google/wiki40b huggingface dataset:
Velferdsalliansen

Velferdsalliansen er et samarbeidsnettverk av organisasjoner, foreninger og grupper i Norge som arbeider for økonomisk, sosialt og rettslig vanskeligstilte. Alliansen er livssynsmessig, partipolitisk og ideologisk uavhengig. Den ble stiftet 6. mars 1998.
Velferdsalliansen har vært aktive med på utviklingen av brukermedvirkning i forbindelse med Ny arbeids- og velferdsforvaltning (NAV). Velferdsalliansen er medlem av EAPN – European Anti Poverty Network, og arbeider aktivt sammen med de andre nordiske landene i en «Nordisk Velferdsplattform».
Velferdsalliansen har siden 2003 arranger og arrangerer «Sosialpolitisk Forum», en møteplass om fattigdomsbekjempelse og andre tema innen det sosialfaglige og sosialpolitiske feltet i Norge i Norge mellom brukerorganisasjonene, eksperter og politikere. Sosialpolitisk forum ledes fra 2015 av en styringsgruppe bestående av 3 representanter.
Hammerstads gate (Oslo)

Hammerstads gate 12

Hammerstads gate 12 ble tegnet av arkitekt MNAF (nå MNAL) Arne Enger i 1921 (-1924) og byggeanmeldt i Kristiania 1923. Bygget ble ferdigstilt i 1925. I arkitektens tegninger er denne gården omtalt som Hammerstadsgaten.
Bygningen er oppført i slemmet tegl med trebjelkelag og i en arkitektur påvirket av nasjonalromantiske strømninger. Enger tegnet på samme tid den tilliggende hjørnebygningen Jacob Aalls gate 27.
Hammerstads gate ligger på den tidligere løkkeeiendommen Sorgenfri (eg. fra 1741) som lå mellom Majorstuen og Stensparken. Løkkeeiendommens endelige størrelse og navn er fra 1817, og den ble utskilt fra Nedre Blindern gård i 1856. Selve bebyggelsen på Sorgenfriløkken lå der kvartalet syd for Hammerstadsgate 12 ligger, mellom Trudvangveien og Ole Vigs gate.
Hammerstads gate 12 (gnr 215, bnr 86) ble opprettet som egen eiendom 2. mars 1918 og med et tomteareale på 1456,8 m2. Fra 1924 til 1984 var gården organisert som et aksjeselskap, A/S Hammerstads gate 12. Gården ble seksjonert som Sameiet Hammerstads gate 12 vinteren 1984.
David Cook

Bakgrunn

Han ble født i Houston Texas av foreldrene Beth (født Frye) og Stan Cook. Han er den mellomste av tre brødre, Adam er den eldste og Andrew er den yngste. Han vokste opp iBlue Springs, Missouri, men bor nå i Tulsa, Oklahoma. Han fikk sin første gitar som tolvåring, en Fender Stratocaster. Han deltok på flere musikaler mens han gikk på skolen, og var også med i Blue Springs South High School National Forensics League. Han var en ivrig baseballspiller i skoletiden, og da han mistet interessen for sport tok musikken over mer av interessene hans. Han fikk et stipend for teater for å gå på University of Central Missouri, men ga opp teater etter to semester. Han gikk ut av skolen i 2006 med utdannelse innen grafisk design.

Musikkarrière

Han var vokalist i bandet Axium fra 1999 til 2006. Bandet startet han sammen med trommeslager Bobby Kerr i sitt første år på High School. Bandet ble valgt til det beste bandet i Kansas City i 2004. Etter oppløsningen av bandet flyttet så til Tulsa for å jobbe videre med musikk. Han ble der med i bandet Midwest Kings hvor han spilte gitar, bassgitar og sang bakgrunnsvokal. Han spilte inn en EP med bandet i 2006; Incoherent with Desire to Move On. Han ga så ut et soloalbum med tittel Analog Heart samme år, hvor han også designet albumomslaget.

American Idol

David var med på prøvesynging for American Idol i Omaha, Nebraska, hvor han sang Bon Jovis «Livin' on a Prayer». Han hadde egentlig ikke tenkt å prøvesynge, men var der for sin yngre bror Andrew. Han kom ikke videre, og ba David om å prøvesynge. Han gikk videre til Hollywood, hvor han sang «(Everything I Do) I Do It for You» av Bryan Adams, mens han spilte gitar. Andre sangen var «I'll Be» av Edwin McCain. Den hvite Gibson Les Paul gitaren hans har «AC» skrevet med store sorte bokstaver, noe han har sagt er for brødrene Adam og Andrew (Cook). Etter uke 12 hadde han et oransje armbånd til støtte for en 7 år gammel fan med leukemi (Lindsey Rose).
David vant den syvende sesongen av American Idol 21. mai 2008, med 56% av stemmene, 12 millioner flere enn David Archuleta som kom på andreplass. Vinnersangen het «The Time of My Life».
David slo flere Billboard rekorder etter American Idol. Han hadde blant annet elleve sanger på Hot 100 på en gang, og slo Miley Cyrus sin rekord fra 2006 (6 sanger på en gang). Davids første single «The Time of My Life» debuterte som #3 på lista.
Pseustophylla

Utseende

Små (8–10 millimeter) oldenborrer. Antennene er ni-leddete, de tre ytterste leddene danner en vifte som er omtrent like lang som "stilken". Berre hannene er beskrevet.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Transvaal og Mosambik.
Ulochaetes

Utseende

Store (ca. 20-50 millimeter), noe kraftige, tett hårete gulaktige trebukker med reduserte dekkvinger. Artene etterligner trolig humler. Antennene er tynne og omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, dekkvingene er ganske korte, dekker ikke bakkroppen eller flygevingene. Beina er lange, lårene noe brede.

Levevis

Disse billene har larver i hardt, dødt trevirke. De voksne billene, som ligner noe på humler, tar trolig ikke næring til seg. De er livlige insekter som flyr godt.

Ubredelse

Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika, fra British Columbia i nord til Baja California i sør, og Asia (Bhutan, Tibet).
FA-cupen 1937/38

FA-cupen 1937/38 var den 63. sesongen av den engelske FA-cupen. Preston North End vant turneringa etter 1–0 over Huddersfield Town i finalen.
Mimocratotragus

Utseende

En stor (40 - 50 millimeter), avlang, rød trebukk, antenner og bein er mørke. Antennene er litt lengre enn kroppen, det innerste leddet er stort, trekantet, delvis rødt. Hvert enkelt ledd er mer eller mindre klubbeformet.  Pronotum er tønneformet, bredere enn langt, noe smalere enn de jevnbrede dekkvingene.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Kina.
Dagen er din (film)

Handling

Vi følger tre personer i denne filmen. Todd Anderson (Ethan Hawke) – som historien blir sett gjennom øynene fra – begynner på den konservative privatskolen der hans bror tidligere briljerte med toppkarakterer og hadde toppverv i skoleaktivitetene. Todd er derfor usikker på sine egne kvaliteter, er svært sjenert og lite villig til å stikke seg frem til å begynne med. Han blir romkamerat med en person som er i motsatt ende av skalaen, Neil Perry (Robert Sean Leonard), en talentfull gutt med mange ess i ermet, men som også blir hardt presset av sin manipulerende far. Dette hadde nok vært bare et vanlig skoleår, om det ikke hadde vært for den svært eksentriske professor John Keating (Robin Williams), som er nyansatt og forsøker å nyansere sinnene til sine elever. Elevene blir snart begeistret av læreren, som oppfordrer dem til å "gripe dagen" (carpe diem), men de øvrige lærerne (som er svært konservative) er ikke like imponert. Som en følge av Mr. Keating, starter en gruppe med gutter, med Neil i spissen, imidlertid en forening ved navn "Dead Poets Society", noe som også Todd svært motvillig blir med på. Ved hjelp av foreningen knytter guttene et svært tett vennskap, men den starter også en kjedereaksjon av handlinger, både på godt og vondt.

Priser og utmerkelser

Filmen ble tildelt Oscar i 1990 for beste originalmanus. Den vant også Academy Award for Writing Original Screenplay 
og var nominert til Beste skuespiller i ledende rolle (Robin Williams), Beste regissør (Peter Weir) og Beste film
Mesterligaen i håndball for kvinner

Mesterligaen i håndball for kvinner er den største og gjeveste av europacupene i håndball. Turneringen er for vinnerne av ligaene, samt de andre lagene med best resultater.
Turneringen arrangeres av Det Europeiske Håndballforbund (EHF) og har blitt avholdt siden sesongen 1993/94. Den erstattet da den tidligere serievinnercupen som var arrangert fra 1960.
Hypo Niederösterreich har gått av med seieren fire ganger. De har vært i til sammen seks finaler.
Rå (album)

Rå er et musikkalbum med Apes&Babes, utgitt i 2004. Dette er bandets første plate.
Vers

Vers (av latin: versus, «mot») kan ha flere betydninger.
I dagligspråket brukes vers synonymt med strofe. Det er særlig når en snakker om salmer, sanger og tonesatte dikt at en omtaler den tekstenheten som melodien gjentas over, som vers: «Vi synger første og tredje vers av Glade jul.»
Vers brukes generelt om diktning i bunden form, i motsetning til prosa. Det som skiller vers fra prosa er da at versediktning er bygd over – bundet til – et skjema som eksisterer uavhengig av ordenes betydning. Skjemaet gir språket en rytme som føles avvikende fra rytmen i talespråket, og derfor bringer versediktninga nærmere musikken.
Hvilket prinsipp som ligger til grunn for oppfatningen av rytme og dermed for ulike verseskjemaer, varierer fra språk til språk. I klassisk gresk og seinere i latin oppfatta en stavelsenes lengde (kvantitet) som et grunnleggende prinsipp. Stavelsene var enten lange eller korte, der en lang stavelse tilsvarte to korte. Versene ble til i en regelmessig veksling mellom lange og korte stavelser, og grekerne omtalte de repeterende kombinasjonene av lange og korte stavelser som «føtter». En sier at klassisk gresk og romersk diktning følger et kvantiterende prinsipp, og at de benytter kvantiterende vers. Metrikk er læra om de ulike verseføttene og hvordan de blir kombinert til vers.
I moderne språk har en fortsatt et skille mellom lange og korte stavelser, men dette skillet føles ikke lenger som den mest grunnleggende forskjellen mellom stavelsene. I germanske språk oppfattes derimot forskjellen mellom trykktunge og trykklette stavelser – stavelsenes aksent – som grunnleggende. Diktning i metrisk bunden form på norsk, engelsk og andre germanske språk følger derfor et aksentuerende prinsipp; disse språkene har aksentuerende vers. Gjennom store deler av litteraturhistoria er klassisk diktning og klassiske versemål blitt sett på som et ideal av dikterne også innafor det germanske språkområdet, og en har strevd med å tilpasse de klassiske verseføttene til det egne språkets rytmefølelse. I tillegg ble det skapt genuine germanske versemål.
I romanske språk er stavelsenes antall det grunnleggende prinsippet, og i fransk og andre språk utvikla en stavelsestellende eller syllabiske vers, mens en omforma klassiske vers fra kvantiterende til syllabiske.
Vers brukes allment om den enkelte linje i et dikt, enten diktet følger et bestemt versemål, eller det – som i det meste av moderne lyrikk – har frigjort seg fra alle faste skjemaer.
Ordet vers brukes også på annen måte. I Bibelen er de enkelte bøkene delt i kapitler, som igjen er delt i vers. Et vers består av én eller flere ytringer (perioder).
Plystrehegre

Utbredelse

Arten finnes i Argentina, Bolivia, Brasil, Colombia, Paraguay, Uruguay og Venezuela.
MS «Stena Jutlandica» (1996)

«Stena Jutlandica» er en ferge i eie av Stena Line som trafikkerer ruten Göteborg–Frederikshavn. Skipet ble levert til Stena Line i 1996. Det første Stena Jutlandica som ble levert i 1983 gikk også i trafikk mellom Frederikshavn og Göteborg i årene 1983–1996. File:Stena Jutlandica5000.jpg
Mary Anne Clarke

Bakgrunn

Mary Anne Clarke var datter av en kjøpmann og giftet seg i 1794 med en steinhugger ved navn Clarke. Hennes ektemake ble imidlertid ruinert kort etter bryllupet, og hun begynte da sin karriere som prostituert.

Kurtisan

Hun arbeidet som luksusprostituert, kurtisan, med kunder innen høyere kretser, og ble i år 1803 permanent maitresse til prins Fredrik, hertug av York och Albany, som installerte henne i en luksuøs residens. Paret førte en meget påkostet livsstil som de hadde vanskelig med å bekoste. 
I 1809 vitnet Mary Anne Clarke for domstol om at hun med Fredriks viten hadde solgt militære poster, noe som gjorde at Fredrik, ble nødt til å fratre fra sin stilling som øverstkommanderende. Han ble imidlertid senere frikjent og gjeninnsatt i embedet. 
Parets forhold ble avsluttet etter dette. Hun fikk et underhold av Fredrik på betingelse av at hun ikke solgte hans kjærlighetsbrev. I 1811 kommisjonerte hun den irske skulptør Lawrence Gahagan om å lage en marmorbyste av henne. Den er senere blitt huset i National Portrait Gallery.
Hun satt i år 1813 av en ni måneders lang fenglsesstraff for baktalelse.
Ambassade

Ambassade er et lands offisielle representasjon i en fremmed stat, vanligvis ledet av en ambassadør eller chargé d'affaires ad interim og lokalisert i vertslandets hovedstad. Ambassadøren kan også være sideakkreditert fra en annen hovedstad. Det vil si at en ambassade er senderstatens representasjon i flere land. Ambassadøren kan ha underliggende generalkonsulat, konsulat, visekonsulat eller andre spesielle representasjoner. 
En utenriksstasjon med betegnelsen legasjon er ikke en ambassade, men ledes av en minister som har rang lavere enn ambassadør.

Historisk utvikling av ambassadebegrepet

Uttrykket ambassade har gjennomgått en utvikling. Før Wienerkongressen i 1815 betegnet ordet en sendeferd, ledet av en sendemann, og det dreide seg da om en tilreisende delegasjon som regel fra ett overhode til et annet. En ambassade involverte da ikke et fast tilholdssted annet et de midlertidige kvarterer som sendeferden etablerte for den tid deres oppdrag tok. 
Man hadde imidlertid også på den tid ofte også faste stedlige representanter, men de ble som oftest ikke kalt ambassadører.
Etter Wienerkongressen opprettet de fem stormakter Frankrike, Storbritannia, Østerrike, Preussen og Russland, ambassader i hverandres hovedsteder. Tilsvarende representasjoner i mindre land ble ikke kalt ambassader; det vanligste uttrykket var legasjoner. 
Uttrykket ambassade ble således benyttet delvis som en anerkjennelse av vertslandets særlige rang. Slik ble det også at av realpolitiske grunner eller rene diplomatiske høflighetsgrunner at representasjonene til mindre land gradvis også fikk ambassades rang. Slik ble det naturlig å opphøye legasjoner til ambassader, som for eksempel i 1906 mellom Tyskland og Japan. Etter hvert som USA ble en stadig viktigere diplomatisk aktør i disse årene, ble legasjonene der også oppøyet til ambassader.

Andre lands ambassader i Norge

Se Liste over ambassader i Oslo
Newzealandsk mesterskap i alpint 2017

Newzealandsk mesterskap i alpint 2017 ble arrangert fra 7. til 10. august 2017.
Gilde Norsk Kjøtt

Gilde er et registrert varemerke som eies av selskapet Nortura SA.  
Opprinnelig var Gilde et varemerke for den nordnorske varianten av det daværende Norges Kjøtt og Fleskesentral. Nord-Norges Salgslag brukte Gilde som varemerkenavn på sine produkt helt til 1964, da hele kjøttsamvirket tok navnet i bruk. 
Gilde Norsk Kjøtt BA og Prior Norge BA fusjonerte høsten 2006 og dannet konsernselskapet Nortura BA etter at Stoltenberg-regjeringen opphevet Konkurransetilsynets forbud mot denne sammenslåingen.
Al-Jazari

Biografi

Lite er kjent om al-Jazari, og det mest er utledet fra hans bok om mekaniske innretninger. Han har navn etter det området han ble født, byen Jazirat ibn Umar. Som hans far før ham fungerte han som sjefsingeniør ved Artuklupalasset, hvor mardingrenen av det tyrkiske herskerdynastiet artukidene styrte hele østlige Anatolia som vasaller av zangidene i Mosul. Han ble født i byen Tor, som i dag er lokalisert i distriktet Cizre i dagens sørøstlige Tyrkia, nær Syria.
al-Jazari var en del av en tradisjon av håndverkere og var således en mer praktisk ingeniør enn en oppfinner. som synes å ha vært «mer interessert i håndverket nødvendig for å konstruere innretningene enn teknologien som lå bak dem» og hans maskiner var vanligvis «satt sammen ved forsøk og feil enn teoretisk beregning.» Hans Bok om kunnskap innen oppfinnsom mekanikk synes å ha vært ganske populær da den opptrer i et stort antall manuskriptavskrifter, og han forklarer gjentatte ganger at han har kun beskrevet innretninger som han har bygget på egen hånd. I henhold til forfatteren Otto Mayr minner bokens stil om en moderne «gjør-det-selv»-håndbok.
En del av hans innretninger var inspirert av tidligere konstruksjoner, slik som en av hans store vannklokker. Den var basert på en tilsvarende av Pseudo-Arkimedes. Han omtalte også påvirkningen fra brødrene Banu Musa for sin fontene, Al-Saghani som kilden bak formgivningen av hans stearinlysklokke, og Hibat Allah ibn al-Husayn for sin automatisert, musikalske instrument. Al-Jazari fortsetter med å beskrive forbedringer han gjorde på arbeidet til sine forgjengere, og beskriver et antall innretninger, teknikker og komponenter som er originale oppfinnelser som ikke opptrer i verkene til andre.
Mikael Damberg

Oppvekst

Mikael Damberg ble født 1971 i bydelen Bergshamra i Solna stad, Stockholms län. Hans foreldre er Socialdemokraternas tidligere partikasserer, generalkonsul Nils-Gösta Damberg, og Riita-Liisa Damberg, en gang i tiden riksdagskandidat fra Esbo og distriktsleder i det sosialdemokratiske ungdomsforbundet i Finland.

SSU

Mikael Damberg ble medlem av SSU på slutten av 1980-tallet, og var dets forbundsleder i perioden 1999 til 2003.
Før han ble valgt til forbundsleder, hadde Damberg vært politisk sakkyndig for statsråd Thage G. Peterson og for statsminister Göran Persson, samt prosjektansatt hos Socialdemokraterna.
Han ble valgt til leder for SSU ved forbundskongressen i Västerås 1999, med minste mulig margin og to stemmers overvekt (126 mot 124), og etterfulgte med dette Niklas Nordström som forbundets leder. Ved dette valget ble Damberg ansett for å være en representant for ungdomsforbundets høyrefløy, mens motkandidaten, Luciano Astudillo fra Skåne län, kom fra partiets venstrefløy. Som nyvalgt forbundsleder sa Damberg seg villig til å jobbe for å forene det splittede SSU, noe som ble ansett som nødvendig etter skillet som hadde oppstått under Nordströms tid som leder i SSU. «Jeg skal besøke de distriktene som ikke stemte på meg. Det får ikke bli et skille mellom oss», sa Damberg i et intervju i 1999. Troen på at kun Damberg skulle kunne forene SSU var et gjennomgående tema blant de kandidatene som argumenterte for Dambergs kandidatur.
Ved omvalget ved SSU-kongressen i Umeå i 2001, reiste delegatene fra forbundets venstrefløy seg og marsjerte ut i stille protest mot det de anså som høyrefløyens tvilsomme metoder for å endre maktfraksjonen innenfor forbundet.
I løpet av sin periode som leder i SSU fikk Damberg igjennom en ekstra permisjonsmåned for fedre ved Socialdemokraternas årsmøte i 2000.
I 2003 ble Damberg etterfulgt som leder av SSU av Ardalan Shekarabi, også han tilhørende forbundets høyrefløy.

Lokalpolitikk i Solna kommune

Damberg har vært en aktiv lokalpolitiker i kommunen, og medlem av kommunens sekretariat.

Riksdagsmedlem

Damberg har siden riksdagsvalget i Sverige 2002 vært riksdagsmedlem, innvalgt fra Stockholms läns valkrets. Fra 2002 fram til februar 2012 har han sittet i utdanningskomiteen, og var komiteens nestleder fra 2010 til februar 2012, samt Socialdemokraternas talsperson i utenrikspolitiske spørsmål. Han har også siden 2010 vært medlem av krigsdelegasjonen. Han har også sittet i forsvarsskomiteen og i finanskomiteen, og er for tiden medlem av riksdagsledelsen og utenriksnemnden, samt vara for Nordisk råds svenske delegasjon.

Andre engasjement

Siden 2001 har Damberg vært leder for Fadimes minnefond, som ble opprettet for å støtte kampen mot hedersrelatert undertrykkelse.
Grand-Mère-demningen

Grand-Mère-demningen er en demning med et vannkraftverk i Saint-Maurice-elva i Québec, Canada. Det har en installert total vannkrafteffekt på  99 MW, fordelt på 6 generatorer. Vannfallet (hydraulic head) er på 25,6 meter. Anlegget stod ferdig konstruert i 1930, etter femten års arbeider. Dette anlegget magasinerer ikke opp noe reservoar, men er et såkalt elvekraftverk (run-of-river).
Aegus (s.str.) punctithorax

Utseende

En middelsstor til stor ( millimeter), avlang, noe flat, halvblankt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, lange, sigdformede kjever som oftest har en stor og bred butt tann nær roten, og en mindre, opp- og innoverrettet tann nær midten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er matt, fint og spredt punktert i midten, med grove, lyse punkter på sidene. Pannen er bredt, U-formet innskåret foran. Hodet er noe utvidet bak fasettøynene. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, i midten nokså blankt og glatt, med en tett punktert sone langs ytterkantene. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. På beina er leggene (tibiae) rødbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er svært tett og kraftig punktert og nokså matt.

Levevis

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sulawesi.
Offentlig–privat samarbeid

Norge

I Norge betyr OPS at staten over 20–30 år betaler private firmaer for å finansiere, bygge og vedlikeholde offentlige bygg eller veier. De private aktørene påtar seg den økonomiske risikoen. Hittil er tre veiprosjekter i Norge finansiert gjennom OPS: 
Europavei 39 Øysand–Thamshavn, Europavei 39 Lyngdal–Flekkefjord og Europavei 18 Grimstad–Kristiansand.
I en rapport fra 2007 kom Transportøkonomisk institutt med konklusjonen at OPS medfører at veier blir anlagt raskere, men ikke billigere.
Innenfor byggsektoren vil OPS normalt bety at en leverandør har ansvar for å finansiere, prosjektere, bygge og drifte et bygg i et avtalt antall år til en avtalt leiepris. Løsningen er brukt bla innenfor skolebygg. Ofte er det kommunen som stiller med tomt, og bygget vil tilfalle kommunen etter endt leieavtale. Et eksempel er Rykkinn Skole i Bærum kommune. Konkurranseformen kan gi leverandøren incitament til å velge mer varige og driftssikre løsninger.

Andre land

OPS er vanlig i Øst-Europa, der det trengs mange nye motorveier, men det ikke finnes mye penger og det ikke er tillatt å ta opp statlige lån, da EU har en grense for statsgjeld.
I Sverige ble Arlandabanan som åpnet i 1999 finansiert gjennom OPS med en avtale om drift til 2040.
Norgesmesterskapet på ski 1969

Norgesmesterskapet på ski 1969 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Mesterskapet ble arrangert på Alvdal, Raufoss og Gjøvik 13.-23. februar. Kongepokalene ble vunnet av Pål Tyldum og Inger Aufles.