google/wiki40b huggingface dataset:
Donau-Svartehavskanalen

Geografi

Kanalen starter ved Cernavodă (300 kilometer fra Donaus munning) og munner ut i Svartehavet ved Agigea, en forstad til Constanța. Ved Poarta Albă deler kanalen seg i to, der én arm svinger nordover mot oljeraffineriet Midia-Năvodari.

Kanalanlegget

Kanalen er 64,4 kilometer lang, er 60 meter bred og 7 meter dyp. Den minste kurveradius er 3000 meter. Den nordlige armen er 26,6 kilometer lang, 50 meter bred og 5,5 meter dyp. Den minste kurveradius er 1000 meter.
For å utligne høydeforskjellene mellom Donau og Svartehavet er det bygget fire sluser: i Cernavoda i umiddelbar nærhet til Cernavoda kjernekraftverk, ved Agigea, i den nordlige armen ved Ovidiu og ved utløp ved oljeraffineriet Midia-Năvodari.
Havneanlegg finnes begynnelsen og utløpet av kanalen og i tillegg ved Medgidia og Murfatlar.
Kanalen er farbar for skip på inntil 5000 tonn, med en lengde på inntil 138,3 meter, inntil 16,8 meter brede og inntil 5,5 meter dype. Skyveforband kan være inntil 296 meter lange, 22,8 meter brede og 3,8 meter dype. Den nordlige armen er åpen for skip og skyveforband som er inntil 119,4 meter lange, 11,4 meter bred og 3,8 meter dype.

Historie

De første planene for bygging av en kanal fra Cernavodă til Svartehavet ble lagt allerede 1837. Da jernbanen mellom Cernavodă og Constanța ble bygget i 1860 og mulighetene for transport av varer til Svartehavet dermed sterkt forbedret, ble imidlertid kanalprosjektet lagt til side.
Et nytt kanalprosjekt ble utarbeidet i 1927 av den rumenske ingeniøren Jean Stoenescu-Dunăre. De første byggearbeidene startet i 1949, bl.a. med hjelp av tvangsarbeidere, herunder politiske fanger. Imidlertid stanset byggearbeidene på grunn av pengemangel i 1953.
Arbeidet med kanalbyggingen ble gjenopptatt i 1979 og fullført i 1984. Den nordlige armen mot Svartehavet ble fullført i 1987.
Buschhaus kraftverk

Byschhaus kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Sachsen-Anhalt i det østre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 380 MW, fordelt på en blokk. Blokken Buschhaus-A er en lignitt-fyrt enhet med Siemens turbin og generator. Operatør er energiselskapet BKB AG.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2 270 600 tonn, mens det samme årets kvote som var 1,518 mill tonn.
Det skjeve tårn i Pisa

Historie

Tårnet er bygget av hvit carraramarmor. Byggingen foregikk i tre etapper over en periode på ca. 200 år. Den første etasjen av tårnet ble påbegynt 9. august 1173. Dette var en periode med militær og økonomisk fremgang. Første etasje er omgitt av søyler med klassiske kapitler. 
I mange år ble det antatt at Guglielmo og Bonanno Pisano stod bak byggingen. Dette er i dag ikke lenger uten videre akseptert.
I 1178 var byggingen kommet til tredje etasje. Tårnet begynte da å bli skjevt. Grunnen til at tårnet lener seg er at det bare er et tre meter dypt fundament, og grunnen er svak og ustabil. Tårnet var fra starten av feilkonstruert. I 100 år stoppet byggingen mens Pisa var i nesten konstant krig med Genova, Lucca og Firenze. Dette hadde den bivirkning at grunnen stabiliserte seg, ellers hadde tårnet ganske sikkert veltet. I 1198 ble det midlertidig installert klokker i det uferdige byggverket.
Giovanni di Simone, som var arkitekt for Campo dei Miracoli, satte i 1272 igjen igang med å bygge på tårnet. De neste fire etasjene ble bygget i en vinkel til de lavere etasjene for å kompensere for skjevheten. I 1284 tapte Pisa for Genova i slaget ved Meloria. Da ble byggingen igjen stanset.
Først i 1372 ble den siste etasjen bygget av Tommasso di Andrea Pisano. Det var klokkerommet. Klokkene ble installert der. Han lyktes med å skape harmoni mellom de gotiske elementene i klokkerommet og den romanske stilen til selve tårnet. Det er syv klokker som tilsammen danner en skala. Den største klokken ble installert i 1655.
Galileo Galilei sies å ha sluppet to kanonkuler med forskjellig masse fra tårnet for å demonstrere at tiden de bruker på fallet er uavhengig av massen. Det regnes som en myte, selv om det er en student av Galileo som har fortalt historien.
I 1838 sørget arkitekten Alessandro Della Gherardesca for å få gravet ut en gangvei rundt tårnet slik at den nederst delen igjen ble synlig. Dette ledet til en oversvømmelse som i sin tur ledet til at tårnet ble skjevere.
Benito Mussolini beordret at tårnet skulle rettes opp. Sement ble hellet inn i fundamentet. Resultatet var uventet, tårnet sank ned i den myke grunnen. Under andre verdenskrig ødela de amerikanske militære nesten alle tårnene i Pisa på grunn av den potensielle faren de innebar. Det skjeve tårnet stod på listen, men ble reddet i siste øyeblikk.
27. februar 1964 ba den italienske regjering om hjelp til å forhindre at tårnet skulle velte. En multinasjonal gruppe bestående av ingeniører, matematikere og historikere møttes på Asorene for å diskutere metoder for å stabilisere tårnet. I januar 1990 fant man at tårnet måtte stenges for publikum. Klokkene ble fjernet, og tårnet ble forankret med kabler rundt tredje etasje. Hus og leiligheter i risikosonen ble evakuert. Etter stabiliseringsarbeidet ble tårnet igjen åpnet for publikum 15. desember 2001. Mange metoder ble foreslått. Det man endte opp med var å fjerne 38 m³ av grunnen under den hevede delen av tårnet. Nå regner man med at det er sikret for de neste 300 årene.
White Hunter Black Heart

Sammendrag

En filmskaper - John Wilson (Clint Eastwood) - er  på reise til Afrika for å produsere en film sammen med en ung forfatter, Pete Verrill. I Afrika blir Wilson besatt av å jakte på elefanter, og forsømmer filmen sin. Dette fører til flere konflikter mellom Wilson og Verrill, blant annet om ideen å drepe slike store og vakre dyr bare for moro skyld. Selv Wilson innrømmer at dette er galt, og en forbrytelse mot naturen. Men han klarer ikke å overvinne sitt inderlige ønske om å få drepe ett slikt storslått dyr, med massive elfenben. Dette krever til slutt en tragisk pris, når dem lokale guiden Kivu (Boy Mathias Chuma) blir drept, i et forsøk på å beskytte en elefant.
Aphalaridae

Utseende

Små (de fleste under 2 mm), nokså brede sugere. Hodet er kort og bredt, de kjegleformede utvekstene som de fleste sugere har i ansiktet er sterkt redusert eller mangler helt. Antennene består av 10 ledd, de to innerste og det ytterste leddet er kraftige, de øvrige ganske tynne. Forvingene er store og helt avrundede, glassklare eller flekkete, med to gafler i vingens bakre del men uten lukkede celler.

Levevis

De fleste av de artene som forekommer i Norge lever på urter, men det er også noen som er knyttet til busker og trær, for eksempel slekten Strophingia på lyng. Få av disse små insektene har noen økonomisk betydning, men den søreuropeiske arten Euphyllura phillyrea, som går på oliventrær, kan gjøre noe skade.
Ingebergsbakken (Hamar)

Ingebergsbakken(4–16) er en liten blindvei på Ingeberg i Hamar kommune (tidligere Vang kommune). 6 eiendommer er matrikulert til veien. Den har utsikt over åkerlandskapet mot Mjøsa.
Store Nup

Adkomst

Ved gode forhold vinterstid kan man nå fjelltoppen rett opp fra broen ved Midtfjellsvollen på europaveien. Sommerstid anbefales en mer østlig rute fra Ulevå forbi Trolltjønn og så vest over breen mot toppen. Begge alternativ krever egnet utstyr og kompetanse.
Takane, Yamanashi

Takane (高根町, Takane-chō) er en tidligere by i Kitakomadistriktet i prefekturet Yamanashi, Japan.
I 2003 hadde byen en estimert befolkning på 9,579 og en folketetthet på 148.14 per km². Arealet var 64.66 km².
Den 1. november 2004 ble Takane, sammen med byene Hakushi, Nagasaki og Sutama og landsbyene Akeno, Mukawa og Ozumi, innlemmet i storbyen Hokuto.
Danmarks Idrætsforbund

Danmarks Idræts-Forbund (DIF) er en dansk paraplyorganisasjon for elite- og breddeidrett. DIF organiserer 58 spesialforbund med tilsammen 10 666 idrettslag og 1,6 millioner medlemmer (pr. april 2007).
Det daværende Dansk Idræts-Forbund ble stiftet 14. februar 1896. Senere har organisasjonen gjennomgått flere sammenslåinger og omorganiseringer, blant annet med Danmarks Olympiske Komité (DOK) i 1993. 
Siden 2007 har Niels Nygaard vært formann i Danmarks Idræts-Forbund.
LinuxBBQ

LinuxBBQ er en Linux-distribusjon som er basert på Debian. Formålet med distribusjonen er å sørge for et minimalistisk lettvekts alternativ til Debian. Distribusjonen oppstod på grunn av man ville kunne kjøre og installere et kommandolinjebasert grensesnitt med Debian "unstable". Bruker kan selv bygge på installasjonen etter eget ønske. LinuxBBQ benytter fortsatt init som Linux arvet fra UNIX System V.
Distribusjonen benytter seg av mange forskjellige vindusbehandlere (ikke skrivebordsmiljø) og er tilgjengelig i utgaver for x86-32 og x86-64.
Siste versjonen med  X86-64 heter "Cardboard". Den inneholder tre forskjellige vindusbehandlere med Blackbox  (default), Fluxbox, og Openbox. Den ble lansert november 2015. 
Juli 2016 ble det lansert tre forskjellige versjoner med kjerneversjon i586 for bedre kompatibilitet. "Anorexia" og "Adipositas" er uten X.  "Swikee" kommer med en vindusbehandler som heter cwm. "Anorexia" er en base der brukeren selv må bygge et operativsystem. "Adipositas" er også en base, men kommer med et stort antall terminalvindu applikasjoner som kan brukes for en stor mengde forskjellige oppgaver.     
Alle tre utgavene er basert på Debian "unstable". Det er mulig at oppgradere den installerte kjernen og velge fra et stort antall forskjellige kjerneversjoner med hjelp av et verktøy som startes og kjøres i terminalvinduet.
470-årene

-- 470 -- 471 -- 472 -- 473 -- 474 -- 475 -- 476 -- 477 -- 478 -- 479
Tiårsoversikt
Raichur kraftverk

Raichur kraftverk er et kullkraftverk ved Shaktinagar nordøst i distriktet Raichur, i delstaten Karnataka i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1680 MW fordelt på syv like store blokker/turbiner. Enhet nummer åtte på ytterligere 250 MW var planlagt ferdigstilt i september 2009. Operatør er det indiske selskapet Karnataka Power Co Ltd (KPCL).
Anlegget ble utbygd i årene 1985–2003. Brenselstypen er steinkull. Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 10,54 TWh, og utslippene av CO2 var 11.177.703 tonn.
Finn Skårderud

Virke som psykiater

Skårderud har sammen med psykiatriprofessor Sigmund Karterud etablert Institutt for mentalisering. Sommeren 2014 var han en av stifterne av den ideelle stiftelsen Institutt for spiseforstyrrelser. Det nye instituttet - med navnet Villa Sult - er en rammeorganisasjon for flere virksomheter: behandling, forskning, undervisning og utdannelse. Utover dette har stiftelsen en eksplisitt ambisjon om å være i dialog med miljøer for kunst og kulturformidling. Stiftelsen skal også være en del av den offentlige debatten om spiseforstyrrelser og beslektede temaer.
Han er også engasjert i tverrfaglige tilnærminger til psykisk helse med vekt på å lese psykopatologiske fenomener ut fra både humanistiske, kulturelle, estetiske og medisinske tilnærminger. Han skriver regelmessig for den norske avisen Aftenposten og noe for den danske avisen Information.

Forfatter

Skårderud har skrevet essayer om film, litteratur og kunst. Han hadde sitt gjennombrudd overfor et bredere publikum med essaysamlingen Uro – en reise i det moderne selvet (1998). Blant andre av hans egne bøker kan nevnes Federico Fellini (1999), Sterk/svak. Håndboken om spiseforstyrrelser (2000) og Andre reiser (2004). Han har alene og sammen med andre skrevet om lag 20 bøker. Sammen med Øystein Lønn har han skrevet skuespillet Quisling. Undersøkelsen, som hadde urpremiere på Nationaltheatret og Teater Ibsen i 2005. Han har skrevet og bidratt med kapitler i mer enn 120 faglitterære bøker.
Krementsjuk

Historie

Krementsjuk ble antagelig grunnlagt i 1571. Navnet består av de to ordene «Kremen» (mineralet flint) og «tsjuk», som kommer fra det ukrainske ordet «chuyu» som betyr plate, siden byen ligger på en stor flintplate.
Byen plassering på ved den sørlige delen av elven Dnjepr og plasseringen på veien mellom Moskva og Svartehavet har gjennom historien gjort at byen har hatt en viktig økonomisk betydning og fram til 1655 var den en rik kosakkby. 
I 1625, ved innsjøen Kurukove i Krementsjuk ble Kurukoveavtalen undertegnet mellom kosakker og polakker.
Under andre verdenskrig ble byen hardt rammet, både under okkupasjonen og under slaget ved Dnepr. Byen mangler derfor neste helt gammel bebyggelse da mer enn 90 % av byen ble ødelagt under krigen. Byens tidligere betydelige jødiske befolkning ble neste helt utryddet under krigen. 29. september, dagen da byen ble gjenerobret av Den røde armé i 1943, feires fortsatt i Krementjuk som «Byens dag».
La Porte

Geografi

Byen er sørøst i Texas ved Trinity Bay, en utbuktning av Galveston Bay, og er slik om lag 43 km fra Mexicogolfen. Den har et areal på 51,7 km², hvorav 2,6 km² er vannflate.

Historie

La Porte er kjent ved å være åstedet for Slaget ved San Jacinto den 21. april 1836, som var en avgjørende texansk seier i et sammenstøt mellom Republikken Texas og Mexico under den texanske revolusjon og som endte med Texas' uavhengighet i og med Velasco-traktatene.
Aars

Aars er en by i Vesthimmerlands Kommune med 7 328 innbyggere (2004). Før regionreformen 2007 var Aars administrasjonssenteret i Aars kommune.
Her ligger Vesthimmerlands Gymnasium, som var det første sognekommunale gymnasium da det åpnet i 1960. Mange kunstnere, især Per Kirkeby, har satt sitt preg på byen med forskjellige skulpturer og bygningsverk. Byen ligger i Region Nordjylland.
Navnet stammer trolig fra det oldnorske-oldislandske ord árr eller ármadr – på oldengelsk ar, som på dansk betyr kongens ombudsmand eller jarl. Tidligere har Aars (også) betegnet Aarhus som når Ludvig Holberg lar Peder Paars – i skjemtediktet av samme navn – reise fra Kalundborg til Aars.
Kevin McCarthy

Barndom

Kevin McCarthy ble født 15. februar 1914 i Seattle i Washington, som sønn av Roy Winfield og Martha Therese McCarthy. Faren hans kom fra en velstående katolsk familie med irske røtter bosatt i Minnesota. Moren hans hadde protestantisk far og en jødisk mor og kom fra Washington. McCarthys eldre søster var forfatteren Mary McCarthy. Han var også en fjern slektning av politikeren Eugene McCarthy.

Karriere

I 1938 debuterte McCarthy på Broadway i teaterstykket Abe Lincoln in Illinois. Fra 1942 til 1945 tjenestegjorde han i US Air Force. I 1944 hadde han sin filmdebut i en ukreditert rolle i krigsfilmen Luftens ørner, regissert av George Cukor. Han hadde tidligere hatt en rolle i teaterstykket Winged Victory som filmen var basert på. I 1949 debuterte han på teaterscenen i London i rollen som Biff Loman i Arthur Millers En handelsreisendes død. Han gjentok denne rollen da teaterstykket ble filmatisert i 1951, og vant Golden Globe for mest lovende mannlige nykommer. I tillegg ble han nominert til Oscar for beste mannlige birolle.
McCarthy ble en populær karakterskuespiller, men hadde også noen hovedroller, der en av hans mest kjente er rollen som dr. Miles J. Bennell i science fictiongrøsseren Invasion of the Body Snatchers. Han spilte også roller i en rekke TV-serier, blant annet The Survivors og Flamingo Road. I tillegg spilte han en gjesterolle i The Twilight Zone i 1960. I Han hadde også en rolle i På grensen til det ukjente fra 1983. I 1978 hadde han en cameo i Invasion of the Body Snatchers, en nyinnspilling av filmen fra 1956.
McCarthy var en av tre skuespillere, sammen med Dick Miller og Robert Picardo, som ofte spilte i filmer regissert av Joe Dante.

Privatliv

I 1941 giftet McCarthy seg med skuespillerinnen Augusta Dabney. Ekteparet fikk tre barn sammen, men ble skilt i 1961. To år senere giftet han seg med Kate Crane, som han har fått to barn sammen med.
I 1942 ble McCarthy og Montgomery Clift venner etter å ha spilt i teaterstykket Mexican Mural sammen. Den 12. mai 1956, etter at de to hadde deltatt i et middagsselskap hjemme hos Elizabeth Taylor, ble Clift utsatt for en alvorlig bilulykke. McCarthy var vitne til ulykken og varslet Taylor og de andre gjestene. 
McCarthy døde 11. september 2010 i Hyannis i Massachusetts.
Skager Service

Skager Service AS er et underselskap av Salen Holding AS i Bamble, Telemark. Skager Service produserer båten Skager 660, men driver også båthavn, verksted og opplag for båter.
Paul Peuerl

Liv og virke

Fra november 1601 var Paul Peuerl organist i Horn og fra høsten 1609 i Steyr, her var han også orgelbygger. Han bygde orgler blant annet i Steyr, Horn, Enns og Wilhering. I 1625 flyktet han fra Steyr pga religiøse problemer, deretter forsvinner han i historiens mørke.
Peuerl står bak de første utgivelsene av triosonater med to melodistemmer og generalbass utenfor Italia. Han var også tidlig ute med eksperimenter som ble retningsgivende for utviklingen av suiteformen.
Verkene til Paul Peuerl har vært studert siden 1865, en utgave av Peuerls samlede verk ble gitt ut i 1929.
Rena leir

Arkitektur

Rena leir er bygget på bakgrunn av en arkitektkonkurranse i 1994. Leiren består av om lag 200 000 kvm bygninger med enormt bruksareal.
Leiren er bygget i betong, stål og treverk. Ubehandlet furu fra Østerdalen er brukt i de fleste fasadene i leiren, med rot i Østerdalens byggeskikk. Leiren er delt i to deler med boliger, forlegninger, velferd, messe og idrettsavdeling i en «garnisonsby» og treningssentre, skytebaner og øvingsfelt i ett festningsanlegg.
Arkitekt for anlegget var LPO arkitekter. Arkitektbyrået og leiren ble tildelt Betongtavlen i 1998.
Sulfaminsyre

Sulfaminsyre (H₃NSO₃) er også kjent som amidosulfonsyre. Det er et fargeløst, krystallinsk fast stoff med smeltepunkt på 205 °C. Sulfaminsyre er ikke hygroskopisk selv om det løser seg lett i vann.
Sulfamsyre er en moderat sterk syre, Kₐ = 1.01 x 10⁻¹. I vannløsning hydrolyserer sulfaminsyre langsomt til ammoniumbisulfat.

Applikasjoner

Sulfaminsyre er en aktivkomponent i mange sure rengjøringsmidler. Den løser blant annet rust og kalsiumavsetninger.
Sulfaminsyre anvendes som råvare for kunstige søtningstoffer. Reagert med sykloheksylamin og deretter tilsetting av natriumhydroksid gir C₆H₁₁NHSO₃Na, natriumcyklamat.
Derivater av sulfaminsyre anvendes i mange medisiner, slik som antibiotika, HIV-inhibitorer, kreft- og epilepsimedisiner
Sicariidae

Utseende

Små til middelsstore, langbeinte, avlange, lyst brunlige eller rødlige edderkopper. De har seks øyne.
Den mest kjente (og fryktede) arten, Loxosceles reclusa, kan kjennes på at den har en fiolinlignende, mørk tegning på forkroppen.
Artene i slekten Sicarius ligner på krabbeedderkopper (Thomisidae).

Levevis

Edderkoppene spinner et noe uryddig spinn av svært fine silketråder.
Sicarius-artene graver seg ned i sanden i ørkenen. De kan bli opptil 15 år gamle og er dermed av de lengstlevende Araneomorphae.

Giftige arter

Denne familien omfatter noen beryktede arter i slekten Loxosceles, særlig den nordamerikanske "brown recluse spider" (Loxosceles reclusa). Denne arten lever gjerne i kjellere og kan bite mennesker for eksempel dersom den kommer i klemme mellom klær. Til tross for at disse edderkoppene er nokså små og har små og tilsynelatende svake chelicerer, kan bittet forårsake betydelige problemer. Bittet synes først bare som en liten, rød flekk, men i løpet av noen dager kan de utvikle seg til et nekrotisk sår med betydelig vevsødeleggelse. Slike sår tar lang tid for å gro, og det er fare for infeksjoner med alvorlige følger. Derimot er den sjelden at giften kommer ut i blodstrømmen og forårsaker systemiske skader. Også slekten Sicarius har en meget kraftig gift, her er det større fare for organskader om man blir bitt, men denne slekten har et levevis som gjør at den sjeldnere kommer i kontakt med mennesker. De artene av Loxosceles som forekommer i Europa er så små at de ikke medfører nevneverdig fare.

Utbredelse

Slekten Loxosceles er utbredt i varme områder over nesten hele Jorda, mens Sicarius bare finnes i ørkenaktige områder på den sørlige halvkulen (Sør-Amerika og Afrika, dessuten på Galápagosøyene). I Europa forekommer tre arter i slekten Loxosceles i Sør- og Mellom-Europa. Den potensielt farlige arten Loxosceles laeta, opprinnelig fra Chile, er funnet innendørs i Finland.
Eddie Murphy Raw

Eddie Murphy Raw er tittelen på et stand up-show som Eddie Murphy holdt i Madison Square Garden på 1980-tallet. Opptredenen ble filmatisert og utgitt i 1987. Regien var ved Robert Townsend, mens Eddie Murphy stod for manus.
Forestillingen ble meget populær og innbrakte over $50 millioner på amerikanske kinoer i 1987. Den fikk stort sett god omtale av anmelderne og har fått så mye som 80% på Rotten Tomatoes.
Den fikk opprinnelig en X-rating i USA på grunn av språkbruken, men dette ble senere endret til en R-rating. Den hadde lignende sesnurproblemer i Irland.
30 Days of Night (film)

30 Days of Night er en amerikansk skrekkfilm fra 2007 basert på en tegneserie av Steve Niles og Ben Templesmith.
Filmen hadde premiere i USA 19. oktober 2007, og 1. november i Storbritannia. Den ble regissert av David Slade og produsert av Sam Raimi og Ted Adams. Filmen har aldersgrense 15 år i Norge.

Handling

En by i Alaska blir mørkelagt for 30 dager. Etter hvert viser seg at vampyrer kommer inn i byen og begynner å drepe menneskene som lever der. En gruppe med mennesker klarer å finne seg et skjul og skal prøve å overleve 30 dager.
Inland Empire gasskraftverk

Inland Empire gasskraftverk er et gasskraftverk i det sørlige California i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 810 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av delstatens mellomstore fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 2005 og stod ferdig i 2008. Brenselkilden er  naturgass.
The Script

The Script er et Alternative rock-band fra Dublin, Irland. Bandet består av Danny O'Donoghue (hovedvokalist og keyboard), Mark Sheehan (gitar) og Glen Power (trommer).
Bandet ble til i 2001, etter at kameratene Danny O'Donoghue og Mark Sheehan slo seg sammen med trommisten Glen Power. I dag har de gitt ut 4 album, og har gitt ut flere kjente sanger. Noen av de er Hall of fame, If you could see me now, Breakeven og Superheroes.
Vokalisten Danny O'Donoghue er også kjent som dommer i The Voice UK, men ga seg i 2013 for å fokusere mer på bandet. I løpet av få år har bandet fylt opp flere store arenaer verden rundt, og blir ofte kalt for etterkommere av U2.
Rytterstatuen av Frederik VII

Bakgrunn

Det er utført av billedhuggerne Herman Wilhelm Bissen, som modellerte statuen, og sønnen Vilhelm Bissen som sto for hesten. Modellen var ferdig i desember 1865, men det var først etter den eldre Bissens død at det ble inngått kontrakt med sønnen om støpningen. Oppgaven ble utført av parisiske bronsestøpere i Vilhelm Bissens verksted ved Carlsberg i Valby, det samme støperi hvorfra Karl Johan-monumentet i Christiania utgikk to år senere.
Motsatt tidligere rytterstatuer, som viste forherligelse av styret og ble bekostet av kongemakten selv, ble pengene til Frederik VIIs statue delvis innsamlet blant beboere i København og omegn, og reist som et monument over kongens sentrale rolle i eneveldets opphør og innførelsen av den danske grunnloven. 
Avdukningen foregikk på kongens fødselsdag den 6. oktober 1873, 10 år etter hans død. Hans mangeårige livsledsagerske, Grevinne Danner, var ikke invitert til begivenheten, men fulgte med fra et av slottets vinduer.

Beskrivelse

Foran Christiansborg slott sitter kongen med løvehjelm til hest; han stanser opp for med en håndsbevegelse å hilse på sine undersåtter, mens hesten utålmodig skraper med sitt ene forben i jorden og rykker i tøylene. 
Granittsoklen er dekorert med bronseplkatter på samtlige sider: Forsiden bærer en forgyldt ekekrans med inskripsjonen «5/IUNI/1849». På venstre side ses kongens motto «FOLKETS KIÆRLIGHED/MIN STYRKE», mens høyre side viser «FREDERIK D: SYVENDE/GRUNDLOVENS GIVER». Bak på soklen leses «FØDT 1808./KONGE 1848./DØD 1863».