Tidlig karriere

Villeneuve ble født i 1763 i Valensole, i Alpes-de-Haute-Provence og sluttet seg til den franske marinen i 1778. På tross av sin aristokratiske bakgrunn var han sympatisk overfor den franske revolusjonen. Han sløyfet det aristokratiske «de» fra navnet og fortsatte i tjenesten etter andre aristokrater ble rensket ut. Han tjenestegjorde i flere slag og ble grunnet dette utnevnt til viseadmiral i 1796.
Under slaget ved Nilen i 1798 hadde han kommando over en del av styrken. Hans skip, Guillaume Tell var et av kun to franske linjeskip som unnslapp nederlaget. Han ble tatt til fange kort etter da britene erobret Malta men ble snart satt fri. Han ble kritisert for ikke å angripe britene i slaget ved Nilen, men Napoleon anså han som en «heldig mann» og hans karriere ble ikke rammet.
I 1804 beordret Napoleon Villeneuve, stasjonert i Toulon, å trenge gjennom den britiske blokaden, ødelegge den britiske flåten i Den engelske kanal så den planlagte invasjonen av Storbritannia kunne finne sted. For å trekke de britiske styrkene vekk skulle Villeneuve seile til Karibia hvor hans styrke skulle slutte seg til den spanske flåten og den franske flåten fra Brest. De samlede flåtene skulle så angripe britiske styrker der for så å returnere til Europa, ødelegge de britiske marinestyrkene i kanalen og så eskortere Armée d'Angleterre fra leiren i Boulogne til invasjon av Storbritannia.

Forløp til slaget ved Trafalgar

Etter en mislykket ekspedisjon i januar forlot Villeneuve endelig Toulon den 29. mars 1805 med 11 linjeskip. Han unnslapp Nelsons blokade, passerte Gibraltarstredet den 8. april og krysset Atlanterhavet med Nelsons styrker tett på, men en måned etter skjema grunnet lite gunstig vind. I Karibia ventet Villeneuve en måned ved Martinique men admiral Ganteaumes styrke fra Brest innfant seg ikke. Til slutt ble Villeneuve presset av franske hæroffiserer til å begynne de planlagte angrepene på britene, men han klarte kun å ta tilbake øyfortet Diamond Rock ved Martinique. Den 7. juni fikk han melding om at Nelson hadde nådd Antigua, og den 11. juni seilte Villeneuve for Europa med Nelson etter seg.
Den 22. juli passerte Villeneuve Kapp Finisterre med 20 linjeskip og 7 fregatter og seilte inn i Biscayabukten. Her møtte han en britisk flåte på 15 linjeskip under kommando av viseadmiral Sir Robert Calder. I det påfølgende slaget ved Kapp Finisterre, et forvirrende slag i dårlig sikt, klarte de underlegne britene å avskjære og erobre to spanske skip.
I to dager fulgte Villeneuve den flyktende britiske styrken, men forsøkte ikke å ta opp kampen. I stedet seilte han til La Coruña der han ankom den 1. august. Her fikk han ordre fra Napoleon om å seile til Brest og Boulogne som planlagt. I stedet for det, kanskje fordi han trodde på en falsk melding om overlegne britiske styrker i Biscayabukten, seilte han tilbake til Cádiz og derved forspilte han muligheten for en fransk invasjon av Storbritannia.
Kystfiske

Kystfiske er fiske i fjorder og estuarer, langs kysten og på nære kystbanker. Tidligere var det vanlig å skille mellom kystfiske, bankfiske og havfiske. Skillet mellom kyst- og bankfiske er ikke like klart i dag, i og med at også større kystfiskefartøy fryser fangst ombord og gjør lengre turer.
Det foregår kystfiske både etter bunnlevende og pelagiske arter.
Kystfiskefartøyer fisker med en rekke fiskeredskaper, som jukse, teiner, ruser, garn, line, snurrevad, not og reketrål og leverer i hovedsak fersk fisk.
Rondslottet

Navnet

Rondanenavnet kommer av det lange, smale Rondvatnet. Rond betyr rand, stripe. Rondvatnet bar tidligere navnet Rond. Et annet eksempel er Randsfjorden (Vest-Oppland). Rondslottet fikk sitt nåværende navn i 1876, trolig gitt av en turist. I DNTs årbok 1876 skrev legestudenten Harald Graff om bestigningen av Rondslottet i 1875: «I Den Norske Turistforenings navn tager jeg dig i besiddelse og døber dig Rondslottet.»

Trigonometrisk punkt

Toppvarden ble oppført i 1921, av kaptein K. Wold og to assistenter, som trigonometrisk punkt i 1. ordens nett. Fra 1912 ble Oppmålingens signaler bygget som firkantete steinvarder, blant annet på grunn av belysningsproblemer knyttet til runde varder. Vardene i 1. ordens nett dannet mye av selve fundamentet for oppmålingen og kartleggingen av landet vårt gjennom 200 år fra 1779. Det moderne 1. ordens nett-programmet startet i 1906, og ble avviklet i sin opprinnelige form under fullføringen av det nye Stamnettet i 1997. En systematisk kartlegging av landet krevde et koordinatsystem. En løsning var at såkalte trigonometriske punkter ble målt og koordinatbestemt før selve kartarbeidet tok til. Punktene lå gjerne på høyder og fjell med god utsikt. Hensikten var å kunne ha god sikt til de trigonometriske punktene som var nødvendig å se når vinklene skulle måles. Slik bygget de opp et nett av trekanter - derav navnet trigonometrisk punkt. 
Både fjellets primærfaktor og dets sekundærfaktor er blant de 20 største i landet.
Stivaliidae

Liv og utvikling

Loppene i denne familien synes å være knyttet til gnagere, selv om de også har vært funnet på spissmus. Noen arter har spesielle tilpasninger til å leve på piggete vertsdyr.

Utbredelse

Familien er utbredt i Australia, Afrika og i Sørøst-Asia. De fleste artene lever på Ny-Guinea.
Blues Explosion

Historie

Jon Spencer (født Jonathan Spencer) kom opprinnelig fra Hanover, New Hampshire og flyttet til Washington, DC hvor han var frontfigur for gruppen Pussy Galore.  Etter at gruppen brøt opp, ble The Jon Spencer Blues Explosion dannet i 1990 i New York City. Bandmedlemmene hadde tidligere spilt i grupper som The Honeymoon Killers, Crowbar Massage og Boss Hog.
De tegnet kontrakt med Matador Records kort tid etter og har samlet en betydelig fanskare. De er ett av de få bandene som dyrket punk blues-lyden i 1990-årene.
Da Damage ble lansert i 2004, endret gruppen navn fra Jon Spencer Blues Explosion til bare Blues Explosion.

Diskografi

I tillegg til de offisielle studioalbumene, har JSBX en komplisert diskografi med flere EP-er, singler og flere versjoner av hvert album.
Honnørbreen

Honnørbreen er en isbre i den østre delen av Dronning Maud Land. Den strømmer mellom Breivågnipa og Byvågåsane på østsiden av Lützow-Holmbukta.
En flytende bretunge som strakk seg ut i havet fra denne breen ble oppdaget av Thorshavn-ekspedisjonen 1936–37 og navngitt Honnørbrygga. En japansk forskningsekspedisjon oppdaget i 1957 at istunga hadde brukket av, og navnga breen etter bretunga.
Grovfjord Idrettslag

Ski

I ski-NM har laget hatt flere gode plasseringer i stafett (8 i 1971, 4 i 1973).

Fotball

Debut i 6. divisjon fotball for herrer (1967), med opprykk (1968, 69, 71) slik at man fikk et par sesonger i 3. divisjon fotball for herrer der de for det meste har spilt (også i 2008), bortsett fra en god periode i 2. divisjon fotball for herrer (nivå 3), der de fikk 3.-plass i 1991 og 2.-plass fire år på rad i 1992–95. Midtbanegeneralen Roar Christensen spilte her i denne perioden (frem til 1996). Klubben har også fostret Agnar Christensen, som har jobbet som trener i Medkila IL og Tromsø IL.
Klubben etablerte damelag (1984), og er del av Hålogaland Fotballkrets.
Superman IV: The Quest for Peace

Handling

Den kalde krigen begynner å bli glodhet, Sovjet og USA truer med å utslette hverandre. Supermann bestemmer seg derfor fjerne alle atomvåpen på jorda. Han forteller om sine planer til FN og i løpet av noen dager samler han inn alle atomvåpen på jord og sender dem mot solen slik at de destrueres. Men med det tramper han også på tærne til de som handler med kjernefysiske våpen, og en av dem er Lex Luthor. Ved hjelp av Supermanns DNA, skaper Luthor en ny utfordring for ham: Nuclear Man. De to rivalene braker sammen i en eksplosiv historie hvor Supermann redder Frihetsgudinnen, stanser et vulkanutbrudd fra Etna og gjenoppbygger Den kinesiske mur, som er blitt ødelagt.

Om filmen

Supermann IV ble slaktet av kritikerne og ble også en kommersiell fiasko. Enkelte av kritikerne omtalte den som årets verste film. På Rotten Tomatoes har den fått bare 11 %. Den ble nominert til to Razzie Award (verste kvinnelige birolle, og verste visuelle effekter).
På grunn av denne filmens elendige mottakelse ble en femte film utsatt på ubestemt tid. Det skulle gå 19 år for neste film om Supermann kom: Superman Returns (2006).
Den ble ikke satt opp på kino i Norge, men ble utgitt på video av Mayco i 1988.
Turbigo Levante gasskraftverk

Turbigo Levante gasskraftverk (italiensk: Centrale Termoelettrica di Turbigo) er et varmekraftverk med installert, samlet effekt på 1 280 MW fordelt på 4 x 320 MW blokker, beliggende ved Milano i Storbyområdet Milano i regionen Lombardia i Italia. Anlegget ble utbygget omkring 1990–1998, og brenseltypen er naturgass med kogenerasjon. Operatør er Enel Spa.
Utslippene av CO2 i 2008 var på 1.068.488 tonn, knappe halvparten av dette årets utslippskvote.
Ramnefjellbreen

Ramnefjellbreen er en brearm av Jostedalsbreen i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Det høyeste punktet på breen har en høyde på 1856 meter over havet og dette er den 349. høyeste fjelltoppen i landet av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.