google/wiki40b huggingface dataset:
Nymphalini

Utseende

Middelsstore (vingespenn 30 – 80 mm) sommerfugler, forholdsvis robuste. Kroppen har ofte lange, men glisne, oppstående hår. Hodet har nokså lange, fremstrakte labialpalper, velutviklet sugesnabel og antenner som er nokså kraftige, markert klubbeformet og rundt halvparten så lange som forvingene. Som hos de aller fleste Nymphalidae er forbeina redusert. Vingene er store, vanligvis med bølgete eller flikete ytterkant. De er gjerne ganske fargerike. Grunnfargen er oftest oransje, rødlig eller svart, med tverrbånd og/eller flekker i forskjellige farger, ofte inkludert blått. Mange har en bord av halvmåneformede flekker langs vingekantene. Larvene er vanligvis mørke, kledt med mer eller mindre lange, forgrenete pigger.

Levevis

Disse sommerfuglene er vanligvis gode flyvere, som gjerne besøker blomster. Mange av de nordlige artene (neslesommerfugl, admiral, dagpåfugløye, hvit c, av og til også tistelsommerfugl) har larver på brennesle (Urtica dioica), ellers kan larver finnes på mange ulike urter, busker og trær. De piggete larvene lever gjern selskapelig, og lager løse silkespinn der de oppholder seg når de ikke er ute og spiser. Piggene ser ut til å beskytte dem mot de fleste rovdyr, derimot er de ofte svært utsatte for snyltevepser som legger egg på dem. Mange av de nordlige artene overvintrer som voksne sommerfugler, i barksprekker, hule trær, uthus og andre lite frostutsatte steder. Andre, som de vandrende artene admiral og tistelsommerfugl, har ikke denne evnen og fryser i hjel om høsten i nordlige strøk.

Vidt utbredte vandrere

En del Nymphalini kan vandre over lange avstander, mens andre er mer stedbundne. Av de artene som forekommer i Norge er admiralen (Vanessa atalanta), tistelsommerfuglen (Vanessa cardui) og sørgekåpen (Nymphalis antiopa) kjente vandrere. De to førstnevnte kan ikke overleve vinteren i Norge, mens sørgekåpen overvintrer. Innflygingene av admiral og tistelsommerfugl til Norge er praktisk talt årvisse og noen ganger så store at disse sommerfuglene er de tallrikeste sommerfuglene i Sør-Norge om sommeren og høsten. Den vandrende slekten Vanessa finnes over hele verden, særlig er tistelsommerfuglen vidt utbredt. Den forekommer praktisk talt over alt der det ikke er altfor kaldt og er kanskje det insektet som har spredt seg videst uten menneskets hjelp.
Uzbekistan Airways

Historie

Etter oppløsningen av Sovjetunionen ga den usbekiske presidenten Islom Karimov i 1992 beskjed om at det måtte dannes et nasjonalt flyselskap. Uzbekistan Airways ble dannet med intensjonen om å modernisere og utvikle landets flyplasser og øvrig infrastruktur. Selskapet hadde sin første flyvning fra Tasjkent til London.
Selskapet startet også innenriksruter med fly som tilhørte Aeroflot. Når selskapet startet å satse på utenlandsruter, ble det i 1993 leaset inn Airbus-fly. Flåten som brukes utenlands er i dag en miks av Boeing- og Airbus-fly.
Uzbekistan Airways betjener mer enn 50 destinasjoner innenlands og utenlands fra sin base på Tasjkent internasjonale lufthavn. Selskapet eier også 11 flyplasser, som alle har internasjonal status. Uzbekistan Airways offentliggjorde 29. juli 2008 at de blir med i flyalliansen SkyTeam
Uzbekistan Airways Technics har verksted for å reparere flytypene IL-76, IL-62, AN-2, YAK-42 og flymotorene An-25, ТА-6А, ТА-8. A-, B-, C-, D-, IL-Check of Boeing 767, Boeing 757, Airbus 310, RJ-85.
100% (album)

100% er et musikkalbum med Lotta Engberg, utgitt i 1988.
Internet Protocol

IP-adressering og ruting

Det mest kompliserte aspektet av IP er kanskje adressering og ruting. Hver enkelt vert koblet til nettverket identifiseres med en eller flere IP-adresser. IP-adresserommet deles opp i mindre biter, og bitene benyttes på ulike nettverk.
IP-ruting utføres av alle verter på nettverket, men viktigst av internettverk-rutere (rutere som knytter sammen nettverk). Disser ruterne bruker typisk enten interior gateway protocols (IGPs) eller external gateway protocols (EGPs) for å utveksle informasjon om ulike nett. Denne informasjonen må være tilgjengelig for at en ruter skal kunne avgjøre hvor en pakke skal sendes.
Pseudolycaena

Utseende

Middelsstore til ganske store (vingespenn 40-55 millimeter), slanke stjertvinger med store vinger sammenlignet med kroppen. Forvingene er nokså tilspissede, ytterkanten kan være en tanke innbuktet. Bakvingens bakhjørne har to stjerter, den bakerste er noe lengre enn den forrerste. Hannens overside er skinnende blå med mørke ytterkanter. Hunnens vinger er litt kortere enn hannens, og fargene noe mattere. Undersiden er lysgrå med et tydelig, rosa skjær og små, svarte flekker, men ingen oransje flekk ved bakhjørnet.
Larvene er fint hårete, grønne eller brunrøde, nærmest flatt båtformede, tilspisset i begge ender. Hodekapselen er skjult under noen kjøttfulle fliker så det er ikke umiddelbart lett å avgjøre hva som er for- og bakenden.

Levevis

Larvene lever på tropiske busker og trær fra mange ulike familier (Bignoniaceae, Chrysobalanaceae, Malpighiaceae, Mimosaceae, Myrtaceae, Polygonaceae).

Utbredelse

Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Argentina i sør.
Gategutter

Handling

Vi befinner oss på Oslos østkant i 1924: Gøteborggata på Rodeløkka der arbeidsløshet, streiker og klassekamp preger samfunnet. En guttegjeng med lederen Gotfred i spissen stjeler kokos fra lastebiler. Lastebileier «Styggen» er streikebryter, og blir angrepet av guttene. Karsten stikker ved et uhell Gotfred i hånden med en kniv. Lille Sofus blir syndebukken og føres til politiet av kokoskjøreren «Styggen».
Filmen dreier seg videre mye om vennskapet mellom Karsten og Sofus og deres framtidsdrømmer. Men arbeidsløshet, dårlig lønn og utnytting av unge mennesker truer disse drømmene.
Tagline: «Sjokkerende ungdomskriminalitet fra 1920-tallet».

Om filmen

Gategutter er Arne Skouens regidebut og regnes som en norsk filmklassiker. Skouens filmerfaring begrenset seg på den tiden til noen dokumentaropptak og et halvt års opphold i Hollywood. Filmen blir beskrevet som et uhyre velspilt ungdomsdrama. Dialogene i Gategutter er skrevet på dialekten han kjente fra Oslos østkant. I filmens samtid gjorde Gategutter det tydelig at en moderne realisme var i emning. Den hadde lite å gjøre med den tradisjonelle norske filmen, som i høy grad besto av filmatiseringer av nasjonal, klassisk diktning. Filmen skildrer hvordan arbeidskonflikten påvirker guttegjengen. Alt blir sett fra guttenes synspunkt, og filmen viser ingenting av de mer kompliserte spørsmålene ute i resten av samfunnet. Guttegjengen fremstilles likevel ikke bare som en gruppe, men som svært forskjellige karakterer som kjemper for å overleve hver for seg.
Skuespillerstaben i filmen er en blanding av profesjonelle og amatører, og innspillingen ble gjort i det som fremdeles var et arbeiderstrøk. Tom Tellefsen og Pål Bang-Hansen debuterte som skuespillere i denne filmen.
Gategutter har fått terningkast 5 av Dagbladet.

Priser og utmerkelser

Skouen ble sammen med teknisk regissør Ulf Greber tildelt Filmkritikerprisen i 1950 for denne filmen.
I 2001 havnet filmen på en 11.-plass over de 25 beste norske filmene gjennom tidene. Listen var utarbeidet av avisa Natt & Dag.

Historisk bakgrunn for handlingen

1924 var den virkelig store styrkeprøven for fagbevegelsen i Norge. Jernstreiken som startet i november 1923 varte i 7 måneder og resulterte i et tap på 3,5 millioner arbeidsdager. I januar gikk havnearbeiderne ut i streik, og i slutten av februar var 75 000 arbeidere enten i streik eller lockout. Streikebrytere arbeidet under beskyttelse av politi og militære, så arbeiderne måtte selv ta kampen opp mot streikebryteriet. Med denne historiske konteksten som bakgrunn skildrer Skouen hverdagen til en guttegjeng.

Trivia

Erik Poppes dramafilm Schpaaa er løst basert på Gategutter. Handlingen i Schpaaa er derimot lagt til slutten av 1990-tallet, med sterkt innslag av innvandrerungdoms hverdag.
A Monster Calls

Utgivelse

A Monster Calls hadde verdenspremiere under Toronto internasjonale filmfestival 10. september 2016. Filmen skulle egentlig ha kinopremiere i USA i 21. oktober 2016, men filmselskapet Focus Features flyttet premieredatoen til 6. januar 2017. Den skal imidlertid ha premiere på utvalgte kinoer i USA 23. desember 2016. Ifølge kulturnettstedet IndieWire kan det være for å få maks utnytte av filmprissesongen. Kinopremieren i Norge er 2. desember 2016.
Den første traileren til A Monster Calls ble sluppet på internett 12. april 2016. Filmnettstedet Montages roste førsteinntrykket videoen vekket, og skrev at stemningen i filmklippet minnet om Guillermo del Toros Pans labyrint. Filmen ble markedsført med taglinen «Fortellinger er ville skapninger.» (Stories are wild creatures.).
Geometrinae

Utseende

Bladmålerne er middelsstore til ganske store, slanke, blekgrønne til klart grønne målere. De kjennes lett på fargen. For- og bakvingene er samme farge, forvingene vanligvis med to mer eller mindre tydelige, lyse tverrlinjer.

Levevis

Målere er sommerfugler og tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der målerens indre og ytre organer endres. Bladmålernes larver lever på ulike slags busker, trær og urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten.
Bålsta

Skolestrid

Bålsta er kjent for fra og med 1995 å ha drevet gjennom Skola 2000 i alle kommunens grunnskoler, noe som ble lagt merke til i hele skolesverige, og også utenlands. I 2003 var det bare to kommuner hvor avgangselevene hadde dårligere resultat (middelkarakter) enn i Håbo kommune. I 2004 fikk kommunen kraftig kritikk av Skolverket for blant annet mangler i skolenes «pedagogiske utforming». I 2005 og 2006 hadde avgangselevenes middelkarakter dog økt. På grunn av misnøye med skolen har mange foreldre de senere årene engasjert seg i en foreldreforening.
Wuhanuniversitetet

Wuhan-universitetet (WHU; 武汉大学; Wǔhàn Dàxué eller kort Wǔdà) er et ledende universitet i Folkerepublikken Kina. Det ligger i provinsen Hubeis hovedstad Wuhan.
Universititetet går tilbake til Ziqiang-instituttet 自强学堂 som ble grunnlagt i 1893 av Zhang Zhidong, guvernør av Hubei og Hunan i den senere del av Qing-dynastiet. Etter en rekke navneskifter ble det Det nasjonale Wuhan-universitet i juli 1928.
Huset York

Huset York var et engelsk fyrstehus og dynasti som nedstammet fra det kongelig huset Plantagenet. Det utgjorde den ene av de to fraksjonene i rosekrigene. Husets navn er hentet fra Richard Plantagenet, 3. hertug av York, og dets symbol var en hvit rose. Tre av dets medlemmer ble konger av England fra 1461 til 1485. Huset York nedstammet i mannlig linje fra Edmund av Langley, 1. hertug av York (1341–1402), den fjerde overlevende sønnen til Edvard III av England, men representerte også Edvards seniorslekt ved å være i kognatisk (gjennom moren) slekt med  Lionel, hertug av Clarence, andre overlevende sønn av Edvard III. Det er basert på disse etterkommerne at de gjorde krav på den engelske tronen. Sammenlignet med huset Lancaster, den andre fraksjonen i rosekrigene, hadde York seniorkravet på Englands trone i henhold til kognatisk primogenitur, men juniorkrav i henhold til agnatisk primogenitur. Kongetiden til dette dynastiet endte med at kong Rikard III av England ble drept i slaget ved Bosworth Field i 1485 (og den siste engelske konge som ble drept på slagmarken). 
Den mannlige slektslinjen døde ut da Edward Plantagenet, 17. jarl av Warwick døde i 1499. De to adelsslektene York og Lancaster ble forent da Elisabeth av York giftet seg med Henrik VII, og huset Tudor kom da til makten. 
Rivaliseringen mellom de to dynastiene har faktisk blitt bevart, i en fredeligere og mer vennskapelig form, som en rivalisering mellom grevskapene Lancashire og Yorkshire.
Loppebåt

Eksempler

Eksempler på noen lopper er With 10–12 fot, GH 10–11 fot, Morgan 350, Steady, Hasle (Summer Fun), Fjord 13, Pioner 325, River 350, Theri 10 (Micro Fun) og Bever 350.
Fess (hodeplagg)

Fess (bokmål) eller fez (riksmål), også kalt tyrkerlue, er et hodeplagg med tilnærmet sylinderformet pull, mer eller mindre flat topp og uten bremmer. Lua eller hatten lages tradisjonelt av rød eller svart ullfilt og er utstyrt med en svart eller blå silkedusk øverst. Fessen er oppkalt etter byen Fez i Marokko, fordi den røde hattefargen opprinnelig ble utvunnet av røde bær som blant annet vokste der.

Historikk og bruk

Fess var tidligere vanlig blant muslimske menn i Nord-Afrika, Tyrkia, Midtøsten og deler av Asia samt på Balkanhalvøya. Den ble båret for seg eller med en turban viklet omkring. Varianter av fessen har også vært brukt som del av folkedrakter i Italia og Hellas. I vesten ble fessen i enkelte orientalisme-inspirerte miljøer ansett som et moteplagg, både på 1800-tallet og de første tiårene av 1900-tallet, men brukes i dag bare som utkledningstøy der. Fesser for kvinner kan være laget av kostbare, dekorerte stoffer. 
Fessen ble særlig forbundet med det gamle embetsmannsveldet i Det osmanske riket. Den ble påbudt for tyrkiske statstjenestemenn og soldater i Hellas og Tyrkia i 1832, men forbudt i Tyrkia i 1926, da Kemal Atatürk ville modernisere landet og erstattet fessen med vesteuropeiske hodeplagg i den såkalte hattereformen. I 1928 ble den også forbudt av sjah Reza Pahlavi i hans ambisøse moderniseringsplaner for Iran. Fessen ble båret av overklassen i Egypt inntil 1953, året etter militærkuppet i landet, da hodeplagget ble forbudt også der.
Fessen var for mange et symbol på å være rettroende muslim. Når en fem ganger om dagen ba sin bønn til Allah, med kroppen vendt mot Mekka og hodet bøyd mot bakken under salah, kom en hattebrem i veien og en måtte snu luekyggen bak. Imidlertid passet den bremløse, runde fessen til denne aktiviteten.

Liknende hodeplagg

Schischa er en mer tilspisset form av den flate fessen, av rød eller svart filt og med kvast i toppen. Dette navnet, også skrevet shashia og på fransk chéchia, brukes også om en lav, flat, kalottliknende variant, som ikke sjelden bæres med en turban viklet rundt.
Kufi (også kalt kofia) er en fessliknende kalott som bæres av muslimer og andre fra Afrika.
Gjesdal Brass Band

Gjesdal Brass Band er et brassband som ble dannet i 2001 da Oltedal Musikkorps (stiftet 1945) og Ålgård Musikkorps (stiftet 1900) slo seg sammen. Korpset fra Gjesdal kommune i Rogaland er kommunens beste og mest profilerte brassband. Øvelsene foregår onsdager i gamle Oltedal kapell som korpset overtok i 2003. Bygget har gjennomgått store forandringer siden den tid, både på inn- og utsiden. 
Gjesdal Brass Band er et korps med sterke, lokale, og som verdsetter musikalsk utfoldelse og sosiale aktiviteter. I tillegg til å holde et høyt musikalsk nivå, er også korpset kjent for et meget bra sosialt miljø. Medlemsmassen har god spredning, både geografisk og aldersmessig. Omtrent halvparten av musikantene kommer fra nabokommunene, fra Hå i sør til Stavanger i nord. Korpset er et attraktivt tilbud for musikkinteressert ungdom og voksne i hele regionen. At korpset gjør seg gjeldende i lokalmiljøet ble bekreftet 1. januar 2006 da en av de største ildsjelene gjennom flere år, Endre Gjesdal, mottok Gjesdal kommunes kulturpris for 2005. Endre Gjesdal mottok prisen for sin mangeårige innsats for korpsbevegelsen. Både i kommunen og Gjesdal Brass Band har han vært en viktig ressurs.
Gjesdal Brass Band har i de siste årene gjennomgått et musikalsk løft ved den nåværende dirigenten, Jonas Skartveit Rogne. Andreplassen i 3. divisjon i NM i Bergen 2006 var et høydepunkt der korpset slo til med 97 av 100 poeng. Dette kvalifiserte til opprykk til 2. divisjon, der korpset har som mål å holde seg. I NM for brassband 2007 klarte Gjesdal å holde plassen i 2. div. med 8.-plass blant 12 korps. I underholdingskonkurransene, Siddis Brass og KnallBrass, har også korpset gjort det sterkt de siste årene. Høsten 2005 presterte det en 2.-plass i 2. divisjon i Siddis og våren etterpå gikk korpset av med seieren i KnallBrass. 
2 ganger har korpset deltatt på Grenland International Brass Festival i Skien. I 2009 oppnådde korpset 3.-plass i 1. divisjon og i 2012 1.-plass i 2. divisjon.
Den ortodokse kirke i Norge

Den ortodokse kirke er i Norge representert med menigheter av flere av dens delkirker. Lengst historie har den russisk-ortodokse kirke i Norge. Begrepet "Den ortodokse kirke i Norge" er et tvetydig begrep. I denne oversikten betyr det "alle ortodokse menigheter i Norge", men formelt sett er dette det registrerte navnet på den første ortodokse menigheten i Norge: "Den ortodokse kirke i Norge" var det navnet menigheten ble registrert under i 1931. Senere fikk den utvidelsen til "Den ortodokse kirke i Norge -  Hellige Nikolai Menighet".

Den bulgarsk-ortodokse kirke

Det bulgarsk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Vest- og Mellom-Europa eparki med sete i Berlin. Det fins en menighet i Oslo (St. Kiril og St. Metodij). Kirka hadde i 2011 omtrent 200 registrerte medlemmer i Norge.

Den gresk-ortodokse kirke

Det gresk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Sverige og hele Norden bispedømme med sete i Stockholm. Det ligger under den økumeniske patriark av Konstantinopel. Det fins en menighet i Oslo (Maria bebudelse). Kirka hadde i 2011 omtrent 350 registrerte medlemmer i Norge.

Den rumensk-ortodokse kirke

Det rumensk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Nord-Europa bispedømme med sete i Stockholm. Det ligger under Tyskland, Sentral- og Nord-Europa metropolitanbispedømme med sete i Nürnberg. Det fins menigheter i Bergen (Kristi himmelfart og de hellige martyrer Filofteia av Argeș, Tatiana av Craiova og Suniva av Bergen), Oslo (De hellige martyrer Ioan Românul og Hallvard), Stavanger (Maria bebudelse og de helliger hierarker Calinic av Cernica og Swithun av Winchester), Trondheim og Ålesund. Kirka hadde i 2011 omtrent 400 registrerte medlemmer i Norge.

Den serbisk-ortodokse kirke

Det serbisk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Storbritannia og Norden eparki med sete i Stockholm. Det fins menigheter i Bergen, Kristiansand (Hellige Demetrios av Thessaloniki), Oslo (Hellige Vasilije Ostroski), Porsgrunn og Trondheim. Kirka hadde i 2011 omtrent 3000 registrerte medlemmer i Norge.

Ikke-kanoniske ortodokse kirker

Mellom 1992 og 2000 eksisterte den norske ortodokse kirke, men denne var ikke i kommunion med noen av den ortodokse kirkas delkirker.
Breivikstølen

Breivikstølen ligger i Godvik som er en del av Bergen, og ligger vest i bydelen Laksevåg. Stedet var tidligere en støl, men ble i 2003 regulert til eneboliger og rekkehus.
I Breivikstølen finnes et bedehus og Kladden barnehage.

Badevik

Nederst i Breivikstølen er det et friluftsområde. Her fnnes det en badevik med tilhørende kai.
NM135

Teknisk

Tårnet var kontrollert med håndkraft. Det var en roterende spake for høyderetting, og en spake for retting i side. For ekstra rask sideretting kunne skytteren kople inn et utvekslingsgir ved hjelp av en fotpedal. Våpnene ble avfyrt elektromekanisk. Avfyringskontrollen satt på spaken for høyderetting, to fjærbelastede knapper, hvor skytteren kunne velge mellom kanon eller mitraljøse. Skulle man oppleve feil på strømforsyningen i vogna, hadde skytter fortsatt mulighet til å skyte med kanonen ved hjelp av et mekanisk avtrekk plassert på gulvet, såkalt fotavtrekk. Siktet ga en forstørrelse på 15x, men hadde ingen nattkapasitet eller termisk kapasitet. Kontrollpanel for røykkastere var montert på veggen foran skytter, mens bryter for LYRAN var montert ved vognkommandørens (VK) plass.
Maskinkanonen var opprinnelig brukt som luftvernkanon, med skuddtakt på 900 skudd per minutt.  I tillegg var vognen bestykket med en koaksial mitraljøse (basert på MG-3), en 71 mm LYRAN bombekaster som ble brukt til lysgranater, samt seks utskytingsrør for røykgranater.

I bruk

Bak i vogna finner man stridsrommet, som på en vanlig M 113, hvor det var tiltenkt plass til et fotlag på åtte infanterister. Tiltenkt, fordi det strengt tatt ikke var plass til åtte mann klar til strid, med alt utstyr og våpen. Her satt PV-gjengen, tre mann, MG-gjengen, tre mann, nestlagføreren og reserve vognkommandør – som tok over som vognkommandør på vogna, når fotlaget satt av. Da gikk altså vognkommandøren over i en lagførerrolle på bakken, og vogna kunne således operere uavhengig av fotlaget. Oppsettingsplan for fotlaget kan for øvrig være ulik fra vogn til vogn, alt etter troppsjefs ønsker, eller gjeldende Krigsoppsettingsplan (KOP).  
Merk for øvrig forskjellen til dagens måte å operere på med CV 90, hvor vognkommandøren er fast, og man har egen fotlagfører som sitter av sammen med fotlaget.
Exallancyla

Utseende

En middelsstor, avlang trebukk. Hode, pronotum, antenner og bein er brunrøde, dekkvingene svarte. Antennene er kraftige og sagtakkede, nesten så lange som kroppen hos hannene og rundt to tredjedeler så lange hos hunnene. Pronotum er omtrent sekskantet med rundede "ytterhjørner". Dekkvingene er parallellsidige, kraftig punkterte og fint hårete.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Peru og Bolivia.
When

When er enmannsbandet til Lars Pedersen (født 1961 i Oslo). 
Pedersen startet enmannsbandet i 1983 under navnet Hospital Blimp, men endret etter hvert navnet til When. Bandet opererer innen en rekke ulike musikkstiler og blander elementer fra ulike sjangere som psykedelia, avantgarde, eksperimentell, pop, elektronika, samtidsmusikk, klassisk musikk og støymusikk. Pedersen spiller selv de aller fleste instrumenter og komponerer all musikk. Bandet ga ut debutalbumet Drowning but Learning i 1987, og har siden gitt ut totalt 15 album (pr. 2012). I forbindelse med utgivelsen av albumene The Lobster Boys (2001) og Pearl-Harvest (2003) var bandet utvidet med Øyvind Borgemoen Lyse på trommer og melodika og Nils Arne Øvergård på gitar. Albumene Misshimmisshimmisshim i 2011 og Whensday i 2012 ble til gjennom tett samarbeid med Haakon Ellingsen (som også var medlem i The Last James).
When har blitt nominert til Spellemannprisen i åpen klasse to ganger: 2003 for Pearl-Harvest og 2009 for Homage Series Vol. 1: Sun Ra.
De ensligas allé

De ensligas allé er et musikkalbum med Mikael Wiehe, utgitt i 1982.
John Toshack

Spillerkarriere

Han startet sin fotballkarriere hos Cardiff City som 16-åring. Etter fire år i Cardiff ble han hentet til Liverpool FC av Bill Shankly den 11. november 1970, Shankly betalte £110,000 for ham. Han gjorde sin debut tre dager senere mot Coventry City på Anfield. Han lagde sitt første mål for Liverpool i et Merseyside derby den 21. november da de tok igjen en 2-0 ledelse og vant 3-2. I 1971 kom Kevin Keegan til klubben og "Tosh" og han gjorde var et perfekt spisspar sammen med "Tosh" som tok alle ballene i luften og Keegan som tok alle langs bakken. De var et drømmepar og en kjent kommentar fra en kjent kommentator ved navn David Coleman lød slik "Toshack, Keegan, one nil!". Da Keegan dro til Tyskland for og spille for Hamburger SV hadde han laget nøyaktig 100 mål, flesteparten av dem var servert av "Tosh".
I sin tid i Liverpool fikk han 246 kamper og lagde 96 mål. For Wales herrelandslag i fotball lagde han 13 mål på 40 kamper. Han begynte etter hvert og få mange skader og i 1978 tok han over som spillende manager hos Swansea City.

Trenerkarriere

Han gjorde suksess på Vetch Field og tok dem fra 4. divisjon til 1. divisjon og det var på den tiden han mottok Order of the British Empire for sin suksess i britisk fotball.
I 1984 var han trener i en sesong for den portugisiske klubben Sporting Lisboa. Han har hatt mest suksess som trener i Spania hvor han har trent Real Madrid to ganger, Real Sociedad tre ganger, Deportivo de La Coruña og Real Murcia. Han har også trent den tyrkiske klubben Besiktas JK og den franske klubben AS Saint-Étienne. Han ble trener for Wales herrelandslag i fotball i 1994 men sa opp etter 41 dager etter et 3-1 tap for Norge. Han ble trener for Wales for andre gang i november i 2004.
Bagsværd

Bagsværd er en forstad til København som ligger i Gladsaxe kommune omtrent 12 kilometer nordvest for København.  Stedet har ca. 10 000 innbyggere.
Legemiddelfirmaet Novo Nordisk har sitt hovedkontor i Bagsværd. Forstaden er ellers kjent for Bagsværd kirke.