Delfi

Beliggenhet

Lokaliseringen av Delfi er i nedre Sentral-Hellas, og ligger på en terrasseskråning langs fjellsiden av Parnassos, og stedet omfatter Apollons helligdom, og oldtidens orakelet. Dette halvsirkulære anløpet er kjent som Faedriades og ligger over Pleistos-dalen.
Sørvest for Delfi, rundt 15 km borte, ligger havnebyen Kirrha ved Korintbukta.

Bygninger og strukturer ved Delfi

Bosetning ved stedet i Delfi kan bli sporet tilbake til neolittisk tid (steinalderen). Det var betydelig bosetning og bruk av stedet også fram til begynnelsen av den mykenske perioden (1600–1100 f.Kr.). De meste av de ruiner som er overlevd fram til i dag er datert fra den mest aktive perioden på 500-tallet f.Kr.

Apollons tempel

Ruinene av tempelet ved Delfi som er synbare i dag er datert fra 300-tallet f.Kr. Det er en dorisk bygning med søyler i den frontale portiko (inngang). Tempelet ble reist på levningene av et tidligere tempel datert til 500-tallet f.Kr., og dette ble igjen reist på et enda eldre tempel fra 600-tallet f.Kr., en konstruksjon som er blitt tilskrevet arkitektene Trophonios og Agamedes.
Tempelet fra 500-tallet f.Kr. ble kalt for «Alkmeonidæ-tempelet» til ære for den athenske familien som finansierte byggingen etter at det forgående hadde blitt ødelagt av en brann. Den nye bygningen var en dorisk rektangulær bygning med 6 ganger 15 søyler henholdsvis i foran og bak og på flankene. Tempelet ble rasert i 373 f.Kr. i et jordskjelv. Av en tilsvarende proporsjon til det andre tempelet er det beholdt det samme mønsteret på 6 ganger 15 søyler rundt stylobat (søylefoten). Arbeidet bak dette tempelet er tilskrevet de korintiske arkitektene Spintharos, Xenodoros, og Agaton mens pedimentskulpturene (fronton eller gavlfeltet) var gjort av skulptørene Praxias og Androsthenes fra Athens. Intet er gjenfunnet av dette arbeidet, og det er mulig at de ble fraktet vekk til Roma av keiser Nero allerede på 100-tallet e.Kr. På innsiden var adyton, det hellige senteret for del delfiske orakelet og setet til Pythia. Svært lite er kjent om tempelets indre arrangement.
Dette tempelet ble tungt ødelagt under de trakiske angrepene i 88 f.Kr., men restaurert av keiser Domitian rundt 200 år senere. Tempelet overlevde fram til 390 e.Kr. da den kristne keiser Theodosius fikk stoppet orakelet i kristendommens navn ved å ødelegge tempelet, statuene og andre kunstgjenstander. Hensikten var å fjerne alle spor av hedendom.
Fullstendig fjernet ble ikke tempelet likevel ikke. Dets fundament har blitt bevart sammen med flere av de doriske søylene. Disse var blitt gjort av porøs kalkstein, som er et ganske bløtt materiale, og det bidratt til forfallet. Ved en fransk arkeologisk undersøkelse ble fundamentene fra den ytre søylegangen og cella rekonstruert sammen med en del av søylene.

Skattekammere

Fra inngangen ved stedet, fortsettende oppover skråningen og nesten fram til tempelet, var det et stort antall votivstatuer og tallrike kostbarheter. Disse var gitt, plassert og bygd av de ulike greske bystatene — både de oversjøiske som fra det greske fastlandet — for minnes og feire seirer og for å takke orakelet for hennes råd, noe som forstått som å ha bidratt til de militære seirene. De er kalt for «skatter» ettersom de holdt ofringer gitt til Apollon; de var ofte en tithe, en tidende del av krigsbyttet. Det meste imponerende av det nå restaurerte, var det athenske skattekammeret, bygget for å hylle Athens seier i slaget ved Marathon i 490 f.Kr..
I tillegg forteller Pausanias at på tiden til den persiske invasjon i 480 f.Kr. ble athenerne rådet av orakelet om legge tro i deres «tremurer» — og de valgte å forstå dette rådet som å bety deres flåte og vant deretter det berømte slaget ved Salamis Flere av skattekamrene, blant dem det sifniske skattkammer, gitt av øya Sifnos. Borgerne av Sifnos ga en tidende av utbyttet fra deres gullgruver fram til gruvedriften fikk en brå slutt da havet strømmet inn i gruvegangene.
Andre identifiserte skattekamre var de til Sikyon, Boiotia, og Theben. Et av de største skattekamrene var det til Argos som ble bygget i sen dorisk periode. Folket på Argos var svært stolte over å kunne etablere deres sted blant de andre greske bystatene. Det ble fullført i 380 f.Kr., og hadde sin inspirasjon hovedsakelig fra Heratempelet i Argolis.
Som et resultat av disse skattene, gjennom beskyttelsen fra amfiktyoniske rådet, fikk Delfi funksjon som de facto sentralbank for antikkens Hellas. Det var misbruket av disse skattene av Filip av Makedonia, og senere plyndringen av Delfi av barbarer fra nord, foruten senere også av Sulla, den romerske diktator, som førte til nedgangen for den greske sivilisasjon, og den tilsvarende framgangen for Roma.

Khíos' alter

Lokalisert foran tempelet til Apollon sto hovedalteret til helligdommen. Det var betalt og bygget av folket på Khíos. Det er datert til 400-tallet f.Kr. grunnet inskripsjon på dens listverk. Det er gjort helt og holdent av svart marmor, unntatt fundamentet og listverket, og ga antagelig et storstilt inntrykk. Det ble restaurert i 1920.

Athenernes stoa

Stoa ledet nordøst fra hovedhelligdommen. Det ble bygget i jonisk stil og besto av syv riflete søyler, utskåret i stein i et helt stykke, noe som var svært uvanlig da de fleste søyler ble konstruert fra en rekke blokker som siden ble føyd sammen. Inskripsjonen på stylobaten indikerer at den ble bygd av athenerne etter deres seier over perserne i sjøslaget i 478 f.Kr. og hadde til hensikt å huse deres krigstrofeer. Bakmuren på stoa inneholdt bortimot et tusen inskripsjoner; angivelig var enhver slave som ble frigitt i Athen forpliktet til å nedtegne en kort biografi her som forklarte hvorfor han hadde fortjent friheten.

Sibyllesteinen

Den såkalte Sibyllesteinen er en utstikker fra fjellet som kan minne om en prekestol. Den står mellom det athenske skattekammeret og Athens stoa langs den hellige veg som fører opp til Apollons tempel i det som i dag er Delfis arkeologiske området. Det er hevdet, blant annet av Pausanias, at det var dette stedet hvor sibyllen ga sine profetier.

Amfiteateret

Det antikke teateret ved Delfi ble bygget lengst opp i skråningen fra Apollons tempel, noe som ga tilskuerne et utsyn over hele helligdommen og dalen nedenfor. Den ble opprinnelig bygget på 300-tallet f.Kr., men ble ombygd ved flere anledninger. Dens 35 rader kan ta imot rundt 5000 tilskuere.

Tholos

Tholosen ved helligdommen til Athene Pronaia er en sirkulær bygning som ble bygget en gang mellom 380 og 360 f.Kr. Den består av 20 doriske søyler arrangert med en ytre diameter på 14,66 meter og med 10 korintiske søyler på innsiden.
Tholosen står omtrent 899 meter fra hovedruinene ved Delfi. Tre av de doriske søylene har blitt restaurert, noe som har gjort det til det mest populære stedet ved Delfi som turistene tar bilder av.
Den romerske arkitekten Marcus Vitruvius Pollio noterte i verket De Architectura libri decem («Ti bøker om arkitektur») at Teodoros fra Fokis var arkitekten av «den runde bygning» i Delfi.

Gymnasion

Gymnasion, som ligger rundt 800 meter unna hovedhelligdommen, besto av en rekke bygninger som ble benyttet av ungdommen ved Delfi som treningsfasilitet for tevling i idrettsleker, foruten også for sosialisering og intellektuelle sysler. Hovedbygningen besto av to etasjer: en stoa på det øvre nivå som ga en åpen plass, og en palaestra, basseng og bad på nedre etasje. Disse badene ble sagt å ha magisk kraft, og ga energi til å kommunisere med selveste Apollon.

Stadium

Stadium er lokalisert lengre opp i åsen, bortenfor via sacra og amfiteateret. Det ble opprinnelig bygd på 400-tallet f.Kr., men ble endret i senere århundrer. Den siste betydelige ombyggingen skjedde på 100-tallet e.Kr. under støtte av Herodus Atticus da steinsetene ble bygd og en inngang med buehvelving. Det kunne ta imot 6500 tilskuere og løpebanen var 177 meter lang og 25,5 meter bred.

Hippodrome

Hippodromen, stadium for hesteveddeløp, som hadde løp under de pytiske leker, har man derimot ikke funnet spor av, men stedet lokalisering og en del levninger av murene har ført til konklusjonen at det var på et plan unna byens hoveddel og godt unna peribolos, forgården til Apollons helligdom.

Den mangekantete muren

Den polygonale (mangekantete) muren ble bygget i 548 f.Kr. for å støtte terrassen som huset konstruksjonen av det andre tempelet til Apollon. Dets navn er tatt fra det polygonale murarbeidet som det ble konstruert som.

Den kastaliske kilde

Den hellige kilde i Delfi ligger ved en fjellsprekk i Delfi. Den kalles for Den kastaliske kilde etter nymfen Kastalia som myten forteller at Apollon forvandlet til en vannkilde. Det er to kilder som begge mottar vann fra den samme opphavet. De er datert tilbake til henholdsvis arkaisk og romersk periode. Den sistenevnte hogd ut av fjellet.

Atletstatuer

Delfi er berømt for sine mange statuer over atleter. Det er kjent at Olympia opprinnelig hadde langt flere statuer, men tiden førte til at mange ble ødelagte, og da var det Delfi som var det fremste steder for atletiske statuer. Kleobis og Biton, to brødre som berømte for sin styrke, er modellert i to av de tidligst kjente atletstatuene ved Delfi. Statuene feirer deres prestasjon ved å trekke deres mors vogn flere km til Heras helligdom da de ikke hadde okser som trekkdyr. Naboene var imponerte og deres mor ba Hera om å gi brødrene den største gave. Da de gikk i gudinnens tempel, falt de begge i søvn og våknet aldri opp igjen. Således døde de mens deres ry var på det høyeste, hvilket var den fremste gave.
Bronsestatuen Vognkjøreren fra Delfi er et annen minne som har overlevd århundrene. Det er en av de mest kjente statuene fra antikken. Vognkjøreren har mistet mye av den opprinnelige statuen, som hans vogn og den venstre armen, men hva som gjenstår er uansett så imponerende i sin kunstneriske perfeksjon at han står, i dag plassert i Delfis arkeologiske museum, som en hyllest til atletkunsten i gresk kunst fra antikken.

Arkitektonisk tradisjoner

Antikkens tradisjon preget de fire templene som ble oppført etter hverandre på stedet før brannen i 548-547 f.Kr. og deretter fikk alkmaionidene, en adelsfamilie fra Athen, bygd et femte tempel. Den greske poeten Pindaros hyllet alkmaionidenes tempel i sine Pythiske sanger  og han ga også detaljer om den tredje bygningen. Andre detaljer er gitt av Pausanias  og Homerisk hymne til Apollon Det første tempelet skal etter sigende å ha blitt bygget av olivengreiner fra Tempe. Det andre ble bygget av bier av bivoks, men ble mirakuløst fraktet vekk av en mektig vind og havnet langt vekk hos Hyperborea. Det tredje, som Pindaros beskrev, ble skapt av gudene Hefaistos og Athene, men dets byggtekniske detaljer omfattet sirenelignende figurer eller «fortryllende kvinner» hvis skadelige sanger fikk til sist de olympiske gudene til å skjule tempelet ved å grave det ned i jorden. I henhold til Pausanias ble det faktisk ødelagt av jordskjelv og brann. Det fjerde tempelet ble sagt å ha blitt bygget av stein av de berømte arkitektene Trophonios og Agamedes.

Arkeologiske undersøkelser

Antikkens sted Delfi ble dekket av landsbyen Kastri siden middelalderen. Beboerne hadde benyttet marmorsøylene og andre byggdeler for å bygge sine fattige hus, noe som var en vanlig måte å gjenoppbygge byer som var delvis eller helt ødelagt, særlig etter jordskjelvet i 1580 som la mange byer i Fokis i grus. I 1893 hadde arkeologer fra École française d’Athènes (EfA), Den franske (arkeologiske) skole i Athen, lokalisert stedet for antikkens Delfi. Før det var mulig å gjøre en systematisk undersøkelser av stedet, måtte landsbyen fjernes, men landsbyboerne motsatte flytting. Muligheten for relokalisering av landsbyen kom da den ble ødelagt av et nytt jordskjelv og beboerne ble tilbudt en helt ny landsby et annet sted, vest for den gamle landsbyen. De franske arkeologene fjernet store mengder med jord fra stedet og avdekket betydelige bygninger og strukturer som tilhørte Apollons helligdom og av Athene Pronaia sammen med tusenvis med levninger av objekter, inskripsjoner og skulpturer.
Hele stedet er i dag et arkeologisk område og samtidig et av de mest populære turistmål i Hellas. Det er lett tilgjengelig fra Athen på en dagstur, og kan også kombineres med vintersport på Parnassosfjellet foruten også strendene ved kysten av Fokis.
Stedet er også beskyttet som et sted av særskilt naturskjønnhet og utsikten derfra er også beskyttet: ingen moderne industrielle artefakter kan bli sett fra Delfi, annet enn veganlegg og kraftledninger som er uunngåelig.

Byen

Det moderne Delfi er lokalisert umiddelbart vest for det arkeologiske stedet og er således et populært turistmål. Det er en stor motorveg som knytter stedet til Amfissa sammen med Itea og Arachova. Det er mange hoteller og gjestgiverier i byen, sammen med mange restauranter og puber. Hovedgatene er smale og ofte en envegskjørt. Delfi har også en barneskole, videregående skole, en kirke, og en plateia (torg). Den transeuropeiske fotsti E4 går gjennom østenden av byen. I tillegg til fortidsinteressen tiltrekker også Delfi turister som besøker skisenteret på Parnassos og de populære kystbyene i regionen.
Delfis arkeologiske museum ligger ved foten av det arkeologiske hovedkomplekset på østsiden av landsbyen og på nordsiden av hovedvegen. Museet huser en rik og imponerende samling tilknyttet antikkens Delfi, inkludert den tidligst kjente noter av en melodi, den berømte statuen av Vognkjøreren fra Delfi, gullskatter gravd fram langs den hellige vegen, og fragmenter av relieffer fra sifnosiske skattekammer. Umiddelbart tilstøtende til utgangen finnes inskripsjonen som nevner den romerske prokonsul Gallio, bror av forfatteren Seneca.
Ankomst til museet og hovedkomplekset er adskilt og krever billetter. Det er en lite kafé og postkontor ved museet. Noe lengre øst på sørsiden av hovedvegen er Gymnasion og Tholos. De er fri tilgang til disse stedene.
I 1997 utpekte Delfi miljøaktivisten  Franz Weber til en æresborger.