google/wiki40b huggingface dataset:
Privatrett

Privatrett omhandler den delen av jussen som regulerer rettsforholdene mellom private, i motsetning til offentlig rett. Med «private» menes både fysiske personer (mennesker) og juridiske personer (for eksempel staten, kommuner, aksjeselskaper, borettslag osv.)
Privatretten inndeles vanligvis i fire store hovedområder: Personrett, familierett, arverett og formuerett. Formueretten er det største og mest uensartede rettsområdet av disse fire.
Ekko fra glemte graver

Ekko fra glemte graver er et norsk kriminalhørespill i fem episoder som gikk på NRK Radio i 1989. Stykket ble skrevet av Edith Ranum og produsert av Radioteatret. Det er det fjerde av i alt fem kriminalhørespill Edith Ranum har skrevet om amatørdetektiven Julia Tinnberg. Regien er ved Nils Nordberg.
Hørespillet ble utgitt på CD av NRK/Lydbokforlaget i 2007.

Handling

Alle har trodd at den berømte skuespillerinnen Helene Brynde døde i en konsentrasjonsleir i Tyskland, men så dukker hun plutselig opp - høyst levende. Men noen er tydeligvis bekymret for hva Helene har i sinne, og hun mottar både trusselbrev og anonyme telefoner. Det hele topper seg med et mord som blir begått midt under prøvene på det nye teaterstykket til krimforfatter og amatørdetektiv Julia Tinnberg. Et mord begått med Julias egen dolk...
Vikedal

Festivalbygda

Vikedal har og har hatt mange festivaler, både innen musikk, jakt og fiske. I juli begynner det med Vikedal Sommarfestival, der det kommer band som spiller musikk det går an å danse til. I tillegg er det Fiskefestival samme helga. Helgen etterpå er det Vikedal Roots Music Festival som står for tur, som er en festival der artister som spiller rootsmusikk opptrer. Mange kjente artister har vært på festivalen, deriblant Hellbillies, Vamp, Henning Kvitnes, Minor Majority, Madrugada, Kaizers og Bigbang. Tidligere har det også vært arrangert dansefestival, hjortefestival og Zportyfestival.

Kultur

Det er et rikt kulturliv i bygda Vikedal, med egen lakse- og sjøaureelv som er svært populær, samt gode muligheter for jakt av ulike slag. Vikedal har eget bygdemuseum, som tar for seg historien til bygda og stedene rundt.

Idrett/Sport

I Vikedal er det muligheter for mange ulike idrett- og sportsaktiviteter som blant annet fotball, volleyball og håndball i idrettshallen, som brukes året rundt. På sommerhalvåret finnes det muligheter for beach volleyball, fotball og dirtbike bland annet. Det arrangeres flere ulike idrett- og sportsarrangement i bygda. NMK Vikedal er motorklubben i bygda, med egen rallycross- og bilcrossbane, der det blir arrangert omtrent 5-6 arrangement i løpet av året. Mellom festivalene i juli blir det arrangert motbakkeløpet Hestanipen Opp 509 og i august måned arrangeres det barne fotballcup for fotballklubber i regionen.

Den tidligere kommunen Vikedal

Vikedal er en tidligere selvstendig kommune i Rogaland fylke, opprettet som Vikedal formannskapsdistrikt i 1837.
1. januar 1923 ble både Imsland og Sandeid skilt ut fra Vikedal som egne kommuner. Vikedal kommune hadde etter fradelingen 924 innbyggere.
1. januar 1965 ble det meste av Vikedal kommune slått sammen med Imsland og Sandeid kommuner, deler av Skjold og det meste av Vats kommune til den nye Vindafjord kommune. Den delen av Vikedal som ble del av Vindafjord hadde 978 innbyggere.
Samtidig ble gårdene Hapnes og Dokskar i Vikedal med 16 innbyggere slått sammen med Nedstrand og Tysvær kommuner samt deler av Avaldsnes, Skjold og Vats til dagens Tysvær kommune.
Hans Knauß

Karriere

Knauß tilhørte i en årrekke verdeneliten i disiplinene utfor, storslalåm og Super-G. I verdenscupen vant ett utforrenn, tre storslalåmrenn og tre Super-G-renn. Han har tre medaljer fra VM og OL.
I sesongen 2004/05 testet han positivt på nandrolon, som tilhører steroidene. Han ble utestengt til 27. mai 2006, og i juli 2005 kunngjorde han at han la opp som alpinist. Knauß gikk til sivilt søksmål mot produsenten av et næringstilskudd han tok, da han mente at dette måtte ha ført til det positivte dopingprøveresultatet. I mai 2008 inngikk han forlik med det amerikanske firmaet.
Siden 2005 har Knauß arbeidet som sidekommentator i alpint for ORF.
Jesper Olsen

Spillerkarriere

Han startet sin seniorkarriere for Næstved IF og debuterte for det danske landslaget i juli 1980 i en treningskamp mot Sovjetunionen. Han dro til utlandet i 1981 og ble profesjonell i Ajax i Nederland.
Mens han spilte for Ajax, ble han kjent for sin deltagelse i den berømte «pasningsstraffen» han gjennomførte sammen med Johan Cruijff. Da Cruijff fikk straffespark i en seriekamp i den nederlandske Eredivisie mot Helmond Sport 5. desember 1982, og siden Ajax allerede ledet 4–0, sentret Cruijff ballen sidelengs til Olsen som sendte den tilbake til Cruijff som sendte ballen bak den forvirrede målvakten. Under sitt opphold i Ajax, fikk han kallenavnet De Vlo («fluen») på grunn av sin fremtoning og sin evne til å vri, snu og hoppe for å unngå taklinger.
Han vant seriemesterskaper i Eredivisie i 1982 i sitt andre år i klubben. Sesongen etterpå forsvarte Ajax seriemesterskaper og vant også KNVB Cup og fullførte The Double. Olsen scoret to ganger i EM – kvalifiseringen for EM i 1984, inkludert en utligning i siste minutt i 2–2 kampen mot Sovjetunionen. Han ble tatt med i EM – troppen til Danmark i 1984 og spilte to kamper, inkludert Danmarks semifinale mot Spania. Kampen endte uavgjort, og selv om Olsen scoret i straffesparkkonkurransen, ble Danmark utslått da Preben Elkjær bommet på sitt forsøk.
Olsen flyttet fra Ajax til England i 1984 og sluttet seg til Manchester United. Han hjalp United til seier i FA-cupen i 1985 og scoret totalt 24 mål i løpet av sine fem år i klubben. Han ble tatt med i Danmarks tropp for VM i 1986 og scoret to ganger i de tre innledende kampene, men han vil alltid bli husket for tabben i åttendedelsfinalen mot Spania. Han gav Danmark ledelsen på straffespark, men rett før pause fikk han ballen fra målvakten Lars Høgh. Da han forsøkte å spille ballen tilbake til Høgh, endte hans pasning i stedet opp rett foran Emilio Butragueño. Den spanske angriperen utlignet og scoret til slutt fire mål i kampen som Danmark tapte 1–5.
Olsen fant det vanskelig å tilpasse seg det engelske spillet, og hans fotballutvikling stagnerte. Han var med i troppen for Danmark i EM i 1988, men spilte ingen kamper i turneringen. Karrieren i Manchester United tok slutt i 1988 og han gikk til FC Girondins de Bordeaux i Frankrike, hvor han senere fortsatte til SM Caen hvor han spilte som vingback. Han forlot Caen etter at han fikk en alvorlig skade og la opp i 1992. Han ble tilbudt kontrakter fra engelske klubber, inkludert Blackburn Rovers og Nottingham Forest, men følte ikke at han trengte fotballen i livet sitt.
Jesper Olsen har siden 2003 bodd sammen med sin familie i Australia og ble i mai 2006 rammet av en hjerneblødning. Hans tilstand betegnes som stabil.
Morimopsidius

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Bhutan.
Olai Fauske

Arbeid

I 1905 gikk Fauske i lære hos fotograf Otto Talle i Bergen. Samme år etablerte han seg som fotograf på hjemstedet. I 1912 etablerer han seg med atelier i Førde og grunnlegger firmaet O. Fauske. Fauske reiste mye rundt og fotograferte i hjembygden og områdene rundt - for det meste prospektkort og portretter. Sambygdinger og andre fra Sunnfjord som hadde utvandret til USA var en viktig del av Fauske sitt kundegrunnlag. Firmaet ble etter hans død overtatt av Tom Vassdal.

Fotoarkivet

Både negativarkivet, bedriftsarkivet og gjenstander etter Olai Fauske er bevart. Negativarkivet omfatter cirka 8000 negativ, og er tilgjengelig på nett hos Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane. Gjenstander fra Fauske sitt atelier i Førde er bevart ved Sunnfjord Museum.
Sørmetallvannymfe

Utbredelse

Sørmetallvannymfe  er flekkvis utbredt i Europa, Asia og Nord-Amerika. Den finnes  langs kysten av det sydøstlige Sverige , i Danmark, Finland og i det sørøstlige Norge langs kysten sør til Skien.

Utseende

Kjønnene er ganske like. Kroppen er grønnlig metallisk farget, men lysere og ikke så markert som hos vanlig metallvannymfe. Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 40 og 50  millimeter.

Levevis

Nymfen  lever på bunnen langs bredden i sumpvegetasjon, i soleksponerte mindre vann. Den foretrekker grunne vann som gjerne kan tørke ut i løpet av sommeren.
Eggene legges i plantestengler, over vannlinjen, hvor de overvintrer. Utviklingen tar 1 år. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra slutten av juli til  august.
Sørmetallvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
Viggo og frua

Viggo og frua er et musikkassett av Viggo Sandvik og Hege Schøyen, utgitt i 1989. Schøyen og Sandvik deltar på den første og siste låten på utgivelsen mens resten av utgivelsen er med andre artister.
Tangerine Dream

Tangerine Dream er et tysk avantgarde/electronica-band. Gruppa ble stiftet i september 1967 av nå avdøde Edgar Froese. Gruppas musikk er hovedsakelig instrumental elektronisk, med innslag av andre instrumenter som gitar, bass og trommer. Tangerine Dream er fortsatt aktive, men Edgar Froese er den eneste som har vært medlem helt siden starten. På 1970-tallet var gruppa kjent for å spille konserter med et enormt lydnivå.
De var bl.a. kjent for å gjennomføre en rekke opptredener i katolske katedraler i Europa i 1974-1975. Konsertene i Coventry, Liverpool og spesielt Reims-katedralen i Nord-Frankrike ble kontroversielle p.g.a. lydnivå og et narkopåvirket publikum i et stort antall.
De første årene gruppa eksisterte, var musikken til Tangerine Dream nokså eksperimentell. Utover på 1970-tallet og senere laget de mer melodiøs musikk.

Kuriositet

Kjenningsmelodien til NRKs radioprogram Verdt å vite er tittelmelodien fra Tangerine Dreams album Stratosfear.
Kjenningsmelodien til NRKs populærvitenskapelige program Magnus fra 80-tallet, er Tangerine Dreams Chimes and Chains (Chris Franke).
Youzilingkulturen

Youzilingkulturen (tradisjonell kinesisk: 油子嶺文化) var en kultur i Hubei fra yngre steinalder i det midtre Jangtsekiang-område i Kina. Det navnegivende Youzilingfunnstedet ligger i Jingshan i byprefekturet Jingzhou i Hunei.
Andre funnsteder er det for eksempel i Tianmen i Hubei. Bosetningen Lingzui (Longzui site) er den så langt eldste oppdagede bymessige bebyggelse oppdaget i Hubei. Et annet funnsted er Zhangjiashan (張家山遺址 Zhangjiashan site) på Jianghansletten.
Amphidesmus

Utseende

Middelsstore, røde og svarte trebukker. I alle fall noen av artene etterligner giftige biller i familien rødvinger (Lycidae) og ligner sterkt på disse. De er farget i rødt og svart i ulike kombinasjoner. Dekkvingene er gjerne noe utvidete bakover slik at kroppen blir pæreformet sett ovenfra. Antennene er svarte, sagtakkede og vanligvis kortere enn kroppen, hodet nokså lite, begge trekk forsterker likheten med Lycidae. Arten Amphidesmus analis er trolig ikke en rødvinge-etterligning, og har et mer "normalt" utseende for en trebukk, med jevnbred kropp og lange, tynne antenner.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika.
Myerslopiidae

Utseende

Små til middelsstore insekter (opptil 7,5 mm lange), brune eller gråaktige, knudrete. De har reduserte flygevinger og kan ikke fly. Hodet er stort og bredt, pannen (frons) kan være trekantet framskytende. Fasettøynene er forholdsvis små og runde. Forvingene er hornaktige og holdes taklagt over bakkroppen. Beina er nokså korte og slanke. De ligner mest på dvergsikader i underfamilien Ulopinae, men er trolig ikke i nær slekt med disse.

Levevis

Myerslopiidae lever på bakken, i strølaget.

Utbredelse

Familien er sørlig, og er bare kjent fra New Zealand (slektene Myerslopia og Pemmation) og Chile (slekten Mapuchea).
Phlyctaenodini

Utseende

Middelsstore, langstrakte, mer eller mindre brunlige til svarte trebukker.

Utbredelse

Gruppen er utbredt på den sørlige halvkulen (Australia, New Zealand og det sørlige Sør-Amerika). Grupper med slik utbredelse lar seg gjerne spore tilbake til det tidligere Gondwanaland.
Moorea-Maiao

Moorea-Maiao er en kommune i Fransk Polynesia. Den består av øyene Moorea og Maiao. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 18 071.
Kommunen omfatter seks communes associées (delkommuner): Afareaitu, Haapiti, Maiao, Paopao, Papetoai og Teavaro.
Halvor Myrvoll

Skiløper

Han var landskjent som skiløper innen kombinert og langrenn i 1920-årene og mottok samlet rundt 75 skipremier. Han kom blant annet på førsteplass i klasse B i landsrennet (tilsvarende NM) på Rjukan i 1924, på andreplass i klasse A i 17-kilometeren i Holmenkollen i 1926, på andreplass i klasse A i landsrennet i Skien samme år og på andreplass i slalåm i landsrennet på Rjukan i 1929.

Bureisning

Han reiste fra 1930 bureisingsbruket Myrvoll. Myrvoll ble skilt ut fra en av Folkestadgårdene samme år og kjøpt av Halvor Orebakken. «Det var da bare myr, skog og utmark, og Halvor tok straks fatt på arbeidet med å bryte opp dette.» Myrvoll ble omtalt som et mønsterbruk av lokalhistorikeren Knut H. Nordbø, som skrev at «særlig [Halvor A. Orebakken] har paa sit bureisningsbruk Myrvoll utført et arbeide der vekker almindelig beundring». For dette fikk han bl.a. Telemark Landbruksselskaps premie i 1935. I 1937 fikk han også en påskjønnelse fra kommunestyret for bureisingsarbeidet, etter initiativ fra advokat, industrimann og filantrop Eivind Eckbo som også finansierte gaven; Eckbo hadde nylig bosatt seg i Bø og kjøpt storgården Borgja. Ved bevilling fra Justisdepartementet tok han navnet Myrvoll etter sitt eget bureisingsbruk i 1935. Han arvet senere også farsgården Orebakken.

Diktning og politisk engasjement

Han var overbevist pasifist, og skrev dikt på nynorsk, som delvis ble trykket i aviser og bøker. Noen av diktene hadde et politisk tilsnitt; særlig kan nevnes det pasifistiske diktet «I kongens klær» og det eksistensielle diktet «Ein ungdom spør». Blant andre dikt er «Bø song» og «Skihopparvise» (Norsk Barneblad 1959). Han hadde flere offentlige verv i Bø fra 1935: Han var medlem av skolestyret, fattigstyret, jordstyret og småbruk- og bustadnemnda, varamedlem av overlikningsnemnda og nemnda for trygdekassa, og medlem av formannskapet. Han ble i 1960-årene medlem av Sosialistisk Folkeparti og var blant undertegnerne av oppropet «Stans krigen i Vietnam» som ble trykket i flere norske aviser i 1966.

Familie

Han var gift med Margit Olavsdotter Haugen (1902–1997), datter av mangeårig Venstrepolitiker i Bø, Olav Olavsson Haugen. Halvor Myrvoll var etterkommer i mannslinjen av capitaine des armes Ole Pedersen (1677–1726) fra Sjøbua i Sauherad og Aaste Sophie Scheidener (død 1798), datter av løytnant Christopher Gothard Scheidener (1673–1737) og Anna Margretha von Hollen (f. ca. 1680), som skal være fra Livland. Han var også etterkommer av de kjente storbøndene Sveinung Vreim, Halvor Borgja og Olav Folkestad gjennom en rekke slektslinjer.
Empatogen-entaktogen

Termene empatogen og entaktogen er ulike begreper brukt til å beskrive en gruppe av hallusinogener som gir uttalt emosjonelle og sosiale virkninger, de fleste er fenetylaminer. Selv om de klassifiseres som hallusinogener reflekterer det mer de sosiologiske sidene ved bruk av psykoaktive droger og likheter i kjemiske strukturer enn det gjenspeiler psykologiske eller farmakologiske mekanismer.
Termen «empatogen» ble lagd i 1983 av Ralph Metzner for å angi kjemiske midler som innga følelser av empati.
«Entaktogen» ble lagd av David E. Nichols som et alternativ til «empatogen» i et forsøk på å unngå de potensielt uriktige assosiasjonene av det sistnevnte med negative konsepter knyttet til den greske rota «pathos» (lidelse). Nichols mente også at ordet var innsnevrende og ikke ga dekning for andre terapeutiske anvendelser av drogene som går utover det å kunne gi empatiske følelser. Ordet «entaktogen» er avledet fra rota «en» (gammelgresk for inni), «tactus» (latin for berøre) og «gen» (gresk for produsere). Ingen av begrepene er dominante i bruk og er til tross for ulikhetene i konnotasjon i bunn og grunn ombyttbare siden de viser til nøyaktig de samme kjemikaliene.
Det best kjente stoffet i denne kategorien er MDMA («ecstasy»). Andre inkluderer MDA, MDEA og MBDB.  
Disse stoffene synes å framkalle et ulikt spektrum av psykologiske virkninger sammenliknet med stimulanter som metamfetamin og amfetamin eller fra serotonerge psykedelika som LSD og psilocybin. Som kategorinavnene antyder sier brukere av entaktogener at  stoffene ofte framkaller følelser av empati, kjærlighet og følelsesmessig nærhet til andre. Det har riktignok bare vært utført svært innledende sammenlikninger av disse stoffene anvendt på mennesker i behørig kontrollerte laboratorieforsøk. 
Dersom MDMA antas å være et representativt entaktogen, synes de farmakologiske mekanismene i denne gruppen å likne på dem man finner hos metamfetamin. Ekstracellulært dopamin, serotonin og norepinefrin blir alle forøket av både MDMA og metamfetamin. Andre entaktogener enn MDMA har imidlertid mottatt lite oppmerksomhet fra forskningsmiljøene, noe som har gjort det vanskelig å trekke konklusjoner om mekanismene til entaktogener generelt. Det er dessuten ukjent hvorfor entaktogener kan skape følelsesmessige effekter som skiller seg fra stimulantene.
John The Whistler

John The Whistler (født på 60-tallet i Afrika) er artistnavnet til den belgiske artisten Umberto Carli.
I 1994 komponerte han låten til Beckie Bells singel In The Name Of Love. Noen år senere begynte han å spre demoer blant plateselskaper, men svaret var alltid det samme; «Gode melodier, men hvor er teksten?». Umberto besteme seg da for å bruke fler ord i sine sanger, men la samtidig på plystring i dem.
Han ga kun ut ett album, It's Crazy (2001). Som Holly Dolly, Crazy Frog, og Gummibear, dukket en animert karakter opp i musikkvideoene og synger med til sangene. I John The Whistlers tilfelle, er det en antropomorfedyr med stor nese og store ører, kledd i menneskelig klær. Albumet ble utgitt av Edel Records. Axel Breitung deltok på albumet som produsent og remixer til tre av sangene; She's My Girl, It's Crazy og Wild Wild Web.
Etter å ha gjort suksess i Danmark, Norge, Tyskland og Israel med sin første singel kalt «I'm in love», kom han med en ny singel kalt Tell me, fra samme album.
Hans musikkstil er dance, tyggegummipop/bubblegum dance, sammen med plystring. Singelen I'm in love fikk relativt gode plasseringer sommeren 2000, blant annet en 5.-plass på det høyeste på VG-lista. Samme sang er covret at flere artister i senere tid, blant dem Alexander Rybak og Fabrizio Faniello.
John The Whistler ble spådd en meget god fremtid, men stagnerte helt, ga aldri ut flere album og det er ikke kjent om han har avsluttet prosjektet eller ikke. 
Mange mener at prosjektet var en døgnflue, og et av de beste eksempler på one-hit wonder. Fremdeles spilles hans sanger, særlig I'm in love, rundt om i Europa. Umberto Carli er bosatt i Belgia, og noe av det siste man har hørt til ham, er at han deltok i Kypros' utvelgelse til Eurovision 2006.
I mellom 2008 og 2010 skal han derimot han vært med å produsere fire låter for barnegruppen Vox Angeli, inspirert av gruppen Angelis som er styrt av Simon Cowell.
Peadar Kearney

Bakgrunn

Peadar Kearney ble født på Lower Dorset Street i Dublin. Hans far var fra Louth og moren opprinnelig fra County Meath. Han gitt på The Model School i Schoolhouse Lane og St Joseph's Christian Brothers School i Fairview i Dublin. Han sluttet på skolen da han var 14 år, og begynte i lære som husmaler.
Han sluttet seg til Conradh na Gaeilge i 1901, og Irish Republican Brotherhood (IRB) i 1903. I 1913 var han med på å grunnlegge Irish Volunteers.

Påskeopprøret og etterpå

Under påskeopprøret i 1916 kjempet han ved Jacob's Biscuit Factory under Thomas MacDonagh. Han klarte å rømme etter overgivelsen. Under den irske uavhengighetskrig var han aktiv soldat, og i 1920 ble han internert i Ballykinler i Down. Kearney var en god venn av Michael Collins, og under borgerkrigen stod han på traktattilhengernes side. Etter opprettelsen av Fristaten sluttet han å engasjere seg i politikk. 
Hans sanger var svært populære blant Irish Volunteers, som senere ble til IRA i perioden 1913–1922, og den mest populære var «A Soldier's Song». Bulmer Hobsons oversettelse til irsk ble i 1926 landets nasjonalsang. Kearney fikk aldri betalt for bruk av sangen, men i 1934 kjøpte regjeringen rettighetene for 1200 pund. Andre kjente sanger av Kearny er «Down by the Glenside» («The Bold Fenian Men»), «The Three-coloured Ribbon», «Down by the Liffey Side» og «Erin Go Bragh». 
Kearny døde temmelig ubemidlet i 1942 i Dublins utkanst i forstaden Inchicore, og ble gravlagt på Glasnevin gravlund i Dublin. Det er satt opp en plakett til minne om ham i Dorset Street. 
Han søster Kathleen var moren til forfatterne Brendan og Dominic Behan.
9. april

Navnedag

Rannveig, Rønnaug
Laurentius av Canterbury

Bakgrunn, misjonær

Han ankom til Thanet i kongedømmet Kent (dagens Kent i England) i 597, sammen med Augustin av Canterbury og andre misjonærer. Etter at kong Æthelbert av Kent hadde latt seg døpe ble han sendt tilbake til Roma med bud til pave Gregor den store, og vendte tilbake våren 601 med palliet, tegnet på erkebispeverdighet, til Augustin.
Øya (Hønefoss)

Øya i Hønefossen (og Hønefoss) er synonym med det området hvor Hønefoss Brug, Ringerike Stormarked og Hønefoss kraftstasjon I ligger i dag. Øya tilhørte Kvernbergsund-ødegård (gnr. 45) og eksisterte i tiden før Hønefossen ble temmet. Den gangen var fossen mye større, i det den hadde tre nedløp. I tillegg til Storfossen, som er synonym med dagens foss, fantes også den såkalte Høgbrofossen og Litlefossen. Litlefossen gikk langs det vi nå kaller Fossveien, mens Høgbrofossen gikk mellom disse. Øye lå mellom Høgbrofossen og Storfossen.
Øyabakken (bakken opp fra krysset mellom Hønefoss bru, Arnemannsveien og Kongens gate) er oppkalt etter Øya. Lokalhistorien er også full av historier om folket på Øya, der det skal ha vært lovløse tilstander både på 1600- og 1700-tallet.

Øyasamfunnet og oppgangssagene

Det var oppgangssagene rundt Hønefossen som dannet grunnlaget for både samfunnet på Øya og senere byen. Man antar at de første sagene kan ha blitt bygget omkring 1620. Før dette var det møllekvernene som dominerte. I 1640 er det 6 sager i drift rundt fossen. Noen år senere var de blitt 18, men på det meste var det hele 23 sager der (om man skal tro alle kildene). 
«Oppgangssaga» er en større skulptur laget av Knut Steen. Den ble gitt i gave fra Hønefoss Sparebank til Ringerike kommune i forbindelse med bankens 100-årsjubileum i 1976. Skulpturen ble opprinnelig plassert i bybruas sørende, men fordi den har rennende vann skapte den problemer for trafikken. Mange mente dessuten at den heller skulle vært plassert ut i fossen, og dit ble den omsider flyttet i 1987.

Norges første dampskip

Norges første egenbygde dampskip ble sjøsatt i Hønefoss i 1837, nedenfor fossen som ga navn til byen. Dampbåten fikk navnet DS «Kong Ring» og ble bygget på Øya i Hønefossen, før fossen fikk endret sine nedløp. Båten skulle frakte tømmer og varer på elva og over Tyrifjorden til Svangstrand i Lier, men de viste seg snart å være for svak for oppgaven. En ny og kraftigere dampbåt, som fikk navnet «Halvdan Svarte», ble derfor bygget på Randsfjord i Jevnaker og fraktet over Eggemoen og sjøsatt på elva nedenfor Øya.
Strandfjorden

Strandfjorden er en liten fjordarm til Bufjorden i Grimstad kommune i Aust-Agder. Strandfjorden har innløp ved Nesvoll og strekker seg 2,5 kilometer nordover til Mollandskjær. Her munner Reddalskanalen ut. Reddalskanalen går mellom Strandfjorden og Landvikvannet, og videre opp i Reddalsvannet.