google/wiki40b huggingface dataset:
Eris (dvergplanet)

Striden om klassifikasjon og navn

Eris er den største kloden som er oppdaget i bane rundt sola siden Neptun i 1846. Dette førte til en krise i nomenklaturen for planetarisk astronomi.
Da Pluto ble oppdaget i 1930 var denne kloden den eneste kjente som gikk i bane (delvis) utenfor Neptun. Opprinnelig ble også Plutos størrelse feilvurdert, og astronomene trodde den kunne være på størrelse med Mars.
Mer nøyaktige observasjoner fikk Pluto til å krympe til den ble den klart minste av planetene, og dessuten mindre enn 7 av de andre planetenes måner.
Utover 1990-årene ble stadig flere og stadig større Kuiper-legemer funnet. Pluto virket stadig mindre overbevisende som en virkelig planet, i motsetning til disse andre klodene i mer eller mindre tilsvarende baner, som ble kalt asteroider. Dette førte til at stadig flere stilte spørsmål om Pluto fortsatt burde telles blant planetene, eller burde omkategoriseres til en stor asteroide. Mange spådde at det var bare et spørsmål om tid før man fant kloder i dette området som var større enn Pluto. 
Eris oppfylte denne profetien. Dermed kom problemet virkelig på dagsordenen. For hvis Pluto er planet 9, da er vel også den klart større Eris planet 10? Men hvor mange planeter kan det føre til på lengre sikt? På den andre siden, hvis Eris ikke skal ha planetnavn, er det da riktig å fortsatt la Pluto regnes som en planet?
Så lenge dette problemet ikke var avklart, kunne Den internasjonale astronomiske union (IAU) ikke gi denne kloden et mer offisielt og passende navn, og for sikkerhets skyld utsatte den å gi navn til flere andre større Kuiper-legemer også. 
Da IAU tok stilling til planetproblemet i august 2006, var veien også åpnet for å skifte ut det uoffisielle navnet Xena med det offisielle Eris.
I gresk mytologi var Eris gudinnen for uenighet. Hun provoserte til strid om et gyllent eple, som førte til trojanerkrigen. Dysnomia, guden for lovløshet, var hennes datter. Begge navn ble foreslått av astronomen Brown. Noen kommentatorer har oppfattet dette som en ironisk kommentar til striden om småplanetens status. Brown har sagt at dette er delvis sant, men de var ikke mange romersk-greske guder igjen fordi mange er brukt i Asteroidebeltet. Da det senere ble oppdaget at Eris har en liten måne fikk denne navnet Dysnomia.
Hervik

Hervik er et sted i Tysvær kommune øst for Haugesund med ca. 250 innbyggere. Stedet er kjent for produksjon av saft og syltetøy, men det drives også med maritim virksomhet, turisme og kolonialhandel.
Stedet er bekreftet befolket siden 1300-tallet, og har graver fra bronsealderen. Navnet Hervik er etymologisk beslektet med Harwich i Storbritannia, Here-wic, som betyr «viken hvor en (viking)hær slo seg ned». I middelalderskrift er stedet titulert Heruicum.
Hans Johanson Rise

Hans Johanson Rise var byfogd og gullsmed i Stavanger. Han er mest kjent for å ha laget signeten som dannet grunnlaget for Stavangers byvåpen. Det viser en avkuttet vinranke med tre blader og slyngtråder. Det har teksten SIGILLVM CIVITAT STAVANG – seglet til byen Stavanger. Det er trolig laget i 1591 eller noen år tidligere. Første gang vi vet at det er brukt i 1591.
Han var byfogd i Stavanger i 1590–1591. Han var trolig død i 1603.
Han er kjent for en rekke sølvarbeider.
Abelvær Gård

Abelvær Gård er et handelssted og en gård som ligger i Nærøy i (nord)-Trøndelag. Handelsstedet stammer fra 1600-tallet, og har vært i eie av familien Brandtzæg siden 1802. Bygningene som står i dag ble bygget i perioden 1840 til 1872.
Besøkende kan overnatte i leilighet med selvhushold, eller i rom i Butikkbygningen. På serveringslokalet Styrmanden blir det servert kaffe, kaker og småretter, i tillegg til lunsj eller middag for inntil 20 personer på bestilling.
18. juni 2009 ble Abelvær Gård tildelt Olavsrosa av stiftelsen Norsk Kulturarv.
Clwyd (elv)

Clwyd er ei elv i Denbighshire nord i Wales. Den har sitt utspring i Clocaenog-skogen rundt 8 kilometer nordvest for Corwen.
Elva renner først mot sør til Melin-y-Wig, hvor den snur og fortsetter mot nordøst til Ruthin. Her forlater elva den relativt trange dalen og renner ut på slettene i Vale of Clwyd (walisisk: Dyffryn Clwyd), hvor den løper sammen med sideelva Clywedog like sør for Denbigh. Elva fortsetter nordover i brede meandere gjennom den fruktbare Clwyd-dalen, og løper noen kilometer nord for St. Asaph sammen med sideelva Elwy, som er omtrent like stor som hovedelva. Vannet fra de to elvene kan ofte renne side ved side nedover dalen uten å blandes. Clwyd er påvirket av tidevannet nedstrøms fra St. Asaph. Elva munner ut i Liverpoolbukta i Irskesjøen ved Rhyl.
I 1277 bygde kong Edvard I slottet Rhuddlan Castle like ved Clwyd i Rhuddlan. For at forsyningslekterne hans skulle kunne nå fram til slottet, hyret han inn 968 mann for å arbeide med det som ble kalt «den store grøfta». Han rettet ut den fem kilometer lange elvestrekningen som gikk fra slottet til havet. Dette var en enorm ingeniørmessig bragd, selv sammenlignet med dagens standarder. Ved hjelp av satellittbilder er det fremdeles mulig å se de opprinnelige svingene og buene i Clwyd.
Grand Canyon Village

Grand Canyon Village er en bebyggelse på den sørlige kanten av Grand Canyon i Coconino County i det nordlige Arizona, USA. Bebyggelsen er et såkalt Census-Designated Place (CDP), et område som ikke regnes som en by og som ikke har selvstendig bystyre, men hvor befolkningstettheten allikevel er så stor at den oppføres separat i folketellinger. 
"Landsbyen" som ble grunnlagt i 1901 med anleggelsen av en jernbane mellom Williams, Arizona og Grand Canyon, serverer de mange turistene som hvert år besøker Grand Canyon. Mange av byens bygninger, f.eks. det berømte hotellet El Tovar, Hopi House og jernbanestasjonen stammer fra begynnelsen av det 20. århundre. Mange av bygningene er utpekt som såkalte National Historic Landmarks, og hele bebyggelsen har siden 1987 vært et National Historic Landmark District.

Geografi

Bebyggelsen ligger i 2 092 meters høyde over havet på Coloradoplatået og dekker et areal på 34,7 km², hvorav hele området utgjør land. Hele bebyggelsen ligger inne i Grand Canyon National Park.

Demografi

Ved folketellingen i 2000 hadde Grand Canyon Village en befolkning på 1 460 personer. 73 % av disse var hvite, og 19% var opprinnelige amerikanere. Ingen andre raser var representert med over 2% av befolkningstallet. 
20 % av innbyggerne var under 18 år og 2 % var over 65 år. Det er altså snakk om en by med en forholdsvis ung befolkning, noe som formodentlig skyldes at de fleste flytter fra stedet når de forlater arbeidsmarkedet.
Saint-Pierre (Martinique)

Historie

Byen ble grunnlagt i 1635 av Pierre Bélain som var guvernør på den nærliggende øya Saint Kitts på oppdrag fra Richelieu. Saint-Pierre var hovedstad på Martinique fram til 1692, da setet for øyas myndigheter ble flyttet til Fort-de-France. Saint-Pierre var fremdeles en av de viktigste handelsplassene i området, først og fremst på grunn av sukker- og slavehandel. Saint-Pierre hadde tidlig utbygd infrastruktur sammenlignet med andre steder i Karibia, med blant annet hestejernbane, elektrisk gatebelysning, botanisk hage og asyl.
Den 8. mai 1902 brøt vulkanen Pelée ut. Mellom 26 000 og 36 000 av byens innbyggere omkom i katastrofen. Av de 40 fartøyene som lå til anker ved hvanen, unnslapp bare to.
Ambassadør (sanggruppe)

Ambassadør er en norsk kristen sanggruppe som ble startet høsten 1978 av Rune Dahl og Marie Sinclair (senere: Marie Dahl). Idéen kom etter at de i ett par års tid hadde reist rundt som sangevangelister. De hadde base i baptistmenigheten på Oppdal, der Åge Åleskjær virket. Ambassadør har spilt en betydelig rolle i norske menigheter, som foregangsgruppe innen sjangeren lovsang. Tekstene er ofte på norsk, og mange av tekstene og melodiene er selvskrevet.
Ambassadør fikk etterhvert mange oppdrag, særlig i årene fra tidlig på 1980-tallet, i møtesammenhenger men også mye til skolekonserter på ungdomsskolene. De ble kjent som lovsangsgruppe og mye brukt i ulike menigheter og kirkesamfunn. De fikk ikke være med på Norsktoppen fordi de sang sanger med kristne tekster
I perioden 1981 til 1987 var sanggruppen et fulltids engasjement for medlemmene. De besøkte utlandet ved flere anledninger, blant annet Polen, Tyskland og USA. Medlemmene var Rune Dahl, Marie Sinclair, Arnt-Owe Ishoel, Ingfrid Rogstad og Kristin Jensen.
På slutten av 1980-tallet ble sammesettningen i gruppen endret, men Rune Dahl og Marie Sinclair har vært med hele tiden.
David Trézéguet

Landslagskarriere

Trézéguet debuterte for Frankrike mot Spania 28. januar 1998, men ga seg med landslagsspill i 2008 etter å ha spilt 71 landskamper og scoret 34 mål for Frankrike.
Euryclelia

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, ganske fargerik trebukk. Antenner og bein er svarte, hode og pronotum skarpt røde, dekkvingene lyst brungule med svart spiss. Hannens kjever er betydelig forstørrede, sigdformede. Antennene er tynne, betydelig lengre enn kroppen hos hannen, rundt to tredjedeler så lange som kroppen hos hunnen. Pronotum er ovalt med en kraftig tann på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spåissen, beina nokså lange og slanke.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest-Malaysia, Borneo og Sumatra.
Friidrett under Samveldelekene 2018 – 400 meter hekk menn

400 meter hekk for menn var en del av friidrett under Samveldelekene 2018, og ble arrangert på Carrara Stadium fra 10. til 12. april 2018.
Kyron McMaster vant øvelsen, og ble med det den første utøveren fra De britiske Jomfruøyer som vant en gullmedalje under Samveldelekene.

Første runde

Første runde bestod av tre heat, der de to beste i hvert heat (Q) og de to raskeste for øvrig (q) gikk videre til finalen.
Aclopinae

Utseende

Ganske store, blanke, spraglete skarabider. Pronotum er bredest nær roten og nærmest trekantet. Hannens frambein er svært lange, tynne og piggete.
Antennene er korte og 9-leddete.

Levevis

Larvene og leveviset til disse billene er ukjente. De fleste kjente eksemplarene er hanner, kanskje fordi hunnene ikke kan fly og tilbringer mesteparten av livet under jorden. Hannene kommer av og til til lys om natten.

Utbredelse

Denne underfamilien finnes nesten utelukkende på den sørlige halvkulen, eneste unntak er én art fra Borneo. De øvrige lever enten i det nordlige Australia eller i det sørlige Sør-Amerika.

Fossiler

Flere fossile slekter har blitt plassert i denne underfamilien, noen så langt tilbake som i jura-tiden. Dersom denne plasseringen er korrekt er underfamilien av de eldste grupperingene innen Scarabaeoidea.
Half the World Is Watching Me

Half the World Is Watching Me er det danske bandet Mews andre album. Det ble sluppet i år 2000. 
Albumet inneholder flere av låtene fra albumet som kom tre år senere, Frengers: Not Quite Friends, But Not Quite Strangers, blant annet «Am I Wry? No», «Her Voice is Beyond Her Years», «156», «Symmetry», «Comforting Sound» og «She Came Home for Christmas».
Lotusstilling

Lotusstilling (sanskrit, पद्मासन, padmāsana; eller कमलासन, kamalāsana) er en sittestilling hvor høyre fot legges over venstre bein og venstre fot over høyre bein. Det er en meditativ stilling som har sitt opphav fra oldtidens India. Det er en avansert asana (stilling) som praktiseres for meditasjon og yoga innen både hinduisme, jainisme og buddhisme. Asana er sagt å minne om en lotusblomst, og oppmuntrer til riktig pusteteknikk for den tilknyttede meditative praksis, og for fremme fysisk stabilitet.
Shiva, den meditative asketiske guden innen hinduismen; Siddhartha Gautama, grunnleggeren av buddhismen; og Tirthankara i jainisme har alle blitt avbildet sittende i lotusstillingen.

Etymologi

Padmāsana betyr «lotustrone» og er også en betegnelse for faktiske troner, ofte dekorert av motiv som lotusblader. I balinesiske hinduisme er et framtredende trekk ved templene en særskilt form padmasanahelligdommer. Her er tomme troner for guddommene festet på en søyle, særlig for Akintya.
I kinesisk buddhisme er lotusposisjonen også kalt for vajra (sanskrit: vajrāsana, kinesisk: 金剛座, jīngāngzuò). Tradisjonene til tibetansk buddhisme refererer også til lotusstillingen som «vajra-posisjonen».
Man (navn)

Etymologi

I balinesisk er Man en navn for begge kjønn og er en kortform av Nyoman, som gis til det tredje barnet.
I engelsk brukes Man som et kallenavn for Emmanuel eller Manuel.

Kjente personer med navnet

Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Fondue

Fondue Chinoise (kraftfondue)

I denne fonduetypen blir tynne skiver med kjøtt dyppet i varm kraft. Dipper og sauser blir servert ved siden. Fondue Chinoise er oppkalt etter sin asiatiske variant, hot pot.

Fondue Bourguignonne (kjøttfondue)

I Fondue Bourguignonne blir små terninger med kjøtt og noen ganger grønnsaker eller sjømat spiddet på fonduegafler og stekt i olje av hver enkelt rundt bordet. Som tilbehør blir sauser brukt for dipping.

Dessertfondue

På 1960-tallet dukket dessertfonduen opp. Vanligvis blir fruktbiter dyppet i en kjele med smeltet sjokolade.
Fylkesvei 5064

Fylkesveg 5064 går mellom Sagvåg skule og Vikanes i Stord kommune. Veien er 2,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv70.
Adolf Reichwein

Bakgrunn, utdannelse

I 1904 flyttet Reichweins familie fra Ems til Ober-Rosbach, der faren Karl Gottfried Reichwein frem til 1933 virket som lærer, og ved siden av son korleder og organist. Adolf Reichwein gikk på folkeskole i Ober-Rosbach, og  fra 1909 påe augustinerskolen i Friedberg, og fra 1914/1915 på Oberrealschule i Bad Nauheim, for å forberede seg på abitur som privatist. 
Adolf Reichwein ble som frivillig innkalt til militærtjeneste og deltok fra 1916 i første verdenskrig hvor han ble alvorlig såret i lungene. 
Reichwein studerte ved universitetene i Frankfurt am Main og  Marburg under Hugo Sinzheimer og Franz Oppenheimer blant andre.

Karriere

På 1920-tallet var han aktiv i utdanningspolitikk og voksenopplæring i Berlin og Thüringen. Det var han som grunnla Volkshochschule (Folkehøgskole") og Arbeiterbildungsheim ("Treningshjen for arbeidere") i Jena og drev dem til 1929. I sin bok Hungermarsch nach Sameland har han beskrevet at dette er straffetur med noen unge arbeidsløse folk i nord. I 1929 -1930 arbeidet han som rådgiver for den prøyssiske kulturminister Carl Heinrich Becker.
Fra 1930 til 1933 var han professor ved det nystiftede pedagogiske akademi i Halle. 
Etter at nazistene kom til makten, forlot han akademiet av politiske årsaker, og reiste til Tiefensee i Brandenburg for å bli lærer i grunnskolen. Det varte til 1939, og han gjennomførte mange lærerike eksperimenter som fikk mye oppmerksomhet hos progressive pedagoger, og spesielt blant de som arbeidet med yrkesfaglig utdanning. Reichwein beskrev dette i sitt arbeid Schaffendes Schulvolk ("Produktive skolefolk"). Hans instruksjons-konsept var inspirert av Wandervogel-bevegelsen der hovedfokus var turer, aktivitets-orientert undervisning med skolehager, og prosjekter som strakk seg over aldersgrupper. I Sachunterricht (~feltet utdanning, eller praktisk læring) og sin historie, han inkluderte viktige historiske dokumenter. Reichwein delt instruksjons-innhold i en sommer syklus (naturfag og samfunnsfag) og vinter-syklus ("Mannen som tidligere"/"i hans territorium"
Fra 1939 var Reichwein i arbeid på Folklore Museum i Berlin som museumspedagog.
Som medlem av Kreisau-kretsen tilhørte Reichwein en motstandsbevegelse mot Hitler. Det er ganske sannsynlig at han ville ha blitt kulturminister i en demokratisk regjering. 
I begynnelsen av juli 1944 ble Reichwein arrestert av Gestapo, og i en rettssak mot Julius Leber, Hermann Maaß og Gustav Dahrendorf, dømt til døden av Roland Freisler's Volksgerichtshof. Han ble herettet sammen med Maaß i Plötzensee Fengsel i Berlin den 20. oktober 1944.
Malmö stadsbibliotek

Malmö stadsbibliotek er et kommunalt folkebibliotek i Malmö som åpnet 12. desember 1905. Biblioteket lå i Hotel Tunneln og hadde på dette tidspunkt 3 096 bind – bøker og tidsskrifter. I 1946 flyttet Stadsbiblioteket til en tidligere museumsbygning ved Regementsgatan. Slottet, som det har kommet til å bli kalt, ble opprinnelig reist for Malmö Museum og var tegnet av John Smedberg og Fredrik Sundbärg. Inspirasjonen kom fra danske og skånske renessanseslott.
Malmö stadsbibliotek består nå av tre bygninger; Slottet, Ljusets Kalender og Cylindern. Ljusets Kalender er tegnet av Henning Larsen Architects og ble innviet 31. mai 1997. Slottet ble restaurert og nyinnviet 24. september 1999. Disse to hovedbygningene forbindes med Cylindern. I Cylindern finnes det blant annet informasjonsdisk og kafé.
Henning Larsen Architects og Ljusets Kalender mottok Kasper Salin-prisen i 1997.
Biblioteket har cirka 550 000 forskjellige media, cirka 1 500 ulike tidsskrifter, cirka 10 000 DVD og 33 500 musikk-cd-er. I 2006 ble biblioteket Sveriges første som lånte ut videospill.
Xenocona

Utseende

En middelsstor, matt, brunspraglete trebukk. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt og mye smalere enn dekkvingene, med en butt pigg midt på hver sidekant og hvite flekker på sidene. Dekkvingene er avsmalnende bakover.

Utbredelse

Arten er kjent fra Honduras og Costa Rica.
New River (England)

New River er en kanal eller kunstig elv som ble åpnet i 1613 for å forsyne London med drikkevann som ble tatt fra elven Lee og fra Chadwell Springs og Amwell Springs (som opphørte å flyte ved slutten av 1800-tallet), og andre kilder langs dens løp. Den utgjør stadig en del av byens drikkevannsforsyning.

Historie

Fram til 1600 fikk London sitt drikkevann dels fra Themsen, dels fra småelver som Fleet og fra brønner og kilder. Noe ledningsnett fantes knapt, og vannet ble distribuert i byen av selgere som bar vannet omkring i trebøtter. Og etter som byen vokste, ble vannkildene mer og mer forurensa.
I 1600 kom Edmund Colthurst med ideen å bringe vann fra Hertfordshire og Middlesex til London. Planen fikk kongelig godkjenning i 1604, og Colthurst starta på egen kostnad arbeidet med å grave en kanal fra Chadwell Spring. I 1609 ble ledelsen av arbeidet overlatt Hugh Myddelton, gullsmed og eventyrer, som ansatte matematikeren Edward Wright til nivellerings- og stikningsarbeidene, med Colthurst som inspektør. I 1911 innså Myddelton at det ikke var avsatt penger nok til å fullføre prosjektet. Han fikk da kong James I til å skyte til halvparten av kostnadene, mot at New River ble lagt over hans eiendom Theobalds.
New River ble lagt langs 100-fotkoten gjennom Lee Valley og videre fram til London med et fall på bare 5,8 m over den 62 km lange strekningen. 200 arbeidere var i sving med selve gravearbeidene, og i tillegg trengtes tømrere o.a. håndverkere til tetningsarbeider og bygging av bruer. Inne i byen ble vannet distribuert via rør av uthulte almestokker. Total kostnad for prosjektet var 18 500 £. Dette imponerende stykke ingeniørkunst ble ferdigstilt i 1613, og åpningsseremonien fant sted ved New River Head i Islington.
New River utgjør den dag i dag en vesentlig del av Londons vannforsyning med et daglig bidrag på 220 000 m³ – om lag 8 % av det totale forbruket. I åras løp er det foretatt flere ombygginger og utvidelser av New River for å møte et økende behov. De opprinnelige kildene Chadwell og Amwell Springs ga ikke mer enn 10 000 m³ pr dag, og i 1738 ble det gitt tillatelse til å ta ut 102 000 m³ daglig av elva Lee. Midt på 1800-tallet ble kapasiteten fordobla ved at det ble installert pumper til å ta ut vann fra dype brønner langs kanalen.
Også løpet er blitt endra; mange slynger er blitt retta ut, og noen steder går New River nå i rørledning eller i tunnel. Kanalen ender i dag i Stoke Newington, og total lengde er 38 km. New River har i dag en gjennomsnittlig dybde på 2,5 m og en bredde på 6 m. I løpet av 1990-tallet har en forbedra New Rivers funksjonalitet med dype borehull der en kan føre vann ned i bergartslagene i overskuddsperioder for mellomlagring.
I 1904 ble driften av New River overtatt av Metropolitan Water Board, og i 1973 av Thames Water. I seinere år har Thames Water anlagt en fotrute langs kanalen – New River Path.
Yle TV1

Bakgrunn

Kanalen startet opp med sendinger i 1958 under navnet Suomen Televisio (finsk fjernsyn). I 1964 kjøpte Yle opp den private tv-kanalen Tamvisio som sendte fra Tammerfors. Den nye kanalen drev videre som TV-ohjelma 2, mens Suomen Televisio skiftet navn til TV-ohjelma 1 (tv-program 1).
I 1970-årene startet Yle med fargesendinger, og de to kanalene ble omdøpt til dagens navn: TV1 og TV2.
«Havmannen»

Bakgrunn og beskrivelse

Opprinnelig var det meningen å lage skulpturen i stål fra den malmbaserte stålindustrien i Mo i Rana. Omstillingen i Rana med nedleggelsen av Norsk Jernverk gjorde at dette ikke kunne realiseres, og skulpturen ble i stedet hugget ut i stein ved Lødingen steinindustri med hjelp av to steinhuggere fra Litauen. «Havmannen» ble laget av ni deler, som ble transportert til Rana høsten 1994. Den ble dermed Antony Gormleys første store skulptur i stein.
Vinteren 1994–1995 ble det satt opp store undersjøiske fundamenter, og lange pæler som skulle sørge for at skulpturen stod stødig i sjøen. Grunnen er av kvikkleire og pælene måtte slås ned til fast grunn. Monteringen av skulpturen startet våren 1995. Den opprinnelige planen var å plassere «Havmannen» lengre ut i sjøen, men dette var ikke mulig grunnet kvikkleiren. 
«Havmannen» skapte stor lokal debatt, med mange leserinnlegg og mer enn 300 dikt i Rana Blad. Deriblant var bruken av offentlige midler til prosjektet omstridt. Mange leserinnlegg dreide seg om skulpturens utseende, deriblant at den manglet en penis.
Under avdukingen var det omkring 1100 til stede, med urfremførelse av musikk og dans.
«Havmannens» plassering i vannet er et uttrykk for de store og sterke elementene som preger Rana-samfunnet, med kontrastene mellom industrien og den mektige naturen som befinner seg tett på hverandre.
Når tidevannet står på det høyeste, når det opp til «Havmannens» lår. Den står vendt med ryggen mot byen, bort fra det industrialiserte samfunnet, skuende ut fjorden mot det åpne havet. Den ser ut til å være falt i sine egne tanker, og gjenspeiler de erfaringer og de eksistensielle opplevelser vi som individer ikke kan dele med andre. Vi bygger vår følelse av fellesskap på den tro at vi deler disse eksistensielle opplevelsene med hverandre.
«Havmannen» har bidratt til etablering av Havmanndagene, et kulturelt arrangement som avvikles hvert år i begynnelsen av mai. Den nordnorske bokprisen Havmannprisen deles ut hvert år.
Afro-brasilianere

Afro-brasilianere, også kalt svarte brasilianere, er betegnelser på den befolkningen i Brasil som nedstammer fra den svarte befolkningen i Afrika. I de brasilianske folketellingene brukes kategoriene negro (neger, dvs. svart) og pardo om denne befolkningen, der pardo refererer til befolkning med blandet opphav. Per 2005 hadde Brasil 91 millioner innbyggere som var enten negro eller pardo.
Brasil har den største befolkningen med svart afrikansk opprinnelse utenfor Afrika. I delstaten Bahia er 80 % av innbyggerne av svart afrikansk opprinnelse. Rundt 10 % av brasilianerne stammer mer eller mindre utelukkende fra afrikanske slaver, mens rundt 40 % av befolkningen stammer både fra svarte afrikanere og europeere.
En stor andel av Brasils innbyggere har delvis afrikanske aner, men på grunn av ekteskap på tvers av rasene er ikke de afrikanske trekkene alltid synlige. Brasil har en svært heterogen befolkning.
Rai 3

Bakgrunn

Italia begynte med prøvesendinger på fjernsyn i 1952, og i 1954 startet den italienske allmennkringkasteren Rai med regulære tv-sendinger på Rai 1. I 1961 opprettet Rai sin andre tv-kanal, Rai 2, som da het Secondo Programma (andre program). 
I desember 1979 startet Rai sin tredje tv-kanal som da ble kalt TV3 eller Rete 3 (kanal 3). De to andre kanalene ble omdøpt Rete 1 og Rete 2 (ofte også kalt TV1 og TV2). I begynnelsen sendte den nye kanalen mye undervisnings- og kulturprogrammer. I begynnelsen var det kun de store byene som kunne motta kanalen, tilsvarende rundt 45 prosent av Italias befolkning.
Rai 3s faste nyhetssendinger heter TG3 (TeleGiornale 3, norsk oversettelse: TeleJournal 3) og har gått på kanalen siden starten i 1979.
Rai 3 er en allmennkanal som sender et bredt spekter av programmer, men har et tyngre fokus på kultur, nyheter og dokumentarer enn sine søsterkanaler.