google/wiki40b huggingface dataset:
Carl Fredrik Lühr

Sommerfugler

Han ble tidlig interessert i naturen og insekter. Ved en tilfeldighet traff han, som 14 åring, sommeren 1915 entomologen Karl Hannshus på Nesodden. Dette møtet resulterte i Lührs interesse for sommerfugler. Carl Fredrik Lühr ble medlem i Norsk Entomologisk Forening i 1922. Men på grunn av utdannelse og andre plikter varte det ikke mange år før han falt ut av medlemslistene.
Først i 1953 ble han igjen medlem av Norsk Entomologisk Forening. Foranledningen var at det under det 9de nordiske entomologimøtet i Oslo i 1952 ble arrangert tur til Ottadalen og tilfeldigvis var Lühr sjåfør. Den entomologiske interessen fikk etterhvert større og større plass, og det er sagt at … Lühr var entomolog og disponent i billaget ved ledige stunder. Han har flere perioder bak seg i styret i Norsk Entomologisk Forening, fra 1959 til 1960 og som kasserer fra 1961 til 1966. Det fortelles at han ikke kvidde seg for å kjøre bil og at han ofte tok turen fra Vågå til Oslo for å være med på medlemsmøter. Hans siste bil, en Volvo Amazon hadde tilslutt 830 000 kilometer på kilometertelleren
Carl Fredrik Lühr interesserte seg særlig for de nord-norske sommerfuglene. Han foretok nesten årlig reiser til Nord-Norge, men samlet også i Sør-Norge, særlig ved Grimstad. Lühr samlet de store sommerfuglene ofte omtalt som macros, men da han var i 80-årsalderen begynte han å samle de små sommerfuglene, tidligere omtalt som micros. Hans insektsamling omfattet over 50 000 eksemplar. Det manglet bare noen dusin på at den hadde alle de norske artene av macros. Hans samling finnes på Vitenskapsmuseet i Trondheim.

Naturvern

Carl Fredrik Lühr var engasjert i naturvern. Han var motstander av kraftutbyggingen i Alta. Hans innsats for vern av Grønnåsen i Gargia var viktig som bidrag til vern av et entomologisk viktig habitat i Finnmark. Han var også bekymret for bruken av insektfeller med gift og stilte spørsmål om uvettig fangst kunne skade sårbare arter.

Utmerkelser

Carl Fredrik Lühr ble 29. september 1979 utnevnt til æresmedlem av Norsk Entomologisk Forening. Han mottok i 1974 Det kongelige norske videnskabers selskab (DKNVS) minnemedalje.
Jadebusen

Jadebusen er en 190 km² stor bukt på den tyske Nordsjøkysten mellom elvene Wesers og Ems' munninger. Jadebusen ble til ved omfattende oversvømmelser i og siden middelalderen og har fått sitt navn fra elven Jade. I nord er Jadebusen åpen mot Nordsjøen og viktige byer omkring bukten er Wilhelmshaven og Varel. 
Midt i bukten står Arngast fyr som merke for sjøtrafikken til Wilhelmshaven.

Historie

Jadebusen ble til den 17. februar 1164 ved den såkalte Julianeoversvømmelsen, som etter samtidige kilder krevde 20000 menneskeliv langs Nordsjøkysten. Handelsbyen Aldessen (Haroldsheim) forsvant i bølgene og ligger nå på Jadebusens bunn for alltid. Sin største utstrekning fikk Jadebusen ved Antonioversvømmelsen den 16. januar 1511 da fødeleggelsene etter oversvømmelsene i 1509 og 1510 ble fullendet. I disse tre år forsvant eller solgtes en stor del av den tyske kyst, og nye bosettinger ble til på høyere grunn.
Jadebusen kom til å bli utnyttet som både havn for krigsfartøy og handelsreisende i de kommende årene. Kong Kristian V av Danmark lot i 1681 bygge byen Christiansborg ved Varel, men vannveien dit kunne med datidens teknikk ikke holdes åpen. Derfor oppgav danskene sitt prosjekt om å utvide Danmarks innflytelse vesterover i 1693. I begynnelsen av 1700-tallet planla tsar Peter den store p anlegge en orlogshavn i Hooksiel, der han hadde en av mange allierte. Men heller ikke denne nådde lengre enn tegnebordet og det eneste som gjenstår er et minnesmerke om det i Hooksiels havn.
Utover vanskelighetene med å holde vannveiene farbare var også leveforholdene vanskelige langs kystene da forsørgningen uten havn ble komplisert. Preussen klarte til slutt å grunnlegge byen Wilhelmshaven i år 1853 på det erhvervede Oldenburgs territorium. Store deler av arbeiderstokken led onder knappheten av ferskvann og de febersykdommer som herjet i områdets sumpmarker. Tidvis var oppimot 40 % syke, noen med malaria.
Ved Preussens erverv av landområdet tok man en stor risiko ettersom det ikke var sikkert at det var mulig å kunne opprette en orlogshavn i Jadebusen. Man begynte 1854–55 med en måling av vanndybdene i og utenfor bukten og fant langs nordøstsiden av swn østfrisiske øya Wangerooge en farbar led som etter bearbeidelse ennå i dag benyttes som farled til Jadebusen. Det første sjøkartet ble til i 1856, og det første offisielle sjøkartet ble offentliggjort 1858/59.
Gjennom Jadebusen går i dag Tysklands dypeste farled, som imidlertid ikke tillater dyperestikkende fartøy enn tankers. Det er arbeide på gang med å bygge JadeWesterPort på Jadebusens vestside, nord i Wilhelmshaven, og da skal også containerfartøy kunne gå inn i bukten.
Disas ringvinge

Utseende

En middelsstor sommerfugl (vingespenn 42 – 48 mm), oversiden brun. På forvingen er det et bredt, oransje tverrbånd nær spissen, på dette 3-4 svarte flekker som nesten alltid mangler hvit kjerne. Den største av disse er ikke dobbel, ulikt hos Emblas ringvinge, som ellers ligner. Bakvingens overside er ensfarget uten flekker. Forvingens underside er gulbrun med grå kanter, med gulkantede svarte øyeflekker men uten et oransje tverrbånd. Bakvingens underside er grå, med et bredt, mørkere grått tverrbånd i den indre halvdelen. Larven er okergul-grønn, lysere på ryggen med en mørk ryggstripe og breie, lyse sidestriper.

Levevis

Sommerfuglen flyr i juni-juli på myrer over tregrensen. Larven lever på gress og bruker to år på utviklingen.

Utbredelse

Disas ringvinge er sirkumpolar, det vil si at den finnes både i det nordligste Europa, det nordligste Asia og Nord-Amerika. I Norge finnes den bare i Lierne i Nord-Trøndelag, i Saltdal i Nordland og en del steder i Finnmark.
Satoru Iwata

Liv og virke

Iwata ble født i Sapporo i Japan. Han viste interesse for å lage videospill ganske tidlig, og lagde elektroniske spill hjemme mens han gikk på videregående skole (det 10 til 12 året). Alle de enkle tallspillene Iwata lagde, som var laget ved hjelp av en elektronisk kalkulator, delte han med sine skolekamerater.
Etter skolen startet han på Tokyos institutt for teknologi hvor han studerte informatikk. Mens han gikk der ble hans kunnskap og lidenskap for videospill oppdaget som gjorde at han fikk seg en deltidsjobb som spillprogrammerer hos HAL Laboratory.
I 1982, etter han var ferdig å studere ble han ansatt på fulltid hos HAL Laboratory. Han ble firmaets koordinator for programvareproduksjon i 1983. Noen av spillene han hjalp til med å lage mens han jobbet der var Ballon Fight, EarthBound, og Kirby-spillene. Iwata ble etter hvert president for HAL i 1993.
Iwata tok over som president for Nintendo etter Hiroshi Yamauchi trakk seg tilbake på grunn av alder den 31. mai 2002.
I 2014 annonserte Nintendo annonserte at Iwata ikke ville være tilstede på E3 2014 på grunn av helse-relaterte årsaker. Det ble senere avslørt at han ble operert for en svulst i gallegangen. Den 12. juli 2015 annonserte Nintendo at Iwata døde i en alder av 55 på grunn av komplikasjoner med en vekst i gallegangen (trolig gallegangskreft), den 11. juli 2015.
Paegam

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby), 18 rodongjagu (arbeiderdistrikt) og fire ri (landsby).
Europamesterskapet i troppsgymnastikk 2018

Europamesterskapet i troppsgymnastikk 2018 for junior og senior blir arrangert fra 16. til 21. oktober 2018 i Multiusos de Odivelas i Odivelas i Portugal. EM i troppsgymnastikk er for landslag, ikke for klubblag. 
Konkurranseformen er TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i trampett, tumbling og frittstående.
Kasaï-Occidental (tidligere provins)

Kasaï-Occidental eller Vest Kasai var en provins i Den demokratiske republikken Kongo til 2009. Hovedstad og største by var Kananga. Provinsen grenset mot Bandundu i vest, Équateur i nord, Kasaï-Oriental i øst og Katanga sørøst. I sør grenset provinsen mot landet Angola. Guvernøren var Tresor Kapuku Ngoy. 
Arealet var 154 742 km² og folketallet var 4 258 100 (2005), noe som gav en befolkningstetthet på 27,5 pr. km².
Koronarsykdom

Koronarsykdom  er en fellesbetegnelse på lidelser som skyldes blokkeringer og eller innsnevringer   i hjertets kransårer, koronararteriene.  Hjerteinfarkt og Angina pectoris utgjør de aller fleste tilfellene av koronarsykdom. Kvinner rammes  gjennomsnittlig omtrent ti år senere enn menn av koronarsykdom, men kvinner med risikofaktorer mister gjerne denne fordelen.
Analaches

Utseende

Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.

Levevis

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea og i Australia.
Astoxenus

Levevis

Billene lever underjordisk i tuene til maur og termitter. De voksne billene er trolig rovdyr, larvene lever muligens av dødt plantemateriale som maurene og termittene frakter inn til tua.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Heim kirke

Orgelet

Digitalt kirkeorgel med 34 stemmer ble innkjøpt i 1991, mens piano ble innkjøpt i 1992.

Gravstedet

Gravstedet ligger ikke ved kirken fordi jordsmonnet der ikke var egnet som gravsted. I 1893 ble en kirkegård anlagt, omtrent en kilometer fra kirken. I 1960 fikk stedet et klokketårn. Det er rundt 600 graver på kirkegården. Ved kirkegården ligger en gravhaug fra middelalderen.
Bananarama

Biografi

I 1981 besluttet de to venninnene Keren Woodward og Sarah Dallin  seg for å prøve seg i musikkverdenen. Sammen med  Siobhan Fahey dannet de en trio. Etter et par opptredener i forskjellige nattklubber blir jentene oppdaget av  Sex Pistols' gamle trommeslager, Paul Cook. Han produserte Bananaramas første singel, en cover av Swahili Black Bloods «Aie A Mwana». I 1982 kom gjennombruddet med singelen «He was really sayin' something»,  en coverlåt fra bandet Velvelettes. Denne singelen holdt  seg ukevis på de engelske hitlistene. De fulgte opp med flere album og kjente hits som «Venus», «I heard a rumour», «Cruel summer» og «Robert Deniro's waiting». Bananarama har samarbeidet med superprodusentene Stock, Aitken and Waterman som også produserte musikk for artister som Samantha Fox, Rick Astley, Mel & Kim, Kylie Minogue og Jason Donovan
I 1987 forlot Siobhan Fahey gruppen for å starte  sitt eget band «Shakespears Sister». De resterende Banan-jentene sørget ikke lenge, og skaffet seg raskt en erstatning, Jacquie O'Sullivan erstattet Fahey som medlem i Bananarama. O'Sullivan forlot bandet i 1992. 
Woodward og Dallin fortsatte som en duo. Gjennom nittitallet ga de ut flere album, uten nevneverdig suksess. I 1998 utkom de med en cover av ABBA-slageren «Waterloo», og i 1999 en ny coverlåt, denne gangen klassikeren «Careless Whisper». 
I 2005 var de tilbake med albumet «Drama» og singlene «Move in my direction» og «Look on the floor» som gjorde det rimelig bra på hitlistene i Europa og USA.
Volker Ullrich

Volker Ullrich (født 20. desember 1943 i Celle, Niedersachsen, Tyskland) er en tysk historiker, publisist og journalist.
I 1992 ble Ullrich tildelt Alfred-Kerr-Prisen, og i 2008 ble han æresdoktor ved filosofisk fakultet i Friedrich-Schiller-Universität Jena.
Eskeviken

Eskeviken ligger i Halden kommune i Østfold. Strøket ligger mot Iddefjorden, sør til sørvestlig fra Sydsiden, Haldens eldste bydeler. Sør for Eskeviken finnes også det som regnes som en av Haldens fineste badeplasser, Engevika. Det er også gode turområder, og fine løyper for jogging. I Eskeviken finnes det også både båtplasser på flytebrygger og lagringsplasser for båt på land om vinteren. Disse lagringsplassene eies av Norske Skog Saugbrugs.

Gatenavn i Eskeviken

Eskevikveien og Eskeviksletta: Disse navnene knyttes til Eskeviken gård. Eskevikveien starter omtrent ved Jugertangen -Ro, -Motor, -Seil og Fiskeforening. Eskeviksletta tar over når du kommer til krysset og fortsetter til venstre.
Kalvehaugveien: Munner ut til høyre fra krysset og i retning nordvestover forbi bondegården. Fortsetter du opp bakken kommer du til kalvehaugen. Kalvehaugveien går også inn til venstre ved den store strømboksen. Navnet kommer av at det her var beiteområde for kuene på gården i gamledager. Øya like overfor Kalvehaugen ble brukt som havnegang for sauer og geiter fra Eskeviken gård, derav navnet Sauøya.
Vaskernveien: Et lite stykke før du kommer til krysset munner Eskevikveien av til høyre, og du befinner deg da på Vaskernveien. Navnet kommer av at denne veien omtrent går fram til et sted man i gamledager kalte Vaskernbukta og hvor kvinnene i Eskeviken vasket tøy. Bukta er for lengst fylt igjen og gir i dag plass for en del av det området folk her ute kaller Møla.
Engevikveien: Hvis du fortsetter rett frem i krysset og utover grusveien, så følger du Engevikveien. Navnet sier seg selv. Veien munner ut i idylliske Engevika, altså vika som skjærer inn i en eng.
ISO 3166-2:TN

ISO 3166-2:TN er Tunisias del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Tunisia er det definert koder for 24 guvernementer.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er TN, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Tunisia. Andre del er to sifre.
Khalid Boutaïb

Landslaget

Han ble tatt ut i Marokkos tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Norlis debutantpris

Norlis debutantpris er en norsk litteraturpris opprettet i 2010, siden delt ut årlig.
Det er bokhandlerkjeden Norli Gruppen som deler ut prisen. En jury utpekt av Norsk kritikerlag skal hver måned peke ut en norsk debutantbok som blir nominert til prisen. På slutten av året blir det arrangert avstemning mellom de ansatte i Norli, der det blir avgjort hvem som skal få prisen. Den er på 25 000 kroner.
Måken

Måken (russisk: Чайка, Tsjaika) er et skuespill den russiske dramatikeren og novelleforfatteren Anton Tsjekhov skrev i 1895.
Som så ofte ved Tsjekovs helaftenstykker, har ikke stykket noen enkel hovedrolleinnehaver, men viser de emosjonelle og kunstneriske konfliktene mellom de fire hovedkarakterene: den kreative og skarpe Nina, den dalende stjerne Irina Arkadina, hennes sønn, den symbolistiske dramatikeren Konstantin Treplyjv, og den berømte forfatteren Trigorin.
Zaur Kaloyev

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Sovjetunionen. Han ble europamester i fotball i 1960.
The Dream (Roko Blažević-sang)

Bakgrunn

Sangen er skrevet av Andrea Čubrić og Charlie Mason, samt Jacques Houdek som deltok for Kroatia i Eurovision Song Contest 2017 i Ukraina. Houdek sendte inn sangen til kringkasteren HRTs musikkonkurranse Dora 2019 – landets uttak til Eurovision Song Contest. 17. januar 2019 ble «The Dream» og Roko Blažević bekreftet som en av de 16 deltakerne i Dora. Konkurransen gikk av stabelen 16. februar 2019, og «The Dream» vant etter å ha blitt nummer én hos både tv-seerne og juryene. Med seieren er «The Dream» dermed Kroatias bidrag i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel.
Etter seieren gikk «The Dream» rett inn på førsteplass på den kroatiske singellisten HR Top 40. Dette var Blažević' første plassering på listen. En musikkvideo til sangen ble sluppet 11. april 2019 via Eurovision Song Contests YouTube-kanal.

Eurovision Song Contest

I januar 2019 ble Kroatia trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og Kroatia hadde startnummer 10. «The Dream» ble imidlertid ikke blant de ti beste i semifinalen, og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 18. mai.
Dagfinn Danielsen

Utdanning

Danielsen ble uteksaminert fra Krigsskolen i 1959. I 1967 gjennomførte han Militärhögskolan i Sverige, og i 1985 NATO Defence College.

Politikk

Danielsen var nestformann i Frogn Høyre fra 1977 til 1980. Han har i en årrekke sittet som medlem av Frogn kommunestyre.
Notabene Records

Notabene Records var et norsk plateselskap etablert av Ole A. Sørli i Oslo i 1980. Plateselskapet holdt til i Jacob Aalls gate 8B og ga ut flere store platesuksesser gjennom 80-tallet og mesteparten av 90-tallet. Notabene Records hadde Knutsen & Ludvigsen, Ole I'Dole, Jarle Zimmermann, Gustav Lorentzen og TuriStene men mest kjent var plateselskapet for å ha Dollie De Luxe i stallen. I 1997 kom den siste utgivelsen fra plateselskapet og senere samme år ble Notabene Records solgt til Universal.
Beijings pedagogiske universitet

Beijings pedagogiske universitet (kinesisk: 北京师范大学, pinyin: Beijing Shifan Daxue, kortform: Beishida, offisielt engelsk navn Beijing Normal University) er et statlig pedagogisk universitet grunnlagt i 1923 i Beijing.
I 1952 ble det konsolidert da Fu Jen katolske universitet ble lagt inn under det.
Universitetet er blant universitetene som tar del i Prosjekt 211 og hadde i 2005 rundt 10 000 studenter og knapt 1 300 vitenskapelig ansatte.
Haglpatron

Kaliber

Det vanligste kaliberet for hagle er 12, som blant annet fås i lengdene 70 mm (2,75 tommer), 75 mm (3 tommer) og 89 mm (3.5 tommer). Kaliber 16 og 20 er også vanlige.
Jevnaker prestegård

Jevnaker prestegård (gnr. 140) ligger rett sørøst for Jevnaker kirke, på motsatt side av E16.
Prestegårdens historie strekker seg langt tilbake i tid, og gården har vært hovedbølet i et gods som med parseller og husmannsplasser kan ha utgjort så mye som 3800 mål. Det første teglverket i området var i drift fra 1776 ved prestegården.
Den forrige hovedbygningen brant i 1713, og eldste del av nåværende bygning antas å være oppført like etterpå. Den er siden utvidet med en bygningsdel fra 1814 som ble satt sammen med den eldre hovedbygningen rundt midten av 1800-tallet. Hovedbygningen ble omfattende restaurert i 1931.
Av andre bygninger antas bryggerhuset å være eldst. Drengstuen er fra 1906 benyttet som forpakterbolig.
Prestegården er fredet. Gårdsdriften er fradelt og solgt. I området rundt kirken og prestegården er en rekke gravhauger.
Observatørstatus i FNs hovedforsamling

Observatørstatus i FNs hovedforsamling er en ordning der stater og andre enheter som ikke er medlem av De forente nasjoner inviteres av FNs hovedforsamling til å delta i hovedforsamlingens arbeid, men uten den stemmerett bare fullverdige medlemsstater har. Observatørstatus kan gis stater som ikke er medlem av FN, andre enheter, mellomstatlige organisasjoner og internasjonale ikke-statlige organisasjoner.

Bakgrunn

FN-pakten åpner for medlemskap bare for stater. Per november 2012 hadde FN 193 medlemsstater. Siden 1946 har det utviklet seg en praksis der stater som ikke har fullverdig medlemskap, samt visse mellomstatlige og ikke-statlige organisasjoner, gis permanent observatørstatus i Hovedforsamlingen. Observatørordningen er ikke hjemlet i FN-pakten.
Etter FN-paktens artikkel 71 kan internasjonale ikke-statlige organisasjoner også gis konsultativ status ved FNs økonomiske og sosiale råd. Dette er ikke det samme som observatørstatus i FNs hovedforsamling.
FN skiller mellom  observatørstater uten medlemskap,  mellomstatlige observatørorganisasjoner med permanent kontor ved FNs hovedkontor,  mellomstatlige observatørorganisasjoner uten permanent kontor ved FNs hovedkontor og andre enheter med observatørstatus og permanent kontor ved FNs hovedkontor.
Oversiktene nedenfor er basert på FNs oversikter over observatørstater og permanente observatører, samt fortegnelse over permanente delegasjoner ved FNs hovedkontor.

Mellomstatlige organisasjoner som observatører

I tillegg til stater, kan også internasjonale organisasjoner inviteres til å delta i Hovedforsamlingens arbeid som observatører, uten stemmerett. FN skiller mellom internasjonale mellomstatlige organisasjoner og internasjonale ikke-statlige organisasjoner (kalt «andre enheter»), samt mellom organisasjoner som er invitert til å etablere et permanent kontor tilknyttet FNs hovedkontor og organisasjoner som ikke er det.
École des technologies numériques appliquées

École des technologies numériques appliquées er en fransk grande école som uteksaminerer ingeniører nord i Frankrike (Ivry-sur-Seine), og som er medlem av IONIS Education Group.
Ithomisa

Utseende

Middelsstore, slanke påfuglspinnere. Hannene er hvite med svartbrune ytterkanter på vingene og brune vingerøtter, hunnene ensfarget brune. Hos begge kjønn er vingeårene mørke.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Brasil, Paraguay og Argentina).
Buffalo Niagara internasjonale lufthavn

Buffalo Niagara internasjonale lufthavn (Buffalo Niagara International Airport) er en lufthavn i Erie County i New York. Det er den 3. travleste lufthavnen i New York etter LaGuardia lufthavn og John F. Kennedy internasjonale lufthavn.
Christian Rakovskij

Bakgrunn

Rakovskij vokste opp flerspråklig i en velstående familie i Kotel i Øst-Rumelia. I ung alder ble han som revolusjonær utvist fra gymnaset i Grabovo og nektet adgang til offentlige utdannelsesinstitusjoner. Han var da 15 år gammel. 
Han dro så til Sveits, Tyskland og Russland og slo seg i 1907 ned i Romania, hvorfra han imidlertid ble utvist flere ganger. Han hadde effektivt bistått ved organiseringen av det sosialdemokratiske parti i Romania og representerte dette i Den andre internasjonale.

Kommunistisk politiker

Under første verdenskrig undertegnet Rakovskij 1915 i Zimmerwaldmanifestet, ble arrestert i 1916 i Romania og satt i fangenskap i Iași til mai 1917, da han ble befridd av russiske soldater. Han begav seg deretter til Russland, og sluttet seg der til kommunistene. Han skal en kort tid ha vært i Sverige og kom tilbake til Russland etter oktoberrevolusjonen i 1917. 
I januar 1918 ble han sendt av sovjetregjeringen til Odessa som kommissær for rumenske anliggender, ble benyttet til forhandlinger med den ukrainske regjering i Kiev og var fra oktober 1918 til januar 1919 med i sovjetlegasjonen i Berlin. Han ble deretter ordførende i folkekommissærenes råd i Ukraina og var ett av Russlands ombud ved Genovakonferansen i 1922.

Diplomat

Han var sovjetrepresentant i Storbritannia 1923–25 og i Frankrike 1925–27. Fra sistnevnte land ble han utvist på grunn av sin aktive virksomhet i Den tredje internasjonale.
Rakovskij tilhørte opposisjonen mot Josef Stalin og ble i 1927 ekskludert fra Sovjetunionens kommunistiske parti og forvist til Astrakhan. Han var i indre eksil i seks år. Han var en av de siste ledende trotskister som brøt med denne retning og vendte tilbake til Stalin. Han fikk lov til å reise tilbake til Moskva.
Han ble i høsten 1934 sovjetisk ambassadør i Japan og gjenopptatt i partiet i 1935.
Den 21. august 1936 ba han om unnskyldning for sine politiske feil i et brev til Pravda. Under tittelen Det skal ikke gis nåde beskyldte han Trotskij og hans støttespillere for å være agenter for Gestapo.
Han ble igjen arrestert i 1938 og ble dømt under Moskvaprosessene samme år til 20 års straffarbeid.
Han ble henrettet av NKVD den 11. september 1941.