Franchot Tone

Tidlige liv

Franchot ble født som Stanislaus Pascal Franchot Tone i Niagara Falls i New York, som den yngste sønnen til Dr. Frank Jerome Tone, den velstående presidenten i Karborundum Company, og hans sosialt fremtredende kone, Gertrude van Vrancken Franchot. Tone var også en fjern slektning av Wolfe Tone: hans tipp-tipp-tipp-tipp-oldefar John var en fetter av Peter Tone, hvis eldste sønn var Theobald Wolfe Tone. Tone var av både fransk, kanadisk, irsk, britisk og baskisk opphav. 
Tone gikk på The Hill School i Pottstown og senere ble han utdannet ved Cornell University, der han satt som president i skolens teaterklubb, og han ble valgt til Sphinx Head Society. Han ble også med i brorskapet Alpha Delta Phi. Han ga opp familiebedriften for å forfølge en skuespillerkarriere innen teateret. Etter endt utdannelse flyttet han til Greenwich Village i New York og fikk sin første store rolle på Broadway-teateret i 1929 på regissør Katharine Cornells produksjon av The Age of Innocence.

Karriere

Tone var senere en av grunnleggerne av den berømte Group Theatre, sammen sammen med Harold Clurman, Cheryl Crawford, Lee Strasberg, Stella Adler og Clifford Odets som også var kjente innenfor teaterbransjen. Disse var intense og produktive år for ham. Han hadde flere teaterproduksjoner i 1931 og 1932. 
Men i 1932, derimot, var Tone den første innenfor ledelsen av denne teatergruppen som valgte å vende ryggen til teateret og reise til Hollywood, da MGM tilbød ham en filmkontrakt. I hans memoarer fra Group Theatre forteller Harold Clurman at Tone langt på vei var den mest konfronterende og egosentriske fra ledergruppen. 
Tone returnerte til teateret fra tid til annen, også etter 1940-tallet, selv om det meste av hans tid ble brukt på filminnspillinger i Hollywood. Tone gjorde sin debut på TV-skjermen i 1932 med filmen The Wiser Sex. Han oppnådde mer berømmelse året etter, da han var med i hele syv filmer. 
I 1935 spilte Tone i den kjente filmen Mytteriet på Bounty. For denne filmen ble han nominert til Oscar for beste mannlige hovedrolle. Samme år spilte han også i The Lives of a Bengal Lancer og Dangerous, der han spilte mot Bette Davis. Han hadde også enkelte produksjoner ved Broadway på denne tiden.
Tones siste opptredener på film var hans gjesteopptredener i Harm's Way (der han portretterte Admiral Husband E. Kimmel) fra 1965 og Nobody Drives Forever (1968). I 1935 giftet Tone seg med skuespillerinnen Joan Crawford. De skilte seg etter fire års ekteskap.  Tone og Crawford lagde syv filmer sammen på 1930-tallet: Vi lever i dag (1933), Den dansende venus (1933), Sadie McKee (1934), No More Ladies (1935), Sladderen går (1936), Love On The Run (1936) and The Bride Wore Red (1937).

Personlige liv

I 1951 hadde Tone et forhold med medskuespilleren Barbara Payton, som lagde overskrifter i avisene da hun fikk en rekke ansiktsskader og falt i koma i 18 timer etter å ha fått hjernerystelse under en nevekamp med skuespiller Tom Neal. Plastisk kirurgi klarte nesten å restaurere den brukne nesen og kinnbenet hennes. Tone giftet seg med Payton, men han skilte seg fra henne i 1952 etter å ha sett avslørende fotografier som beviste at hun fortsatt hadde et romantisk forhold med Tom Neal. 
Senere har Tone giftet seg og skilt seg igjen to ganger. Først med modell og skuespiller Jean Wallace (1941–1948), som han fikk to sønner sammen med. Det andre ekteskapet var med skuespilleren Dolores Dorn (1956–1959).

Dødsfall

Tone døde av lungekreft i New York City i 1968, i en alder av 63 år. Hans levninger ble kremert og hans aske ble spredt. For sine mange bidrag til filmindustrien, har Franchot Tone blitt tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6558 Hollywood Blvd.