google/wiki40b huggingface dataset:
Bjørn Lyng

Industrietableringer

Like etter krigen flyttet han til Vanvikan, der smia ble til en jernvarefabrikk som bl.a. produserte dørhengsler og brekkjern; i 1947 startet han et jernstøperi (nedlagt 1971), og i 1959 Trøndelag Emaljeverk i Rissa.
I 1958 ble Leksvik Edelmetall etablert i Leksvik (konkurs 1960, gjenoppsto som Leksvikarmatur i 1961. Bedriften produserte kraner og blandebatterier, og eksisterer den dag i dag under navnet Oras.
I 1970 startet han en plastrørfabrikk og Lycro i Leksvik, spesialisert på forkromning av sanitærutstyr; denne er i dag blant annet engasjert i forskning på bølgekraft.
Han startet Elsafe International i 1978 i Mosvik; denne ble flyttet til Leksvik i 1996, og solgt til Vingcard i 1997.
I 1983 overtok Lyng det nedleggingstruede Follafoss Tresliperi fra Nord-Trøndelag fylkeskommune, og omstilte produksjonen til en CTMP-fabrikk før han solgte den til Norske Skog i 1989.
Lyng Drilling ble startet i 1984, og i 2006 solgt til Schlumberger.
Lyng Elektronikk ble startet i 1985 i Leksvik, men senere flyttet til Vanvikan. Fortsatt i drift.
Aqualyng, startet på 2000-tallet, er basert på Lyngs ideer om hvordan gjøre om saltvann til ferskvann.
Lyng Composite, en bedrift for produksjon av komposittplast, ble startet i 2006.

Virksomhet i Spania

Lyng sto bak prosjektet Anfi del Mar på Gran Canaria, og var også i gang med et prosjekt i Taurodalen. Han drev også en egen vinfarm på fastlandet. Han har også hatt flere fabrikker i Spania relatert til sin norske virksomhet.

Anerkjennelse og privatliv

18 år gammel ble Bjørn Lyng arrestert av tyskerne i mai 1944 sammen med resten av familien etter et angiveri. Lyng ble sendt til Grini fangeleir før han i 1945 ble sendt til fangeleirer i Tyskland.
Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden like før han som 60-åring erklærte seg som pensjonist i 1985, noe som ikke hindret ham det minste i å fortsette å etablere ny virksomhet.
Han hadde tilsammen fem ekteskap og seks barn, det siste ekteskapet inngått i en alder av 80 år og 1 måned.
Bjørn Lyng døde 12. oktober 2006 etter lengre tids sykdom; de senere år bodde han på Gran Canaria. Bjørn Lyng var søskenbarn til John Lyng og Thor Heyerdal.
Etter sin død fikk han en gate oppkalt etter seg i Mogan kommune på Gran Canaria. Calle Björn Lyng går forbi Den Norske Skolen på Gran Canaria hvor han var donator for stiftelsen.
Wunderkammer (album)

Wunderkammer er et musikkalbum med Wunderkammer, utgitt i 1999 til svært god mottakelse fra kritikerne. Albumet har innslag av sigøynermusikk og jødisk klezmer.
Låtene er skrevet av Pål Jackman, med unntak av coverlåten «Ich bin von Kopf bis Fuß auf Liebe eingestellt» og tekstene til «Eldorado», «Erlkönig», «The Drunken God & I» og «Multiple Jesus».
Voll på Jæren

Voll er et tettsted i Klepp kommune i Rogaland. Hovednæringen er jordbruk, men det er også litt industri. Den oljerelaterte bedriften Malm Orstad A/S er en viktig arbeidsgiver.
Voll Idrettslag, stiftet 11. juni 1969, driver med badminton, fotball, håndball, ishockey og turn.
Guro Pettersen

Internasjonal karriere

Pettersen har kamper for J17, J19 og U23 landslaget.
Medaljen for lang og tro tjeneste

Utforming

Medaljen for lang og tro tjeneste har som motiv en sittende kvinnefigur, den romerske seiersgudinnen Victoria, som overrekker en laurbærkrans. Forsiden bærer også innskriften «FOR LANG OG TRO TJENESTE». Mottakerens navn og årstallet for tildeling graveres inn på medaljens bakside, som også er omkranset av en laurbærkrans. Medaljen er utformet i sølv og har én grad. Den er opphengt i et grønt medaljebånd som i midten har striper i nasjonalfargene rødt, hvitt og blått. Medaljen er utformet av billedhugger Brynjulf Bergslien og gravert av Ivar Throndsen.

Tildeling

Medaljen for lang og tro tjeneste ble de første tiårene tildelt ansatte innenfor landbruket, samt tjenestefolk i private husholdninger. Den første tildeling fant sted 3. desember 1888, da fem kvinner og fire menn ble tildelt medaljen. 
I 1927–1928 kom ansatte i handel, håndverk og industri med, etter avtale med Norges Handelsstands Forbund, Norges Håndverkerforbund og Norges Industriforbund. Ansatte i offentlig sektor kvalifiserte til medaljen fra 1999. Medaljen tildeles ikke embetsmenn eller militært personell.
Inntil 2004 var kravet sammenhengende ansettelse hos samme arbeidsgiver i 30 år. Dette er senere moderert slik at også ansettelse med avbrudd kan kvalifisere, såfremt arbeidstakeren har vært i tjeneste hos samme arbeidsgiver i minst 30 år. Arbeidsgiver søker Det Kongelige Selskap for Norges Vel om medaljen og står for overrekkelsen av den. 
Det tildeles årlig omkring 3500 medaljer.
Grener

Grener var en nordgermansk folkegruppe eller stamme i folkevandringstiden som bodde innenfor grensene av dagens Norge, på lik linje med for eksempel egder, ryger og horder. Grenene blir første gang omtalt av Jordanes på 500-tallet. Det finnes ikke andre skriftlige kilder om grenene, men det antas at grenene er den folkegruppen som ga navn til området Grenland i Norge. 
Grenland hadde ikke samme geografiske avgrensning som Grenland på 2000-tallet; tidligere betegnet Grenland områdene rundt Norsjø og Bø, men i ny tid har navnet blitt forskjøvet nedover og blitt sammenfallende med Skiensfjorden. Arkeologiske funn i det Grenland vi omtrentlig kan lokalisere med hjelp av norrøne kilder viser at det i alle fall har vært en befolkningskonsentrasjon i Solum, men vi vet for lite til å si om dette var grenenes bosetting.
Helleristningene ved Gamnes

Helleristningene ved Gamnes er ett eller flere felt med veideristninger fra eldre steinalder ved Gamnes i Sør-Varanger kommune, Finnmark. Stedet ligger ca. fire kilometer nord for Høybuktmoen flyplass.
Ristningene ble tilfeldigvis funnet i august 2015 av arkeologer fra Tromsø museum som drev utgravninger i nærheten. Hittil er det lokalisert ca. 30 dyrefigurer som forestiller rein og elg. Området der helleristningene ligger er regulert til oljeomlastningsterminal, og det er derfor usikkert hva som vil skje med ristningene. Saken ligger for tiden til behandling hos Riksantikvaren.
Blakstad og Munthe

Blakstad og Munthe, egentlig Blakstad og Munthe-Kaas Arkitekter, var et arkitektfirma startet av arkitektene Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas i 1922. Selskapet opphørte noen år etter Gudolf Blakstads død, i 1989.

Arkitektur

Selskapet står bak flere betydningsfulle bygg. I Oslo har de tegnet Odd Fellow-gården, Oslo handelsgymnasiums lokaler og Kunstnernes Hus, Observatorie terrasse samt Alfaset kapell. De står også bak Bodø domkirke og Haugesund rådhus. Videre tegnet de dessuten bybrua i Drammen, og Songvår fyr i Vest-Agder på 50-tallet.
Arkitektfirmaet har to ganger fått Houens fonds diplom‚ for arbeidene med Kunstnernes hus (1931) og Haugesund rådhus (1934).

Industridesign

Blakstad og Munthe-Kaas virket også som industridesignere/formgivere. Sammen ble de engasjert av ovnsprodusenten Jøtul Fabriker A/S til å utforme en ny jernovn. Resultatet ble Model 602, som ble lansert i 1940 og skulle bli en av Jøtuls designklassikere og mest populære ovner på 1900-tallet. Billedhuggeren Ørnulf Bast utformet dekoren på ovnsmodell 602. I 1999 fikk formgiverne Klassikerprisen for God Design for modell 602.
De to arkitektene tegnet flere ovner for Jøtul etter den første modellen i 1940. En emaljert kombinasjonsovn i støpejern fikk betegnelsen Modell 710. Den ble satt i produksjon i 1958, og ble en av Jøtuls mestselgende produkter på denne tiden. Modell 820 fantes i tre varianter; for fyring med ved, parafin eller koks.

Etter 2. verdenskrig

Blakstad og Munthe-Kaas fikk etter andre verdenskrig skriftlig reprimande som kollaboratører fra Norske arkitekters landsforbund.
Ninnisbreen

Ninnisbreen er en isbre i Antarktis. Den ble oppdaget av Douglas Mawson i 1912 og er oppkalt etter Belgrave E. S. Ninnis som døde på isbreen da han falt igjennom en bresprekk den 14. desember 1912.
Breen faller kraftig ned fra det høyere landskapet lenger inne på kontinentet, er meget kupert og har mange bresprekker.
Pilgrims' Way

Historie

Ruten er ikke opprinnelig en pilegrimsvei, men følger en langt eldre sti, en oldtidsvei. Den er gjennom arkeologiske funn datert til 500–450 f.Kr., men er antagelig flere århundrer eldre enn dette. Den fikk fra øst til vest på sørhellingen av North Downs, og fulgte de naturlige konturene. Veien unngår derfor områder med bløt leire i lavlandet, og områder med skarpe steiner nær toppene. Noen steder finner man to parallelle veier, som man vekslet mellom i forskjellige årstider. Veien gikk langs hele North Downs frem til Folkestone. Der begynner den siste etappen, en middelaldervei nordover langs Great Stour frem til Canterbury. 
Beckets grav var lenge det viktigste pilegrimsmålet i England, og trakk også til seg kristne fra andre land. Erkebiskopen ble helligkåret i 1173, og graven bestod inntil oppløsningen av Englands klostre i 1538. Årsaken til at det finnes en egen vei fra Winchester er at denne byen var et viktig regionalt sentrum, og et knutepunkt for veifarende fra havnebyene lands kysten. Alternativet til Pilgrim's Way var å følge Watling Street fra London; det er denne som brukes i Geoffrey Chaucers The Canterbury Tales, og den er både av bedre standard og bedre belagt i samtidige kilder.
Tanken om at det var en spesifikk rute som ble fulgt av pilegrimene ser ut til å ha dukket opp først i det 19. århundre. I 1871 utgav Edward Renouard James, som virket som landmåler i Surrey for Ordnance Survey, en pamflett kalt Notes on the Pilgrims' Way in West Surrey. Han skrev der at veien var «lite studert» og at «svært mange mennesker i området» ikke var klare over at den fantes. Men han la inn navnet på kartet, noe som ble tolket som en offisiell anerkjennelse av tolkningen. Ruten som oppgis i moderne kart er lite egnet for store grupper av vandrere, og det er svært få spor etter slik aktivitet.
Bamble prosti

Bamble prosti er et tjenestedistrikt i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Kragerø.
Prostiet er inndelt i sogn.
Kirsten Giftekniv

Kirsten Giftekniv (også kalt Kirsten Gifte-Kniv eller Kirsten Gifteknivs) er en rollefigur i enakter-komedien «Den forvandlede brudgom» som ble skrevet av Ludvig Holberg og utgitt i 1753.
Kirsten Giftekniv omtales i skuespillet som «… den gamle Madame, Kirsten Gifte-Kniv, som pleyer at gaae forliebte Folk til Haande.» Skuespillet har forøvrig kun kvinneroller, men Holberg skriver at rollen som Kirsten Gifte-Kniv skal spilles av en mannlig skuespiller.
Uttrykket Kirsten Giftekniv er siden brukt om personer som bistår med å finne og forene personer i ekteskap eller kjærlighetsforhold. Det brukes gjerne spydig, om de personer som er i overkant ivrige i å spleise andre.

Giftekniv

Kirsten Giftekniv var ikke den første kjente giftekniv. I Holbergs komedie «Ulysses von Ithacia», utgitt i 1723 omtales en Maren Gifte-kniv: «Den Qvinde maa være verre end Maren Gifte-kniv var i gamle Dage. Var jeg Jupiter, hun skulde drolen spliide mig ad faae andet at bestille end løbe om at cople Folck sammen.»
Sluttleddet kniv kan tolkes i betydningen «person som er utrustet». Det vil si at en giftekniv er en person som er utrustet for å få noen giftet. 
På fransk kalles en giftekniv en marieur eller en marieuse; på engelsk er uttrykket matchmaker.
Åttebent essay

Et åttebent essay (kinesisk: 八股文章, pinyin:  Bāgǔ wénzhang) var et sterkt ritualisert og reglementert essay som under Ming- og Qing-dynastiet frem til 1902 var et av de grunnleggende bestanddeler av den kinesiske embedsmannseksamen. Strukturen i mye av essayet var preget av utpregede parallellismer og redundans, retoriske trekk som har overlevd inn i moderne kinesisk tekstskrivning.
Det åttebente essay-formatet stammer fra sosialreformatoren Wang Anshi (Song-dynastiet). Men det er ikke heltr klart når det ble foreskrevet eller standardisert for embedsmannseksamenene. En annen essatmodell ble etablert av keiser Taizu av Ming i 1370, og den var mye løsere enn det som skulle komme etterhvert. Ifølge Gu Yanwu ble essayformen mer standardisert ut over 1400-tallet. Selve uttrykket åttebent essay dukker ikke opp før i perioden 1465-1487, og essayformen ble ikke ufravikelig krav ved prøvene før i perioden 1487-1496. 
Tema for essayene var fra Konfucius' lære. Hvert av de åtte avsnittene hadde en bestemt funksjon (som innledning, begynnende diskusjon, abstraksjon, etc.), og det fantes egne regler for hvert av dem, som antall setninger, format og stil, rimregler, symmetriregler og lignende.
Ettersom essayet skulle utlegge konfucianske sitater,slik at de talte på vegne av de gamle lærde, kunne man ikke benytte seg av ord, uttrykksmåter eller hendelser som stammet fra tiden etter filosofen Mencius' død (298 f.Kr.). 
Det åttebente essay hadde ingen sammenheng med den aktuelle virkelighet og var dermed bare av interesse i eksamensøyemed. Sjangeren ble senere ansett som pedantisk og banal..
A Beautiful Lie

A Beautiful Lie er et musikkalbum av det amerikanske bandet 30 Seconds to Mars, utgitt i 2005. Albumet fikk blandede kritikker.
Spinkelt bakkefly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 28 – 40 mm), spinkelt, grått nattfly. Forvingen er grå med tydelige, svarte tegninger. Mellomlinjene er svarte og kraftige. Nyre- og ringmerkene er lyse og forbundet med en kraftig, svart strek. Bølgelinjen langs vingens ytterkant er smal og utydelig. Bakvingen er lysgrå med et nokså smalt, grått tverrbånd rundt midt i vingen og en utydeleig, grå flekk litt foran midten.

Levevis

Arten lever i barskog, der larvene lever på blåbær (Vaccinium myrtillus). De voksne sommerfuglene flyr i juli.

Utbredelse

Den er utbredt i Fennoskandia og videre østover langs nordkysten av Russland til Stillehavet, dessuten i det nordlige Mongolia. I Norge finnes den på det indre Østlandet, og er funnet spredt i Trøndelag og Nord-Norge nord til Øst-Finnmark. Den er ikke vanlig men ikke like sjelden som enkelte andre Xestia-arter.
Presidentvalget i Bougainville 2008

Presidentvalget ble avholdt i Bougainville (en autonom region på Papua Ny-Guinea) fra 30. november til 18. desember 2008. Velgerne stemte over ny president for den autonome regionen Bougainville, etter at president Joseph Kabui døde den 7. juni mens han innehadde embetet.
Den potensielle gjenopptakelse av kontroversielle gruvedrift, som var årsaken til Bougainvilles borgerkrig på 1990-tallet, var angivelig et sentralt tema i denne valgkampen.
De to hovedkandidatene var Papua Ny-Guineas tidligere gruveminister Sam Akoitai og den tidligere opprørssoldat Sam Kaouna. I alt var det 14 kandidater som stilte til valg.
James Tanis, en tidligere separatistleder som kom på tredjeplass ved valget i 2005 bak Kabui og den tidligere guvernøren John Momis, vant valget, noe som ble kunngjort 28. desember 2008. Han ble tatt i ed 6. januar 2009.
Bristolkanalen

Bristolkanalen (walisisk Môr Hafren, betydning «Severnhavet») er ei stor bukt i Storbritannia som skiller det sørlige Wales fra det sørvestlige England. Den har navn etter byen Bristol og grenser mot St. George's Channel i nord og grensa mot Atlanterhavet i Det keltiske havet trekkes ved meridianen 5°V. Innerst i Bristolkanalen munner elva Severn ut gjennom et stort estuar. Den er over 50 km bred på det største.
Det er bygget to broer over Bristolkanalen, Severn Bridge og Second Severn Crossing, som henholdsvis fører motorveiene M48 og M4 mellom England og Wales. Det er også en jernbanetunnel, Severntunnelen, som fører Great Western hovedlinje under bukta. Blant de større øyene i kanalen er Lundy, Steep Holm og Flat Holm.
Ved lavvann blir mye av kanalen gjørmefelter, ettersom Bristolkanalen har en tidevannsforskjell på 15 meter, den nest største forskjellen i verden, etter Bay of Fundy i Canada. Området er et viktig sted for dyre- og fugleliv, spesielt for vadefugler, og deler av det er beskyttet.

Økologi

Bristolkanalen er et viktig område for dyrelivet, i særdeleshet lofugler, og har beskyttede områder, inkludert nasjonalparker som Bridgwater Bay ved munningen av elven Parrett. Ved fjære blir store deler av kanalen til mudderflater grunnet tidevannsforskjell på 13 meter, kun nest etter Fundybukta i østlige Canada. Utviklingsplaner har blitt foreslått langs kanalen, inkludert flyplass og tidevannsbryter for generering av elektrisitet, men miljøhensyn har så langt forhindret slike planer.
Eldred Pottinger

Bakgrunn

Eldred Pottinger var sonn av Thomas Pottinger fra Mountpottinger i County Down (nå i Nord-Irland) og hans hustru Charlotte Moore. Eldred, som var nevø ti sir Henry Pottinger, fikk sin utdannelse ved Ostindien-kompaniets kadettanstalt i Addiscombe.

Ostindiakompaniet

Han ble i 1827 sendt som artillerieoffiser til Bombay og ble etterhvert politisk offiser i sin onkels stab i residenturet i Sindh. Herfra dro han i  1837, forkledt som innfødt hestehandler, på en eventyrlig rekognoseringsreise i Britisk Indias nordvestlige grenseområder, og kom via Kabul til slutt til Herat. Da byen ble beleiret av persiske styrker hjulpet av russiske rådgivere, tilbød Pottinger sine tjenester til emiren av Shah Kamran og hans vesir Yar Mahomed. Han fikk overdratt til seg oppdraget å lede byens forsvar, og klarte å holde byen.
Pottinger ble utnevnt til politisk agent i Herat, fikk brevet-rang som major og ble opptatt som kompanjong i Order of the Bath for bragden. Han forble i Herat til september 1839 of dro så til Calcutta.
I 1841 ble Pottinger utnevnt til politisk agent i Kohistan, nord for Kabul. Da den afghanske motstand mot den britiske okkupasjon forsterket seg i desember 1841 (og ble til den første anglo-afghanske krig), søkte han tilflukt i Charikar, hvor det var stasjonert en avdeling gurkhaer. Hele garnisonen ble utslettet av afghanerne, men Pottinger klarte å flykte unna sammen med en annen offiser, løytnant Houghton, og kom seg i sikkerhet til Kabul. For de sår han var blitt tilført under forsvaret av Charikar fikk han en skadeserstatning på høyde med en årslønn.
I Kabul var situasjonen blitt uholdbar også der. Den britiske sendemann sir William Macnaghten var blitt myrdet. Det ble Pottinger som fremforhandlet kapitulasjonsbetingelsene med den afghanske øverstkommanderende, Akbar Khan. General Elphinstone forlot byen og la på vei med sine styrker og med 12.000 sivilister på etkatastrofalt tilbaketog mot Jalalabad. Pottinger ble holdt tilbake som gisler sammen med to andre offiserer, George Lawrence og Colin Mackenzie. De tilbragte flere måneder i afghansk fangenskap, til en britisk unnsetningshær under general George Pollock lyktes i å komme dem til unnsetning.
Pottinger ble så stilt for en granskningskommisjon, og frifunnet fra enhver taddel. 
Han reiste så til Kina for å besøke sin onkel, som i mellomtiden var blitt guvernør av Hongkong. Der døde han av feber, 32 år gammel, i november 1843. Ostindiakompaniet utbetalte en pensjonsrente på 100 pund til hans stemor.
Joli OS

Joli OS er en tidligere fransk Linux-distribusjon som var basert på Ubuntu. Frem til versjon 1.2 ble den også kalt Jolicloud. 
Første versjon ble lansert i 2009. Siste versjon var 1.2 fra 9. mars 2011. Den 22. november 2013 besluttet utviklere seg for å stanse utviklingen av Joli OS i slutten av 2013.
Hageoldenborre

Utseende

En ganske liten (8–11 millimeter), middels slank, metallisk farget skarabide. Hode, pronotum og bein er svarte med en litt matt, grønnlig metallglans. Antennene og dekkvingene er rødbrune, ofte mørkere. Kroppen er kledt med mørke, oppstående hår.

Levevis

Larvene lever i jorda der de spiser røtter av gress og urter. De kan være ganske tallrike men er så små at de sjelden gjør betydelig skade. De voksne billene er dagaktive og besøker gjerne blomster, de spiser også blader av busker og løvtrær.

Utbredelse

Arten er utbredt over hele Europa og finnes også i det nordlige Asia. I Norge er den vanlig over det meste av landet.
Saludos Amigos

Handling

Samtlige av de fire fortellingene er lagt til Sør-Amerika; én hvor Langbein forsøker seg som cowboy sammen med gauchoer på den argentinske pampasen. En med flyet Pedro i Chile. To av fortellingene er med Donald Duck; i en av dem introduseres papegøyen José Carioca i en sambafylt avslutning i Rio de Janeiro. 
Dokumentardelene viser blant annet Walt Disney og hans medhjelper mens de reiser rundt i Sør-Amerika mens for å hente inspirasjon til filmen. Den viser også klipp av kulturen i de ulike landene de besøkte. Reisen gikk blant annet til Brasil, Peru, Chile og Argentina.

Popularitet

Saludos Amigos innbragte $500 000 i USA i 1943 og $700 000 i utlandet - mesteparten naturlig nok i Latin-Amerika.

Produksjonskostnadene var på under $300 000. Dermed ble filmen et overskuddprosjekt.

Omtale og priser

Den har fått 83 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin har gitt en 3 av 4 stjerner i sin Classic Movie Guide.
Det norske ukemagasinet Aktuell gav den 4 av 4 stjerner.
Den ble nominert til tre Oscar (beste originalmusikk, beste sang og beste lydmiks). Filmens Oscar-nominerte åpningssang, "Saludos Amigos", var skrevet av Charles Wolcott og Ned Washington.

Bakgrunn

Filmens gjennomgangs tema er Latin-Amerika. Årsaken til de valgte å satse på dette var at Disney hadde slitt økonomisk og ønsket å skaffe seg en nye arena å tjene penger på. De hadde ikke tjent penger på verken Pinocchio, Fantasia eller Dumbo, som ble sluppet mellom 1940 og 1942. Mye av grunnen var andre verdenskrig, som gjorde at mye av markedet falt bort. Men Latin Amerika var uberørt av denne krigen. Dermed fremsto dette som et spennende marked.
Det lå også politiske grunner bak. USA ønsket sterkere relasjoner til Sør-Amerika og samtidig svekke båndene som en del regjeringer der hadde fått til Nazi-Tyskland. Nelson Rockefeller i Organisasjonen Coordinator of Inter-American Affairs bistod derfor Disney og hans folk til å foreta en reise dit i 1941 for å hente inspirasjon til en ny film som kunne knytte tettere bånd mellom USA og Latin-Amerika.
Både Saludos og Donald møter nye venner må langt på vei anses propagandafilmer for amerikansk politikk.
BFG Fana

Friidrettsklubben BFG Fana (FIK BFG Fana) er en overbygningsklubb for junior- og seniorutøverne i friidrettsgruppene i idrettslagene IL Bjarg, Fana IL og IL Gneist. 
Klubben har hatt flere gode plasseringer på Holmenkollstafetten, der kvinnelaget vant stafetten i 1998.
Maratonløperne Stine Larsen og Kirsten Marathon Melkevik  er blant de som utmerker seg som klubbens store profiler.