google/wiki40b huggingface dataset:
Eva Ekeblad

Bakgrunn

Eva De la Gardie var datter av Magnus Julius De la Gardie (1668–1741) og Hedvig Catarina Lilje. Hun var søster av Carl Julius De la Gardie og Hedvig Catharina De la Gardie og tante til Axel von Fersen den yngre. Hennes bror var gift med Catharina Charlotta De la Gardie og svoger av Hedvig Taube.

Ekteskap

Eva ble i 1740, 16 år gammel, gift med Claes Claesson Ekeblad. Hun ble mor til fem barn. Paret hadde en residens i Stockholm og en eiendom i Västergötland, og tilhørte de aller høyeste sirkler av den svenske adelen.
Ektefellen var ofte fraværende, og Eva var ansvarlig for ledelsen for de eiendommene. Den første konserten som utførte masse musikk av Johan Helmich Roman ble fremført i salongen hennes i Ekebladpalasset.

Vitenskapelig aktivitet

Ekeblad oppdaget hvordan man kan lage mel og alkohol av poteter (1746). Dermed gjorde hun slik at poteten, en vekst innført i Sverige i 1658 og som frem til da bare hadde blitt dyrket i drivhus, ble en grunnleggende del av matforsyningen. Dette bidro til å forbedre kostholdet og redusere sult. Tidligere ble alkohol laget av hvete og rug, men nå kunne mer av kornet benyttes til brød i stedet.
Hun oppdaget også en metode for bleking av bomullstekstiler og garn med såpe (1751). Hun gjorde kosmetikk tryggere ved at farlige ingredienser ble erstattet av pulveriserte poteter (1752). 
Ekeblad skrev til det kongelige svenske vitenskapsakademiet om sitt første funn i 1746, og i 1748 ble hun den første kvinne valgt til akademiet, selv om hun aldri tok del i noen av de akademiske møtene. Etter 1751 ble hun en fullverdig medlem og akademiet følte det som en stor ære å ha henne med, selv om dette akademiet var bare for menn.
Sarnesfjorden

Sarnesfjorden er en fjord på sørøstsiden av Magerøya i Nordkapp kommune i Finnmark. Den kan regnes som en fjordarm av Porsangerfjorden. Fjorden har innløp mellom Bismarhallen i vest og øya Store Altsula i øst og strekker seg 4,5 kilometer nordvestover til Sarnespollen i enden av fjorden.
Fiskeværet Sarnes ligger på nordsiden av fjorden og har gitt fjorden sitt navn. En rekke viker danner den indre delen av fjorden. Fra nord til sør finner en Sarnespollen, Ole Arntsavika, Studentervika og Kobbholet.
Europavei 69 går langs deler av fjorden.
Akita (prefektur)

Geografi

Prefekturet ligger på den nordøstlige delen av øya Honshu og grenser i vest til Japanhavet, i nord til Aomori prefektur, Iwate prefektur i øst, Miyagi prefektur i sørøst, og Yamagata prefektur i sør.
Selve prefekturet er rektangulært formet og er om lag 181 km langt fra nord til sør og 111 km bredt fra øst til vest. Oufjellene utgjør de østlige grensetraktene i prefekturet, og Dewafjellene går parallelt med disse opp gjennom midten av Akita. Som store deler av det nordlige Japan er vinteren kald i Akita, spesielt på innlandet.

Økonomi

Som mesteparten av Tōhokuregionen så er økonomien dominert av de tradisjonelle industriene som jordbruk, fiskeri og skogbruk. Dette har ført til at mange unge mennesker velger å flytte fra området og til større byer som Tokyo.

Turisme

Ved Tazawasjøen finnes det en rekke steder med varme kilder – såkalte onsen. I tillegg arrangeres det hvert år mange folkefester – såkalte matsuri.
Byen Kakunodate er berømt for sine velbevarte gamle samuraihus. Her finnes Aoyagihuset som var hjemmet til Odano Naotake, illustratøren til den første moderne japanske oversikt over menneskets anatomi. Idag finnes det et museum og et galleri for medisinske illustrasjoner og tradisjonelt håndverk i bygget.
Goliathus orientalis

Utseende

En meget stor (lengde 50-100 millimeter) og kraftig bille. Kroppen er ganske bred og flatrygget. Hannene har et gaffelformet pannefremspring og oppstående kjøler på sidene av hodet. Beina er nokså lange og kraftige, svarte, leggene (tibiae) nokså brede. På mellom- og bakbeina har leggene en tett hårkam på innersiden. Hodet og pronotum har hvit grunnfarge, sistnevnte med tre par svarte lengdestriper, disse er vanligvis noe smalere enn hos Goliathus goliatus. Scutellum er langt, smalt og hvitt. Dekkvingene er hvite eller gråhvite med et svart nettmønster.

Levevis

Denne arten er ikke knyttet til tett skog, men lever på savanne med en del trær. De voksne billene kan finnes på sevje som flyter ut fra sår på visse trær, og kommer også til gjærende frukt. Tross sin store kropp flyr de godt. Larvene lever i jorden, og i motsetning til mange andre Cetoniinae trenger de proteinrik kost, fordi de vokser svært raskt. I fangenskap kan de fores med hunde- eller kattemat, hva de eter ute i naturen vet man ikke med sikkerhet. Under optimale forhold kan larven voksen til en lengde av 13 centimeter og en vekt over 100 gram på fire måneder, som tilsvarer varigheten av regntiden. Larven graver så ut et puppekammer et stykke nede i jorda, forvandler seg til en puppe og tilbringer mesteparten av tørketiden i dette stadiet. Etter noen måneder klekker den voksne billen nede i puppekammeret, men den kommer ikke opp før regnet kommer. I fangenskap kan de voksne billene lever over ett år, men levetiden er trolig mye kortere i vill tilstand. De voksne billene bruker mesteparten av tiden på å få formert seg, hannene kjemper ved hjelp av det gaffeldelte fremspringet på hodet, som de forsøker i vippe hverandre opp med.

Utbredelse

Arten er spredt og lokalt utbredt i Kongo (begge statene) og Tanzania.
Masi-gruppen

Masi-gruppen (nordsamisk: Mázejoavku) (også kalt Samisk Kunstnergruppe/Sámi Dáidujoavku) ble etablert i 1978 og bestod av åtte unge kunstnere, i alfabetisk rekkefølge: Aage Gaup, Trygve Lund Guttormsen, Josef Halse, Berit Marit Hætta, Britta Marakatt-Labba, Hans Ragnar Mathisen, Rannveig Persen og Synnøve Persen.
Masi-gruppen ble forløperen til Samisk kunstnerforbund som ble stiftet i 1979. Gruppen var sentralt i arbeidet med innkjøp av samisk samtidskunst til De Samiske Samlinger i Karasjok.

Et samisk kulturopprør

Masi-gruppen fikk avgjørende betydning for utviklingen innen samisk kultur- og kunstforståelse og var inspirert av ideer og strømninger i norsk kunstliv på 1970-tallet. De første årene medførte en rekke reiser og utstillinger fra gruppens medlemmer, og det høye aktivitetsnivået bidro til økt fokus på samisk kunst.
Kunstneriske uttrykk, produksjoner og utstillinger var arenaer for kritiske ytringer og politisk kamp mot undertrykkelse lokalt og globalt. Det vokste fram en forståelse blant denne generasjonen kunstnere at «det samiske» skulle være mindre synlig. Kunstnerne og kunsten skulle i større grad bevege seg i en global verden og i en global kunstnerisk tradisjon. 
Gruppens kunstneriske retning var klart i tråd med tidens krav om samiske kulturelle og politiske rettigheter, samtidig var den i opposisjon til tidens krav samisk uniformering og kulturelle ensretting. Gruppas syn var et kunstnerisk opprør mot de kulturelle stereotypiene, forestillingen om at samisk kunst måtte inneholde visuelle referanser til det som tradisjonelt ble oppfattet som samisk: ikoner fra runebommer, primærfargene fra de samiske koftene eller bruk av naturmaterialer.
Fomboni FC

Fomboni FC er en fotballklubb fra Fomboni på Komorene som spiller i toppserien Comoros Premier League. De har vunnet serien én gang, og dermed også deltatt én gang i CAF Champions League (i 2015).
Jamie Gregg

Karrière

Gregg debuterte i verdenscupen i Utah Olympic Oval i Salt Lake City den 10. november 2007 på 1000 m i B-gruppa, og gikk også 500 m dagen etter i B-gruppa i åpningsstevne for verdenscupsesongen 2007/08 hvor Jeremy Wotherspoon satte Verdensrekord på 500m den 9. november med 34,03. Han har senere tatt 2 pallplasseringer i A-gruppa begge på 500 m og den første gangen av de bare ørsmå 1000-deler bak 2.-plassen. Neste gang på pallen i A-gruppa i verdenscupen ble det opprykk til 2.-plassen bare slått av finske Pekka Koskela. Han har 2 seire i B-gruppa på 1000 m i verdenscupen.
Han konkurrerte for Canada under vinter-OL 2010 på 500 meter, og havna på en åttendeplass, best av alle nordamerikanere, én plass foran Jeremy Wotherspoon.
 
Gregg ble rangert som den tiende beste i verden sett ut i fra verdenscupresultater for sesongen 2009-2010.

Personlig

Jamies yngre søster, Jessica Gregg, konkurrerte også under Vinter-OL i Vancouver, men hun deltok i kortbaneløp på flere distanser og tok blant annet en sølv medalje i 3000 m stafett. Hun var også med i Canadas OL-tropp i kortbaneløp i 2014 men forble en ubrukt reserve. Både faren (Randy Gregg) og moren (Kathy Vogt) har også deltatt i Olympiske leker tidligere. Randy som en av spillerne på det canadiske ishockey-landslaget i OL 1980 i Lake Placid og OL 1988 i Calgary, og Kathy som en skøyteløper i OL 1976 i Innsbruck og OL 1980 i Lake Placid. Jamie har enda en yngre søster (Sarah Gregg) som også går på skøyter og ble Nordamerikansk-mester på 1500m i 2011.
I juni 2013 giftet han seg med skøyteløperen Danielle Wotherspoon, som er lillesøstra til skøytetreneren, tidligere skøyteløperen og verdensrekordholderen Jeremy Wotherspoon på 500 meter. Den tidligere OL-deltakeren i hurtigløp på skøyter i 2006 Kim Weger blir da hans svigerinne, siden hun er gift med Jeremy.
Anders Sømme Hammer

Forfatterskap

I 2010 debuterte Hammer med boken Drømmekrigen. Hjerter og sinn i Afghanistan og Norge som handler om krigen i Afghanistan. Boken gir beskrivelser av medienes dekning av krigen og forsvarets mangel på åpenhet. Heia Kabul! (2013) er Hammers andre bok og handler om afghanske jenter. Boken følger Kabuls kvinnelag i fotball til Norway Cup i 2011 og hvordan Norges-oppholdet blir et dramatisk vendepunkt for kvinnene. I 2019 kom den tredje boken Faryab - arven etter Norge. Den handler om hvordan det har gått i Faryab i Nordvest-Afghanistan, etter at Norge trakk seg ut av provinsen i 2012.  
Hammer har også skrevet to bøker sammen med den danske forfatteren Carsten Jensen. I 2014 skrev de Alt dette kunne vært unngått, som handler om det nye Afghanistan. I 2016 kom Krigen der aldrig ender/Krigen som aldri tar slutt, reportasjer fra Afghanistan.

Utmerkelser

2010: Årets frilanser av frilansjournalistene i Norsk Journalistlag
2011: Fritt Ord-prisen for uavhengig og kritisk dekning av krigen i Afghanistan
2014: Perspektiv-prisen fra Flyktninghjelpen for sin journalistikk fra Afganistan 
2014: Den store journalistprisen for modig utenriksjournalistikk i krigs- og konfliktområder
2017: Internasjonal Reporters journalistpris. for Brennpunkt-dokumentaren Talibanistan
2018: The Webby Awards, beste film i kategorien nyheter og politikk for dokumentaren «Escape from Syria: Rania’ Odyssey»
Falklandsulv

Beskrivelse

Falklandsulven har også gått under mange andre navn, eksempelvis warrah og antarktisulv. Det siste navnet fikk den etter den tidligere vitenskapelige benevnelsen, Canis antarcticus. Den ble oppdaget i 1689 (Lioncrusher's Domain) eller 1690 (IUCNs rødliste) og var fortsatt en levedyktig art da Charles Darwin besøkte øyene i 1833. Han forutså alt da artens undergang.
Utover på 1800-tallet minsket bestanden drastisk, blant annet på grunn av amerikanernes jakt for skinnets del. Skotske innvandrere som bosatte seg på øyene på 1860-tallet hadde med seg sau og forgiftet falklandsulven for å bli kvitt den. Det siste dyret ble trolig drept der i 1876 (Canid Specialist Group, 2004). I dag finnes kun elleve utstoppede dyr tilbake, som stort sett befinner seg rundt om på verdens museer. London zoo i Storbritannia hadde et levende individ i 1868, men det døde bare få år senere.
Ifølge de opplysninger som finnes var denne reven ca. 60 cm i skulderhøyde. Den minnet om en ulv, men var mer kortbeint. Skallen var bred og ørene relativt små. Den hadde en gulbrun pels, som var blek på undersiden og ble mørkere gråbrun mot haleroten og utover halen. Haletippen var hvit og ørene var grå. Pelsen var svært tett.
Atferd, reproduksjon og matvaner er tilnærmet ukjent, men noen mener at pingviner og andre fugler må ha stått på menyen, kanskje sammen med egg og planter.
Bartolomeo Pacca den eldre

Bakgrunn

Bartolomeo Pacca var sønn av adelsmannen Orazio Pacca, markgreve av Matrice, og Crispina Malaspina. Han ble utdannet av jesuittene i Napoli, av somaschinerne i det klementinske kollegium i Roma  ved Accademia dei Nobili Ecclesiastici.

Geistlig karriere

Han ble tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Köln og Portugal. Mellom disse to postene var han blitt utnevnt til nuntius i Frankrike, men kunne ikke tiltre på grunn av den franske revolusjon. 
Han ble utnevnt til kardinal i februar 1801 av pave Pius VII. 
I 1809 ekskommuniserte pave Pius VII keiser Napoleon I, og den 6. juli ble han og kardinal Pacca attestert. Paven ble sendt til Savona og Pacca til Fenestrelle. I 1813 ble de begge flyttet til  Fontainebleau. Pacca fikk paven til å tilbakekalle sin overenskomst med Napoleon, og ble deportert til Uzès i januar 1814. Han ble løslatt ved Napoleons fall i april 1814.  Han returnerte da til Roma og organiserte statsjuntaen som regjerte i den fraværende pavens navn. 
Han representerte Pavestolen under Wienerkongressen 1815 inntil kardinal Ercole Consalvi overtok ansvaret. 
Da kongen av Napoli, Joachim Murat, rykket mot Roma, flyktet han ikke, og i «de hundre dagene» (1815) fattet han noen kontroversielle beslutninger, som det å fengsle kardinal Jean-Siffrein Maury i Castel Sant'Angelo (som ble sluppet ut av kardinal Consalvi så snart han kom tilbake til byen). 
Han var prefekt for Kongregasjonen for biskoper og regularklerikere i 1818, og ble prefekt for Kongregasjonen for seremoniene i 1830.  
Han  deltok ved konklavet 1823 som valgte kardinal Annibale della Genga til pave Leo XII. Ved det valget tilhørte han den såkalte "moderati"-fraksjonen som forsøkte å blokkere Della Gengas valg.
Han deltok senere ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI. 
Pacca ble forfremmet til kardinalbiskop av Frascati i 1818, og i 1821 ble han kardinalbiskop av Porto e Santa Rufina. I 1830 ble han valgt til kardinalkollegiets dekanus, og fikk i henhold til tradisjonen også bispesetet Ostia.
Han var grandonkel til sin navnebror kardinal Bartolomeo Pacca den yngre (kreert 1875).
Måseneset

Måseneset er et naturlig nes under fjellet Midterhuken ved Mariasundet midt imot Akseløya (Mariaholmen), vest i Nathorst Land på sentrale Spitsbergen, Svalbard. I nord ligger sletta Mariaholmen og Akseløya i Van Mijenfjorden, i øst Lågkollane.
På stedet ligger en norsk fangsthytte (bistasjon) 4–500 meter øst for pynten som antakelig ble oppført i 1927 av Ole Mortensen på den tiden han overvintret i Camp Morton i tjeneste for Northern Exploration Company. Det ble trolig oppført for dette selskapet, og ble i så fall statlig i 1932. Huset lå på en sju meter høy terrasse over Mariasundet.
her er det også et lite gravfelt.
Anlegget inngikk i det som utgjorde Fangstfelt 5 (Midterhuken). Hytta ble brukt til norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig.
Joh. Petersen Aktieselskab

Joh. Petersen Aktieselskab var en tekstilbedrift sentralt i Bergen. Den ble etablert i 1852 av Johan Petersen, og produserte særlig håndklær og dekketøyer av lin, bomull og silke. Dette var Norges sjette tekstilbedrift. Bedriften flyttet senere til Brumunddal, og deretter i 1889 til Bryn i Oslo.
Sloviansk kraftverk

Sloviansk kraftverk er et varmekraftverk i det østre Ukraina. Det har en installert produksjonskapasitet på 800 MW, fordelt på 1 blokk / turbin. Operatør er Donbasenergo.
Anlegget ble påbegynt omkring 1968 og stod ferdig i 1971. Brenselkilden er kull, naturgass eller olje, og drøye 4% av fyringen går med naturgass.
Lyn Fotball Damer

Lyn Fotball Damer er et fotballag fra Oslo. De har siden 2018 spilt i den norske Toppserien for kvinner.
Laget begynte i kvinnenes fjerdedivisjon i 2009. Etter én sesong i tredjedivisjon i 2011 og én i andredivisjon i 2012 spilte Lyn i førstedivisjon i fem sesonger, før de rykket opp til Toppserien før 2018-sesongen.
Klubben er en del av Lyn Fotball, som igjen er en del av allianseidrettslaget Ski- og Fotballklubben Lyn. Laget har Kringsjå kunstgress som hjemmebane, og draktfarger rød/hvit-blå-rød. Hovedtrener er Ole Johan Aas.
Ziegleria

Utseende

Middelsstore, forholdsvis spinkle stjertvinger med to stjerter på bakvingen, den bakerste av disse er lengre enn den forreste. Oversiden er brun til svartbrun med et felt av metallisk blå skjell på bakvingen, gjerne også med en liten, oransje flekk. Undersiden er brunlig med en mørk tverrstripe og en oransje og svart flekk ved bakhjørnet, noen ganger også med et oransje siksak-bånd på bakvingen.

Utbredelse

Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør, med flest arter i Mellom-Amerika.
Wheel of Fortune

Wheel of Fortune er et amerikansk gameshow som har gått på TV siden 1975. Programmet går ut på at man ved hjelp av bokstaver man har foran seg, skal løse ord-puslespill, for å vinne kontanter og premier. Hva man vinner avgjøres av et hjul man snurrer på.  Programmet ble startet av Merv Griffin.
Wheel of Fortune hadde premie på NBC 6. januar 1975. Det ble da sendt på dagtid. Det ble sent helt frem til 30. juni 1989. Den 17. juli 1989 var serien tilbake på skjermen igjen, med denne gangen ble serien sendt på TV-kanalen CBS på dagtid. Etter dette ble serien flyttet tilbake til NBC den 14. januar 1991. Det ble slutt på sendingene igjen kort tid etter, 20. september 1991. Etter dette startet de også å sende programmet på kveldene, ettersom det var så mange som fulgte med på det. 
Wheel of Fortune er det amerikanske gameshowet som har blitt sendt lengst på TV. Det ble i 2013 ranket til nummer 2 i en liste av de 60 beste gameshowene noen gang. Det er blitt sendt over 6000 episoder av gameshowet siden det startet opp i 1975.
Digital-TV

Digitalt fjernsyn bruker digital modulasjon og komprimering til å kringkaste video-, audio- og datasignaler til fjernsynsapparater.
En av mulighetene med digitalt fjernsyn er å kunne sende flere kanaler over samme båndbredde som en analog kanal krever. En annen mulighet er å sende programmer i HDTV-format. 
Det digitale signalet eliminerer vanlige analoge sendingsforstyrrelser som kornete bilder og lyd. Analoge forstyrrelser kan imidlertid erstattes av digitale MPEG-kompresjonsforstyrrelser, som frysing av bildet, når signalet sendes i lav hastighet og kan slutte helt å virke i noen situasjoner der analoge sendinger ville gitt et svekket, men brukbart bilde.
Sankt Ansgar kirke (København)

Fredning

Sankt Ansgars kirke ble fredet i 1973. Fredningen omfatter kirkebygningen med tilstøtende presteboliger samt gitteret mot Bredgade.
Fylkesvei 4764

Fylkesvei 4764 går mellom Boknabergvatnet og Loten i Bokn. Veiens lengde er 8,3 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 891.
Nedslaget på Jupiter i 2009

Nedslaget på Jupiter i 2009, noen ganger referert til som Wesley-nedslaget var et kosmisk nedslag på Jupiter som forårsaket en mørk flekk i planetens atmosfære. Flekken var lignende i areal på planetens lille røde flekk og omtrent på størrelse med Stillehavet. Legemet som slo ned på planeten er anslått å ha vært ca. 200–500 m i diameter.
Fylkesvei 5320

Fylkesveg 5320 går mellom Sandskaret og Dale i Meland kommune. Veien er 790 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv250.
Sorghus

Sorghus (arabisk: hussainia, حسينية) er en hall for sjiaseremonier. Sjiamuslimer møtes i sorghus og gråter for Imam Hussein, som ble drept av Yazid I i Karbala.
Klozapin

Klozapin (Clozapine, det registrerte varemerket Leponex), 8-kloro-11-(4-metyl-1-piperazinyl)-5H-dibenzo(b,e)(1,4)diazepin, et neuroleptikum. Klozapin er et atypisk neuroleptikum og har ved siden av olanzapin sterkest kjente antipsykotiske effekt av alle atypiske neuroleptika, dog svakere stemningsstabiliserende effekt, hvorav det mer sjelden anvendes ved bipolart syndrom enn andre legemiddel fra samme gruppe. Klozapin blir i all hovedsak kun foreskrevet når minst to andre antipsykotika er forsøkt og at disse ikke har hatt den ønskede effekt.
Klozapin anvendes fremst ved terapiresistent schizofreni.
Substansen kan gi kraftig vektøkning som bivirkning og alvorlige bivirkninger på blodet og derfor må blodprøvekontroller tas regelmessig. Om pasienten øker så mye i vekt at det truer dennes fysiske helse, bør klozapinbehandlingen revurderes.
Johann Fredrik I av Sachsen

Johann Fredrik I (Johann Friedrich, kalt «der Großmütige») (født 30. juni 1503 i Torgau, død 3. mars 1554 i Weimar), av den ernestinske linje av Wettinslekten, var kurfyrste (1532–1547) og hertug (1547–1554) av Sachsen.

Bakgrunn

Johann FridrikI. var eldste sønn av den saksiske kurfyrst Johann av Sachsen] (1468–1532) av hans første ekteskap med Sophie (1481–1503), fatter av hertug Magnus II zu Mecklenburg. Johann Fredrik giftet seg den 9. februar 1527 i Torgau med Sibylle (1512–1554), datter av hertug Johann III av Jülich-Kleve-Berg, som han året før hadde forlovet seg med.

Som fyrste

Som sin onkel og far ør ham støttet han reformasjonen, og stod i spissen for den protestantiske fyrstealliansen, Schmalkalden-forbundet.
Under den schmalkaldiske krig ble han under slaget på Lochauer Heide tatt til fange. Etter å ha først blitt dømt til døden ble han benådet etter forbønn fra tallrike innflytelsesrike fyrster (bl.a. hans fetter Moritz av Sachsen, som hadde deltatt i krigen på den katolske keiserens side) og isteden dømt til livsvarig fengsel og fratatt kurverdigheten, mens han mistet de fleste av sine land til Moritz. Etter fem års fangenskap ble han løslatt, og residerte sine siste år i Weimar.
Allerede under sitt fangenskap lot han grunnlegge den «høye skolen» i Jena, som erstatning for det tapte landsuniversitetet i Wittenberg. Høyskolen ble først i 1558, etter hans død, opphøyet til universitet av keiser Ferdinand I.
Gudbrandsdal Energi

Gudbrandsdal Energi AS er en norsk, landsdekkende kraftleverandør.
Selskapet ble etablert i 1916 og eies av kommunene Nord-Fron, Sør-Fron, Ringebu og Øyer. Hovedkontoret er lokalisert på Vinstra i Gudbrandsdalen.
Selskapet er blant de ni største kraftleverandørene i Norge og hadde pr. 1. januar 2017 100 000 kraftkunder over hele landet.
Kongens kommissær

Guvernør

I Limburg kalles Kongens kommissær også «guvernør». Dermed er provinshuset i Maastricht også kjent som Gouvernementet. 

Til og med det 19. århundre var Kongens kommissær i Noord-Brabant også kjent som guvernør. 

I Belgia er Guvernøren den høyeste ansvarlige for en provins.