google/wiki40b huggingface dataset:
Prosesskartlegging

Tidlig historie

Den tidligste metoden for å dokumentere prosesser med flytskjema, ble utviklet i 1921 av den amerikanske maskiningeniøren (og tidligere mureren) Frank Gilbreth, og presentert som Process Charts — First Steps in Finding the One Best Way. Gilbreth fant måter å effektivisere produksjon på. Gilbreths metode ble rask akseptert i det industrielle miljøet. Tidlig på 1930-tallet begynte den amerikanske ingeniøren Allan H. Mogensen å gi opplæring i denne metoden for det generelle næringslivet. Dette skjedde ved hans Work Simplification Conferences i Lake Placid, New York. En av Mogensens elever, Art Spinanger, tok med seg metoden tilbake til Procter and Gamble i 1944, hvor han utviklet deres "arbeids-forbedrings-program" (Deliberate Methods Change Program). Også en annen av Mogensens elever, Benjamin S. Graham, direktør i Formcraft Engineering, tilpasses flytskjema-metoden til å også fungere for informasjon- og dokumentbehandling.I 1947 dukket den første standarden for flytskjema opp, ASME Standard for Process Charts, som bygget på Gilbreths tidligere arbeider.

Eksempel 1

Flytskjema er den vanligte metoden for prosesskartlegging. Den består av noen få former slik som sirkel, piler, diamant, firkant og oval. Denne typen kart blir ofte kalt for detaljerte flytskjema, fordi tilført grunnlag, aktiviteter, avgjørelser og resultater synliggjøres.
Eksempelet er et forslag til en prosedyre for å inngå en pasientavtale i marinen.

Eksempel 2

Her er en annen måte å bruke tankekart på, som minner mye om bruk av tankekart. Eksempelet forteller hvordan man kan lage frokost.
Selv det å lage frokost er en prosess (eller prosedyre). Eksempelet viser hvordan vi kan forstå det vi gjør bedre, for å kunne forbedre prosessene.

Six sigma

Six Sigma er en metode for kvalitetsarbeid opprinnelig utviklet av Motorola. Metoden (eller: systemet) er blitt brukt av flere store selskaper for å forsikre seg om at varene er av god kvalitet.
Sirohi Point

Sirohi Point er et nes ved nordsiden av enden av Alicebreen, hvor sistnevnte møter Beardmorebreen. Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Girraj S. Sirohi som var biolog i US Antarctic Research Program (USARP) ved McMurdo-basen, 1960-61.
EM i friidrett 1962 – 100 meter menn

Forsøksheat

12. september

Semifinaler

12. september
Franklin W. Dixon

Franklin W. Dixon er et kollektivpsevdonym brukt av en rekke ulike forfattere som skrev Hardyguttene-romaner for Stratemeyer-forlaget. Den mest kjente skyggeforfatteren var Leslie McFarlane (1902–1977) som mellom 1927 og 1946 skrev 19 av de første 25 romanene i Hardyguttene-serien.
Kronan (fontene)

Kronan er en fontene i Drottningholms slotts barokkpark på Lovön i Stockholms län. Fontenen former med sine 26 sprutmunnstykker en kongelig krone. Den ble bygd i 1703, men begynte først å fungere i 1961.
Fra 1684 begynte enkedronning Hedvig Eleonora å utplassere skulpturer av Adriaen de Vries i slottets barokkpark. Tanken var først å bygge en Neptunfontene ved barokkhagens lengdeakse i den delen som ble kalt boskékvarteren, vest for Kaskaderna som var utformet av Nicodemus Tessin d.y..
Et åttekantet basseng ble påbegynt i 1695 og ble ferdig i 1703. Et oppdrag ble i 1706 gitt til Kaspar Schröder om å tegne en fontene med Neptunus med treudd som hovedskulptur. Schröder leverte et forslag med Neptunus stående på en jonisk søyle, omgit av sirener og delfiner. Planene ble endret og i bassenget ble i stedet fontenen Kronan plassert. Neptunus med treudd, sammen med de opprinnelige småskulpturene av en elvegud, ble i stedet satt opp på sjøparterren utenfor slottets østre langside mot Mälaren.
For å forsyne Kronan og Kaskaderna med vann engasjerte man den franske fontenekonstruktøren Louis de Cussy. Han planla å lede vannet til Kaskadernas vannfall og parkens fontener inklusive Kronan ved hjelp av utborrede trestammer, skjøtet sammen med jernbeslag. Vannet kom fra noen dammer som hadde blitt gravd ut for formålet på Lovön nord for parken. Men vannet fra dammene fikk bare noen av fontenene til å sprudle og Kronan samt Kaskaderna fungerte ikke som tenkt.
Først den 16. juni 1961 fikk man fart på Kronans vann som ved hjelp av et moderne pumpeanlegg og tidsmessige rørinstallasjoner ble forsynt med vann. Samtidig ble også de rekonstruerte Kaskaderna og barokkparkens vannspeil innviet og fungerte for første gang slik det var tenkt 300 år tidligere.
Lycosa lupulina

Utseende

Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Flere av artene i slekten Lycosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Big Eyes

Handling

Filmen sentrerer seg på Margaret Keane (Amy Adams), en maler som hadde enorm suksess på 1950-tallet, og hennes kompliserte forhold med ektemannen Walter (Christoph Waltz), som tok æren for arbeidene hennes på 1960-tallet.

Produksjon

Før Amy Adams og Christoph Waltz ble castet i hovedrollene, ble først Kate Hudson og Thomas Haden Church hyret inn. De ble erstattet med Reese Witherspoon og Ryan Reynolds, før Adams og Waltz ble valgt etter at Witherspoon og Reynolds begge trakk seg.
I motsetning til de fleste Tim Burton-filmer, er denne filmen fylt med skuespillere som han ikke har jobbet med før. Dette er Burtons andre biografiske film, etter Ed Wood (1994) - som for øvrig også ble skrevet av Scott Alexander og Larry Karaszewski.
Macrocoma

Utseende

Middelsstore, brede, matt mørke bladbiller, oftest med noe metallisk glans. Kroppen er fint og spredt hårete. Antennene er nokså korte og tynne, ikke noe særlig lengre enn hode + pronotum. Pronotum er rundet, bredere enn langt, lite smalere enn dekkvingene, som er nokså jevnbrede. Beina er ganske kraftige, lårene fortykkede med en liten tann på undersiden.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten forekommer i Afrika, Asia og det sørlige Europa (11 arter i Europa ).
St. Elmo's Fire (film)

Handling

Filmen handler om en vennegjeng på syv som er i begynnelsen av 20-årene og som nettopp har avsluttet studiene ved samme colleget. Nå møter de det som en av dem kaller "livet etter college". Og det er ingen dans på roser for alle. Det "evige vennskapet" i ferd med å slå sprekker. De unge menneskene får problemer med å leve opp til forventningene (både sine egne og samfunnets) i et miljø der lykken er jappe-rikdom, suksess og A4-familie.

Om filmen

St. Elmo's Fire innbrakte 37,8 millioner dollar på amerikanske kinoer i 1985 og havnet på en 23.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1985.
Kritikerner var delte og den har fått 44 % på Rotten Tomatoes. Den ble dårlig mottatt av Aftenpostens anmelder, som blant annet skrev: «I et videre perspektiv kunne nok temaet vært interessant, men dette er bare blitt en rotet og meningsløs tenåringsfilm. Forsøk på å få frem komiske situasjoner mislykkes helt for Joel Schumacher, som både har skrevet og regissert. Vi får aldri chanse til å komme bak fasaden på de syv i klikken, og det de foretar seg interesserer ikke utenfor deres egen sirkel». Filmsiden CINERAMA gav den terningkast fem i 2001.
Tittelen henspiller på et værfenomen som på norsk er kalt Sankt Elms ild.
Fly from Here

Bakgrunn

Albumets tittelspor, «Fly from Here», er en komposisjon som varer i 23 minutter og 49 sekunder. Den består av tre hovedtemaer, og er delt opp i seks seksjoner med egne spornummer som bindes sammen av instrumentale mellomspill. Komposisjonen er hovedsakelig basert på låten «We Can Fly from Here», som ble skrevet med tanke på inklusjon på albumet Drama, men som ble utelatt. En konsertversjon av «We Can Fly from Here» ble utgitt på samlealbumet The Word Is Live i 2005. Etter at Downes og Horn forlot Yes i 1981, spilte de inn en demoversjon som The Buggles. Denne versjonen var ment for albumet Adventures in Modern Recording, men ble nok en gang utelatt. Denne demoversjonen var med som bonusspor på nyutgivelsen av Adventures in Modern Recording.   
Låten «Life on a Film Set» er basert på The Buggles-demoen «Riding a Tide», som også ble utgitt som bonusspor på nyutgivelsen av Adventures in Modern Recording. De andre sangene er nye komposisjoner.
Albumets cover er designet av Roger Dean, som har stått bak en rekke av Yes' albumcovere. Coveret er fra et maleri Dean startet å male en gang på 1970-tallet. Maleriet ble fullført først i 2011 da bandet ønsket å benytte det til dette albumet.
ISO 3166-2:LB

ISO 3166-2:LB er Libanons del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1. 
For Libanon er det definert koder for åtte guvernementer. Guvernementene Aakkâr (som vil inneholde det nåværende distriktet Aakkâr og Baalbek-Hermel (som vil inneholde distriktene Baalbek og Hermel) blei godkjente i 2003, og har oppføring på lista, men har ennå ikke blitt oppretta.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er LB, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Libanon. Andre del er to bokstaver.
Avtrykksfunksjon

En avtrykksfunksjon eller hashfunksjon er en funksjon som kan bli brukt til å forvandle data fra en tilfeldig størrelse til en fastsatt størrelse. Verdiene som returneres av denne funksjonen kalles avtrykks- eller hashverdier, -koder og -summer. En slik datastruktur er kalt en hashtabell, og benyttes svært ofte i programvare for et raskt oppslag i data. Et eksempel er å finne et mønster i DNA-sekvenser. Hashtabeller er også benyttet innenfor kryptografi. Hashfunksjoner er også brukt til å beskytte hjemlig informasjon som for eksempel passord.
Cape Walcott

Cape Walcott er et bratt, isdekt nes på 625 moh, som utgjør sjøsiden av Scripps Heights på østkysten av Palmer Land. Det ble oppdaget av sir Hubert Wilkins i 1928 og navngitt av ham etter Frederic C. Walcott i styret for American Geographical Society.
Konversasjonalisering

Konversasjonalisering er en språkvitenskapelig betegnelse på at måter å snakke på som typisk er forbundet med den private sfæren, får gjennomslag i offentlige kontekster Samtaleformene informaliseres, og får en mer hverdagsspråklig form. Å simulere hverdagssnakk i institusjonelle sammenhenger på denne måten kan være et uttrykk for likeverd, og på den måten undergrave asymmetrien mellom samtaledeltagerne.
Begrepet ble lansert av Norman Fairclough.
Eksempler på konversasjonalisering kan være når Trond Giske slår av en vits fra talerstolen i Stortinget, eller når kassadamen i butikken spør «blir det kakebaking i kveld, da, eller?» når du kjøper mel, sukker og egg.
Begrepet kan også brukes i større skala. I et noe lengre tidsperspektiv kan vi si at samtaler i offentlige rom de siste femti årene har gjennomgått en konversasjonalisering. Dette kan vi blant annet se gjennom endringer i språkbruk som at høflige tiltaleformer som De og Dem mer eller mindre har falt bort til fordel for du, som tidligere var forbeholdt private samtaler mellom godt kjente samtalepartnere.
Lekmann

Lekmann, legmann, legperson, legfolk eller bare leg stammer fra det greske ordet laikos som betyr 'tilhører folket'. En lekmann er i religiøs sammenheng en person, gjerne en forkynner eller predikant, som tilhører menigheten, men som ikke er presteviet. Ordet brukes også i andre sammenhenger, for eksempel om lekdommere i juridisk sammenheng, og mer uformelt om enhver som ikke tilhører en spesiell profesjon, men bare «fusker i faget». Motsetningen til «leg» er ofte «lærd».

Lekmannsbevegelsen i Norge

I Norge begynte lekmannsbevegelsen med Hans Nielsen Hauges konflikt med kongens embetsmenn på slutten av 1700-tallet. Hauge og tilhengerne hans ble forfulgt fordi de brøt statskirkeprestenes monopol på å forkynne Guds ord. Da Konventikkelplakaten fra 1741 ble opphevet i 1842, ble imidlertid slik forkynnelse også tillatt for lekmenn. I 1888 fikk lekfolk dessuten lov å tale i Den norske kirken, først bare ved spesielle anledninger, men fra 1913 også under vanlige gudstjenester. Etter 1974 har lekpersoner i tillegg kunnet stå for dåp, nattverd og jordfestelse under tilsyn av prest. I 2012 skrev Aftenposten at flere tusen lekpredikanter har virket siden 1842, men at nå er det bare noen få igjen av den gamle typen kristenpredikanter.
Robert Cullen

Karriere

Robert Cullen startet sin profesjonelle karriere i Júbilo Iwata i 2004. Han har også spilt for Roasso Kumamoto og VVV-Venlo.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball U-20 2005.
Skaftestøvler

Skaftestøvler er en type fottøy med lange skafter som trekkes på foten i stedet for å snøres. Skaftene trekkes utenpå bukser slik at støvleskaftet synes, slik at den nederste delen av buksebeinet er beskyttet. Skaftestøvler utviklet seg fra ridestøvler og har særlig vært i bruk i militæret etter Napoleonskrigen , men også som arbeidsantrekk for bønder og fabrikkarbeidere som har hatt behov for å beskytte føttene og/eller klærne under arbeid.
Skafteswtøvler er laget av lær og har tradisjonelt nagler, støvlespar og hæjern for å spare sålen. Slike jernslåtte soldatstøvler ble mye brukt av den Wehrmacht under begge verdneskrigene, og har blitt et symbol på totalitære regimer.
Skaftestøler er særlig egnet til å gå i søle og slaps. I dag lagers slike støvler hovedsakelig av gummi og kalles gummistøvler.
Samveldelekene for ungdom

Samveldelekene for ungdom er en internasjonal multisportkonkurranse for ungdom (14 til 18 år), som arrangeres av Commonwealth Games Federation. Konkurransen arrangeres etter modell av Samveldelekene.
Tysklands kvinnelandslag i ishockey

Tysklands kvinnelandslag i ishockey er underlagt Deutscher Eishockey-Bund. Tyskland blir per i dag rangert som åttende beste kvinnelandslag i verden. Sveits har 2 549 kvinnelige utøvere av ishockey per 2011.
Maple Station

Maple Station er et band fra Larvik i Norge.  Bandet ble startet i 2009 av Anders Grimstad som også er nåværende medlem. Bandet spiller pop, rock, funk og country. 
Bandets første vokalist var Liv Einarsen Eidspjeld (fra 2009 - 2013) som også var med å starte bandet Briskeby på slutten av 90 tallet. 
Siri Fredrikke Lundvang (2014) var med Maple Station kun en kort periode i 2014  
Ragni Hovland (2015 - )  er nå bandets vokalist og frontfigur. 
Maple Station er signert hos plateselskapet PST Mjuzik og Normann musikk. Navnet Maple er et anagram og ble satt sammen av forbokstavene til band medlemmene som var med i oppstarten 2009.  
På Maple Station sin første utgivelse (Maple Station 2010) er Liv Eidspjeld tekstforfatter og Pål Thorstensen låtskriver. Etter Liv Eidspjeld sluttet i bandet er Pål Thorstensen tekstforfatter og låtskriver.
Niebelungenliedmanuskript C

Niebelungenliedmanuskript C (tysk: Die Donaueschinger Nibelungenhandschrift C) er et av de tre viktigste overleveringer av det tyske helteeposet Nibelungenlied. Manuskriptet stammer fra andre fjerdedel av 1200-tallet, og er nedskrevet i det alemanniske språkområdet, formodentlig i Syd-Tirol eller Vorarlberg.
Pergamentmanuskriptet ble gjenoppdaget den 29. juni 1755 i slottsbiblioteket til grevene av Hohenems av sveitseren Jacob Hermann Obereit. I 1757 publiserte han sammen med sveitseren Johann Jakob Bodmer flere utdrag av teksten. I 1769 ble det såkalte manuskript B oppdaget, og i 1779 ble manuskript A funnet. Den sveitsiske gymnasprofessoren Christoph Heinrich Myller publiserte deretter i 1782 for første gang en fullstendig utgave av alle tre tekstene.
I 1815 kom manuskript C i den tyske germanistikeren Joseph von Laßbergs eie. Etter hans død i 1855 ble gitt til hoffbibliotek Donaueschingen i Donaueschingen i det daværende storhertugdømmet Baden. I året 1999 ble håndskriftet kjøpt av den tyske gründeren Joachim Egon Fürst zu Fürstenberg for 25 millioner tyske mark. Siden 2001 har det befunnet seg i Badischen Landesbibliothek i Karlsruhe under signaturen Codex Donaueschingen 63.
Den 30. april 2009 ble alle tre manuskriptene av Niebelungenslied erklært som et verdensminne av UNESCO.
Euheptaulacus

Utseende

Små (5 - 6 millimeter), avlange, blanke, gulbrune gjødselbiller, hodet og midten av pronotum litt mørkere. Oversiden er fint hårete, hårene på dekkvingene danner rader. Hodet er stort og bredt, skovlformet. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt, nokså grovt og kraftig punktert. Dekkvingene er litt rundede med rader av fine punkter.

Levevis

Disse billene lever trolig i møkk, men nesten ingenting er kjent med sikkerhet om biologien til denne arten, som er regnet som sjelden. De voksne billene er aktive i november og desember.

Utbredelse

Arten er utbredt i Palearktis (Sør- og Mellom-Europa).
Żukowo

Żukowo (kasjubisk: Żukòwò, tysk: Zuckau) er en by med 6 302 innbyggere i det nordlige Polen. Den ligger ved elven Radunia.
Tanum og Jong skolekorps

Tanum og Jong skolekorps er et skolekorps i Bærum, Akershus. Det består av tre forskjellige avdelinger, som elevene spiller i avhengig av hvor lenge de har spilt. De heter Seniorkorpset, Juniorkorpset og Aspirantkorpset. Man får lov til å gå i korpset til og med året man fyller 19. Det har for øyeblikket musikanter helt ned i tredje klasse.
Var tidligere to separate skolekorps, men ble sammenslått på nittitallet. Tanum, som er det eldste av de to sammenslåtte korpsene, ble stiftet i november 1923.

Uniform

Uniformene deres består av røde jakker med svarte bukser med hvite striper på siden. Lua er svart med hvite kanter og en hvit dusk foran. De er korpset som leder 17. mai toget på barneskolene Tanum og Jong.

Mesterskap

Seniorkorpset vant i 2006 Akershusmesterskapet for korps, 2. divisjon. Der spilte de musikkstykkene "Fate of the Gods" av Steven Reineke og "All Glory Told" av James Swearingen. De deltok også på Norgesmesterskapet i korps 2005, som ble holdt i Oslo Konserthus. Der fikk de en delt 11.-plass.
Scapanopygus

Utseende

Em middelsstor, avlang, matt gråbrunlig trebukk. Oversiden er for det meste kledt med fine, nedliggende, lyse, hårlignende skjell.  Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider uten pigger og en blankt midtstripe. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Arten er kjent fra Bolivia og den nordlige delen av Argentina.
Åmot

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Nesvangen, ei slette hvor Renaelva og Glåma møtes, åmøtet. Åmøtet er opprinnelsen til navnet på kommunen. Det var et naturlig valg med bakgrunn i stedets betydning som trafikknutepunkt opp gjennom historien, med Pilegrimsskjæret som et viktig landemerke. Det er også mulig at vangen kan ha vært en samlingsplass og kultsted i førkristen tid, og er idag en samlingsplass for formelle og uformelle anledninger. 
I tillegg til planting av tusenårstre på Nesvangen ble det gravet ned et metallskrin på Kulturminnedagen i 2000 som inneholdt blant annet kommuneplanen, aviser, mynter, tegninger fra barn på skolene og programmet fra 2000-årshelgen. Skrinet ble laget av Ragnar Pedersen og Yngve Halvorsens bilverksted på Rena Karton. 
Det ble også plantet tusenårstrær ved Skysstasjonen på Rena og i hagen på Sans Souci som den gang huset Frivillighetssentralen på Rena. I tillegg ble det plantet tusenårstrær i tettstedene Osen og Deset.
Banzaicon

Banzaicon er et arrangement for ungdom som holder til i Larvik og baserer seg på japansk populærkultur. De har spesielt fokus på anime, manga, fantasy, science fiction, rollespill, videospill, kostymer, kampsport og konkurranser. Hvert år kårer de  samt det beste årlige kostymet.
Arrangementet har vært arrangert siden 2009.

Underholding

Det avholdes alt fra konserter, foredrag, framvisning av kampsport, samt spill og aktiviteter det er mulig å delta på. Arrangementet er rusfritt.
Volumfestivalen

Arrangement

Volumfestivalen arrangeres i Elvarheimsparken og rundt ti andre arenaer i Elverum sentrum. Festivalen ble startet opp i 2003, og har siden 2009 vært en årlig festival. I 2011 hadde festivalen om lag 1 600 besøkende , og i 2012 passerte besøkstallet 2 000.
Festivalen rommer også seminarer, handelsmarked og et eget segment for barn, Lavt Volum.
Theodore Judah

Bakgrunn og utdanning

Theodore Judah ble født i 1826 i Bridgeport, Connecticut, og var sønn av en episkopal geistlig ansatt. Etter at familien flyttet til Troy, og studerte ved Rensselaer Polytechnic Institute.
Den 10. mai 1847, i en av alder av 21 år, giftet Judah seg med Anna Pierce.

Død

Judah døde 2. november 1863 av gulfeber. Judah hadde pådratt seg sykdommen i Panama under en reise til New York sammen med sin ektefelle, sannsynligvis da de krysset Panamaeidet. Judah skulle til New York for å forsøke å finne alternativ finaniering, slik at «Big Four» kunne kjøpes ut.

Ettermæle

Historikerne er delte i vurderingen av Judahs ettermæle, men det er enighet om at Judah hadde visjoner og en optimisme som bidro til en popularitet rundt planen om en transamerikansk jernbane, samt at han overbeviste «Big Four» i forhold til finansieringen, og hadde en sentral rolle da Pacific Railroad Act ble godkjent av kongressen i 1862.
Kore (skulptur)

Kore (gresk Κόρη – pike/jomfru; flertall korai) betegner en type arkaisk gresk skulptur, hovedsakelig i marmor, opprinnelig malt.
Skulpturenes tema var unge kvinner, påkledt, stående frontalt, vanligvis med beina ikke splittet, men samlet, eller med den ene foten satt noe foran. Armene hang som regel ned ved siden av kroppen, eller en arm bøyd og løftet en votivgave av ulikt slag. Kvinnene er kledd, enten i peplos eller i chiton.
Koreskulpturer var ikke kun frittstående skulpturen, men kunne fungere i greske templer som arkitektonisk element istedenfor søyler, kalt karyatider. De mest kjent er karyatidene på sørsiden av Erekhtheion-tempelet på Akropolis fra den såkalte rike tiden (430-410 f.Kr.). Skulpturgruppen kalles populært for «Jomfruenes terrasse» eller mer prosaisk for «Karyatideterrasen»: hver statue utformet forskjellig fra de andre og konstruert på et slikt vis at den mest slanke delen, nakken, er i stand til å holde oppe taket og fremdeles beholde en grasiøs positur.
Den såkalte Peplos Kore (se illustrasjon til venstre) er datert til årene 530-520 f.Kr. Den ble funnet i Athen og står i dag i Akropolismuseet i Athen. Det har blitt fremmet spekulasjoner om skulpturen fremstiller gudinnen Athene. Det er dog flere teorier til hvem disse skulpturene var ment å representere, og om de avbildet dødelig eller guddommer. En teori på det sistnevnte er at de representerer en opprinnelig khthonisk guddom Kore, senere identisk med Persefone, datter av Demeter og Zevs, hustru av Hades og dronning og gudinne av underverdenen, – og kore således en gudedatter i triaden av modergudinner, en kult eller votivfigurer knyttet til en jomfrugudinne.
Den mannlige motpart til koreskulpturer er kouros (flertall kouroi), og i begge tilfeller er de avbildet med et behersket «arakisk smil», men i motsetningen til korefigurene som alltid er påkledd, er kouroi alltid nakne, unge menn stående frontalt med delt bein, eller det ene noe foran det andre. Korenes klesdrakter var opprinnelig malt i sterke farger, stundom i komplekse mønstre, og de hadde ofte forseggjorte hårfrisyrer. Noen av frisyrene kan i stil minne om tilsvarende egyptiske og minoiske. Sammenlignet med kouroi kan korene virke mer avslappet og stående i en mer naturlig positur.
Antidyne

Antidyner dannes i elver med sandbunn hvor sandkorn vandrer nedover og danner bunnformer. Ved relativt stor vannføring vil det dannes antidyner. Disse ligner på sanddyner, men er symmetriske. Ulikt andre typer dyneformer, som sandribber og strømdyner, vandrer antidyner motstrøms, da sand blir fjernet nedstrøms av dynen og avsatt oppstrøms.