google/wiki40b huggingface dataset:
Is-slottet (film)

Handling

Filmen handler i hovedsak om to 11-årige jenter, Siss (Line Storesund) og Unn (Hilde Nyeggen Martinsen). Det begynner en ny jente i klassen til Siss. Det er Unn, som bor hos sin moster (Merete Moen) siden foreldrene hennes er borte. De to jentene føler et udefinert behov for hverandre, en stillfarende lengsel etter ømhet og varme. En kveld Siss er på besøk hos Unn, sitter de to jentene inne på Unns rom bak en låst dør, der kler de seg nakne for hverandre. De kastes inn i en sterk følelseskonfrontasjon og dagen etter klarer ikke Unn å møte Siss. På vei til skolen begir hun seg alene inn i det kalde, ensomme landskapet i den gjenfrosne fossen hvor hun til slutt forsvinner. Det går letemannskap ute til langt på natt for å lete etter Unn og tilslutt må letemannskapet gå til moster og fortelle at de ikke finner Unn. Dette går sterkt inn på Siss og hun er i ferd med å bukke under i isolasjon og desperasjon. Hun lukker seg inni seg selv og vil ikke leke med de andre på skolen. Hun blir bare stående for seg selv i skolegården. En dag går Siss til moster og får høre at moster har avfunnet seg med at Unn er borte og ikke lever mer. Moster har pakket sammen og er på flyttefot. Våren kommer og isen smelter i det store islandskapet. Siss er ute ved fossen og der finner hun Unn nedfrosset nede i isen. Det ender med at Siss får hjelp til å finne seg selv igjen, hun åpner seg igjen og blir på den måten berget.

Om filmen

Is-slottet fikk terningkast 3 hos Dagbladet. Regissør Blom fikk følgende karakteristikk av Aftenpostens anmelder i 1987: «I denne kjappe yappetid er Per Blom merkverdig. Han lager innadvendte filmer om mennesker som ikke riktig får det til, fyller dem med livsalvor og en mollpreget drøm om forløsning...».
Filmen ble vist på flere utenlandske filmfestivaler rundt om i verden, blant annet Filmfestivalen i Cannes, Filmfestivalen i Berlin og Chicago International Film Festival.

Annet

Per Blom ble i 1988 tildelt en pris for filmen ved Flanders International Film Festival.
Einkorn

Einkornhvete (fra tysk Einkorn, bokstavelig talt «ett korn») kan referere enten til ville arter av hvete, Triticum boeoticum, eller til en domestisert form, Triticum monococcum. Den ville og kultiverte formen er enten vurdert som separate arter, som her, eller som egne underarter: Triticum monococcum subsp. boeoticum (wild) og T. monococcum subsp. monococcum (domestisert). Einkorn er en diploid art (2n = 14 kromosomer) av avskallet hvete, med hardt ytterskall som tett omslutter kornet. Den kultiverte formen er lik den ville, bortsett fra at øret forblir intakt når kornet er modnet og frøet er større. Den innenlandske formen er kjent som petit épeautre i fransk, Einkorn på tysk, einkorn eller littlespelt på engelsk, piccolo farro på italiensk og escanda menor på spansk.
Einkornhvete var en av de første plantene som ble gjennomkultivert og dyrket som matkorn. De tidligste bevis på kultureringsprosess av einkorn dateres til mellom 10 600 og 9 900 år tilbake i tid. Rester av einkorn ble funnet hos ismannen Ötzi, datert til 3100 før vår tidsregning.

Einkorn vs. vanlig moderne hvetesorter

Einkornhvete gir lav avkastning, men kan overleve på fattig, tørr, marginal jord der andre varianter av hvete ikke vil klare seg. Den blir først og fremst spist kokt, som helkorn eller i grøt. Melet er lite egnet til bakst, da det hever dårlig.  Det er dermed en lite egnet brødhvete.
Einkorn, som med andre gamle varianter av hvete, er gruppert sammen med «dekket hvetex, siden kjernen ikke lar seg løsne fra klinten under tresking, og det derfor er vanskelig å skille skall fra frø.

Moderne bruk

Einkorn er populær ingrediens i nordlige Provence (Frankrike). Det er også brukt til bulgur eller som fôr i fjellrike områder i Frankrike, India, Italia, Marokko, det tidligere Jugoslavia, Tyrkia og andre land.

Ernæring og gluten intoleranse

Einkorn har en høyere prosentandel av protein enn moderne rød hvete og er ansett som mer næringsrik, fordi det også har høyere nivåer av fett, fosfor, kalium, pyridoksin, og beta-karoten.
Ingen  arter og hybrider av hvete er egnet for folk med gluten-relaterte lidelser, som cøliaki, non-ikke-cøliakisk glutensensitivitet og hveteallergi.

Gen for salttoleranse

Australske forskere har lykkes med å fremavle salttoleranse-funksjonen i T. monococcum inn durumhvete.
Standardiseringsorganisasjon

Standardiseringsorganisasjoner utvikler standarder i henhold til markedets behov, og er tildelt et gitt rolle enten nasjonalt, europeisk eller globalt.

Norge

I Norge finnes det tre standardiseringsorganiasjoner: Standard Norge, Norsk Elektroteknisk Komite og Nasjonal kommunikasjonsmyndighet (telestandardisering er kun en av oppgavene).
Tilsvarende finnes det tre organiasjoner i Europa: European Committee for Standardization (CEN), European Committee for Electrotechnical Standardization (CENELEC) og The European Telecommunications Standards Institute (ETSI).
På globalt plan finnes det også tre organiasjoner: The International Organization for Standardization (ISO), The International Electrotechnical Commission (IEC) og The International Teclecommunication Union (ITU).
Havoter

Biologi

Havoteren har en vekt på 22–45 kg og er den tyngste arten i mårfamilien, men den er likevel blant de minste av alle sjøpattedyr. Kroppslengden er 55–130 cm, og halen er 13–33 cm. Den har ikke noe spekklag, og havoteren er avhengig av den uvanlig tette pelsen for å opprettholde kroppstemperaturen. Voksne dyr har en mørkebrun kropp med halmgult hode, mens unge dyr er jevnt mørkebrune. Framføttene er små med klør som kan trekkes inn, og de brukes til å holde byttet når oteren eter. Bakføttene er store med svømmehud mellom tærne og står for det meste av framdriften. Havoteren har en drektighetstid på omtrent ni måneder med forsinket innplantning. Kullene er på én, sjelden to unger.
Havoteren er det eneste virkelige marine mårdyret. Den holder til i grunne kystfarvann, og beveger seg sjelden lenger ut fra kysten enn én kilometer. Den finnes helst over hardbunn med mye tare, men kan også finnes over bløtbunn så lenge det finnes tare der. Føden består nesten utelukkende av virvelløse dyr, som sjøpinnsvin, muslinger, krepsdyr, sjøstjerner, sjøpølser, blekksprut og snegler. Hannene har territorier der de jager bort andre hanner. Hunnene kan bevege seg fritt mellom territoriene. Hannene blir kjønnsmodne når de er fem eller seks år, men det tar som regel to eller tre år til før de etablerer territorium og får pare seg.
Ved europeernes ankomst var havoteren var utbredt langs alle kyster ved det nordlige Stillehavet fra Hokkaido i Japan, via Kurilene, Kamtsjatkahalvøya, Kommandørøyene, Aleutene, sørlige Alaska og videre sørover langs den nordamerikanske stillehavskysten til Baja California i Mexico. Omfattende pelsjakt utryddet nesten arten, og da reguleringer kom på plass i 1911, var det færre enn 2 000 individer igjen. Havoteren har nå reetablert seg ved den russiske kysten og i Alaska, Britisk Columbia, Washington og California.
Adolphe Thiers

Bakgrunn

Adolphe Thiers kom fra en embedsmannsfamilie. Hans var var Pierre-Louis-Marie Thiers, som arbeidet i byarkivet og senere ble forretningsmann. Han var eldste sønn ab den tidligere borgermester og parlamentsadvokat Louis-Charles Thiers.
Fra 1806 gikk Adelphe ved lycéet i hjembyen. I 1815 begynte han å studere rettsvitenskap i Aix-en-Provence. I 1820 ble han advokat.
Han var imislertid sterkere tiltrukket av litteratur enn av advokatsvirke, og begynte å beskjefige seg med historiske studier på fritiden.

Historiker

Adolphe Thiers skrev i sin ungdom et stort verk om den franske revolusjon. Han var også forfatter til et verk om konsulatet. Histoire du consulat et de l'Empire var en innflytelserik bok i samtiden. Skriftserien ble avsluttet i 1862.

Politiker

Adolphe Thiers var innenriksminister i 1832 og 1834, ministerpresident i 1836 og 1840, og motstander av Louis Bonaparte og det annet keiserdømme.
Etter Napoleon IIIs statskupp ble han fengslet i 1851, og satt i Mazasfengselet i Paris. Fra 1863 ble Thiers lederfiguren for den liberale opposisjonen mot Napoleons regime.
I mai 1871 ble på hans ordre Pariserkommunens oppstand slått ned. Han fikk hjelp til dette av Bismarck, som løslot 100 000 franske krigsfanger.
Den 31. august 1871 ble Thiers den første presidenten i den tredje franske republikk, en stilling han innehadde frem til 1873. Som fransk president ledet han fredsforhandlingene med Otto von Bismarck på de tyske styrkenes hovedkvarter i Versailles, som ledet frem til freden i Frankfurt og avsluttet den fransk-prøyssiske krig.
Han ble et av karikaturtegneren André Gills favorittmotiver i tidskrifter som La Lune og L’Eclipse. Også Karl Marx gikk hardt ut mot Thiers, som i sin omtale av «Borgerkrigen i Frankrike» (1871) for hans politikk i denne tid og benytter seg relativt rundhåndet av pejorative karakteristikker, i det hele holdt i en helt annet prosa enn den som han benytter for eksempel i det tungrodde verket Kapitalen.
Kjærlighetens slør

Sammendrag

I London i 1925 blir bakteriolog Walter Fane (Edward Norton) forelsket i Kitty Garstin (Naomi Watts). De gifter seg, og paret reiser på bryllupsreise til Venezia. Walter blir senere stasjonert i Shanghai hvor han skal studere smittsomme sykdommer, men Kitty er mer interessert i fester og det sosiale livet. Kitty møter Charles Townsend (Liev Schreiber), den gifte britiske visekonsulen i Shanghai, og de to innleder en hemmelig affære. Walter oppdager sin kones utroskap, og han truer med å skille seg fra henne hvis hun ikke blir med ham til en liten landsby i et avsidesliggende område av Kina hvor han har meldt seg frivillig til å behandle ofre for en kolera-epidemi.
Kitty ber om å få skille seg fra ham i all stillhet og han går med på dette, forutsatt at Townsend går fra sin kone og gifter seg med Kitty. Når Kitty foreslår denne muligheten til kjæresten sin nekter han å gå med på dette, til tross for at han tidligere hevdet sin kjærlighet til Kitty, og Kitty må reise til det fjellrike innlandet sammen med sin mann. De legger ut på en krevende, to uker lang reise for å komme frem til det fjerne området hvor de skal bo. Deres nærmeste nabo, Waddington, en britisk visekommissær, bor sammen med en ung kinesisk kvinne i relativ overflod. Walter og Kitty snakker knapt med hverandre, og Kitty blir værende helt alene i mange timer hver dag mens Walter arbeider. 
Kitty begynner som frivllig ved et barnehjem drevet av franske nonner. Etterhvert begynner hun å se ektemannen i et nytt lys når hun ser hvilken uselvisk og omsorgsfull person han kan være. Når Walter ser henne sammen med barna, innser han at hun ikke er den egoistiske kvinnen han trodde at han var. Deres ekteskap begynner å blomstre midt under epidemien. Kitty oppdager snart at hun er gravid, men hun vet ikke hvem faren er. Walter – som er blitt forelsket i Kitty igjen - forsikrer henne om at det ikke spiller noen rolle. Kolera-epidemien krever mange ofre, men den kommer etterhvert under kontroll. Walter blir smittet med sykdommen, og Kitty tar vare på ham. Men Walter dør, og hun blir sønderknust. Kort tid senere forlater hun Kina og reiser til London. Fem år senere er Kitty på handletur med sønnen Walter. De møter Townsend ved en tilfeldighet på gaten, og han spør unge Walter om hvor gammel han er. Ut fra svaret hans innser Townsend at gutten kan være sønnen hans. Men Kitty avviser hans tilnærmelser og går sin vei sammen med sønnen sin.
Høyanger

Geografi

Sognefjorden deler kommunen. På nordsiden ligger – i tillegg til Høyanger – tettstedene Vadheim og Lavik. En mils vei vest for Høyanger sentrum ligger Kyrkjebø.
På sørsiden av Sognefjorden er Bjordal det største tettstedet. Ortnevik og Ikjefjord er to andre bygder i denne delen av kommunen. Mellom Bjordal og Søreide går Bjordalstunnelen, som er 1552 meter lang.

Elver, fjorder, fjell og vann i Høyanger

Bergsvatnet, Stølsvatnet

Musikk

Puben «Joss» i Høyanger har lenge hatt en funksjon som en samlende kulturscene for lokale band i tillegg til nasjonale og internasjonale artister, hovedsakelig i blues-, rock- og metalgenrene.

Dialekt

Lydfilene angir dialekt av mann som har en avslepen dialekt fra Høyanger.
mann fra Høyanger, stedsnavn nevnes ikke
Problemer med å lytte til denne filen? Se Hjelp:Multimedia.
mann fra Høyanger, stedsnavn nevnes
Problemer med å lytte til denne filen? Se Hjelp:Multimedia.

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Bytorget i Høyanger tettsted. Torget ble åpnet i april 2002 etter en omfattende byggeprosess. Arbeidermonumentet – skulpturen «Han, hun og vann» av Kristian Blystad - ble satt opp i forbindelse med åpningen.
Det ble ikke plantet tusenårstre i kommunen, men et hundreårstre ble plantet i Ortnevik på sørsiden av kommunen.
Niingen kraftverk

Opprinnelig installasjon 1913

A/S Ofoten jernmalmgruber fikk bygd det første kraftverket i Niingvassdraget i 1913. Dette var på 1,18 MW og utnyttet et fall på 120 m. Det utnyttet elven fra Niingsvatnet, men lå ikke helt på samme plass som dagens kraftverk.

Nytt kraftverk 1954

I 1947 ble fallrettighetene overdratt til A/S Niingen Kraftlag som foretok en helt ny regulering av Niingelva. Kraftlaget var en sammenslutning av de daværende fordelingsverkene i Ofoten og Vesterålen, samt Vågsfjord Kraftselskap i Troms. 
Utbyggingen startet i 1950 og ble fullført 1954. Det nye kraftverket ble bygget for å utnytte hele fallet fra Niingsvatnet til Strandvatn på 504 m brutto.
Det ble bygget en 2,3 km lang driftstunnel med tverrsnitt 4,5 m². I enden av driftstunnelen er det overgang til frittliggende turbinrør med trykkstigningskammer. Turbinrøret som ble installert var 1,1-0,90 m i diameter og 1080 m langt. 
Kraftstasjonen ble bygget i fjell. Det ble montert opp en peltonturbin fra Voith og en generator fra Bruce Peebles & Co. Ltd. på 11,4 MW. De omkringliggende distriktene ble forsynt via en 20 kV-kraftlinje, mens det gikk en linje med spenning på 66 kV til Vesterålen. I 1954 ble årsproduksjonen oppgitt til 43 GWh og ytelsen til 11,2 MW.
Dette var hovedkraftverket i regionen, og måtte derfor være i kontinuerlig drift.

Rasulykken 1952

Under anleggsarbeidet gikk det et stort snøras 21. januar 1952 som tok anleggsbrakkene 500 meter oppe i fjellsiden. 5 arbeidere omkom.

Opprusting 1986-1991

Etter 30 års drift var det behov for oppussing og revisjoner. Ombygging av aggregatet økte effekten til 14 MW.

Havari og nybygg 2008

Turbinen var utsatt for stor slitasje fra sand i vannet. Løpehjulet havarerte 31. august 2005, noe som medførte store skader på maskineriet. Heldigvis var ingen personer til stede da dette skjedde. 
I 2008 ble et nytt aggregat på 17,3 MW tatt i bruk. Det er plassert i et nybygg av betong, som et påbygg til fjellanlegget.

Nytt inntak 2009

Tunnelen ble forlenget til et nytt inntak på dypere vann. Det gir vesentlig reduksjon av sandtransport i tunnelen. Samtidig ble rørbruddsventilen skiftet.
Rørgaten er under rehabilitering med sandblåsing og maling, fundamentering og forankring. Arbeidet pågår rundt 2014 - 2019.
Storvågen

Storvågen er en mindre fjordarm på nordøstsiden av Hitra innerst i Bjønnavågen. Rundt vågen ligger det tre gårder: Øverlian, Storvågen og Grønnlia. Det går regelmessig inn sild og makrell i vågen, og det er gjort mange store notkast der. Det er minimalt med hyttebebyggelse rundt vågen. Tilgangen til Storvågen er begrenset av Strømmen, et smalt og grunt parti hvor båter ikke kan passere på fjære sjø.
Navnet Storvågen er i offisielt bruk for 7 forskjellige steder og sjøområder på Hitra.
Parachoranthus magdalia

Utseende

En liten (vingespenn ca. 20 millimeter), brunoransje smyger. Vingene er oransje med mørkere ytterkant.

Utbredelse

Arten lever på Cuba og Bahamas.
Eufrat

Navnet

Ordets opprinnelse kan ha kommet fra assyriske «phrat», som omtrent betyr «oversvømmelse», det vil si, hver gang elven gikk over sine bredder så førte det til overflod av hvete og så videre.

Historisk betydning

Vannet fra Eufrat var opphavet til den sumerske sivilisasjon, fra 3000 f.Kr. Mange urtidsbyer lå langs elven, blant dem Mari, Sippar, Nippur, Shuruppak, Uruk, Ur og Eridu. Elvedalen dannet mesteparten av oltidsrikene Babylonia og Assyria. I mange hundre år markerte elven grensen mellom Persia og Egypt. 
I gammel tid Eufrat knyttet sammen med Tigris ved hjelp av kanaler.

Eufrat i jødedom og islam

En flod ved navn «Perath» (hebraisk for Eufrat) er en av de fire floder som flyter fra Edens have, ifølge Første Mosebok 2,14. De andre flodene er Pisjon, Gihon og Tigris (kalt Hiddekel). Floden markerte en av de grenser som Gud gav til Abram og hans ætlinger Isak, Jakob og så videre.
I Åpenbaringsboken 16,12 finnes en profeti som innebærer at Eufrat kommer til å tørke inn før Harmageddon. 
Også innen islam hevder visse hadither fra Muhammed at Eufrat kommer til å tørke inn, og avdekke tidilgere ukjente skatter som kommer å utløse konflikter og krig.
Yahya Al-Shehri

Landslaget

Han ble tatt ut i Saudi-Arabias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Black July

Et vannskille

Drap og plyndring av tamilminoriteten av den singalesiske majoriteten kom etter et LTTE angrep på en regjeringspatrulje i Jaffna hvor separatistbevegelsen drepte 13 regjeringssoldater BBC. Den singalesiske mobbens herjinger varte i over to uker mens regjeringsstyrkene holdt seg passive. Det måtte en skarp advarsel til fra India under sin daværende statsminister Indira Gandhi før regjeringen i Sri Lanka stoppet herjingene.

Tap

Angrepet utløste voldsomme hevnaksjoner rettet mot den tamilske sivilbefolkningen, og mellom 500 og 2 000 tamiler ble drept, mange med økser og kniver og andre ble brent levende. I hovedstaden Colombo ble tusenvis av hus ødelagt og Tamiler flyktet til India og andre land.
Dianjiang

Dianjiang (kinesisk: 垫江县; pinyin: Diànjiāng Xiàn) er et fylke i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina. Den har et areal på 518 km². Folketallet i 1999 var på 881 702.
The Las Vegas Hillbillys

Handling

Woody Wetherby drømmer om en karriere som countrysanger, men kommer ikke lenger enn å opptre på den lokale klubben. Da han arver et kasino i Las Vegas av onkelen sin, tror han at lykken er i ferd med å snu. Woody og hans gode venn, Jeepers, reiser til Las Vegas i en skranglete bil for å drive kasinoet. På veien stifter de bekjentskap med Tawny, som har problemer med bilen sin. De hjelper henne å komme seg til nærmeste bensinstasjon. Som takk betaler hun for reparasjoner på bilen deres før hun reiser videre.
Da Woody og Jeepers kommer frem får de imidlertid vite at kasinoet er en gammel låve, og at Woodys onkel døde med en stor gjeld. Det går ikke lang tid før Woody får kreditorene på nakken. Tanten hans, Clementine, kommer imidlertid til unnsetning. De bruker sparepengene hennes på å pusse opp kasinoet og skaffe musikere. Sangerinnen Boots Malone, som hadde blitt ansatt av Woodys onkel, hjelper også til. I tillegg blir Tawny blir ansatt. Kasinoet ender opp med å bli en suksess, og Woody og Boots forelsker seg.

Produksjon

Filmen er blant de mange som fulgte i kjølvannet av suksessen til TV-serien The Beverly Hillbillies. Under produksjonen ble filmtittelen Country Music, U. S. A. vurdert, før valget til slutt falt på The Las Vegas Hillbillys. Tittelen ble bevisst feilskrevet for å unngå søksmål. Filmen ble spilt inn i Las Vegas og Nashville.

Mottakelse

Boxoffice mente at kominasjonen av countrymusikk og to vakre blondiner ville tilfredsstille tilhengere av denne musikksjangeren, og filmen var en av de beste i sitt slag. Motion Picture Exhibitor mente imidlertid at filmen hadde lite å by på utover musikken, og trakk frem en tynn handling og svake skuespillerprestasjoner.

Oppfølger

Oppfølgeren Hillbillys in a Haunted House hadde premiere i 1967. Husky og Bowman gjentok rollene som henholdsvis Woody Wetherby og Jeepers. Rollen som Boots Malone ble på sin side spilt av Joi Lansing, i stedet for Van Doren.
Wifislax

Wifislax er en LiveDistro (CD) Linuxdistribusjon fra Spania som er basert på Slackware. Distribusjonen inneholder forskjellige verktøy for sikkerhet og kriminalteknikk. Wifislax integrerer forskjellige uoffisielle nettverksdrivere i Linuxkjernen for å sørge for ut.av-boksen støtte for et stort antall nettverkskort for trådløse nett såvel som nettverk med kabel.
Wifislax støtter plattformen i486. Distribusjonen støtter  skrivebordsmiljøene MATE) og Xfce
Versjon 3.1 ble lansert 9. oktober 2003. Versjon 4.12 ble lansert 6. august 2016.
Fengselskoret

Konsept

Serien fulgte en gruppe innsatte ved Oslo fengsel som skulle delta i et kor i regi av TVNorge. 12 av 48 søkere kom med i koret. Dirigent Charlotte Fongen skulle lære kormedlemmene ti sanger som de skulle fremføre på en konsert ute i luftegården den 22. juni. Seerne fikk samtidig et innblikk i hvordan norske fanger lever og hvordan de taklet hverdagen bak murene.
Opptakene ble gjort våren og forsommeren 2007.
Linda Evans

Personlige liv

Evans har vært gift to ganger: John Derek (1968–1974) og Stan Herman (1976–1981). Hun hadde i perioden 1989 til 1998 et forhold til den greske musikeren Yanni.
Linda gikk på High School sammen med Stefanie Powers.

Norsk avstamning

Linda Evans' oldemor, farfar, en grandtante og en grandonkel reiste til USA i 1884 fra småbruket/husmannsplassen Evenstad på Nes i Hedmark. Derav navnet Evanstad (amerikanisert stavemåte – noen kilder staver det Evenstad) som ble forenklet til Evans.
ReAvisa

ReAvisa er ei lokalavis for Re og omegn. Avisa ble etablert høsten 2008 av Disain AS. Sommeren 2009 ble avisa kjøpt opp av Ormis Media, og samtidig ble nettutgaven lansert.
Ordinært opplag er 5 500 eksemplarer med distribusjon til hele Re pluss deler av nabokommunene. Opplag 8&npsp;800 eksemplarer ved utvalgte utgivelser til hele Re, Andebu og Hof.
Jean-Baptiste Charles Bouvet de Lozier

Ekspedisjonen til Øst-Atlanten

Den 19. juli 1738 forlot Charles Bouvet havnebyen Lorient med fartøyene «L'Aigle» og «La Marie».
De nådde Fernando de Noronija utenfor Brasil i oktober der de ble i en måned for reparasjoner og lasting.
Deretter fortsatte reisen sørover, og den 10. desember kom ekspedisjonen frem til ukjente farvann sør for den 45. breddegrad. De kom inn i tett tåke i flere dager og da den lettet, så de isfjell og pingviner, som Charles Bouvet beskrev som «et amfibisk kreatur, som ser ut som en lang and, men har finner i stedet for vinger».
Tåken kom tilbake mens ekspedisjonen fortsatte i sikksakk-kurs på leting etter land. Den 1. januar 1739 så man land som var høyt og dekket av snø. Charles Bouvet trode at han hadde funnet en del av Sydlandet Terra Australis og ga området navnet Kap Circumcision, men klarte ikke å komme i land. Senere er øya blitt kalt Bouvetøya.
På reisens gang ble størstedelen av besetningen rammet av sykdommer, fremfor alt skjørbuk, og derfor ble Bouvet tvunget til å avbryte reisen. Ekspedisjonen satte kurs østover for å ta seg til Kapp det gode håp der de ankom den 24. februar, og den 24. juni 1739, etter fire måneder, nådde de atter Lorient.

Bouvets senere liv

Etter hjemkomsten ble man overbevist om at et eventuelt Sydland muligens kunne ligge lengre sør enn man tidligere trodde.
I mars 1750 ble han utnevnt til guvernør i Maskarenene fram til 1752, og ytterligere en periode fra 1757 til 1763.
Senere trakk han seg tilbake til Frankrike og døde i Saint-Malo i 1786.