google/wiki40b huggingface dataset:
Flatbygdmål

Særdrag

Flatbygdemåla er typiske østnorske mål. Jamvekt, retroflekse konsonanter (inkludert tjukk L) og trykk på første stavelse er tradisjonelt felles for nesten hele området. Trykklett norrøn -n har falt bort de fleste steder og gitt former som jenta (bergensk og dansk: jenten), utta (dansk/bokmål: uten), ovafor (dansk/bokmål: ovenfor), unna (eldre dansk: unden) og hu (dansk/bokmål: hun). Former med -n er tatt opp fra skriftspråket og forekommer nå parallelt med de tradisjonelle. Adjektiv har stort sett ikke egne hunkjønnsformer (unntatt lita), men determinativer har (anna, ei(g)a, inga). Vokalsenking er utbredt (f.eks. fløtte for flytte).
En eldre lydovergang hva- > ho- har gitt determinativ og pronomen som (h)å (av norrønt hvat, samme som nynorsk kva), (h)å(r) (av norrønt hvar, samme som nynorsk kvar) og (h)åkke(n) («hvem»/«hvilken», av norrønt hvatki og hvílíkir). Kontakt med og absorpsjon av tilsvarende danske former (men ikke helt like i betydning) gjennom skriftspråket har resultert i utskjelte konstruksjoner som «hvem dialekt» (dansk/bokmål: hvilken, trad. dialekt: (h)åkke(n)), «hvilken tog» (dansk/bokmål: hvilket, trad. dialekt: (h)åkke(n)) og «hvordan bil» (dansk/bokmål: hva(d) slags, trad. dialekt: åssen).
Süddeutsche Automobil-Fabrik Gaggenau

Süddeutsche Automobil-Fabrik Gaggenau (S.A.F.) i Gaggenau i Baden-Württemberg var en tysk kjøretøysprodusent. Produsenten var i virksomhet mellom 1905 og 1910, da den ble overtatt av Benz & Cie som utgjorde en del av Daimler-Benz AG-konsernet. George Wiss i 1904 grunnla firmaet i 1905 etter å ha kjøpt fabrikkanlegget som var bygget av Theodor Bergmann i 1894, og var dermed en aktiv leverandør av motordrevne kjøretøyer av alle typer, inkludert brannbiler og busser. Den første bussen med forbrenningsmotor i Norge var levert fra Gaggenau til A/S Stavanger Automobil-Omnibusselskab for ruten mellom Stavanger, Madla og Sola sommeren 1908.

Modellbetegnelser

Både busser og lastebiler på 1900-tallet hadde felles chassis hvor tallet foran typebetegnelsen «to Lastwagen» eller «to Nutzlast» antyder nyttelast som to tonn (2) eller seks tonn (6). Busser som var bestilt og bygget på kundens anvisninger hadde navn som «Berlin», som var dobbeltdekkerbussen som var solgt til Berlin i 1907. Personbilene hadde sin typebetegnelse etter motorkraft som 12 hestekrefter i en parsylindermotor, «D/12» eller «C/28». 
Åpne busser i 1908 som var kalt aussichtswagen (panoramabuss) ved å være inspirert av kjøretøytypen char-à-bank, var bygget på chassis av type 2 to Lastwagen og 3 to Lastwagen. Den første typen var 4,6 meter langt med akselavstand på 3,36 meter med nyttelast på 2 tonn og C/28 eller C/36 firesylindermotor. Den siste var 5,87 meter langt med 3,6 meter i akselavstand med nyttelast på 3 tonn med C/28 eller C/36 motor. Som charbang-kjøretøyet var seteradene arrangert slik at man satt som i en amfi slik at disse fra bak kunne se over hodene på disse foran.

Den norske bussen

Den 5. juni 1908 kom et skip fra Tyskland med et busskjøretøy til Stavanger. Like etterpå ble bussen satt inn i ruten mellom Stavanger, Madla og Sola. Bussen, som fikk kallenavnet «den blå automobil», hadde en motor på 36 hestekrefter og plass til tjue passasjerer fordelt på seks sittebenker på et åpent karosseri med stillastak som vern mot værelementene. Bussruten opererte ikke lenge, fordi mange av innbyggerne på Sola som mislikte biltrafikken lanserte boikottaksjoner og man måtte reduserte antallet bussturer fra ti om dagen til kun to om dagen. Vinterforholdene gjorde det ikke mulig å fortsette busstrafikken, som startet på nytt i våren 1909. Til slutt ble ruten nedlagt da bilselskapet fikk økonomiske problemer samtidig som det oppsto motortrøbbel.
Issie

Issie er etter legenden et japansk sjøuhyre (muligvis en slektning av Loch Ness-uhyret) som etter sigende holder til i sjøen Ikeda på den japanske øya Kyushu. Issie skal etter sigende ha blitt fotografert i 1978 og filmet i 1991. Det er dog ingen beviser for dyrets eksistens.

Myten

Ifølge den japanske mytologien så var Issie en gang en hest. Hesten fødte et føll, men føllet ble kidnappet av en samurai, og hesten lette forgjeves etter sitt føll, men fant det aldri. Til sist sprang hesten i sjøen Ikeda, og ble forvandlet til et stort sjøuhyre.
Alfred de Musset

Liv og virke

Musset vokste opp i Paris som sønn av velbeslåtte adelige foreldre. Etter at han hadde tatt artium med glans startet han å studere jus og deretter medisin. Han var umotivert og opptrådte som en levemann og en bråmoden dikter, som fra 1828 vanket i Victor Hugos litterære krets «Cénacle».
Allerede i 1830 kom diktsamlingen Contes d'Espagne et d'Italie («Spanske og italienske fortellinger») i en formfullendt romantisk stil, full av eksalterte følelser. Etter at faren døde i en stor tyfusepidemi i 1832 besluttet han seg for å leve som forfatter, noe arven gjorde mulig. 
I 1833 ble han kjent med den seks år eldre romanforfatteren George Sand og hadde et heftig, men kortvarig  kjærlighetsforhold med henne. Forholdet tok slutt på en reise til Italia vinteren 1833/34: da han ble syk i Venezia. Fortellingen om den berømte kjærlighetsaffæren med George Sand, som varte 1833-1835, er fortalt fra hans synspunkt i den selvbiografiske romanen, La Confession d'un Enfant du Siècle, og fra hennes synspunkt i Elle et lui. Den dype krisen som dette utløste hos Musset inspirerte ham til å skrive dikt fylt med typisk romantisk «weltschmerz», utgitt samlet i 1835 og 1837 som Nuits («Netter»).   
Musset skrev et teaterstykke allerede i 1830, som han etter fiaskoen med det første oppførte stykket La Nuit vénétienne («Den venetianske natten») planla bare for lesing, og publiserte i samlebind. 
Hans mest kjente stykker er Les caprices de Marianne («Mariannes luner», 1833), Fantasio (1834), On ne badine pas avec l'amour («Man spøker ikke med kjærligheten», 1834) og Lorenzaccio (1833/34). Disse stykkene oppføres av og til fremdeles.
I tillegg til de tallrike teaterstykkene og lyrikken skrev Musset en rekke fortellinger. I 1838 fikk han en beskjeden, men lite tidskrevende bibliotekarstilling som sikret ham en grunninntekt.
1830-årene var Mussets store tid, allerede i 1840-årene forårsaket alvorlig sykdom og hyppige depresjoner at han skrev lite og flyktet inn i kjærlighetsaffærer og alkoholmisbruk, som igjen forverret helsetilstanden. Likevel mottok han Légion d'honneur og opplevde en svært vellykket oppføring av stykket Un Caprice i 1847. I 1852 ble han valgt inn i Académie française etter to forgjeves forsøk i 1848 og 1850. Det hjalp sikkert at han støttet Louis-Napoléon Bonapartes nye regime
Mussets dramatikk står seg fortsatt. Etter fiaskoen med det første stykket skrev han ikke lengre i henhold til den fremherskende romantiske teaterdoktrinen, men etter egne klassisistiske forestillinger. Disse viste seg å være mer fremtidsrettet enn stykkene til hans mer suksessrike samtidige konkurrent, Victor Hugo, som knapt spilles lengre.
Hovsa-missilet

Hovsa-missilet er betegnelsen på en hendelse som fant sted ved middagstid den 6. september 1982 da den danske fregatten «Peder Skram» utilsiktet avfyrte et Harpoon-missil fra den sørlige delen av Kattegat.
Etter at missilet hadde fløyet i lav høyde i rundt 34 kilometer rammet det mer enn 500 kg tunge missilet med en sprengladning på mer enn 200 kg noen trær i et hytteområde ved Lumsås på  Nordvestsjælland. Klokken 11:32 eksploderte missilet i ca. 5 meters høyde. Ingen mennesker kom til skade, men 4 hytter ble totalskadet og 130 andre fikk skader av større eller mindre omfang.
Saken vakte oppmerksomhet i forbindelse med den etterfølgende rettssaken mot orlogskaptein H.G. Olsen og firmaet McDonnell Douglas
Idriss Déby

Militær karriere

Déby gjennomførte offisersutdanning i Tsjad og deretter i Frankrike, der han i 1976 fullførte flygerutdanning. Da president Félix Malloums styre ble svekket, sluttet Déby seg til utfordreren Hissène Habré. Da Habré kom til makten i 1982 ble Déby gjort til hans sikkerhetsrådgiver og øverstkommanderende for hæren. Han hadde derfor det øverste ansvaret for overgrepene mot sivilbefolkningen sør i landet i årene som fulgte, blant annet den såkalte septembre noir (norsk: svart september) i 1984.
Han utmerket seg i krigen mot Libya i 1984, men i 1985 ble han sendt til Paris for et opphold ved École de Guerre. Da han vendte tilbake ble han utnevnt til presidentens militærrådgiver. I 1987 deltok han igjen i krig mot Libya.

Vegen til makten

I 1989 utviklet det seg en konflikt mellom president Habré and Déby. Presidenten anklaget Déby for planer om statskupp og Déby flyktet til Libya og flyttet derfra videre til Sudan, der Déby etablerte Mouvement Patriotique de Salut. I oktober 1989 startet Déby et væpnet opprør mot president Habré med libysk og sudansk støtte. Den 2. desember 1990 inntok Déby hovedstaden N'Djamena uten å møte militær motstand. Déby sto deretter i spissen for en overgangsregjering.

Presidentperiode

Opprørsbevegelsen Mouvement Patriotique de Salut ble omgjort til politisk parti. Den 28. februar 1991 ble et konstitusjonelt charter ble vedtatt og Déby ble utnevnt til president. En ny grunnlov ble innført etter folkeavstemning i mars 1996.
I juni 1996 ble det avholdt presidentvalg, der Déby fikk flest stemmer, men ikke over 50%, i første valgomgang. I andre valgomgang i juli vant Déby 69% av stemmene. Déby ble gjenvalgt som president i mai 2001, da offisielle resultater ga Déby 63.17% av stemmene. Internasjonale valgobservatører fant uregelmessigheter ved valget.
I juni 2005 ble det avholdt folkeavstemning som fjernet begrensningene på antallet sammenhengende presidentperioder, slik at Déby igjen kunne stille til presidentvalg i 2006. Opposisjonen boikottet presidentvalget 3. mai 2006 og Déby vant ifølge offisielle tall valget med 64.67% av stemmene.
Débys styre er utfordret av opprørsgrupper gjentatte ganger. I 1992 bidro franske tropper til å slå ned N'Katha Zulu, væpnede grupper som opererte på grensen mot Sudan. I oktober 1993 mislykkes et forsøk på statskupp, ledet av Abbas Koty. I 2005 startet et langvarig væpnet opprør i det østlige Tsjad, som igjen vanskeliggjorde forholdet til Sudan. Ytterligere ett statskupp mot Déby, der presidenten ble direkte angrepet, ble slått ned i mars 2006. Måneden etter forsøkte opprørere å innta hovedstaden, men Débys regjering holdt stand. President Déby brøt deretter forbindelsene med Sudan, som han anklaget for å støtte opprørerne. Til tross for dette ble presidentvalget i 2006 gjennomført og Sudans president var til stede ved innsettelsen av Déby for en ny periode. Opprørerne tok seg i februar 2008 inn i N'Djamena, men etter flere dagers kamp klarte regjeringsstyrker lojale mot Déby å vinne tilbake kontroll.
I april 2016 vant han presidentvalget med 62 % av stemmene. Opposisjonspartier mente valget manglet troverdighet.
Reiseskildring

Reiseskildring er en litterær sjanger som tar for seg forfatteren sin opplevelser og tanker under en reise. En slik tekst skildrer gjerne fjerne steder og skikker, men er ikke i første rekke ment som en reisehåndbok. I stedet kan formålet være å underholde eller å opplyse, ved å formidle kunnskap eller innsikt fra stedene og samfunnene forfatteren skildrer. Den kanskje viktigste funksjonen til en reiseskildring, er at den kan gi leseren en reiseopplevelse, uten at han eller hun reiser selv.
Reiseskildringer kan ha form som artikler, brev, dagboksnotater, essay eller reportasjer. De kan variere i lengde, fra korte tekster til lange bokserier. Ofte kan de også ha selvbiografiske elementer, i og med at de handler om forfatteren sine egne opplevelser.
Tidlige reiseskildringer eller reisereportasjer, var skrevet av mennesker som av ulike grunner reiste som offisielle utsendinger, kjøpmenn eller i vitenskapelig sammenheng. Etter hvert som moderne turisme vokste fram, ble reisen for reisens skyld viktigere. Fra midten av 1800-tallet, ble reiseskildringer ofte skrevet for aviser og ukeblad, og mange reisebøker er samlinger av slike artikler eller brev.
Innen fiksjon, er reiseskildring blitt brukt en rekke ganger, både ved at forfatteren omformer egne opplevelser til et oppdiktet verk eller ved helt oppdiktede reiser.
Her kan det imidlertid være flytende overganger.
Tobias Brandal Busæt

Tobias Brandal Busæt (født 26. februar 1992 i Oslo) er en norsk fotball-freestyler. Han bruker artistnavnet Tobias Becs.
Tobias begynte med freestyle fotball som 14-åring i 2006. Han er 4 ganger verdensmester, europamester og er norsk mester fra 2012 til 2015.
Villa Giulia

Villa Giulia er en renessansevilla in Roma, Italia. Den ble bygd av Pave Julius III, i det som den gang var ytterkanten av byen, i 1550–1555. I dag er det en offentlig eid bygning, og huser det etruskiske museet i Roma.
Villaen ble bygd som en ”Villa Suburbana” i et område av Roma som het Vigna Vecchia, som lå nær bymuren.
Pave Julius III fikk bygningen designet i av Giacomo Barozzi da Vignola. Nymfebadet og hagen ble designet av Bartolomeo Ammanati, under oppsyn av Giorgio Vasari. Michelangelo arbeidet også med bygningen. Villaen ble etterhvert et påkostet prosjekt, og et flott eksempel på arkitektur innen manierismen. 
Etter Pave Julius’ død konfiskerte hans etterkommer, Pave Paul IV, alle hans eiendommer. Villaen ble delt opp, og hovedbygningen og deler av hagen ble gitt til Camera apostolica. Villaen ble restaurert i 1769 på initiativ fra Pave Klemens XIV.
Krumlinjete koordinater

Krumlinjete koordinater er koordinatsystem hvor en eller flere av koordinatlinjene er krumme. På samme måte vil også en eller flere av koordinatflatene ha krumning.  For å angi punkter på Jordens overflate benyttes for eksempel lengdegrad og breddegrad, som er slike koordinater. I astronomien bruker man på tilsvarende vis forskjellige himmelkoordinater.  
Krumlinjete koordinater kan benyttes i euklidske rom hvor bestemte symmetriforhold gjør det naturlig og dermed tillater en enklere, matematisk beskrivelse. Et eksempel er utledningen av Keplers lover for planetbevegelse under påvirkning av tyngdekraften fra Solen. Dette gjøres enklest i kulekoordinater, da tyngdekraften bare avhenger av avstanden og derfor er symmetrisk om alle sentrale akser. På samme måte benyttes disse koordinatene i atomfysikken, hvor elektronene beveger seg i Coulomb-potensialet fra atomkjernen. For et molekyl som består av to atomer vil derimot polarkoordinater være naturlige, da molekylet kun har symmetri om aksen som forbinder atomene. 
I ikke-euklidske rom beskrevet ved riemannsk geometri, er slike koordinater påkrevet. Dette gjelder på krumme flater og i Einsteins generelle relativitetsteori. Den forklarer hvordan det firedimensjonale tidrommet er krummet av den masse og energi som det inneholder. Moderne kosmologi er derfor beskrevet i slike koordinatsystem.
Tysk keiser

Tysk keiser var den offisielle tittel for statsoverhodet i det tyske keiserrike. Den tyske keiseren var samtidig i realunion konge av Preussen. Tittelen var en nyskapning, da herskerne i det hellige romerske rike av den tyske nasjon, som var blitt oppløst i 1806, ble betegnet som konge av romerne (før evt. keiserkroning) eller romersk keiser, ikke som tysk keiser.
Etter at de sydtyske statene i 1871 hadde sluttet seg til det nordtyske forbund ble navnet endret til det tyske rike. Samtidig ble funksjonsbetegnelsen Bundespräsidium (altså formannskapet i forbundet) knyttet til tittelen tysk keiser. Innehaver av dette forbundspresidiet – og dermed fra 1871 tysk keiser – var etter forfatningen den prøyssiske kongen, som den mektigste av forbundsfyrstene.
Telemuseet

Telemuseet, tidligere Norsk Telemuseum, var et norsk museum som hadde utstillinger og samlinger av telekommunikasjonsutstyr flere steder i Norge. Museet ble opprinnelig opprettet som etatsmuseum for Televerket i 1992, men ble omgjort til en selvstendig stiftelse fra 1. januar 2002. Museet var i all hovedsak finansiert av Telenor.
Hovedutstillingen i Telemuseet ble overført til Teknisk Museum per 1. januar 2014. Gjenstandene i utstillingen ble da lånt ut av Telemuseet.
I april 2017 ble det kjent at Telenor ikke lenger ville finansiere driften av Telemuseet, og at museet ville bli stengt fra januar 2018. Det ble søkt om driftsmidler fra Staten, men i statsbudsjettet for 2018 var det ikke satt av penger til Telemuseet. Museet ble derfor slått sammen med Norsk Teknisk Museum med virkning fra 1. januar 2018.

Om Telemuseet

Telemuseets administrasjon lå i den gamle, fredede stasjonsbygningen i Kjelsåsveien 141.
Telemuseet var en selvstendig, kulturhistorisk, vitenskapelig institusjon, organisert som en stiftelse. Museet hadde samlinger fra norsk telekommunikasjonshistorie og Telenors virksomhet, og bidro til forskning innenfor dette feltet. Telemuseet hadde som formål å spre kunnskap om utviklingen innenfor området og dokumentere samtidshendelser innen telekommunikasjon. Museet skulle videre søke å belyse sammenhengen mellom telekommunikasjon og den samfunnsmessige utviklingen. Museet bidro med foto og gjenstander til utstillinger i museer rundt om i landet, og arrangerte også egne utstillinger rundt om i landet. Museet svarte på spørsmål om telehistorien fra medier, organisasjoner, næringsliv og privatpersoner.

Telemuseet i Tromsø

Tromsø-avdelingen holdt til i huset hvor Tromsø kringkaster var lokalisert fra 1936 til 1991(69°41′06″N 18°54′22″Ø). Tromsø kringkaster var den siste frie senderen på norsk landjord under krigen, og var i drift i Norge fram til 7. juni 1940, da tyskerne tok kommandoen over senderen og telegrafistene som var ansatt.

Det tidligere Telemuseet i Stavanger

Frem til 2013 hadde Telemuseet også en avdeling i Stavanger. Denne avdelingen hadde utstillinger om norsk telehistorie, fra telegrafen til telefoner og Internett. Telemuseets faste utstilling i Stavanger viste også hvilken betydning Rogaland har hatt for trådløs kommunikasjon ut mot verden.
En av utstillingene viste morsens endelikt, 1. februar 1999 var det slutt, «gnisten» ble definitivt borte fra skipene. Samuel Morses prikker og streker, som en gang var selve livlinen for folk på havet, ble historie. Siste rest av informasjonsalderens første nettverk er lagt ned.
Bygget har adresse St. Svithuns gate 12 og ligger i krysset mellom  St. Svithuns gate og Løkkeveien
Livets farver

«Livets farver» er et skillingstrykk med tekst av Johanne (Hanna) Christiane Irgens (1793–1853). Hun var forfatter, lærerinne og instituttbestyrerinne i Næstved. Hun komponerte, skrev romaner, fortelleringer og dikt. Melodien til denne visa er en gammel tysk melodi av Bernhardt. Kielland har brukt bruddstykker av denne sangen i sin novelle «Haabet er lysegrønt». Visa er også kjent under titlene «Farvene» eller «Livets farvespill». Sangen ble skrevet i 1840, og er første gang trykket på begynnelsen av 1900-tallet i «Nyesta Harmonia eller Visebog for Damer».

Teksten

1.Livet er alltid skjønt, håpet er lysegrønt,

mismot er stedse grå, gleden er himmelblå.
2.Brunt er standhaftighet flykter deg hjertets fred,

lid da tåldmodig sterk skjebnen er Herrens verk.
3.Gul er den falskes skinn, troløst og trædsk hans sinn

vennskap er violett si meg hvor finnes det.
4.Uskyld er liljehvit engel fra fordumstid,

elskov er rosenrød mangengang uskylds død.
5.Døden er mørk og sort kaller for evig bort

lukker vårt øye til for livets farvespill.
La Tasajera vannkraftverk

La Tasajera vannkraftverk er en demning med vannkraftstasjon i vassdraget Rio Grande, i Colombia.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 311 MW.
Terra Industries

Terra Industries Inc. NYSE: TRA var et amerikansk industriselskap som produserte nitrogen-produkter til kunstgjødsel-industrien. Terra ble etablert i Maryland i 1978. Terra Industries ble oppkjøpt av CF Industries i 2010.
Terra Industries hadde i fjerde kvartal 2009 et resultat på 74 millioner dollar (0,75 dollar per aksje) i kvartalet, ned fra 165 millioner dollar (1,65 dollar per aksje) i samme periode året før. Driftsinntektene beløp seg til 361 millioner dollar i kvartalet, ned fra 684 millioner dollar i samme periode året før.
Yara International ASA signerte i februar 2010 en fusjonsavtale med kontantoppgjør med Terra Industries Inc. for 41,10 dollar per Terra aksje, noe som representerer en markedsverdi for Terra på 4,1 milliarder dollar (24,29 mrd. kroner). Den 2. mars 2010 kom CF Industries med et motbud på 47,40 dollar per aksje for Terra Industries.
Sony Interactive Entertainment

PlayStation

PlayStation er Sonys første spillkonsoll. Kodenavnet var PlayStation Experimental (PSX) under utviklingen og konsollen er nå kalt PSone. Den var opprinnelig ment å være en utvidelse for Nintendos Super Nintendo Entertainment System og en konkurrent for Segas Sega CD. Da prosjektet ble oppløst, utviklet Sony utvidelsen som en egen konsoll. Den ble utgitt i Japan 3. desember 1994, i Nord-Amerika 9. september 1995 og i Europa 29. september 1995. Den ble raskt populær og frem til da den mestselgende konsollen. Den ble senere forbigått av etterfølgeren PlayStation 2.

PlayStation 2

Sonys oppfølger, PlayStation 2 eller PS2, ble utgitt i Japan 4. mars 2000, i Nord-Amerika 26. oktober 2000 og i Europa 24. november 2000. PS2s CPU heter Emotion Engine og det var den første konsollen med DVD-spiller. Noen spillutviklere klagde på at konsollen var for vanskelig å utvikle for og andre påstod også at den ikke var så kraftig som konkurrentene. Tross klagene fikk den stor støtte blant tredjepartsutviklere og den ble veldig suksessrik. Den ble den mestselgende konsollen i sin generasjon med Microsofts Xbox på andreplass, Nintendos GameCube på tredje og Segas Dreamcast på fjerde.

PSX

I desember 2003 oppgraderte Sony PlayStation 2 med DVD-brenner, en harddisk og muligheten til å ta opp digital video. Dette oppgraderte systemet ble kalt PSX (en forkortelse tidligere brukt til å referere til PlayStation). PSX kan også kobles til en PlayStation Portable. Den var dyr og grunnet lave salgstall ble den ikke utgitt utenfor Japan .

PSP

Sonys første håndholdte spillkonsol ble utgitt 1 september 2005 i Europa, og er en liten multi-media konsoll med minnekortleser for Memory Stick Pro Duo og en UMD leser. Spill og filmer blir solgt på UMD plater, men det er også mulig å legge inn mediafiler på minnekortet. PSP har innbygd trådløst nettverk, som kan brukes til å surfe på nettet med eller koble til andre PSP´er. viss man er koblet på internett kan man også lett oppgradere PSP´en til nyeste firmware. Den 30. januar 2008 ble versjon 3.90 sluppet ut som inkludere muligheten for ip-telefoni, som brukes da via skype men dette foreløpig kun for slim&lite versjonen. man kan også koble til en PlayStation 3 og bruker PSP´en som fjernkontroll. Slim&lite er en ny versjon av PSP og ble sluppet den 3. september 2007 med 3 forskjellige farger, tynnere konsoll og flere funksjoner. I Norge selges denne kun i basic pack med en pris på 1500-2000kr. Man kan også laste ned og bruke custom firmware som er laget av Dark Alex fra USA, hvor nyeste versjon er 3.90 m33-2. Den er sonefri, kan lese homebrews med og bruke nedlastede spill.

PlayStation 3

PlayStation 3 er den tredje konsollen fra Sonys og den ble utgitt i november 2006. September 2009 kom en utvikling av konsollen, PlayStation 3 Slim, en tynnere og mindre versjon av PlayStation 3. PS3 ble laget som en konkurrent mot Nintendos Wii og Microsofts Xbox 360. Den bruker en unik prosessorarkitektur kalt Cell, en proprietær teknologi utviklet av Sony, Toshiba og IBM. Grafikkprosessoren, RSX 'Reality Synthesizer', ble utviklet sammen med Nvidia.
Halsa kirke (Halsa)

Tidligere kirker

Kanskje har det vært kirke på Halsa helt fra 1100-tallet. Halsynjar kirke er nevnt første gang i 1303. Ved reformasjonen ble kirkene overtatt av kongen. Under et voldsomt tordenver i 1724 brant Halsa, Aure og Lille Fosen kirker ned. Ny kirke ble reist på ett år.
Demek Kemp

Idrettskarriere

Kemp vant lengdehopp under USAs nasjonale ungdomsmesterskap Junior Olympics 2013, og han kom på andreplass på 100 meter og sjetteplass på 200 meter. Under USA-mesterskapet i friidrett for junior 2015 kom han på fjerdeplass på 100 meter og tiendeplass i lengdehopp. 
Han kom på tredjeplass på 60 meter under NCAA-mesterskapet innendørs 2018. Han deltok i USA-mesterskapet i friidrett 2018, men ble slått ut i forsøksheatet på 100 og 200 meter. Den 24. februar 2019 vant han 60 meter under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2019, med ny personlig rekord på 6,55 sekunder.