google/wiki40b huggingface dataset:
Solør tingrett

Solør tingrett var en tingrett i Hedmark fylke fra 1847 til 2006.

Historie

Solør sorenskriverembete ble opprettet ved kongelig resolusjon i 1847, idet Solør og Odalen sorenskriveri ble delt i to embeter, Solør sorenskriveri og Vinger og Odal sorenskriveri. Solør sorenskriveri omfattet kommunene Hof (senere delt i Hof, Våler og Åsnes kommuner) og Grue kommune (senere delt i Grue og Brandval kommuner). Vinger og Odal sorenskriveri omfattet Vinger kommune (senere delt i Vinger og Eidskog kommuner) og kommunene Sør-Odal og Nord-Odal. Kommunene Åsnes og Hof ble slått sammen til Åsnes kommune fra 01.01.1964. Samtidig ble Brandval kommune lagt til Kongsvinger kommune. Brandval ble dermed lagt inn under Vinger og Odal tingrett. Ved kongelig resolusjon 31.08.1973 ble det bestemt at gnr. 45 bnr. 3 og gnr. 52 bnr. 32 i Grue kommune med virkning fra 01.01.1974 skulle overføres til Kongsvinger kommune. Solør tingrett ble nedlagt i 2006. Grue kommune ble lagt til Glåmdal tingrett (tidligere Vinger og Odal tingrett) og Våler og Åsnes kommuner ble lagt til Sør-Østerdal tingrett.

Arkiv

Arkivet etter Solør tingrett til og med 1999 oppbevares i Statsarkivet i Hamar. Arkivet fra perioden 2000-2006 er overført Glåmdal tingrett og Sør-Østerdal tingrett.
Fort Clark

Fort Clark var et handelsfaktori ved Missourifloden, 13 km vest for den moderne småbyen Washburn i McLean County i North Dakota.

Fort Tilton 1823-1826

En kortlivet forgjenger var Fort Tilton, en handelsstasjon som ble anlagt i 1823 av Columbia Fur Company omkring to kilometer fra det sted der Fort Clark senere ble bygd. På grunn av fiendtligheter fra arikaraindianerne ble stasjonen nedmontert i 1824 og tømmerstokkene fløtet over floden og stasjonen gjenoppbygd innenfor mandanbyens palisader. Den ble nedlagt i 1826.

Fort Clark I 1830-1834

Fort Clark ble anlagt i 1830 av American Fur Company på et sted rett sør for den store mandanbosetning som fra 1822 lå ved Missouris bredder. To år senere ble faktoriet traffikert av dampbåter. Med denne elvebåtstrafikken ble kopper spredt blant mandanene og ni tideler av befolkningen døde. Da mandanene døde ble handelsfaktoriet nedlagt. George Catlin, Karl Bodmer og Maximilian zu Wied-Neuwied tilbragte vinteren 1833-34 i Fort Clark.

Fort Clark II 1850-1861

I 1838 flyttet arikara inn i den nå forlatte mandanbyen og tolv år senere ble det anlagt et nytt faktori av Charles Primeau. En koleraepidemi rammet stedet i 1851, fulgt av kopper i 1856. Et angrep av siouxindianere i 1861 førte til slutt at også dette faktoriet ble nedlagt. Arikara flyttet da til Like-a-Fishhook Village.

Arkeologiske levninger

I dag gjenstår bare arkeologiske levninger av handelsfaktoriene. Mer enn 2.200 levninger over jord etter fortets bygninger og graver er synlige. Levninger av indianernes jordhus er også synlige likesom en umerket gravplass med mer enn 800 graver. Fort Clark er et føderalt fornminne og forvaltes av North Dakota State Historical Society.
Flamborough Head

Flamborough Head er en 11 kilometer lang halvøy på kysten av Yorkshire i England, mellom Filey og Bridlington. Grunnen er kalkfjell og derfor mer motstandsdyktig mot erosjon enn for eksempel området sør for Flamborough Head, den lave kysten ved Holderness. Halvøya har fått betegnelsen verneområde (Special Area of Conservation (SAC)) av den britiske regjeringens Joint Nature Conservation Committee (JNCC).
Nyhetsformidling i Norge - Norsk Telegrambyrå 1867 - 1967

Nyhetsformidling i Norge - Norsk Telegrambyrå 1867 - 1967 er  Norsk Telegrambyrås 100-års historiebok, utgitt i forbindelse med byråets jubileum 1. september 1967.
Beslutningen om bokutgivelsen ble fattet av NTBs styre i februar året før, da styret gikk inn for å utgi «en beretning av rimelig omfang» om byråets historie. Man ønsket en framstilling som bygget på alt tilgjengelig kildemateriell fram til 1945, «men som nøyet seg med å skissere utviklingen videre i hovedtrekkene». Skulle man tatt for seg historien etter 1945 grundig måtte man referert landssviksaker og «æresrettsaker» mot NTB-medarbeidere som hadde vært NS-medlemmer under krigen. I 1967 var dette fortsatt svært betent. 
Jubileumsboka ble forfattet av NTBs utenriksredaktør Helge Giverholt. Den er på vel 200 sider, i hardcover, illustrert og utstyrt med både kildeoversikt og navneregister. 
NTBs internblad NoTaBene fortalte i 1967 om arbeidet med bedriftshistorien: «I halvannet år har Giverholt viet hele sin fritid til arbeidet med boken, som er blitt betegnet som et pionerverk i pressehistorie, særlig på grunn av det kompliserte arbeidet med å kartlegge kildematerialet.» 
Forfatteren selv framhevet den danske lederen for Ritzaus Bureau - Gunnar R. Næsslund - og det danske byråets arkiv for mye bistand når det gjaldt kildematerialet fra NTBs tidligste tid.
Fylkesvei 8120

Fylkesvei 8120 går mellom Prestebukta og Kirkenes sykehus i Kirkenes. Veien er 330 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 366.
Hamburgs handelskammer

Hamburgs handelskammer (tysk Handelskammer Hamburg) er handelskammeret i bystaten Hamburg, og det eldste handelskammeret i Tyskland. Det er en offentligrettslig korporasjon og representerer i dag mer enn 170 000 bedrifter og har ca. 300 ansatte, og har flere lovbestemte oppgaver. Videre er Hamburg børs underlagt handelskammeret. Handelskammeret ble grunnlagt i 1665, opprinnelig under navnet Commerz-Deputation, og utviklet seg til en av bystatens tre politiske hovedorganer. Commerz-Deputation fikk i 1710 sete og stemmerett i Erbgesessene Bürgerschaft, Hamburgs parlament. Organisasjonens bibliotek, Commerzbibliothek, er verdens eldste bibliotek for næringslivsspørsmål. Commerz-Deputation holdt lenge til i en bygning rett ved siden av Hamburg børs (grunnlagt i 1558) og hadde fra 1841 sete i samme bygning som børsen. I 1867 skiftet Commerz-Deputation navn til Hamburgs handelskammer.
Sphere – Fartøyet

Handling

Dr. Norman Goodman er en psykolog som har skrevet en rapport som inneholder en lang rekke tiltak ved et eventuelt møte med en utenomjordisk intelligens. En dag blir han tilkalt av myndighetene for å bistå overlevende på et passasjerfly som skal ha styrtet i Stillehavet. Det viser seg straks at han ikke har blitt innkalt for å ta seg av overlevende, men å være en del av et forskerteam som skal utforske en farkost av ukjent opprinnelse på havbunnen. Sammen med fire andre forskere blir han fraktet ned til en høyteknologisk undersjøisk base som er rigget opp like ved farkosten. Etter en del undersøkelser antar de at farkosten har ligget der i 300 år, men datamaskinen i farkosten antyder at det kommer fra fremtiden. Etterhvert finner de en gigantisk kule som har meget spesielle egenskaper. De finner ikke ut noe konkret etter den første undersøkelsen, men etter en stund får de erfare dens uforklarlige og forføreriske intelligens. Matematikeren Harry takler ikke helt situasjonen han befinner seg i, og drar alene ut til romskipet. Og uten at de andre vet det går han inn i kulen. Etter en stund kommer han tilbake til komplekset, tilsynelatende upåvirket, men etter hvert begynner merkelige og uforklarlige ting å skje både utenfor og inne i basen. Samtidig kuttes forbindelsen med overflaten slik at de overlates til seg selv i en klaustrofobisk bolig på havets dyp mens de må kjempe mot hverandre og en ukjent kraft.

Økonomi og popularitet

Filmen ble en kommersielle flopp. Den innbrakte ca $50 millioner på verdensbasis, hvorav ca $37 millioner i USA. Den og havnet på en 58-plass over de mest innbringende kinofilmene i USA i 1998.
Produksjonskostnadene er estimert til et sted mellom $73–80 millioner.

Anmelderne

Filmen ble dårlig mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den bare har fått 12 % på Rotten Tomatoes. De amerikanske filmanmelderne Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 1,5 av 4 stjerner hver. 
Anmelderen på nettstedet CINERAMA gav den terningkast fem i 1999 og skrev: «Handlingen blir for sær til å appellere til noe større publikum, men den kan absolutt anbefales til frisinnede tilhengere av sci-fi-genren».

Annet

Sphere ble ikke satt opp på norsk kino, men utgitt på video i 1998.
Pyramidetekstene

Pyramidetekstene er en type religiøse tekster fra oldtidens Egypt, i perioden kjent som Det gamle rike, dvs 2630-2151 f.Kr. Pyramidetekstene regnes som de eldste kjente religiøse tekstene.
Tekstene er skrevet på gammelegyptisk, og ble risset inn på veggene i pyramidene ved Saqqara under det femte og det sjette dynasti. Det eldste tekstene er datert til 2400-2300 f.Kr. I motsetning til sarkofagtekstene og dødeboken var pyramidetekstene en sjanger som utelukkende ble skrevet for faraoene og deres dronninger, og de var ikke illustrert. Noen av tekstene i Dødeboken utgjør et senere utviklingstrinn av den samme sjangeren som pyramidetekstene. Nest etter Palermosteinen er pyramidetekstene den eldste kjente omtale av Osiris, som kom til å bli den viktigste dødsrike-guddommen i egyptisk mytologi.
Tekstene har preg av å være besvergelser som skal beskytte faraoens levninger, oppvekke hans legeme etter døden, og hjelpe ham med å stige opp til himlene, som var dødens mål i henhold til Det gamle rikets tro. Besvergelsene nevnte opp all måter som faraoene kunne bruke for å reise til himmelen: på ramper, stiger, trapper og ved å fly. Tekstene inneholder også bønner til gudene om hjelp, og endog trusler overfor guder som ikke vil hjelpe.

Utgivelser

Tekstene ble først oppdaget i 1881 av Gaston Maspero, og ble raskt oversatt til tysk, fransk og engelsk. Masperos utgave omfattet 228 tekster, fra Unaspyramiden. Unas var den siste farao i femte dynasti. Etter hvert ble det funnet flere tekster i pyramider fra det sjette dynasti: Pepi I, Pepi II og tre av hans dronninger, og Teti. Kurt Sethes første utgivelse av tekstene omfattet i alt 714 ulike besvergelser; og senere er det funnet flere, slik at man nå kjenner 759 pyramidetekster. En ny oversettelse, hvor formularene følger en mer korrekt rekkefølge som følger tekstenes plassering på veggene, er gitt ut av James P. Allen (2005).
Jomfruland

Naturforhold

Geologisk er Jomfruland en del av den store endemorenen ratrinnet. Jomfruland er et stykke der ryggen på morenen (raet) stikker opp over vannet. Østover går moreneryggen under vann fra Jomfruland til Mølen i Brunlanes, og mot vest dukker den igjen opp på Tromøy. Når raet er landfast danner det rullesteinsstrender. Mellom Jomfruland og Tromøy er det farlige grunner på steder der moreneryggen nesten når opp til havoverflaten. 
Jomfruland er kjent for hvitveis og øya ble brukt som innspillingssted i den norske filmen om Kristin Lavransdatter nettopp på grunn av dette flotte bakteppet. Hver vår i begynnelsen av mai brer hvitveisen sitt teppe over Jomfruland. 
Øya er også kjent for sitt rike fugleliv, og over 300 arter er observert på øya. Norsk ornitologisk forening avd. Telemark driver Jomfruland Fuglestasjon på Øitangen.

Attraksjoner og aktiviteter

Man kan komme til Jomfruland med taxibåt, bilferge eller egen båt. Kragerø Fjordbåtselskap har rute til Jomfruland. Øya har flere gjestehavner. Det finnes flere attraksjoner på øya, blant annet flotte strender, gode bryggeanlegg med restaurant og kiosk, rullesteinsstrendene nord på øya, utendørs kirke, samt gode turmuligheter for turister og fastboende.
Omtrent midt på øya finnes to hvite fyrtårn, et gammelt og et nytt. Det er kun det nyeste som er i bruk i dag. Fyrtårnene på Jomfruland er svært karakteristiske og er synlige fra alle kanter. Ofte blir tårnene på Jomfruland referert til som kjennetegnet til Kragerø og skjærgården. Det eldste av tårnene er åpent for publikum om sommeren.
Jomfrulands egne musikkfestival «Under to tårn» har blitt holdt på øya hver sommer siden 1999.
Yngve Hallén

Biografi

Hallén vokste opp i Alversund i Lindås kommune. Slektsnavnet kommer fra Arvika i Sverige. Hallén er utdannet lærer ved Sogndal lærarhøgskule. Han har tidligere vært journalist i Sogn Avis og Sogn Dagblad, og han har vært varaordfører i Sogndal for Arbeiderpartiet. Før han ble valgt til fotballpresident var han daglig leder i Sogndal Fotball.
Bekkelagsraset

Bekkelagsraset var et leirskred som rammet Bekkelaget i Oslo 7. oktober 1953. Skredet gikk klokka 07.37 og tok med seg om lag 100 meter av Mosseveien. Også grunnen under Østfoldbanen forsvant ut. Lokaltoget fra Kolbotn fikk stoppet i tide, men Drøbakbussen ble tatt av skredet sammen med flere biler. Raset var ikke spesielt stort, ca. 150 x 190 meter, men det rammet altså hovedforbindelsene sørover fra Oslo. Fem mennesker mistet livet, hvorav fire av disse var i bussen fra Drøbak. Det var i alt 88 mennesker innenfor rasområdet da raset gikk: 21 personer i to bolighus, 45 i Drøbakbussen, 13 personer i andre kjøretøyer, to syklister og syv andre utendørs. Av disse var det bare cirka åtte personer som fikk lettere skader.
Terrenget sank om lag syv meter i overkant langs Mosseveien. I den nedre del av raset hevet terrenget seg som følge av massene som pakket seg opp. Det ene bolighuset som sto i nedre del av raset, ble løftet to meter, dreid og forskjøvet 10–15 meter, men raste ikke sammen. Omfanget av ulykken kunne altså lett ha blitt mye større.
Resultatet av raset er den tydelige dumpa ved dagens lyskryss med Ormsundveien. Den gamle veibanen er delvis intakt og i bruk mellom Bekkelagsveien og Bjerringbakken nord for rasgropa. Det er også mulig å se rester av den gamle veibanen ved bussholdeplassen sør for dumpa, vis-à-vis bensinstasjonen.
Mikhail Pogodin

Biografi

Pogodin var sønn av en livegen hovmester hos greve Strogonov og sattes først i typograflære, men fikk deretter studere ved Moskvauniversitetet. Der promoverte han i 1824 til filosofie doktor med en avhandling om «herledningen av Rus», der han sluttet serg til den såkalte normandiske skole. I 1835 ble han professor i historie ved Moskvauniversitetet, 1841 medlem av det russiske  vitenskapsakademi, sekretær i samfunnet for historie og russiske antikviteter, samt utgiver av «Russkij istoritjeskij sbornik». 
Pogodins syvdelers «Undersøkelser, forelesninger og anmerkninger» (1846-56) inneholder et rikt materiale om Russlands historie før tatartiden. Også hans manuskript Drevnechranilistja inneholder verdifulle bidrag til Russlands eldste historie. Sin teori om varjagenes svenske herkomst fikk han anledning til å ytterligrre forsvare i polemikker med Nikolaj Kostomarov og Dmitrij Ilovajskij. 
Med en sentimental sjelslegning sterkt påvirket av Nikolaj Karamzin och Jean-Jacques Rousseau, ble Pogodin stadig mer trukket mot den slavofile og panslavistiske leir. I Praha ble han i 1835 kjent med Pavel Josef Šafařík, Václav Hanka og František Palacký. Sammen med Stepan Sjevyrjov utgav han «Moskovskij vjestnik» (1827-30) og «Moskvitianin» (1841-56), som ble det slavofile partis talerør. 
En monumental biografi over Pogodin er N.P. Barsukovs «Zjizn i trudy M.P. Pogodina» (22 bind, 1888-1910), som også inneholder verdifulle politiske og litteraturhistoriske bidrag til Nikolaus Is tid.
Frankenstein Meets the Space Monster

Handlingen

En atomkrig på Mars utsletter alle kvinnene på planeten, og det er nå opp til «prinsesse Marcuzan» og hennes høyre hånd, «Dr. Nadir» å reise til jorden og kidnappe kvinner til en ny avlsgruppe. De lander på jorden i Puerto Rico, skyter ned en NASA-romsonde, bemannet av en androide. Androiden får sin elektroniske hjerne skadet og terroriserer øyen, mens marsboerne raider strender og bassengpartyer.
Spårhunden

Spårhunden er en svensk pris som tildeles årets beste barne- eller ungdomskriminalroman. Prisen ble innstiftet i 2002 av tidsskriftet Jury.
Magic Pie

Historikk

Inspirasjonen er hentet fra 1970-tallsband som blant andre Deep Purple, Yes, Spock's Beard og Flower Kings. Magic Pie signerte for det svenske plateselskapet Progress Records i 2005 og slapp debutalbumet Motions of Desire samme år og høstet gode anmeldelser.
Etter utgivelsen av Circus of Life, sent i 2007, sluttet Allan Olsen i bandet og ble erstattet med Eiríkur Hauksson som vokalist.
Bandets tredje album The Suffering Joy skulle etter planen komme ut medio 2010, men ble utsatt på ubestemt tid etter at låven på Røed Gård i Moss, som rommet blant annet bandets studio og utstyr, brant ned i mars 2010. The Suffering Joy ble omsider utgitt den 25. januar 2011. 
I 2012 forlot Gilbert Marshall bande og ble erstattet av Erling Henanger på tangenter.
Magic Pies fjerde album, King for a Day, ble utgitt i 2015 av plateselskapet Karisma Records. Samtidig ble tidligere album remastret og utgitt på vinyl og CD under selskapets label.
Som et ekstra moment i bandets backlog ble fjerde utgivelse fulgt opp med en samleboks med alle album i vinylformat i et begrenset opplag på 100 eksemplarer. Foruten vinyl inneholdt boksen hittil uutgitt demomateriale som dannet grunnlaget for deres albumet Motions of Desire.
I februar 2019 skal Magic Pie spille på festivalen Cruise to the Edge, som avholdes på et dedikert cruiseskip for progressiv rock i vestre Karibien.
Tredjegradsligning

Historie

Interessen for tredjegradsligningen kom til Europa etter at den var studert av persiske og arabiske matematikere. Mest bemerkelsesverdig var de geometriske løsningene som Omar Khayyām skrev om på 1100-tallet. Knapt hundre år senere kunne den italienske matematiker Fibonacci gi en numerisk løsning av ligningen  som var riktig med ni desimalers nøyaktighet. Det er uklart hvordan han kom frem til denne.
Luca Pacioli omtalte i sitt store verk Summa helt på slutten av 1400-tallet løsningen av tredjegradsligningen som umulig og av samme type som det klassiske problemet med vinkelens tredeling. Denne negative omtalen av ligningen kunne kanskje virke inspirerende på andre. Og noen få år senere fant virkelig Scipione del Ferro en algebraisk løsning av den reduserte tredjegradsligningen uten at han bekjentgjorde det. Noe senere utviklet også Niccolò Tartaglia en algebraisk metode som Girolamo Cardano fikk høre om. Dette medførte at han ble kjent med metoden til del Ferro. Denne kunne han utvide til også å gi en løsning av den generelle ligningen. Alt dette presenterte han i sin bok Ars Magna slik at løsningen senere er blitt omtalt som Cardanos formel.
Leopold Friedrich Günther von Goeckingk

Virke

På universitetet i Halle kom Goeckingk  i kontakt med den litterære kretsen rundt Johann Wilhelm Ludwig Gleim. Uten å bli anakreontiker selv tok han med seg retningsgivende elementer i sin estetiske utvikling og verdensanskuelse.
Goeckingk gav ut tre diktsamlinger. Først kom Sinngedichte (1772). Større lykke gjorde han med Lieder zweier Liebenden (1777), som ved siden av en tidsriktig rokokkoaktig og Empfindsam stil utmerker seg ved en original kjenslevarhet. Gedichte (1779–1782) inneholder de utmerkede  Episteln, en form han maktet å sette sitt særpreg på.
Goeckingk regnes som den fremste representanten for Halberstädter Dichterkreis. Han var dessuten medlem av Berliner Mittwochsgesellschaft («den berlinske onsdagsklubben») og av Göttingen illuminati.
Utover 1800-tallet var Goeckingk mindre påaktet, bare Theodor Storm refererte til ham (i Deutsche Liebeslieder, 1859). Etter Georg Gottfried Gervinus har litteraturvitenskapen insistert på en negativ omtale av Goeckingk, inntil han ble gjenoppdaget på 1900-tallet, først og fremst takket være Karl Kraus og Friedo Lampe.
Jana Cieslarová

Karriere

Jana Cieslarová var gjennom flere sesonger en del av den internasjonale orienteringseliten. Hun ble nummer to sammenlagt i Verdenscupen i orientering 1992. På hjemmebane i tsjekkoslovakiske Mariánské Láznĕ i 1991 ble hun verdensmester på kortdistanse. Dette var første gang øvelsen ble arrangert i VM-sammenheng. Cieslarová var en del av lagene til Tsjekkoslovakia og Tsjekkia som tok medalje på VM stafett fire ganger på rad fra 1989 til 1995.
Peire Cardenal

Liv og virke

Familienavnet Cardenal finnes i mange av regionens dokumenter på 1200 og 1300-tallet og Peire Cardenal var åpenbart av adelig opphav; i vidaen omtales han som «sønn av en ridder og en høybåren frue». Han ble utdannet til kannik, men gav opp en geistlig karriere til fordel «denne verdens forfengelighet» (i henhold til vidaen). 
Cardenal startet sin virksomhet som trobador ved hoffet til Ramon VI av Toulouse og oppholdt seg senere ved ulike hoff i Sør-Frankrike og Spania. Han hadde med seg et følge av joglars, noen av dem nevnes ved navn i poesien hans. 
I yngre år var Cardenal en sterk motstander av Frankrike, de geistlige og albigenserkorstoget, men mot slutten av livet ser det ut til at han hadde forsont seg med den nye samfunnsordningen i Sør-Frankrike.
Tre av Peires sanger har bevarte melodier, men to av dem er komponert av Guiraut de Bornelh og Raimon Jordan. Vidaen forteller at «han skapte poesi om mange vakre emner med herlige melodier», så det er litt overraskende at ikke flere av melodiene er bevart.
Rhomborhina unicolor

Utseende

En middelsstor (opptil 29 millimeter), avlang, ensfarget skinnende grønn gullbasse. Hos denne slekten har ikke hannene noe fremspring i pannen, hodet er flatt og avlangt firkantet.

Utbredelse

Arten lever i Japan og Kina.
Fransiskanerklosteret i Trondheim

Fransiskanerklosteret i Trondheim er lite kjent fra samtidige kilder. Det er kjent fra en skriftlig kilde fra 1472, men var antakelig etablert lenge før det. Klosteret gikk med i bybrannen i 1532, og det ble nedlagt etter reformasjonen i 1536.
Klosteret lå på et sted som i 1669 ble tatt i bruk som rådhus, og ved arkeologiske undersøkelser er det funnet murfundamenter etter en kirke som er identifisert som Olavskirken, klosterkirken i fransiskanerklosteret. Den ligger nå som ruinminnesmerke i kjelleren under Folkebiblioteket i Trondheim.
Fonnafly

Historie

Fonnafly AS startet som et sjøflyselskap med hovedbase i Rosendal.
Fonnafly Sjø AS ble skilt ut fra Fonnafly AS som eget selskap i 1990. Selskapet var et rent sjøflyselskap frem til 1. april 2004, da selskapet fikk tillatelse til å operere helikopter. To helikopter av typen Robinson R44 ble sett i operasjon ut fra baser på Flesland og Bergen. Fra 2005 har det også vært drift med helikopter fra Voss.
Secure Digital

Secure Digital er en type digitalt minnekort.
Kortet benyttes ofte i digitalkameraer og mobiltelefoner, samt mange andre elektroniske apparater som har minnekortmuligheter. 
Kortet har støtte for CPRM; beskyttelse for opphavsrettighet-beskyttet materiale.
MobilePay

MobilePay er en app av Danske Bank hvor brukere kan sende og overføre penger, og betale med mobilen. Appen ble lansert 7. mai 2013 i Danmark og finnes også i Finland. MobilePay ble lansert i Norge i 2015, men ble avviklet 11. januar 2018.
Xinidium

Utseende

Middelsstore (ca. 10 millimeter), korte og kraftige, litt matt svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet, hannen har gjerne et par tenner på forkanten. Pronotum er stort og hvelvet, fint og ganske tett punktert. Dekkvingene har kraftige lengdefurer. Beina er, som vanlig hos gjødselbiller, utviklet til kraftige gravebein,

Levevis

Disse billene har larver som lever på møkk som de voksne billene har gravd ned.
Artene lever på høytliggende, fuktige gress-sletter.

Utbredelse

Slekten har en relativt begrenset utbredelse i det sørøstlige Afrika (Swaziland, KwaZulu-Natal og Zimbabwe).