Åseral

Natur og geografi

Den vestlige delen av Agder tilhører det svekonorvegiske grunnfjellsskjoldet, og består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de gotiske og senere svekonorvegiske fjellkjedeforldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1 600 - 1 450 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis, og ovenpå dette sure overflatestrukturer av både granitt og granodioritt (henholdsvis 1 250 - 1 000 mill år gammelt, og stedvis 1 550 - 1 480 millioner år gammelt). De yngste svekonorvegiske dannelsene bevitnes av større formasjoner av granitt. Den kaledonske fjellkjedefoldingen nådde ikke ned hit. Forkastningene går både i sørvest-nordøst retning, og i sør-nord retning.
Kommunen er en del av det svekonorvegiske grunnfjellsskjold. For ca 600 millioner år siden sank grunnfjellet i havet og ble gjennom millioner av år dekket av noen tusen meter tykke sedimenter hvor det nederst ble dannet fyllitt. Under den kaledonske fjellkjedefolding 200 millioner år senere ble dette sedimentære dekket hevet opp, og noen steder førte fjellfoldingen til at eldre gneis ble lagt som en kapp over de nå hevede sedimentmassene. I kvartær-tiden ble sediment- og fyllitt-dekket slitt bort, og man finner i dag bare de nederste (eldste) lagene av dette fyllitt-dekket på enkelte topper helt nord i kommunen.
Siste istid avsatte både bunnmorener og eskere i Setesdalsheiene. Mange steder er fjellet svært blankskurt, med noe flyttblokker og beskjedent jord-dekke med en sparsom vegetasjon. Den sure grunnfjellsbunnen gir mest grobunn for hardføre arter av gress og lyng i nord, og mye furu opp til tregrensen på drøye 900 moh. Det høyeste punktet i kommunen er Skoræ, 1041,4 meter over havet.
Dyrelivet omfatter blant annet elg, rådyr, rev, hare, lemen, fjellrype, villrein og gaupe. Sur nedbør har også redusert mange ørret-stammer i området. De kalkrike fyllitt-områdene i nord og vest har noe ørret, mens bekkerøye er satt ut i de surere vannene som dominerer kommunen. 
Den øvre delen av Mandalsvassdraget ligger i Åseral og består her av tre hovedløp: Skjerka, Monn og Logna. Disse møtes i vatnet Øre, og fra Øres utløp er navnet Mandalselva. Gyvatn, Nåvatnet og Rundatjønn er andre vatn i kommunen.

Historie

I 1837 var Åseral et annekssogn til Bjelland prestegjeld. Men siden det var adskilt fra sitt hovedsogn av en fylkesgrense: Åseral tilhørte Nedenes amt (fra 1919 kjent som Aust-Agder), mens Bjelland hovedsogn lå i Lister og Mandals amt (fra 1919 kjent som Vest-Agder). Det måtte derfor opprettes et eget formannskapsdistrikt (for lignende problemstillinger se også Bakke, Bindal, Birkenes, Røldal og Strømm – samt Hemne). Den 1. september 1880 ble imidlertid Åseral overført fra Aust-Agder til Vest-Agder fylke.
De eldre kommunale arkivkildene for kommunen finnes i dag hos Interkommunalt arkiv i Vest-Agder (IKAVA). Dette inkluderer protokoller fra for eksempel kommunestyre, formannskap, fattigstyre, skolestyre og arkiver med blant annet personopplysninger i form av klientarkiver, skatteprotokoller, men også skoleprotokoller.

Kraftkommune og annet næringsliv

Jord- og skogbruk er viktige næringer og 23% av de sysselsatte arbeider i disse primærnæringene. Turisme er et satsingsområde i kommunen som har tre hytteområder og tre alpinsentre: Bortelid, Ljosland og Eikerapen. Disse områdene er i sterk utvikling med stor byggeaktivitet.
Åseral er en kraftkommune med flere damanlegg og fem kraftverk: Håverstad, Longa, Skjerka (gammel/ny) og Smeland. De har en samlet produksjon årlig på 1 522GWh.

Kultur

Åseral er ei bygd med et aktivt kulturliv; 26. juni 2010 ble Minne Åseral kultursenter åpnet i Kyrkjebygda i Åseral med stor bistand til etableringen fra fylkeskommunen. Kulturhuset rommer faste og skiftende utstillinger, bygdemuseum, turistkontor og kafé. Hver sommer trekker Eikerapen Roots Festival og Bygdeutstillinga mange tilreisende.

Aktiviteter og turisme

I Åseral er det tre alpinanlegg: Eikerapen, Ljosland og Bortelid.