google/wiki40b huggingface dataset:
Offentlig elektronisk postjournal

Offentlig elektronisk postjournal (OEP) var en søketjeneste for norske statlige virksomheters postlister. OEP inneholdt søkbar oversikt over inn- og utgående post og journalførte interne dokumenter fra de fleste departementer, direktorater og tilsyn i Norge. Man kunne kreve innsyn i dokumentene ved å legge dokumentene i en «handlekurv» for så å sende en bestilling om å få tilsendt dokumentene (omtales ofte som «begjære innsyn» på kansellispråk). Bestillingen gikk da til etaten som hadde journalført saken. Retten til innsyn i brevene og dokumentene er hjemlet i offentlighetsloven. OEP hadde som formål å gjøre offentlige dokumenter lettere tilgjengelig og for å senke terskelen for å kreve innsyn.
Dokument som det bestilles innsyn i ble tilsendt som PDF-fil på e-post eller på papir. Siden bestilte dokumenter ikke blir lagt ut på nett, førte det til at hvis samme dokument ble bestilt av flere personer ble forespørselen behandlet på nytt hver gang. Det var heller ingen sjekk for om dokumentet som det søktes innsyn i allerede var lagt ut på nett, siden organisasjonenes nettsider, OEP og saksbehandlingssystemene var separate systemer. OEP hadde ikke støtte for å abonnere på søkeresultater (via e-postvarsel eller RSS), noe som førte til at journalister og andre som er hyppige brukere av OEP måtte nettsøke jevnlig hvis de ikke benyttet medieovervåkningsverktøy.
Av personvernmessige grunner skal det ikke være mulig å søke på personnavn etter tolv måneder. Det var store forskjeller mellom etater i hvor stor del av dokumenter i OEP som var unntatt offentlighet. Organisasjoner som Norges forskningsråd, Husbanken og Garantiinstituttet for eksportkreditt unntar de fleste dokumenter fra innsyn, mens organisasjoner som Medietilsynet og Utlendingsnemnda unntar nesten ingen.
Datasystemet som OEP ble utviklet i er åpen kildekode. Løsningen ble utviklet av det norske selskapet Machina AS, mens det var Direktoratet for forvaltning og IKT som administrerte OEP.
OEP ble erstattet av eInnsyn i februar 2018. Denne tjenesten ble testet i 2017 ut på Oslo kommunes dokumenter.

Historikk

Offentlig elektronisk postjournal  ble lansert av Fornyings-, administrasjons-, og kirkeminister Rigmor Aaserud 18. mai 2010. Opprinnelig skulle løsningen settes i drift 1. januar 2008. I løpet av det første året ble det formidlet mer enn 120 000 innsynskrav gjennom OEP.
OEP ble tildelt pris for beste praksis i European Public Service Awards i 2011. Prisen blir delt ut av European Institute for Public Administration.
Mogpog

Mogpog (Bayan ng Mogpog) er en kommune i Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Marinduque og ligger på øya med samme navn. Folkemengden er på 34 043 innbyggere (folketelling 1. mai 2015).
Piano nobile

Piano nobile (italiensk, «fornem etasje») beskriver den mest betydningsfulle etasjen – den representative etasjen med de mest fornemt utstyrte rom – i et palé, slott eller herregårdsbygning. Det er typisk enten andre eller tredje etasje i bygningen.
Barbeinte engel

Historie

Virud fikk kontrakt med RCA etter en konsert på Høvikodden i 1974. Han fikk Popol Ace som backingband – som gjorde en del jobber som backingband på den tiden.
Scapozygoceropsis

Utseende

Zygocerini er middelsstore, mer eller mindre brunspraglete trebukker.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er utbredt på Ny-Guinea.
Billy Davies

Som spiller

Billy Davies startet sin profesjonelle karriere i Rangers i 1980, og han spilte i denne klubben fram til 1986. Deretter spilte han for den svenske klubben Elfsborg før han returnerte til Skottland og spill i St Mirren. Etter å ha spilt for St Mirren i tre sesonger ble Davies solgt til Leicester City for £200 000 den 21. august 1990. Oppholdet i den engelske klubben ble kortvarig da Billy Davies i oktober 1990 ble solgt til Dunfermline for £165 000. Han var i Dunfermline fram til mars 1994 da han ble solgt til Motherwell for £50 000. På slutten av spillerkarrieren hans i Motherwell var han også blitt manager, men han hadde spillerlisens til og med 1999/00-sesongen.

Som manager

Billy Davies overtok som manager for Motherwell i oktober 1998, og han hadde den jobben fram til 18. september 2001 da han fikk sparken etter at klubben hadde hatt svake resultater i en periode. I august 2004 overtok han som manager for Preston North End etter at han tidligere han jobbet som assistentmanager, til Craig Brown, i klubben. I løpet av hans to sesonger i Preston kvalifiserte klubben seg til Playoff i begge sesongene. I 2004/05 tapte klubben finalen mot West Ham United, mens de i 2005/06 tapte semifinalen mot Leeds United.
Etter at 2005/06-sesongen var over var det endel spekulasjoner omkring Billy Davies fremtid i Preston. Han var i mai 2006 i samtaler med Charlton Athletic om deres ledige managerstilling, men Charlton bestemte seg til slutt for ikke å satse på Davies. Deretter kontaktet Derby County klubben med ønske om samtaler med Davies. Dette ble avslått av Prestons styreformann, og denne beslutningen ble offentlig kritisert av Davies som mente at han burde ha lovt til å snakke med hvilken som helst klubb om eventuelle jobbtilbud.
Til slutt tillot Preston Derby å ta kontakt og 2. juni 2006 ble det klart at Billy Davies forlot Preston for å bli ny manager for Derby County etter at Preston hadde godtatt kompensasjonen som Derby hadde tilbudt. Davies skrev under på en 3-årskontrakt med Derby.
1. januar 2008 overtok Billy Davies managerjobben i Nottingham Forest. Han overtok for Colin Calderwood.
Mika Kojonkoski

Idrettsutøver

Kojonkoski var aktiv som skihopper frem til 1989, men var aldri i nærheten av nivået til Matti Nykänen og de andre beste finske hopperne på den tiden. Hans beste prestasjon i internasjonale mesterskap var 16.-plass i VM i skiflygning i 1985 i Planica.

Idrettstrener

Som hopptrener skaffet han seg imidlertid raskt et navn. Etter å ha markert seg som juniortrener i Finland, ble han i 1997 hentet til Østerrike der han ble landslagssjef.
I 1999 reiste han hjem til Finland, der han ble landslagssjef, før han tok over de norske hopperne i 2002. Kojonkoski har fått det meste av æren for at de norske hopperne kom tilbake i verdenstoppen etter flere år med svake resultater.
Han fikk PAN-prisen i desember 2007 for sin innsats for den norske hopplandslaget. Siden han startet som langslagstrener, har han plassert norsk hoppsport tilbake i verdenseliten. Mange enkeltseire, med Sigurd Pettersen og Anders Jacobsens seiere i hoppuka (henholdsvis 2004 og 2007) som noen av høydepunktene, samt plassert det norske laget som det beste hopplaget i verden fra 2005 til 2007. 
Han har fått frem noen av hoppsportens store navn i denne perioden, i tillegg til personene nevnt over kan man liste opp Lars Bystøl, Roar Ljøkelsøy, Bjørn Einar Romøren, Anders Bardal og Tom Hilde.
Kojonkoski var landslagstrener for Norge ut sesongen 2010/11. Han ble erstattet av østerrikske Alexander Stöckl. I februar 2015 ble Mika Kojonkoski utnevnt til leder for hoppkomiteen i FIS, etter at komiteens forrige leder, Kojonkoskis landsmann Jouko Törmänen, døde i januar.

Politiker

Han er politisk aktiv i det finske Samlingspartiet i hjembyen Kuopio. Han har tidligere uttalt at han etter OL i Torino i 2006 vurderte å satse hundre prosent på en politisk karriere i hjemlandet.
Robert Runcie

Bakgrunn

Runcie var sønn av en elektroingeniør som opprinnelig var presbyterianer. Robert tjenestegjorde under annen verdenskrig  som stridsvognskommanant i  Scots Guards, og han ble i 1945 tildelt Military Cross.

Prest, biskop, erkebiskop

I 1951 ble han presteviet i Church of England.
Runcie var biskop av St. Albans fra 1970 til 1980, da han ble utnevnt til erkebiskop av Canterbury. Utnevnelsen representerte et brudd bor anglikanerne sedvane; det var som regen slik at erkebiskopen av York overtok i Canterbury når dette høyeste embedet ble ledig. Men den daværende erkebiskop av York, Stuart Blanch, hadde tilkjennegiktt at han ikke ville ta imot noen promosjon dit.
I hans tid som erkebiskop brøt det tradisjonelle forholdet mellom Det konservative parti og Den engelske kirke sammen. Dette skyldtes i stor grad en strid mellom kirkelige ledere og Margaret Thatcher; hennes politikk ble av mange sett sett som en støtte til individualisme og jag etter penger som ikke var kompatibelt med kristendom. Da kirken i 1985 kritiserte regjeringens håndtering av sosiale problemer i rapporten Faith in the City, førte dette til økt friksjon mellom kirken og regjeringen, sistnevnte spesielt representert ved Norman Tebbit. Tebbit ble en fremtredende forkjemper for løsriving av kirken fra staten, med den begrunnelse av en institusjon som var så nært knyttet til staten ikke burde uttrykke det han så som partipolitiske synspunkter. 
Hans kone Rosalind var en kjent pianist. 
I 1991, da han var 70 år gammel, fikk han gå av med pensjon. Han ble utnevnt til Baron Runcie av Cuddesdon i Oxfordshire. Dette betød at han kunne fortsette å sitte i Overhuset, der han tidligere hadde sittet på grunn av sitt embete. 
Runcie døde av kreft i 2000, og ble gravlagt ved St. Albans katedral i St. Albans.
IFI Alumni

IFI Alumni ble opprettet i januar 1999, som den første alumniforeningen ved Universitetet i Oslo. IFI er en forkortelse for Institutt for informatikk, og alumniforeningen har vokst seg til å bli universitetets største. I dag er IFI Alumni en underforening av UiO Alumnus. IFI Alumni arrangerer fagkvelder og aktuelle arrangementer.
Triangle Darkblue

Triangle Darkblue er et musikkalbum med Kai Eide, utgitt i 1983.
Dan Alberto Fellus

Karriere

Etter å ha spilt for Bøler, Vålerenga og Gjøvik-Lyn, debuterte Fellus i Tippeligaen for Lillestrøm i seriekampen mot Lyn hjemme på Åråsen 6. juni 2008. 
Sommeren 2017 sluttet han seg til sjettedivisjonslaget Hammersborg, etter å ha spilt for Strømmen, Lørenskog og Teisen de senere årene.
Rostov Arena

Historikk

Grunnarbeidet startet i 2013, men det måtte stoppes for en periode da det ble funnet fem bomber fra andre verdenskrig.  Stadionet var først designet med en åpen kortside mot elven Don, men måtte blir endret på grunn av kostnader og FIFA sine krav for stadioner.   Designet på stadion er inspirert av meander på elven Don.  Etter VM i fotball skal fotballaget FC Rostov spille sine hjemmekamper her.
Caspar Cruciger den eldre

Bakgrunn

Caspar Cruciger var sønn av kjøpmannen Georg Kreuziger (død 28. juni 1544 i Leipzig), som stammet fra en bøhmisk familie ofg som fulgte de husittiske tradisjoner. Faren Georg hadde i 1502 ervervet borgerrett i Leipzig og kom derpå til en viss velstand.
Derfor kunne den unge Caspar Cruciger allerede i tiodlig ungdom påkostes en humanistisk utdannelse hos Georg Helt (fra Forchheim, derfor kalt Forchemius) og Kaspar Börner ved Thomasschule zu Leipzig. Den 19. oktober 1513 ble han student ved Universitetet i Leipzig, der han studerte under englenderen Richard Croke og under Petrus Mosellanus. Som student hørte han disputasen i Leipzig mellom Luther og Johannes Eck sommeren 1519. 
I 1521 begynte han å studere teologi i Wittenberg. Han studerte også matematikk og botanikk.

Luthersk prest og reformator

I 1525 ble han rektor og prest på Johannesskolen i Magdeburg, men i 1528 kom han tilbake til Wittenberg, da som professor i teologi og prest i Slottskirken i Wittenberg. Med få avbrudd ble han der til sin død. 
Caspar Cruciger den eldre hjalp Martin Luther med bibeloversettelsen, underviste når Philip Melanchton og andre var på reise og deltok i teologiske debatter og konferanser. Han bidro til å innføre reformasjonen i Leipzig i 1539 sammen med Friedrich Myconius. Byrådet der ville gjerne beholde ham i byen, men Luther mente han var umistelig i Wittenberg. Den schmalkaldiske krig 1546-47 og Augsburgske interim 1548 gjorde de siste år av livet vanskelig for Cruciger, som forsøkte å holde universitetet i drift sammen med Melanchton og Paul Eber. 
På grunn av hans kunnskaper i stenografi, skrev han ned mange av Luthers prekener. De fleste av hans egne verk innen eksegese og dogmatikk ble gitt ut etter hans død, men sammen med Georg Rörer ga han ut de første bindene av Luthers verker fra 1539.
Dvergperlemorvinge

Utseende

En ganske liten sommerfugl (vingespenn 27 – 36 mm), Norges minste perlemorvinge. Vingene er blekt brune, mønsteret virker utvisket. Vingene er uvanlig små sammenlignet med kroppen.

Levevis

Larvene lever på harerug (Bistorta vivipara), kanskje også på andre planter. De voksne sommerfuglene er på vingene i juli, men flyr ikke langt. Flukten er svirrende, med raske vingeslag. I Norge er arten funnet på platåer med mange småbekker med smeltevann, mellom 700 – 900 moh i indre Troms.
SMS – Sju magiske sirkler

Handling

Ellen er 14 år gammel og har nettopp flyttet til Oslo med sin mor. I Oslo blir hun kjent med Halvorsen, en ensom gutt, som for det meste leser bøker. Sammen kommer de i kontakt med den mystiske Ophelia, som forteller dem at det er en hemmelig indiansk stamme i Oslo. Sammen med Ophelia forsøker de å redde den truede indianerstammen. De tre står imidlertid overfor en hensynsløs skurk som går under navnet Gallesten. Han og hans medsammensvorne, Jimmy, har planer om å fordrive indianerne fra sitt idylliske samfunn.

Om serien

Serien markerte barnetimebokas 50-årsjubileum i 2003, og var basert på barnetimeboka ”UGH!” fra 2001. Jo Nesbø skrev 1. kapittel, og 70 barn diktet så videre på historien.
Västerkärr

Västerkärr er et småort i Habo kommune i Jönköpings län i Sverige. Plassen hadde 94 innbyggere i 2010.
Her kommer dine arme små

«Her kommer dine arme små» er en salme som ofte brukes som julesang. Teksten er av den danske biskop og salmedikter Hans Adolf Brorson fra 1732, og melodien som brukes er av Johann Abraham Peter Schultz fra 1786. Salmen er nr. 36 i Norsk Salmebok.

Komposisjoner basert på melodien

Organisten Rudolph Magnus Forwald har laget en Parafrase over «Her kommer dine arme små» for piano.
Hans Severin Arentz

Bakgrunn

Foreldrene var fiskeriinspektør på Shetland, Jens Christian Arentz (født 5. september 1763, død i 1828), og Anne Elisabeth [Urbye] (født 16. desember 1775, død 2. juni 1851). 
Hans S. Arentz ble student i 1825, og ble konstituert som adjunkt ved Den lærde Skole i Skien 30. juli 1829, med fast ansettelse fra 30. juli 1830. Han fungerte dessuten som skolens rektor ved skoleåret 1851-52.

Ekteskap

I Skien møtte han Margrethe Cathrine Stockmann (født 19. november 1806), datteren til handelsmann Christian Paus Stockmann og hustru Rachel (f. Nilsen). De ble gift den 8. oktober 1838 og fikk to barn, Christian (født 24. mai 1840, død 16. mars 1841) og Jenny Christiane (født 30. november 1842, død 13. august 1848), som begge døde som små.

Borgermester og stortingsrepresentant

Arentz var borgermester i Skien fra 1840 til 1842, fra 1845 til 1847, fra 1848 til 1850 og fra 1851 til 1860. Han ble innvalgt på Stortinget i 1842, som representant for Skien og Porsgrund. I 1857 måtte Arentz igjen møte på tinget som suppleant for avdøde stortingsrepresentant, bankbokholder Bøttger, før han for siste gang ble valgt inn for perioden 1859-60.
På grunn av sykdom tok Arentz avskjed med stillingen som adjunkt ved Den lærde Skole tidlig i 1866, og som ordfører i 1867. Da han senere vant helbredet tilbake gikk han på nytt inn i kommunestyret og fungerte som ordfører like til sin død i 1875.
Nyhavn 17

Handling

Filmen starter en tidlig søndag morgen, da ekspeditrisen Primula Rask (Karina Bell) på vei til arbeid på sykkel, blir truffet av en ung mann (Sigfred Johansen) som er ute og kjører med sin forlovede (Lili Lani). Det viser seg at Primula er uekte datter av stormagasindirektøren Theodor Falk (Frederik Jensen). Hun forelsker seg i den ung mannen, og han forelsker seg også i henne, og så skyter handlingen fart, men alt ender som det skal i en folkekomedie.
Nansenisen

Nansenisen er den delen av Antarktisplatået som ligger rett sør for Sør-Rondane i Dronning Maud Land. I 1973 ble definisjonen av Nansenisens utstrekning endret fra å dekke hele området sør for Sør-Rondane til Dronning Maud Lands østlige ytterpunkt ved 45° øst til bare å dekke området sør for Sør-Rondane.
Den er oppkalt etter den norske forskeren, polfareren og diplomaten Fridtjof Nansen (1861–1930).
Acutiphoderes

Utseende

En middelsstor, avlang, brokete farget trebukk med noe forkortede dekkvinger. Hode, antenner og bein er mørkbrune til svarte, pronotum hvitt til gult bestøvet med tre svarte lengdestriper, dekkvingene gule med smal, svart rand. Antennene er tynne, under halvparten så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er tydelig innsvingende på sidene, skarpt tilspissede bak, spissene når nesten til bakkroppsspissen men spriker kraftig i den bakre delen. Beina er nokså korte og kraftige, lårene tydelig klubbeformede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil, Surinam, Fransk Guyana, Ecuador og Peru.
Dronning Fabiolafjella

Dronning Fabiolafjella er en gruppe mindre fjell i den vestlige delen av Thorshavnheiane i Dronning Maud Land. Fjellpartiet ligger 170 kilometer sørvest for Lützow-Holmbukta og har en utstrekning på om lag 60 kilometer. Det består hovedsakelig av sju mindre massiv som strekker seg i nord-sør-retning og danner en delvis barriere for innlandsisens bevegelse.
Fjellene ble oppdaget og fotografert fra fly av en belgisk ekspedisjonen i oktober 1960 og navngitt etter Doña Fabiola de Mora y Aragón i anledning hennes vielse med kong Baudouin I av Belgia. I november-desember samme år gjennomførte en japansk ekspedisjon geologiske undersøkelser her. Den ga fjellene navnet «Yamato Sanmyaku» (Yamatofjellene).
Ur-Nammu

Styre

Årsnavn for 17 av Ur-Nammus 18 år er kjent, men deres rekkefølge er usikker. Et årsnavn av hans styre nedtegner ødeleggelsen av Gutium, mens to år synes å feire hans lovreformer: «År i hvor Ur-Nammu kongen ga orden på måtene (til folket i landet) fra neden til over», og «Året Ur-Nammu ga rettmessighet til landet.»
Blant hans militære bedrifter var erobringen av Lagasj og beseire hans tidligere herrer ved Uruk. Han ble til sist anerkjent som en betydningsfull regional hersker av Ur, Eridu, og Uruk ved en kroningseremoni i Nippur. Det er antatt at han sto for byggingen av bygninger ved Nippur, Larsa, Kisj, Adab, og Umma. Det er kjent at han reparerte veier og den generelle orden etter gutiarisk perioden.
Ur Nammu var også ansvarlig for byggingen av et antall trappepyramider som kalles ziggurater, inkludert Den store zigguraten i Ur.
Hans ektefelle (den ene eller en av flere) var en datter av Utu-hengal, konge av Uruk, og som han fikk minst en sønn med. Han ble etterfulgt av sin sønn Shulgi etter en regjeringstid på 18 år. Hans død på slagmarken mot guteerne etter at han ble forlatt av sin hær er kjent ved at han ble minnet i et langt sumerisk dikt.

Stele

I 1925 ble en ødelagt søyle av kalkstein, opprinnelig rundt 2,7 meter høy, avdekket i Mesopotamia. Under ledelse av Leonard Woolley, som ikke var tilstede i person, ble den rekonstruert av Penn Museum (tilknyttet Universitetet i Pennsylvania i USA). I 1985 kunne Jeanny Canby bevise at den var blitt feilaktig satt sammen. Gipsen som fylte stelen ble fjernet og stelen ble rekonstruert med ekstra stykker som var funnet i museets lager. Det ble da oppdaget en figur som forestilte en kurtisane som omfavnet en guddom. Canby påpekte at det var «forbausende intim scene for et kongelige monument.»
Molecule Island

Molecule Island er den østligste av Bragg Islands som ligger i Crystal Sound 14 km nord for Cape Rey i Graham Land. Øya ble kartlagt fra landmålinger foretatt av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) (1958–59). Navnet kommer fra nærheten til Atom Rock som ligger i samme gruppen.
Precarium

Precarium (latin, av precare «be») er en form for lån i romerretten, kjennetegnet ved at eieren når som helst kan kreve å få sin eiendom tilbake. En romersk landeier kunne for eksempel la jordløse bønder slå seg ned på et stykke jord han ikke hadde bruk for, med plikt til å forlate den når han forlangte det. Låntakeren (prekaristen) sto derfor i en vanskelig («prekær») stilling.
Playa Agujas

Playa Agujas er ei strand ved stillehavskysten i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Den befinner seg like nord for Punta Leona og vest for Quebrada Ganado. Stranda består av mørk sand og stedvis steiner. Den er 0,7 kilometer lang.
James J. Corbett vs. John L. Sullivan

Generelt

Denne kampen har enorm historisk verdi fordi den var “broen” fra “bare-knuckle” perioden over til Queensberry æraen. ”The Boston Strong Boy”, John L. Sullivan var den siste VM-mesteren fra tiden da boksing ble utkjempet med London Prize Ring Rules, og den eneste bokseren som var involvert i VM-kamper fra begge tidsperiodene.
”Gentleman” James J. Corbett var den nye moderne bokseren som baserte seg mer på teknikk og fotarbeid fremfor primitive neveslagsmål. Blant annet var han en pioneer på å utvikle venstre jab-en som et offisielt slag.

Om kampen

Da denne kampen fant sted i 1892 var det praktisk talt den eneste gangen to boksere som tilhørte hver sin æra møttes, ”old vs. new”. Timingen var perfekt for Corbett som var ung, i form og på sitt beste, men Sullivan var overvektig og aldrende etter mange tøffe nevekamper og et mangeårig alkoholmisbruk. Det gikk som det måtte gå, det unge løven, med sin nye teknikk og slagvarianter danset rundt den gamle mesteren og fyrte løs til den gamle løven til slutt segnet om i 21. runde.
Sullivan var favoritten blant publikum. Han hadde superstjernestatus i USA og Europa (en av verdens første) og portrettbilder av ham hang på veggen i nærmest hver eneste saloon over hele USA. Folket elsket John L. Sullivan, og folk tilga aldri den unge jyplingen Corbett som reduserte deres helt, ”the Great John L.”, til et blødende ringvrak.

Annen informasjon

Noe av det mest kjedelige ved denne kampen er at Thomas Alva Edison, som nylig hadde tatt patent på filmkameraet, tilbød seg å filme kampen. Problemet var da at kampen måtte foregå inne i Edison’s filmstudio, og da ville det ikke være plass til tilskuere. Sullivan som VM-mester hadde rettighetene til å velge tid, sted og betingelsene rundt kampen og hadde liten tro på at filmen av kampen ville gjøre stor business, noe som skulle vise seg å være en av boksingens største forrentnings-skivebommer. ”Fightfilms”, som det skulle hete i årene fremover, var en gullgruve for alle involverte. Men Sullivan ville heller sikre seg prosentene sine fra billettene publikum kjøpte og avviste Edison’s forsalg bryskt med kommentaren som ble ledd av i mange år fremover: ”There’ll be no moving pictures of my fight!”.
For oss som interesserer seg for bokehistorien er dette utrolig synd. Selv om kvaliteten på datidens opptak var en vits i forhold til dagens, er det likevel utrolig synd at Sullivan er den eneste VM-mesteren i tungvekt som det ikke finnes noe filmopptak av mens han var i kamp. Alle detaljer kjent om hans boksestil kjenner vi kun fra artikler, reportasjer og opplysninger fra vitner som satt ringside ved kampene hans. Heldigvis er livet og karrieren hans godt dokumentert, men dersom Edison hadde vært ute med oppfinnelsen sin noen år tidligere, hadde man kunnet se ”the Great John L.” med egne øyne.
Norske slagere

Slager er en sang, som regel på norsk, som med ett blir mye spilt og hørt rundt om i Norge.
Nye norske slagere kommer stadig til. Slagere blir ofte brukt som utgangspunkt for parodier, etterligninger eller de blir laga i nye versjoner. Bandet DDR har f. eks. laga et helt album med tyske versjoner av Jannicke Jarlum sin «Svake mennesker», Lars Kilevold sin «Livet er for kjipt», The Kids' sin «Forelska i lærer'n» og Knutsen & Ludvigsen sin «Når det piper (i telefonen)».
North Atlantic Ocean

North Atlantic Ocean er et musikkalbum med Johannes Kleppevik, utgitt i 1984.
Stompneus Point fyr

Stompneus Point fyr (afrikaans: Stompneuspuntvuurtoring, engelsk: Stompneus Point Light) er et fyr ved det nordligste punktet av Kapp St. Martins halvøy ved den vestlige inngangen til St. Helena Bay. Det 26 meter høye tårnet ble bygget i 1920. Fyret er bygget i treverk og har en pyramideform. Den er hvitmalt med en grønn lanternekuppel.