google/wiki40b huggingface dataset:
Alf Ross

Liv

Ross var sønn av embetsmannen Frederik Hansen-Ross og Johanne Cathrine Hansen. Han var gift med politikeren Else-Merete Ross (1903–1976).
I 1922 tok han juridisk embetseksamen og studerte deretter fra 1923 til 1926 rettsfilosofi i Østerrike og England. Særlig ble han påvirket av Hans Kelsen i Wien. I 1926 fullførte han avhandlingen Theorie der Rechtsquellen («Rettskildenes teori»), som bedømmelseskomiteen ved Københavns Universitet ikke ville anta for doktorgraden. I stedet ble han i 1929 fil. dr. fra Uppsala Universitet. Han oppholdt seg i Uppsala fra 1928 til 1929 og kom under påvirkning av den svenske filosofen Axel Hägerström.
I 1934 utga han Virkelighed og Gyldighed i Retslæren, som endelig skaffet ham den juridiske doktorgraden ved Københavns Universitet. I 1935 ble han ansatt som universitetet som dosent, og fra 1938 var han professor i folkerett. Fra 1950 underviste han i alminnelig rettslære som Frederik Vinding Kruses etterfølger.
Ross regnes som en av de fremste representantene for den nordiske rettsrealismen eller rettspositivismen. Hovedverket hans er Om ret og retfærdighed fra 1953. Ross avviser ethvert metafysisk grunnlag for retten (for eksempel naturretten) og fremholder at retten bare kan studeres empirisk.
St. Olafs kirke (Balestrand)

Historie

På den siste halvdelen av 1800-tallet var Balestrand en populær plass for engelske turister. En av disse var den engelske prestedatteren og klatrepioneren Margaret Sophia Green. Hun trivdes svært godt både med de norske fjellene og med nordmenn, og giftet seg i 1890 med Knut Kvikne, hotelverten på Kviknes Hotel i Balestrand. Margaret fikk tuberkulose, og døde i 1894. På dødsleiet fortalte hun mannen sin at hun hadde en drøm om at det skulle bygges en engelsk kirke i Balestrand.
Knut Kvikne fikk skilt ut en tomt fra Kvikne hotel sin store tomt, og med hjelp av generøse pengegaver fra to amerikanske kvinner kunne byggingen ta til. Kirken ble vigslet bare tre år etter Margaret sin død.

Bygningen

Kirken ser fra utsiden ut som en stavkirke, men med liggende panel. Den har to spir, ett over koret og ett over takrytteren midt på kirkeskipet. Takryttern er dekorert med to dragehoder. Selve koret er apsisformet.

Glassmalerier

I koret er det ni glassmalerier med helgenmotiv. Av disse helgenene er det tre norske helgener; St. Olav, St. Hallvard og St. Sunniva. De andre er Maria, Jesu mor, St. Columba, St. Clemens, St. Margaret, St. Svithun og Sankt Georg.

Altertavle

Altertavlen er fra 1897 og viser den oppstandne Kristus. Den er malt av Emma Pastor Normann.

Fane med bilde

Kirken har en fane med bilde av St. Olav. Fanen er sannsynligvis fra 1897.

Portrett av Margaret Sophia Green Kvikne

Like innenfor inngangsdøren henger et malt portrett av Margaret Sophia Green Kvikne, som ble navnet hennes etter at hun giftet seg.

Minneplate i messing

Minneplaten har inskripsjonen The Mountains shall bring Peace. Dette er hentet fra Salme 72, og var et svært viktig bibelvers for den klatreinteresserte Margaret.

Bruk i dag

Kirken blir brukt til anglikanske gudstjenester på engelsk i sommerhalvåret. Hver søndag er det da tre gudstjenester. Det er også gudstjenester i ukedager og på helgendager når det er prester tilstede.
Kirken blir drevet av gaver fra turistene, og prestene som tjenestegjør i kirken er engelske prester som jobber gratis. Kvikne hotel gir dem gratis kost og losji, noe de har gjort siden kirken ble vigslet.
Kirken ligger under biskopen av Gibraltar. Denne biskopen har sete i London og har ansvar for alle kirkesogn utenfor Storbritannia. I Norge er det hovedpresten av de anglikanske prestene som har det lokale ansvaret.
Karabiner

En karabiner, også kalt karabin eller karabinkrok, er en metallring (i stål eller aluminium) av ulik utforming, med en fjærbelastet åpningsarm. En skrukarabiner er en karabiner med en skrumuffe for låsing av åpningen. Navnet «karabiner» kommer av tysk Karabinerhaken, som betyr «krok for en karabin» (gevær).
Karabinere brukes i aktiviteter som innebærer bruk av tau, både innen sport, som klatring og seiling, og til sikringsarbeid innen industri eller anleggsvirksomhet.
Pan-Europa-bevegelsen

Pan-Europa-bevegelsen er den antatt eldste bevegelse som fremmer en fredelig integrasjon av Europa. Siden opprettelsen i 1923 (med unntak av perioden med nazistisk forbud) har denne organisasjonen fremmet et politisk og økonomisk forent, demokratisk og fredelig Europa, basert på et kristent-vestlig verdigrunnlag.
Pan-Europa-bevegelsen har sitt utspring i perioden etter den første verdenskrig, da Europa hadde lidd store menneskelige og økonomiske tap. Grev Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi stiftet i 1924 bevegelsen. Kjente medlemmer av bevegelsen har vært bl.a. Albert Einstein, Fridtjof Nansen, Thomas Mann, Franz Werfel, Aristide Briand, Konrad Adenauer, Bruno Kreisky og Georges Pompidou. Fra 1973 til 2004 var Otto von Habsburg bevegelsens president, og har siden vært ærespresident. Fra 2004 er Alain Terrenoire dens internasjonale president.
Den 19. august 1989 organiserte Pan-Europa-bevegelsen «den paneuropeiske picknik», der den østerriksk-ungarske grensen ble symbolsk åpnet for tre timer. Dette muliggjorde over 600 DDR-borgeres flukt, og var en nøkkelbegivenhet i Jernteppets fall.
Pupilla muscorum

Utseende

Skallhøyde er 3-4 millimeter. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger.

Levevis

Pupilla muscorum lever på land både på noe tørre og fuktige steder, som kratt, veikanter, enger og skog. Ofte sitter de på en stein eller mur ikke langt over jorden. De beveger seg langsomt og kan opptre i stort antall.
Pupilla muscorum er tvekjønnet noe som gjør det lettere å finne en partner. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under parringen, befrukter hverandre gjensidig, og ettersom de er tvekjønnet kan begge legge egg. De legger bare mellom 2 til 6 egg. Den «føder» levende unger, egget klekker straks det er lagt, og ut kryper en liten snegl. De har til og med et små sneglehus. 
Snegler dør vanligvis ikke lenge etter parring og egglegging.
Bei Mir Bistu Schein

«Bei Mir Bistu Shein» (בײַ מיר ביסטו שיין) (norsk oversettelse: «Du er vakker for meg»/«Jeg synes du er vakker») er en populær jiddisk sang, skrevet av Jacob Jacobs (tekst) og Sholom Secunda (melodi). Jacobs og Secunda skrev den opprinnelig til en jiddisk musikal, Men Ken Lebn Nor Men Lost Nisht, (norsk oversettelse: «Man kan leve, men man må ikke»), som ble lagt ned etter én sesong. I sangens publiserte noter er den jiddiske tittelen transkribert som «Bay mir bistu sheyn». 
Originalversjonen i C-moll er skrevet som en dialog mellom to kjærester, som deler linjer av sangen.
Sangen ble berømt med engelsk tekst, men beholdt den jiddiske tittelen «Bei Mir Bistu Shein». Den forekom også med en germanisert tittel, «Bei Mir Bist Du Schoen».
I 1937 hørte Sammy Cahn en fremførelse av sangen, på jiddisk, av de afrikansk-amerikanske utøverne Johnnie og George på Apollo Theater i Harlem. Eieren av Grossinger's Catskill Resort Hotel i The Catskills, Jenny Grossinger, hevdet å ha lært bort sangen til Johnnie og George mens de opptrådte på hotellet.
Etter å ha sett responsen fikk Cahn sin arbeidsgiver til å kjøpe rettighetene, slik at han (sammen med Saul Chaplin) kunne omskrive sangen med engelsk tekst og med rytmer mer typisk for swingmusikken. Secunda og Jacobs solgte forlagsrettighetene til sangen for bare 30 USD. Cahn overtalte The Andrews Sisters, som da fremdeles var ukjente, til å fremføre sangen. De spilte den inn på plate den 24. november 1937. Dette ble gruppas første større hit og ga dem en gullplate, den første noensinne til en kvinnelig vokalgruppe.
Sangen ble fremført av Renata Flores i filmen The Last Metro.
Den ble også en verdensomspennende hit utenfor USA.
I årenes løp innbrakte sangen cirka 3 000 000 USD. Secunda og Jacobs gikk glipp av betydelige royalties. I 1961 utløp sangens copyright, og opphavsrettighetene gikk tilbake til Seconda og Jacobs. De underskrev en kontrakt med Harms Inc. som sikret dem royalties.
Det har vært flere sanger med denne melodien i Sovjetunionen. Spesiell oppmerksomhet fikk i 1943 ble en russiskspråklig sang laget av Anatolij Fidrovki med anti-nazistisk tekst. Den het «Baron Fon Der Pshik» («Барон фон дер Пшик»). Musikkarrangementet ble skrevet av Orest Kandat. Den første innspillingen av denne versjonen ble gjort av jazzorkesteret til Østersjøflåtens teater, under ledelse av dirigenten Nikolaj Minkh. Senere ble låten inkludert i repertoaret til Leonid Utyosovs jazzorkester.
I det nasjonalsosialistiske Tyskland var sangen også populær inntil dens jødiske opprinnelse ble oppdaget; da ble den omgående forbudt.
Vishnu Digambar Paluskar

Tidlig liv og bakgrunn

Vishnu Digambar Paluskar ble født i en Marathi familie av Kurundwad, en liten by som heter Bellgaon som under Deccandivisjon av Bombay under Britisk styre, i dagens Maharashtra. Hans far, Digambar Gopal Paluskar, var en sanger Kirtan-sanger (en religiøs sang).´
Han gikk til en lokal skole i Kurundwad for grunnskolen. Men tragedien rammet Paluskar på et tidlig alder. I løpet av en Hinduistisk festival kalt Datta Jayanti, eksploderte fyrverkeri nær hans ansikt hans skade begge hans øyne. I den lille byen var det var ingen umiddelbar behandling tilgjengelig, og Paluskar mistet synet.Likevel,han fikk synet tilbake noen år senere.
Rajen av Miraj så guttens talent og satte han under veiledning av Balakrishnabuwa Ichalkaranjikar, en lærd musiker. Paluskar sang med ham i 12 år da deti 1896 ble anstrengte relasjoner mellom lærer og elev.

Musikalsk Reise

Etter at Paluskar begynte å turnere over hele India studert den musikalske tradisjoner i hver del av Nord-India. Han reiste fra sted til sted og besøkte kongelige familier i byer som Baroda og Gwalior. Men han brøt en lang tradisjon i Indisk musikk ved å gi en offentlig konsert i Saurashtra og tok inngangspenger. Til da ble konserter bare fremført i palasser eller templer. Han studerte brijbhasha, en dialekt av hindi, han snakket mathura. vishnu Dhan møtte Pandit Chandan Chaube og lærte Dhrupad musikk fra ham. I 1901 kom han til Lahore, hvor han bestemte seg for å etablere en musikk-skole.

Gandharva Mahavidyalaya

Den 5. mai 1901 grunnla Paluskar Gandharva Mahavidyalaya, en skole Som ga formell undervisning i indisk klassisk musikk. Dette var en skole som var åpen for alle, og en av de første i India som fikk offentlig støtte. Det var en utfordring til den tradisjonelle metoden hvor en student bodde under lærerens tak. Mange studenter fra skolen ble respekterte musikere og lærere i Nord-India. 
I september 1908 reiste Paluskar til Bombay (nå Mumbai) for å etablere en gren av skolen.For å imøtekomme alle studenter, han tok opp lån, bygget en ny skolebygning og internat. For å nedbetale lånet ga han flere offentlige konserter. Men mens han var på konsertturne i 1924 tok Paluskars kreditorer beslag hans eiendommer  og auksjonert bort skolen.

Død

Paluskar døde 22. august 1931, tre dager etter sin 59. fødselsdag . Den 21. juli 1973 utga det indiske postverket et minnefrimerke. I dag er Paluskar sett på som den musikeren som tok hensyn til klassisk musikk, spesielt hindustansk klassisk musikk. Han har skrevet en bok om musikk kalt  Sangeet Bal Prakash  Hans elever,  Vinayakrao Patwardhan, Omkarnath Thakur, Narayanrao Vyas, Shankarrao Vyas, og B. R. Deodhar ble kjente klassiske sangere og hans sønn Dattatreya Vishnu Paluskar som også er utdannet i klassisk musikk bærer sin fars arv videre.
I 2000 kåret magasinet  India Today Pandit Paluskar til å være en av de 100 mennesker som har formet India
Tigernach-annalene

Tigernach-annalene er en krønike som sannsynligvis har sin opprinnelse i Clonmacnoise i Irland. Ettersom de skotske kongene av Dalriada blir oppgitt å ha hatt et irsk opprinnelse er krøniken også en kilde for Skottlands historie. I krøniken finnes det også det eneste historiske belegget for Fergus Mòr.
Språket er en blanding av latin og gammel- og middelirsk språk. Mye av de prehistoriske opptegnelsene kommer fra 1100-tallet, men krøniken som virkelige betydning er for perioden 489-766, 973-1003 og 1018–1178. Disse tre fragmentene overlevde fra 1300-tallet. Dekningen av perioden 766 til 973 er dessverre gått tapt, men det er spekulert om den har blitt overlevert i en forkortet form i Chronicon Scottorum. Den sistnevnte boken er mangelfull for perioden 718 til 804, men mye av dets innhold er overlevert fra den hypotetisk Irlands krønike, som i seg selv er delvis avledet av Iona-krøniken, hvor Ulster-annalene og Inisfallen-annalene også er avledet fra, slik at vi har en forestilling om hva disse opptegnelsene inneholdt. Kathleen Hughes har postulert at Inisfallen-annalene og Tigernach-annalene ble utskilt fra Irlands krønike en gang før år 913.
De proprietatibus rerum

De proprietatibus rerum (latin for «om tingenes egenskaper») er en encyklopedi skrevet av den engelske fransiskanermunken Bartholomeus Anglicus. Verket ble skrevet mens han underviste i Magdeburg i Tyskland, og antas å ha vært ferdig mellom 1242 og 1247, og i alle fall innen 1260. 
En trykt versjon av verket, en inkunabel fra 1483, regnes for å være den eldste trykte bok hvor Norge er omtalt.

Resepsjon

Encyklopedien ble benyttet gjennom flere århundrer. Dette belegges første hgang hos predikanten Berthold av Regensburg, som virket i Magdeburg sannsynligvis i 1230-årene og var en disippel av Bartholomeus Anglicus. I 1372 ble den oversatt til fransk av augustineren Jean Corbichon på oppdrag av kong Karl V. I 1398 utkom en utgave på engelsk oversatt av John Trevisa, og på spansk i 1494 oversatt av Vicente de Burgos, på nederlandsk i 1485 og en engelsk i 1582. Verker som gjengav deler av De proprietatibus rerum var for eksempel Compendium theologicae veritatis av Hugo Ripelin av Strassburg, Buch der Natur av Konrad av Megenberg og Buch von der natur und eygenschafft der dingk av cistercienseren Michael Baumann.
Mange litterære verker, blant annet av Dante og Shakespeare, benyttet De proprietatibus rerum som kilde.
NM i ultraløp 2012

NM i ultraløp 2012 er en del av NM i friidrett 2012. For første gang blir det dette året arrangert NM i ultraløp på to distanser, 100 km og 24-timers løp.
100 km ble arrangert av Malm IL, 26. mai 2012. Løpet hadde 17 deltakere. Didrik Hermansen fra Vidar vant på 7.28,27, kun 20 sekunder foran Bjørn Tore Kronen Taranger fra Friidrettsklubben BFG Fana, og med Gudleik Husby på tredjeplass. Kvinneklassen ble vunnet av Wenche Dørum da den andre kvinnelige deltakeren, forhåndsfavoritten Margrethe Løgavlen brøt halvvis, og Dørum vant dermed NM-gull i sin debut på distansen.
24-timers løp ble arrangert innendørs på Bislett stadion 1. til 2. desember 2012, og ble vunnet av Bjørn Tore Kronen Taranger og Frida Södermark (NM-gullet gikk til Cecilie Karlsen).
Pépé fra Marseille

Nyinnspillinger

Filmen har blitt nyinnspilt i USA to ganger. Først i 1938 som Algier, med Hedy Lamarr og Charles Boyer, og igjen i 1948 som Casbah, en musikal med Tony Martin, Märta Torén, Yvonne de Carlo, og Peter Lorre i hovedrollene.
Itasca-sjøen

Itasca-sjøen er en liten innsjø nordvest i Minnesota i USA. Den regnes som kilden til Mississippi.
Sjøen ligger i Clearwater fylke. Den er 4,7 kvadratkilometer stor (dvs. noe større enn Maridalsvannet i Oslo (3,9 km²)). Den ligger 450 meter over havet og har stort sett en dybde på mellom 6 og 11 meter.
Det var geografen og etnologen Henry Rowe Schoolcraft (1793–1864) som først fastslo at Itasca-sjøen var starten på Mississippis 3770 km lange løp mot Mexicogolfen. Dette skjedde i 1832. Schoolcraft hadde også vært med på general Lewis Cass' ekspedisjon i 1820, da Cass-sjøen (lenger ned i elva) var blitt fastsatt som elvas kilde.
Navnet Itasca har en pussig bakgrunn. Schoolcraft benytta det latinske uttrykket veritas caput («det virkelige hodet»). Han plukka så ut de midterste bokstavene, sannsynligvis for å få et navn som hørtes indiansk ut. På ojibwe-språket heter sjøen Omashkoozo-zaaga'igan (Elgsjøen). 
Det finnes ellers en annen sjø som i dag bærer navnet Elgsjøen (Elk Lake). Denne har elveforbindelse med Itasca-sjøen, og noen har hevda at den dermed er Mississippis kilde. Dette er imidlertid ikke anerkjent i fagkretser, fordi Elk Lake er så liten. Det samme gjelder Nicolett Creek.
Det er verdt å merke seg at Mississippi renner ut av Itasca-sjøen i nordlig retning, før den svinger mot øst og etterhvert mot sør.
Utløpet blei for øvrig flytta på 1930-tallet. En omkringliggende sump blei drenert, og området blei gjort mer turistvennlig. Det er faktisk mulig enkelte steder her å vasse over elva, noe som utgjør et populært fotomotiv.
Fra 1891 er området rundt sjøen regulert til statlig naturpark.
Institut supérieur de l'enseignement privé de Polynésie

Institut Supérieur d'Enseignement Privé de Polynésie (ISEPP) er en privat høyere utdanningsinstitusjon i Papeete i Fransk Polynesia. Den ble grunnlagt i 1999 og er tilknyttet det franske private universitetet Université Catholique de l'Ouest.
ISEPP tilbyr studier i teologi, språk og kultur, medie- og kommunikasjonsfag, psykologi, pedagogikk, sosiologi og sosialantropologi.
Huétraktaten (1863)

Huétraktaten av 1863 var en traktat undertegnet den 14. april 1863 mellom representanter for Vietnam og det franske kolonivelde. Traktaten åpnet tre vietnamesiske havner for utenlandshandel (Tourane, Balat og Quảng Yên). Dessuten ble kristen misjon garantert frihet, og vietnamesiske utenriksaffærer ble stilt under fransk  beskyttelse. Saigon, som var blitt inntatt av franskmennene i 1862, ble erklært som hovedstad for Fransk Indokina. 
I det strore og hele var traktaten en bekreftelse av det som var blitt nedfelt i den første Saigontraktaten.
Supernova (album)

Supernova er et musikkalbum med Superbarna, utgitt i 2009. Dette er gruppas debutalbum.
Pellicia

Utseende

Små til middelsstore, brunlige smygere med litt spisse forvinger. Oversiden er gjerne ensfarget mørkbrun, undersiden lysere, gjerne med lyse bakkanter på vingene.
Larvene er nakne, avlange, mørke med hvite eller gulaktige flekker eller tverrbånd.

Levevis

Artene holder til i skog, der larvene utvikler seg på planter i slektene Allophylus, Serjania (såpebærfamilien), Cochlospermum (Cochlospermaceae), Convolvulus og Ipomoea (vindelfamilien), inkludert dyrket søtpotet (Ipomoea batatas).

Utbredelse

Artene er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Molekylærdynamikk

Molekylærdynamikk (MD) er en numerisk metode for å estimere fysiske størrelser gjennom datasimulering av atomers bevegelse. Den enkleste simulasjonsalgoritmen baserer seg på Newtonsk fysikk, anser enkeltatomer som punktpartikler og benytter approksimerte interatomiske potensialer for å beregne atomenes fart og forflytning. Metoden kan kobles med ab initio-metoder som tetthetsfunksjonalteori gir mer nøyaktige estimater av kreftene mellom atomer. For hardsfære-potensialer må spesielle hensyn tas under diskretiseringen av tiden.

Metode

Et system med  atomer uten ekstern påvirkning vil følge Newtons andre lov, som for hver partikkel med indeks  sier
der  er atomets posisjon,  er massen,  er den totale kraften på partikkelen,  er den tilsvarende potensielle energien, og  betyr «derivert med hensyn på ». Dette gir  likninger, som må diskretiseres og løses ved hjelp av en approksimasjonsmetode som Eulers metode eller Verlet-metoden, hvor likningen itereres for faste tidssteg (for eksempel  fs). I prinsippet er dette alt som skal til for å beregne dynamikken i et system, men ofte må det tas hensyn til spesielle randbetingelser, og metoden kan effektiviseres ved bruk av lister over nærliggende atomer.
De fleste MD-simulasjoner foregår i likevekt i et gitt termodynamisk ensemble. Siden energi er bevart i Newtons 2. lov vil det mikrokanoniske ensemblet vil simuleres hvis ikke eksterne bidrag til energien blir inkludert. For eksempel vil et system med en såkalt termostat-algoritme simulere det kanoniske ensemblet (med konstant temperatur).

Anvendelser

I likevektsimulasjoner kan MD brukes til å måle trykk, temperatur, indre energi og andre termodynamiske variable for et gitt system. I et grand-kanonisk ensemble vil fryse- og smeltepunktene til stoffer kunne estimeres. Dynamiske prosesser som diffusjon, brudd, korrosjon og andre kjemiske reaksjoner kan også simuleres.
Brasier

Brasier var etterfølgeren til den tidlige franske bilprodusenten Richard-Brasier, som ble startet i 1902. Navnet ble forenklet til Brasier da Georges Richard forlot firmaet i 1905 for å starte Unic.
Før første verdenskrig så kom firmaet med flere to-, fire- og sekssylindrede modeller. Produksjonen ble tatt opp igjen i 1919 med en modell på 3404 cc (kubikkcentimeter). Fra 1920 til 1926 ble en modell på 2120 cc produsert. Bilene produsert etter 1926 ble markedsført under navnet Chaigneau-Brasier. Dette selskapet stengte dørene i 1930.
Inga Lærum Liebich

Biografi

Inga Lærum var datter av kjøpmann Johan Lærum (1830–1906) og tyske Antonie Hansen (1839–1920). Hun lærte å spille piano av Erika Nissen, og studerte komposisjon med Christian Sinding. Senere studerte hun piano og musikkteori hos Otto Winter-Hjelm. Hun studerte i Roma, London og Milano. I London møtte hun den amerikanske pianist og musikkpedagog Rudolf Liebich, som hun senere ble gift med. Debuterte som komponist ved en musikkfest i Kristiania i 1887 der en av hennes komposisjoner ble fremført av Christiania Theaters orkester. Hun fremførte sine egne komposisjoner i konsert første gangen den 11. Oktober 1892.
Med attester fra Grieg og Svendsen søkte hun Schäffers legat for videre utdannelse  innen instrumentasjon og komposisjon, men ble ikke tildelt dette. Hun giftet seg med Rudolf Liebich (også skrevet Liebig) og forlot så Norge, hun bodde i Burlington i USA hvor hun var korleder og dirigent ved den katolske kirken i nesten fem år. Senere flyttet hun til Berlin, hvor verkene hennes ble fremført i konsert. Hun flyttet tilbake til Christiania før 1917, da hun var med å stifte Norsk komponistforening. Tilbake i Norge var hun korinstruktør ved St.Olavs kirke.
Verkene hennes omfatter i hovedsak sanger, pianomusikk og kormusikk. Hun utga 21 sanger, 15 klaverstykker og en romanse for fiolin og klaver.
Hun døde 15. september 1936 og er gravlagt på Vestre gravlund.
Fylkesvei 7814

Fylkesvei 7814 går mellom Skårvik og Haugli i Salangen kommune. Veien er 12,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 155.
Strømmestiftelsen

Strømmestiftelsen er en norsk bistands- og utviklingsorganisasjon som jobber for å bekjempe fattigdom gjennom utdanning og jobbskaping. Den er blant de ti største bistands- og utviklingsorganisasjonene i Norge. Strømmestiftelsens visjon er en verden uten fattigdom. Stiftelsen jobber kun gjennom lokale partnere, og utarbeider planer og prosjekter sammen med disse.

Virksomhet

Strømmestiftelsen driver langsiktig utviklingsarbeid sammen med lokale partnerorganisasjoner i Vest-Afrika, Øst-Afrika og Asia. Organisasjonen har virksomhet i 11 land hvor de driver ulike utviklingsprosjekter innen utdanning, jobbskaping og samfunnsbygging. Hovedkontoret er i Kristiansand, Norge. Organisasjonen har rammeavtale med Norad, og bruker årlig over 200 millioner kroner for å hjelpe verdens fattigste.
Strømmestiftelsen har tre regionkontorer, som kun har lokalt ansatte: Bamako (Mali), Kampala (Uganda) og Colombo (Sri Lanka). 
Strømmestiftelsen driver ingen prosjekt selv, men velger ut og samarbeider med lokale partnerorganisasjoner. Partnerorganisasjonene driver det operative arbeidet på vegne av stiftelsen.

Historie

Strømmestiftelsen startet med bakgrunn i en innsamlingsaksjon for verdens fattigste av kapellan Olav Kristian Strømme i Kristiansand Domkirke. 
I flere år delte Strømmestiftelsen ut «Hjelp til selvhjelp-prisen». I 1997 ble prisen gitt til fredsprisvinner Muhammad Yunus.
Inntektene fra Operasjon Dagsverk i 2008 gikk til Strømmestiftelsens prosjekt for ungdom i Bangladesh, Shonglap, og i 2012 til Samvad, et prosjekt for ungdom i Nepal. 
Strømmestiftelsen har et eget utvekslingsprogram, Act Now, ved skolen Hald Internasjonale Senter, som organisasjonen driver sammen med Det Norske Misjonsselskap og Laget.

RE:ACT

RE:ACT er Strømmestiftelsen sin ungdomsorganisasjon. Den ble stiftet i oktober 2009 av tidligere studenter ved Hald Internasjonale Senter.