Thomas Müntzer

Bakgrunn

Han var oppvokst i den lille landsbyen Stolberg i den østlige delen av Harz, og studerte teologi i Leipzig og Frankfurt an der Oder.
Han ble kyndig i oldgresk, hebraisk og latin.

Tidlig reformasjonstid

Fra sommeren 1516 til høsten 1518 oppholdt Müntzer sig i et kloster i Frohse, men utgivelsen av Luthers 95 teser i 1517 ansporet Müntzer til etterhvert å forlate klosteret og reise til Wittenberg. Her hadde han angivelig en konfrontasjon med Luther, som avskydde Müntzer, fordi denne ville politisere Luthers reformasjon.
Eyter et par korte opphold i Orlamünde og Jüeterbock i 1519 reiste Müntzer muligvis til Leipzig for å overvære de berømte debatter mellom Johann Eck og Andreas Karlstadt og mellom Luther og Eck. Müntzer flyttey mye omkring, og fikk i 1519 et embede i et nonnekloster i Beuditz, før han tok til Zwickau i Thüringen i 1520.

I Zwickau

Sin første stilling som prest fikk han der i Zwickau. Der hadde han kontakt med de såkalte Zwickauer Propheten (Nikolaus Storch - også Storchianer) som beveget ham til en stadig mer radikal posisjon. Det var her Müntzer hadde sin første store konfrontasjon med de kirkelige myndigheter. I 1521 og 1522 ble kløften mellom Luther og Müntzer større og tydeligere, da Müntzer videreutviklek sine sodialevoludjonistiske og spiritualistiske forstillinger og forkastey likesom anabaptistene barnedåp.

I Praha

Da myndighetene i Zwickau utviste Müntzer i april 1521, flyktet han til Prag. Han var i begynnelsen fetert i byen som tilhenger av Luther, og han fikk losji stiet til rådighet og ble invitert til å preke på latin og tysk på universitetet. Han prøvde hvor han prøvde å reaktivere husittenes ånd. Av ukjente årsaker var han i november blitt meget mindre velkommen. Han skrev sitt Prager Manifest, som finnes i fire forskjellige utgaver på tysk og latin, og som er et hissig anti-kirkelig og apokalyptisk skrift.

I Allstedt

I desember 1521 forlot Müntzer Praha. I mars 1523 ble han prest i byen Allstedt, og i juni samme år giftet han seg med en tidligere nonne, Ottilie von Gerson. I november ble han forhørt av Georg Spalatin og Fredrik III av Sachsen. Luther presset på for å få en privat konfrontasjon med Müntzer i Wittenberg, men Müntzer ville ha en offentlig debatt, og intet skjedde. I desember skapte Müntzer den første fullstendige tyske liturgi. I 1524 grunnla han Bund der Auserwählten, et revolusjonært forbund med Gud mot alle som var «gudløse».
Den 13. juli 1524 holdt Müntzer angivelig sin Preken til fyrstene. Prekenen sentrerer seg om Daniels bok, kapittel 2, hvori profeten Daniel, som holdes som gissel i Babylon, blir rådgiver for kongen på grunn av sin evne til å tolke drømmer. I sin preken fremstiller Müntzer seg selv som en ny Daniel, som skal tolke fyrstenes drømmer. Ifølge Müntzer omhandler Daniels bok Guds rike, som vil oppsluke allverdens kongedømmer.
Dette kombinert med Luthers Brev til fyrstene fra juli 1524, som angrep Müntzer og Andreas Karlstadt, var sanssynligvis årsak til at Müntzer og andre fra Allstedt ble innkalt til en høring av myndighetene. Det ble besluttet å stenge alle trykkpresser ned i Allstedt. Müntzer flyktet kort etter fra Allstedt.

I Mühlhausen

I august 1524 ble Müntzer en av anførerne av den oppstand som senere ble kjent som Den tyske bondekrigen. Ett av hans kamprop var Omnia sunt communia, alt er felles. Etter flukten fra Allstedt kom han til byen Mühlhausen i Thüringen. Han og hans assistent, den tidligere prest Heinrich Pfeiffer, benyttet seg av spenningene mellom byens håndverkere på den ene side og byrådet på den annen til å skrive de elleve såkalte «Mühlhausen-artiklene», som krevde at det eksisterende byråd ble oppløst og erstattet af et «evig råd» som var basert på den guddommelige rettferdighet og Guds ord. Man omdelte artiklene blant bøndene i de omkringliggende landsbyer, men man opnådde ingen støtte, tilsynelatende fordi artiklene overveiende omhandlet problemene i byen, men ikke bøndernes behov. I september 1524 ble Müntzer og Pfeiffer utvist fra Mühlhausen.
Müntzer tilbrakte resten av 1524 i Nürnberg, men i februar 1525 vendte han tilbage til Mühlhausen, hvor borgerne den påfølgende måned avsatte det gamle byråd og dannet et nytt, som bestod av et tverrsnitt av de mannlige innbyggere og noen tidligere byrådsmedlemmer. Det lyktes Müntzer og Pfeiffer å overta byrådet og opprette et kommunistisk teokrati i stedet.

Slaget ved Frankenhausen

Müntzer anførte en gruppe på omkring 8000 bønder under slaget ved Frankenhausen i kampen mot politisk og åndelig undertrykkelse, og han var overbevist om at Gud ville hjelpe dem. De ble fullstendig nedkjempet. Müntzer ble tatt til fange, fengslet og torturert. Müntzer avsvor sin tro og mottok den katolske nattverd før han ble halshugget i Mühlhausen 27. mai 1525. Hans hode og kropp ble utstilt som en advarsel til alle som måtte preke en lignende forræderisk lære.