google/wiki40b huggingface dataset:
Satoshi Ishii

Mixed Martial Arts 2009

Den 14. september 2009 ble det annonsert som Ishii ville gjøre sin MMA debut mot andre OL judo gullvinner Hidehiko Yoshida. Selv om kampen var opprinnelig å finne sted på World Victory Road nyttårs show den 31. desember, men hendelsen ble avlyst.Dermed kampen flyttet til DREAMs Dynamitt! 2009 kortet på nyttårsaften som en co-forfremmet show. Ishii tapte kampen ved enstemmig avgjørelse. 
For sin andre kamp møtte Ishii New Zealand tungvektsmester i kickboksing Tafa "Thumper" Misipati den 15. mai 2010 i Auckland, New Zealand. Kampen var den viktigste hendelsen på den ETK produksjonen X-plosion: New Zealand vs Japan. Ishii vunnet via underkastelse (armbar) i første runde. 
Den 25. september 2010, kjempet Ishii mot Ikuhisa Minowa som er en wrestling specialist og er også kjent for å møter mye store motstandere. Kampen ble hold på Dream.16 arrangemente og Ishii vant kampen via enstemmig avgjørelse. 
Ishii neste MMA kamp skulle være mot Antz Nansen på K-1 World MAX 2010. Men hans motstander ble endret til Katsuyori Shibata i siste liten og Ishii vant via Kimura i første runde. Ishii som trenet i Black House med bla. Anderson Silva og Antonio Rodrigo Nogueira fortsatte og trene der.
Ishii kjempet deretter mot den franske kickboxing stjernen Jerome LeBanner i en mixed martial arts kamp på Dynamite! 2010, Nyttårsaften hendelsen. Han vant kampen via enstemmig avgjørelse.
Nesten et år senere møtte han Paulo Filho en brasiliansk jiu-jitsu spesialist. Kampen endte med uavgjort. 
Ishii neste motstander skal være Fedor Emelianenko på  Fight For Japan: Genki Desu Ka Omisoka 2011 den 31. desember.
Alisha's Attic

Alisha's Attic var en engelsk popduo som utga plater fra 1996 til 2001. De to medlemmene var Shelly McErlaine og Karen Poole.
Fosfolipid

Fosfolipider er en gruppe fettstoffer, som sammen med nøytrale lipider er de to vanligste lipidene (fettstoffene) i menneskekroppen. Fosfolipider er bygd opp av et hydrofilt hode og en hydrofob hale. Fosfolipidene er en viktig bestanddel i cellemembranens struktur.

Fosfolipider i cellemembranen

Det vanligste bruksområdet for fosfolipider i kroppen er ved oppbyggingen av cellemembraner. Cellemembranen er oppbygd av fosfolipider hvor de polare delene vendes ut, mens de hydrofobe delene vendes innover. På den måten blir permeabiliteten (hva som slippes igjennom) for molekyler veldig liten. Det polare hodet slipper igjennom polare molekyler, hvilket stoppes av de hydrofobe (upolare) delene. Upolare molekyler stoppes allerede ved hodet. En membran av fosfolipider kan forstørres ved å endre pH samt tilsette et sterkt organisk løsningsmiddel. Det endrede pH-et løser de polare delene av fosfolipiden, altså hodet, og det organiske løsemiddelet kan benyttes til å løse de hydrofobe halene.
Dess flere dobbelbindinger som finnes i halen, dess mykere blir den, og dess lavere blir smeltepunktet.

Kjemisk struktur

Fosfolipider er fosfatester av glyserol. De er estrer med to funksjonelle grupper, en fettsyre og en fosforsyre. Fosforsyren har dessuten dannet ester med ytterligere en alkoholgruppe, som vanligvis også inneholder en aminogruppe.
Tommaso Campanella

Liv og virke

Tommaso Campanella tilhørte fra 1582 dominikanerordenen. Under innflytelse fra Bernardino Telesios idéer og av okkulte strømninger gikk han snart over til en panspykistisk naturalisme, som streber etter kunnskap om den i tingene iboende ånd, det vil si om naturkreftene, for å svinge seg opp til å beherske den og dermed innføre menneskets herrevelde. 
Han er mest kjent som utopist, med verket «La città del Sole» fra 1602, på latin «Civitas Solis» fra 1623. Utopien har et strikt geometrisk anslag: den by som beskrives ligger ved ekvator, omgjerdes av syv murer (en for hver kjent planet) og har fire porter som vender mot verdens fire hjørner. Medborgerne beskrives som uniformerte – dette i en tid da ikke en gang soldater normalt var det.
Det det tok ikke lang tid før Campanella ble mistenkt for kjetteri. Han ble utsatt for flere retterganger, men klarte i et år eller så å unngå straff, fremfor alt takket være sine skrifter mot protestantismen og til fordel for et universelt, teokratisk monarki. 
Ettersom han i Calabria hadde stilt seg i spissen for en sammensvergelse mot spanjolene for proklameringen av en lov, som skulle gjelde over den kristne, hvis sanne og levende elementer den opptok i seg, og organisere samfunnet på kommunismens og den naturlige morals grunn, ble han arrestert i 1599 og stilt for retten, torturert og til slutt dømt som sinnssyk til livstids fengsel i 1603. 
Her utviklet han i løpet av 23 år en intensiv filosofisk-litterær virksomhet og hadde kontakt med tyske lærde som Caspar Schoppe, Tobias Adami med flere, som viste interesse for å utgi hans manuskripter. 
Frigitt av den spanske regjering ble han fram til 1629 holdt innesperret i inkvisisjonens fengsel i Roma. Etter å ha blitt løslatt derfra ble han atter utsatt for mistenksomhet og uvilje fra pavelige kretser, og flyktet så til Frankrike. Der nøt han hoffets beskyttelse og døde i Paris i 1639.
Campanella fremmet i sine skrifter flere innbyrdes motstridende teser, men ettersom han nok var påvirket av faren for dødsstraff og tortur er det trolig at hans oppfatninger kan ha blitt noe modifisert i mange av hans skrifter. Campanella var imidlertid overbevist om at han hadde fått kall som profet og virkeliggjører av en ny orden for menneskene. Han forestilte seg en treenighet av makt, visdom og kjærlighet, som han mente svarte til  menneskets tre grunnbehov. Selvbevisstheten og egenkjærligheten som grunn for oppdagelsen av menneskets egne iboende guddommelige krefter, gjorde at han pekte fremover mot deismens tankeganger.
Heinrich Wilhelm Olbers

Liv og karriere

Olbers ble født i Argergen ved Bremen i Tyskland, og studerte til å bli lege i Göttingen. Etter at han fullførte studiet i 1780, begynte han å jobbe innen medisin i Bremen. Om natten brukte han tid på astronomiske observasjoner, og han gjorde toppetasjen i huset sitt om til et observatorium. Han lagde også den første gode metoden for å beregne banen til en kometer.
28. mars 1802 oppdaget og navnga Olbers asteroiden Pallas. Fem år senere, 29. mars 1807 oppdaget han en annen asteroide, og ga Carl Friedrich Gauss æren av å navngi denne – Vesta. Siden ordet «asteroide» ikke ennå ble brukt, kalte samtidens litteratur dem for planeter. Olbers la fram en hypotese om at asteroidebeltet, der disse himmellegemene lå, var restene etter en planet som hadde blitt ødelagt, men denne hypotesen er i dag forkastet av mesteparten av det vitenskapelige miljøet.
6. mars 1815 oppdaget Olbers så en periodisk komet som har fått navn etter ham. Det formelle navnet til denne er 13P/Olbers.
Han har fått gitt navn til paradokset om at det blir mørkt om natten - Olbers' paradoks.
GrimE

GrimE (Grim Engine) er en spillmotor for eventyrspill som ble laget av Bret Mogilefsky hos LucasArts med Lua, som er et fritt scriptspråk. Den ble først brukt i Grim Fandango.
GrimE var etterfølgeren av SCUMM, og bevarte noe av denne motorens egenskaper. Den var, lik SCUMM, basert rundt personer og objekter som kunne brukes med hverandre og førrenrede bakgrunner. Den største forskjellen fra SCUMM er at delen som kontrollerer personene gjør det i ekte 3D. Personene i spillet er en samling av 3D-rendrede polygoner og deres bevegelser er styrt av tastaturet. Det er også andre og mindre synlige forandringer. Måten hendelser er scriptet er helt forskjellig og tillater mye mer sofistikerte bevegelser av personer spilleren ikke styrer.
Etter Grim Fandango ble motoren litt forbedret og brukt i Escape from Monkey Island, det fjerde spillet i Monkey Island-serien.
Et underprosjekt av ScummVM, kalt Residual, utvikler en implementasjon av GrimE under GNU ved å gå gjennom GrimEs kode og finne ut hvordan den virker.
Bajankhongor (provins)

Bajakhongor er en av Mongolias 21 provinser.
August Schneider

Utdannelse

August Schneider var apotekersønn fra Flekkefjord, og til tross for at han selv helst ville bli kunstmaler tvang foreldrene ham til å studere medisin ved Universitetet i Kristiania. Han foretok en reise til Østerdalen i forbindelse med at han i 1860 ble sendt inn til Kristiania for å bli immatrikulert ved universitetet. Fra denne reisen fikk han publisert sine første illustrasjoner i Illustreret Nyhedsblad. Det han som ukebladene helst ønsket var å lage prospekter av norske severdigheter, men han utførte også raske skisser fra aktuelle hendelser i hovedstaden og nærmeste omegn. Til disse skrev Schneider som oftest tekstene selv. Han ble dermed en viktig bidragsyter til datidens illustrerte ukepresse.
Fra 1863, da Vikingen begynte å utkomme illustrert, ble han vittighetsbladets faste tegner. Det ble stadig mer tegning og mindre legestudier, inntil han, etter farens død, brøt over tvert og mottok friplassen ved Johan Fredrik Eckersbergs malerskole. Gratisplassen vant han på sitt ubestridelige talent, i skarp konkurranse med Oscar Arnold Wergeland og flere andre kandidater. Etterat han var blitt elev på malerskolen forsto læremesteren raskt at han ikke burde holde på sin dyktige elev, og hjalp ham til stipendium med en sterk oppfordring til videre studier ved Kunstakademiet i København. Schneider begynte nå også å tegne og skrive for danske Illustreret Tidende, og ble dessuten av en av professorene omtalt som akademiets beste tegner.

Som eventyrillustratør

Etter oppholdet i København ble Schneider kontaktet av Asbjørnsen som ville ha ham til å illustrere eventyr og sagn. Tegningene utviklet han dels i brevveksling med eventyrfortelleren selv, dels gjennom sommerens og høstens studietur til Setesdal, hvor han drev folkelivsstudier og samlet muntlig tradisjon. Det var nå han fikk høre «Soga om Kvitebjørn kong Valemon» som han sendte Asbjørnsen for gjengivelse i Norske Folke-Eventyr. Ny Samling (1871). Gjennom sine studier av byggeskikk og norske bønder var det han som skapte den nasjonale form som de senere eventyrillustratørene Erik Werenskiold, Otto Sinding og Theodor Kittelsen bygde videre på.

Eget atelier i Antwerpen

Ved årsskiftet 1870-71 ble Schneider student ved kunstakademiet i Antwerpen. Her måtte han sørge for sine egne inntekter og vekslet fra å være en slett elev til å overraske sine lærere med sine bilder. Han leide et privat atelier etter en avdød akademiprofessor og startet sin egen virksomhet som kunstmaler og protrettør.
Schneider fikk depresjoner og tok sitt eget liv i Antwerpen, like etter fylte 31 år. I oversettelse etter den flamske dagsavisen Der Koophandel fortelles det fra hendelsen at:
«Den avdøde hadde stukket seg med en kraftig hånd, ikke mindre enn 12 ganger, på ulike deler av kroppen, hvorav 3 i halsen og 9 i brystet. På bordet fant man 2 flasker med opium og en sprøyte med påskriften 'til innvortes bruk'. Ved siden av ham lå et brev, som fortalte at han frivillig tok sitt eget liv, uten grunn og uten at noen andre hjalp til.»
Université Notre Dame d'Haïti

Université Notre Dame d'Haïti (det vil si Vår Frues universitet i Haiti) er et katolsk universitet i Port-au-Prince i Haiti. Det ble grunnlagt i 1995 og er (2010) organisert i fem fakulteter.
Tre av fakultetene har campus i andre byer enn hovedstaden; i Cap-Haitien (administrasjonslære), Cayes (jordbruk) og Jacmel (administrasjonslære). I Port-au-prince er, i to fakulteter, undervisning i medisin og helsevitenskap, og økonomi og politologi.
Ellen Schwiers

Bakgrunn

Ellen Schwiers kom fra en skuespillerfamilie. Hennes far var teaterskuespilleren Lutz Schwiers. På grunn av hans omflakkende skuespillerliv fikk hun en urolig oppvektst. Schwiers ble medlem av Bund deutscher Mädel da hun var tretten år. Etter den andre verdenskrig måtte familien flytte til Hessen, der Schwiers, med bestått vitnemål i 1945, skulle gå i lære til først å bli baker og senere gartner.

Skuespillerinne

Ellen Schwiers mottok undervisning i skuespill av sin far. Etter å ha bestått eksamen i faget ble hun første gang engasjert til Theater Koblenz. Fra tid til annen jobbet hun også som suffløse. I 1949 fikk hun sin første kameraopptreden, i filmen Heimliches Rendezvous under regi av Kurt Hoffmann. 
Schwiers spilte til 1978 i diverse filmer, der hun ofte hadde rollen som en problematisk og forførerisk kvinne som skaper uro i vanlige menneskers liv, slik som i Das Erbe von Björndal (1960), Der letzte Zeuge (1960), Frau Irene Besser (1960), Der Satan mit den roten Haaren (1964). Også på scenen ble hun ofte engasjert til slike roller, som elskerinne i Jedermann (1961/62, Salzburg), Lady Macbeth i Shakespeares Macbeth (1972, turné) eller Lysistrata i Hochhuths Lysistrata und die Nato (1974, Essen).
Hun spilte Gunvor i den kontroversielle adapsjonen Das Erbe von Björndal av Trygve Gulbranssens Bjørndaltrilogi.
Hun spilte også i to episoder av Der Bulle von Tölz ved siden av datteren Katerina Jacob.
I 1956 giftet hun seg med filmprodusenten Peter Jacob, tidligere ektemann av Leni Riefenstahl. Med mannen hadde hun to barn, som også er blitt skuespillere: Katerina Jacob (Der Bulle von Tölz) og Daniel Jacob (Ich heirate eine Familie). Sønnen døde i 1985, i en alder av 21 år, som følge av en tumor.
I 1982 grunnla Ellen Schwiers sammen med ektemannen og datteren turnéteateret das ensemble. Mannen døde i 1992. Hennes bror Holger Schwiers har jobbet som skuespiller og stemmeskuespiller. Barnebarnet Josephine Jacob er også skuespiller. Ellen Schwiers bodde i Berg ved Starnberger See.
I 2015 trakk hun seg tilbake fra scenen.
Hun døde den 26. april 2019 i Starnberg.
Samiske geografiske navn (Lebesby)

Samiske geografiske navn i Lebesby (knr 2022) angir stedsnavn i Lebesby kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare nordsamisk er tatt med i denne oversikten for Lebesby kommune.
Omdurman

Umm Durmān (arabisk: أم درمان), på vestlige språk ofte kalt Omdurman, er den nest største byen i Sudan og al-Ḫarṭūm-staten. Byen ligger på Nilens vestbredde, ovenfor hovedstaden al-Ḫarṭūm. Umm Durmān hadde i 2008 en befolkning på 2.395.159 og er Sudans handelssentrum. Sammen med Bahri (Nord-Ḫarṭūm) er den også nasjonens industrielle senter. I Umm Durmān finnes det lett industri, flere museer og et islamsk universitet.
I 1884 gjorde den selverklærte mahdi Muhammad Ahmad landsbyen Umm Durmān til sin hovedstad. I dag finne mahdiens grav i byen. Etter femten år ble slaget ved Omdurman utkjempet, og britene erobret byen og beseiret mahdistopprøret. 
Byens opprinnelige navn var Wen-Dhurman, som på dinka betyr "Sønn som sørger over sin mor." Da arabisktalende muslimer fortrengte de opprinnelige innbyggerne fikk byen navnet Umm Durmān, som har en lignende betydning.
Tom Kennedy

Karriere

I en periode på 50 år, fra 1915 til 1965, opptrådte han i over 320 filmer og fjernsynsserier, ofte uten å bli kreditert. Hans første film var en kort svart/hvit komedie His Luckless Love. Han var med i ni Torchy Blane-filmer som Gahagan, den diktende konstabel hvis motto var: «What a day! What a day!» Han fortsatte å lage filmer helt fram til sin død. Hans siste var en western: The Bounty Killer.
Tom Kennedy ble ofte feilaktig oppgitt å være bror til komikeren Edgar Kennedy, selv om de to ikke var i slekt. De var tilsynelatende gode venner og Tom hadde biroller for Edgar i mange av Edgars kortfilmer.
Kennedy spilte også sammen med Shemp Howard fra The Three Stooges i flere kortfilmer produsert av Columbia Pictures, slike som Society Mugs, i tillegg opptrådte han med The Three Stooges i filmene Loose Loot og Spooks!. Han spilte også mot El Brendel i fire kortfilmer, som Phoney Cronies i 1942.
Hans fjernsynsopptredener omfatter episoder av Perry Mason, Maverick, My Favorite Martian og Kruttrøyk.

Død

Kennedy døde av benkreft 6. oktober 1965.
Brasils grunnlov

Den føderale republikken Brasils grunnlov (portugisisk: Constituição da República Federativa do Brasil) er den overordnede loven i Brasil, og danner grunnlaget for lovgivningen i landet og den brasilianske regjeringen. Loven ble vedtatt 5. oktober 1988 og er rammeverk for organiseringen av regjeringen og forholdet mellom landets føderale styre, delstatene og befolkningen.
Loven er preget av å være skrevet som en reaksjon etter en periode med militærdiktatur og inneholder bestemmelser der individuelle rettigheter og friheter bli garantert. Formuleringene i loven er også innrettet på å forhindre militære statskupp.
Ferjani Sassi

Landslaget

Han ble tatt ut i Tunisias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Pontisk gresk

Geografisk utbredelse

Pontisk gresk ble opprinnelig snakka ved sørkysten av Svartehavet, men store deler av den pontisktalende befolkninga flytta til nord- og vestkysten av Svartehavet i det som var Det russiske keiserdømmet i det 18. og 19. århundre; pontisk gresk snakkes fortsatt av store grupper i Ukraina og rundt Stavropol i Russland, og i Georgia. Etter massakrene i 1910-årene ble de fleste gjenværende pontisktalende i Lilleasia flytta til Hellas, hovedsakelig i nord. Innbyggerne i Of-dalen, som hadde konvertert til islam i det 17. århundre, ble værende i Tyrkia, og snakker fortsatt pontisk gresk.
Giovanni Giacomo Panciroli

Tidlig karriere

Panciroli (navnet er også skrevet Panziroli og Pancirole) var sønn av en skredder fra Roma. Han ble utdannet i Roma, og tok doktorgrad i utroque iure, det vil si både sivil- og kirkerett, i 1605. Han ble advokat ved Den romerske kurie,  og fulgte Den hellige stols nuntius til først Napoli og siden Spania, Giambattista Pamphilij (senere pave Innocent X). 
Tilbake i Roma kom han i tjeneste under kardinal Francesco Barberini. Han fikk en rekke verv ved kurien.

Biskop

I 1641 ble han titulærpatriark av Konstantinopel, og han ble bispeviet i januar 1642 av kardinal Giulio Cesare Sanchetti, som ble assistert som medkonsekrerende av  titularerkebiskop Lelio Falconieri, og av biskop Alessandro Castracani av Nicastro.

Kardinal

Han ble kreert til kardinalprest av pave Urban VIII ved konsistoriet juli 1643, og deltok i konklavet 1644 som valgte Innocens X.

Statssekretær

Samme år ble han utnevnt til kardinalstatssekretær, et embede han utøvet i samarbeide med pavens kardinalnepote Camillo Francesco Maria Pamphili frem til januar 1647. Da la Pamphili med sin kardinalsverdighet for å kunne inngå ekteskap med Olimpia Aldobrandini. Denne fratreden forøket kardinal Pancirolis rolle, slik at han utøvde en mundighet i den romerske kurie som var uvanlig for noen som ikke var i slekt med paven, selv for en statssekretær. Dette var en stilling som den gang i utgangspunktet var av mindre betydning og lavere rang enn den som den fikk senere. Samtiden hadde han å forholde seg til den betydelige innflytelse som Donna Olimpia hadde på sin svoger, paven. Denne situasjon var til tider et problem som reduserte kuriens effektivitet.
Da pave Innocens X bad sin statssekretær om hans anbefaling vedrørende hvem som skulle erstatte hans sørgelig inkompetente kardinalnepote, Francesco Maidalchini. Pancirolo foreslo sin sekretær, Camillo Astalli, en fjern inngiftet slektning til paven gjennom ekteskapet med Olympia. Selv om han skulle fortsette å nyte pavens ubetingede tillit, utløste dette et raseri mot ham fra Pamphilislekten og dens folk. Stadig kritikk og hans svekkede helse bidro til at han gradvis tapte innflytelse innen kurien. 
Panciroli døde 3. september 1651 i Roma, og ble gravlagt nær høyalteret i kirken San Silvestro al Quirinale.
Tomoaki Sano

Karriere

Tomoaki Sano startet sin profesjonelle karriere i Nagoya Grampus Eight i 1987. Han har også spilt for NKK, Avispa Fukuoka, Sagawa Express Tokyo og Mito HollyHock.
Engine Ears

Engine Ears er et norsk kompetansesenter for lyd og lydarbeide.
Firmaet ble startet av Studio 1-veteran Truls Birkeland og frilanser Chris Sansom for å tilby norsk lydindustri et samlet kompetansesenter og en enklere og sikrere produksjonsform. Gjennom ett kontaktpunkt får klienter tilgang til alt det produksjonene trenger av teknisk hjelp innen lyd for musikk, film, tv, radio, internet og forensic/Kriminalteknisk lydarbeid.
Inn for landing

Inn for landing er et musikkalbum med Bjørn Eidsvåg, spilt inn i januar 1976 og utgitt høsten samme år. Dette er hans debutalbum. Bjørn Eidsvåg har skrevet alle teksten selv, men opplyser på platecoveret at han har fått hjelp av Jan Eirik Breen, Vidar Kristensen og Erik Hillestad på enkelte av sporene. Platen ble utgitt på Kirkelig Kulturverksted i 1976 og ble lansert på CD i 1992. Denne første platen ble ikke noen suksess for Eidsvåg. Den kom ikke inn på VG-lista og oppnådde heller ikke høye salgstall. Bjørn Eidsvåg har heller ikke brukt noen av sangene her på senere best of plater. Tekstene var nok radikale i 1976 og provoserte nok i sine miljøer. På sporet «Fader forlat oss» lyder følgende vers: «Tusen sivile mennesker ble bombet i Vietnam, de skyldige var veldig lei seg da sannheten kom fram...» Andre sanger er ironiske som «Kristen livsstil»: «Ikke storme inn i stua, før du har tatt av deg lua, gutten min, sett deg pent ved bordet , hysj vær stille, ikke søl, si takk for maten, de kaller det kristen livsstil...»
Bjørn Eidsvåg skriver bak på coveret: «Utgangspunktet for å kunne gå, er at man i det minste har ett bein på jorda...» Musikken på albumet kan ifølge Eidsvågs nettsted karakteriseres som en blanding av folkegospel og countryrock med tekster som inneholder satire, forkynnelse og kirkekritikk.
Rand lufthavn

Rand lufthavn (IATA: QRA, ICAO: FAGM) er en lufthavn i Germiston, Sør-Afrika. Den ble bygget på 1920-tallet som hovedlufthavn i Johannesburg, men byen vokste fra den og erstattet flyplassen med den større OR Tambo internasjonale lufthavn på 1960-tallet.
South African Airways har donert to Boeing 747 til «South African Airways Museum Society» som er utstilt på lufthavnen.
Suijiang

Suijiang (kinesisk: 绥江县; pinyin: Suíjiāng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhaotong.
Befolkningen var på 150 125 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.
Mesoamerikanske språk

Mesoamerikanske språk er en språkbunt som omfatter alle de indianske språka fra det mesoamerikanske kulturområdet, som dekker det sørlige Mexico, hele Guatemala og Belize og deler av Honduras og El Salvador. Området karakteriseres av stor lingvistisk variasjon og har flere hundre forskjellige språk fordelt på sju familier, men språka i området har på grunn av relativt tett kontakt utvikla en rekke fellestrekk.
De mesoamerikanske språka var blant de første til å utvikle egen skrift. De eldste tekstene stammer fra rundt år 1000 f.Kr. Etter den spanske erobringa fra slutten av 1500-tallet begynte man å skrive de mesoamerikanske språka med det latinske alfabetet. Mange av språka er i dag utdødde eller trua, men andre, blant annet nahuatl, mayiske språk, mixtekisk og zapotekisk, har flere hundre tusen brukere og lever i beste velgående.
AMD Athlon 64 X2

Instruksjons-sett

Alle utgavene av AMD Athlon 64 X2 har støtte for de grafiske SIMD instruksjons-settene MMX, Extended 3DNow!, SSE, SSE2 og SSE3.

Størrelse og antall transistorer

AMD Athlon 64 X2 med 1 Mb L-2 Cache, produsert med 90 nm transistorer, består av 243 millioner transistorer og har en størrelse på 219 mm². En tilsvarende AMD Athlon 64 består av 164 millioner transistorer, og har en størrelse på 103.1 mm².
AMD Athlon 64 X2 med 512 Kb L-2 Cache, produsert med 65 nm transistorer, består av 221 millioner transistorer, og har en størrelse på 118 mm². En tilsvarende AMD Athlon 64 består av 122 millioner transistorer, og har en størrelse på 77.2 mm².
Produksjonen av AMD Athlon 64 X2 med 1 Mb L-2 Cache, opphørte i midten av juni 2006.

Athlon X2

'64' ble fjernet fra navnet til Brisbane 'BE' serien, etter at alle AMDs prosessorer i realiteten var blitt 64-bit prosessorer.