google/wiki40b huggingface dataset:
Broxburn (West Lothian)

Etymologi

Navnet Broxburn er en forvanskning av «brock's burn» hvor brock er et eldre navn for grevling og burn er et skotsk ord for elv. Landsbyen var tidligere kjent som Easter Strathbrock (Uphall var Wester Strathbrock).

Eldste tider

Landsbyen som senere ble Broxburn hadde antagelig sin opprinnelse rundt 1350 da Margery le Cheyne arvet den østlige halvdelen av baroniet Strathbrock (Easter Strathbrock) da hennes far, Reginald le Cheyne III, døde. Grenden som vokste opp rundt hennes herskapshus var da kalt Eastertoun (eastern town, «østlig by») etter landet hvor det sto. Landområdene Strathbrock var tidligere eid av Freskin (død før 1171), en flamsk adelsmann som fikk området bevilget ved et charter fra kong David I av Skottland.
Eastertoun ble brent ned til grunnen en gang i 1443-1444 under en strid mellom William, jarl av Douglas, og William, lord Crichton, kansler av Skottland. Det ble ødelagt på nytt i 1455 under kampene mellom huset Douglas og kong Jakob II. Etter konflikten, da freden var blitt gjeninnført, ble landsbyen gradvis bosatt på nytt.
Landsbyen ble omdøpt til Broxburn i 1600 av Richard Cockburn av Clerkington, vokter av Skottlands sekret, bortimot sikkert etter Broxburn i East Lothian.

Industri

Broxburn forble et jordbrukssamfunn fram til utviklingen av oljeskiferindustrien i området under den andre halvdel av 1800-tallet. Det førte til rask tilstrømning av arbeidere og stor ekspansjon i den lokale befolkningen. Broxburn er fortsatt kjent for sin tilknytning til denne industrien, fremmet av oppfinneren og industrialisten James Young som utviklet en metode for å destillere parafin fra kull og oljeskifer. Mange slagg- og steinhauger, kjent som «bings», er fortsatt synlig rundt om i byen.
Broxburn har i dag to adskilte industriområder, Greendykes og East Mains, som sysselsetter lokalbefolkningen. De største arbeidsgiverne er Campbells Prime Meat Limited, Glenmorangie og Broxburn Bottlers Limited (en del av Ian Macleod Distillers Ltd). Kwik-Fit, en britisk selskapskjede som reparerer biler, har hovedkvarteret i Broxburn.
Rupnagar (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 683 349 innbyggere i distriktet, mot 1 116 108 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 26,02 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,18 % i 2011. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 866 i 2011 mot 799 i 2001.
Snoopy

Snoopy (i norsk oversettelse kalt Sniff) er Charlie Browns hund i tegneseriestripen Knøttene (engelsk Peanuts) av Charles M. Schulz. Snoopy er en beagle. Schulz hadde egentlig tenkt å kalle han «Sniffy», helt til han oppdaget at dette navnet var brukt i en annen tegneseriestripe. Tegninger og figurer av hunden er utbredt over hele verden.

Historie

Snoopy begynte livet sitt som en vanlig hund, men etterhvert lærte han å «snakke» til leseren ved hjelp av tankebobler. I tillegg til dette, kan mange av de menneskelige figurene i Peanuts forstå hva han tenker. Etterhvert ble han en av de mest dynamiske figurene i stripen, og er i dag en av de mest populære tegneseriefigurene i verden. 2. november 2015 fikk Snoopy en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved siden av sin skaper Charles M. Schulz' stjerne.

Roller

Hunden er glad i å spille roller og å sitte på taket av hundehuset sitt og tenke. Han apte både etter flere figurer i tegneserien, en rekke ulike dyr, og kjente figurer, for eksempel Mikke Mus og Beethoven. Ellers er han kjent for å opptre som et flygeress fra første verdenskrig, gjerne i luftdueller med den røde baron, eller som forfatter av romaner som alltid tar til med setningen «Det var en mørk og stormfull natt». Den opprinnelige begynnelsen «It was a dark and stormy night...» er fra romanen Paul Clifford fra 1830 av Edward George Bulwer-Lytton.

Venner

Eieren til Snoopy er Charlie Brown, eller Baltus som han heter på norsk. Men best venn er hunden med den vesle fuglen Woodstock, på norsk Fredrikke. Bare han kan tyde det fuglen sier ved hjelp av utropstegn.
Notre-Dame de la Garde

Notre-Dame de la Garde er en katolsk kirke i Marseille i Frankrike. På den nåværende kirkens plass bygde en prest ved navn Pierre i år 1214 et lite kapell dedisert til jomfru Maria. Den nåværende kirken ble pågebynt i 1853, med Jacques Henri Espérandieu som arkitekt, og ble konsekrert 4. juni 1864.
Carl Nesjar

Bakgrunn

Nesjar utdannet seg ved Pratt institute i New York City i perioden 1935–38, ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og ved Kunstakademiet.

Karriere

Han debuterte i Larvik Kunstforening i 1940 og hadde siden et utall utstillinger med grafikk, fotografi, maleri og skulptur i viktige gallerier over hele verden.
Hans mest kjente offentlige arbeid er betongrelieffet på Høyblokka og Y-blokka i Regjeringskvartalet i Oslo, som han laget i samarbeid med Pablo Picasso i perioden 1956–71. De to kunstnerne samarbeidet om en rekke utsmykninger i naturbetong, blant annet i Barcelona, Saint Hilaire, Marseille, Stockholm og Chicago.
Nesjars helårsfontener, som utnytter vannspillet i sommerhalvåret og isens mer stabile formverden vinterstid, finnes ved Moderna Museet i Stockholm, i OL-byen Lake Placid i USA, på Universitetet i Buffalo og flere andre steder.
Hans arbeider er innkjøpt av og henger i dag blant annet i Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Henie-Onstad Kunstsenter, Oslo kommunes kunstsamlinger, Louisiana kunstmuseum ved København, Moderna Museet i Stockholm og i Museum of Modern Art i New York.
Nesjar fikk Statens Garantiinntekt for kunstnere i 1978 og ble utnevnt til æresborger av Larvik i 2001. Han var ridder av den franske Ordenen for kunst og litteratur. Kong Harald V utnevnte i 2011 Nesjar til kommandør av St. Olavs Orden «for hans omfattende kunstneriske virke.»
Carl Nesjar var i en periode gift med kunstneren Inger Sitter. Han bodde i New York, Frankrike, Sverige, Spania og Nederland.
Fstab

fstab, forkortelse for filsystemtabell, er en datafil for systemkonfigurasjon i Unix og Unix-liknende operativsystemer. I Berkeley Software Distribution (BSD) var filen lokalisert i filkatalogen /etc/fstab. Det samme var tilfelle i proprietære avarter av BSD som DEC Ultrix og SunOS, og er tilfelle i frie og åpne derivater av BSD, deriblant FreeBSD, NetBSD, OpenBSD og DragonFly BSD. Også i Linux er dette tilfelle.
I UNIX System V hadde filen navnet vfstab og var lokalisert i filkatalogen /etc/vfstab, og det samme er tilfelle i Solaris, OpenServer og UnixWare. Andre avarter av UNIX System V, deriblant IRIX, AIX, HP-UX og Tru64 UNIX har benyttet navneformen fstab. I IRIX var den, liksom i BSD, lokalisert i filkatalogen /etc/fstab. I AIX er den lokalisert i filkatalogen /etc/filesystems, i HP-UX er den lokalisert i /etc/checklist og i Tru64-UNIX var den lokalisert i /etc/fdmns.
I Linux er filen en del av programpakken util-linux. Filen lister opp tilgjengelige diskpartisjoner samt datakilder og filsystemer som ikke er diskbaserte, og indikerer hvordan de blir initialisert og integrert i filsystemets struktur. Den leses av kommandoen mount, og systemadministratoren har ansvaret for å skape og vedlikeholde den. Filen brukes til grunnleggende systemkonfigurasjon, men kan overstyres av automatiske mekanismer for mounting.

Eksempel

Det følgende er et eksempel på en fstab-fil i et typisk Linux-system:
# device-spec   mount-point     fs-type      options                                          dump passLABEL=/         /               ext4         defaults                                            1 1
/dev/sda6       none            swap         defaults                                            0 0
none            /dev/pts        devpts       gid=5,mode=620                                      0 0
none            /proc           proc         defaults                                            0 0
none            /dev/shm        tmpfs        defaults                                            0 0# Removable media
/dev/cdrom      /mnt/cdrom      udf,iso9660  noauto,owner,ro                                     0 0# NTFS Windows 7 partition
/dev/sda1       /mnt/Windows    ntfs-3g      quiet,defaults,locale=en_US.utf8,umask=0,noexec     0 0# Partition shared by Windows and Linux
/dev/sda7       /mnt/shared     vfat         umask=000                                           0 0# mounting tmpfs
tmpfs           /mnt/tmpfschk   tmpfs        size=100m                                           0 0# mounting cifs
//pingu/ashare  /store/pingu    cifs         credentials=/root/smbpass.txt                       0 0# mounting NFS
pingu:/store    /store          nfs          rw                                                  0 0
Lønnedvergmåler

Utseende

En ganske liten (vingespenn 13 – 17 mm, en av de minste norske målerne), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (slekten Eupithecia) hviler den med vingene vidt spredte. Begge vingepar er lyst grå, forvingen med mer eller mindre tydelige, lysere og mørkere tverrbånd, uten en svart flekk i midten. Larven er grønn med en diffus, rødlilla strek langs ryggen.

Levevis

Larvene lever på blomster og frukter av spisslønn (Acer platanoides) og naverlønn (Acer campestre). De voksne målerne flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Arten finnes i det meste av Europa. I Norge er den funnet langs kysten vetover til Vest-Agder.
Yulenia

Utseende

Middelsstore (ca. 5 - 6 millimeter), avlange, matte, gulbrune bladbiller. Antennene er nokså kraftige, noe over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet firkantet, noe smalere enn de jevnbrede dekkvingene.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Yulenia discoidalis lever i Vest-Malaysia, Singapore og Borneo, de øvrige artene på Ny-Guinea.
Forældre og Børn

Forældre og Børn var en bok redigert av Aksel Arstal og utgitt i 1902. Det var et omfattende verk på 533 store sider med bidrag fra en lang kjente folk på mange områder, som Moltke Moe, Erik Werenskiold, Gina Krog, Axel Johannessen, Erika Nissen, Bjørnstjerne Bjørnson, Waldemar Christopher Brøgger, Henriette Pauss, totalt 80 medarbeidere. I boken samarbeidet leger, pedagoger, kunstnere, prester, jurister og andre fagpersoner for å utgi en bok om omsorg for barn og «hjemmets oppgaver».
Machala

Utseende

En liten (ca. 10 millimeter), avlang, matt oldenborre. Kroppen er temmelig jevnbred, oversiden hårløs og nokså kraftig punktert. "Snuten" (clypeus) er litt innskåret i midten. Hodet er svart, pronotum mørkt brunrødt, dekkvingene lyst gulbrune.

Utbredelse

Arten finnes på Madagaskar.
Serie A 1929–1930

Serie A ble først i sesongen 1929–30 en felles, profesjonell fotballturnering for Italia. Før dette var det regionale mesterskap med amatørspillere.
Inter het under fascistene Ambrosiana. Toppscorer i sesongen var Ambrosiana-spilleren Giuseppe Meazza med 31 mål.
Coppa Italia ble ikke avholdt denne sesongen.
Ganglion

Ganglion eller ganglie er innen anatomien en samling med nervevev. I nevrologiske sammenhenger består det hovedsakelig av soma og dendritt-strukturer som ofte er forbundet med andre ganglier og danner et komplekst system kalt plexus. Hos mange invertebrater danner gangliene lange tråder som strekker seg langs buksiden av dyret og utgjør deres sentralnervesystem. Dette systemet er imidlertid mindre sentralisert enn hos virveldyr, og mange enklere dyr kan overleve å få amputert sentrale deler av ganglion-nettet. Mest kjent er kanskje kakerlakker, som kan overleve å få hodet fjernet.
Acraea pseudatolmis

Levevis

Voksne individer er på vingene hele året.
Larvene lever av Basananthe sandersonii og Tricliceras longipedunculatum.

Utbredelse

Den finnes i det østlige Zimbabwe. Habitat er enger i høyfjellet.
Vinje kirke (Telemark)

Historie

Vinje kirke omtales i middelalderen som Vinjar kirkja, og må være bygget før 1200. Det var en stavkirke, uten stoler og benker, slik at menigheten satt på gulvet. En middelaldersk vievannskjele fra Vinje kirke havnet på Nationalmuseet i København. Da kirken ble nedrevet i 1796, sendte sogneprest Marcus Monrad to gamle planker til København (disse plankene kom senere til Oldsaksamlingen i Kristiania). På en av dem var det flere vers skrevet med runer. Den andre inneholdt en historisk runeinnskrift: Sigurþr jalssun ræist runar þesar lougardagen æftir Botolfsmæso er an flyþi higat ok vildi æigi ganga til sætar viþ Sverri foþurbana sin ok bræþra («Sigurd Jarlsson risset disse runene lørdagen etter Bottolfsmesse, da han flyktet hit og ikke ville gå til forlik med Sverre, sin fars og brødres banemann»). Denne Sigurd Jarlsson må ha vært sønn av Erling Skakke, som falt i 1179, og brødrene hans var Magnus og Finn, som falt i 1184 og 1185 i krigen mot kong Sverre. Under gulvet i koret ble det dessuten funnet en «svartebok» fra 1500-tallet - Vinjeboka.
Helluland

Helluland (norsk: «Helleland») er navnet gitt til et av tre landområder oppdaget av Bjarni Herjólfsson, besøkt av Leiv Eriksson, og videre utforsket av Þorfinnr «Karlsefni» Þórðarson omtrent år 1000, ved Nord-Amerikas nordatlantiske kyst.

Vitenskapelige syn

De islandske sagaene Eirik Raudes saga og Grønlendingenes saga beskriver Helluland som et land bestående av flate steinheller (norrønt: hella). Ifølge en artikkel fra 2012 av Jónas Kristjánsson med flere, er de fleste historikere enige om at Helluland tilsvarer Baffinøya i dagens canadiske provins Nunavut.

I eldgammel islandsk kunnskap

Ifølge en fotnote i Arthur Middleton Reeves' The Norse Discovery of America (1906) så «var hele Amerikas nordkyst, vest for Grønland, kjent som Helluland it Mikla, eller «Store Helluland», av de gamle islandske geografer, og øya Newfoundland som Helluland eller Litla Helluland.»

Møte med andre kulturer

Ut ifra beretninger i sagaen møtte sannsynligvis norrøne oppdagelsesreisende urfolk av Dorsetkulturen i området, mennesker som sagaen døpte «skrælingar». Historikere antar at dette møte ikke hadde store kulturelle innvirkninger på noen av kulturene.
Patricia Sutherland fra National Geographic fant opprinnelig garn av norrønt opphav i lokale museer, noe som førte henne til å undersøke sannsynligheten for norrøn tilstedeværelse på Baffinøya nærmere. Da hun vendte tilbake til øya i 2012 oppdaget hun og hennes team flere gjenstander, som verktøy, spiker, Dorsetutskjæringer med europeiske trekk, noe som indikerer at norrøne hadde tilstedeværelse på Baffinøya, og sannsynligvis etablerte et handelsforhold med urfolket i området.
«Sett i lys av hennes tidligere oppdagelser, styrker Sutherlands nye funn videre teorien om en vikingleir på Baffinøya. «Selv om hennes indisier var interessante før, finner jeg det overbevisende nå», sa James Tuck, professor emeritus i arkeologi, ... ved Memorial University»
Plantarrefleks

Tolkning

En ekstensjonsrespons kan tyde på skade av pyramidebanen (den motoriske nervebane) i enten hjernen eller ryggmargen, altså sentralnervøs skade. Et slikt funn vil man ikke få ved periférnervøs skade. Det hender at en patologisk plantarrefleks er den første (og eneste) indikasjonen på en alvorlig sykdomsprosess. En tydelig unormal plantarrefleks krever som regel en grundig nevrologisk undersøkelse, inkludert CT- og MR-undersøkelse
Jappetiden

Stor vekst i forbruket

Jappetiden er også lett å avlese i statistikker over forbruket, som økte voldsomt. Detaljhandelen økte fra 130 i 1981 til 189 i 1985 (1979 = 100). Salget av biler er gjerne svært konjunkturfølsomt, og bilsalget økte fra 138 086 i 1983 til 210 381 i 1985 og 221 662 i 1986. Også trafikkulykkene økte, etter en kraftig reduksjon i perioden 1970-81 – fra 338 omkomne i 1981 til 407 i 1984 og 452 i 1986

Slutt på jappetiden

November 1987 markerte slutten på jappetiden i Norge, og dette medførte etterkrigstidens verste nedgangskonjunktur og bankkrise. Lønnsveksten hadde tatt av og børsverdiene var blitt kunstig høye. Oljeprisen hadde også falt drastisk i 1986, noe som førte til et bortfall av statlige inntekter, og dermed en resulterende devaluering av kronen. Som en følge av jappetiden opplevde man også et voldsomt boligkrakk i Norge i 1988–1989. De store verdiene i markedet var borte, og Norge opplevde deretter flere år med konkursrammede investorer og bedrifter, og behovet for gjenoppbygging var et faktum.
Ringenes herre

Ringenes herre er et romanverk av J.R.R. Tolkien, utgitt 1954-55, i sjangeren fantastisk litteratur. Den er en oppfølger til Tolkiens første bok Hobbiten. 
Den første norske oversettelsen (Krigen om ringen) ved Nils Werenskiold utkom fra 1973 til 1975. Den mest gjenopptrykte oversettelsen, ved Torstein Bugge Høverstad, ble først utgitt i 1984. En nynorsk oversettelse ved Eilev Groven Myhren, Ringdrotten (2006), gjør utstrakt brukt av ulike norske dialekter for å karakterisere folkeslagene. Denne oversettelsen ble premiert med Nynorsk litteraturpris. 
Verket er sammensatt av seks «bøker». Tolkien ville opprinnelig publisere hele verket i ett bind, men etterkrigstidens papirmangel utelukket dette. I stedet ble historien delt opp i tre bind: Ringens brorskap (bok I og II), To tårn (bok III og IV), og Atter en konge (bok V og VI), samt seks tillegg og fire oversikter. 
Fordi de tre bøkene er så vidt distribuert, omtales ofte Ringenes herre som en trilogi. Dette er imidlertid teknisk ukorrekt, ettersom historien var skrevet og tenkt på som én bok, og de tre delene kan derfor ikke leses uavhengig av hverandre.
Ringenes Herre er en videreutvikling av universet som Tolkien skapte med barneboken Hobbiten. Persongalleriet er imidlertid mangedoblet, og det fiktive universet er blitt mye mer omfattende. Handlingen finner sted i spenningsfeltet mellom godt og ondt. Heltene, eller rettere antiheltene, er et lite følge av små hobbiter under førerskap av Frodo Lommelun (engelsk: Frodo Baggins; nynorsk: Skrepping), som drar ut på en lang, spennende og farlig vandring for å redde verden.
For detaljert handlingsreferat, se Ringens brorskap, To tårn og Atter en konge.
Ringenes herre begynte som Tolkiens utforskning av filologi, eventyr, keltisk og nordisk mytologi. Historien er en fortsettelse av Hobbiten, og bygger på bakgrunnsinformasjon fra Silmarillion. Hobbitene blir innblandet i store hendelser som truer hele verden etter hvert som Sauron, ondskapens manifestasjon, prøver å få tilbake den ene ringen som vil gi ham tilbake de kreftene han en gang hadde.

Ringenes herre-filmtrilogien

I 1998 begynte regissør Peter Jackson å lage en film av Ringenes herre, med Miramax Films som produksjonsselskap. Miramax ville i begynnelsen lage to filmer, men da de av økonomiske grunner bestemte seg for å bare lage én, protesterte Jackson, og samarbeidet mellom Jackson og Miramax ble brutt. Jackson satte sammen en 35 minutter lang kortfilm av det materialet han hadde fra forprosjekteringsfasen. Da han viste denne kortfilmen til New Line Cinema, ville de lage ikke bare to filmer, men tre – én for hver del av bok-trilogien.
De tre filmene ble filmet samtidig. Ringens brorskap hadde premiere 19. desember 2001, To tårn hadde premiere 18. desember 2002, og Atter en konge hadde premiere 17. desember 2003. Ringens brorskap, To tårn og Atter en konge ble henholdsvis belønnet med fire, to og elleve Oscar-statuetter. Samtlige filmer vant Hugo-prisen.
Ringenes herre-filmene er også utgitt i spesialutgaver på DVD, der mange av de bortklippede scenene er tatt med i filmen igjen. DVD-ene inneholder også veldig mye annet ekstramateriell.
Uta Pippig

Bakgrunn

Pippig begynte med løping som trettenåring i hjemlandet Øst-Tyskland. Hun studerte medisin på universitetet i Berlin. Etter fullførte studier, satset hun for fullt på løping. Like før gjenforeningen av Tyskland i 1990, forlot hun landet.

Rekorder

Pippig sine personlige rekorder er følgende; 5 000 meter 15:03, 10 000 meter 31:21, halvmaraton 67:58 og maraton 2:21:45.

Doping

I 1998 ble hun tatt med et for høyt forholdstall mellom testosteron og epitestosteron, og utestengt i to år. Imidlertid hevdet hun å ha ekstra lave verdier av epitestosteron pga. en kronisk sykdom, og at nivået av testosteron var helt normalt.
Jeløy radio

Jeløy radio er et antenneanlegg som befinner seg sørvest på Jeløy i Moss. Anlegget omfatter også Telenors kurs- og konferansehotell med samme navn. 
I 1928 besluttet Telegrafstyret at det skulle bygges en kortbølgesender på Jeløy. I 1929 ble et område på 120 mål kjøpt opp til dette formålet. Stasjonen var ferdig montert i november 1930. Den første senderen, «Amerikansenderen», skulle arbeide i frekvensområdet 10 til 20 MHz. Den var vannkjølt og fylte det meste av bygningen, som senere, ved to ulike anledninger, ble utvidet med sidefløyer. Den opprinnelige senderen ble brukt som bildetelegraf og sendte bilder til København, Stockholm, Berlin og USA. Bygningsmassen er utstyrt med fungerende automatisk nødaggregat av nyere dato, samt et eldre nødaggregat (frakoblet) som er bygget inn i bygningens underetasje og av praktiske årsaker ikke lar seg fjerne. 
I 1935 ble master på 122 meter satt opp. En ny kortbølgesender kom på plass i 1938 og åpnet for forbindelser med Sør-Amerika og Japan. 
Høydepunktet for kortbølgetrafikken nådde sitt høydepunkt på 1950-tallet. Da ble det gjort store utvidelser ved stasjonen og det ble opprettet faste, punkt-til-punkt-forbindelser til Nord- og Sør-Amerika, Japan, Kina, Iran, Sovjetunionen, Spania, Portugal, Tyskland, Nederland, Belgia og Polen. Disse ble betjent av Radiosentralen i Oslo med hurtigtelegrafi med opp til 300 tegn per minutt.

Langbølgesendere

Jeløy radio fikk etter hvert også tre ulike langbølgesendere. Den ene brakte nyhetssendinger fra NTB til blant annet norske aviser. Denne ble lagt ned i 1977. Den andre sendte værkart én gang i døgnet for Meteorologisk institutt. Den tredje sendte en kort periode trafikk til Hamburg.

Redusert drift

Gradvis mot 1970-tallet ble kortbølgesendingene overført til kabel og satellitt. Dette betød redusert virksomhet ved Jeløy radio, som fra 1. januar 1995 ble ubemannet. Trafikken ble i 1994 overtatt av Rogaland radio. Fram til 2003  Jeløy ble radios sendere benyttet av Utenriksdepartementet for kortbølge-samband med ambassadene. Ifbm. nedbygging ble en del antenneutstyr solgt til utlandet, bl.a. til Island. Det gjenværende antenneanlegget er attraktivt for radioamatører i området, som stadig håper på tilgang til bruk av dette. 
Antenneanlegget er fortsatt intakt og benyttes delvis til to maritime tjenester, signaliseringssystemet DSC (Digital Selective Calling) for den maritime mobile VHF-tjenesten (opereres fra Tjøme radio) og NAVTEX for vær- og navigasjonsvarsling, som opereres fra Rogaland radio. 
Jeløy Radio, Telenor kurs- og konferansehotell ble åpnet i mai 1997. I låven har Norsk Telemuseum laget utstilling om Jeløy radios historie.
Skjellforgiftning

Skjellforgiftning skyldes inntak av blåskjell og andre skjellarter som inneholder toksiner fra alger.
Skjellforgiftning kan forårsake diaré, kvalme, oppkast, magesmerter, svimmelhet, forvirring og nerveskader. I noen tilfeller inntreffer muskellammelser og pustebesvær som kan være livstruende.
Troppene til VM i fotball 1994

Troppene til VM i fotball 1994 inneholder samtlige 24 tropper som ble tatt ut til VM i fotball 1994 i USA som ble spilt fra 17. juni til 17. juli 1994. Hver av de 24 nasjonene som deltok i mesterskapet registrerte 22 spillere (19 utespillere og tre keepere) som skulle delta i det kommende VM. 
Klubbene som er oppført er klubben som de enkelte spillerne sist spilte en offisiell kamp før mesterskapet. Alderen er alderen til hver enkelt spiller ved starten av mesterskapet.
No Spaghetti Edition

No Spaghetti Edition (etablert 1998 i Oslo) er et norsk musikkorkester, etablert og ledet av trioen Ingar Zach perkusjon, Ivar Grydeland gitar og Tonny Kluften bass, samt støymakeren Lasse Marhaug.  Deres utgivelser (på gruppens egen (SOFA Music) samler en rekke internasjonale improvisasjons-musikere, og ensemblet har også arrangert Utenriksdepartementet-støttede festivaler i Barcelona (2004), Buenos Aires (2005) og Stavanger (2006).
Wugang (Shaoyang)

Wugang (kinesisk: 武冈; pinyin: Wǔgāng) er et byfylke i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Shaoyang.
Antall innbyggere var 721 144 i 1999.
Omocnemus

Levevis

De voksne billene er dagaktive og finnes helst på blomster, der de eter pollen og nektar.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Afrika og Namibia.