Orgasmekontroll

Orgasmekontroll er en seksuell teknikk som innebærer opprettholdelse av en høy grad av seksuell opphisselse for en lengre periode uten å nå klimaks, og kan praktiseres alene eller sammen med en partner. 
Orgasmekontroll forlenger opplevelsen av sterke seksuelle følelser som oppstår i de siste stegene før en orgasme, og de fysiske kravene for å bli holdt i denne svært opphissede tilstanden over lengre tid kan derfor indusere en behagelig og nesten euforisk tilstand. Orgasmekontroll kan enten innebære at den ene sexpartneren kontrollerer den andres orgasme, eller at en person kontrollerer sin egen orgasme under samleie eller onani. Orgasmekontroll kan utøves ved alle former for seksuell stimulering.
Når en manns orgasme kontrolleres kan han få flere kontrollerte orgasmer uten refraktærperiode imellom som ved vanlig orgasme. Når det endelig blir bestemt å gi en vanlig orgasme etter flere kontrollerte orgasmer vil den oppleves som større og mer behagelig. Alex Comfort kaller orgasmekontroll for «sakte onani» i boken The New Joy of Sex (1993), mens Vera og Steve Bodansky kaller det for «utvidet massiv orgasme» i boken deres fra 2000 med samme navn. Metoden deres er lik «Venus Butterfly»-teknikken som brukes i The One Hour Orgasm (1988) av Leah og Bob Schwartz.

Med partner

Orgasmekontroll med partner foregår ved at den ene partneren gradvis stimulerer den andre til et punkt hvor orgasme gradvis har begynt å faktisk bygge seg opp, hvorpå stimuleringen reduseres til akkurat under det som trengs for å utløse en orgasme. Dersom kontroll over orgasmen har blitt gitt til en partner, og partneren velge å drøye orgasmen for å bygge opp mer seksuell opphisselse, så er dette en form for erotisk sexnekt. En person kan holdes i svært opphisset tilstand nær av orgasme hvis partneren er nøye med varierende intensitet og hastighet på stimuleringen. Å over tid bli kjent med partneren sin respons kan også føre til bedre orgasmekontroll. Erting og stimulering med pauser i mellom kan om ønskelig gjentas mange ganger etter hverandre inntil ett visst punkt hvor trangen til orgasme blir overveldende. Når partneren da til slutt gir nok stimulering til at orgasme oppnås så kan denne føles sterkere enn vanlig på grunn av all opphisselsen og spenningene som har bygd seg opp under den lange stimuleringen. En partner som får orgasmen sin kontrollert kalles noen ganger den underdanige. Dersom den underdanige også er bundet så kan det lette orgasmekontrollen, og kalles da binding og erting (engelsk: tie and tease). Hvis stimuleringen ikke fører til orgasme kalles det erting og avvisning (engelsk: tease and denial). En annen mulighet er at partneren stimuleres til flere kontrollerte orgasmer.

På egenhånd

Orgasmekontroll kan også utføres på seg selv ved onani og kan være et nyttig verktøy for både å høyne seksuell nytelse, såvel som et treningsverktøy for trene på å øke utholdenheten for sex med partner. Siden kvinner har en liten eller ingen refraktærperiode kan de nyte direkte seksuell stimulering over en lengre tid, såvel som med økt hyppighet og intensitet. For menn kan hastigheten som penis gnis eller strykes med varieres for holde opphisselsen svært nær utløsning. Med orgasmekontroll kan en mann oppleve en lengre og mer intense orgasmer, såvel som et større volum av sæd i utløsningen. Mange mennesker praktiserer orgasmekontroll på seg selv ved onani siden det gir mulighet for presis kontroll over følelser, timing, og hastigheten på stimulering. En av teknikkene kalles «å være på kanten» (engelsk: edging) og innebærer at man onanerer inntil platåfasen like før orgasmen oppstår, og deretter plutselig stopper rett før klimaks. En annen teknikk som kalles «surfing» innebærer at man bremser ned til en sakte stimulering når platåfasen er nådd, og og på den måten opprettholder platåfølelsen for en lengre tid. Å gjenta disse teknikkene flere ganger i løpet av en enkelt onaniøkt kan resultere i en sterkere, mer intens orgasme.
Noen hevder at orgasmekontroll er enklere å få til med onani på grunn av det faktum at man da selv er i stand til å kontrollere intensiteten og varigheten på stimuleringen uten å måtte stole på at partneren klarer å regulere stimuleringen. Onani er derfor en enkel måte å lære sine egne grenser, og kan sees på som et utgangspunkt for å senere lære seg teknikker for orgasmekontroll med partner.
Orgasmekontroll er enklest å lære når man selv onanerer, men mange foretrekker også å inkludere elementer av orgasmekontroll i sex med en partner. Onani gir den enkelte en mulighet til å lære om kroppen sin og hvilke følelser man kan oppleve uten å nå orgasme. Selvstimulering kan hjelpe både menn og kvinner til å bli kjent med kroppens grenser og teknikker som kan hjelpe som kan hjelpe dem med å kontrollere sine egne orgasmer.
Steve Bodansky og Vera Bodansky skriver i Extended Massive Orgasm: How You Can Give and Receive Intense Sexual Pleasure at onani med orgasmekontroll må utføres med tanke på at alle bevegelser skal føles nydelige, i motsetning til å bare lindre spenning som «enkel» onani gjør. For å praktisere denne typen onani foreslår forfatterne at man gradvis stimulerer kjønnsorganene, og deretter lager en forbindelser mellom primærområder (penis eller klitoris) og sekundærmråder (lepper, brystvorter eller andre deler av kroppen som er en erogen sone). Forbindelsen mellom de to områdene er etablert når den man stimulerer dem med akkurat det samme bevegelse og intensitet.