google/wiki40b huggingface dataset:
Me-Åkernes

Me-Åkernes eller Midtre Åkernes er en fraflyttet gård i Sunnylvsfjorden (indre del av Storfjorden) mellom Stranda og Hellesylt i Møre og Romsdal.

Betydning

Me-Åkerneset ligger i området som er nominert på Verdensarv-listen, de vest-norske fjorder, både på grunn av sine enestående gologiske formasjoner og fordi området er representativt for den tradisjonelle jordbrukskulturen i fjordområdene. Man mener dessuten å ha identifisert Me-Åkernes som prestegården i Ibsens Brand, både på grunn av likheten med beskrivelsen i stykket og på grunnlag av Ibsens besøk her den 16. juli 1862.

Adkomst og beliggenhet

Stedet har ikke annen tilkomst enn fra sjøen. Man må benytte privat skyss.Tilkomst over fjellet er vanskelig. 
Ved sjøen er der ingen havnemuligheter, bare en liten båtstø og murer etter et naust. Båtene må dras på land for ikke å bli ødelagt av fjordbårene.
Gården ligger 100 meter over fjorden i bratt og skredfarlig terreng. Husene er derfor lagt helt inn i en hammer i fjellet, med takene i plan fortsettelse med terrenget, slik at fonnene går over uten å skade husene. Hovedhuset står minst utsatt til. Derfor er fjøs og uthus bygget på endene til et anlegg som samlet måler 35m.

Bebyggelse og drift

Opprinnelig var Me-Åkernes en enkelt gård, men ble i 1881 delt mellom to søskenpar. Innmarken ble delt i to like deler og de hadde hver sin besetning, mens husene var felles. Her kunne bo opptil 12-14 mennesker samtidig. De kunne holde hver sine fire kyr og opptil 40 sauer. Det var vanskelig å skaffe nok vinterfor til så mange dyr, så man måtte ty til tilskudd sjøtang som ble ble behandlet med varmt vann, småhakket og tilsatt byggmel. Der ble dyrket korn og poteter. Kornslaget var bygg, men det overleverte navnet "Rugåkeren" tyder på at det i eldre tid ble dyrket rug. Til tresking av korn hadde man en hånddrevet treskemaskin.
Gården er, bortsett fra tilpasningen til terrengforholdene og skredfaren, en typisk sunnmørsk mangesyssel-gård som hentet sitt utkomme fra jordbruk, frukt- og korndyrking, jakt og fiske.
Gården er idag i privat eie, men Storfjordens venner har utført vedlikeholdsarbeid på anlegget.
Siste brukere var Anders og Solveig Hanson Ringdal. De flyttet fra gården den 6. desember 1958.

Fare for ras og utslettelse

Gården er i dag (2006) truet av rasfare og fullstendig utslettelse idet den ligger under Åkernesrenna. Åkernesrenna har i de siste årene vist en økende utvidelse og varsler om forestående ras. Raset vil gå rett i fjorden. Man har anslått at det vil ha et volum på over 50 millioner kubikkmmeter, og at det vil skape en flodbølge på rundt 30 meters høyde, som vil forårsake store ødeleggelser i områdene langs Storfjorden.
Trentino-offensiven

Bakgrunn

Den østerrikske-ungarske øverstkommanderende Franz Conrad von Hötzendorf hadde allerede i en periode argumentert for en straffeekspedisjon mot Italia som følge av landet hadde forlatt Sentralmaktene og brutt Trippelalliansen fra 1882. Straffeekspedisjonen hadde som mål å slå ut de italienske styrkene og avskjære de italienske styrkene som kjempet ved Slagene ved Isonzo, de italienske styrkene ved Belluno og i det østlige Trentino ved å nå fram til Venezia.
Conrad von Hötzendorf hadde i de forutgående årene gjennom feltstudier funnet ut hvor det beste stedet for en offensiv kunne være. Det var ikke så mange korridorer å rykke fram gjennom, siden det meste av grensene, og dermed fronten mellom de to land gikk gjennom Alpene og den lille italienske framgangen hadde gjort en planlegging enda vanskeligere.
Conrad von Hötzendorf forsøkte å overtale sin den tyske kollega Erich von Falkenhayn om å overføre tyske styrker fra Galicia, men dette ble avslått at Italia og Tyskland på dette tidspunktet ikke hadde erklært krig, denne kom først tre måneder senere.
Nupereller

Nupereller er en håndarbeidsteknikk hvor man lager blonder av ringer og buer som igjen er laget av knuter. Som oftest blir en liten skyttel benyttet, men det er mulig å lage slikt med en nål. Ved hjelp av en skyttel kan en lage ringer. Med en skyttel og tråden fra garnnøstet kan en lage ringer og buer. To skytler gjør det mulig å lage ringer på ringer. 
Det er best å bruke en fast tråd. Heklegarn er ofte godt egnet.
Teknikken egner seg til blonder. Den kan brukes til bokmerke, duker og liknende.
Clyster rosaemariae

Utseende

En middelsstor (30-35 millimeter), sylindrisk, blank, svart hornbille. Hannen har et lite horn i pannen og tre kraftige knøler på pronotum, området foran disse er uthulet med kraftig, tverr-rynket mikroskulptur. Dekkvingene har litt uregelmessige punktrader. Hunnen har to små knøler i pannen og knølene på pronotum er så vidt synlige. Pronotum er glatt og blankt hos begge kjønn.

Utbredelse

Arten er utbredt på Filippinene.
Babafjellene

Babafjellene (pasjto بابا غر Bâbâ Ǧar, farsi کوه بابا Koh-e Bâbâ) er en fjellkjede i Afghanistan som er en vestlig forlengelse av Hindukush. Kjeden er rundt 6 mil lang. Den høyeste fjelltoppen i kjeden, Shah Fuladi, er 5143 moh. og ligger like sør for Bamiyan.
Babafjella danner et vannskille og er opprinnelsen til alle de større elvesystemene i Afghanistan: Kunduz-Amu-Darja i nord, Harirud i nordvest og Helmand i sør.
Shibarpasset på rundt 3 000 moh. skiller Babafjellene fra resten av Hindukush, og er én vei mellom Kabul og Bamiyan. Hajigakpasset på rundt 3 500 moh. er kortere, men mindre farbar, og del av hovedveien mellom byene.
Alentejo

Geografi

Når det gjelder landsbygdområdene er topografien temmelig varierende, fra lange, flate marker i sør til steinrøyser ved grensa til Spania i nordøst. For å dekke vannbehovet har man oppført et antall demninger, hvorav Alqueva-demningen er mest nevneverdig.

Natur

I de østre deler av Portalegre ligger Parque Natural da Serra de São Mamede, en naturpark hvor man blant annet kan finne sjarmerende landsbyer fra middelalderen, som ikke har forandret seg stort de siste århundrene. I sør nær Mértola ligger en annen naturpark kalt Parque Natural do Vale Guadiana. Denne er nesten ikke befolka og står i kontrast til Serra de São Mamede-parken. I vest er kyststripa som går fra havna i Sines til Cape de São Vicente også et beskyttet område.

Økonomi

Området er kjent som Portugals «brødkurv», da landbruket står sterkt her. Med noen ganske få unntak baserer alle de større byene seg på landbruk, husdyrhold og tre. Man kan finne mange forskjellige typer oster, viner, røkeskinker og pølser i Alentejo-regionen, blant disse: Queijo de Serpa, Queijo de Évora og Queijo de Nisa (oster); Vinho do Alentejo og Vinho do Redondo (viner); og presunto (skinke). Marmor, kork, olivenolje og gruvedrift er også viktige inntektskilder.
Mellom himmel & hav

Mellom himmel & hav er et musikkalbum med Aristocats, utgitt i 2009.
Longchenpa

Longchen Rabjampa, Drimé Özer (tibetansk: ཀློང་ཆེན་རབ་འབྱམས་པ; wylie: klong chen rab 'byams pa dri med 'od zer), vanligvis forkortet som Longchenpa (født 1308, død 1364) var en buddhistisk filosof og lærer innenfor skolen Nyingma i tibetansk buddhisme. Sammen med Sakya Pandita og Tsongkhapa er han regnet som en av tre store manifestasjoner av Mañjuśrī i det sentrale Tibet. Hans større verk er de syv skattkamrene, som oppsummerer de tidligere 600 år av buddhistisk tenkning i Tibet. Han var en viktig lenke mellom den eksoteriske og den esoteriske formidling av lærdommen dzogchen. Han var abbed ved Samye, som var et av Tibets viktigste klostre og det første buddhistiske kloster i Himalaya.
Hovförvaltningens hus

Hovförvaltningens hus er en bygning på Slottsbacken 2, midt imot Stockholms slott, i Gamla stan i Stockholm.

Historikk

På plassen for huset lå tidligere det Indebetouska huset, som ble revet for å gi plass til nybygget som opptar hele kvartalet Europa mindre. Hovförvaltningens bygning ble oppført 1911-12 av byggmesterne Holst & Strömberg. Arkitekten Erik Josephson stod for tegningene. Josephson som var arkitekt ved arméförvaltningens fortifikationsavdelning ga huset, i likhet med mange av hans regimentsbygninger, en fasade i forsiktig århundreskiftebarokk. Mot Finska kyrkan reiste det seg en stor høy branngavl, noe som senere ble forandret gjennom valming av de svartglaserte takfallene.
Samtidens kritikk mot bygget i det følsomme nabolaget til slottet var svært hard og det har iblant blitt kalt skandalhus. I tidskriftet Arkitektur ble det dømt ut av Albert Lilienberg som anså at det dominerte Slottsbackens øvre del, ikke bare ved sin høyde da det er trukket fram mot slottet sammenlignet med det tidligere konkave Indebetouska huset. Stilen som han kalte for hyreshusbarock var heller ikke historisk forankret i plassen. Ragnar Östberg anså at huset tvärs genom slottet murar sträckt ut en hand till Johansson på Helgeandsholmen og mente Riksdagshuset (teget av Aron Johansson) som også det tidligere hadde fått kritikk for sin utforming i slottsmiljøet og som av Östberg hadde blitt kalt en tysk fågelskrämma.
I dag eier Statens fastighetsverk bygningen der hoffet disponerer et 25-talls leiligheter.
Diplomatisk note

Diplomatisk note er en kommunikasjonsform innen diplomati i form av et skriftlig dokument utstedt av en stats ambassade og sendt til vertslandets utenriksdepartement eller omvendt. Noter kan også utveksles mellom to lands ambassader. Noter er den vanlige kommunikasjonsformen mellom ambassader og et utenriksdepartement.  Er noten skrevet i tredjeperson kalles den verbalnote. Når en utenriksminister er avsender, kalles noten ministerbrev. Formell kommunikasjon mellom stater angående forslag til innhold i nye avtaler eller tolkning av eksisterende kalles også noter.
Noter utformes etter et oppsett med faste høflighetsfraser innledningsvis og til avslutning. De er ikke undertegnet, men påføres tjenestestempel og initialene til den diplomatiske tjenestemann som har godkjent innholdet.
Cimahi

Cimahi er en by i provinsen Vest-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 378 000.
Cimahi ble grunnlagt i 1887, og ligger så nær storbyen Bandung (45 km fra sentrum) de to byene er grodd sammen og Cimahi også fungerer som soveby for Bandung. Cimahi har en stor militærbase for den indonesiske hær og en militærskole som i sin tid ble grunnlagt av nederlenderne.
Rhagonycha lignosa

Utbredelse

Rhagonycha lignosa finnes i Europa, østover i Asia. Finnes vanlig i Norge.

Utseende

Rhagonycha lignosa er mellom 6-8 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Hodet ofte smalere bak de noe utstående fasettøynene, enn lengre fremme. Antennen er mørk, men rotleddene er lysere, gule. Antennens andre ledd er lengre enn den er bred og kortere enn det tredje leddet. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldet (pronotum) har bare en svak innbuktning midt på bakkanten og har en overflate som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets sidekanter er svakt rundet, noe smalere i fremkant og dets bakhjørner er rettvinklet avsatt. Beina er gule. Leggene på mellom- og bakbeina er rette, og ikke krummet inn mot kroppen. Dekkvingene er gule og skjuler hele bakkroppen og har generelt kort, tynn og litt oppstående behåring. Selve kroppen er svart.

Levevis

Rhagonycha lignosa har larver som lever i jorden. De voksne (imago) finnes i juni og juli, særlig ved midtsommer. De oppsøker gjerne åpne blomster, særlig på arter innen skjermplantefamilien. Men de kan observeres også på trær og busker. 
Selv om de oppsøker blomster er de rovdyr og lever både som larver og voksne av andre mindre dyr.
Gotha

Historie

Gotha nevnes i 775 og omtales i 1189 som by. Residensstad fra 1640 og fra 1826 til 1918 sammen med Coburg i Sachsen-Coburg und Gotha. I 1820 ble det første tyske forsikringsselskap Gothaer Versicherung grunnlagt i byen. I 1875 ble Sozialistische Arbeiterpartei Deutschlands (1875) senere omdøpt til SPD, grunnlagt i vertshuset Tivoli i Gotha. Samme år ble Gothaprogrammet dannet.
Tidligere sto Gotha i et konkurranseforhold til Weimar, det andre sentrum i det ernestinske-dynastiet. Mens Weimar utviklet seg til et kunstnerisk sentrum, ble Gotha et sentrum for naturvitenskap. Naturvitenskapsmuseet har idag lokaler i Friedensteinslottet.
Den tyske adelskalenderen Almanach de Gotha, gjerne kalt der Gotha ble trykt i  byen.

Severdigheter

Barokkslottet Friedenstein dominerer bybildet. Det var tidligere residens for hertugene av Sachsen-Gotha-Altenburg og Sachsen-Coburg og Gotha. Slottsmuseet inneholder store kunstskatter fra antikken til vår tid. I det vestre tårnet på slottet ligger Ekhofteatret, som er Tysklands eldste barokke slottsteater. Slottet rommer også et museum for regional historie og folkekultur. Under slottet og slottsparken strekker kassemattene fra 1600-tallet seg i 2,5 kilometers lengde.
Det gamle rådhuset har en nordvegg som hører til de fineste renessansefasadene i delstaten.  Augustinerkirken og Margaretakirken er begge fra middelalderen.
Forsikringsmuseen (Haus der Versicherungsgeschichte) forteller historia om brann- og skadeforsikring.

Næringsliv

Byen var kjent for sin jernbanevogn- og flyindustri. Idag produseres bl.a. deler til laste- og personbiler.
Inntil 2009 ble Gotano vermut produsert i området.
Oslo Karateklubb

Oslo Karateklubb ble grunnlagt i 1969 av Rune Hagen, og regnes å være Norges eldste karateklubb.
Klubben holder til i egne lokaler på Tøyen i Oslo og har et treningstilbud til både mosjonister og konkurranseutøvere, for barn og voksne. Klubben er medlem av Norges idrettsforbund, og trener stilarten/kampsporten Nanbudo.
Gjennom samarbeidsprosjekt med idrettskretsen og kommunen har klubben kunnet tilby gratis nybegynnertrening til barn opptil 18 år i mange år. Oslo Karateklubb drives på idealistisk basis. Instruktører, styremedlemmer og alle andre som gjør en innsats for klubben gjør dette gratis.
Den hvide slavinde

Handling

En ung landsbypike (Gerda Jensen) leser en avisannonse som tilbyr et godt betalt arbeid i storbyen. Piken viser begeistret annonsen til sin kjæreste (Viggo Larsen). Han er litt skeptisk, men ønsker henne allikevel hell og lykke. Som avskjedsgave gir han henne en brevdue. Hun reiser av sted med toget og møter ved reisens slutt en kvinne, som tar henne med hjem. Piken får så utlevert en fin kjole og blir brakt til en stue full av festende mennesker. Hun avviser deres tilnærmelser, og blir låst inne på sitt værelse. Hun innser da at hun er havnet på et bordell, og sender brevduen av sted med en beskjed. Kjæresten får beskjeden og kommer til bordellet med politiet. Han tar piken med seg, men etter politiet har dratt sin vei fortsetter bordellvirksomheten som før.
Senter (ishockey)

Senter er innen ishockey den spilleren som sammen med vingene utgjør angrepsrekken.

Beskrivelse

Senteren er den angrepsspilleren som i utgangspunktet har ansvaret for å ta droppene. En senter har et stort arbeidsområde på isen og forventes å bidra i alle faser av spillet. Som regel er senteren blant de mest talentfulle spillerne på laget, og bidrar med både pasninger og avslutninger i angrepsonen.
Grenseland (TV-serie)

Handling

Grenseland skildrer de harde 1930-årene, norsk arbeiderreisning, klassekamp, krise og den nasjonale striden under den andre verdenskrig. Den skildrer også brytningen mellom landsmiljø/bymiljø og en ung intellektuell arbeidergutts utvikling.
Karl Martin vokser opp i et grenseland mellom by/bygd og både geografisk og psykologisk i grenselandet mellom proletariat/middelklasse. Han kaster seg ut i politisk journalistikk på arbeidersiden, uten å finne tilhørighet noe sted.
Manx2

Manx2 var et virtuelt flyselskap med hovedkontor i Hangar 9 ved Mans flyplass ved Ballasalla på Man. Selskapet solgte flyturer og tjenester fra flere flyplasser i Storbritannia, som George Best Belfast City Airport, Blackpool, Cardiff, og Man. Flyturene ble utført for Manx2 av en rekke mindre flyselskaper, blant annet Van Air Europe, FLM Aviation og Links Air. I desember 2012 ble aktiva i Manx2 solgt til Citywing (også et virtuelt flyselskap på Man) og siste flytur for Manx2 skjedde den 31. desember 2012.

Historie

Manx2 ble åpnet den 11. mai 2005 med flytjenester som begynte den 15. juli. Selskapet var eid av Noel Hayes (formann). Manx2 ble grunnlagt av den samme gruppen som opprettet flyselskapet Blue Islands som betjener Kanaløyene.
Den 11. juli 2006 begynte selskapet flyvninger med sitt første fly, et Let L-410, registrert HA-YFG, malt i de nye fargene til selskapet. Flyet ble innledningsvis operert av 'BASe Air Kft' (Budapest Air Services) under kalletegnet 'Base' og flykoden 'BPS'. De første tre rutene som ble annonsert av Manx2 var fra Man til Belfast lufthavn den 15. juli, fulgt av ruter til Leeds Bradford den 12. august.
Manx2 introduserte BAe Jetstream 31 i sin luftflåte i september 2006 med fly som ble operert av Jetstream Executive Travel. I begynnelsen kun ett J31 ble lagt til flyene som betjente Man-Leeds-Bradford.
Deretter anskaffet Manx2 et Fairchild Metroliner fra FLM Aviation til sine flyflåte og utvidet sine ruter til også å omfatte George Best Belfast City Airport. Ruter til Belfast lufthavn og Blackpool lufthavn blir nå fløyet med to Let L-410 fra EEC operator VanAir med registreringene OK-UBA og OK-RDA.
Den 3. september 2006 startet Manx2 en tjeneste som går to ganger daglig og som knytter selskapets base på Man til Gloucestershire lufthavn, noe som er innenfor en time fra betydelig engelske byer som Birmingham og Bristol. Denne ruten konkurrerer i dag med Flybe som flyr til Birmingham. Ruten har også en utvidelse til Jersey på fredager og søndager.
I 2008 anskaffet Manx2 to fly av typen Dornier 228, registreringsmerker D-IFLM og D-CMNX. Et tredje fly, Do 228 (D-ILKA), kom i 2009. I dette året annonserte selskapet at de hadde fløyet sin passasjer nummer 250 000. De har også annonsert en økende frekvens til fem daglige flyvninger på sin hovedrute fra Blackpool og flere flyvninger til Belfast. Flaggskipet, ruten til Blackpool er nå tilgjengelig med opp til 10 flyvninger om dagen mens deres flyvninger til Belfast har overgått øyas tidligere fremste transportselskap.
I 2010 begynte Manx2 rute fra Galway til Belfast og til Man, og i september samme år to ganger daglig mellom Belfast og Cork. Etter en ulykke i mars 2011 med operatøren Flightline BCN oppga selskapet leieavtalen med operatøren, og siden oppga hele det irske markedet. Selskapet hadde sesongbetonte ruter mellom Man og Anglesey.
Den 22. november 2012 annonserte Manx2 at selskapet ville bli kjøpt opp av Citywing, et nytt selskap på Man. Manx2 siste flytur skjedde den 31. desember 2012, og fra 1. januar 2013 ble alle flyruter overført til Citywing.
Ardo Hansson

Utdanning og yrkeskarriere

Hansson har en Bachelor of Arts-grad i sosialøkonomi fra University of British Columbia (1980) og i tillegg en Ph.D i sosialøkonomi fra Harvard University (1987). Ved University of British Columbia var han forskningsassistent de to årene etter endt studie, og han var også forskningsassisten de tre siste årene på Harvard.
Fra 1987, etter fullført doktorgrad var han assisterende professor ved University of British Columbia fram til 1990. Han var stipendiat ved United Nations University fra 1990 til 1992, og ved Handelshøyskolen i Stockholm fra 1992 til 1996. I 1992 var han også med i komiteen som jobbet med Estlands valutareform, der landet erstattet den russiske rubelen med den estiske kroonen.
Hansson var økonomisk rådgiver for Estlands statsminister i to perioder; fra 1992 til 1994 og i 1997. I 1993 begynte han i sentralbanken første gang, da han var medlem av representantskapet fram til 1998. Etter dette jobbet han for Verdensbanken i flere år, fra 1998 til 2012, der han hadde jobbet som seniorøkonom og lead economist, med ansvar for landene Litauen, Jugoslavia, Serbia og Montenegro, i en femårsperiode for vestlige Balkan (2003-08). Fra 2008 til 2012 var han Verdensbankens Chief of Economic Policy Unit i Kina.
I juni 2012 overtok han som sentralbanksjef, etter at Andres Lipstoks syvårsperiode utløp.
Buskerud Distriktslag for Idrett

Buskerud Distriktslag for Idrett (stiftet 27. april 1919) var et organisasjonsledd under Norges Landsforbund for Idrett 
og et fellesorgan for idrett i Buskerud i perioden 1919-1940.
Buskerud Distriktslag for Idrett ble dannet sammen med 20 andre distriktslag i 1919.
Etter sammenslåingen med arbeideridrettskretsene, ble de nye kretsene Øvre Buskerud Idrettskrets og Nedre Buskerud Idrettskrets dannet i 1945.
Anton E. Hanssen fra Kongsberg var distriktslagets formann gjennom hele perioden fra 1919 til 1940.
Charis

Utseende

Ganske små, mørke sommerfugler. Vingene er gråbrune med bittesmå, lyse flekker, Charis cadytis har i tillegg et kort, oransje bånd ved vingespissen. Langs ytterkantet går det to tynne, sølvfarget metalliske bånd, mellom disse en rad av svarte flekker.
Hannen av Charis anius kjennes lett på at vingenes underside er blåskimrende.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i tropisk og subtropisk skog.
Larvene lever av døde, visne blader.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Softball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1986

Softball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1986. Softball var en av flere sporter i de femtende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Santiago de los Caballeros i Den dominikanske republikk i perioden 24. juni til 5. juli 1986. Det var femte gangen som softball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. Den dominikanske republikk vant mennenes turnering og Puerto Rico vant dameturneringen.
Troms Skogselskap

Troms skogselskap  er en ideell organisasjon som har til formål å fremme forståelse for skogens mangesidige betyding og å arbeide for et godt skogbruk.  Laget er tilknytta Det norske skogselskap.
Troms skogselskap produserer skogplanter i Bardufoss planteskole, de utarbeider skogbruksplaner for å hjelpe skogeiere med eiendomsforvaltning, og de driver informasjonsarbeid om skog og skogbruk. 
Troms skogselskap ble stifta 5. juni 1900 som «Tromsø Amts Skogplantingsselskap», et framhald og overbygging for «Maalselvens Skogselskab» og «Bardo Skoglag».  Stiftingsåret hadde Troms Amts Skogplantingsselskap 260 medlemmer, i tillegg til 122 medlemmer i Maalselvens Skoselskap og 80 medlemmer i Bardo Skoglag.
Urchibchansk

Urchibchansk er urspråket til den chibchanske språkfamilien. Det ble snakka i det området som i dag er det sørøstlige Costa Rica og det vestlige Panama. Man tror at dette urspråket begynte å dele seg i to ulike greiner for mellom 4300 og 5000 år siden. Urchibchansk har blitt delvis rekonstruert av Adolfo Constenla Umaña og Dennis Holt på 1980-tallet.
Det fonologiske systemet ser ut til å ha vært forholdsvis simpelt, med få fonemer. Konstituentrekkefølga var sannsynligvis subjekt–objekt–verbal.