google/wiki40b huggingface dataset:
Under the Boardwalk

«Under the Boardwalk» er en amerikansk pophitsang, skrevet av Kenny Young og Arthur Resnick. Den ble spilt inn på plate av The Drifters i 1964.

Premiss

Teksten beskriver et stevnemøte mellom en mann og hans elskede i en kystby, som planlegger å møtes privat «utenfor solen» og ute av syne for alle andre under en strandpromenade. Instrumenteringen innbefatter güiro, triangel og fioliner. Sangens refreng er uvanlig ved at det skifter fra dur til moll.

Historie

Sangen skulle spilles inn 21. mai 1964, men gruppas ledesanger, Rudy Lewis, døde uventet av en antatt heroinoverdose kvelden før. Lewis hadde vært ledesanger på flesteparten av hitene etter at Ben E. King forlot gruppa i 1960, innbefattet «Up on the Roof». Istedenfor å tilordne tid for en ny studiosession for å finne en ny frontmann, ble The Drifters' tidligere ledesanger, Johnny Moore, hentet tilbake for å fremføre ledevokalen på innspillingen. Dette initiativet i siste minutt ble en suksess, ettersom singlen Atlantic Records 8099 lå som # 4 på Billboard Hot 100-listen og som # 1 i tre ikke-sammenhgende uker på Cashbox Magazine's R&B-liste. Den ble utgitt i juni 1964. Produsent var Bert Berns. 
Det finnes to versjoner av sangen: Versjonen, som er utgitt på monosingle, inneholder linjen «We'll be falling in love». Versjonen på stereoalbumet inneholder under linjen «We'll be falling in love» også linjen «We'll be making love». Disse er to helt forskjellige innspillinger, ikke redigeringer av hverandre, ettersom linjen «on a blanket with my baby is where I'll be» blir sunget forskjellig i begge versjoner.
Sangen er rangert som # 487 på Rolling Stone's The 500 Greatest Songs of All Time

Norsk versjon

Bjørn Lindquist har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «De bare maser».
Dekknavn

Et dekknavn er et falskt, oppdiktet navn på personer eller organisasjoner. Hensikten er å skjule det virkelige navnet.  Dekknavn er brukt dersom det er forbundet med stor risiko for å bli avslørt ved å framstå med den virkelige identiteten, eksempelvis av flyktninger eller av kriminelle personer eller organisasjoner.
Leder for Oslogjengen, Gunnar Sønsteby opererte under andre verdenskrig med stadig nye dekknavn, de mest kjente var «Kjakan», «Nr. 24» og «Erling Fjeld».  Han fikk laget egne legitimasjonskort, pass, politiskilt, tjenestebevis, kjøretil­latelser og grenseboerbevis under tallrike dekknavn.
Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1935

Friidrett under Sentralamerikanske og karibiske leker 1935. Friidrett var en av fjorten sporter i de tredje sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i San Salvador i El Salvador i perioden 16. mars til 5. april 1935. Det var tredje gangen som friidrett var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var tjue øvelser, kun for menn. Cuba ble beste nasjon med åtte gullmedaljer foran Mexico med sju.
Dichelonyx

Utseende

Middelsstore, avlange, brunlige eller svarte oldenborrer, dekkvingene kan ha metallisk glans. Fasettøynene er store og litt utstående. "Snuten" (clypeus) er bred, avrundet med litt buet forkant. Antennene er forholdsvis lange og tynne med en tre-leddet vifte av korte blader. Pronotum er tydelig smalere enn de parallellsidige dekkvingene, som har markerte "skuldre". Beina er lange og kraftige.

Levevis

Larvene lever i jorda, der de eter røtter.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Nord-Amerika (Mexico, USA og Canada).
Vanth

Ingen gresk motpart

Vanth er en kvinnelig demon i den etruskiske underverden som ofte er ledsaget av enten andre Vanth-figurer eller av en annen demon, Charun (senere referert til som Charu). Både Vanth og Charun er kun sett i ikonografien som begynner rundt år 400 f.Kr., den midterste perioden av etruskisk kunst, skjønt en del tidligere inskripsjoner bærer hennes navn.
Vanth hadde ingen direkte motpart i gresk mytologi, men hun er blitt sammenlignet med de greske furier eller erinyer («de rasende»), spesielt de eldste representasjonene, og som også ble avbildet med vinger. Det er likevel en usannsynlig assosiasjon ettersom hun bortimot alltid er vist i etruskisk ikonografi som en menneskekjærlig og villig ledsager, og ikke som hevnende ånd som furiene representerte.

Representasjon i kunsten

Vanths andre attributter omfattet en fakkel, nøkkel eller skriftrull, og hun er ofte avbildet med blottet bryst med reimer i kryss over brystet, kledd i pelskledde støvler, en kort chiton, og stundom med uten ermer, og hennes kledning har blitt tolket som den til kvinnelig jeger.
Hun er involvert i en rekke ulike scener i etruskisk kunst; de mest vanlige typene knytter hennes tilstedeværelse til hendelser som nedslakting og mord, blant annet scener fra den trojanske syklus (se Homer). Stundom er hun vist hvor hun stiger opp fra grunnen i slike sammenhenger, som på askeurnen fra Chiusi. Andre ganger er også vist som en enslig figur som dekorerer begge sider av en askeurne. I andre scener hvor hun deltar involverer møte og følge av den døde, i rollen som psykopomp, som enten går eller rir på en hest, i en vogn eller stridsvogn. 
Generelt er Vanth assosiert med døden og dødsreisen til den avdøde til underverden, men i en rekke ulike måter. Hun er tilstede i scener som omhandler selve dødsøyeblikket foruten også scener hvor den avdøde allerede er helt død og reiser til underverden.

Attributter

De objekter som Vanth bærer, som kan være fakkelen, nøkkelen, leserullen eller et sverd, er også knyttet til hennes rolle som veileder til underverden. 
Fakkelen kan bli benyttet for å belyse den mørke vegen for den reisende, skjønt noen forskere har tolket fakkelen som et statussymbol eller en form for symbol på posisjon. 
Nøkkelen er den som låser opp døren. Leserullen kan være mer avslørende om denne demonens natur og vesen da det i et tilfelle faktisk viser hennes navn på innsiden, vanθ.
Vanth kan også bli tolket som en skjebnegudinne og brukt i denne assosiasjonen kan leserullen inneholde den dødes skjebne. Imidlertid, totalt sett blir Vanth avbildet som en ung, levende, ktonisk figur, noen ganger i selskap med andre Vanth-figurer, og noen ganger i følge med Charun. Hun er en guddom som gir trøst, støtte og veiledning for den avdøde i etterlivet på den siste reisen.
Stor-Barcelona

Stor-Barcelona (katalansk: Àmbit Metropolità de Barcelona) er en region i Catalonia som omfatter byen Barcelona og alle forstedene. Den har et samla innbyggertall på 4 856 579. Regionen ble definert i 1987 i Lleis d'Ordenació Territorial («Lovene om territioriell ordning»), som ble godkjent av Catalonias parlament. Stor-Barcelona har et areal på 3 236,2 km².
18. ubåtdivisjon (DPL)

18. ubåtdivisjon (russisk 18-я дивизия подводных лодок (ДПЛ) (губа Нерпичья, Западная Лица)) er en russisk ubåtdivisjon underlagt Nordflåten med hjemmehavn i  Zapadnaja Litsa.
Þangbrandr

Opprinnelse

Tangbrands opprinnelse er usikker. Snorre skriver at han var saksisk. Han kan ha vært en sønn av den ellers ukjente Vilbaldus (Vilbald), greve av Sachsen eller Archdiocese av Bremen. Theodoricus monachus hevder at han var fra Flandern. Han kan også ha vært en klerk hos biskopen av Bremen.
Navnet synes å være germansk og kan komme fra oldtysk Dankbrant.

Møtet med Olav Tryggvason

Biskopen av Bremen var invitert til England av erkebiskopen av Canterbury, og hadde med Tangbrand i sitt følge. Der fikk Tangbrand i gave et skjold dekorert med den korsfestede Kristus. Da de returnerte til Bremen møtte de Olav Tryggvason som fikk se Tangbrands skjold og skrøt av det. Tangbrand ga skjoldet til Olav og fikk tilbake løfter fra kongen om hjelp og beskyttelse om han skulle trenge det.

Misjonsferd i Norge

Tangbrand kom i konflikt med en av keiserens menn i krangel om en kvinne, og han drepte rivalen. Han måtte dermed flykte fra landet og kom til England hvor han igjen møtte Olav Tryggvason. Kongen tok ham i sin tjeneste og de dro til Norge. Her fikk Tangbrand i oppdrag å kristne folket i Hordaland. For å få midler nok til sin virksomhet gikk han imidlertid etter hvert over til å plyndre de som fortsatt holdt fast på den gamle åsatroen.
Bodenseekreis

Bodenseekreis er en Landkreis i den tyske delstaten Baden-Württemberg. Den danner sammen med landkretsene Ravensburg og Sigmarinen Region Bodensee-Oberschwaben i Regierungsbezirk Tübingen.
Kretsens areal er 664,81 km² og folketallet er 212.201 per 31. desember 2015.
Guizhouuniversitetet

Guizhouuniversitetet (forkortelse: Gui Da 贵州大学; pinyin: Guizhou Daxue) er et statlig universitet i Guiyang, hovedstaden i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.
Forgjengerinstitusjonen, Guizhou Institute of Higher Learning, ble grunnlagt i 1902. Dette instituttet ble senere tredelt og ble til Guizhous provinsuniversitet, det statlige kollegium for landbruk og ingeniørvesten, og det statlige Guizhouuniversitet.
I 1997 ble Guizhouuniversitetet konsolidert med landbrukshøyskolen, Guizhous kunsthøyshole og kaderskolen for landbruksopplæring.
I 2004 ble dette universitetet på nytt sammensmeltet med en annen høyskole og dannet det nåværende Guizhou-universitetet.
Gravdalspollen gravplass

Gravdalspollen gravplass (tidligere Gravdalspollen kirkegård og Nygård nye kirkegård) er en gravplass på Laksevåg i Bergen. Gravplassen ble anlagt i 1957, og hører til Nygård kirke. Arealet strekker seg over 17,8 dekar, og det er ingen mulighet for utvidelse. På denne gravplassen har flere russiske krigsfanger samt tre norske motstandsmenn sine graver. Fra 1993 ble et felt av gravplassen satt av til muslimske graver.
Xincheng (Laibin)

Xincheng (kinesisk: 忻城县; pinyin: Xīnchéng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Laibin i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 400 955 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Tusi Mos embedssete (Mo tusi yashu, 莫土司衙署), Mo Zhen 莫震, ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Michel Legrand

Bakgrunn

Michel Legrand fikk sine første musikalske inntrykk fra faren Raymond Legrand som ledet et varieté-orkster som akkompagnerte  Édith Piaf, Maurice Chevalier og andre sangere. Han suderte ved Conservatoire de Paris, blant annet under Nadia Boulanger, der han tok slutteksamen i 1952.

Musiker, skuespiller

Legrand begynte som jazzmusiker ved å arrangere et strykeralbum for Dizzy Gillespie. I 1952 fulgte han Maurice Chevalier på turné i USA.
Legrand fikk stor suksess med albumene I Love Paris fra 1954, Holiday in Rome fra 1955 og Michel Legrand Plays Cole Porter fra 1957. Han samarbeidet også med andre berømte utøvere, som jazzmusikerne Dizzy Gillespie, Miles Davis, John Coltrane, Stan Getz og Bill Evans. 
Legrand er også kjent for å ha komponert musikken til over 200 spillefilmer, særlig franske og amerikanske. I filmen Cléo fra 5 til 7 fra 1961 var han dessuten skuespiller. 
Legrand samarbeidet i flere år med regissøren Jacques Demy og skrev musikken til flere av filmene hans, blant annet musikalene Paraplyene i Cherbourg fra 1964 og Pikene fra Rochefort fra 1966. I disse filmene ligger det skiftevis smektende, lystige og vemodige musikksporet med tilbakevendende hovedtema under hele handlinga til forskjell fra musikaler der selvstendige musikknumrene står atskilt fra dialogen og hverandre. Dette grepet var nyskapende og friskt, og den innsmigrende musikken, særlig de engelske versjonene av sangene I Will Wait For You og Watch What Happens (Recit de Cassard), gjorde Legrand verdensberømt.
Legrand ble tildelt Oscar for beste sang for låten «The Windmills of Your Mind» fra filmen Eventyreren Thomas Crown fra 1967. Han fikk også Oscar for beste originalmusikk for Robert Mulligans Summer of '42 fra 1971 og Yentl fra 1983 med Barbra Streisand i hovedrollen. Han ble ellers nominert seks ganger og mottok en rekke andre priser for musikken sin.
Superionisk vann

Superionisk vann er en teoretisk fase av vann under ekstrem varme og trykk som har egenskapene til både faststoff og væske.
Ved høye temperaturer og trykk, for eksempel i det indre av de store planetene, hevdes det at vann eksisterer som ionisk vann hvor molekylene brytes ned til en suppe av hydrogen- og oksygenioner, og under enda høyere trykk som superionisk vann der oksygen krystalliserer men hydrogenionene flyter fritt omkring innenfor oksygengitteret.
Selja (Dalarna)

Selja er et tettsted i Mora kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 548 innbyggere.
Slagelse

Historie

Da Antvorskov kloster kom til på midten av 1100-tallet, reiste folk langveisfra til klosteret for å bli helbredet av munkene. Dette var med på å sette fart på handelen i området.
Byen fikk kjøpstadsprivilegier av kong Erik Klipping i 1280, men allerede på et tidligere tidspunkt hadde Knut den store opprettet et fast myntsted i byen.
I de neste århundrene bygget man et helligåndshus og et hospital for spedalske samtidig som flere kirker skjøt opp. På 1300-tallet led byen under svartedauden og ikke mindre enn en fjerdedel av befolkningen ble revet vekk av pesten.
På 1500-tallet virket teologen Hans Tausen som munk ved klosteret inntil han reiste til Wittenberg i Tyskland for å studere ved universitetet. Da han vendte hjem var han overbevist lutheraner og holdt sin første lutherske preken i klosterets kirke i 1525. Etter hvert forfalt klosteret og i 1580 ble det bygget om til slott. Kong Frederik II døde her i 1588.
Mellom 1515 og 1804 ble Slagelse rammet av en rekke storbranner som ødela store deler av det helt gamle bymiljøet, men enkelte bygninger klarte seg, bl.a. en gammel kirkelade fra slutten av middelalderen som i årene 1616 og inn på 1800-tallet var latinskole i byen. Forfatterne B.S. Ingemann, Jens Baggesen og H.C. Andersen var elever på skolen.
Jernbanestrekningen København-Roskilde-Korsør kom til byen i 1856, men stasjonen ble anlagt litt nord for byen; og i 1881 anla man byparken Slagelse Lystanlæg. Egentlig stasjby ble Slagelse først i 1892 med flyttingen av stasjonen inn til byen og oppføringen av den nåværende stasjonsbygningen, tegnet av arkitekten N.P.C. Holsøe.
I 1909 ble det bygget et elverk i byen, som nesten 90 år senere, i 1995, ble til Slagelse musikkhus.

Nyere historie

Etter kommunalreformen i 2007 består Slagelse kommune av fire tidligere kommuner; Skælskør, Korsør, Hashøj og den tidligere Slagelse kommune.
Slagelse har siden 1990-årene vært omtalt i mediene innenfor håndball, primært kvinnehåndball og ikke minst pga. Slagelse DT, da treneren Anja Andersen sto i spissen for laget. Klubben vant flere danske mesterskap og det europeiske klubbmesterskapet Champions League to ganger.

Geografi

Slagelse ligger ved motorveien Europavei 20 og er samtidig et østdansk jernbaneknutepunkt, dels mellom Odense og København, dels mellom byen selv og Tølløse på Nordvestsjælland.
Byen ligger ca. 18 kilometer fra Korsør og Storebæltsbroen. Etter Kommunalreformen er kommunen kjennetegnet ved en rekke større bysentre innenfor et område på 567 km².
Rio Grande Western Railway

Rio Grande Western Railway (forkortet RGW) var et jernbaneselskap i delstaten Utah i USA. Selskapet ble stiftet av William Jackson Palmer i 1889 gjennom et oppkjøp av Denver & Rio Grande Western Railway (som var D&RGs Utah-avdeling). Formålet var å konvertere D&RGs smalsporede linje i Utah til normalspor. I 1901 ble RGW solgt til D&RG, men fortsatte som selvstendig selskap frem til 1908 da det fusjonerte med moderselskapet.

Historie

Denver & Rio Grande Railway ble stiftet i 1871 av William Jackson Palmer og William Abraham Bell. Ambisjonen om å bygge en linje mellom Denver og Mexico by måtte oppgis etter et rettsforlik med erkerivalen Atchison, Topeka & Santa Fe Railway (AT&SF) i 1878. I stedet fokuserte selskapet på utvidelse av linjenettet sitt vestover.

Bakgrunn

Denver & Rio Grande Railway ønsket derfor å forlenge linjen sin vestover til Salt Lake City, men hadde ikke konsesjon i delstaten Utah. I 1881 stiftet William Jackson Palmer Denver & Rio Grande Western Railway for å bygge og drive jernbanelinjen fra delstatsgrensen mellom Colorado og Utah til Salt Lake City og Ogden i Utah. Linjen ble bygd smalsporet, og omfattet også noen mindre jernbaneselskaper som ble oppkjøpt. I april 1883 gikk de første togene mellom Denver og Salt Lake City og skapte en forbindelse mellom flere andre jernbaneselskaper som hadde normalsporede linjer. Sporbrudd betød kostbare og tidkrevende omlastinger, og D&RG besluttet å konvertere sin hovedlinje mellom Denver og Salt Lake City til normalspor.

1889 - 1908

16. mai 1889 ble Rio Grande Western Railway Company stiftet ved oppkjøp og sammenslåing av Denver & Rio Grande Western Railway og State Line & Denver Railway. Konverteringen av hovedlinjen startet ved å legge en tredje skinne slik at både smal- og normalsporet materiell kunne bruke linjen. I november 1890 gikk det første normalsporede toget mellom Denver og Salt Lake City. Etter konverteringen dannet RGWs linje en sammenhengende forbindelse gjennom Rocky Mountains mellom Missouri Pacific Railroad og Union Pacific Railroad. Finansmannen George Jay Gould som kontrollerte Missouri Pacific Railroad, kjøpte seg kontroll i D&RG i 1901, og skaffet seg også kontroll over Rio Grande Western samme år. William Jackson Palmer måtte trekke seg som president i RGW, og ble erstattet av D&RGs president Edward T. Jeffery . Rio Grande Western fortsatte som eget selskap, selv om det var eid av D&RG. I 1908 ble RGW innlemmet i D&RG.
Zakros

Zakros (gresk: Ζάκρος) er et arkeologisk sted på øya Kreta (i dagens Hellas) som inneholder ruiner fra minoisk kultur. Det er antatt å ha vært en av de fire viktigste administrasjonssentrene til minoerne, og dens beskyttede havn og strategiske plassering gjorde den til et viktig kommersielt senter for handelen østover.
Byen ble dominert av palasset Zakros som opprinnelig ble bygget rundt 1900 f.Kr., gjenoppbygget rundt 1600 f.Kr. og ødelagt rundt 1450 f.Kr. sammen med de andre viktigste sentrene for minoisk sivilisasjon. Omfattende ruiner av palasset finnes fortsatt og er populære turistmål.
Zakros er noen ganger delt inn i Epano Zakros («Øvre Zakros»), delen høyere oppe på høydedraget, og Kato Zakros («Nedre Zakros»), delen nær havet. En ravine kjent som «de dødes ravine» går gjennom både de øvre og nedre delene av det antikke stedet, oppkalt etter tallrike gravene som er funnet i hulene langs murene.
Epano Zakros ligger 38 km fra Sitia. Veien går gjennom Palekastro hvor den deler seg mot sør. Zakros er en forholdsvis stor landsby og inkluderer følgende mindre landsbyer i sitt samfunn: Kato Zakros, Adravasti, Azokeramos, Kellaria, Klisidi og de små stedene Ayios Georgios, Sfaka, Kanava og Skalia. Den asfalterte veien stopper ved Kato Zakros.

Arkeologi

Zakros ble først utgravd av D.G. Howarth fra British School of Archaeology at Athens og 12 hus ble avdekket før gravingen ble oppgitt. Nikolaos Platon gjenopptok utgravingen og oppdaget palasset Zakros i 1961.
Det har blitt funnet flere leirtavler med inskripsjoner på Linear A i Zakros.
Jay Spearing

Liverpool

Spearing var kaptein på juniorlaget som vant FA Youth Cup, og etablerte seg i tidlig alder på reservelaget. Hans styrker i spillet er hans støttepasninger,arbeidsvilje og innsats. I tillegg til gode pasninger og et godt skudd. Spearing kan spille i flere posisjoner på banen, men det er som sentral midtbane han har blitt brukt de siste årene. Han kan uansett gjøre en god jobb som både høyreback og midtstopper, til tross for høyden. Spearing , som vant FA Youth cup både i 2007 og 2008, hadde draktnummer 26 i Liverpool inntil Charlie Adam overtok det før 2011/12. Spearing fikk da tildelt draknr 20. I tillegg har han vunnet reserveligaen i 2007/2008 sesongen.
Spearing debuterte for A-laget den 9. desember 2008, da han kom inn som innbytter i 3–1 seieren borte i Mesterligaen mot PSV Eindhoven. Han kom også inn som innbytter for Gerrard i 4–0 seieren på Anfield mot Real Madrid den 10. mars 2009. Mot slutten av april måned ble Spearing skadet og satt utenfor resten av sesongen 2008-2009 . Han ble i slutten av 2009/2010 sesongen lånt ut til Leicester, og gjorde sine saker godt der, og var delaktig til at Leicester nådde play off for opprykk til Premier League.
Da Roy Hodgson tok over klubben, fikk Spearing flere sjanser i starten av sesongen, og spilte blant annet flere gode kamper i Europa League.
Fort Union

Fort Union var et handelsfaktori rett nord for Yellowstone Rivers forening med Mississippifloden, i den nordvestre delen av nåværende North Dakota, ikke langt fra Williston tett ved grensen til Montana. Det fungerte under perioden 1828-1867.

Det viktigste handelsfaktoriet

Fort Union ble etablert i 1828 av Kenneth McKenzie under navnet Fort Floyd, men fikk snart navnet Fort Union. Fortet tilhørte American Fur Company og var det viktigste handelsfaktoriet ved Missouri øvre løp fra dets etablering til dets nedlegging i 1867. Ved faktoriet kom assiniboine, crow, blackfeet, hidatsa og andre indianerfolk for å bytte bøffelhuder og pelsverk mot handelsveror som perler, gevær, filter, kniver, kokekar og tøyer.

Litteratører og historikere

I sine glansdegar ble faktoriet besøkt av litteratører og illustratører som foreviget prærieindianernes liv og Great Plains' naturhistorie. Blant disse kan nevnes George Catlin, Maximilian zu Wied-Neuwied, Karl Bodmer og John James Audubon.

Historisk minnesmerke

Fort Union ble i 1966 et historisk minnesmerke som er åpent for almenheten og forvaltes av den føderale nasjonalparksforvaltningen.
Twins

Handling

Julius og Vincent er to tvillinger som takket være et heller mislykket eksperiment ble så forskjellige som to tvillinger kan bli. De ble atskilt ved fødselen, men har nå truffet hverandre igjen. Sammen legger de ut på en vill reise til Texas for å finne ut hvem moren deres egentlig er.

I Norge

Dagbladets anmelder gav den terningkast tre.
Thales Group

Thales Norway

I Norge leverte Thales satellitten Thor 6, som ble skutt opp av Telenor i 2009. I tillegg har også selskapet levert signalsystemer til den norske jernbanen, samt kommunikasjonsløsninger til Bybanen i Bergen. Ellers har selskapet hatt mindre suksess med det helelektroniske bilettsystemet til Oslo Sporveier, Flexus.
Dorvunjarga Evangeliesenter

Dorvunjàrga Evangeliesenter eller Karasjok Evangeliesenter er et av sentrene i Stiftelsen Pinsevennenes Evangeliesenter.
Dorvunjàrga Evangeliesenter ligger i Karasjok kommune, ikke langt fra grensen til Finland og er det nordligste Evangeliesenteret. Senteret har plass til 18 gutter. Bestyrere er (år 2006) Torill og Finn Erik Rølleid.
Stedet var tidligere en militærforlegning.  Her er det et rikt tilbud på friluftsliv, fiske og annen type rekreasjon.

Evangeliesenteret

Stiftelsen Pinsevennenes Evangeliesenter, til vanlig kalt Evangeliesenteret, er en diakonal kristen frivillig organisasjon som driver arbeid mot rusavhengige, med avvenning fra rus og hjelp til å begynne «et nytt liv». Evangeliesenteret er Norges største hjelpetiltak for russkadde.
Ringerikes Malerklubb

Ringerikes Malerklubb ble stiftet 1. april 1939 som Norges første klubb for amatørmalere. Opptakten var en privatutstilling som gikk av stabelen i mars samme året, der amatørmalerne Nils Johansen, Birger Olsen, Simen Helgesen og Harald Hauge hadde slått seg sammen i en fellesutstilling.
Utstillingen ble en suksess, og i ettertid bestemte de seg for å forsøke å danne en egen lokal forening. Stiftelsessmøtet ble holdt på gamle Glatved Hotel (hotellet brant ned 3. desember 1941), som lå på nordsiden av Hønefoss (på tangen der Randselva møter Begna like nedenfor Hønefossen, bak Riddergården). Den første utstillingen klubben arrangerte ble åpnet lørdag 11. november samme året og varte i fem dager. Elleve kunstmalere stilte ut 110 malerier, hvorav 18 ble solgt. Utstillingen ble besøkt av 350 betalende tilskuere og en rekke elever fra de lokale skolene.
I dag har klubben atelier i de kommunale lokalene i Arnemannsveien 3 i Hønefoss, som er administrativt sentrum i Ringerike kommune, Buskerud.