google/wiki40b huggingface dataset:
Clerks

Innspilling

Filmen ble spilt inn på et beskjedent budsjett på $26.800, som ble skaffet til veie ved hjelp av bl.a. kredittkort, forsikringspenger og salg av Smiths tegneseriesamling. For å spare penger ble mange av rollene gitt til venner og bekjente, og de bruke sort/hvitt-film i kameranene, siden det var billigere enn farger. Filmen ble spilt inn om natten i butikken der Smith jobbet, og mangelen på dagslys i butikken blir forklart i filmen med at de ikke får opp skoddene foran vinduene.

Mottakelse

Filmen ble vist under Sundance Film Festival i 1994. Der vakte den interesse fra flere filmselskaper etter at den vant «Filmmakers Trophy» og var nominert til «Grand Jury Prize», bl.a. fra Miramax Films som kjøpte rettighetene til filmen. Miramax gjorde noen redigeringer og la på et lydspor (musikkrettigheter som kostet $200 mer enn selve filmen) før de begynte å vise den i de uavhengige filmmiljøene i USA. Filmen ble populær, og den ble utgitt nasjonalt på slutten av året. 
Før filmen ble vist på kino, gikk Miramax og Smith til sak mot MPAA om sensuren av filmen. MPAA hadde gitt filmen 17-årsgrense, noe som  begrenser en films mulighet til inntjening betraktelig, og sensuren ble gitt utelukkende på grunn av den grove språkbruken. Saksøkerne, med advokat Alan M. Dershowitz i spissen vant, og sensuren ble senket til en R.
Filmen var en av de første som slo gjennom nasjonalt etter å ha blitt vist på Sundance, og mange regissørspirer så på Smith som en foregangsfigur på lik linje med Stephen Soderbergh.

Oppfølgere og spin-offs

I 1995 ble det laget en pilotepisode av en TV-serie basert på filmen. Serien var produsert av The Walt Disney Company (som eier Miramax) og Buena Vista Entertainment, og var en versjon helt strippet for det grove språket filmen var kjent for. Verken Smith eller skuespillerne fra filmen var med i serien, men både Brian O'Halloran og Jeff Anderson var på audition for rollen som Dante Hicks uten å få den. Smith har sagt at resultatet var forferdelig, og både O'Halloran og Anderson har uttalt de var glade for at de ikke fikk rollen.
Clerks: The Animated Series var en kortlevet animert TV-serie på seks episoder. Serien ble solgt til ABC, men de sendte bare to av de seks episodene før serien forsvant helt. Serien ble til slutt sendt i sin helhet på Comedy Central, før den ble utgitt på DVD. En helaftens tegnefilm med tittelen Clerks: Sell Out var på et tidspunkt planlagt, men planene er foreløpig skrinlagt.
I august 2006 kom oppfølgeren Clerks II. Filmen er i farger, og handlingen foregår i en hamburgerrestaurant der Dante og Randall jobber.
Smith har også skrevet flere tegneserier basert på figurene i filmen. Serien består Clerks: The Comic Book, Clerks: Holiday Special og Clerks: The Lost Scene.
I 2001 skrev og regisserte Smith en kortfilm kalt The Flying Car, som handlet om Dante og Randall som filosoferte mens de sto fast i bilkø, som ble vist på The Tonight Show with Jay Leno.
Colonsay

Geografi

Øya ligger vest for Jura og sør for Mull. Ved fjære sjø henger øya sammen med naboøya Oronsay, ved flo sjø gar det et grunt sund mellom dem.

Natur

Øya regnes som forholdsvis uberørt med et rikt dyreliv (over 150 fuglearter registrert) og planteliv (over 500 arter planter). Fuglearter som kan sees på øya inkluderer alpekråke, åkerrikse og flere ulike rovfugler, av pattedyr finnes oter, seler og forvillede geiter. Øya har flere lange strender.

Historie

Det er gjort funn som viser at øya har vært bebodd i minst 9000 år. Øya har flere bautasteiner (standing stones). Navnet på øya, som slutter på -ay, viser norrøn påvirkning. Herskapshuset Colonsay House er fra 1772 og har en interessant hage, det steinkorset Riasg Buidhe Cross fra 700-tallet er å se.
Ekeby (Uppland)

Ekeby er et tettsted i Upplands Väsby kommune i Stockholms län i Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 258 innbyggere.
Rhagiomorpha

Utseende

Rhagiomorphini er middelsstore, slanke trebukker, farget i rødt, hvitt og svart. Hodet er forholdsvis stort, ovalt, antennene lange og tynne, noen ganer med en kvast av børster i midten. Pronotum er lengre enn bredt og ofte smalere enn hodet, nærmest rørformet med et par knøler på sidene. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Australia.
Mahaneh Yehuda

Mahaneh Yehuda eller Mahaneh Yehuda-markedet (hebraisk שוק מחנה יהודה, Shuk Makhaneh Yehuda) er en utendørs markedsplass i det sentrale Jerusalem, mellom Jaffa-veien og Agrippas gate. Bortsett fra friske frukt og grønnsaker, kan man kjøpe bakevarer, fisk, kjøtt, ferdigmat, krydder, klær og sko, husvarer, tekstiler og ting tilhørende jødedommen. På torsdager og fredager er markedsplassen livlig, fullt av mennesker som forbereder sabbat.
Hestesport under Panamerikanske leker 1959

Hestesport under Panamerikanske leker 1959. Hestesport var med som en av nitten sporter i de tredje Panamerikanske leker 1959 som ble arrangert i Chicago i USA fra 27. august til 7. september. Det var individuell og lagkonkurranse i dressur, sprangridning og feltritt. USA ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Chile og Canada med en hver.
Reliant

Reliant var en britisk bilprodusent etablert i 1935. De holdt til ved Tamworth i Staffordshire, men i 2001 flyttet de til Cannock. Kort tid etter avsluttet de produksjonen.
Selskapet er mest kjent for å bygge spesialkjøretøyer med karosseri av glassfiber. Mest kjent for nordmenn er kanskje trehjulingen Reliant Regal Supervan som kjøres av figuren Mr. Beans «nemesis» i TV-programmene.
Reliants ekspertise innen glassfiberproduksjon har gjort at de produserer karosserier for andre produsenter også, for eksempel rallybilen Ford RS200 og de kjente London-taxiene.
Kiewa (elv)

Kiewa er en elv i delstaten Victoria i Australia. Den ligger øst i delstaten og er del av nedbørsområdet Murray–Darlingbekkenet. Navnet Kiewa kommer fra de aborginske ordene cy-a-nun-a (som betyr søt) og wher-ra (som betyr vann).
Kiewa renner fra Mount Bogong som er Victorias høyeste fjell til den flyter inn i Murray sørøst for Albury.
I løpet av 1950-tallet foregikk Kiewa Hydroelectric Scheme som var stortstilt vannkraftsutbygging i de øvre delene av elva.
Vestas

Historie

Vestas ble etablert i 1945 av Peder Hansen under navnet Vestjysk Stålteknik AS (forkortet Vestas). Selskapet produserte opprinnelig husholdningsapparater, senere landbruksutstyr og hydrauliske kraner. I 1979 leverte selskapet sin første vindturbin. 
I 2003 fusjonerte Vestas med den danske vindturbinprodusenten NEG Micon til verdens største produsent av vindturbiner. Etter et økonomisk vanskelig år i 2005, hentet selskapet seg inn igjen året etter.
Henri Barbusse

Bakgrunn

Henri Barbusses far var franskmann, moren var engelsk. Han vokste opp i en småby, og flyttet til Paris i 1889, da han var 16 år gammel. Barbusse ble tidlig ateist, sosialist, og humanist, under Dreyfus-saken overbevist om at kaptein Alfred Dreyfus var uskyldig dømt som spion for Tyskland.
Barbusse studerte fransk litteratur og ble deretter i 1892 ansatt ved det franske innenriksministeriet som pressekontakt. Kort etter giftet han seg og ble Catulle Mendès' svigersønn. I 1902 oppsa Barbusse sin sikre stilling i innenriksministeriet, og arbeidet til 1904 i et forlag og dessuten som journalist, blant annet for avisene Le Petit Parisien og L'Écho de Paris.

Forfatter

Barbusse debuterte med en diktsamling Pleureuses i 1895. I 1903 utkom hans første roman Les supplicants. Blant øvrige tidlige verk kan nevnes L'enfer (1908) og Nous autres (1914). Barbusse var en av den franske venstrefløyens nøkkelpersoner under første verdenskrig og årene etter. Til tross for at han var tilhenger av internasjonal megling mellom nasjoner, deltok han som frivillig i første verdenskrig fra 1914. Frivillig var han ettersom han hadde friseddel på grunn av helsen og slapp derfor verneplikten.
Han ble dimittert ut av hæren tre ganger på grunn av sin svake helse, men tjenestegjorde sammenlagt i 17 måneder, til utgangen av 1915, da han ble permanent flyttet til en kontorjobb på grunn av helsen. Hans opplevelser under første verdenskrig førte til at han ble pasifist, militant kommunist og medlem av internasjonale fredsorganisasjoner.
Litterært gjennombrudd: Krigens gru skildrer han i Le Feu (1916; Ilden) som han fikk Goncourtprisen for i 1916. Boken gjorde stor suksess i hjemlandet. Senere kom også romanen Paroles d'un combattant (1920) og Les Judas de Jésus (1926).
Han var hengiven kommunist og i 1919 begynte han å utgi tidskriftet Clarté, og boken med samme nagn (1919; Klarhet) og disse la grunnlag for den internasjonale organisasjonen og arbeiderlitteratur, clarté, som han grunnla. Han ble medlem av kommunistpartiet i 1923, besøkte Sovjetunionen flere ganger, og til sin død forsvarte han den sovjetiske kommunismen.
Verk av ham ble brent på bokbål rundt om i Nazityskland i 1933.
Rydaholm

Rydaholm er et tettsted i Värnamo kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 474 innbyggere.
Ultra

Ultra var en norsk matvarehuskjede i NorgesGruppen. 
Den første Ultra-butikken åpnet i 1991. I 2015 ble samtlige Ultra-butikker omprofilert til Meny.
Norsjø Golfpark

Norsjø Golfpark ligger på Ulefoss i Telemark. Golfbanen ligger rundt 30 minutter fra Skien. Golfbanen er en full 18-hulls bane, par 72. Selve hovedbanen åpnet 4. august 2001.
Klubben har også en egen 6-hulls treningsbane samt en drivingrange med treningsbunker og puttingreen.
Alfa Romeo Sprint GT (Veloce)

Giulia Sprint GTC (1964–1966)

GTC er en cabrioletutgave som ble produsert i et svært lavt antall, kun 1 000 eksemplarer totalt (med høyre- og venstreratt) ble produsert mellom 1964 og 1966. Karosseribyggingen ble gjort av Carrozzeria Touring.

Giulia Sprint GTA (1965–1969) og GTA 1300 Junior (1968–1973)

GTA-modellen hadde den samme karosseriformen som Giulia Sprint GT, men ble konstruert med karosseriplater i aluminium, mens de øvrige modellene hadde paneler i stål. Aen i navnet står for «Allegerita», italiensk for «lettvekt». Motoren var basert på den samme 1,6 literen som øvrige modeller, men fikk et nytt toppstykke og andre forgassere. GTA ble første gang produsert i 1965, som 1,6 liter, og senere også som en GTA 1300 Junior-utgave. Junior-motoren var ikke basert på standardmotoren av samme størrelse (1,3 liter), men var i stedet en GTA-motor med kortere slaglengde.

GT 1300 Junior (1965–1977) og GT 1300 Junior Zagato (1970–?)

Innstegsmodellen i Alfa Romeo Giulia Coupé-modellrekken var GT 1300 Junior. Denne ble første gang produsert i 1965 med en 1,3 liters Alfa Romeo Twin Cam-motor og doble forgassere. Den mindre motoren ble introdusert for å omgå italienske skattelover, som var basert på motorens størrelse. Effekten var lav sammenliknet med andre modeller i programmet, med kun 90 hestekrefter, men til tross for dette var toppfarten 160 km/t med 0-100 km/t på 12,6 sekunder.
I 1968 ble Junior oppdatert, og delte mange komponenter med 1750 GTV, blant annet dashbord og understell. I 1971 ble modellen oppdatert igjen, og fikk det samme karosseriet som 1750 GTV, men med kun to hovedlykter. I 1974 ble modellen oppdatert for tredje gang, og ble nå svært lik 2000 GTV, med samme karosseri og interiør.
80 623 eksemplarer av GTA 1300 Junior ble produsert.

1750 GT Veloce (1967–1972)

1750 GTV Coupé ble introdusert i 1967 sammen med 1750 Berlina sedan. Motorvolumet var 1,8 liter, og serien hadde en rekke mekaniske endringer. På det amerikanske markedet fikk motorene elektronisk innsprøytning for å oppfylle utslippskravene, mens den på øvrige markeder beholdt forgassermotoren.
1750 GTV hadde samme karosseri som den utgåtte Sprint GT, bortsett fra at GTV hadde fire hovedlykter. Under skallet var GTV lik sedanmodellen, til tross for at den hadde kortere akselavstand.
44 276 eksemplarer av 1750 GTV ble produsert.

2000 GT Veloce (1971–1976)

Den siste GTV-modellen ble introdusert i 1972, og fikk motorvolumet økt til 2 liter. Motoren leverte en effekt på 132 hestekrefter med elektronisk innsprøytning. Interiøret ble også endret.
37 459 eksemplarer av 2000 GTV ble produsert.

GT 1600 Junior (1972–1976)

I 1972 ble GT 1600 Junior introdusert, med motor på 1,6 liter. GT1600 Junior var ment å dekke hullet mellom GT1300 og den større 2000 GTV. Motoren var i bunn og grunn den samme som i Giulia Sprint GTV, som hadde gått ut av produksjon fire år tidligere.
Pontifex maximus

Pontifex Maximus (latin, bokstavelig «den største pontifex (brobygger)») var høyestepresten i Pontifikalkollegiet i Romerriket. Dette var det viktigste embetet i antikkens Romas religion, og var åpen kun for patrisiere frem til 254 f.Kr., da en plebeier først fikk tittelen. Under republikken var embetet i aller høyeste grad av religiøs art, men under Augustus og i keisertiden ble tittelen minst like viktig politisk.
Ordet «pontifex», norsk «pontifeks», ble senere en betegnelse benyttet for kristne biskoper, og tittelen «Pontifex Maximus» ble benyttet innen den katolske kirke på paven som den øverste biskopen, men er ikke inkludert i pavens offisielle titler, men benyttes på bygninger, monumenter og mynter av paven fra renessansen og til moderne tid.
Anamnese

Anamnese (gr: ἀνάμνησις anamnesis «erindring») er betegnelsen for pasientens egen redegjørelse for sin sykehistorie, deriblant pasientens subjektive symptomer.
Anamnesen brukes av leger for å kunne fastslå diagnose og korrekt behandling for en pasient. Flere undersøkelser har vist at om lag 80 % av diagnosene kan stilles på bakgrunn av anamnesen alene.
Hermes Trismegistos

Hermes Trismegistos (gresk: Ἑρμῆς Τρισμέγιστος for «trefoldig største Hermes») er en synkretistisk sammensmeltning av den greske måneguden Hermes og den egyptiske guden Thot. Frem til inn i Nytiden trodde man i Europa at Hermes Trismegistos var en historisk person.
Hermes og Thot er også blitt identifisert med Enok. Over tid ble han utviklet til en gud for visdom og assosiert med magi, musikk, medisin, astronomi, geometri, tegning og skriving. Det greske tilnavnet Trismegistos, «den trefoldig store», kommer av at han hadde kunnskapen om de tre domener i naturen: det mineralske, det vegetabilske og det animalske. I den egyptiske formen, Thoth, var Hermes også gud over underverdenen hvor han skrev dommene over de dødes sjeler.
Hermes var populær i middelaldersk magi og alkymi. Han var gullmaker og eier av et segl som kunne lukke hermetisk. Myten om dette seglet er opphavet til ordet hermetikk/hermetisk.

Tekstene

Hermes Trismegistos var angivelig opphavsmann til de såkalte hermetiske skrifter, Hermetica, hvorav de viktigste er samlingen Corpus Hermeticum, Asklepios og Smaragdtavlen. Corpus Hermeticum er en senere sammenredigering av 17 tekster fra 200- og 300-tallet, den første og mest kjente av disse er Poimandres (latin: Pymander). Teksten Diskursen om den åttende og den niende ble funnet blant Nag Hammadi-skriftene i 1945, mens Utdrag fra talen til Tot og Verdens jomfru er kjent fra 400-tallsantologien Stobaei Hermitica.
Dacalana

Utseende

Middelsstore (vingespenn 30-40 millimeter) stjertvinger med to tynne stjerter på bakvingen. Oversiden er mer eller mindre skinnende blå med svarte vingespisser. Undersiden er brun, gjerne med en hvit tverrstrek og en oransje flekk ved bakhjørnet.

Levevis

De fleste artene har larver som lever på halvparasittiske planter i mistelteinfamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, med særlig mange arter i Filippinene og Sulawesi.
Edvard Tallaksen

Tiden før krigen

Johan Edvard Tallaksen var sønn av Rasmus Tallaksen og Ludmila Eleonora (f. Stumpf) og bror av senere ordfører i Kristiansand, Leo Tallaksen. Tallaksen arbeidet som handelsbetjent i farens forretning i Kristiansand. I 1939 hadde han et studieopphold i Tyskland, hvor han tilegnet seg flytende tysk.

Krigsinnsats

Under den tyske invasjonen av Norge våren 1940 deltok Tallaksen i kampene på Sørlandet. I august 1941 tok han seg sammen med fem andre over til Skottland i en 22 fots åpen motorbåt. 16. september samme år ble han innrullert i Kompani Linge. 12. november 1943 hoppet han sammen med Birger Rasmussen og Armand Trønnes ut i fallskjerm over Aust-Agder, hvor de sprengte transformatorene ved Arendal Smelteverk («Operasjon Company»). Etter sprengningen tok de seg hovedsakelig til fots til Oslo. Her ble alle tre tilsluttet «Operasjon Goldfinch». Goldfinch drev opplæring av Milorg-personell og mottak av våpenslipp til hjemmestyrkene, men var også aktiv med sabotasjeaksjoner mot blant annet skip og Arbeidstjenesten.
Fra våren/sommeren 1944 var Tallaksen tilknyttet Oslogjengen. Han deltok blant annet i sprengningen av Arbeidstjenestens hullkortmaskiner i mai, og i september i sprengningen av et lokomotiv fra den krigsviktige Thamshavnbanen som var til reparasjon i Oslo, samt i sprengningen av oljelageret på Sørenga, som ødela 200 000 liter smøreolje.
Mandag 13. november 1944 gikk Tallaksen sammen med Gregers Gram i et bakhold på Plasskaféen, som lå i Markveien 35 ved Olaf Ryes Plass, da de skulle møte noen antatte tyske desertører. Disse viste seg å være provokatører. Da Gram og Tallaksen skjønte at de var lokket i en felle, trakk de våpen og forsøkte å skyte seg ut. I skuddvekslingen ble Gram drept, mens Tallaksen ble skutt i kjeven, alvorlig såret og brakt til Krigslasarettet på Aker sykehus. En aksjon for å få ham fri ble planlagt, men før den kunne settes ut i livet ble han overført til fengselet på Akershus festning.
Onsdag 29. november 1944 tok Edvard Tallaksen sitt liv for å unngå å røpe sine kamerater under tortur. Han er begravet på Kristiansand kirkegård.

Trivia

I 2008 ble det laget en norsk film om motstandsmannen Max Manus. I denne filmen blir også Tallaksens virksomhet i Oslogjengen skildret. Filmrollen som Tallaksen («Tallak») ble spilt av skuespilleren Mats Eldøen.
Marian Spychalski

Bakgrunn

Han tilhørte en arbeiderfamilie, og utdannet seg i 1931 til arkitekt ved den tekniske høyskolen i Warszawa. Samme år ble han medlem av det polske kommunistpartiet, og arbeidet som byplanlegger. 
Under annen verdenskrig deltok han i den kommunistiske undergrunnskampen og ble sjef for generalstaben i den polske hæren.

Kommunistisk politiker

Etter krigen var han frem til 1949 medlem av politbyåret og sentralkomitéen i kommunistpartiet. Han var samtidig viseforsvarsminister og stedfortredende øverstkommanderende for stridskreftene. 
I perioden 18. september 1944–mars 1945 var han Warszawas ordfører. 
I forbindelse med at Władysław Gomułka ble styrtet på grunn av «høyrenasjonalistisk avvik», mistet også Spychalski sine posisjoner og ble fengslet i 1950. Den planlagt skueprosessen mot ham kom likevel ikke istand, og da Gomułka kom tilbake til makten i 1956 ble også Spychalski rehabilitert. Han fikk tilbake sine tidligere posisjoner, og i november samme år ble han forsvarsminister i Folkerepublikken Polen. I 1963 ble han utnevnt til marskalk.
I forbindelse med den antisemittiske kampanjen i 1968 fikk han det representative vervet som formann for statsrådet, dvs. statsoverhode. Dette vervet innehadde han til 1970. I 1972 trakk han seg tilbake fra det politiske liv.
Olympiamuseet (Lausanne)

Historie

Museet ble grunnlagt 23. juni 1993 etter  initiativ av daværende President av IOC Juan Antonio Samaranch. Den mexikaske arkitekt Pedro Ramírez Vázquez, et medlem av International Olympic Committee og  Jean-Pierre Cahen,var ansvarlig for prosjektet. Museet fikk prisen  Årets museum i Europa for 1995.
Etter 23 måneder med renovasjon åpnet museet igjen 21. desember 2013. Mens arbeidene pågikk  (2012-2013), ble en temporær utstilling satt opp i en båt. (Helvétie) fra CGN, foran Olympiaparken.
Etter renoveringen ble byggets areal øket fra 2 000 m² (i 2011) til 3 000 m² (i 2013) .

Utstillingene

Museet innholder meget interaktive og informative utstillinger. Den er organisert omkring tre hovedtemaer i tre separate etasjer: Den olympiske verden, De Olympiske Leker og Den Olympiske Ånd. Et besøk starter i tredje etasje hvor “The Olympic World” informerer den besøkende om historien til oldtidens olympiske leker og fødslen til de moderne Leker.  Høydepunktet omfatter en utstilling av de forskjellige fakler, så vel som en video som dokumenterer viktige øyeblikk i åpningsseremonienes historie.
Andre etasje  fokuserer på “The Olympic Games”.  Sportsutstyr fra et utvalg sportsgrener er utstilt og den besøkende blir introdusert til Ungdommens Olympiske Leker og de Paralympiske leker.  Mer enn 1 000 video clips fra Olympiske Leker, arrangementer og sportsutøvere kan søkes personlig på monitorer i denne del av museet.
Siste del av den permanente utstilling omfatter “Den Olympiske Ånd” hvor den besøkende får anledning til å se og føle en Olympisk landsby og kan teste sin balanse og  mentale evner med interaktive øvelser.  Olympiske medaljer er også utstilt.
Det renoverte museum omfatter også  midlertidige utstiiinger hvor museet regelmesig huser mobile utstillinger.

Olympiaparken

Olympiamuseet er omgtt av en park somm innholder et stort antall kunstverk hvor  sport er temaet. Blant de mest  notable arbeider i museets permanente samling er verker av den franske skulptør Auguste Rodins The American Athlete og  Niki de Saint Phalles Les Footballeurs, den luxenburgske skulptør, Lucien Wercolliers hyllest, Altius, den comombianske sculptør Fernando Boteros Jeune Fille a la Balle og en skulptur av den sveitsiske skulptør Jean Tinguely som kombinerer en hockeykølle med et bjørnehode og et motorsykkelhjul.
Betta edithae

Akvaristikk

Den bør holdes i vann med en pH mellom 5 og 7,5, og en hardhet under 20 °GH (helst ikke over 10 °GH). Temperaturen bør ligge mellom 24 og 28 °C.
Holt kirke

Kirkeinventar

Av interiør fra middelalderen er bevart en døpefont i kleberstein, skåret i høygotisk stil.
Fra før reformasjonen er også et alterskap fra 1500-tallet; dette har i dag plass på nordveggen i kirkens vestre korsarm.
Altertavlen er laget i Christiania i 1732 av snekker Christen Paulsen, og treskjærerarbeidet er muligens utført av Torsten Ottersen Hoff.
Alterbildet har Jesus i Getsemane som motiv, og er malt av en dansk maler, Adam Müller. Bildet er gave fra jernverkseier Jacob Aall i 1837.
Korskrankedekor og dåpshuset er skåret av den danske treskjæreren Christian Suchow i 1758.
Av de spesielle ting i Holt kirke er en innelukket kirkestol som er bygget til verkseier Ulrich Schnell, en av eierne av Næs Jernverk. Den er utstyrt med slektens våpenskjold.
Kirkens eldste orgel er fra 1840 og bygget av den kjente norske orgelbyggeren Peter Albrechtsen. Dette orgelet står fortsatt på sin opprinnelige plass i vest, mens et nytt og større orgel er plassert i tverrskipet i sør.

Kirkesogninndeling

Holt kirkesogn var, da kirken ble bygd og fram til 1700-tallet, vesentlig større enn i dag. Holt sogn grenset i middelalderen mot Øyestad sogn, og grensen gikk ved Arendal sentrum, der det inntil 1992 var kommunegrense mellom Øyestad og Moland kommuner. Holt sogn bestod fram til 1742 også av Austre Moland, Tromøy, Barbu, Stokken, Dypvåg og Flosta.
I tilknytning til Holt kirke og prestegård ble Norges første lærerseminar, Holt seminar, opprettet.
Mange kjente navn knytter seg til Holt kirke og prestegård, først og fremst jernverkseieren, humanisten, teologen og eidsvoldmannen Jacob Aall, presten og folkeminnesamleren Andreas Faye, dikteren Arne Garborg og språkforskeren og språkreformatoren Knud Knudsen.
Holt kirke er prostesete for prosten i Aust-Nedenes prosti som omfatter prestegjeldene Holt, Åmli, Risør og Gjerstad med sognene Holt, Tvedestrand, Dypvåg, Risør, Søndeled, Gjerstad, Vegårshei, Åmli, Tovdal og Gjøvdal.
Onitini

Utseende

Middelsstore, blanke gjødselbiller, vanligvis uten horn eller påfallende utvekster på pronotum. Mange har metalliske farger. Denne gruppen utmerker seg særlig ved sin firkantede kroppsform (nærmest prismeformet). Dekkvingene har dype lengdefurer. Beina har krumme legger (tibiae) med tenner på yttersiden, og sterkt reduserte føtter på frambeina.

Levevis

Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har parret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder.

Utbredelse

Gruppen er vidt utbredt med særlig mange arter i Afrika.