John Dowland

Biografi

Lite er kjent om Dowlands tidlige liv, men det mest sannsynlige fødestedet er London. Fra 1579 til 1584 var Dowland i tjeneste hos den engelske ambassadøren ved det franske hoff, Sir Henry Cobham og etterfølgeren Edward Stafford, 3. hertug av Buckingham. På denne tiden konverterte han til katolisismen, noe han hevdet førte til at han ikke fikk en post ved Elisabeth I av England's protestantiske hoff. Påstanden er tvilsom siden han ikke hadde gjort trosskiftet kjent, og det fantes dessuten betydningsfulle katolske musikere som gjorde karriere ved Elisabeth I.'s hoff, som for eksempel William Byrd.
Da det ikke lyktes Dowland å få stillingen som kongelig luttenist etter John Johnson, ga han seg i 1594 ut på en ettårs utenlandsreise. Først oppholdt han seg ved hoffene til hertugen av Braunschweig i Wolfenbüttel og landgreve Moritz av Hessen-Kassel i Kassel. Deretter reiste Dowland til Firenze hvor han fikk kjennskap til at en gruppe engelskmenn i eksil planla et attentat på den engelske dronningen. Han skrev et brev tilbake til England om dette og reiste derfra, først til Nürnberg og tilslutt tilbake til London rundt årsskiftet 1596–1597, fremdeles med håp om å få ansettelse som hoffluttenist. Forhåpningene ble raskt knust da hans velgjører Henry Noel døde kort tid etter at han hadde skrevet et brev til Dowland og bedt han komme tilbake til England.
Dowlands neste utenlandsopphold førte ham til Danmark hvor han fra 1598 til 1606 var luttenist hos den musikkinteresserte kong Kristian Kvart som hadde et av Europas beste og mest moderne musikkmiljøer. Dowland tjente svimlende 500 daler i året og var en av kongens høyest gasjerte, men til tross for at kongen holdt ham svært høyt trivdes åpenbart ikke. Under under en reise til England i 1603–1604 benyttet han anledningen til å bli i England over vinteren. Hoffregnskapene til danskekongen oppgir at han ble borte «en langsommelig tid længer, end kongelig Majestæt ham nådigst havde forløvet». Tilslutt ble han sparket, tilsynelatende på grunn av «upassende oppførsel», men et brev funnet i en samling dokumenter fra kong Christian IV's sekretær kan være en nøkkel til årsaken: i brevet blir Dowland lovet en stor belønning om han rapporterer til dronning Elizabeths sekretær Robert Cecil om danskenes politikk overfor England. Det finnes ikke bevis på at Dowland fulgte anmodningen.
Tilbake i England var Dowland noen år ansatt hos hoffmannen Theophilus Howard, Lord Walden, men 28. oktober 1612 fikk han endelig den etterlengtede posten som Musician for the lute ved Jakob I av Englands kongelige hoff. Ironisk nok skrev han nesten ingen flere komposisjoner, sannsynligvis fordi musikken hans var i ferd med å bli umoderne etterhvert som den nye barokkmusikken utviklet seg.
Dødsdatoen er ikke kjent, men siste lønnsutbetaling var 20. januar 1626 og han ble gravlagt på St Ann's, Blackfriars, London  20. februar 1626.

Musikk

Dowlands musikalske opus omfatter sanger med luttakkompagnement, verk for luttsolo og verk for gambeconsorts med luttakkompagnement.

Sanger

Sangene hans behandler ganske ulike temaer. Musikalsk dreier det seg om strofiske sanger, sjeldnere om gjennomkomponerte stykker. Akkompagnementet er hovedsakelig homofont med tallrike forsiringer. Noen av sangene, som for eksempel den berømte Flow My Tears eller Oh, sweet woods inneholder også polyfone gjennomkomponerte passasjer hvor polyfonien er på grensen til det som er spillteknisk mulig på en lutt. Den tekstlige uttalen er stort sett tydelig.

Musikk for engelsk consort

Dowlands instrumentalmusikk er av særlig betydning. Hans komposisjoner for gambeconsort med luttakkompagnement markerer en av de første høydepunktene i utviklingen av en selvstendig instrumentalmusikk innen europeisk musikkhistorie. I denne sammenhengen kan alle syv variasjoner over temaet fra Lachrimae pavanen (opprinnelig en luttsolo, senere bearbeidet til sangen Flow My Tears) nevnes, samt consort-utgaven av luttsoloen Semper Dowland, Semper Dolens. I begge stykkene er den melankolske stemningen som er så vanlig i Dowlands stykker spesielt tydelig, musikalsk understreket av en forholdsvis farge- og dissonansrik harmonikk.