google/wiki40b huggingface dataset:
Nigidius sakamakii

Utseende

En nokså liten (ca. 18 millimeter), nokså bred, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet har en bakoverrettet tann på hver sidekant. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt og tett men grunt punktert, med en velagrenset "nakke" som hra grov, nettmasket mikroskulptur. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt, ganske fint punktert. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med litt opphøyde ribber mellom.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sulawesi og Selayar.
Necydalis

Utseende

Store, lange og slanke trebukker med sterkt forkortede dekkvinger. Flygevingene kan ulikt de aller fleste andre biller ikke foldes inn under dekkvingene. Hodet er stort og bredt, fasettøynene har en innskjæring ved antennefestet og er nyreformede, tinningene lange og skarpt vinklede bak. Antennene er slanke og omtrent så lange som halve kroppen. Beina er lange, baklårene kølleformede.

Levevis

Disse billene har larver i hardt, dødt trevirke. De voksne billene, som ligner sterkt på veps, tar trolig ikke næring til seg. De er livlige insekter som flyr godt.

Skadedyr

Få eller ingen av disse artene er å regne som skadedyr, da larvene utvikler seg bare i trevirke som forlengst er dødt.

Ubredelse

Slekten er utbredt i Europa, store deler av Asia, og Nord-Amerika.

Kilder

Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. 
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. Om trebukker, side 326-357. N.W. Damm.
Marktl

Marktl er en by med 2 637 (2013) innbyggere  i den sydøstlige delen av den tyske delstaten Bayern, like ved grensen til Østerrike. Byen er pave Benedikt XVIs fødested. 
Byen ble grunnlagt av grevene av Leonberg på 1200-tallet, og i 1297 ble den første St. Olswaldskirken bygget og innviet av biskop Albert av Chiemsee. I 1422 mottok stedet markedsrettigheter av hertug Henrik VII av Bayern, og fikk navnet Marktl, og 1477 fikk byen et våpen av hertug Ludwig den rike.
Joseph Ratzinger, den senere paven, bodde i byen kun de to første årene av sitt liv, i et stort hvitt treetasjes trehus. I 1929 flyttet familien til Tittmoning, i 1932 til Aschau am Inn, og i 1937 til Traunstein.
Fra 2006 har Marktl vært vennskapsby med Wadowice, pave Johannes Paul IIs fødeby.
Mellompassasjen

Mellompassasjen refererer seg til ruten for transport av slaver fra Afrika til Den nye verden, som en del av den atlantiske slavehandelen. Mellompassasjen var mellometappen i trekanthandelen, hvor skip seilte fra Europa til Afrika hvor varer ble byttet med slaver. Deretter ble slaver sendt til Amerika og Vestindia hvor de ble solgt i bytte mot varer beregnet på det europeiske markedet.
Oppdal Friidrettsklubb

Oppdal Friidrettsklubb (Oppdal FIK) var en friidrettsklubb i Oppdal i Trøndelag.
Hailin

Hailin (kinesisk: 海林; pinyin: Hǎilín) er et byfylke i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Mudanjiang.
Befolkningen var på 439 994 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Gamle bygninger tilknyttet den kinesiske østjernbanen (Zhongdong tielu jianzhuqun, 中东铁路建筑群) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 301 går fra Suifenhe via blant annet Mudanjiang, Harbin og Qiqihar til Manzhouli i Indre Mongolia.
Sentralorganet for fleksibel læring i høgre utdanning

Flere betydninger: Solstad Offshore (SOFF)
Sentralorganet for fleksibel læring i høgre utdanning (SOFF) var et forvaltningsorgan under Utdannings- og forskningsdepartementet i perioden 1990–2003. Fra 2004 er virksomheten videreført som del av Norgesuniversitetet.

Historie

SOFF ble opprettet i 1990, som et prosjekt for å følge opp Stortingsmelding nr. 43 (1988 – 89) «Mer kunnskap til flere». I 1994 ble det et permanent forvaltningsorgan med oppgave å stimulere tilbyderne av høgre utdanning til å utvikle mer fleksible og brukertilpassede utdanningsopplegg, gjennom tildeling av prosjektmidler, evaluering og informasjon.
SOFF var rådgivende for departementet i saker innenfor sitt arbeidsområde og forvaltet en årlig bevilgning fastsatt av Stortinget. SOFFs styre ble oppnevnt av departementet med fire medlemmer fra universiteter og høgskoler, en fra de frittstående fjernundervisningsinstitusjonene og to medlemmer oppnevnt etter forslag fra arbeidslivets organisasjoner.
SOFFs sekretariat besto av fem personer med en halv sekretærstilling i tillegg, og var lokalisert ved Universitetet i Tromsø. Jan Atle Toska var direktør for SOFF i hele perioden.
SOFFs ble 1. januar 2004 slått sammen med utdannings- og arbeidslivsorganisasjonens felles organisasjon Norgesuniversitetet, til et nytt statlig forvaltningsorgan med navn Norgesuniversitetet.

Dagens situasjon

Alle oppgavene til SOFF er videreført i Norgesuniversitetet.
Threnetica

Utseende

En ganske stor, svart trebukk med hvite flekker. Pronotum har en kraftig pigg på sidene. Undersiden er hovedsakelig kledt med brungul bestøvning.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Kambodsja, Laos og Vietnam).
Krisztian Rabb

2018

Rabb deltok deltok i Junior-EM i fekting 2018, der han vant kadettklassen (U17). Ungarn vant også lagkonkurransen i denne klassen. Han deltok i Junior-VM i fekting 2018, og fikk der delt bronse (sammen med Alonso Santamaria) i kadettklassen.
I Sommer-OL for ungdom 2018 vant han sabelkonkurransen, etter at han slo Hyun Jun 15-13 i finalen. Han deltok også på det sammensatte laget Europa 1 som vant mix-lagkonkurransen.
AMD Bulldozer

«AMD Bulldozer», eller bare «Bulldozer», er den populære benevnelsen og kodenavnet som benyttes av Advanced Micro Devices om deres 11. generasjons datamaskinarkitektur. Selskapets interne benevnelse er familie 15h.
Liksom forgjengerne AMD K8, AMD K9 og AMD K10, er Bulldozer en 64-bit x86 arkitektur (AMD64). Den er likevel ikke bare en videreutvikling av tidligere generasjoner. Tidligere 64-bit mikroprosessorer fra AMD var i utgangspunktet enkeltkjerneprosessorer, som gradvis ble utvidet til å bli mikroprosessorer med to eller flere kjerner. Bulldozer er bygd opp fra grunnen av som en flerkjerneprosessor.
AMD har på denne måten gjeninnført mikroarkitekturen «Clustered Integer Core», som ble utviklet av Digital Equipment Corporation i 1996 sammen med RISC mikroprosessoren Alpha 21264. AMDs navn på denne teknologien er Clustered Multi-Thread (CMT). Den grunnleggende komponenten i arkitekturen er kalt en modul. En modul er en mellomting mellom en dobbelkjerneprosessor og en enkeltkjerneprosessor med symmetriske multitråder, som skaper to tråder synkront. Implementasjoner med 2, 3, 4, 6 og 8 moduler gir dermed henholdsvis 4, 6, 8, 12, 16 kjerner.
Hilarius av Arles

Biografi

I 420-årene dro Hilarius til Lerinsklosteret hvor hans slektning Honoratus var abbed. Før det bodde han sannsynligvis i Dijon, mens noen hevder han kom fra Gallia Belgica eller Provence. Han kan ha vært en slektning, kanskje sønn, av en Hilarius som var prest i Gallia i 396 og i Roma i 408.
Hilarius etterfulgte Honoratus som biskop av Arles i 429. Etter mønster fra Augustin av Hippo organiserte han sin kirke i en menighet og brukte mye av sin tid til sosiale aktiviteter og askese. Han fikk rang som metropolitt av Vienne og Narbonne og forsøkte å utøve forrang over kirken i Sør-Gallia).
Hilarius avsatte Chelidonus som biskop av Besançon for å ha forsøkt å motsette seg Hilarius’ forrang, og for å forsøke å selv bli metropolitt. Dette ble klaget inn til Roma, og pave Leo I fradømte Hilarius retten til å innvie biskoper, innkalle til synoder og være overhode i provinsen. Paven godkjente også keiser Valentinian IIIs edikt, som avgjorde at kirken i Wien ikke var underlagt Arles, noe som fikk stor betydning for den galliske kirken. Pavens vedtak var i tråd med keiserlig lov og dermed underlagt strafferettslige sanksjoner. Historikeren Léon Clugnet, medforfatter av Catholic Encyclopedia, antyder at uoverensstemmelsene skyldes at Romas domsmyndighet og metropolittmyndigheten ikke var tydelig på denne tiden, og at retten til å klage til paven ikke var godt kjent.
Etter sin død i 449 ble Hilarius’ navn innført i den romerske martyrologien.

Forfatterskap

Hilarius var ansett som svært kunnskapsrik og veltalende, og kjent for sin pietisme. Hans bevarte verker Vita S. Honorati Arelatensis episcopi og Metrum in Genesin holder høy standard i forhold til sammenlignbar litteratur fra perioden.
Et dikt, De providentia, som vanligvis tilskrives den samtidige geistlige Prosper av Aquitaine, blir av noen heller tilskrevet Hilarius.
Fylkesvei 8032

Fylkesvei 8032 går mellom Lyngsletta og Klubbukt i Kvalsund kommune. Veien er 14,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 134.
Papuandra

Utbredelse

Artene er utbredt på Ny-Guinea og det nordlige Australia.
Thalna

Thalna er i etruskisk mytologi gudinnene for barnefødsler og var en av hustruene til himmelguden Tinia. Hun ble i etruskisk kunst avbildet som en ungdommelig kvinne. Hennes navn Thalna (Thalana) kan ha hatt betydningen «å vokse, å blomste, å gro».
Tidlig romersk mytologi fokuserte på komplekse og faste innbyrdes forhold mellom guder og mennesker. I dette opprettholdt romerne et stort utvalg av guddommer med uvanlig spesialiserte autoritetsområder. En undergruppe av guddommer dekket den alminnelig verden ved spedbarnsalder og barndom. Innenfor dette området ble Thalna tilkalt eller påkalt som en generell vokterske og beskyttende verge for barnefødsler. Hennes andre funksjoner synes å være vennskap og profetier.
Ettersom Thalnas navn ikke opptrer på Piacenzas lever eller i noen andre dedikasjonsobjekter er det vanskelig å si om Thalna var en virkelig gudinne med en kult i Etruria. Derimot opptrer hun på en rekke etruskiske bronsespeil (rundt 18) i et mangfold av scener og emner. I en av disse (ES 4) opptrer hun sammen med ung mann navngitt på speilet som Anchas, sittende kanskje på en seng og med ansiktene mot hverandre, i en kjærlig positur. I andre bronsespeil er hun tilstede i scener med fødsler og barndom. I annen kunst opptrer hun i selskap med Turan, Tinia, og Menrva.
Et særtrekk med Thalna er at hun kan være framstilt som enten kvinne eller mann. Det er mulig at hun i scener med flere figurer kan bli identifisert som en mannlig figur grunnet plasseringen av navn rundt en scene. Denne framstillingen som mann/kvinne kan også ha sin årsak at hun ble oppfattet mer som en ånd enn som en gudinne, og at kunstnerne og deres patroner ikke hadde en sterk oppfatning om guddommens fysiske framtoning. Man kan minnes den romersk bønnen til guddommen, si deo si deae, «om enn gud eller gudinne».
Akkusativ

Sørsamisk

Sørsamisk skiller mellom nominativ (uten suffiks), akkusativ (-m) og genitiv (-n). Akkusativ er kasus for det direkte objektet, og for objektspredikativet.

Nordsamisk

I nordsamisk har genitiv og akkusativ falt sammen til ett kasus, som ikke har et eget suffiks, men som har svakt stadium, sammenlignet med nominativ. Dette kasuset blir brukt i posisjonene som genitiv og akkusativ hadde. Det er ett unntak til dette: Når objektet i setningen er et tallord, står det i en form som ikke er identisk med genitiv, men som derimot er identisk med nominativ. Det åpner seg dermed to tolkninger: Enten er det mulig å si at nordsamisk har et kasussystem uten akkusativ, og der det direkte objektet står i nominativ hvis det er tallord, ellers i genitiv, eller så er det mulig å si at nordsamisk har et kasussystem med akkusativ, og at akkusativ bare tilfeldigvis er identisk med genitiv, bortsett fra med tallord, da det tilfeldigvis er identisk med nominativ. Det er det siste synet som dominerer i samisk språkforsking.
Ketil Moe (1966–1999)

Livshistorie

Ketil Moe hadde cystisk fibrose (CF) fra fødselen, en arvelig og progressiv sykdom som særlig rammer lungene på grunn av produksjon av unormalt seigt slim i alle kroppens kjertler. Dette medfører stadige lungeinfeksjoner og gradvis ødeleggelse av lungefunksjonen. Ketil Moe var hardt rammet av sykdommen fra barnealderen. Behandlingen er symptomatisk, særlig med lungedrenasje, antibiotika og medikamenter for fordøyelsen.
Ketil Moe deltok fra 1980-årene i et forskningsprosjekt ledet av legene Dag Skyberg og Johan Kvalvik Stanghelle med regelmessig fysisk trening, noe som var frarådet av mange eksperter på den tid, men som senere viste seg å være svært gunstig for alle med CF. Han fullførte også New York City Marathon fra 1984 til 1999, i alt 14 ganger, de to siste år med transplanterte lunger, som den første i verden. Ledsagere var Grete Waitz, Johann Olav Koss og hans fysioterapeut Finn Bendixen. Ketil Moe døde like etter sitt siste maratonløp på grunn av sepsis, nesten 33 år gammel.

Ketil Moes og Johann Olav Koss' Mosjonsløp

Ketil Moe var president i den norske avdeling av Achilles Track Club, en idrettsklubb for funksjonshemmede, og sammen med olympiahelten Johann Olav Koss arrangerte han fra 1992 det årlige «Ketil Moes og Johann Olav Koss' Mosjonsløp» for funksjonshemmede og funksjonsfriske i Kristiansand Dyrepark, hvor de demonstrerte at alle kunne integreres i et sosialt idrettsarrangement, hvor det også deltok mange kjente artister og personligheter. Løpet arrangeres fortsatt årlig av organisasjonen Civitane, nå under navnet «Ketil Moe løpet».

Nasjonalt og internasjonalt arbeid

Ketil Moe ble landskjent gjennom mange TV-opptredener, ikke minst gjennom et Tande-P-program fra åpningen av Vikingskipet på Hamar. Han ble også en etterspurt foredragsholder både i Norge og internasjonalt. Hvert år hadde han med seg en tropp funksjonshemmede til New York City Marathon. I 1998 lyktes han sammen med den kinesiske ryggmargsskadde Mark Wang å åpne det første Beijing Marathon for funksjonshemmede.
Mark Wang var blitt en nær venn av Ketil Moe da han fikk studiestipend til United World College i Norge av HM Dronning Sonja, og har etter hvert blitt et stort forbilde for kinesiske funksjonshemmede. Historien om Ketil Moe og Mark Wang er blitt godt kjent i Kina gjennom en 18 episoders TV-serie på CCTV9 («Hold up the blue sky of life») og operamusikalen «Some Sunny Night» av Thomas Stanghelle, som også ble framført i Folkets Store Sal i Beijing i 2005.

Ærespriser

Ketil Moe har mottatt Erling Stordahl ærespris og Rotary Clubs æresmedalje og diplom. Lillesand by har gitt en sentral park i byen navnet «Ketil Moes Plass». 11. november 2010 ble det reist en statue av Moe og Mark Wang i rådhusgården i Lillesand, 11 år etter hans død.
Abu Laban

Bakgrunn

Abu Labans familie utvandret i 1948 til Egypt, hvor han vokste opp. I 1969 ble han utdannet som maskiningeniør, og han har deretter bodd og arbeidet i Egypt, Kuwait, De forente arabiske emirater og Nigeria, hvor han også studerte teologi under en rekke muslimske lærde, før han i 1984 kom til Danmark som palestinsk flyktning og for å fungere som imam.

Imam

Imamgjerningen utførte han primært i Tauba-moskeen i København, en moské som tilhører det danske Islamisk Trossamfund. Abu Laban fungerte også som leder for Islamisk Trossamfund, og fikk i den sammenheng en del oppmerksomhet i media. Abu Laban ble etter hvert den mest kjente imamen i Danmark, samtidig som han var imamen som hadde vært i landet lengst.
Abu Laban ble i 1974 gift med sin kusine Inam; sammen fik de syv barn.
Abu Laban hadde oppholdstillatelse som flyktning i Danmark. Han hadde inntil sin død stadig sitt palestinske id-kort, som gav ham adgang til at reise inn i Gaza fra Egypt uten å måtte ha godkjennelse fra israelske myndigheter.
Abu Laban døde den 1. februar 2007, kun få uker efter at han fik konstatert lungekreft. Dagen etter ble han begravet på Den Muslimske Begravelsesplads i Brøndby.
På grunn av sine islamistiske synspunkter var Abu Laban en kontroversiell person. Han var uønsket i De forente arabiske emirater og i Egypt for sin islamistiske lære.
I striden rundt Muhammed-karikaturene spilte Abu Laban en sentral rolle. Han ble i den sammenheng kritisert for å «tale med to tunger», dvs. gi motstridende utsagn i arabisk presse og dansk presse.
I forbindelse med et gjengopprør på Nørrebro i 2005 vakte Abu Laban oppsikt med et forslag om at et drap skulle gjøres opp med 200 000 i erstatning fra gjerningsmannen til den dreptes familie. Summen var bestemt på grunnlag av den antatte verdien av 100 kameler.
Spørreliste

En spørreliste er en liste med ulike spørsmål av kvalitativ art, og har blitt brukt til å samle inn kunnskap om ulike dagligdagse tema. I Norge i dag er det hovedsakelig Norsk etnologisk gransking som står for en regelmessig utsending av spørrelister. Spørrelisten har som formål å samle en kvalitativ bredde i erfaringer på temaene det blir spurt om. Svarene egner seg dermed i liten grad for å gjøre kvantitative undersøkelser.  
Wilhelm Mannhardt var en av de første som brukte spørrelister i Norge. Det var på 1860-tallet. Formålet for Mannhardt var kartlegging av folkekulturen. På samme tid brukte Eilert Sundt spørrelister for blant annet å se nærmere på renslighetsstellet i Norge.
Sviv

Sviv er et musikkalbum med Ofsdal Enno, utgitt i 2008.
Fontange

Fontange (fra fransk, uttales omtent «fåt'asj») er et historisk hodeplagg for kvinner. Det bestod av en liten hette av lin som var plassert på bakhodet, og avstivede, vifteformede blonder som gikk opp i en høy bue over pannen og var festet til hetten. To lange stoffbånd hang ned langs ryggen. Hodeplagget ble båret innendørs og var moderne i den europeiske overklassemoten fra slutten 1680-tallet til begynnelsen av 1700-tallet.
Plagget er oppkalt etter hertuginnen av Fontanges, Marie Angélique de Scorailles (1661-1681), en av den franske «solkongen» Ludvig XIVs elskerinner. Moten skal ha oppstått da Marie-Angelique Fontanges på en ridetur sommeren 1680 mistet hatten sin og bandt opp håret med en hyssing. Kongen likte dette så godt at han ba henne alltid bære håret oppsatt på den måten.
Richard Collinson

Ny ekspedisjon året etter

I løpet av våren 1853 ledet han en sledeekspedisjon til det østligste punktet på øya (Point Plelly). Litt senere møtte han noen eskimoer som tegnet et kart over området mot øst. På kartet var det tegnet inn et skip. Hvis Collinson ikke hadde oversett dette, eller hadde hatt en skikkelig tolk, kunne han ha sendt et sledeparti mot øst og funnet noen av Franklins menn, hvis de fortsatt var i live. Han vendte tilbake gjennom Beringstredet og rundt Kapp det gode håp. Der (januar 1855) fikk han vite av Raes rapport at Franklin hadde blitt borte like øst for der han hadde gjort vendereis. Collinson rykte var lavere enn det kanskje burde være. Problemene var at McClure ville alltid være den første og kranglet stadig med sine offiserer og hadde uflaks. Roald Amundsen hyllet ham for å navigere et så stort skip gjennom et farvann som var vanskelig for Amundsens små skip. Hans beretning om reisen ble utgitt seks år etter hans død av hans bror, Generalmajor Thomas Bernard Collinson.
Han ble tildelt eFounders s Gold Medal av Royal Geographical Society i 1858, slått til ridder i 1875, og utnevnt til  admiral og satt på pensjonistlisten i det samme året.
I 1862 ble han «eldste bror», nestleder i Trinity House, organisasjonen med ansvar for sjømerking og i 1875  ble han Master i Trinity.
Delbrückspredning

Delbrückspredning er oppkalt etter fysikeren Max Delbrück og beskriver spredning av stråler grunnet vakuumpolarisering som forklart av Kvanteelektrodynamikken.

Bakgrunn

Max Delbrück formulerte teorien bak Delbrückspredning i 1933 da han samarbeidet med Otto Hahn og Lise Meitner, men fenomenet ble først gitt hans navn om lag 20 år etter av Hans Bethe. I 1953 viste Robert R. Wilson Delbrückspredning eksperimentelt.
Polomolok

Polomolok er en by og en kommune på øya Mindanao i Filippinene og ligger like nordvest for General Santos City. Den ligger i  provinsen South Cotabato i regionen SOCCSKSARGEN.
Polomolok regnes ikke som city men som municipality (kommune). 
Vulkanen Matutum ligger nord i kommunen.

Historie

Fastere bosetting tok til på 1950-tallet i forbindelse med styrt migrasjon fra det nordlige Filippinene, for å avhjelpe befolkningspresset der og for å ta i bruk det tynt befolkede Mindanao. Den 21. august 1957 ble kommunen opprettet ved dekret gitt av president Carlos P. Garcia. Veksten var moderat til å begynne med, inntil ananasprodusenten Dole Food Company etablerte seg her.
Den indre skrå bukmuskel

Den indre skrå bukmuskel (latin: Musculus obliquus internus abdominis) er en skjelettmuskel i buken. Muskelen sitter mellom den ytre skrå bukmuskel og bukens tverrmuskel. Den har sitt utspring fra lyskebåndet, hoftekammen og fascia thoracolumbalis.
Nyeds kirke

Kirkebygget

Det har vært to trekirker tidligere på samme sted som den nåværende som begge brant ned som følge av lynnedslag. Den første trekirken ble sannsynligvis oppført på slutten av 1500-tallet og brant ned 10. juli 1643. Deretter ble den andre trekirken oppført som det ble bygget et kirketårn til i 1682. Natten mellom 29. og 30. juni 1702 brant også denne kirken ned.
Den nåværende korskirken av tre ble oppført i årene 1703-1706 under ledelse av byggmester Måns Rank, Filipstad og ble innviet 12. juni 1706.
Kirken har en stamme av liggende tømmer og består av langhus med tresidig kor i øst. Korsarmer strekker seg ut mot nord og sør. Den vestre kortsiden og søndre korsarmen har hvert sitt tilbygget våpenhus.
Ytterveggene er kledd med rødmalt spon. Taket er dekket av tjærebredde, kløyvde takspon.
Kirkerommet har himling med hvekving. I kirkerommet finnes det tre gallerier.
Norgesmesterskapet i fotball for kvinner

NM i fotball for kvinner er en fotballcup hvor en etter flere runder kårer en vinner i en finale. Vinneren får tittelen Norgesmester og kongepokalen.

Finalene

Finalene er blitt spilt forskjellige steder. Den første finalen ble spilt på Ullevaal Stadion. Deretter ble kampene spilt på et av lagenes hjemmebane fram til og med 1988. Det ble flyttet til et fast sted, Bislett Stadion, i 1989, og holdt seg der til og med 1994-finalen. Fra finalen i 1995 til og med  2005 ble finalene spilt på Ullevaal Stadion igjen, men etter at det regnet tungt under kvinnefinalen det året, ble banen nærmest uspillbar for finalen for herrer. Det ble da besluttet å flytte banen tilbake til Bislett stadion, der kampene ble spilt fra 2006 til 2008. Telenor Arena var arena fra 2009 til 2011,
mens Åråsen var finalearena i 2012. Ullevaal var finalearena for 2013.

Turneringen

Det ble arrangert uoffisielle Norgesmesterskap i regi av Frigg fra 1971 til 1977. I 1978 ble mesterskapet offisielt, og arrangementet overtatt av NFF. Fra 1978 til 1984 ble de tre første rundene spilt i form av 8 miniturneringer rundt omkring i landet. Siden 1985 har turneringen blitt spilt som en vanlig utslagsturnering over seks runder. Til og med semifinalen (5. runde) spilles kampen på ett av lagenes hjemmebane; NFF bestemmer hvilket lag som får retten til hjemmebane. Siden 1990 har lagene i den øverste divisjonen (fra 2007 12 lag) gått rett til 2. runde. De øvrige lagene blir valgt ut av NFF; alle lag på andre nivå får plass, de øvrige lagene velges ut etter geografiske og sportslige kriterier. I 2010 deltok for eksempel to lag fra 3. divisjon for å representere Vestfold krets, mens flere lag i 2. divisjon fra Vestlandet og Nord-Norge ikke ble tatt ut.
Til og med 3. runde blir kampene satt opp av forbundet etter geografiske kriterier. Kvartfinalen og semifinalen blir trukket.

Sammenlagt

Bare offisielle mesterskap. Oppdatert etter finalen 2018.
1. Trondheims-Ørn 8 seire på 15 finaler.

2. Asker 5 seire på 13 finaler.

3. Røa 5 seire på 8 finaler.

4. BUL 5 seire på 6 finaler.

5. Setskog/Høland/Team Strømmen/LSK Kvinner, 5 seire på 8 finaler.

6. Sprint-Jeløy/Athene Moss 4 seire på 10 finaler.

7. Stabæk 3 seire på 3 finaler.

8. Klepp 1 seier på 4 finaler.

9. Kolbotn, 1 seier på 3 finaler.

9. Avaldsnes 1 seier på 3 finaler.

9. Sandviken 1 seier på 3 finaler.

12. Medkila og Bøler 1 seier på 1 finale.

13. Bjørnar/Arna-Bjørnar Ingen seire på 2 finaler.

14. Donn Ingen seire på 1 finale.

14. Vålerenga Ingen seire på 1 finale.