google/wiki40b huggingface dataset:
Irene Dunne

Bakgrunn

Dunnes far, Joseph Dunn, var inspektør for myndighetene i USA, og hans kone, Adelaide Henry, var en musikkpedagog fra Newport i Kentucky. I 1909, da Dunne var elleve år gammel, døde hennes far.

Skuespillerinne

Dunne vant et stipend til Chicago Musical College, men hennes operadrømmer tok slutt da hun gikk miste av en uttaking. Hun turnerte til å begynne med sammen med et selskap og spilte musikalske komedier. Hennes Broadwaydebut kom i 1923 og hun hadde hovedrollen i mange musikaler. Senere gikk hun til filmen.
Dunne ble nominert fem ganger til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle, for sine rolletolkninger i filmene Cimarron (1931), Theodora slår sig løs (1936), Hvor har du vært i natt? (1937), Stevnemøte (1939) og Vi kan stole på mamma (1948). Hun ble inkludert på International Best Dressed List Hall of Fame i 1958. 
I 1957 utnevnte president Dwight David Eisenhower Dunne til en av fem alternative amerikanske delegater til FN i anerkjennelse av hennes mange veldedige gjerninger og interesse for diverse konservative katolske og republikanske formål. I 1965 ble hun valgt inn som styremedlem i Technicolor, som den første kvinne noensinne valgt inn i dette styret. 
Dunne hadde datteren Mary Frances (født Anna Maria Bush) sammen med ektemannen Francis Dennis Griffin. Datteren ble adoptert i 1938 fra et sykehus for hittebarn i New York.
Dunne døde fredelig i sitt hjem i Holmby Hills i Los Angeles i 1990. 
Hun ble gravlagt på Calvary Cemetery i East Los Angeles i California. Hennes personlige papirer blir oppbevart ved University of Southern California. Dunne ble tildelt en stjerne ved Hollywood Walk of Fame som ligger ved 6440 Hollywood Boulevard.
Coptotriche angusticollella

Utseende

En liten (vingespenn 8 – 9 mm), slank, brunlig møll. Den ligner mye på andre Coptoptriche-arter og man må undersøke kjønnsorganene for å bestemme dem med sikkerhet. Antennene er trådformede, brune og snaut 2/3 så lange som forvingen. Hodet, forkroppen og et område langs framkanten av forvingen nær roten har en nokså tydelig, blåfiolett metallglans. Ellers er forvingen rustbrun. Bakvingen og bakkroppen er gråbrune.

Levevis

Arten har larver som minerer i bladene på rosebusker (Rosa spp.), og arten finnes i åpne områder der disse vokser. Larvene finnes helst i blader lavt nede i busken, og lager en flekkmine som etter hvert kan omfatte mesteparten av bladet. Minene kan man finne mellom juni og oktober. Arten kan ha to generasjoner hvert år, som flyr henholdsvis i mai – juni og i august.

Utbredelse

Den er utbredt i Nord-Afrika og det meste av Europa østover til Tyrkia. I Norge finnes den langs kysten av Østlandet og Sørlandet, men det finnes også enkeltfunn fra Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal, så det er sannsynlig at den er videre utbredt.
Waterboat Point

Waterboat Point er det lavtliggende ytterpunktet på halvøya mellom Paradise Bay og Andvord Bay på vestkysten av Graham Land i Antarktis. Ved høyvann er punktet adskilt fra fastlandet.
Denne kyststrekningen ble første gang kartlagt av Adrien de Gerlaches ekspedisjon i 1898. Waterboat Point ble undersøkt og navngitt av Thomas W. Bagshawe og Maxime C. Lester som bodde her fra januar 1921 til januar 1922 i en provisorisk hytte bygget av en båt etterlatt av hvalfangere noen år tidligere.
Den chilenske forskningsstasjonen González Videla ble anlagt på Waterboat Point i 1951. Waterboat Point med restene av overvintringshytta fra 1921 er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Gyulhyeon undergrunnsstasjon

Utvikling

Området var opprinnelig skogkledd, men det er nå bestemt at en del av området skal legges ut til en ny by i løpet av 2010.
Gøy og gammen

Handling

Den første kortfilmen handler om sirkusbjørnen Bongo. Selv om han er sirkusets stjerne, ønsker han å leve et liv i frihet sammen med andre bjørner. Kortfilmen er basert på novellen Little Bear Bongo av Sinclair Lewis fra 1930. Timmy gresshoppe er forteller. Denne filmen blir i sin helhet sunget.
Kortfilm nummer to er basert på det engelske eventyret Jack og bønnestengelen. Her tar Donald, Mikke og Langbein opp jakten på en slem kjempe. Dette er den siste filmen hvor Walt Disney selv gir stemmen til Mikke Mus. Denne fortellingen er pakket inn i en rammefortelling hvor buktaleren Edgar Bergen er forteller.

Om filmen

Den fikk middelmådig kritikker, noe som gjenspeiles i at den har fått 67 % på Rotten Tomatoes.
Antropogoni

Antropogoni er et mytologisk begrep som viser til religiøse fortellinger eller myter om hvordan menneskene ble skapt og deres avstamming.
Eksempler på slike myter er Adam og Eva fra Bibelen, og Ask og Embla fra norrøn mytologi.
Dystomorphus

Utseende

Middelsstore, lange og slanke, brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er sylindrisk med en tann midt på hver sidekant. Dekkvingene har litt utstående "skuldre" og er jevnt avsmalnende bak disse.

Levevis

Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kina og på Taiwan.
Chilotrogus

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Asia.
Dendronotus primorjensis

Utbredelse

Arten finnes i den russiske delen av Japanhavet.
Tysk mesterskap i skiskyting 2015

Tysk mesterskap i skiskyting 2015 ble arrangert fra 4. til 6. september på Hohenzollern Skistadion i Langdorf og fra 11. til 13. september på Chiemgau-Arena i Ruhpolding. Det tyske mesterskapet i skiskyting har siden 2002 vært arrangert på rulleski på sensommeren, av hensyn til terminlisten i skiskyting. 
Sammenlagtvinnere ble Arnd Peiffer i herreklassen og Franziska Hildebrand i dameklassen.
ETC (tidsskrifter)

Historie

Forløperen til bladet var tidsskriftet Partisano, startet i 1976 av Ehrenberg sammen med Timo Sundberg, Micke Jaresand og Alain Topor. Det begynte som et kulturtidsskrift med venstreradikal profil, men la snart mer vekt på reportasjer og bilder. I 1978 ble prosjektet lansert under navnet ETC.
Bladet ble snart kjent for utradisjonelle grep og kontroversielle utspill. ETC brøt ofte med konvensjonell lay-out og tidsskriftform, og ETC-skaperne lanserte friskt falske utgaver av svenske dagsaviser... Også det journalistiske innholdet brøt ny mark. Ehrenberg selv pådro seg stor medieoppmerksomhet i 1983, da han et halvt år levde som kvinne og presenterte reportasjen «kjønnskiftet».
Fra ETC ble startet har Ehrenberg benyttet ETCs navn og ressurser til å starte en rekke blad-prosjekter: ETC Stockholm, ETC Göteborg, ETC Örebro, ETC Bergslagen, ETC Malmö - og Dagens ETC som i 2014 drives fram som en dagsavis-satsing.
Andre publikasjoner er Smålands Folkblad, der ETC «gjenopplivet» en gammel lokalavis. Kloka Hem er et innredningstidsskrift med miljøfokus.
ETC har også satset utenfor mediebransjen. Selskapet ETC El driver med miljøvennlig energi, selskapet Egen el med salg av solceller og småskala vindkraft. Det drives også en varehusvirksomhet som omsetter produkter som skal være klimavennlige. Forretningsmessig er driften organisert i selskap som ETC förlag og ETC Utveckling.
Euripus

Utseende

Store, kraftige sommerfugler, kontrastrikt fargede i svart og hvitt. Et slående trekk er at de har gule fasettøyne. De etterligner giftige monarksommerfugler i slekten kråkesommerfugler (Euploea), innen samme art kan man finne ulike morfer som etterligner ulike Euploea-arter.

Utbredelse

Artene er utbredt i Sør- og Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.
Gollevárri kulturminneområde

Gollevárri kulturminneområde (norsk: "gullfjell"] er det største fangstanlegget for villrein i Finnmark, og er lokalisert til Tana kommune. På Varangerhalvøya og på eidet over til Tanaelva er det registrert 25 fangsgropsystemer med til sammen nærmere 3400 fangstgroper. 
Det største systemet ligger på fjellet Gollevárri (Gullfjell), og består av 530 fangstgroper, og en rekke buemurer og kjøttkjellere. I forbindelse med fangstanlegget er det funnet 16 gammetufter i et område med tykke lag av reinsdyrhorn. Gammene kan ha huset inntil 10 personer.
Gropene har opprinnelig vært fra 1,5 - 2 meter dype og 2 - 4 meter i diameter. Fangstgroper har vært benyttet siden steinalderen i Finnmark. Fangstgropene ved Gollevárre er ikke tidsfestet, så man vet ikke sikkert hvor gamle de er.
Gollevárri var varangersamenes høstboplass, hvor de oppholdt seg under villreinens trekk fra kysten mot innland. Boplassen er datert til 1200- og 1400-tallet. Villreinjakten opphørte på 1600-tallet og bruken av anlegget opphørte.
Fokis

Geografi

Det moderne Fokis har et areal på 2120 km². Av dette er 560 km² er skogsområder, 36 km² er sletter, og resten er fjellområder. Den massive fjellryggen av Parnassos på 2 459 meter, som ligger på tvers gjennom midten av landet, deler det i to adskilte deler. Naboprefekturene er Etoloakarnania (Aetolia-Akarnania) i vest, Fthiotis i nord, og Boiotia i øst. Det meste av landet i sør og øst er avskoget og fjellendt mens et dalføre strekker seg fra Itea og opp til Amfissa. Skogsområder og grønne områder ligger i vest, den sentrale delen og i nord.

Befolkning

Dens befolkning utgjorde 40 343 i 2001, og er således et av Hellas' minst befolkede regionale enheter, og har en befolkningstetthet på 19 personer per km². I sommermånedene blir derimot befolkningen når doblet grunnet tilstrømning av turister.
De fleste landsbyene ligger i sør, sørøst og i øst, særlig i områdene mellom Amfissa og Itea. I nord er det kun spredt befolket.

Historie

Den tidlige historien til Fokis forblir nokså uklar. Under den persiske invasjonen i 480 f.Kr. sluttet fokierne seg først til i det nasjonale forsvaret, men etter nederlaget i slaget ved Thermopylene ble de innrullert på persisk side før slaget ved Plataiai. I 457 f.Kr. førte et forsøk på å utvide sin innflytelse til Kefissos i territoriet til Doris til at en spartansk hær gikk inn i Fokis til forsvar for «metropolisen til dorerne». Et lignende foretak mot Delfi i 448 f.Kr. ble igjen torpedert av Sparta, men fokierne tok tilbake helligdommen kort tid etterpå med hjelp fra Athen som de gikk i allianse med i 454 f.Kr. Den etterfølgende nedgangen til den athenske makten til lands svekket denne nye forbindelsen. Under peloponneserkrigen var Fokis nominelt en alliert og avhengig av Sparta og hadde mistet kontrollen over Delfi.
When Irish Eyes Are Smiling

«When Irish Eyes Are Smiling» er en munter sang med tributt til Irland. Melodien ble skrevet av Ernest Ball til Chauncey Olcotts oppsetning av The Isle O' Dreams og Olcott fremførte sangen i showet. Teksten ble skrevet av Chauncey Olcott og George Graff, Jr.
Den ble første gang publisert i 1912, på en tid da sanger med tributt til et romantisert Irland var meget tallrike og populære både i Storbritannia og i USA. I løpet av den første verdenskrig spilte den berømte tenoren John McCormack sangen inn på plate.
Sangen fortsatte å være en kjent standard i flere generasjoner. Den ble anvendt som åpningssang i radioshowet Duffy's Tavern. Sangen har blitt spilt inn på mer enn 200 singler og albumer av berømte sangere, innbefattet Bing Crosby, Connie Francis samt Roger Whittaker.

Sangen i nyhetene

Sangen oppnådde en kortvarig beryktethet i Canada etter den såkalte Shamrock Summit mellom Canadas statsminister Brian Mulroney og USAs president Ronald Reagan, som ble holdt St. Patrick's Day i 1985. På slutten av kvelden gjorde de to lederne en felles fremførelse av «When Irish Eyes Are Smiling», som Mulroney ble meget kritisert for i Canada.

Norsk versjon

Fredrik Friis har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Du ser på meg og smiler».
Jakke

Jakke er et klesplagg for overkroppen som kan åpnes og lukkes over brystet og magen, oftest ved hjelp av knapper eller glidelås. Jakker har ermer, ofte også lommer og krave. De rekker gjerne til rundt livet eller litt nedenfor, og jakkeskjøtene er vanligvis skåret rett over. Jakker bæres som ytterplagg over skjorter, bluser, trøyer, gensere og vester og kan brukes både ute og inne, av kvinner, menn, barn og voksne. 
En ytterjakke som rekker til knærne eller lengre, kalles oftest frakk.

Historikk og typer

I Europa oppstod jakken i middelalderen i form av korte, åpne frakker, som var en praktisk mellomting mellom åpne trøyer, kjortler, tunikaer og kapper.

Etymologi

Jakke ble kalt jakka på gammelnorsk, et ord som kom via det tyske jacke fra det franske jaque, «kort mannstrøye» eller egentlig «kort skjorte til å trekke over et panser» (våpenfrakk), et ord som igjen er lånt fra italiensk giaco og spansk jaco, ord av uviss opprinnelse, men sannsynligvis fra arabisk. Som andre betegnelser på klær har også ordet jakke hatt forskjellig betydning gjennom tidene og i ulike språk, og ofte betegnet flere slags klesplagg. Ordet ble i eldre tid på dansk og norsk brukt om et kortere, lett overstykke eller ei lang trøye, både med og uten ermer, for kvinner, men ble seinere først og fremst brukt om tettsluttende trøyer for menn og korte manns- og guttefrakker uten skjøter. I dansk ble jakke i moderne betydning av ordet tatt i bruk fra 1860-tallet.
På engelsk betegner jacket en kortere fritidsjakke, mens coat brukes om både frakker, kapper, kåper og lengre jakker.
Epitalamium

Epitalamium er en latinsk form av greske ἐπιθαλάμιον, epithalamion, «brudesang» (avledet fra ἐπί, epi, «på», og θάλαμος, thalamos, «bryllupskammer»), som henviser til et dikt skrevet særskilt for bruden på veien til bryllupssengen. 
Denne formen fortsatte å være populær gjennom historien til den antikke verden. Den romerske poeten Catullus skrev en berømt epitalamium, som ble oversatt fra eller i det minste inspirert av et nå tapt verk av Sapfo. I henhold til Origenes kan Høysangen være en epitalamium for bryllupet til kong Salomo med faraos datter. Disse hymnene ved bryllupet lovpriste brudeparets skjønnhet og forestående fruktbarhet i høystemt stil. Av de diktfragmenter etter Sapfo er fragmentene 91-95 epitalamier.
Nikolassee

Nikolassee (Nikolassjøen) er en innsjø på ca 56 dekar i ortsteil Nikolassee i bydelen Steglitz-Zehlendorf i Berlin. Den er en del av rekreasjonsområdet Grunewaldseenkette. 
Sjøen er oppkalt etter Nikolas av Myra. Området tilhørte i middelalderen Cistercienserklosteret Lehnin, med hovedsete i Potsdam.
Stedet Nikolassee oppsto i 1901 som villaområde og tok navnet etter innsjøen. Nikolassee er knyttet til Wannseebahn (S-Bahn S-1 og S-7) med stoppestedet med samme navn.
North Carolina Department of Transportation

North Carolina Department of Transportation (NCDOT) er ansvarlig for bygging, vedlikehold og drift av veier, broer og andre transportmetoder, inkludert ferger i den amerikanske delstaten Nord-Carolina.
Sauheradsfjella

Sauheradsfjella er et åslandskap som ligger nord i Skien kommune, på grensa mot Sauherad. Området har en rekke topper med høyde mellom 500-800 moh. De høyeste toppene er Skårråfjellet (814 moh), Ørnenuten (811 moh) og  Nare (805 moh). En del av Sauheradsfjella har «fjellpreg», med tynn og glissen skog. I søkk og daler ligger det mange tjern og myrer.
Normalår som begynner på søndag

Et normalår som begynner på søndag er alle år som ikke er skuddår (dvs. et år med 365 dager) som begynner søndag 1. januar og avsluttes søndag 31. desember. Søndagsbokstaven dets er dermed A. Det siste året av en slik type var 2017, og det neste vil være 2023 i den gregorianske kalenderen eller på samme måte 2007, 2018 og 2029 i den gamle julianske kalenderen. Alle normalår som begynner på søndag, mandag eller tirsdag har to fredager den 13.. Dette normalåret har fredag den 13. i januar og oktober.
Volvo 164

Volvo 164 var luksusutgaven i Volvo 100-serien. Den hadde 6-sylindret motor og omfattende utstyr. Den var en påkostet utgave av 144.

Motor

Volvo 164 ble levert i utgaver med tre forskjellige bensinmotorer. Alle tre var 6-sylindrede 3,0-liters rekkemotorer.

B30A

B30A hadde to forgassere, og utviklet 130/145 DIN/SAE hestekrefter.

B30E

B30E var en motor med elektronisk innsprøytning, med 160/175 DIN/SAE hestekrefter.
Strengereid grendehus

Strengereid grendehus er et grendehus på Strengereid.
Det første bygget var eid og ble drevet av Strengereid Krets velforening (SKV) og Strengereid idrettslag (SIL).
Grendehuset ble bygd tidlig på 1980-tallet, og fungerte som grendas storstue og samlingspunkt for store og små. Natt til 20. august 2006 brant huset ned. Våren 2010 ble nytt bygg reist. Sparebanken Sør donerte samme år 100 000 kr til inventar til det nye grendehuset. Bygget ble offisielt åpnet i oktober 2010.
Agel Enterprises

Kontrovers

Agel har måttet tåle kritikk for å ha et overdrevet fokus på å verve nye distributører, i tillegg til at teorien om raskere opptak av vitaminer i gele-form ikke kan underbygges med vitenskapelig forskning.
Konseptet markedsføres som en stor mulighet til å skaffe seg en god inntekt, men det er kun et fåtall av distributørene som faktisk tjener penger.
Eudiadora

Utseende

Små (6 - 9 millimeter), smale, matt gråbrune praktbiller. Oversiden har kraftig, tverrlinjet mikroskulptur. Hodet er forholdsvis stort og bredt. Pronotum er rundet, dekkvingene lange og smale, beina ganske korte.

Levevis

De voksne billene finnes gjerne på planter der de eter av bladene.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra det nordlige Argentina.
Sly Cooper

Sly Cooper er en videospillserie som består av plattform-snikespill for PlayStation 2, PlayStation 3 og PlayStation Vita. De første tre spillene i serien ble utviklet av Sucker Punch Productions, men deretter tok Sanzaru Games over, siden Sucker Punch Productions fortsatte arbeidet sitt på Infamous-serien. De tre første spillene i serien ble gitt ut på nytt med HD-grafikk for PlayStation 3 av Sanzaru Games, i en samling kalt The Sly Collection.
Sanzaru ga ut det fjerde spillet i serien, Sly Cooper: Thieves in Time, 5. februar 2013. En film basert på det første spillet i serien er under utvikling, men har ikke fått en premieredato.
Agva Kraft

Opprinnelsesgarantier

Som kraftleverandør har Agva Kraft konsesjon for omsetning av energi fra Norges Vassdrags og Energidirektorat (NVE). Gjennom ordningen med opprinnelsesgarantier kjøper Agva Kraft utelukkende inn strøm fra fornybare kilder.
Selskapet har også tatt til orde for opprinnelsesgarantier som virkemiddel for å fremme fornybar energi. Dette innebærer at du som kunde er sikret at all energi kommer fra fornybare kilder.

Støtteavtale med WWFs klimaarbeid

I 2017 inngikk Agva Kraft en støtteavtale med Verdens naturfond (WWF). Avtalen innebærer økonomisk støtte til deres arbeid for å bremse klimaendringene og stanse tapet av natur. Ved å utelukkende selge fornybar strøm til sine kunder, bidrar Agva Kraft til økt fokus på fornybar energi.
I forbindelse med samarbeidsavtalen med WWF deler Agva Kraft også energisparetips med forbrukere på Agvabloggen.

Telinet Energi

Telinet Energi AS er en norsk strømleverandør som tilbyr strøm til både privat- og bedriftsmarkedet. Selskapet ble stiftet i januar 2003.
Telinet Energi leverer utelukkende fornybar energi, og er miljøsertifisert gjennom ordningen Miljøfyrtårn. Selskapet har også avgitt klimaløftet. Telinet selger ENØK-produkter, som enten skal redusere strømforbruket eller være elektriske alternativer til produkter som i dag benytter andre energikilder. Dette gjøres via datterselskapet Telinet Miljøprodukter AS. Selskapet er også produsent av fornybar energi, og har et eget vindkraftverk på Öland i Sverige.
Som en del av en større nordisk satsing i Norge og Sverige, ble varemerket Agva Kraft lansert i Norge i 2015.
Ornithoptera tithonus

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten. Larven lever som plantespiser og er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.
Ornithoptera tithonus  tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Gulen Fiskarbondemuseum

Gulen fiskarbondemuseum er et museum på Byrknesøyna i Gulen som viser hvordan fiskerbonden levde før. Museet ble åpnet 30. mai 1998 og består av en rekke forskjellige tradisjonelle kystbygninger som viser hvordan et kystbruk var på 1800-tallet. I sjøbua er det en utstilling av gamle gjenstander som i hovedsak er donert av Alf Sæternes. Museets oppgave er å ta vare på og synliggjøre historien til fiskarbonden.

Historie

Museet ble åpnet av daværende direktør for Kystmuseet i Sogn og Fjordane Kristian Jansen. Navnet museet fikk er knyttet til den tradisjonelle leveveien i Ytre Gulen de siste 100 årene, en kombinasjon av fiske og jordbruk. Fastboende langs kysten hadde små muligheter til å livnære seg av bare jordbruk eller fiske alene. En måtte derfor utnytte ressursene både på land og på sjøen for å klare seg. 
Ofte var det en arbeidsdeling der mannen drog på fiske og kvinnen hadde ansvaret for gårdsdriften. Derfor er «fiskarbonde» en benevnelse som omfatter både mannen som var fisker og konen som var bonde.
Fiskarbondemuseet ligger i Barvågen som er en liten våg på vestsiden av Byrknesøyna like sørvest for sentrum på Byrknes. Museet består av et lite bruk på 3.5 dekar i en vestvendt helling mot Barvågen. I denne vågen er et eldre naust og sjøbumiljø. Bygningene har trekk som er svært typisk for Gulen; steinbygde naust, jordkjellere og oppbygget brønn for takvann. Våningshuset er fra 1844. Her er også et steinmurt båtnaust, sjøbu i to etasjer, eldhus, takvannsbrønn, utedo og jordkjeller. Hele området rundt Barvågen er av Gulen kommune regulert til spesialområde bevaring.
I en av sjøbuene var den første butikken på Byrknes. Dette var butikken til Nils Karlsen også kalt «Karl-Nils».

Bygninger

Stuen i første etasje i våningshuset er innredet som er typisk «fiskarbondestove» fra første delen av 1900-tallet. Her er blant annet en gammel skyveseng, en vedkomfyr, og en rokk til spinning. I rommet sør for stuen er en utstilling som tar for seg melkestell i gammel tid og de gjenstandene en da brukte. Her finnes en kinne og melkespann til å bære på ryggen.
Her finnes en gammel skolestue med gamle Pulter og sjøbuloftet inneholder over 100 gjenstander som er knyttet til fiske og båt. Disse er samlet inn i Ytre Gulen av Historielaget på Byrknes. Gjenstandene gitt av  Alf Sæternes (1906–1998) stammer fra gården Sæternes ved Brandangersundet. I Båtnaustet finnes en robåt av Nordfjordtypen som er en seksring på grunn av at det er seks årer i båten. Når været var lagelig kunne en sette opp en mast og segl og segle. Båten er sannsynligvis fra før 1910. Den kom opprinnelig fra Fivelsdal i Gulen.
6. februar

Navnedag

Dortea, Dorte