google/wiki40b huggingface dataset:
William Hogarth

William Hogarth (født 10. november 1697 i London, død 26. oktober 1764) var en engelsk maler og grafiker. Han var en satirisk kunstner i opposisjon til borgerskapet og kapitalismen.

Liv

Han var sønnen av en fattig skolelærer og lærebokforfatter. William Hogarth ble født i Bartholomew Close i London 10. november 1697. I sin ungdom ble han satt i lære av gravøren Ellis Gamble i Leicester Fields, hvor han lærte å gravere visittkort og lignende. Unge William hadde også betydelig interesse for gatelivet i metropolen og markedene i London, og moret seg ved å lage skisser av skikkelsene han så. Hans far, som hadde åpnet et kaffehus i St John's Gate, ble satt i fengsel for gjeld i Fleet Prison i fem år. Hogarth snakket aldri om hendelsen. Innen april 1720 var han gravør, og graverte i begynnelsen våpenskjold, med mer.
I 1727 ble han ansatt av Joshua Morris for å forberede en utforming for Element of Earth. Men Morris, som hadde hørt at han var gravør, og ikke maler, avslo arbeidet da det ble ferdig. Det førte til at Hogarth saksøkte ham, han ville tross alt tjene for arbeidet, i Westminster Court, hvor han, den 28. mai 1728, vant saken.
Den 23. mars 1729 giftet han seg med Jane Thornhill, datter av kunstneren James Thornhill.
Hogarth døde i London 26. oktober 1764, og ble begravet i St. Nikolas Kirkegård i Chiswick Mall i Chiswick, London. Hans venn, skuespilleren David Garrick skrev inskripsjonen på hans gravsten.

Læretid

Hogarth gikk i lære til gullsmed og lærte der gravering. Han ble utdannet som maler ved St. Martin's Lane-akademiet, som han selv drev i perioden 1735–55.

Virke

I 1731 begynte han med satiriske fremstillinger han kalte «moderne moralske emner», som parodierte samtiden. Den første av disse, En hores liv (1731–32), var en umiddelbar suksess, og fremstillingene, som først ble malt, ble senere gjengitt som trykk.
På grunn av trykkenes popularitet og mange piratkopier ble det vedtatt en opphavsrettsbeskyttelseslov som ble oppkalt etter ham.
I traktaten Analyse av skjønnheten (Analysis of Beauty), 1753 gjorde han rede for sine kunstteoretiske ideer. Etter Hogarths syn, var et bildes skjønnhet gitt av dets evne til å gjengi naturens mangfold.
Ungarns riksvåpen

Ungarns riksvåpen er en blanding av nasjonale og historiske symboler fra vesterlandske kristne tradisjoner samt fra ridderkulturen. Det doble korset er et symbol for den kongelige makten, som kommer til våpenet under Béla III omkring 1190, ved bysantinske innflytelser (Béla III vokste opp hos keiseren i Bysans). Det doble korset representerer også kongens apostlerætt.

Historikk og tradisjonell symbolikk

Radene kommer fra kongehuset Árpád, som hadde disse som familievåpen omkring 1220. Kronen ved korset er med første gang på Andreas IIs mynt. Fargekombinasjonen med rød og sølv sies å tyde på spansk innflytelse. Kongens og statens våpen ble først til på 1300-tallet. Kronen over våpenskjoldet kom til under Ulászló I (1440–1444), først som åpen krone, siden hos Hunyadi Mátyás som lukket i 1464.
Symbolikken for de fire sølvrandene er de fire elvene i Ungarn: Donau (Duna), Tisza, Dráva og Száva. Denne forklaringen er fra 1500-tallet. Korset står først selv på våpenet, senere legges til et trebladet kløver, som omvandles til et treberg. Ifølge legendene skulle bergets tre åser være fjellene Tátra, Mátra og Fátra, men dette er ikke dokumentert. Snarere representerer høydene jorden, bergen og hjemlandet, og ikke noen konkrete fjell.
Symbolikken skulle bety noe sånn som "Apostelkongens Rike".
I kommunisttiden var våpenet forbudt og ble erstattet av et kommunistiskt statsemblem, men i 1990 ble Kossuthvåpenet gjeninnført.
Fargene rødt, sølv (hvitt) og grønt gjenfinnes også i Ungarns flagg.

Nåværende lovgivning

Den 3. juli 1990 gjeninnførte parlamentet det såkalte Kossuthvåpenet som offisielt ungarsk riksvåpen (konstitusjon 1990./XLIV.). Det ble ført en viss debatt, om hvorvidt man skulle benytte den gamle ungarske kongekronen ovenfor skjoldet eller ikke. Kronen ble endelig antatt som en del av Ungarns offisielle våpen, dette til tross for at landet nå er en republikk.
Skytrax

Mottak og gjennomgang

I 2012 registrerte selskapet KwikCheck fem klager på Advertising Standards Authority for uttalelser på Skytrax' nettsted som beskriver omfang og pålitelighet av deres vurderinger, så vel som offisiell status, og oppdater hyppigheten av sine vurderinger. ESA ga medhold i alle fem klager og Skytrax sa seg enige i å endre noen salgsfremmende ordlyder.

Priser

Skytrax presenterer  årlig priser til flyplasser og flyselskap som det anser fortjener å bli lagt merke til for sine ytelser.
UTC+11.30

UTC+11.30 er en tidssone som ligger 11 timer og 30 minutter foran UTC. Den brukes for tiden på følgende steder:

Historisk bruk

Den 2. november 1868 innførte New Zealand offisielt en standardtid som skulle følges over hele landet, og var kanskje det første landet som gjorde det. Standartdtiden var basert på lengdegraden 172° 30' øst for Greenwich, hvilket vil si 11 timer og 30 minutter foran Greenwich Mean Time. Denne standarden var kjent som New Zealand Mean Time (NZMT). I dag ville dette vært samme tidssone som omfattes av UTC+11.30.
Krigselefant

Krigselefanter var elefanter som ble trenet og ledet av mennesker i kamp. Krigselefanter ble utnyttet som våpen i antikkens militærhistorie. Deres viktigste bruk var i angrep for å trampe ned fiender og/eller bryte deres rekker. Krigselefanter var utelukkende hanner, idet de var raskere og mer aggressive. Krigselefantenes hovedoppgave var å angripe fienden, bryte ned deres rekker og før til skrekk og kaos hos fienden.
Krigselefanter spilte en kritisk rolle i flere viktige slag i antikken, men deres bruk ebbet ut ved spredningen av skytevåpen i tidlig moderne tid. Militære elefanter ble deretter begrenset til roller ingeniørarbeid og annet tungt trekkarbeid, og ikke lenger direkte involvert i krigshandlinger. Tidvis ble de også benyttet i seremonier. Unntaket var en del land i verden, som Vietnam og Thailand, hvor de benyttet i krigshandlinger til innpå 1800-tallet.
Krigselefanter ble først anvendt i India og bruken spredte seg til Sørøst-Asia, og senere mot vest til Middelhavet. Det er ukjent når elefanter første gang ble bruk i krig. De eldste indiske vediske hymner, vedaene, fra omkring 1400 f.Kr, omtaler bruke av elefanter til transport, især guden Indra og hans guddommelige hvite elefant Airavata, men det er ingen omtale av elefanter i krig, derimot er det fokuseres på Indras rolle som leder av kavaleriet. Yngre fortellinger i Mahabharata og Ramayana, fra omkring 300-tallet f.Kr., nevner derimot krigførende elefanter og sannsynliggjør at det har oppstått i de mellomliggende årene. De gamle indiske kongene satte stor pris på elefanter i krig og ga uttrykk for at «en hær uten elefanter er likeså ynkelig som en skog uten løv, som et kongerike uten en konge eller mannsmot uten våpen.» Fra India bredte bruken av krigselefanter seg mot vest til Perserriket hvor de ble brukt flere felttog, blant annet i kampen mot Aleksander den store. Den første konfrontasjonen mellom europeere og persiske krigselefanter kom i slaget ved Gaugamela (331 f.Kr.), hvor perserne hadde 15 krigselefanter.
De mest berømte felttog med krigselefanter i Middelhavsområdet var den gresk hærføreren Pyrrhos fra Epirus, og den greske feltherren Hannibal fra Kartago som fraktet krigselefanter gjennom den iberiske halvøy, over Pyreneene, gjennom Gallia og over Alpene for å kunne angripe romerne nordfra. I Middelhavsområdet ble utviklet nye taktikker som reduserte elefantenes verdi kamp, og det ble også vanskeligere å finne dem i naturen, trene dem og frakte dem til de aktuelle krigsskueplassene i Europa. Mot øst og i Asia var det både flere og lettere tilgjengelige elefanter, og et terreng som var mer velegnet for krigselefanter.
Drama (band)

Drama var et norsk popband fra Larvik som ble stiftet i 1981. Bandet ble splittet i 1984 og gjenforent i 1987 før de ble oppløst igjen i 1989 og ga ut totalt fire studioalbum.
Bandet besto i utgangspunktet av fem medlemmer: Per Kristian «Muffe» Indrehus (vokal og gitar), Geir Olav «Gækki» Bøkestad (gitar, vokal og keyboard), Per Arne «Perry» Strandbakken (keyboard), Erik Strømstad (bass, vokal) og Gunnar «Stikka» Refsdal (trommer). Høsten 1981 ble Strømstad erstattet av Thomas Siqveland.
Alle medlemmene fylte 15 år året debutalbumet kom ut, bortsett fra Indrehus som fylte 17 år. I 1983 ble bandet utvidet med Ole Jan «Ollie» Rimstad på gitar, vokal og keyboard.
Bandet ga ut to album, Breaking Away i 1982 og High Time i 1983, før Indrehus og Bøkestad valgte å begynne som en duo. De to ville fortsette å bruke Drama-navnet, noe som resulterte i en rettssak mot resten av bandet. Rettssaken resulterte i at de to ikke fikk bruke navnet, og kalte dermed duoen for Creation mens de fire gjenværende medlemmene fortsatte under navnet New Drama. Creation ga ut fire album og New Drama to album før de ble gjenforent igjen under navnet Drama i 1987 og ga ut ytterlige to album. Bandet ble endelig oppløst i 1989.
Drama og Creation ga ut et dobbelt samlealbum 29. mai 2006. Albumet inneholder 42 spor, hvorav én ny sang, «Hello».
Arendal korfestival

Innlosjering

Festivaldeltakerne innlosjeres på Hove Leir på Hove, Tromøy utenfor Arendal. Overnattingskapasiteten setter et øvre tak på 500 deltakere som kan delta.

2007

10-årsjubileum. Festivalen ble holdt 1. til 3. juni. 16 kor underholdt på en gigantisk korkonsert i Arendal sentrum 2. juni. «The Real Group» opptrådte på festivalen i Arendal Kulturhus samme dag.

2008

Arendal korfestival 2008 holdes 6. til 8. juni. 14 kor ifra Sør-Norge og Danmark deltar

2009

Arendal korfestival 2009 holdes 5. til 7. juni. Festivalen er fulltegnet.
SINTRAN

SINTRAN er et operativsystem for datamaskiner som ble utviklet i 1968 ved Institutt for teknisk kybernetikk ved det som i dag er NTNU i Trondheim. Navnet på operativsystemet kommer fra forskningsinstitusjonen Sintef og programmeringsspråket Fortran.
SINTRAN II, som var en flerbrukerversjon, ble utviklet i samarbeid med Norsk Data og utgjorde hovedplattformen for NORD-serien av terminaltjenerer. Den neste versjonen, SINTRAN III, ble utviklet av Norsk Data alene i 1974, og det var denne versjonen som ble brukt av selskapet sine tjenermaskiner inntil Norsk Data ble lagt ned i 1992.
Åsentunnelene

Åsentunnelene I og II er to nedlagte veitunneler i Vaksdal kommune i Hordaland. De er henholdsvis 106 og 91 meter lange. Før fylkesvei 569 ble lagt på fylling på utsiden gikk veien gjennom tunnelene.
Flyktningerennet 2016

Flyktningerennet 2016 ble arrangert 3. april 2016, og var den 66. utgaven av langrennsløpet Flyktningerennet, som går fra Lierne i Nord-Trøndelag i Norge til Gäddede i Sverige. 
Rennet var på 42 km.
Judea (romersk provins)

Judea (latin: Iūdaea; hebraisk: יהודה, Jehuda; gresk: Ἰουδαία) var den romerske provinsen i det tidligere området Judea, tidvis stavet «Iudaea» for å skille den fra den geografiske regionen. 
Provinsen innbefattet regionene Judea, Samaria og Idumea, og omfattet også deler av de tidligere regionene til det hasmoneiske og herodiske kongedømmet Israel. Provinsen fikk navn etter Herodes Arkhelaos’ tetrarki Judea, men det romerske utgjorde et langt større område. Selv navnet «Judea» var avledet av det langt eldre, som ble betegnet som kongedømmet Judea på 500-tallet f.Kr.
Provinsen Judea var preget av uro da den ble opprettet i år 6 e.Kr. under Quirinius’ skatteskrivning og folketelling, og det ble også utkjempet flere kriger, jødeopprørene (eller de jødisk-romerske kriger). Jødenes viktige helligdom, tempelet i Jerusalem, ble ødelagt i 70 e.Kr., noe som førte til institusjonen Fiscus Judaicus («jødisk skatt») og etter Bar Kokhba-opprøret (132–135), endret den romerske keiser Hadrian navnet på provinsen til Syria Palaestina og navnet på Jerusalem til Aelia Capitolina. Det har noen senere villet ha som et romersk forsøk på kulturell og etnisk rensning av jøder i regionen.
MINURCA

MINURCA, formelt Mission des Nations Unies en République centrafricaine eller United Nations Mission in the Central African Republic, var en fredsbevarende styrke opprettet 27. mars 1998 av FNs sikkerhetsråd ved resolusjon 1159. Styrken hadde i oppdrag å sørge for sikkerhet og stabilitet i og rundt Bangui, hovedstaden i Den sentralafrikanske republikk. Dette medførte også oppgaver knyttet til avvæpning, styrking av politiets kapasitet og bistand i forbindelse med valgavvikling. Operasjonen varte fra april 1998 til februar 2000.
Sikkerhetsrådet autoriserte en styrke på maksimalt 1 350 soldater og 24 politifolk. Under valgene i november–desember 1998 og september 1999 kom sivile valgobservatører i tillegg.
Virgil C. Summer kjernekraftverk

Virgil C. Summer kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved Jenkinsville i Fairfield County, 32 km nordvest for Columbia i nord-midtre del av delstaten Sør-Carolina i USA. Kjernekraftverkets nåværende ene reaktor ble godkjent for igangsetting i 1984. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 986 MW (netto), og årsproduksjonen i 2007 var på om lag 8,48 TWh elektrisk kraft. Det er levert planer om byggign av to nye reaktorer med 2 200 MW kapasitet.
Anlegget eies av SCANA. Det har en reaktor som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorens produksjon opphøre i 2042.
Kazaa

Juridisk

Kazaa ble opprinnelig utviklet av svenske Niklas Zennström og estiske Janus Friis og lansert i 2001 gjennom deres nederlandske firma Consumer Empowerment. Det skjedde kort tid etter at et tilsvarende fildelingssystem, Napster, var blitt stengt etter en rettssak omkring opphavsrett og illegale filer på nettverket.
Som mange andre peer-til-peer-programmer har Kazaa blitt sterkt kritisert av blant annet film- og musikkbransjen, nasjonalt og internasjonalt, ettersom de mener programmet blir benyttet til å utveksle illegale kopier av filer som inneholder kommersielt produsert musikk og film.
Da representanter for rettighetshaverne av opphavsrettslig beskyttet materiale begynte å oppspore brukerne som stilte de illegale filene til rådighet for andre, begynte aktiviteten i Kazaa-nettverket å dale. Isteden har trafikken med illegale filer stort sett flyttet over til andre peer-til-peer-nettverk, som for eksempel BitTorrent, hvor systemet ikke er avhengig av en sentral server som er enkel å identifisere.
Sonipat (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 480 080 innbyggere i distriktet, mot 1 279 175 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 30,52 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,70 % i 2011 mot 14,22 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 790 i 2011 mot 787 i 2001.
Munmu av Silla

Samlingen av de tre kongedømmene

Munmu overtok tronen midt i en langvarig konflikt mot rikene Baekje og Goguryeo, som sammen med Silla utgjorde Koreas tre kongedømmer, kort tid etter at general Gyebaek og hans Baekje-hær hadde blitt beseiret ved Sabi av Sillas general Kim Yusin i 660, noe som ble slutten på Baekje. I disse krigene mottok Silla nå stor støtte fra Táng-dynastiet.
I sine første år på tronen forsøkte Munmu å beseire Goguryeo etter at han hadde mislyktes i 661. Til slutt satte han i 667 i gang et nytt angrep, som det følgende året ble Goguryeos endelige nederlag. Etter at isolerte lommer med motstand hadde blitt nedkjempet, ble Munmu den første hersker som styrte over hele Koreahalvøya.

Krig mot Táng

Etter å ha beseiret Goguryeo sto kong Munmu nå ovenfor utfordringen om hvordan han skulle hindre sitt rike fra å bli dominert av Tang-dynastiet. Etter Goguryeos fall hadde Táng opprettet en militærregjering kalt Generalprotektoratet for å pasifisere østen, og de forsøkte å legge hele Koreahalvøya, inkludert Silla, under sitt styre. For å forhindre dette allierte Munmu seg med Goguryeo-opprørsledere som Geom Mojam og Anseung, og gikk så til angrep på Táng-styrkene som okkuperte Baekjes tidligere områder. Silla-Tang-krigen varte fra ca 670 til 676.
I 674 var Silla og hennes tidligere allierte Táng i konstant krig etter at kong Munmu hadde tatt over mye av Baekje og Goguryeos områder fra Táng og støttet motstand mot kineserne. Keiser Gaozong av Tang erklærte i et utbrudd av sinne kong Munmus bror Gim Inmun for å være Sillas konge, og han ga Liu Rengui en hær for å angripe Silla. Men etter at Munmu formelt hadde bedt om unnskyldning og tilbudt seg å sende tributt til Kina, ga Gaozong ordre om å trekke styrkene tilbake, og sendte bud etter Gim Inmun.
I 675 nådde Li Jinxing Sillas område med mohestyrker som hadde underkastet seg Táng. Men Táng styrkene ble ifølge koreanske kilder beseiret ved Maeso-festningen (Táng kilder hevder Táng-styrkene vant dette og andre slag i Korea).
Siden beordret Gaozong at alle Táng-styrker skulle trekkes ut av Korea, og Generalprotektoratet for å pasifisere østen ble flyttet til Liaodong, noe som gjorde Silla i stand til å utvise alle Táng-styrkene fra halvøya og forene Korea sør for Taedongelva. Denne seieren og opprettholdelsen av Sillas uavhengighet blir ofte regnet for å være et veldepunkt i Koreas historie.
Johannes' hemmelige bok

Johannes' hemmelige bok eller Johannes-apokryfeen er et gnostisk skrift fra 100-tallet.
Skriftet skildrer en dialog mellom Jesus og apostelen Johannes etter oppstandelsen. Johannes spør, og Jesus forklarer skapelsen, syndefallet, menneskets plass i skaperverket, mulighetene for frelse og sjelenes plass etter døden. Teksten regnes som «et særlig viktig skrift. Det er blitt kalt «den gnostiske bibelen par excellence», og gir en utførlig fremstilling av den setianske grunnmyten». Setianisme er en moderne samlebetegnelse på en gruppe gnostiske skrifter fordi «Adam og Evas sønn Set der regnes som stamfar til gnostikernes åndelige slekt, og også opptrer som frelser. Et annet fellestrekk er at mange av tekstene gir alternative tolkninger til Første Mosebok.»
I Johannes' hemmelige bok skildres et dualistisk gudehierarki hvor Faderen er den høyeste. Han skaper, gjennom sin Tanke (Moderen/Barbelo) en verden av guddommelige vesener, eoner. Av disse er Sønnen den fremste, og Sofia (Visdommen) den laveste. Det er Sofia som, uten Faderens samtykke og uten den høyere mannlige medvirkning, skaper et misfoster kalt Jaldabaoth, en karikatur av Jahve. Jaldabaoth blir deretter verdens skaper, og fanger sjelelige mennesker i jordiske kropper.
Et skrift med samme navn blir omtalt i Irenaeus' verk Adversus Haereses – «Mot kjetterne» – fra 185, og dersom det er det samme skriftet må det altså være eldre enn dette. Det er kjent i fire ulike varianter, to korte og to lange, deriblant tre versjoner blant Nag Hammadi-skriftene. Alle disse versjonene er fra 300-tallet, og er koptiske oversettelser av en opprinnelig gresk tekst. At det fantes hele tre eksemplarer i Nag Hammadi-samlingen er et indisium på tekstens betydning. Teksten er gjengitt på norsk i samlingen Gnostiske skrifter, 2002.
Piliranova

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten lever på Madagaskar.
Vesle olsok

Vesle olsok (også kalt Olavsmesse) er en tidligere norsk festdag, som ble feiret den 3. august. Den ble markert på primstaven med en liten olavsøks, og ble feiret til minne om at Olav den hellige ble tatt opp fra sandbakken ved Nidelva og flyttet til høyalteret i Klemenskirken i Nidaros. De oppdaget da at kroppen var like frisk, og hår og negler hadde fortsatt å vokse. Dette skjedde 1 år og 5 dager etter slaget på Stiklestad. 
Etter sterkt press fra folket ble da Olav kåret til helgen, av biskop Grimkjell.
Kvistviklere

Utseende

Små til middelsstore (de norske artene med vingespenn 11-20 millimeter) viklere. Forvingen er gjerne grå- eller brunaktig med et bredt, lyst tverrbånd i midten. Mange av artene ligner på fugleskitt når de sitter i ro, dette gir dem en viss beskyttelse mot å bli spist.

Levevis

Larvene utvikler seg på kvister av løvtrær.

Utbredelse

Slekten har en holarktisk utbredelse.
Zoridae

Utseende

Små til middelsstore (de nordeuropeiske artene 3-6,5 mm), forholdsvis kraftige edderkopper. De kan minne om små, lyse ulveedderkopper (Lycosidae), men øynenes plassering er ulik. På farge er de gjerne lyst gulbrunlige med mørkere streker. De har åtte øyne som er ordnet i to rektangler, et mindre, fremre og et større, bakre som delvis overlapper det fremre. Beina er nokså kraftige, gjerne med ganske lange, mørke børster.

Levevis

Zoridae er dagaktive jegere som ikke lager fangstnett. De holder gjerne til på skogbunnen mellom løvstrø, eller i lavvokst vegetasjon. Hunnene spinner en flat, hvit eggsekk av edderkoppsilke, legger eggene sine i den og stiller seg over den for å vokte den til eggene klekkes. Familien har et særskilt, fjærende ganglag, men de kan også løpe svært raskt om de må.

Utbredelse

Familien forekommer i alle verdensdeler, men med flest arter i tropene.
PGA-touren 2005

2005-sesongen på PGA-touren startet med turneringen Mercedes Championships i uke 2 og endte med The Tour Championship i uke 45.
2005-sesongen hadde 48 turneringer på 44 uker, inkludert en lagturnering uten pengepremie. Touren startet i Hawaii i januar, tilbrakte det meste av de to første månedene i California og Arizona, og flyttet seg deretter til Florida. I april begynte den å flytte nordover. Sommermånedene ble hovedsakelig tilbrakt i de nordøstre og sentrale deler av USA, og på høsten flyttet touren sydover igjen.

Veldedighet

I 2005-sesongen deltok PGA-touren, Champions Tour og Nationwide Tour, samt alle deres turneringer, i veldedighetsaksjonen Drive to a Billion, en ett-års kampanje som tok sikte på å runde milepælen ved 1 milliard dollar i innsamlet veldedighet. Siden PGA-tourens første donasjon på 10 000 dollar i 1938, har mer enn 2000 veldedige organisasjoner og én million mennesker mottatt hjelp hvert år. Milepælen på 1 milliard ble nådd i uke 43 med donasjoner fra Chrysler Championship i Florida, Charles Schwab Cup Championship i California og Nationwide Tour Championship i Alabama.
Sundøya

Sundøya er en av to småøyer som ligger i Kroksundet, mellom Steinsfjorden og Tyrifjorden, i Hole kommune, Buskerud. Over øya går Europavei 16, mellom Oslo og Hønefoss, i bru - Kroksund bru. Naboøya i sundet heter Slettøya og er mindre.
Øyene i Steinsfjorden tilhørte tidligere Krokskogens Allmenning, men da allmenningen ble utskiftet i 1823, ble alle øyene med unntak av Sundøya lagt under eiendommen Utøya og fra 1839 solgt til privatfolk. Sundøya forble allmenning til den ble solgt til Hønefoss Bryggeri i 1930, da Sundøya Fjordhotell ble bygd der. Hotellet imidlertid er nedlagt og bygningsmassen revet. Det foreligger imidlertid planer om et nytt kompleks på øya, men det er uklart om planene vil bli realisert. En moderne enebolig ligger på øya.
Lishan (Anshan)

Lishan (kinesisk: 立山区) er et bydistrikt i byprefekturet Anshan i den kinesiske provinsen Liaoning. Det har et areal på 55 km² og teller 420 000 innbyggere (2004).
Ingvild Bakkerud

Klubb

I 2018 meldte Bakkerud overgang fra Skrim Kongsberg til den danske klubben Odense.

Landslag

Bakkerud fikk 34 kamper og scoret 126 mål for Norges juniorlandslag mellom 29. november 2012 og 12. juli 2014, og har bronsemedalje fra Ungdoms-VM i 2012 med U17-landslaget.
30. mai 2018 debuterte hun for det norske A-landslaget mot Ukraina.
Håvard Ellefsen

Biografi

Han ble født på Notodden i Telemark, der han startet sin musikkarriere som bassist for det kjente black metal bandet Emperor. Han var med i bandet i to år før han laget sitt eget soloprosjekt, ulikt fra hans tidligere band var musikken mørk ambient inspirert. Ellefsen eksperimenterte mye med musikk i starten av sin solokarriere. Han startet fire separate prosjekter, til Mortiis prosjektet sitt. Han startet plateselskapet Dark Dungeon Music som senere viste seg å ta for mye av hans tid.
Þorsteinn Jónsson

Biografi

Þorsteinn Jónsson utdannet ved filmskolen FAMU i Praha, Tsjekkia i 1971.
Jónsson lagde flere filmer for Islandsk TV og jobbet som filmkritiker. Han produserte reklamefilmer for selskapet Kvikmynd.
I 1984 ble hans debutfilm The Atomic Station vist under Directors' Fortnight på Cannes-festivalen.
Jónsson har vært direktør i Det Islandske Film Fond og sjef i Det Islandske Regissør Laug.