google/wiki40b huggingface dataset:
Ya'an

Ya'an (Kinesisk: 雅安; pinyin: Yǎ'ān) er et byprefektur i den kinesiske provins Sichuan. Det har et areal på 15 354 km², og et innbyggertall på 1,54 millioner. Det ble tidligere kalt Yazhou.
Byen var hovedstad for den gamle provinsen Xikang fra 1950 til 1955.

Kulturminner

I selve byområdet ligger que-steinutskjæringene i Gao Yis gravmæle (高颐墓阙及石刻, Gāo Yí mù què jí shíkè), som er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Historie

Byen, som tidligere het Yazhou-fu, kjennes fra kilder fra Zhou-dynastiets tid (1122-255 f.Kr.). Den var fylkessete under Qin- og Han-dynastiene, men ble deretter erobret av nomadiske stammer. Etter at det på nytt ble integrert i det kinesiske rike sent på 300-tallet ble det sete for Ya-prefekturet i 604. Det moderne fylket Ya'an ble opprettet i 1912.
Den første kjempepanda som ble vitenskapelig beskrevet ble observert i Ya'an, i 1869, av den franske misjonæren Père Armand David tilhørende misjonsordenen vincentinerne. Området var den gang del av det østlige Tibet.
Ya'an går også for å være det første sted i verden der mennesker foretok systematisk beplantning av te (i motsetning til å plukke blader fra viltvoksende planter).

Administrative enheter

Byprefekturet Ya'an har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 7 fylker (县 xiàn).

Samferdsel

Kinas riksvei 108 løper gjennom området. Riksveien begynner i Beijing og fører via Taiyuan, Xi'an og Chengdu sør til Kunming i den sørvestlige provinsen Yunnan.
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.
Ralph Steadman

Liv og virke

Ralph ble født i Wallasey, Cheshire, og vokste opp i Towyn i det nordlige Wales. Steadman gikk p[ Ysgol Emrys Ap Iwan (videregående), Abergele, East Ham Technical College og London College of Printing and Graphic Arts på 60-tallet. Han har jobbet som freelancer for blant andre Punch, Private Eye, the Daily Telegraph, the New York Times og Rolling Stone.
Steadman er kjent for sine politiske og sosiale karikaturer og tegninger, og også sine illustrasjoner i flere barnebøker.  Han har også vunnet flere prizer, blant annet Francis Williams Book Illustration Award for Alice i eventyrland, the American Society of Illustrators' Certificate of Merit, W H Smith Illustration Award for I Leonardo,  den nederlandske sølvpensel-prisen for Inspector Mouse, den Italienske  Critica in Erba prisen for That's My Dad, BBCs design-pris for frimerker, den franske Sort Humor-prisen, samt flere priser fra de engelske design-laugene. Han ble valgt til årets illustratør av American Institute of Graphic Arts i 1979.
Steadman jobbet i mange år sammen med den Amerikanske journalisten og forfatteren Hunter S. Thompson, og tegnet illustrasjonene til mange av hans bøker og artikler. Han var med Thompson til Kentucky Derby i forbindelse med en artikkel for bladet Scanlan's Weekly. Han var også med på marathonløp på Honolulu som de to dekket for bladet Running, og han illustrerte både Frykt og avsky i Las Vegas og Fear and Loathing on the Campaign Trail '72. Karikaturene hans av Thompson er blant hans mest kjente arbeider:sigarettholder, pilotbriller og div. hodeplagg.
Steadman er med på den andre DVD-en fra Criterion Collection's utgave av Frykt og Avsky i Las Vegas, i en  dokumentar hvor han og HST planlegger tårnet og kanonen som senere ble brukt i Thompson's begravelse.
I tillegg til å illustrere egne verk, og samarbeide med Thompson, har Steadman jobbet med flere andre forfattere. Blant annet har han illustrert for Ted Hughes og Brian Patten. Han har også illustrert utgivelser av Alice i eventyrland, Skatteøya og Kamerat Napoleon.
Steadman illustrerer også Will Selfs artikler i avisen The Independent.
Flying High Norway

Flying High Norway AS var et amerikansk-eid selskap grunnlagt i 2006 med fokus på letevirksomhet på norsk sokkel. I 2007 ble selskapet overtatt av kypriotiske Excel Expro Global plc og skiftet navn til Excel Expro Norge som igjen ble overtatt av Fortis Petroleum i 2010. Selskapet hadde kontorer i Stavanger og administrerende direktør var David Robert Bruns.

Historie

Flying High Norway AS ble grunnlagt i november 2006 som et datterselskap til Texas-baserte Flying High, tidligere Amana Partners. Selskapet var et leteselskap bygd på såkalt kristne grunnverdier. En stor del av gevinsten skulle gå til utdannings- og bistandsprosjekter i ulike deler av verden. Selskapets letestrategi var basert på undersøkelser ved hjelp av oversjøiske flyvninger samt elektromagnetiske undersøkelser. I august 2007 ble selskapet prekvalifisert som rettighetshaver på norsk sokkel. Selskapet hadde da 22 medarbeidere i Stavanger. Senere samme år ble Flying High Norway overtatt av det kypriotiske oljeselskapet Excel Expro Global plc. og skiftet navn til Excel Expro Norge AS. Selskapet søkte bl.a. på areale i 20. konsesjonsrunden (2008) og TFO 2008 uten å få noen tildelinger. I september 2010 ble Excel Expro Norge overtatt av Fortis Petroleum.
Trykkluftkompressor

En trykkluftkompressor brukes til kompresjon av luft. Mye brukte kompressortyper er stempelkompressorer og skruekompressorer. Stempelkompressorer har ett eller flere stempler og kan være utført for ettrinns eller totrinns kompresjon. Skruekompressorer har en kompressorblokk med to rotasjonsskruer som en hoveddel i kompressoren.
Til spesielle formål finnes andre varianter av kompressoren. Også til tradisjonell trykkluftproduksjon har det vært andre tekniske løsninger på kompressorene. I dag brukes mest skruekompressorer til generell trykkluftforsyning og stempelkompressorer til små luftmengder.

Skruekompressorer

Skruekompressorer er vanligvis et komplett driftsanlegg innebygget i et lyddempende kabinett. Innsugsluften trekkes inn gjennom en etterkjøler (avhengig av kompressorløsningen) og kjøler da komprimert utgående luft. Inne i kabinettet trekkes luften inn gjennom innsugsfilter og innsugsregulator (ventil) til kompresjonsblokken. Sammen med innsugsluft tilføres også olje fra et sirkulasjonssystem. Oljen smører og tetter kompressorskruene i kompresjonen, og kjøler den ved varmeopptak. Den komprimerte trykkluften passerer fra kompressorblokken til en separator.
I separatoren skilles trykkluft og olje slik at trykkluften fra kompressoren er filtrert til 5 ppm (generelt). Oljen sirkulerer på ny i et regulert system med kjøling i en oljekjøler og tilføres kompressorblokken. Trykkluften kjøles også i den kjøleren som bruker innsugsluften til kjølemiddel før den sendes ut av kabinettet til trykktanken.
Kompressorautomatikken regulerer start, avlastet drift og stopp av kompressoren, avhengig av luftforbruket og innstilt driftsmodus. En pressostat gir signal ved innkoblings- og utkoblingstrykk, og automatikken regulerer driften.
Parepimelitta

Utseende

Middelsstore, spinkle, mørke trebukker med forkortede dekkvinger. Antennene er tynne, noe kortere enn kroppen. Pronotum er litt lengre enn bredt, tønnerformet. Dekkvingene er korte og dekker bare rundt halve bakkroppen, ikke de røykfargede flygevingene. Beina er lange og slanke, lårene sterkt klubbeformede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Chile og det vestlige Argentina.
Maroantsetra (slekt)

Utbredelse

Arten er utbredt på Madagaskar.
Walther Wever

Tidlig liv

Walther Wever ble født 11. november 1887 i Wilhelmsort i fylket Bromberg (nå i nord-sentrale Polen). Han var sønn av Arnold Wever, som en gang var direktør i en bank i Berlin, og barnebarn av den prøyssiske riksadvokaten dr. Carl George Wever. Etter fullført videregående utdanning bosatte han seg i Świdnica hvor han utdannet seg som offiser.
Wever kjempet i første verdenskrig.

Karriere i Luftwaffe

Den 1. september 1933 ble han kommandant i Reichsluftfahrtministerium og senere ble han stabssjef for Luftwaffe, en stilling han hadde frem til sin død. Wever var tilhenger av det strategiske bombeflyet og anerkjente dets betydning så tidlig som i 1934. Han støttet flyprodusenter som Junkers og Dornier i sine respektive prosjekter for å produsere Ju 89 og Dornier Do 19 Ural Bomber. Wever kom med fem sentrale punkter om luftstrategi og hva strategiske bombefly kunne brukes til:
1. Ødelegge fiendens luftforsvar ved bombing av dens baser og flyfabrikker, og slå fiendtlige luftstyrker som angriper tyske mål.
2. Hindre flytting av store fiendtlige bakkestyrker til avgjørende områder ved ødeleggelse av jernbaner og veier, spesielt broer og tunneler som er uunnværlig for bevegelse og transport av styrker.
3. Støtte operasjonene til arméens enheter uavhengig av av jernbane, men f.eks. ved hjelp av pansrede og motoriserte styrker. Dette vil skje ved å hindre fiendens fremrykning og delta direkte i bakkeoperasjoner.
4. Støtte sjømilitære operasjoner ved å angripe marinebaser, beskytte Tysklands marinebaser og delta direkte i sjøslag.
5. Svekke fiendens hær ved å stoppe produksjonen i våpenfabrikkene.
  
Etter hans død foretrakk andre strateger, som Ernst Udet og Hans Jeschonnek, mindre fly siden de ikke krevde så mye materiale og arbeidskraft. De var tilhengere av stupbomberen (Junkers Ju 87) og doktrinen om nærstøtte og ødeleggelse av motstanderens luftstyrker på slagmarken i stedet for å angripe fiendens industri. Som et resultat av dette ble raske bombefly av middels størrelse som Heinkel He 111, Dornier Do 17 og Junkers Ju 88 utviklet, med stor suksess i begynnelsen. 
Den 6. juni 1936 fløy Wever fra Berlin til Dresden for å holde en forelesning ved Luftkriegsakademie foran en forsamling Luftwaffe-kadetter. Da han fikk nyheten om bortgangen til en tysk krigshelt fra første verdenskrig, dro han straks av sted til Berlin. På sin returreise hadde flyet han satt i, en Heinkel He 70 Blitz, ikke blitt tilstrekkelig undersøkt i forkant av reisen, og balanserorets lås for vindkast hadde ikke blitt fjernet. Flyet var i luften da vingen duppet, og stoppet før det falt rett nedover i horisontalt spinn (tilsynelatende lik en loop på bakken, men i lav høyde i stedet). Flyet traff bakken og eksploderte øyeblikkelig før det gikk opp i flammer. Krasjet drepte både Wever og hans flytekniker. 
Etter Wevers død ble en fløy tilhørende Luftwaffes bombeflyavdeling, Kampfgeschwader 4 General Wever, oppkalt etter ham. Hans sønn hadde også Walther Wever som navn. Han var en dyktig jagerpilot som ble drept i aksjon i april 1945.
Norrøna skofabrikk

Norrøna skofabrikk er en tidligere skofabrikk som lå i Falsensgate 12 i Hamar.  Bedriften ble etablert i 1900. Norrøna sko ble oppkjøpt av Alfa Skofabrik AS i 1996 og varemerket er i dag en del av Alfa Sko AS på Jaren. 
Norrøna Sport bruker også «Norrøna» på sine produkter.
Kjæledyrenes hemmelige liv

Handling

I en leilighetsbygning på Manhattan blir hunden Max' liv som favorittkjæledyr snudd opp ned når eieren Katie tar med en slurvete blandingsrase ved navn Duke hjem. Imidlertid må de legge uenighetene bak seg når de finner ut at en bedårende hvit kanin ved navn Snowball bygger en hær av forlatte kjæledyr med et mål om å ta hevn på alle lykkelig eide kjæledyr og deres eiere.
Delbydeler i Oslo

Delbydelene i Oslo er geografiske områder, ofte innenfor de administrative bydelene. For å dekke behovet for statistikk på et lavere nivå enn bydel, ble det i 2007 opprettet et nytt geografisk nivå under bydel kalt for delbydel i Oslo. Hver bydel er i Oslo inndelt i 4-8 delbydeler, som hver inneholder flere grunnkretser. På mange måter overlapper delbydelene ofte skolekretser, valgkretser, strøk og kirkesogn, men hensikten er som Utviklings- og kompetanseetaten sier, å ha lokalområder med konkrete grenser, for at statistiske målinger skal være på et mer lokalt område enn de administrative bydelene er.
Benoît-Marie Langénieux

Bakgrunn

Benoît-Marie Langénieux stammet fra en småborgerlig familie. Da han var åtte år gammel flyttet han med familien til Paris, der døde faren kort tid etter.
Langénieux gikk på forberedelsesseminaret Saint-Nicolas du Chardonnet i Paris, der han var medelev med de senere kardinaler Charles Martial Lavigerie og Joseph Alfred Foulon. Fra 1846 til 1857 var han preseptor i Saint-Servan (Bretagne). I oktober 1847 begynte han på seminaret Saint-Sulpice de Paris for å studere teologi. Han ble diakonviet 25. mai 1850 og ble innlemmet i erkebispedømmet Paris' kleresi. Som vikar i Saint-Roch gortsatte han teologistudiene ved  Sorbonne og tok der bakkalaureatsgraden.

Prest

Den 21. desember 1850 ble han presteviet av erkebiskop Marie Dominique Auguste Sibour av Paris i katedralen Notre-Dame de Paris. Han fortsatte ved menigheten  Saint-Roch, og mle samtidig den 1. november 1863 visepromotor og senere promotor o den ekebiskoppelige kurie. Den 15. mars 1863 ble han sogneprest for den store menighet Saint-Ambroise og den 29. januar 1868 sogneprest av Saint-Augustine, der han ble kjent som en fremragende predikant. Etter keiser Napoleon IIIs ønske holdt han fasteprekenene i 1870 Tuilerienes hoffkapell. Erkediakon i metropolitankapittelet og  generalvikar ble han den 28. november 1871.

Biskop, erkebiskop

Den 25. juli 1873 ble Benoît-Marie Langénieux valgt til biskop av Tarbes. (Den apostoliske nuntius Flavio Chigi hadde frarådet dette, men vant ikke frem.) Han ble konsekrert den 28. oktober 1873 i Notre-Dame de Paris av erkebiskop Joseph Hippolyte Guibert av Paris, medkonsekrerende var biskopene Frédéric de Marguerye, emeritus av Autun, og Jacques Jeancard, titularbiskop av Ceramus. Som biskopsmotto valgte han Vivat in me Christus (jfr. Galaterbrevet 2,20). I den korte tid han var i Tarbes Større Langenieux kom til Tarbes rakk han å gå dikret kirken i Loursed status som basilika og gikk lagt planer for en forbedring av området rundt grotten, noe som skulle vise seg essensielt for å muliggjøre de behov pilegrimsreisende etterlyste på valfartsstedet.
Den 17. november 1874 ble han av Frankrikes president Patrice de Mac-Mahon, hertug av Magenta, foreslått til erkebispestolen av  Reims, og den 21. desember 1874 ble han promovert til dette. Erkebiskop Langénieux støttet aktivt opp om bestrebelsene for å få Jeanne d'Arc saligkåret og helligkåret, særlig minneverdig i en elokvent lovtale om «jomfruen av Orléans» i 1885.

Kardinal

Han ble kreert til kardinal i 1886 av pave Leo XIII. Han ble tilvist tittelkirken San Giovanni a Porta Latina. Kardinal Langénieux var en av Leo XIIIs fortrologe rådgivere, og ble regelmessig konsultert av paven om franske kirkelige anliggender. Han ble ofte omtalt som  Cardinal des ouvriers («arbeidernes kardinal». Han deltok under konklavet 1903 som valgte pave Pius X.
Positivt flertall

Positivt flertall betegner innenfor statsvitenskapen et system der et flertall av representantene i en forsamling som velger et utøvende organ som står ansvarlig overfor dette aktivt må stemme for dannelsen av dette organet. I Norge gjelder dette prinsippet blant annet for byrådet i Bergen. Det gjaldt også tidligere for byrådet i Oslo, men der har man nå gått over til et system med negativt flertall, der ordføreren ber den han oppfatter som lederen for den mest styringsdyktige koalisjonen om å danne byråd.
Systemet med positivt flertall kan i visse tilfeller føre til andre regjeringskonstellasjoner enn i systemer med negativt flertall. Ved valget i Tyskland i 2005 var det på forhånd to koalisjoner, én bestående av CDU/CSU og FDP og én bestående av SPD og Grüne. Ingen av disse oppnådde flertall siden venstrepartiet Die Linke gjorde et bedre valg enn forventet. Siden imidlertid Die Linke ikke ville støtte en regjering de ikke selv var en del av, og SPD/Grüne ikke var interessert i å regjere sammen med disse, ble det forhandlinger for å skape et positivt flertall, som til slutt endte opp med en koalisjonsregjering av CDU/CSU og SPD.
Et positivt flertall omtales også som et investitur.
Rapport (TV-program)

Rapport er det største og viktigste nyhetsprogrammet i Sveriges Television (SVT). Det sendes hver hele time i kanalen SVT 24 samt under fjernsynsprogrammet SVT Morgon. Dessuten sendes det klokken 12.00, 16.00, 18.00 (overtok Aktuellts sending), 19.30 og 23.00 i kanalen SVT 1. Den første utgaven av Rapport ble sendt 5. desember 1969, samme dag som SVTs andre kanal, TV2, gikk på luften.
Rhodopina

Utseende

Middelsstore, slanke, brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen, også hos hunnene.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.
Isobutanol

Bruksområder

Viktigste bruksområde for isobutanol er som råstoff i framstilling av isobutyl acetat, som i stor grad blir brukt i produksjon av lakk og lignende dekkstoffer. Isobutyl acetat blir også brukt i næringsmiddelindustri som smakstilsetning.
Andre bruksområder for Isobutanol er som løsemiddel i maling og beis, og som tilsetningsstoff i blekk.
Hymne

Hymne (fra gresk ύμνος)  betyr lovsang og betegnet i antikken en enkel høystemt lovprisning av guder eller mennesker. Begrepet brukes i kirkemusikk om en lov- eller takkesang til Guds ære. Paulus’ oppfordring til efeserne: ”og syng sammen, la salmer, hymner og åndelige sanger lyde!” (Ef. 5:19) viser at hymnen ble tatt i bruk allerede hos den første generasjon kristne. 
I oppfordringen bruker Paulus hymner sammen med salmer (ψαλμόις) og sanger (ώδαις). Antakelig utgjorde de en enhetlig sangform som var karakteristisk i den urkristne menigheten. 
En av årsakene til at det er vanskelig å skille mellom formene er at de til dels brukes om hverandre i Septuaginta for å gjengi de samme hebraiske ord som knyttes til det gamle testamentets salmer. 
I forbindelse med påskemåltidet ble Hallel-salmene (Salmene 113-118) sunget. Når dette beskrives av Matteus (Matt. 26:30) og Markus (Mark. 14:26) brukes verbet hymnesantes (ύμνήσαντες) som egentlig kan oversettes ”hymnesynge”. Dette viser at hymne kan forstås relativt vidt og beskrive kristen sang i sin alminnelighet. 
Ambrosius (339 -397) skal ha fornyet den liturgiske sang, og ca. 40 salmer går under Ambrosius’ navn, men ikke alle disse kan føres tilbake til ham. Kun 14 regnes som 100% autentiske. Til og med den såkalte ambrosianske lovsang ”Te deum laudamus” (O store Gud vi lover deg) er ikke diktet av Ambrosius, men har ukjent opprinnelse. 
Hymne blir videre benyttet om nasjonalsanger (f. eks. Hymne til Den russiske føderasjonen). I nyere musikk blir begrepet brukt om et større anlagt festlig verk for kor og orkester eller om resultatet av en vellykket jamsession som i Oscar Peterson’s ”Hymn to Freedom”.
Den tverrvitenskapelige fagdisiplin som gjennom historiske og analytiske studier arbeider med den kristne sangen kalles hymnologi. Hymnologi er ikke en selvstendig universitetsdisiplin, men det finnes et forskningsnettverk for nordiske hymnologer tilknyttet Nordisk institutt for hymnologi (Nordhymn).
BHFanaticos

BHFanaticos (BHF) er en supportergruppe som følger og støtter Bosnia-Hercegovinas landslag i de fleste idrettsgrener. Medlemsbasen er bosatt over hele verden ettersom krigen på Balkan brøt ut.

Konflikter

I 2006 kom BHFanaticos i konflikt med Bosnia-Hercegovinas fotballforbund. 
I den forbindelse truet 13 bosniske spillere med å boikotte landslaget fram til fotballforbundets toppledelse er byttet ut.
Gullrisengmott

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Gullrisengmott finnes i flere ulike habitater (leveområder), men den er ofte å se i tilknytning til åpen skog med lysninger. Den kan fly i fjellet opp til tregrensen. 
Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten. Larven lever som plantespiser på planter i slekten Solidago og på plantene Genista tinctoria og Lembotropis nigricans. Den er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.
Gullrisengmott tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Norsk filmutvikling

Norsk filmutvikling var en norsk statlig etat som hadde ansvar for talent- og kompetanseutvikling i det norske film- og fjernsynsmiljøet. Etaten forvaltet tilskuddsordninger for støtte til manuskriptutvikling og til utdanningsrettede kurs og seminarer, samt støtte til deltakelse på kurs i utlandet.
Norsk filmutvikling var underlagt Kultur- og kirkedepartementet og ble opprettet i 1968 under navnet Statens filmopplæring.
I 2007 ble det vedtatt at Norsk filmutvikling skal slås sammen med Norsk filminstitutt og Norsk filmfond til et nytt filminstitutt fra og med 1. april 2008. Det nye instituttet får cirka 100 ansatte og et driftsbudsjett på 100 millioner kroner samt over 300 millioner kroner i tilskuddsmidler.
Rørholtfjorden

9000 år gammelt sjøvann

Rørholtfjorden er en meromiktisk innsjø, det vil si at det nederste vannlaget er stillestående. I dette tilfellet består det av gammelt sjøvann, antakelig fra landhevinga etter siste istid for 8–9 000 år siden. Skillet går ved om lag 136 meter (1989), men saltvannet forsvinner gradvis.
Andre meromiktiske innsjøer med gammelt sjøvann i Norge er Kilevann, Tronstadvatn, Salvatnet, Botnvatnet, Rørhopvatnet og Strandvatnet.
Margretetorp

Margretetorp er et tettsted i Ängelholm kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 214 innbyggere.
Risøy (Haugesund)

Risøy ligger vest i Haugesund kommune ved Smedasundet. Øya ligger i gangavstand fra Haugesund sentrum og er forbundet med fastlandet med Risøybroen. Risøy er preget av industribedriften Aibel. Før Risøybroen ble innvidd i 1938 gikk det ferge over sundet, og fløttmenn rodde folk over sundet mot betaling. Den mest kjente flyttmannen i Smeddasundets historie er Ola Johannesen Dagsland (1832-1926), kalt "Ola Flytt" fordi han rodde folk mellom Risøy og fastlandet i 30 år. Dagsland slutta i denne posten den 1. oktober 1906.
Strangfords Apollon

Strangfords Apollon er en antikk gresk kouros-skulptur i marmor fra en gang rundt 500-490 f.Kr. Kouros er en gresk betegnelse for ung mann som står i en bestemt positur.
Statuen er litt mindre enn legemesstor, rundt 1 meter høy, og ble gjort på slutten av den arkaiske perioden da det konvensjonelle smilet (se Arkaisk smil) ble gradvis erstattet av det mer nyanserte uttrykket til gresk klassisk skulptur. Det er dog fortsatt et lite preg av smil her. Lengden på ungdommens hår er tilsvarende for en ung atlet på arkaisk tid.
Etter sigende ble den funnet på den greske øya Anafi, og navngitt etter Percy Smythe, 6. vicomte Strangford, som en gang eide den. Armene og beina under knærne har gått tapt. Den er nå utstilt i rom 15 på British Museum, London, med referansenummer i katalogen som GR 1864.2-20.1 (Skulptur B 475).