google/wiki40b huggingface dataset:
Aegus (Micraegus) adelphus

Utseende

En nokså liten (7 - 11 millimeter), avlang, blankt gulbrun hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) kraftige, sigdformede med en liten, innoverrettet tann nær roten. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er nokså matt, fint og jevnt punktert. Pronotum er trapesformet, bredest foran, blankt. Dekkvingene er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede, hodet er ganske blankt og like grovt punktert som pronotum, som er puteformet (ikke bredere forover). Dekkvingene har rader av korte, oppstående hår som følger punktradene.

Levevis

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Malaysia og Borneo.
Koji Morisaki

Landslaget

Koji Morisaki ble tatt ut i japans tropp til Fotball under Sommer-OL 2004.
Frohavet

Frohavet er havområdet mellom Fosenhalvøya og Froan i Trøndelag. I sørvest grenser det til Frøya, i sørøst til Bjugn og i øst, nord for øya Melsteinen, til Åfjord kommune.
I den senere tid har Frohavet blitt aktuelt som deponi for CO2.
Sheen (London)

East Sheen

East Sheen er et grønt og velholdt sted, som for det meste er et boligområdet. Stedet ligger like ved Richmond Park, og husene ved parken er sterkt etterspurte og dermed høye i pris. 
Krysset mellom A205 (Upper Richmond Road) og B351 (Sheen Lane) i East Sheen er milepæl fra 1751 i midten som marker avstanden fra Cornhill i City of London.
Kollektivtransporttilbudet fra East Sheen består av flere bussruter. Nærmeste jernbanestasjon er Mortlake mot nord, mens nærmeste undergrunnsstasjon er East Putney.

North Sheen

North Sheen ble lagt inn under Kew i 1965 distriktet Richmond upon Thames ble opprettet. Selv om stedsnavnet ikke lenger eksisterer har det blitt videreført i navnet av en jernbanestasjon.
Bandeja paisa

Bandeja paisa, også kjent som bandeja de arriero, bandeja montañera og bandeja antioqueña, er en tradisjonell colombiansk matrett, spesielt fra Antioquia, kaffelandskapet og deler av Valle del Cauca.
Retten består av en tallerken med ris, røde bønner, stekt kjøttdeig, svinesvor, chorizo, blodpudding, speilegg, arepa, stekt banan og avokado, og eventuelle andre ingredienser. Den serveres vanligvis på en stor, avlang tallerken eller brett. Bandeja paisa ses ofte på som Colombias uoffisielle nasjonalrett.
Norgesmesterskapet i orientering 1964

Norgesmesterskapet i orientering 1964 bestod av flere arrangementer som i 1964 kåret norgesmestere i orientering.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Trondheim 20. september. Kongepokalene ble vunnet av Bjørg Knudsen og Stig Berge.
Lamb's Rock

Lamb's Rock er et turiststed i Coonoor, Tamil Nadu, India, på bakkene i Nilgiri Hills. Det ligger i en avstand av åtte km fra Coonoor. Den har utsikt over Coimbatore-slettene, med de mange te- og kaffeplantasjer.
Protambulyx strigilis

Utseende

En stor (vingespenn 95 – 120 mm), slankbygd svermer, gulbrun. Hodet er temmelig stort og vredt, antennene spinkle og rundt 1/3 så lange som forvingene. Brystet er kanelbrunt i midten, mørkt brunrødt på sidene. Forvingen er lange og smale, lysbrune med noen mørkere flekker og tverrbånd. Bakvingene er lyst rødbrune med to diffuse, mørkere tverrbånd. Larven er gulaktig grønn med grønnhvite eller gulgrønne skråstriper på sidene.

Levevis

Larven lever på blader av Anacardium spondias og beslektede arter i sumakfamilien.
Israelere

Demografi

Ifølge Israels statistiske sentralbyrå i april 2012, var 75,3 % av Israels 7,881 millioner mennesker jøder av ulike opphav, 20,6 % ikke-jødiske arabere, og 4,1 % øvrige. Blant jødene var over 70 % sabra (israelskfødte), for det meste andre- eller tredjegenerasjons israelere, mens resten er olim (immigranter) – 22 % fra Europa og Amerika, og 10 % fra Asia og Afrika, inkludert de arabiske landene.
Israel har to offisielle språk; hebraisk og arabisk. Hebraisk er landets primære språk, og tales av brorparten av befolkningen. Arabisk tales av den arabiske minoriteten, og av noen medlemmer av det mizrahiske jødiske samfunn. Engelsk blir undervist i på skolen og tales av størsteparten av befolkningen som andrespråk. Andre språk som tales i Israel er russisk, jiddisk, ladinsk, amharisk, rumensk, polsk og fransk. Populære amerikanske og europeiske TV-serier blir ofte vist på israelsk fjernsyn. Aviser er tilgjengelig på alle de nevnte språkene i tillegg til flere andre språk, deriblant persisk.
Det største samfunn bestående av israelere utenfor Israel befinner seg i Los Angeles i California.

Israels kultur

Haifa, Tel Aviv og Jerusalem er kulturelle sentre, kjent for kunstmuseer, og mange byer og kibbutzer har mindre høykvalitetsmuseer. Israelsk musikk er meget versatil og kombinerer elementer av både vestlig og østlig musikk. Den tenderer til å være veldig eklektisk og består av et bredt spekter av impulser fra diasporaen, og mer moderne kulturell import: ḥasidiske sanger, asiatisk og arabisk pop, spesielt av jemenittiske sangere, og israelsk hiphop eller heavy metal. Folkedans, som appellerer til mange av immigrantenes kulturelle herkomst, er populært.

Historie

På 1930-tallet begynte den sionistiske bevegelsen virkelig å oppmuntre til jødisk innvandring til Palestina. Tilstrømningen av jødiske immigranter var avgjørende for funksjonen av disse nye institusjonene i det som I den 14. mai 1948 ble staten Israel.

Religion i Israel

Ifølge Israels statistiske sentralbyrå var 76,2 % av israelerne jøder av religion ved utgangen av 2004, 16,1 % var muslimer, 2,1 % kristne, 1,6 % drusere og de resterende 3,9 % (inkludert russiske immigranter og noen etniske jøder) var ikke klassifisert etter noen religion.
Ptyophis

Utseende

En middelsstor (9–14 millimeter), avlang, rødlig brun oldenborre. Oversiden er fint hårete, beina nokså lange.

Utbredelse

Artene er bare kjent fra Chile.
Rundballeklemme

Rundballeklemme er et traktorredskap som benyttes til å transportere rundballer innpakket i plast. Det er spesielt utformet for å beskytte plastfilmen som brukes til innpakning, men kan også brukes på rundballer uten innpakning. Det kan monteres på frontlaster eller på trepunktsoppheng bak eller fremme på traktoren. Redskapen kan variere i utforming, men har typisk to armer som klemmes sammen rundt rundballen ved hjelp av en hydraulisk sylinder.
Butikk

En butikk (tidligere krambod) er et lokale der det foregår salg av varer der kjøperen betaler for en vare som han kan ta med seg etter kjøpet (detaljhandel). I enkelte tilfelle brukes også ordet forretning, men denne betegnelsen kan også omfatte varer eller tjenester som kjøperen ikke kan frakte med seg.
En butikk som selger mange ulike varetyper kalles gjerne for et supermarked. 
En samling av ulike butikker, med ulike eiere, under samme tak, utgjør et kjøpesenter.
Sphaenognathus (Sphaenognathinus) monguilloni

Utseende

En stor (hannen 37-50 millimeter), nokså bred, blankt brunsvart hjortebille med bronseaktig metallglans. Hannen har forstørrede kjever, hos denne arten er de middels lange og rette med en knekk i spissen, sagtakkede på innersiden. Hode og pronotum er hårete på sidene, hårene lange, gule og ullaktige, undersiden er også tett hårete. Et påfallende trekk er at hannene har fire fasettøyne. Hodet er avrundet firkantet med markerte "hjørner". Pronotum er bredt klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er nokså jevnbrede med litt ujevn, læraktig overflate. Beina er nokså lange og tynne, med ganske korte torner på leggene. Hunnen er kortere og bredere enn hannen, kjevene brede, fargen kan være litt rødlig.

Levevis

Larvene utvikler seg nede i bakken i humus-rik jord.

Utbredelse

Arten er kjent fra Peru og Bolivia.
Sevenbom

Artens kjennetegn

Busken blir 1–4 meter høyt, sjelden 5 meter, og krone og bladverk er ulikt formet, noen ganger rundt, andre ganger utstående. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 5–10 mm lange, voksne nåler er grønne, skjellaktig tette og 1–2  mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer. Noen få individer er sambuer med begge kjønn i en plante.
Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et tidvis hvitt vokslag, inntil 5–8 mm store, runde eller ovale, litt mindre enn hos Juniperus excelsa ssp. polycarpos. Hannkonglene inntil 2–4 mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.
Planten er populær i hager og parker.
My Redeemer

Norsk versjon

Elevine Heede skrev en norsk tekst. Den bar tittelen «Jeg vil prise min gjenløser».
VM i svømming 2011 – 100 meter bryst kvinner

Semifinaler

The semifinals were held at 18.20.
Sjösala vals

Sjösala vals er en svensk sang, skrevet av Evert Taube i Rejmyre i 1941. Taube ville "besjunga skönheten och glädjen som kriget hotar att förgöra" ("besynge skjønnheten og gleden som krigen truer å ødelegge").
Sjösala er navnet på familien Taubes sommerhus som ligger i Hölö i Stavsnäs i Stockholms skjærgård. Beskrivelsen av familien Taubes skjærgårdsliv er et bilde av den svenske sommerferien. Sangteksten ("Rönnerdahl han skuttar med ett skratt ur sin säng...") beskriver Rönnerdahls sommerglede. I 1969 ble Sjösala brendt av Mona Wallén-Hjerpe.
Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner

Historie

LNU har røtter tilbake til etterkrigstida, og statlige institusjoner som Statens ungdoms- og idrettskontor (STUI), som ble til ved et stortingsvedtak i 1950, og Nasjonalkomiteen for internasjonalt ungdomsarbeid (NIU), som også ble etablert på 1950-tallet.
LNU fikk dagens form 7. juni 1980 som Landsrådet for Norske Ungdomsorganisasjoner og tok da over det internasjonale arbeidet drevet av NIU, og fikk dessuten nasjonalt ungdomsarbeid, nordisk samarbeid og u-landsinformasjon som arbeidsfelt. Gjennom 1980-tallet fungerte LNU parallelt med Statens barne- og ungdomsråd (STABUR) inntil det ble nedlagt i 1987. STABURs oppgaver ble da delt mellom LNU og STUI.
I 2000 skiftet LNU navn, fra å hete Landsrådet for Norske Ungdomsorganisasjoner til Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner. I dag bruker organisasjonen «Norges barne- og ungdomsorganisasjoner» i omtale av seg selv.
LNU har utviklet seg til å bli medlemsorganisasjonenes politiske interesseorgan og en kompetansebank og premissleverandør for barne- og ungdomspolitikken.

Internasjonale ungdomsdelegater

Hvert år utnevner LNU ungdommer som skal være delegater i internasjonale fora. De mest kjente er ungdomsdelegatene som hvert år reiser som observatører til FNs generalforsamling. Ordningen er støttet av Utenriksdepartementet, og kriteriene for å utnevnes er blant annet bred bakgrunn fra organisasjonslivet, politisk erfaring og aktivt arbeid i sin organisasjon. Det er som regel en jente og en gutt sendes, de bør være under 26 år, og representere én politisk og én ikke-politisk organisasjon. Dette er en ordning som har pågått siden 1971, og Arne Treholt var en av de 2 første delegatene. Andre kjente ungdomsdelegater har blant andre vært Per-Kristian Foss (1973), Jens Stoltenberg (1984) og Kristin Halvorsen (1985)
Nusfjord

Nusfjord er et av Norges eldste og best bevarte fiskevær, beliggende på Flakstadøya i Flakstad kommune, Lofoten, Nordland. I Nusfjord har det vært drevet fiske siden midten av 1800-tallet. Det har lenge versert «rykter» om at trehusbebyggelsen i Nusfjord står på UNESCOs verdensarvliste, men dette er ikke riktig. Det som er tilfelle er at Nusfjord i UNESCOs arkitekturvernår (1975) ble utpekt som et av tre pilotprosjekter i Norge, for bevaring og synliggjøring av unike trehusmiljøer.
Siste soloppgang før mørketida er 8. desember og første soloppgang etter mørketida er 4. januar.
Malayfiskeugle

Beskrivelse

Malayfiskeugle er en stor ugle, 45 cm lang. Den er mørk brun på oversiden og oransjebrun og mørkflekket på undersiden. Den har store, gule øyne og fjærdusker ved ørene. Beina er nakne, og fotsålene har skjell med skarpe kanter, som sammen med de lange, krumme klørne gjør den istand til å holde fast på fisk. Den mangler de myke svingfjærene som gjør flukten til de fleste andre ugler fullstendig lydløs.

Habitat og utbredelse

Malayfiskeugle finnes i Sørøst-Asia, fra Thailand til Malaysia og fra Indonesia til Myanmar. Muligens lokalt utryddet i India.
Den lever i tett skog nær vann.

Levevis

Malayfiskeugle er nattaktiv, og om dagen skjuler den seg i tett vegetasjon. Om natten jakter den fra et utkikkspunkt på fisk og amfibier, men spiser også smågnagere, reptiler og virvelløse dyr. Reiret legges i en fjellhule, eller i et tre, og forlatte reir etter andre store fugler blir også brukt. Hunnen legger to eller tre egg.
Menyllus

Utseende

Nokså store, avlange, brunspraglete trebukker, dekkvingene oftest med tegninger. Antennene er nokså kraftige og vanligvis omtrent så lange som kroppen. Pronotum har omtrent rette sider uten tenner. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Lysva (sideelv til Kama)

Lysva (russisk: Лысьва) er en elv i Perm kraj i Russland. Den er en av sideelvene til Kama i Volgas nedbørfelt, og munner ut i Kama ved Solikamsk. Navnet betyr «Furuelven», eller «elven som renner gjennom furuskog». Lysva er 72 kilometer lang og har et nedbørfelt på 332 km².
Grunnkretser i Rennesøy kommune

Grunnkretser i Rennesøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Rennesøy kommune, Rogaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Neanastatinae

Utseende

Små (2–5 millimeter), avlange snyltevepser. Hodet er mye bredere enn langt, litt uthulet bak. På farge kan de være rødlige eller mørke med metallglans. På bakbeina kan leggene (tibiae) være flatt utvidete.

Levevis

Disse vepsene er parasitoider. Noen er assosiert med gallmygg (Cecidomyiidae), der de kan opptre både som parasitoider direkte på gallmyggene og som hyperparasitoider som snylter på snylteveps i familien Platygastridae, som i sin tur snylter på gallmyggene. Det er også noen som angriper vedborende billerlarver i familiene praktbiller og trebukker.

Utbredelse

Gruppen forekommer i alle verdensdeler, men de fleste av artene lever i den Gamle verden.
Mary Allen Wilkes

Utdannelse

Wilkes studerte filosofi og teologi ved Wellesley College i Massachusetts og tok avsluttende eksamen der i 1959. Hun hadde opprinnelig planlagt å studere jus, men slo det fra seg på grunn av mangelen på karrieremuligheter for kvinner i den tid. En lærer mente hun hadde de rette egenskaper til å bli dataprogrammerer, og foreslo at hun skulle satse på dette feltet istedenfor.
Imidlertid tok hun jusstudiet igjen senere, og gikk ut med en juridisk grad fra Harvard-universitetet i 1975. Hun praktiserte senere som advokat.

Karriere

Wilkes arbeidet ved MITs talegjennkjennelsesprosjekt ved Lincoln Library i Massachusetts fra 1959 til 1960. Her programmerte hun stormaskinene IBM 704 og IBM 709.
Cyclophorellus

Beskrivelse

Middelsstore, matt mørkgrønne gullbasser, pronotum med gulaktig kant.

Levevis

De voksne finnes gjerne på blomster der de eter pollen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Mexicaspis

Utseende

En middelsstor, bredt oval, blank, gulbrunlig (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille med mørke flekker på dekkvingene. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Oversiden er ganske grovt punktert, punktene på dekkvingene danner rader.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Mexico.
Paolino da San Bartolomeo

Bakgrunn

J. Ph. Weßdin kom fra en bondefamilie i Østerrike. Han ble opptatt i karmelitterordenen, og studerte teologi og filosofi i Praha. Gan ble så sendt til ordenes seminar for misjonærer i Roma, og studerte orientalske fag ved St. Pancratius-kollegiet.

Misjonær

Han ble i 1774 sendt som misjonær til Malabarkysten i India. Etter at han hadde virket der i fjorten år, ble han i 1789 utnevnt til sin ordens generalvikar og til apostolisk visitator. Han var blitt vel bevandret i mange språk (han talte tysk, latinsk, gresk, hebraisk, ungarsk, italiensk, portugisisk, engelsk, malayalam, sanskrit og noen andre indiske språk). I Kerala ble han kjent som Paulinus Paathiri.

Forsker og forfatter

Da han ble tilbakekalt til Roma i 1789, fikk han i oppdrag å skrive en beretning om tilstandene ved misjonen, og å skrive bøker til bruk for andre misjonærer. Han skrev en rekke bøker om India, og er særlig kjent for å ha utgitt den første trykte sanskrit-grammatikken. I sine språkstudier kunne han bygge på utrykte materialer samlet av misjonæren Johann Ernst von Hanxleden.
Paolino da San Bartolomeo var en av de første som la merke til slektskapet mellom sanskrit og indoeuropeiske språk -- skjønt han var ikke den aller første; den æren tilfaller antagelig jesuittpateren Thomas Stephens.
I Roma gjorde han bekjentskap med kardinal Stefano Borgia, sekretæren for Propaganda Fide og selv en forsker og fremmer studier av og saming av oldtidssaker, og som hadde etablert det rikgoldige Museo Borgiano i sin fødeby Velletri. Kardinal Borgia utnavnte ham til sin prvatsekretær og finanserte utgivelsen av mange iddologiske verker, blant annet den nevnte sanskritgrammatikken (Sidharubam seu Grammatica Samscrdamica) i 1790. Paulinus skrev også, på italiensk, et langt essay om India (Viaggio alle Indie Orientali) som snart ble oversatt til de europeiske hovedspråk.
I 1800 utnevnte pave Pius VII ham til rådgiver for Indeks-kongregasjonen og som studieinspektør ved kollegiet Urbaniana, for misjonene.
Etter at kardinal Borgia døde brått i Lyonmens han ledsaget Pius VII til Napoleon, skrev Paulinus en bevegende biografi om ham.
North American X-15

Beskrivelse og tekniske detaljer

North American bygde tre X-15, henholdsvis X-15-1 (serienummer 56-6670), X-15-2 (serienummer 56-6671) og X-15-3 (serienummer 56-6672). Flyet hadde en lengde på 15,32 m og hadde et vingespenn på 6,80 m. Brutto vekt var på 14.186 kg. En spesiell legering kalt Inconel X ble brukt i konstruksjonen av flyet for å motstå opphetning i høy hastighet. X-15 var utstyrt med en Thiokol XLR-99 rakettmotor med en skyvekraft på 222,5 kN.

X-15 programmet 1959-1968

X-15 programmet, som var et samarbeid mellom NASA, det amerikanske flyvåpen, marinen og North American, var aktivt mellom 1959 og 1968. Programmet skulle utforske problemstillinger ved hypersonisk flyvning, og en rekke data ble samlet inn som skulle komme romprogrammet til NASA til gode. X-15-2 ble det første som fløy for egen maskin, den 17. september 1959, men med en XLR-11 rakettmotor fordi XLR-99 fremdeles ikke var klar for bruk, X-15-2 skulle også bli den første til å fly med rakettmotoren XLR-99 den 15. november 1960. X-15-1 var også aktiv på dette tidspunktet, men X-15-3 ble forsinket av en eksplosjon under en testkjøring av motoren på bakken og fløy først 20. desember 1961 med Neil Armstrong bak spakene.
X-15-2, som da hadde blitt oppgradert og fått betegnelsen X-15A-2 fløy siste gang 3. oktober 1967. Flyet satte denne dagen en uoffisiell fartsrekord med hele 7274 km/t, men ble påført skader som gjorde at det aldri ville fly igjen. X-15-3 gikk tapt i en ulykke 15. november 1967. X-15-1 fortsatte programmet som eneste gjenværende fly gjennom 1968 og foretok sin siste flygning 24. oktober 1968.
12 flygere gjennomførte totalt 199 flygninger med X-15 mellom 1959 og 1968.

Rekorder

X-15 satte en rekke farts- og høyderekorder de årene det var aktivt. Fartsrekorden på 7274 km/t ble slått av romfergen Columbia i 1981, men høyderekorden satt av X-15-3 17. juli 1962 på 95.936 m er offisiell og står fremdeles. En uoffisiell høyderekord på 107.960 m ble satt 22. august 1963
Grieg Music Education

Grieg Music Education (også kjent som Music Delta) er et norsk firma med hovedkontor i Bergen, best kjent for sine e-læringløsninger i musikkfaget. Det har oppnådd internasjonal oppmerksomhet, blant annet gjennom sitt samarbeid med Fraunhofer-Gesellschaft. Hovedproduktet er Music Delta, et interaktivt program rettet mot elever fra 6 og 16 år. Programmet legges i skolens læringsplattform, og krever ikke andre ressurser enn en datamaskin koblet til internett. En rekke av musikkeksemplene i programmet er innspilt av Bergen Filharmoniske Orkester. Grieg Music Education har deltatt i flere forsknings- og utviklingsprosjekter støttet av EU.
Lepisia

Utseende

Små (7-10 millimeter), tettbygde oldenborrer. Kroppen er glinsende svart men overveiende kledt med lyse (ofte gulaktige) skjell.

Levevis

De voksne billene finnes gjerne på blomster, larvene lever i jorda.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Zhou (navn)

Zhou (kinesisk: 周; hanyu pinyin: Zhōu) er den mest utbredte romanisering av det kinesiske slektsnavnet 周. Siden Yuan-dynastiets tid har navnet vært blant de ti vanligste kinesiske slektsnavn. Det rangerer nå på niendeplass.
Navnet går tilbake til et gammelt herskernavn som gav Zhou-dynastiet sitt navn.
Der romaniseringssystemet Wade-Giles ligger til grunn (som for eksempel i Taiwan), staves Zhou som regel Chou. Men det kan alt etter system også staves Chiau, Chau, Chew, Chow, Chu, Jhou, Joe, Jou, Jue eller Jow.
Det tilsvarende navn på vietnamesisk er Châu.

Annen navnebetydning

Zhōu kan også stå for et annet men langt sjeldnere kinesisk slektsnavn: 洲.
Herretjener

Herretjener er et møbel og en type stumtjener for å henge opp klær til daglig bruk, særlig en dress som skal brukes neste dag. Tjeneren består typisk av en buksehenger, jakkehenger, skoholdere og en skuff eller hylle for diverse dagligdags tilbehør som for eksempel lommebok eller nøkler. Egne smykkeskrin finnes også på noen tjenere.
Noen tjenere har elektrisk oppvarming av klærne, med tidtaker for å hindre overoppheting.
I USA kalles herretjenere ofte men's valet, men dette kan også referere til en skuff for små personlige eiendelersom klokker, mansjettknapper, nøkler eller mobiltelefon. I denne forstand viser men's valet til "smykkeskrin for menn".
Dialithus

Utbredelse

Slekten er kjent fra Mexico og Panama.
Spaethispa

Utseende

En middelsstor, avlang, blank, rød og svart bladbille. Dekkvingenes bakerste tredjedel, antenner og bein er svarte, forøvrig er den rød. Oversiden er kraftig punktert. Hodet er nokså lite, avrundet firkantet. Pronotum er avrundet trapesformet, kraftig punktert. Antennene består av 8 ledd. Dekkvingene er jevnbrede, firkantede, og har 10 punktstriper, stripene er ordnet parvis, og tre lave, opphøyde lengderibber, punktene grove og noe kantete.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artene lever på planter i slekten Malpighia (Malpighiaceae).

Utbredelse

Artene er kjent fra Cuba.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1966

Norgesmesterskapet i fotball for menn 1966 ble vunnet av Fredrikstad etter finaleseier 3-2 over Lyn den 30. oktober. Målscorere for Fredrikstad var Bjørn Borgen i det 33. og i det 59. minutt og Arne Pedersen på straffe i det 89. minutt. For Lyn scoret Harald Johan Berg i det 54. minutt og Ole Stavrum i det 57. minutt.
Dette var niende gang Fredrikstad vant et norgesmesterskap. 30 355 tilskuere overvar kampen på Ullevaal Stadion. Dommer var Hans Granlund, Heggedal IL.
Fredrikstads vinnerlag: Per Mosgaard, Kjell Andreassen, Jan Hermansen, Arne Pedersen, Hans Jacob Mathisen, Roar Johansen, Bjørn Borgen, Tore Hansen, Per Kristoffersen, Thor Spydevold og Jan Aas.
Lyns lag: Svein Bjørn Olsen, Jan Rodvang, Kjell Saga, Andreas Morisbak, Knut Kolle, Einar With, Svein Bredo Østlien, Arild Gulden, Jan Berg, Ole Stavrum og Harald Berg.