google/wiki40b huggingface dataset:
Belte

Belte, beltereim eller livreim er et langt, smalt stykke av lær eller tekstil som festes rundt livet for å holde klesplagg på plass, for eksempel en bukse eller et skjørt oppe eller en jakke sammen. Et belte kan også brukes som pynt, for å fremheve eller forme kroppen. Belter og reimer kan i tillegg brukes til å holde verktøy, redskaper, ryggsekker, våpen og annet utstyr på plass, eller for å feste sikkerhetstau i ved byggearbeider eller fjellklatring. I bil- og flyseter er det vanlig med sikkerhetsbelter for førere og passasjerer.

Utforming, typer og bruk

Belter blir oftest framstilt av lær, tekstiler eller kunststoffer. De strammes ved hjelp av en beltespenne, ofte av metall. Denne kan bestå av en ramme med en bevegelig tagg som smetter inn i et passende beltehull som beltet med regelmessige mellomrom er forsynt med. Man finner også boksformede spenner med trinnløs stramming eller andre spennemekanismer av plast. Beltene kan også festes ved hjelp av kroker eller hemper. Enkle livreimer kan også være snorer, tau eller bånd uten spenner, for eksempel obi, belter brukt til kimononer og japanske kampsportdrakter. Belter kan være dekorert på mange forskjellige måter, for eksempel med relieffplater og forseggjorte spenner.
Spesialbelter kan være varmende eller støttende magebelter, pengebelter med lommer, blybelter for dykkere, patronbelter og brede mesterskapsbelter med plakett.
Uniformsbelter og belter til formelle antrekk bæres «korrekt» etter bestemte regler. Beltet skal vanligvis strammes såpass at det sitter vannrett på kroppen. Det skal ikke henge på hoftene men hvile på de øverste to jakkeknappene på uniformsryggen dersom den har det. Beltetampen skal ikke henge og slenge, men festes, oftest på venstre side. Beltespenna skal gjerne sitte midt foran, i rad med knapper og slips.

Klesmote og formalitet

Flere uskrevne regler gjelder for buksebelter når det gjelder form og farge, spesielt for menn til penere bruk som med en dress. Da ansees som regel et smalt belt som mer formelt, mens et bredt belte er mer uformelt. Formelle belter til dressbukser er som regel 30 mm brede, men ikke smalere. Mindre formelle belter til dress kan være opptil 35 mm brede. Belter til dongeribukser er som regel 35 mm brede. Når man går med dress er det vanlig å matche fargen på skoene med belte.

Etymologi

Ordet belte tilsvarer det gammelnorske belti som igjen stammer fra de latinske balteus og balteum som betyr «sverdgeheng». Belte eller bukreim som holder sal eller seletøy fast under buken på en hest, kan kalles gjord.

Annen betydning

Ordet belte brukes også om smale eller brede bånd eller reimer som går omkring hjul, for eksempel framdriftssystemene på  beltekjøretøyer («larveføtter»), samlebånd og rulletrapper. I overført betydning brukes ordet dessuten om bånd- eller ringformede områder eller soner som Asteroidebeltet og Stillebeltet.
Attacus aurantiacus

Utseende

En meget stor (vingespenn ca. 200 millimeter), brunoransje påfuglspinner med sigdformede forvinger, særlig hos hannen, som er spinklere og mer smalvinget enn hunnen.
Arten kan kjennes på at vingenes grunnfarge er temmelig lys og går mot oransje, og at de gjennomsiktige trekantene i vingene er nokså små.

Levevis

Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De svære hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Papua Ny-Guinea og ser ut til å være temmelig sjelden.
Wikimania

Wikimania 2009

I 2009 ble Wikimania avholdt i Buenos Aires.
Octotapnia

Utseende

Middelsstore, brun- eller gråspraglete trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er kortere enn kroppen, ofte bare halve kroppslengden. Pronotum har sidekanter som er rundet utbuktet, men uten markerte tenner.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til Paraguay i sør.
These Boys and This Band is All I Know

These Boys and This Band is All I Know er et musikkalbum med Hiawata!, utgitt i 2009.
Nannestad Idrettslag

Fotball

Klubben har fortsatt et breddefotballstilbud, men det meste av fotballaktiviteten er skilt ut i samarbeidsklubben Nannestad Fotballklubb. Fotballklubben ble etablert i 2009, som et samarbeid mellom Bjerke Idrettslag, Nannestad Idrettslag, Holter Idrettsforening og Åsen Idrettslag, for å legge til rette for et best mulig sportslig tilbud til spillere fra 13 år og eldre.
Nannestad har hatt en spiller på det norske A-landslaget for kvinner, Margot Ramstad.
Det første store togrøveriet

Handling

Handlingen er lagt til året 1860 i England. Det transporteres gull for 25 000 pund med jernbane, og historiens første kupp på tog i fart utføres.

Filmanmelderne og popularitet

Filmen gjorde det kommersielt brukbart i USA hvor den brakte inn $13 millioner på kino.
Den fikk bra omtale av Variety og Roger Ebert. Den har fått brukbare 78% på Rotten Tomatoes.

Priser og nominasjoner

Filmen vant en Edgar-pris i 1980 og ble i 1978 nominert til en "Best Cinematography Award" ved British Society of Cinematographers.
Windows Me

Windows Millennium Edition, også kalt Windows ME eller Windows 4.9 (kodenavn Millennium og Georgia) er et 32/16-bits grafisk operativsystem som ble lansert 14. september 2000 av Microsoft. Windows ME består for det meste av relativt små oppgraderinger av Windows 98, og var det siste operativsystemet fra Microsoft som var MS-DOS-basert. Windows ME ble utgitt syv måneder etter Windows 2000, men Windows ME var ikke ment å være etterfølgeren til Windows 2000: Windows ME var designet for hjemmebruk, mens Windows 2000 ble designet for bedrifter (det fantes ingen «homeedition» av Windows 2000). Operativsystemet ble kjent for sine problemer, og kun ett år etter lanseringen av Windows ME kom etterfølgeren Windows XP, noe som ble påpekt var uvanlig kort tid sammenlignet med andre Windows produkter.

Egenskaper og mottakelse

Windows ME har blitt stemplet som et av de verste teknologiske produktene noensinne.
Windows ME har også en systemgjenopprettingsfunksjon. Den skal fungere som et sikkerhetsnett. Hvis for eksempel en nylig installert driver skaper problemer kan man bruke systemgjenoppretting for å gå tilbake før driveren ble installert. Men funksjonen har noen grunnleggende feil.
Dette var også første Windows med Movie Maker.
Bardo Tödröl

Bardo Tödröl (også kjent i vesten som Den tibetanske dødeboken) er en religiøs tekst fra Tibet. Tittelen betyr «frigjøring gjennom høring i mellomtilstanden», og teksten er en praktisk veiledning ved dødsfall, som skal leses for eller til den døde for å «sikre at den avdøde får veiledning og hjelp til å erkjenne sin situasjon og de muligheter som byr seg, på de ulike stadiene i tilstanden mellom død og ny fødsel, til å unnslippe hele den lidelsesfylte gjenfødelsenes rundgang.» Teksten er ikke ment å leses i sin helhet, men inneholder avsnitt tilpasset den enkeltes åndelige utviklingstrinn. Tittelordet bardo betyr «mellomtilstanden», en periode på 49 dager mellom døden og ny gjenfødelse.
Idéinnholdet i teksten av indisk buddhistisk opprinnelse, men teksten er et autentisk eksempel på en selvstendig tibetansk religiøs litteratur.
Teksten ble «gjenfunnet» som termatekst på 1300-tallet av Karma Lingpa (1356-1405), og tilskrives Padmasambhāva. den skal i så fall stamme fra 700-tallet. Kværne mener imidlertid at teksten mer sannsynlig er fra 1300-tallet.
Den første oversettelsen til et europeisk språk var ved den amerikanske teosofen Walter Evans-Wentz (1878-1965), og bidro til forvanske forståelsen av teksten. Evans-Wentz fremstilte innholdet som «et uttrykk for tidløs visdom, en visdom som kunne gjenfinnes i egyptisk religion, platonismen, gnostisismen og hinduistisk filosofi». Tittelen «dødeboken» er en misvisende sammenligning med Den egyptiske dødeboken. En annen del av tekstens resepsjonshistorie i vesten er boken The Psychedelic Experience: A Manual Based on the Tibetan Book of the Dead fra 1964, skrevet av Timothy Leary med flere. Denne boken skal igjen ha inspirert John Lennon til å skrive sangen «Tomorrow Never Knows», som ble innspilt på The Beatles' LP Revolver i 1966.
Vilhelm Uchermann

Liv og virke

Da han var fem år, flyttet familien til Lillesand, hvor Vilhelm Uchermann vokste opp. Han tok eksamen artium ved Kristiansand katedralskole i 1869 og studerte deretter medisin på universitetet i Kristiania, hvor han tok eksamen i 1876. Deretter hadde han militærtjeneste i hæren og marinen. Han var også lege ved lofotfisket i 1878 og reservelege ved Kristiania kommunale sykehus før han i 1879 til 1880 var et år ved Long Island College Hospital i Brooklyn, USA og studerte hudsykdommer og kirurgi. Da han kom tilbake til Norge, var han militærlege en tid før han fortsatte som lege ved Kristiania kommunale sykehus i tillegg til å ha privat praksis til 1891, da han ble dosent og fra 1892 overlege ved Rikshospitalet, fra 1895 også professor i øre-nese-hals-sykdommer. Dette embetet hadde han til han ble pensjonist i 1922.
Etter en rekke studiereiser til andre land, begynte han å studere de døve og deres forhold i Norge i 1884. Dette ble grunnlaget for hans doktoravhandling De døvstumme i Norge, som kom i to bind i 1892 og 1896. Verket ble oversatt til både fransk og italiensk. Han var den første som tok doktorgraden på et område innen dette emnet. I en rekke artikler i «Tidsskrift for praktisk Medicin», som han var redaktør for i 1888-89, pekte han på behovet for en bedre undervisning i øresykdommer, men da han ikke fikk gehør for sine krav, tok han sammen med noen kolleger i 1886 initiativ til å stifte Den norske legeforening. Han var foreningens sekretær fra starten til 1889 og dens president 1912-1913.
Face the Nation

Face the Nation er et amerikansk aktualitetsprogram som har gått på CBS siden 1954. Programmet ble skapt av Frank Stanton og er et av verdens lengstlevende nyhetsprogrammer på TV. Programmet har siden 2015 blitt ledet av John Dickerson. Han avløste Bob Schieffer, som hadde ledet det siden 1991.
Programmets aller første gjest var senator Joseph McCarthy, opphavsmannen til den omstridte Mccarthyismen.
Partners in Population and Development

Partners in Population and Development er en mellomstatlig organisasjon etablert i 1994 for samarbeid i saker som gjelder reproduktiv helse, befolkning og utvikling mellom land i sør. Organisasjonen har 25 medlemsland. Hovedkontoret med sekretariatet ligger i PPD Dhaka i Bangladesh.
Organisasjonen har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Elio Sgreccia

Bakgrunn

Elio Sgreccia var bondesønn, den yngste av seks barn. Han var født og vokste opp i småbyen Nidastore kommunen Arcevia i provinsen Ancona. Hans inntreden i presteseminaret ble forsinket av annen verdenskrigs utbrudd, så han fortsatte med å hjelpe familien og gikk på en yrkesskoge imens.

Prest

Elio Sgreccia mottok etter sin teologiske utdannelse prestevielsens sakrament den 29. juni 1952. Han fullførte i 1963 studier i litteraturvitenskap og filosofi ved Universitetet i Bologna. Fra 1954 til 1972 var han viserektor, professor og rektor for presteseminaret i Marche. Den 24. november 1972 ble han monsignore. Fra 1972 til 1973 var han generalvikar for bispedømmet Fossombrone. Fra 1974 til 1984 var han kapellan ved det medisinske fakultet i Università Cattolica del Sacro Cuore (UCSC) i Roma, fra 1984 ble han hovedansvarlig for feltet bioetikk.
Fra 1974 var han redaktør og senere visedirektør for tidsskriftet Medicina e Morale. I 1984 ble han dets meddirektør.
I 1990 ble han professor for bioetikk ved UCSC og fra 1992 til 2000 direktør for det institutt for bioetikk. Fra 1985 til 2006 var han dessuten rektor for senteret for bioetikk ved Università Cattolica del Sacro Cuore, og fra 1998 til 2005 direktør for universitetets sentrum for internasjonale samarbeid.
Fra 1990 til 2006 var han medlem av den nasjonale italienske komite for bioetikk. I 2001 ble han kalt til å være med i den statlige kommisjon for utarbeidelse av retningslinjer for biomedisin og genetikk. Fra 2003 var han president for den internasjonale Føderasjonen av personorienterte bioetiske institutter (FIBIP) med sete i Roma. Fra 2004 var han formann for stiftelsen Ut Vitam Habeant. Fra 2004 var han president for donum vitae i bispedømmet Roma.
Sgreccia var forfatter av en katolsk håndbok for bioetikk. Sammen med William Levada og Luis Ladaria var han forffatter av dokumentet «Dignitas personae» (Personens verdighet).

Biskop

I 1992 ble han utnevnt av pave Johannes Paul II til titularbiskop av Zama Minor og til sekretær for Det pavelige råd for familien. Han ble bispeviet den 6. januar 1993 sv pave Johannes Paul II selv; medkonsekratorer var kurierkebiskopene og de senere kardinaler Giovanni Battista Re og Justin Francis Rigali. Han innehadde embedet som sekretær for Det pavelige råd for familien til 1996. 
I 2005 ble han utnevnt til presidenf for Det pavelige akademi for livet. I 2008 ble hans aldersbetingede avskjedssøknad innvilget av pave Benedikt XVI.

Kardinal

I konsistoriet den 20. november 2010 kreerte pave Benedikt XVI ham til kardinaldiakon med titteldiakoniet Sant’Angelo in Pescheria. 
Ettersom han var over aldersgrensen deltok ikke kardinal Sgreccia på pavevalget i 2013.
Flamme

En flamme er et produkt av en høyst eksoterm reaksjon (for eksempel forbrenning). Det er den synlige (lysemitterende) delen av en brann. 
En flammes farge og temperatur avhenger av hvilken type drivstoff som brukes i forbrenningen, som f.eks. når en lighter holdes mot et stearinlys. Den tilførte varmen gjør at molekylene i drivstoffets veke vil fordampe. I denne tilstanden kan de lett reagere med oksygen i luften, hvilket avgir nok varme i den påfølgende eksoterme reaksjonen til å fordampe enda mer drivstoff, og dermed opprettholde en jevn flamme. Den høye flammetemperaturen ødelegger de fordampede drivstoffmolekylene, noe som skaper forskjellige uferdige forbrenningsprodukter og frie radikaler, og disse restene reagerer deretter med oksidanten som er involvert i reaksjonen. Tilstrekkelig energi i flammen vil stimulere elektronene i de uforbrente produktene, hvilket fører til en emisjon av synlig lys (se graf under for en beskrivelse av hvilke spesifikke radikalarter som produserer de ulike fargene). Når forbrenningstemperaturen til en flamme stiger, (dersom flammen inneholder små partikler av ubrent karbon eller annet materiale) vil også den gjennomsnittlige energien i den elektromagnetiske strålingen som skapes av flammen øke (se svart legeme).
I tillegg til oksygen finnes det andre oksidanter som kan brukes til å produsere en flamme. Brennende hydrogen i klor skaper en flamme, og i prosessen emitteres det gassaktig hydrogenklorid (HCI) som forbrenningsprodukt. En annen av mange mulige kjemiske kombinasjoner er hydrazin og nitrogentetraoksid, som er  hypergolisk og ofte brukt i rakettmotorer.
Den kjemiske kinetikken som oppstår i flammen er meget kompleks og involverer normalt et stort antall kjemiske reaksjoner og mellomliggende arter, hvorav flesteparten er radikaler. For eksempel bruker det velkjente skjemaet for kjemisk kinetikk, GRI-Mech
, tilsammen 53 arter og 325 elementære reaksjoner for å beskrive forbrenning av naturgass. 
Det finnes forskjellige metoder for å distribuere de nødvendige forbrenningskomponentene i en flamme. I en diffusjonsflamme blandes oksygen og drivstoff inn i hverandre, og en flamme oppstår når de to grunnstoffene møtes. I en forblandet flamme blandes oksygen og drivstoff på forhånd, hvilket resulterer i en annerledes flammetype. Flammer fra stearinlys (en diffusjonsflamme) drives ved en fordampning av drivstoffet som stiger i en laminær strømning av varm gass som deretter blander seg med omgivelsenes oksygen og forbrenner.
Centre des démocrates sociaux

Centre des démocrates sociaux (CDS) (norsk: Det sosiale og demokratiske sentrum) var et fransk kristendemokratisk parti som eksisterte fra 1976 til 1995.
Shaun Bartlett

Oppvekst

Bartlett vokste opp hos sin bestemor i Factreton på Cape Flats, og begynte å spille for menighetslaget i området, hvor han tidlig utviklet sine fotballferdigheter. Han var også en dyktig cricket-spiller.

Klubbspill

Bartlett begynte karrieren hos laget fra sin hjemby, Cape Town Spurs, og flyttet så til Major League Soccer (USA) og Colorado Rapids i begynnelsen av sesongen 1996. I 1997 ble han solgt til MetroStars halvveis i sesongen. Bartlett forlot USA og MLS uten å sette store spor, og returnerte til hjemlandet sitt. Han ble senere lånt ut til FC Zürich, og ble overflyttet dit for godt i 1998. Han ble lånt ut til Charlton Athletic FC i 2000, og flyttet dit i 2001 etter å ha blitt solgt for 2 millioner pund. Bartlett vant prisen for årets mål i Premier League i 2000–1 for sin volley mot Leicester City. Han bli sluppet fra klubben i 2006. Han signerte så med det sørafrikanske laget Kaizer Chiefs, og sommeren 2008 pensjonerte han seg fra profesjonell fotball. Etter flere diskusjoner returnerte han til fotballens verden igjen samme år, denne gangen for Bloemfontein Celtic.

Internasjonal karriere

Bartlett gjorde sin første internasjonale debut i en vennskapskamp mot Lesotho 26. april 1995. Han er for øyeblikket den som har scoret nest flest mål for Sør-Afrikas landslag med 28 mål på 74 kamper. Han hjalp landet sitt vinne Afrikamesterskapet 1996 og spilte under VM i fotball 1998 i Frankrike, hvor han scorte to mål.
Mimacraea

Utseende

Middelsstore (vingespenn 40-55 millimeter), slanke, smalvingede sommerfugler. De etterligner giftige arter i slekten Acraea (navnet betyr "etterligner Acraea") og ligner disse til forveksling. Vingene er farget i gult eller oransje og svart, vanligst er vingene oransje i den innerste delen med svart ytterkant.

Levevis

Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer og steiner.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara.
Hele Rogaland leser

Hele Rogaland leser er et litteraturformidlingsprosjekt initiert av Stavanger bibliotek og drives fra 2010 av Rogaland fylkesbibliotek. Prosjektet startet som et prosjekt til Stavangers kulturhovedstadsår Stavanger2008, og har blitt videreført i årene etter. I 2008 og 2009 het prosjektet Hele byen leser, men da prosjektet ble fylkesdekkende ble navnet endret til Hele Rogaland leser.
Prosjektet er et samarbeid mellom Sølvberget, Stavanger kulturhus, Rogaland fylkeskommune, LO Rogaland og Næringsforeningen i Stavangerregionen.
Hvert år velges det ut en bok av en regional forfatter som trykkes opp i et stort antall eksemplarer og deles ut gratis fra bibliotekene i fylket. I 2008 ble boka valgt ut av publikum gjennom avstemning, og Arild Reins Kaninbyen ble valgt. I de påfølgende år har utvelgingen skjedd av en jury.
Jenő Jandó

Bakgrunn og utdannelse

Han studerte pianospill ved Liszt-akademiet med Katalin Nemes og Pál Kadosa. Senere vant han mange store internasjonale piano-konkurranser, deriblant Georges Cziffra- og Ciani Piano-konkurransene. Hans profesjonelle karriere begynte likevel først da han 18 år gammel vant tredjeplassen i Beethoven Piano Competition. Han vant også den ungarske Hungarian Piano Concours i 1973, og tok førsteplassen i kammermusikk-kategorien ved Sydney International Piano Competition i 1977.

Solo-utøver og akkompagnatør

Jandó trives både som soloartist og som akkompagnatør. Plateutgivelsene hans spenner fra komplette innspillinger av Beethovens sonater til Schuberts «Die Forelle», Beethovens «Ghost» og «Archduke» pianotrioer.
Som akkompagnatør har Jenő Jandó samarbeidet med Takako Nishizaki om innspillinger av Beethoven, Franck, Griegs fiolinsonater, Schuberts samlede sonater og Mozarts sonater for Naxos Records. Noen av disse innspilingene er høyt rangert i verket the Penguin Guide to Recorded Classical Music. Gode eksempler på Jandós særpreg i rollen som akkompagnatør er innspillingene av Kodálys sonate for cello og piano samt, i nyere tid, innspillingene av Dohnányis cellosonater der han akkompagnerer cellisten Maria Kliegel.
Han er kjent for å synge mens han spiller, og for å stoppe dette putter han en utent sigarett i munnen.

Innspillinger

Jandó har spilt inn over 60 plater, med musikk av blant andre Bach, Beethoven, Liszt, Schumann, Schubert, Brahms, Haydn, Bartók og Chopin. I de senere år har han utelukkende spilt inn plater for selskapet Naxos Records.
Durant

Durant var et bilmerke fra Durant Motors Corporation i New York, som ble produsert mellom 1921 og 1926, og igjen mellom 1928 og 1932.
Durant Motors ble stiftet av William Crapo Durant (også kjent som Billy Durant), etter at han måtte gå av som president for General Motors. Billy Durants tanke var å bygge en bilprodusent som med tiden kunne utfordre General Motors.
Durant blir ansett som et eksempel på en såkalt byggesett-bil, fordi den besto av en så stor del komponenter fra andre produsenter. Fra 1921 til 1926 ble bilene drevet av en firesylindret Continental-motor, og modellen var ble produsert for det samme prisnivået som Oakland lå på. I 1926 kom Durant Touring Car som ble produsert frem til 1931, med en produksjonspause i 1926 og 1927. Da Durant ble reintrodusert i 1928 var bilen redesignet, og drevet av en sekssylindret motor. Noen av de tidlige kjøretøyene ble markedsført under navnet «Durant-Star». Karosseriene ble levert av Budd Company. I 1930 leverte Budd også stål-karosserier til en del av Durants modeller.
Durant Motors gikk konkurs tidlig i 1932.
The Adventures of Sherlock Holmes (TV-serie)

Om serien

Serien fikk mye ros fra britisk presse og regnes for å være meget tro overfor Conan Doyles originalhistorier. Jeremy Brett og David Burke ble omtalt som de beste Holmes og Watson noensinne. R. Dixon Smith omtalte seriens rollebesetning som perfekt.

DVD

Serien ble utgitt i Norge fra februar 2008 fordelt på flere DVD-er.
Panamakanalsonen

Panamakanalsonen, engelsk: Panama Canal Zone, spansk: Zona del Canal de Panamá, er en åtte kilometer bred landstripe på begge sidene av Panamakanalen. USA og Panama inngikk en avtale i 1903 som bestemte at USA skulle stå for byggingen og styre Panamakanalen, samt den åtte kilometer brede kontrollsonen.
Totalt dekket sonen et flateareal på 1 432 km². USA kontrollerte dette landområdet i perioden mellom 1903 og 1999, da USA drev kanalen og sto for vedlikeholdet, før Panamakanalen i sin helhet ble overført til Panama 31. desember 1999. Fra 1979 til 1999 var det en amerikansk-panamansk fellesadministrasjon av området. I 1977 slo Torrijos-Carter-traktatene fast kanalens nøytralitet. 
I dag driftes kanalen av Panama Canal Authority.
Ballets Russes

Ballettkompaniet og dets komponister

Kompaniet besto av 13 medlemmer, som alle holdt en meget høy dansemessig standard.

Danserne og koreografene som var tilknyttet kompaniet omfattet George Balanchine, Mathilde Kschessinska, Michel Fokine, Vera Karalli, Tamara Karsavina, Serge Lifar, Alicia Markova, Léonide Massine, Vatslav Nizjinskij, Anna Pavlova, Ida Rubinstein og Lydia Lopokova.
Scenografene omfattet navn som Bakst, Benois, Braque, Gontsjarova, Picasso, Dali, Bilibin, Tsjelitsjev, og Utrillo.
Komponistene inkluderte Debussy, Milhaud, Poulenc, Prokofjev, Ravel, Satie, Respighi, Richard Strauss, og, den mest berømte av alle, Igor Stravinskij, som Djagilev oppdaget da han var fullstendig ukjent, og som begynte sin karrière i Ballets Russes.

Slutten på Diaghilevs era

Etter Diaghilevs død i 1929 gjorde kreditorene sine krav gjeldende kompaniets bo og danserne ble spredt for alle vinder. I de etterfølgende årene ble kompaniet gjenopplivet, men bare i navnet, som Ballets Russes de Monte Carlo et navn man forbandt med George Balanchine og Tamara Toumanova) som med det opprinnelige Ballets Russes.

Ballets Russes opptrer i Australia

Ballets Russes-companier opptrådte i Australia mellom 1938 and 1946. Den australske fotografen Max Dupain tok bilder av de fremste danserne i denne perioden (se eksterne lenker nedenfor).