Fødsel

Fødsel hos mennesker

Fødselen er siste etappe av svangerskapet. Barnet kommer ut fra livmoren og ut i det fri. Denne etappen er for mange den hardeste etappen, men kvinnekroppen er skapt for å føde og har alt den trenger for å føde. Fødselen er en lang prosess, og mot slutten av den, når kroppen og barnet er klart, sender kvinnens kropp signaler til kvinnen som gir henne pressetrang. Ved å følge den naturlige pressetrangen skyves barnets hode ned og barnet kommer ut av kvinnen. Kvinnen bruker store krefter i denne pressfasen. Fødsler oppleves forskjellig av forskjellige kvinner.  
Fødekvinnen kan selv velge hvor hun vil føde. Avhengig av fødested varierer antallet mennesker som er tilstede under fødselen fra kanskje bare en eller to (hjemmefødselsjordmor og doula) til fem eller seks. Fødselen av ens barn er for de aller fleste det største som skjer i livet, og selv om smerten kan være stor, er den meningsfull og kommer fort i bakgrunnen når barnet løftes ut og opp på magen til kvinnen. Øyeblikket rett etter fødselen er sterkt og følelsesladet, og for mange en spirituell opplevelse, som ikke bør forstyrres. Da er det barnet, mor og far eller medmor (og eventuelt søsken) som er i sentrum og som skal få møte hverandre uforstyrret. Dette danner det beste grunnlaget for en god tilknytning mellom foreldre og barn.

Fødselens første tegn

Etter uke 39 vil mange merke de første tegn på at fødselen er i gang. Det som setter i gang fødselen er hormoner. Mange vil si at det er hormonene til barnet som setter den i gang. De blir sendt til morkaken som begynner sammentrekningene av livmoren. Dette blir kalt rier eller véer. For noen kvinner starter fødselen ved at det går hull på fosterhinnene og "vannet går" (fostervannet renner ut).

Fase en - Åpningsfasen

Denne delen deles i to, latensfasen og overgangsfasen. Latensfasen varer fram til mormunnen har en åpning på 3-4 cm. I denne delen av fødselen er riene ofte uregelmessige og varierer i antall og intensitet. De kan være sterke for så og dabbe av, eller bli borte. I den aktive delen er riene kraftigere, mer regelmessig og det blir tettere mellom hver gang de kommer. I den aktive delen av åpningsfasen utvides mormunnen til 10 cm.

Overgangsfasen

Overgangsfasen er den delen som fører åpningsfasen over i utdrivingsfasen. Etter hvert får mange fødekvinner  trykketrang.

Fase to - utdrivingsfasen

Den varer fra mormunnen har full åpning, det vil si 10 cm, og til barnet er født. Riene kommer ca. hvert 3. minutt og varer i 1 1/2 minutt. Riene fører fosteret nedover i fødselskanalen. Når en rie er over kommer det vanligvis en pause før neste rie. Mange kvinner opplever at barnet kan skli noe tilbake mellom riene. Når hodet er ute, kan jordmoren eller legen hjelpe deg ved å dra forsiktig i fosteret. Når barnet er født vil det bli lagt på morens mage. Jordmor sjekker sjekket vitale tegn (og gir barnet en Apgar-score, en metode for å beregne et nyfødt barns tilstand umiddelbart etter fødsel. Apgar-score tar blant annet utgangspunkt i muskeltonus, hudfarge og respirasjon). Etter at barnet er født vil helsepersonell kutte navlesnoren, eller tilby far eller medmor å gjøre dette. Navlesnoren inneholder røde blodlegemer og stamceller som er viktig for barnet. Å vente med avnavlingen til navlesnoren har blitt hvit og slapp begynner å bli vanligere i Norge.

Fase tre - etterbyrdsfasen

Etter at barnet er født starter etterbyrdfasen. I denne fasen fødes placenta (morkaken). Livmoren vil begynne og trekke seg sammen etter fødselen og morkaken løsner. Morkaken vil bli presset nedover mot livmoråpningen. På en del fødeavdelinger er det rutine at fødekvinnen får en sprøyte med kunstig oxytocin i låret. Dette er for å få livmoren til å trekke seg sammen raskere, og vil bidra til å stoppe blødning og hjelpe morkaken til å løsne raskere. Fødekvinner har rett til å takke nei til sprøyten med kunstig oxytocin. Ved hjemmefødsel blir morkaken forløst fysiologisk. Det vil si at den tillates og løsne selv innen en time etter fødselen.

Andre fakta

Den gjennomsnittlige fødende kvinne i Norge var 30,4 år i 2007.
Det er imidlertid stadig mer vanlig å bli gravid i en alder av 50+. Årsaken er den teknologiske utviklingen innenfor assistert befruktning. I USA ble det i perioden mellom 1997 og 1999 rapportert om 539 fødsler av mødre over femti år.
Den eldste moren en vet om er Maria del Carmen Bousada fra Spania. Hun fødte tvillinger ved hjelp av prøverørsmetoden da hun var 66 år i 2006.
En betydelig mengde forskning fra flere land har funnet ut at god, kontinuerlig støtte fra en erfaren fødselspartner kan hjelpe kvinner og deres partnere til en raskere og bedre fødselsopplevelse med færre komplikasjoner samt mindre bruk av medisiner og operative inngrep. I mange land, også i Norge, finnes en egen profesjon for fødselshjelpere, kalt en doula. Doulaen er et supplement til jordmor/fødselslege og det medisinske teamet. Doulaen er kontinuerlig til stede og gir emosjonell, fysisk, informativ og praktisk støtte til kvinnen og hennes partner under hele fødselsprosessen, og også i tiden før og etter fødselen.