google/wiki40b huggingface dataset:
Matthias Hagerup

Liv

Han var sønn av sognepresten Richard Hagerup (død 1784) og Malene Dorthea Wagenfeuer (død 1786). I 1785 ble han student fra Trondheim katedralskole og i 1799 cand. jur. fra Københavns Universitet. I København hadde han også studert moderne språk, slik at han kunne bli ansatt som språklærer ved Søkadetakademiet og det militære instituttet. Senere ble han lærer i naturrett og folkerett ved generalkvartermesterstaben. I 1811 ble han ansatt som sekretær ved De rejsendes Kontor under København politikammer, og fikk tittelen krigsråd.
I 1814 vendte Hagerup tilbake til Norge og ble ansatt som ekspedisjonssekretær ved den norske statsrådavdelingen i Stockholm. Her ble han i 1822 utnevnt til statssekretær. Ved kong Carl Johans kroning var han dessuten blitt utnevnt til riksherold.
I København utga han blant annet et par skrifter på fransk om Danmark og det danske språket, samt en fransk språklære på dansk. Han utga også biografier over Tordenskjold, Niels Juel og Christian IV. Videre utga han en juridisk lærebok kalt Den danske og norske Lovkyndighed i en sammenhengende Lærebygning (1804–05), og den praktiske håndboken Den norske Bondes juridiske Pligter og Rettigheder (1803). Den siste utkom i et tredje opplag i Christiania i 1816.

Utmerkelser

Hagerup ble utnevnt til ridder av Nordstjerneordenen i 1818.
Dødsfall i 2012

Oversikt over dødsfall i 2012.
Dirty, Dirty Feeling

«Dirty, Dirty Feeling» er en rask amerikansk sang, skrevet av Jerry Leiber og Mike Stoller.
Elvis Presley spilte den inn i RCA Studio B, 4. april 1960. «Dirty, Dirty Feeling» ble utgitt på LP-albumet Elvis Is Back! (RCA Victor LPM 2231 (mono) og RCA Victor LSP; 2231 (stereo)) i 1960. Produsenter var Steve Sholes og Chet Atkins.

Svensk versjon

Den svenske tittelen er «Rulle Bulle».

Innspilling

Johnny Waard, Sven-Olof Walldoffs orkester. Utgitt på EP-platen Metronome MEP 9063 i 1961.
The Sleeping Prince (skuespill)

The Sleeping Prince er et teaterstykke som hadde premiere på West End i 1953. I hovedrollene spilte Laurence Olivier og Vivien Leigh. Teaterstykket handler om en prins som prøver å forføre en korpike. Manus er skrevet av Terrence Rattigan. Den 1. november 1956 hadde det premiere på Broadway med Michael Redgrave og Barbara Bel Geddes i hovedrollene. Produksjonen ble avsluttet 22. desember 1956 etter 60 forestillinger.
Marilyn Monroes produksjonsselskap, Marilyn Monroe Productions, kjøpte rettighetene til teaterstykket og var med på å produsere filmen Prinsen og korpiken med Monroe og Olivier i hovedrollene. Olivier regisserte også filmen, mens Rattigan skrev manuset. Den 8. desember 1963 hadde en musikalversjon av teaterstykket, The Girl Who Came to Supper, premiere på Broadway. I hovedrollene spilte José Ferrer og Florence Henderson. Produksjonen ble avsluttet 14. mars 1964 etter 112 forestillinger.
South Point gasskraftverk

South Point gasskraftverk er et varmekraftverk i Mohave Valley i Arizona, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 530 MW, med kogenerasjons-gassturbiner. Operatør er energiselskapet Calpine Corp. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2001. Brenselkilden er naturgass.
Aethes

Utseende

Stor sett middelsstore (de norske artenes vingespenn 10-23 millimeter), lyst fargede viklere, forvingens grunnfarge gjerne blekt gulaktig, oftest med brunlige tegninger. Forvingen er noe tilspisset, ulikt de fleste andre viklere som har vinger som er avrundede ytterst.

Levevis

Medlemmer av denne slekten kan ha larver på bartrær, løvtrær eller urter fra en rekke ulike plantefamilier, men enkelt-artene spesialiserer seg gjerne på én eller noen få vertsplanter (mono- eller oligofage).
Maximilian Streck

Bakgrunn

Maximilian Streck var advokatsønn. Han gikk i folkeskolen og så gymnasiet i Straubing og studerte fra 1893 «Orientalistik» ved universitetene i München og Leipzig, der han i særdeleshet tok inntrykk fra Albert Socin og Heinrich Zimmern.

Oldtidsforsker

I 1898 ble han promovert til dr.phil. i Leipzig. Så dro han tilbake til Universität München og habiliterte seg der i 1900 under Fritz Hommel i semittisk filologi. Enda semme år flyttet han over til universitetet i Berlin, of til sommersemesteret 1905 til universitetet i Straßburg.
I 1908 ble Streck kalt til overordentig professor for semittisk filologi, tyrkisk og nypersisk ved Universität Würzburg. I 1916 ble ekstraordinariatet gjort opp til en egen lærestol og Streck utnevnt til ekstraordinær professor med ordinarie professors rang, tittel og rettigheter. Streck ble i dette embede til han ble emeritert i 1939. 
Under den nazistiske periode stilte han sin forskning inn i en retning som passet med makthaverne. Med hans emeritering opphørte det orientalske fakultet i Würzburg å bli så sterkt kontekstualisert innen dette ideologiske og kulturelle klima.
Som forsker og akademisk lærer var Streck generalist. Han spesialiserte seg på den nærasiatiske storregions skriftlige etterlatenskaper og rekonstruerte på dette grunnlag de tilhørende regioners oldtidshistorie. Hans omfattende, utførlig kommenterte edisjon av skrifter fra Assurbanipals tid (publisert 1916) er et grunnleggende verk av vedvarende verdi og betydning.
Jannik Vestergaard

Landslaget

Han ble tatt ut i Danmarks tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Denholm Elliott

Andre verdenskrig

Under den andre verdenskrig sluttet han seg til det britiske Royal Air Force der han fikk opplæring som  radiooperatør og skytter. Natten mellom den 23. og 24. september 1942 var Elliot med i sin Handley Page Halifax bombefly og deltok i et luftangrep på en tysk ubåt som lå i havn ved byen Flensburg i Tyskland. Bombeflyet han var ombord i, ble truffet av antiluftskyts og styrtet etter kort tid i Nordsjøen nær byen Sylt. Elliot og to andre besetningsmedlemmer overlevde flystyrten, og han tilbrakte resten av krigen i en krigsfangeleir i  Schlesien, og i løpet av denne tiden ble han involvert i en del amatør-skuespill.

Skuespill

Etter krigen gjorde han sin debut som skuespiller i filmen Dear Mr. Prohack i 1949. I dag er han nok mest kjent for sine roller i filmene om Indiana Jones, der han spilte karakteren Dr. Marcus Brody.
Han gjorde mange opptredener på fjernsyn, særlig i skuespill som var skrevet av regissøren Dennis Potter, inkludert Follow Yellow Brick Road (1972) og Brimstone and Treacle (1976). Han spilte også i TV-serien Thriller (1975).
I 1980 vant han tre BAFTA-priser i kategorien beste mannlige birolle med karakteren Dan Aykroyd i filmen Trading Places, og han ble nominert til en Oscar for sine prestasjoner i filmen A Room with a View. Hans karriere inkluderte også mange roller teaterscenen blant annet med The Royal Shakespeare Company.

Ekteskap

Elliott var åpent bifil og giftet seg to ganger. Første gang med den britiske skuespillerinnen Virginia McKenna, men dette ekteskapet varte bare noen få måneder i 1954. Den andre gangen var han gift med skuespillerinnen Susan Robinson, som han fikk to barn sammen med. Hans datter Jennifer Elliott (født i 1964) begikk selvmord i 2003.
Denholm Elliott ble diagnostisert med hiv i 1987 og døde i 1992 av aids-relatert tuberkulose i sitt hjem på Ibiza i Spania. Hans enke Susan Elliott skrev en biografi om ham etter hans død. Hun har også jobbet tett med UK Coalition of People, som arbeider med spørsmål angående hiv og aids. Susan Elliott døde den 12. april 2007 etter en brann i sin leilighet i London.
Shayang

Shayang (kinesisk: 沙洋县; pinyin: Shāyáng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Jingmen i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på 681 878.
Den lille kinesiske oldtidsstaten Na lå her - den ble annektert av staten Chu i 704 f.Kr.

Kulturminner

Chu-gravene i Jishan (Jishan Chu muqun, 纪山楚墓群) og Majiayuan-funnstedet (Majiayuan yizhi, 马家垸遗址) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
WOW and me

WOW er en norsk kleskjede, som ble etablert i 2005. WOW eies av Varner-Gruppen og har hovedkontor på Billingstad i Asker.
WOW har per 2015 32 butikker i Norge og har jenter i alderen 7-14 år som sin målgruppe.
Gullpucken

Gullpucken er en æresbevisning som tildeles årets beste ishockeyspiller på norske klubb- og landslag. Prisen skal «tildeles den norske spiller senior menn og kvinner som gjennom spill på klubb- og landslag har vært den fremste utøver i sesongen».
Prisen ble første gang utdelt i 1959. Det er Norges Ishockeyforbund som står for utvelgelsen og utdelingen.
Jose Carlos Chagas de Oliveira

Karriere

De Oliveira deltok i VM i 2006, der han kom på 30.-plass, og World Cup 2007, der han kom på 39.-plass. I 2010 kom han på 15.-plass i VM i boccia, og året etter fikk han bronse i Parapanamerikanske leker 2011 i Guadalajara. Dette gjorde at han var rangert som nummer 11 i verden i klassen BC1 ved utgangen av 2011.
I de Paralympiske sommerleker 2012 i London kom han på 4.-plass individuelt i klassen BC1. Han slo Myeong-Su Kim 7-1 i kvartfinalen, men tapte 2-5 for Pattaya Tadtong i semifinalen. Bronsekampen tapte han 4-6 for Roger Aandalen. Han deltok også i lagkonkurransen, der Brasil ble slått ut av Thailand i kvartfinalen.
Esakiozephyrus

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn ca. 30 millimeter) stjertvinger med en kort stjert på bakvingen. Oversiden er matt blålig eller fiolett med svarte ytterkanter. Undersiden er lysbrun med to brune eller hvite, oppbrutte tverrstreker.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i fjellområdene i og rundt Himalaya, de fleste artene lever i Tibet og Kina.
Dodraugen

Bakgrunn

Fortellingen om Dodraugen ble opprinnelig presentert i komikeren Rolv Wesenlunds sketsj For dei minste 1. Der parodierer han en nynorsktalende eventyrforteller, lett basert på den populære barnetimeonkelen Ingebrigt Davik. Parodien ble første gang utgitt på LP-platen Geilokameratene – Det er ingen skam å snu i 1980. Navnet Dodraugen er et ordspill på sjøgjenferdet draugen. Wesenlund nevner såvidt også Kloakkongen og Septikknissen i teksten sin. Som en oppfølger til Dodraugen laget Wesenlund også figuren Mjølkeheksa.
Begrepet Dodraugen har siden gått inn i det norske språket og i populærkulturen, blant annet som navn på en bifigur i den norske tegneserien Eon. Ordet brukes i dag spøkefullt, særlig blant barn og unge, i slang og i mediespråket. Da det i 2006 ble rapportert funn av en liten øgle i en toalettskål i Bergen, døpte avisene straks dyret Dodraugen. Dyret  ble hentet av politi og dyrevernsnemnd og fikk siden lovlig opphold i et terrarium i Akvariet i Bergen. I  Odd Nordstogas album November (2010) omhandler tittelmelodien frykt for bl.a. dodraugen.
Syng For Oss

Vinnere Grand Prix:

2018: Helene Stureborgs Kammarkör
2016: Paderewski Chamber Choir

Vinnere Syng For Oss Grand Prix:

2014: Volve Vokal
2012: Vokalensemblet Skrik
2010: Studinekoret Sirenene
2008: Kor Uten Navn
2006: VIVA Sandnes kulturskolekor

Vinnere, Klasse A+, elitekor:

2012: Kvindelige Studenters Sangforening
1997: Via Cantus

Vinnere, blandakor:

2018: Vokalensemblet Skrik
2016: Osterøykoret
2014: Osterøykoret
1987: Mix Compositum

Vinnere, blandakor A+:

1993: Collegium Vocale
1990: Con Spirito

Vinnere, blandakor A:

2012*: Kammerkoret Bocca
2010: Agder Vokalensemble
2008: Sola Fide
2006: Glissando Vokalensemble
2004: Førde Kammerkor
2001: Seim Songkor
1999: Cantilena
1997: Moss Kammerkor
1995: Byneset Songlag
1993: Os Kammerkor
1990: Oslo-Koret

Vinnere, blandakor B:

2012: Kor e' tonen
2010: Blandakoret Von Dess
2008: The Real Choir
2006: Blandakoret Von Dess
2004: Koret Oslo Øst
2001: Mandal Kantori
1999: Innstranden Sangforening
1997: Tjølling Sangforening
1995: Leinstrand Sangkor
1993: Oslo Postkor

Vinnere, like stemmer:

2014: Volve Vokal

Vinnere, damekor:

2018: Multa Paucis
2016: Multa Paucis
2012: Corona
2010: Volve Vokal
2008: Volve Vokal
2006: Studinekoret Sirenene
2004: Stord con spirito
1995: Bøler ungdomskor
1990: Os Vocalis
1987: Os Vocalis

Vinnere, damekor A+:

1993: Stord con spirito

Vinnere, damekor A:

2001: Voci Nobili
1999: Rygge Vocalis
1997: Kvinnekoret Concentus
1993: Scholae Collegium

Vinnere, damekor B:

2001: Rud Vg. Skoles Piigekor
1999: Vollen damekor

Vinnere, mannskor:

2016: Bergen Mannskor*
2012: Follesø Mannskor
2010: Bergen Mannskor
2008: Follesø Mannskor
2006: Hauka Mannskor
2004: Kvikksølvguttene
1993: Eggkleiva Mannskor
1987: Os Mannskor

Vinnere, mannskor A:

2001: Follesø Mannskor
1999: Den Norske Studentersangforening
1997: Vyrde Mannskor
1995: Den norske Mannskoktett
1990: Jeløykameratene

Vinnere, mannskor B:

2001: Seim Songkor herrer
1999: Eid Mannskor
1997: Egersund Mandsangforening
1995: Oppdal Mannskor
1990: Mannskoret Vibran

Vinnere, pop-klasse:

2014: Korall
2012: Vokalensemblet Skrik
2004: Stemmebandet

Vinnere, sakral klasse:

2014: Korall

Vinnere, klasse for scenisk uttrykk:

2010: Volve Vokal
2008: Volve Vokal

Vinnere, publikumspris (i klasse for scenisk uttrykk):

2010: Studinekoret Sirenene
2008: Volve Vokal

Vinnere, ungdomskor:

2016: Skedsmo Voices
2010*: VIVA Sandnes kulturskolekor og Stord Ungdomskor
2008: Sankta Sunniva Ungdomskor
2006: VIVA Sandnes kulturskolekor

Vinnere, ensembler:

2006: Taus
1999: Octo Viri
1997: Vokalgruppen Vox

Vinnere, kammerkor:

2004: Hordaland Kammerkor
2001: KFUM Ursus Kammarkör
1999: Ensemble 96
1995: Vestoppland Kammerkor
1987: Os Kammerkor

Vinnere, åpen klasse:

2016: Volve Vokal
1997: Fjellkoret
1995: Sangtruppen Carl Berners
1990: Cantus

GRAND PRIX

Dommerne plukker ut 4-6 kor for deltakelse i Grand Prix. Korene kan komme fra alle klasser.

Tilbakemelding

Alle deltakende kor får skriftlige tilbakemeldinger til videre arbeid fra alle dommerne i løpet av konkurransedagene.
Finnhamn

Finnhamn er navnet på en øy i nordlige delen av Stockholms skjærgård rett øst for Ingmarsö og innenfor Husarö. Finnhamn omfatter også øyene Store Jolpan, Lille Jolpan og Idholmen. Øyene er populære turistmål og nås via båter fra Waxholmsbolaget året rundt.
Navnet Finnhamn kommer seg av at finske seilskuter på vei til eller fra Stockholm via Husaröleden utnyttet den naturlige havnen ved Store Jolpan.
Øya ble kjøpt av Stockholms by i 1943 og en sommergård og en hytteby ble anlagt for å kunne gi sommerferie til mindre bemidlede Stockholmsfamilier på samme måte som på f.eks. Grinda. Øyas forvaltning har i den senere tid blitt skjøttet av Skärgårdsstiftelsen.
På Finnhamn finnes i dag et helårsåpent vandrehjem, som sommerstid også driver butikken, sommergården og hyttebyen, Idholmens gård, med økologisk landbruk og gårdssalg samt en sommeråpen kro.
Cricula

Utseende

Middelsstore (vingespenn 50-70 millimeter), gulbrune påfuglspinnere. Hannenes forvinger er litt sigdformede, hunnenes ofte tilspisset ytterst. De har en mørk skråstripe og små, sølvfargede flekker på forvingen, men mangler øyeflekker.

Levevis

Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene lever på mange ulike slags busker og trær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Grammia parthenice

Utseende

…
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea.  Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker.  Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.

Levevis

…
Grammia parthenice   tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.

Utbredelse

Grammia parthenice finnes ikke i Norden.

Navnet

Det latinske navnet Grammia betyr pennestrek, den med pennestrek.
Atlas Elektronik

Historie

Inntil 2003 var Atlas Elektronik en del av selskapet  STN Atlas Elektronik GmbH, et joint venture mellom Rheinmetall and BAE Systems. BAE's opprinnelige eierskap i selskapet strakk seg tilbake til 1997 da British Aerospace (som ble BAE Systems etter fusjonen med Marconi Electronic Systems) kjøpte opp 49 % av selskapet av Rheinmetall.
I 2003 ble selskapet splittet opp; Rheinmetall kjøpte divisjonen som drev med land-systemer (Rheinmetall Defence Electronics) mens BAE beholdt kontrollen over den maritime virksomheten og beholdt navnet Atlas Elektronik.
Selskapet forble et datterselskap av BAE Systems inntil desember 2005 da det ble solgt til ThyssenKrupp og EADS. I januar 2017 solgte sistnevnte, da kjent som Airbus Group, sin andel på 49 prosent til ThyssenKrupp, slik at disse ble eneeier.
Snøoverbygg

Et snøoverbygg er en konstruksjon som bygges over jernbaner for å beskytte dem mot snø på strekninger som er utsatt for blant annet ras. De blir i praksis en kunstig tunnel. Overbygg er en av mange mulige tiltak (snøskjermer, er en annen mulighet). I motsetning til skredoverbygg er snøoverbygg vanligvis ikke dimensjonert for å verne mot skred.
Snøoverbygg kan bygges både av treverk og stål. På Ofotbanen har kulturminnehensyn gjort at man nå bruker furu på den linjen.
I Norge er snøoverbygg i stor grad benyttet på Bergensbanen som har tilsammen 9,5 km av strekningen bygget inn, blant annet stasjonen Hallingskeid, de eldste fra 1960-tallet. Selv om snøoverbyggene koster penger å holde i stand, blokkerer utsynet for passasjerer, og er lite populære blant turister, er de nødvendige for å holde banen beskyttet.
Heinrich Ignaz Biber

Biografi

Biber fikk sin musikkutdannelse ved et jesuittkollegium i Troppau i tsjekkiske Schlesien. Her ble han kjent med trompetisten Pavel Josef Vejvanovský som senere ble kapellmester hos erkebiskopen i Kremsier. Antakelig fikk Biber ytterligere undervisning hos Johann Heinrich Schmelzer eller hoffkapellmester Antonio Bertali i Wien, men dette er ikke sikkert. Bibers første komposisjon stammer fra 1663, en Salve Regina for sopran, fiolin, gambe og orgel.
I 1668 ble han ansatt som hoffkapellmusiker og kammertjener hos erkebiskop Karl Liechtenstein-Kastelkorn i Olmütz og Kremsier. Han sluttet i disse postene ved å ikke returnere fra en reise til Innsbruck. På reisen traff han tidens mest berømte fiolinbygger, Jakob Stainer, som senere skrev at han hadde blitt kjent med «der vortreffliche Virtuos Herr Biber».
Fra 1670 gikk Biber i tjeneste hos erkebiskop Max Gandolph Graf von Kuenburg i Salzburg hvor han i 1678 ble visekapellmester og rundt 1684 kapellmester. Biber ble i denne stillingen resten av sitt liv. I 1715 overtok sønnen Carl Heinrich Biber (1681–1749) kapellmesterposten som faren hadde hatt.
Biber ble regnet som en genial fiolinvirtuos, og for komposisjonene hans gav keiser Leopold I av Det tysk-romerske rike ham i 1690 adelstittelelen Truchsess. Det innebar et betydelig sprang på den sosiale rangstigen og han kunne deretter smykke seg med navnet Biber von Bibern.  Hans månedlige inntekter var nå 60 Gulden, fri kost, losji, vin og brensel.

Musikk

I sine tidlige verk brukte Biber ofte skordatur (omstemming). Hensikten var å oppnå spesielle klangeffekter eller for å gjøre vanskelige grep spillbare i nedre posisjoner og med løse strenger.
Biber skrev tallrike konserter for flere instrumenter og med en varierende besetning. Han skrev messer, et rekviem, tallrike fiolinsonater og taffelmusikk. Hans mest monumentale verk er den 53-stemmige Missa Salisburgensis som han skrev i 1682 i anledning 1100-års feiringen av fyrstebispedømmet Salzburg. Dessverre er størstedelen av hans kirkemusikk så godt som ukjent. En av hans operaer er kjent: Chi la dura la vince.
Få samtidige fiolinister og komponister benyttet så ofte dobbeltgrep, tre- og firestrengsakkorder som Biber. Han behersket fiolinspill i syvende posisjon, også det en sjeldenhet på hans tid.
Bibers musikk har fått en renessanse, delvis pga Rosenkranssonatene. Dette usedvanlige settet med 16 sonater kalles også Mysteriesonatene fordi sonatene refererer til nøkkelhendinger i jomfru Marias og Jesus Kristus' liv. Biber benytter seg av ulik skordatur i sonatene, i den 11. sonaten krysser han de to midterste strengene for å symbolisere Jesu oppstandelse.
Harald Egil Hartmann

Andre verdenskrig

Hartmann reiste med skøyta «Sleipner» den 16. oktober 1941, fra Vegsund, på den tiden i Borgund kommune, og nådde Lerwick på Shetland den 19. oktober. Han reiste via England til Canada, hvor han gjennomgikk flyskole ved Little Norway utenfor Toronto. Hartmann kom i operativ tjeneste fra juli 1943 ved 333 skvadron i Woodhaven, ved Dundee i Skottland, der han som flyger på Catalina-fly utførte konvoi-tjeneste og anti-ubåtoperasjoner.

Etter krigen

Hartmann fullførte juridisk embedseksamen i 1949, og jobbet i tre år for forsvarsdepartementets kontor for NATO samarbeid. Han var leder for Assurance-Mæglerforretningen DUO AS frem til pensjonsalder i 1986.
I 1998 ga han ut boken Catalina mot ubåt der han forteller om flukten fra Norge og opplevelsene som Catalina-flyger.
Agathispa

Utseende

En nokså liten (ca. 4 millimeter), avlang, gul og svart bladbille. Dekkvingene er kraftig punkterte. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er rundet, krfatig punktert. Antennene består av 11 ledd og tilspisset ytterst. Dekkvingene er utvidet mot spissen og har 8 punktstriper som blir uregelmessige i den bakre delen, punktene grove og noe spredte, med én buet, opphøyd lengderibbe.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Vertsplanten er ukjent.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra den Dominikanske republikken.
Arbejderpartiet Kommunisterne

Arbejderpartiet Kommunisterne (APK) er et dansk kommunistisk parti. Partiet, som ble grunnlagt i 2000, hadde bakgrunn i Foreningen Oktober som i sin tur ble opprettet etter at DKP/MLs mangeårige formann Klaus Riis, hans kone Dorthe Grenaa og krigsveteranen Frede Klitgård ble ekskludert fra partiet for fraksjonsvirksomhet i 1997. Med seg fikk de partiavdelingen i Odense samt deler av partiets apparat i København.
Politisk er partiet en videreføring av den politikken DKP/ML sto for på 1980-tallet. Sentralt i det ideologiske fundamentet står støtten til Josef Stalin og Enver Hoxha, og partiet bruker mye tid på å kritisere den politiske nyorienteringen DKP/ML foretok etter Ramiz Alias fall i Albania i 1992. Blant partiets viktigste kampsaker er kampen mot EU og kampen mot rasisme og nazisme. Partiet gir ut 14-dagersbladet Kommunistisk Politik og tidsskriftet Orientering, som kommer med mer ujevne mellomrom. Det har også en hyppig oppdatert nettavis, samt bokhandler i Odende, København og Århus. Partiets ungdomsorganisasjon er Danmarks Kommunistiske Ungdomsforbund som er ledet av Cathrine Pedersen. Partiet er også aktivt i Den Internasjonale Konferansen av Marxist-Leninistiske Partier og Organisasjoner. APK har også stilt til valg flere ganger, dog med svært begrenset suksess.
Partiformann er Dorthe Grenaa.
Mitsuko Soma

Studentinformasjon

Mitsuko Sōma, Shiroiwa ungdomsskole, 9. klasse, Klasse B, Jente #11.
Austre Skorvebreen

Austre Skorvebreen er en bred isbre i Mühlig-Hofmannfjella i Dronning Maud Land. Den drenerer fra et område rett øst for toppen av Vestre Skorvebreen og renner nordover langs østsiden av Breplogen.
Kartlegging av området ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.