Snøskred

Snøskred (også kalt snøras eller fonn) er snø som beveger seg raskt nedover en fjellside eller skråning (skred). Forutsetningen for snøskred er at terrenget er bratt nok (brattere enn 30 grader) og at snødekket er ustabilt. De fleste snøskred utløses naturlig, men de fleste mennesker som omkommer i snøskred utløser skredet selv ved å ferdes i skredfarlig terreng. Et snøskred er eksempel på en tyngdestrøm av granulært materiale. Hvert år omkommer gjennomsnittlig tre til fem personer i Norge i snøskred.
Det skilles gjerne mellom tre typer snøskred: Løssnøskred, sørpeskred og flakskred.

Årsaker

Snøskred oppstår når tyngden av de øvre snølagene blir større enn bindekraften mellom de forskjellige snølagene. Å avgjøre den kritiske vekta som må til for å utløse et snøskred er komplisert og involverer mange faktorer som terreng, snøtilstand og vær.

Dannelse og typer

De fleste skred oppstår spontant under stormer grunnet økt belastning på grunn av snøfall. Den nest største årsaken til naturlige ras er endringer i snølagene, som smelting på grunn av solstråling. Andre naturlige årsaker er regn, jordskjelv og jordras. Snøskred kan også utløses av menneskelig aktivitet som skiløpere, snøscootere, og kontrollert sprengningsarbeid.
Et snøskred kan starte på et punkt med bare en liten bevegelse av snø i utgangspunktet, dette er typisk for sørpekred eller snøskred i tørr snø der det er liten binding mellom snøkrystallene. Hvis snøen derimot er presset sammen til en stiv skive som ligger over et svakt snølag, kan brudd forplante seg meget hurtig slik at et stort volum av sne, noen ganger flere tusen kubikkmeter, kan begynne å bevege seg nesten samtidig.
Et snølag vil løsne når belastningen overstiger styrken. Belastningen er lett å beskrive, det er vekten av snø. Det er imidlertid vanskeligere å bestemme styrken til snømassene, da det er mange forhold som kan påvirke denne. Den varierer i med egenskapene til snøkrystallene, størrelse, tetthet, morfologi, temperatur, vanninnhold og egenskapene til bindingene mellom krystallene. Disse egenskapene kan alle endre seg over tid avhengig av den lokale luftfuktigheten, vanndampstrømmninger, temperatur og varmestrøm. Toppen av snødekket påvirkes også i stor utstrekning av solinnstrålingen og den lokale luftstrømmen. Ett av målene til skredforskningen er å utvikle og validere datamodeller som kan beskrive utviklingen av snømassene over tid i løpet av en sesong. En kompliserende faktor er det komplekse samspillet mellom terreng og vær, noe som fører til betydelig variasjonen i dybde, krystallformer og lagdeling av snømassene.

Flakskred

Flakskred dannes ofte i snø som har blitt deponert eller flyttet av vind. Slike skred er som regel en blokk av tettpakket snø skåret ut fra sine omgivelser ved et brudd langs skredets overkant. Plater kan variere i tykkelse fra noen få centimeter til tre meter. Flakene som dannes når skredet løsner, brytes etter hvert opp i mindre og mindre stykker. Flakskredene kan omfatte store snømengder, og det er særlig denne typen skred som fører til ulykker. De står for rundt 90 % av skredrelaterte dødsfall.

Løssnøskred

De største snøskredene danner turbulente suspensjonsstrømninger, og er også kjent som puddersnøskred eller blandede snøskred. Disse består av en pulversky som ligger over et tett skred. De kan dannes fra en hvilken som helst type snø og har ikke ett fast utløsningsmønster, men vanligvis forekommer de ved tørr nysnø.
Løssnøskred kan overstige hastigheter på 300 km/t og føre med seg masser på over 10 millioner tonn. Skredet kan bevege seg lange avstander langs flate dalbunner og selv oppoverbakke over kortere avstander.

Sørpeskred

I motsetning til løssnøskred er sørpeskred saktegående bevegelser av snø og vann, og disse har lav spredning i bredden. Den lave hastigheten skyldes friksjonen mellom overflaten i terrenget og den vannmettede flyten. Til tross for den lave hastigheten (som regel mellom 10 og 40 km/t) er sørpekred i stand til å generere kraftige destruktive krefter på grunn av den store massen og tettheten. Massen i et sørpeskred kan pløye gjennom myk snø, og kan dra med steinblokker, jord , trær og annen vegetasjon. Et sørpeskred ved Lesjaskog 15. juni 1877 rev med seg en gård, ødela tre kvernhus, gravde nytt løp og etterlot grushauger på oppil 1,8 %m. 
Sørpeskred kan oppstå når snøen demmer opp bekker og elver, eller når store vannmengder bygges opp i snødekket. De går ofte i terreng med liten helning, 5-25° De utløses gjerne ved snødybde på minst 0,5 %m. De er ofte forbundet med klimatiske skredsykluser på slutten av vintersesongen eller om våren, når det er betydelig oppvarming på dagtid.

Vern

Det er flere måter å hindre snøskred og redusere kraften deres og ødeleggelsene. Dette blir gjort i områder der snøskred utgjør en fare for menneskeliv, slik som skisenter, fjellandsbyer, veier og jernbaner. Sprengstoff er ofte brukt for å hindre snøskred, særlig nær skisenter der andre metoder ofte er upraktiske. Sprengladninger brukes til å utløse små skred før snøen har bygd seg opp så mye at større snøskred kan utløses. Snøskjermer og lette vegger brukes til å styre plasseringen av snøen. Snøen bygger seg opp rundt skjermene, særlig på siden vinden vanligvis kommer fra. På andre sida av skjermen er det da mindre snø. Hvis det vokser trær i skråningen og de står tett nok, kan de i stor grad motvirke snøskred. De holder snøen på plass, og hvis et snøskred oppstår vil det bli svekket når det møter trærne. Treplanting er en av metodene for å hindre snøskred.
Kunstige hindringer kan effektivt redusere skadene fra snøskred. Det finnes forskjellige hindringer. En type er et nett mellom to stolper som er festet med barduner i tillegg til fundamentet deres. Dette er hindringer som ligner det en bruker for å motvirke steinras. Andre typer hindringer er kraftige gjerder, som kan være laget av stål, tre eller forspent betong. Det er vanligvis litt avstand mellom dem, og de er bygd vinkelrett på skråningen. Slike vern er ofte regnet for å være stygge, særlig siden en ofte trenger flere rekker av dem oppover fjellsida. De er i tillegg dyre og kan få skader i sommermånedene på grunn av fallende steiner. I tillegg har en hindringer som stopper eller bøyer av snøskredene med vekta og styrken sin. Disse hindringene er bygd av betong, stein eller jord, og er vanligvis plassert like ovenfor bygninger, veier eller jernbaner som de skal verne, men de er også brukt til å lede snøskredene inn i andre hindringer. Av og til er jordhauger plassert i veien for å redusere farten til snøskredene.

Lete- og redningsutstyr

Sjansene øker for at et offer blir funnet i live og reddet dersom alle i en gruppe har med seg standard snøskredutstyr, og er opplært i hvordan de skal bruke det.

Sender/mottaker

Elektroniske sendere kan være til hjelp for dem som blir tatt av et snøskred. De sender ut pipelyder via et radiosignal på 457 kHz, men kan også motta signal og finne et offer i snøen i en radius på opptil 60-80 meter. Analoge mottakere sender ut pipelyder som redningsmannskapet kan tolke for å anslå avstanden til offeret, noe som krever erfaring og øvelse. Noen eldre modeller sender ut signal på en annen frekvens (2 275 kHz).
Nyere digitale modeller kan også gi en synlig indikasjon på retning og avstand til offeret, og krever mindre erfaring og øvelse.
Mobiltelefoner kan på digitale modeller gi indikasjon på falsk S/M-signal, og forstyrre signalet fra reelt S/M-signal ved søk.

Søkestang

Bærbare søkestenger som en kan legges og settes sammen kan brukes til å finne den nøyaktige posisjonen til et offer flere meter ned i snøen. Hvis det er flere ofre, kan stengene brukes til å avgjøre hvem som skal reddes først.
Å bruke søkestenger kan ta svært lang tid hvis ikke offeret har sender. I USA var 86 % av 140 offer som ble funnet med søkestenger siden 1950 allerede omkommet. Bare om lag 4 % av ofre som havner dypere ned enn to meter overlever.

Spade

Når et snøskred stopper, vil reduksjonen av farten komprimere snøen til en hard masse. Spader er derfor helt nødvendig for å grave seg ned til offeret, siden snøen er for hard til å grave i med bare hendene eller ski. Spader er også nyttige til å grave snøgroper for å avgjøre om det er svake lag i snøen.

Recco

Recco, ofte kalt skredrefleks, er en svensk oppfinnelse. Selve refleksen er en liten diode som kan sammenlignes med alarmbrikkene man ofte finner i butikker. Recco-refleksen reflekterer et radiosignal sendt fra en Recco-søker. Mange klesmerker har nå Recco-reflekser sydd inn i sine klær[trenger referanse], gjerne med en på armen og en på foten. Flere store alpinanlegg har Recco-søkeutstyr og mannskaper som er trent til søk. Norges Røde Kors Hjelpekorps' skredgrupper har også Recco-søkeutstyr ved ambulansehelikopter-basene i Tromsø og Ålesund og i helikopteret til Sysselmannen på Svalbard. [trenger referanse].

Snøskredsnor

Å bruke en snøskredsnor er den eldste formen for utstyr, hovedsakelig før en hadde elektroniske sendere. En om lag ti meter lang og rød snor er festet til personen, og personen drar snora etter seg. Hvis personen blir tatt av et skred, vil den lette snora holde seg på toppen av snøen, og på grunn av fargen er den lett synlig for redningsmannskapet. Vanligvis har snora små jernmerker for hver meter som indikerer retning og avstanden til offeret.

Andre redskaper

Andre redningsredskaper er utviklet og brukt, slik som snøskredballer, vester og luftputer basert på statistikk om at de fleste offer dør av kvelning. Det finnes GPS-radiosendere, og med disse kan en raskt finne posisjonen til ofrene (innenfor 100 m), men bare om personen med radiosenderen har overlevd og kan aktivere den manuelt.

Snøskred internasjonalt

Et stort snøskred kan flytte seg mange kilometer, og gjøre kolossale ødeleggelser på skog og annet som måtte komme i veien. Landsbyen Montroc i Frankrike ble i 1999 rammet av et snøskred av 300 000 kubikkmeter snø ned en skråning på 30 grader. Raset fikk en fart på rundt 100 km/t, og dekket en rekke fjellhytter med 100 000 tonn snø i et 5 m tjukt lag. 12 mennesker mistet livet og ordføreren i Chamonix ble erklært skyldig i forsettelig drap for ikke å ha evakuert området, men fikk en betinget dom.
Under første verdenskrig omkom over 60 000 soldater som følge av snøskred i Alpene. Mange av disse rasene ble utløst av artilleriild, men det er tvilsomt at snøskred ble brukt som et tilsiktet våpen. Å forutsi snøskred er vanskelig selv om en har detaljerte værrapporter og prøver fra snølagene, så det ville ha vært bortimot umulig å forutse snøskred mange kilometer bak fiendenes rekker.