google/wiki40b huggingface dataset:
Brechin City FC

Historie

Brechin City ble stiftet i 1906, da de to lokale lagene Brechin Harp og Brechin Hearts slo seg sammen. Klubben ble valgt inn i den nye Division 3 i Scottish Football League i 1923. Da divisjonen kollapset i 1926 på grunn av dårlig økonomi, mistet Brechin City ligastatusen, men de ble valgt inn i Division 2 i 1929. Klubben hadde svært begrenset suksess de første årene, med en 10.-plass (av 18 lag) i 2. divisjon sesongen 1938/39 som den beste plasseringen før krigen.
Da ligaen kom i gang igjen etter 2. verdenskrig i 1946, var Brechin City plassert i den nye C Division (nivå 3), som etter hvert kom til å bli dominert av reservelagene til klubbene i de to øverste divisjonene. Etter at C Division ble utvidet til to avdelinger og med flere reservelag i 1949, var Brechin City det eneste førstelaget som klarte å vinne en avdeling og rykke opp, noe som skjedde i 1954. C Division ble for øvrig nedlagt året etter, og de fem gjenværende førstelagene i divisjonen ble alle valgt inn igjen som fulle medlemmer i ligaen (nivå 2).
Brechin City ble for øvrig sist i divisjonen i alle klubbens tre debutsesonger som fullverdig medlem av ligaen, i 1923/24, 1929/30 og 1954/55. (C Division ble i mindre grad regnet som en offisiell del av ligaen.)
Siste halvdel av 1950-tallet ble Brechin Citys beste periode i ligaen, med 5.-plass (av 19 lag) i 2. divisjon i 1959 som beste sesong. Deretter gikk det dårligere med klubben igjen, og de ble sist i divisjonen og dermed ligaen 7 ganger mellom 1960 og 1975. Da ligaen ble omorganisert til tre divisjoner i 1975, rykket Brechin City ned i nye Second Division (nivå 3).
Klubben rykket opp og ned mellom nivå 3 og 2 flere ganger på 1980- og 1990-tallet. De ble sist i First Division (nivå 2) i 1994 og rykket ned i Second Division igjen, samtidig med at ligaen ble omstrukturert til fire divisjoner. Året etter rykket de så ned i Third Division for første gang. De neste sesongene ble det flere opp- og nedrykk. Brechin City rykket foreløpig siste gang ned fra nivå 2 i 2006.
Svømming under EM i svømmesport 2016 – 100 meter bryst menn

Semifinaler

Semifinalene ble avholdt den 16. mai fra kl 18:44 lokal tid.
Bordonia

Utbredelse

Slekten lever i Sør-Amerika.
Phuket (provins)

Phuket (thai ภูเก็ต, uttales [pʰu.kèt̚]) er en øyprovins i det sørlige Thailand som er et av Sørøstasias mest kjente turistmål på grunn av sine strender og dykkerfasiliteter. De omliggende provinsene på land er Phang Nga og Krabi. 
Provinsen Phuket hadde i 2004 et areal på 543,0 km², og et beregnet folketall på 303 000 innbyggere. Hovedstaden heter også Phuket. Provinshovedstaden hadde 84 000 innbyggere, og det nest største tettstedet, Kathu, 33 000 innbyggere. 
Muligens henger navnet Phuket sammen med øyas fjell og koller. Fjell heter Phukau på thai, mens fjell/høyde på malayisk heter Bukit. Gamle navn på øya er blant annet Ko Thalang og Junk Ceylon (det siste en engelsk forvanskning av malayordet Tanjung Salang (Kapp Salang).

Geografi og natur

Phuket er Thailands største øy og dekker ca. 800 km². Den er ca. 50 km lang (nord-sør) og 21 km bred. Den ligger vest for Malayahalvøya mot Andamanhavet (som i sin tur er en del av Indiahavet). Havbukten i nordøst er Phang Nga-bukten (Ao Phang Nga), mot sørøst ligger Phuketsjøen (Phuket Sea). 
Den smale Pak Phra-kanalen skiller Phuket fra fastlandet, hvor Sarasin-broen forbinder øyen med resten av Thailand. På øyas indre er det fjell; det høyeste er Mai Tha Sip Song (529 moh.). Innsjøen Bang Wat-sjøen rett vest for Phuket by er kunstig demmet opp. Om lag 70 % av øya er dekket av skog. 
Vestkysten har en rekke sandstrender, hvor de mest kjente er Pa Tong (Patong), Kata, Karon, kamala og Bang Thao. Strendene er sterkt utbygd med hoteller og andre turistanlegg.
Dyrelivet er tropisk, med stort innslag av slanger og andre krypdyr, ikke minst gekkoer. Blant firfislene finnes blant annet flerlinjet solskink, som normalt foretrekker fuktige skogsområder. Det er stor artsrikdom i havet utenfor Phuket.

Samferdsel og økonomi

Riksvei 402 går nord-sør nær østkysten av øya, og har motorveistandard ned til Phuket by. Den forbinder Phuket med fastlandet og riksvei 4 over Sarasin-broen. Fra Phuket går det ferjer til Ko Phi Phi i Phuketsjøen og til Ko Yao Noi i Phang Nga-bukten.
Øya har en internasjonal flyplass. Patong Beach, Karon Beach, Kata Beach, Nai Harn Beach og Bang Tao Beach er turistområder.

Historie

Den viktigste hendelse i Phukets historie var burmesernes angrep i 1785 etter at kong Taksin hadde slått dem tilbake. Francis Light, en sjøkaptein i Det britiske ostindiske kompanis tjeneste, hadde seilt forbi og oppdaget forberedelsene til angrepet, og  varslet siameserne. Kunying Jan, kona til den nylig avdøde guvernøren, og hennes søster Mook, organiserte forsvaret. Burmeserne gav opp etter én måneds beleiring og trakk seg tilbake den 31. mars 1785. De to kvinnene ble hyllet som heltinner og gitt æresnavnene Thao Thep Kasatri og Thao Sri Sunthon av kong Rama I.
I regjeringstiden til kong Chulalongkorn (Rama V) ble Phuket det administrative senter for de tinnproduserende sørlige provinser i landet. 
Siden 1980-årene har Phuket blitt utviklet som turistmål. Tidligere var hovedinntektskildene tinngruver, kokosplantasjer og gummiplantasjer. 
Den 26. desember 2004 ble øya rammet av tsunamier utløst av en rekke undersjøiske jordskjelv langs en linje fra vest for Sumatra til Andamanøyene.
Ove Enehaug

Debut i Galleri 1 i Bergen

Enehaug sin kunstneriske karriere, har som utgangspunkt at han var selvlært maler. Allerede før han begynte ved Vestlandets kunstakademi, hadde han hatt en debut-utstilling i Galleri 1 våren 1973. Debututstillingen ble omtalt i bergenske dagsaviser som Bergens Tidende, Bergens Arbeiderblad og Morgenavisen.

Forskole - Studieatelieret

Høsten 1973 begynte Enehaug ved Studieatelieret – Skole for bildende kunst, som var en 1-årig forskole i Bergen, som skulle stimulere til opptak i høyere kunstutdanning.

Studiereiser

Enehaug ble våren 1973 tildelt Anna Brugh Singers stipendfond for norske kunststuderende av Vestlandske Kunstindustrimuseum, og brukte stipendet på studiereiser til Spania, Nederland og Frankrike.

Vestlandets kunstakademi

Våren 1974 søkte Enehaug om opptak til Kunst- og håndverskolen i Bergen og Vestlandets kunstakademi, og kom inn begge steder. Enehaug valgte å begynne ved Vestlandets kunstakademi høsten dette året.

Kunsthistorisk plassering

Enehaug viser ofte spor av masseindustrielle element i bildene sine, som dekk, plastflasker, oljefat, o.l. Det signaliserer eit moderne stiluttrykk og at han er inspirert av Pop-kunsten. I Melankolia kan man oppleve en dikotomi mellom det historiske og det moderne stiluttrykket. Melankolia viser at bilde har en kunsthistorisk plassering mellom modernisme og postmodernisme, -eller kort sagt hører bilde hjemme i høgmodernismen.

Avslutning

Høg-modernismen var en periode med politisk engasjert kunst (ca 1970-1980). Det som var typisk for disse kunstnerne var at de følte et etisk og sosialt ansvar for menneske, og ville med sitt engasjement skape et nytt menneskebilde.  Canadieren André Durand ble inspirert av klassisismen når han malte The Death of Adonis (1993). Dette bilde viser menneske sin fremmedgjørelse i det industrialiserte samfunnet. I Melankolia som Enehaug har malt sitter det en skadet engel i framgrunnen. Den er et subjekt med mennesklige trekk som sitter bak et avlukke i framgrunnen, - på god avstand fra den moderne sivilisasjonen som vises i bakgrunnen. Komposisjonen i dette bilde kan bli tolket som et uttrykk for fremmedgjørelsen i samfunnet på 1970-tallet.
MS «Stena Europe»

MS «Stena Europe» er et skip i eie av Stena Line som trafikkerer ruten Fishguard-Rosslare.
Rakettangrepet i Wana 16. mars 2008

Bakgrunn

Stammeområdene på grensen mot Afghanistan, spesielt Nord- og Sør-Waziristan, har lenge vært en operasjonsbase for en rekke gruppe tilknyttet Taliban og al-Qaida.

Angrepet

En salve på syv raketter skal ha blitt avfyrt og truffet et hus i landsbyen Shahnawaz Kot nær Wana som tilhører en mann ved navn Noorullah Wazir samt det omliggende området. Wazir skal ha vært en Taliban-sympatisør. Bygningen skal ha tilhørt en mistenkt islamsk militant leder, og skal, ifølge pakistanske sikkerhetskilder ha blitt brukt som en treningsleir.

Skader

Angrepet skal ifølge enkelt øyenvitner ha drept 16 mennesker og såret flere. Andre kilder oppga at 18 personer ble drept av rakettene. Lokale myndigheter sa at ingen kvinner eller barn ble drept i angrepet.

Ansvar

Det pakistanske militæret avviste at de stod bak angrepet i stammeområdet i Sør-Waziristan. Pakistans militære talsmann, generalmajor Athar Abbas, sa at pakistanske styrker ikke hadde utført noen operasjoner i området. Andre tidligere angrep i området har også blitt koblet til amerikanske styrker. Amerikanske styrker tok på seg ansvaret for et rakettangrep 13. mars som drepte 4 pakistanske sivile, som de sa var rettet mot militante ledere.
Amerikanske angrep mot mistenkte militante ledere, slik som angrepet som drepte Al Qaida-lederen Abu Laith al Libi sent i januar, er ofte utført med ubemannede flygende droner. Beboere i området fortalte at de hørte et fly, like før rakettene rammet.
Superphénix kjernekraftverk

Superphénix kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserte elektrisk kraft i departementet Isère i Frankrike, nær grensen til Sveits. Det ble bygget og godkjent i perioden fra 1972 til 1981, strømproduksjon startet ikke før 1985. Installert maksimal effekt var 1 242 MW. Anlegget ble stengt i 1997, hovedsakelig av kostnadsgrunner.
Flådestation Frederikshavn

OPLOG FRH

OPLOG FRH er den primære inngangsvinkel til vedlikehold, service, reparasjoner og forsyninger til Søværnets avdelinger og etablissementer i Frederikshavn. OPLOG FRH består av 289 ansatte, både sivilt og militært.
OPLOG FRH er hjemmehørende på Flådestation Frederikshavn og er utstyrt med verksteder av enhver art, således at man hurtig kan reparere utstyr på Søværnets skip, således de til enhver tid fungerer optimalt og er klar til innsettelse. OPLOG FRH har dessuten to lag på hver 30 mann som er klare til å rykke ut hvis det oppstår et støttebehov for danske avdelinger vekk fra en orlogsstasjon eller i utlandet, på en øvelse eller internasjonal operasjon. De to lagene kan medbringe opptil 13 lastebiler med opptil 26 containere med innebyggede verksteder, oppholds- og beboelsområder, kommunikasjonscontainere, kabysse og kjølecontainere alt avhengig av oppgaven.
Granite Ridge gasskraftverk

Granite Ridge gasskraftverk er et varmekraftverk i Rockingham County i delstaten New Hampshire, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 800 – 900 MW avhengig av sesong, fordelt på 3 like store turbiner. Operatør er energiselskapet Granite Ridge Energy LLC. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2003. Brenselkilden er naturgass.
Seiling under Stillehavslekene 1969

Seiling under Stillehavslekene  1969. Seiling var en av flere sporter som var med i de tredje Stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby i Papua Ny-Guinea i perioden 16. til 23. august 1969. Det var første gangen som seiling var med på programmet i stillehavslekene.
Paralympiske sommerleker 2008

Norges tropp i paralympiske sommerleker 2008

Norge stilte med 24 utøvere, ingen blinde eller svaksynte, i Beijing-Paralympics. De deltok i ni ulike grener og 39 øvelser. Målet var å vinne flere medaljer enn i Aten i 2004, da Norge vant tre gull, en sølv samt en bronse, i alt en 38.-plass på medaljestatistikken.
Flesteparten av Norges utøvere deltar i hestesport samt svømming. Kun tre norske utøvere deltar i friidrett.
Sammenlikningsvis hadde Sverige en tropp på nesten åtti utøvere. Til forskjell fra Norge stilte Sverige med flere lag.
Anders Lewicki

Privat

Lewickis sønn, Oscar Lewicki, spiller for Malmö FF i Allsvenskan, mens nevøen Tobias Lewicki spiller for IF Limhamn Bunkeflo. Flere av Lewickis familiemedlemmer er tidligere eller nåværende fotballspillere for Malmö FF og IF Limhamn Bunkeflo.
Aldeburgh

Historie

Stedsnavnet Aldeburgh, som har gitt navn til elven, er av angelsaksisk opprinnelse og har betydningen «gammel borg», men denne borgen, sammen med det meste av byen fra tudortiden, har gått tapt i havet. På 1500-tallet var Aldeburgh en ledende havn, og hadde en blomstrende skipsbyggingsindustri. Francis Drakes skip «Greyhound» og «Pelican» (senere omdøpt til «Golden Hind») ble begge bygd ved Aldeburgh. Flaggskipet til Virginia Company, «Sea Venture», er antatt å ha blitt bygget her i 1608.
Aldeburghs betydning som havn minsket da elven Alde siltet opp og større skip kunne ikke lenger fortøye. Byen fortsatte som hovedsakelig en fiskelandsby fra til 1800-tallet da den fikk ny interesse som et feriested. Mye av den særskilte og til dels snurrige arkitekturen stammer fra denne perioden. Elven har nå en seileklubb og en yachtklubb.
Aldeburgh var den første byen i Storbritannia som valgte en kvinnelig borgermester; Elizabeth Garrett Anderson ble valgt i 1908. Byen var et valgdistrikt for parlamentsvalg fra 1571, med to representanter. Bare deler av innbyggerne, Freemen, hadde stemmerett, og den ble regnet som en råtten valgkrets. Under reformen i 1832 mistet den begge representanter, og ble innlemmet i en større krets.

Skulptur

Ved Aldeburghs strand, en kort avstand nord for byens sentrum, står skulpturen The Scallop («harpeskjellet»), dedikert til Benjamin Britten, som pleide å spasere langs stranden om kvelden. Den ble skapt av rustfritt stål av Suffolk-baserte kunstneren Maggi Hambling. Den 4,6 meter høye skulpturen ble avduket i november 2003. Skulpturen består av to skjell som møtes, hver av dem brukket opp, den øverste delen har bokstaver som perforerer skjellet med teksten: «I hear those voices that will not be drowned» («Jeg hører de stemmer som ikke vil bli druknet»), hvilket er tatt fra Brittens opera Peter Grimes. Skulpturen er ment å behage øyet og sansene, og folk er oppmuntret til å føle på det og se på havet. Skulpturen er likevel kontroversielt hos enkelte lokale som mener at det ha ødelagt stranden.
Av den grunn har det blitt vandalisert med graffiti og maling ved minst 13 anledninger i løpet av åtte år, og med forsøk på å få den fjernet ved lovlige midler.

Kultur

Like ved byen, i landsbyen Snape, holdes det hvert år en festival for klassisk musikk i kulturbygningen Snape Maltings. Aldeburghfestivalen ble grunnlagt i 1948 av Benjamin Britten, Eric Crozier og Peter Pears. Britten og Pears døde i Aldeburgh i henholdsvis 1976 og 1986.
Millicent Garrett Fawcett (1847–1929), kvinnesakskvinne, intellektuell, politiker og fagforeningsleder, feminist og forfatter, ble født i Aldeburgh.
Dikteren George Crabbe (1754–1832) ble født i byen, og Aldeburgh inspirerte hans dikt «The Village» og «The Borough». Sistnevnte inneholder fortellingen om en fisker ved navn Peter Grimes, som Benjamin Britten baserte sin opera på.
Stranden fikk i 2005 blått flagg. Rett sør for den ligger Orford Ness, som er et populært camping- og fiskested og kan nås via en tursti fra Aldeburgh.
Rett nord for byen, nær Leiston, ligger Sizewell atomkraftverk.
Kjøpr gitar

Kjøpr gitar er et musikkalbum med Ravi som soloartist fra 2006.
Macrodorcas tanakai

Utseende

En middelsstor (hannen 29-38 millimeter), slank, rødbrun til svart hjortebille. Hannen har lange, nokså rette kjever som er sagtakkede i alle fall i den ytre delen, utenfor en kraftig, spiss tann. Pronotum er rundet, tydelig bredere enn dekkvingene.

Levevis

Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten er kjent fra Vietnam og det sørlige Kina.
Akershus EnergiPark

Akershus EnergiPark er et fjernvarmeanlegg, utenfor Lillestrøm som ble åpnet i 2011. Det forsyner områdene Lillestrøm, Kjeller, Skjetten og Skedsmokorset med varmeenergi til oppvarming og til varmtvann. I tillegg leverer anlegget varme til å fjerne snø i Storgata på Lillestrøm.
Energiparken er tilrettelagt for forskning og undervisning i et nært samarbeid med Høgskolen i Akershus og forskningsmiljøene på Kjeller. Anlegget er bygd med tanke på å kunne brukes i utdanning. Det er derfor god plass rundt de ulike delene i anlegget slik at det er lett å få oversikt over de ulike delene av prosessene som skjer i en fjernvarmesentral. Det er mulig med omvisninger for det de kaller "energi-turister" fra både inn- og utland. 
Varmekildene som blir brukt er solfangere, kloakkvarme via en spesiell varmepumpe som bruker absorpsjonsteknikk istedenfor elektrisk drevet kompressor, forbrenning av treflis, "bioolje" (basert på slakteavfall) og metangass fra et avfallsdeponi.
Det er også planlagt å produsere hydrogen, fra avfallsgassen metan, i et fullskalaannlegg, via en norskutviklet teknikk som bruker metallhydrider istedenfor mekanisk kompressor. (Hydrogenen skal brukes til drivstoff i biler).
Akershus EnergiPark er eid av Akershus Energi Varme AS som er et heleid datterselskap av Akershus Energi AS.
Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa

Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa er New Zealands nasjonalmuseum. Det blir markedsført og er vanligvis kjent som Te Papa og Our Place. «Te Papa Tongarewa» er maori og er grovt oversatt til «stedet med skattene fra dette landet».
Te Papas utstillingsbygning ligger ved Cabel Street i Wellington. Den er 36 000 kvadratmeter stor og har seks etasjer med utstillinger rundt New Zealands kultur og miljø. Museet har også en del utearealer med kunstige huler, krattskog og våtmark. Bygningen kostet 3 000 000 newzealandske dollar da den åpnet 14. februar 1998. I en annen bygning på Tory Street er det forskningslokaler og lagerrom, og denne bygningen er ikke åpen for publikum.
I løpet av de første fem månedene hadde museet én million besøkende. De etterfølgende årene har besøkstallet ligget på mellom 1 og 1,3 millioner besøkene.

Kontroverser

Museet har vært gjenstand for endel kontroverser. Flere har uttrykt bekymring over å samle så store deler av den newzealandske kulturarven ved vannkanten i et jordskjelvrammet område. Dessuten har det vært uenighet rundt vektleggingen av museumsgjenstandene, der enkelte har følt at viktige museumsgjenstander ikke har fått nok plass.
I oktober 2006 holdt den newzealandske forsvarsindustriorganisasjonen for fjerde gang sitt årsmøte ved Te Papa. Dette tiltrakk seg demonstranter, som sperret inngangen. I en tilsvarende protest året før ble tjue demonstranter blitt arrestert av politiet.
Samsung Galaxy S-serien

Samsung Galaxy S-serien henviser til high-end/flaggskip Android smarttelefoner i Samsung Galaxy-serien og inkluderer Super Smart -enheter fra den serien, som alle er produsert av Samsung Electronics.
Samsung Galaxy S-serien har solgt mer enn 177 millioner enheter, og Samsung Galaxy S har solgt over 25 millioner enheter, Samsung Galaxy S II har solgt over 40 millioner enheter, Samsung Galaxy S III har solgt over 60 millioner enheter, Samsung Galaxy S4 har solgt over 40 millioner eksemplarer, og til slutt over 12 millioner enheter av Samsung Galaxy S5 ble solgt i løpet av de første tre måneder av tilgjengelighet.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1905

Norgesmesterskapet i fotball for menn 1905 ble vunnet av Odd etter finaleseier 2-1 over Akademisk Fodboldklub den 10. september. 3000 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Gamle Frogner stadion i Kristiania. Dommer var Arthur Nordlie, Lyn.

Dette var tredje gang Odd vant et norgesmesterskap.
Odds vinnerlag: Andrew Johnsen, Guttorm Hol, Erling Jensen, Bernhard Halvorsen, Fridtjof Nilsen, Ingvald Ustad, Peter Hol, Johan Nilsen, Øivind Gundersen, Berthold Pettersen, Daniel Gasmann.
Akademisk FKs lag: Michael Kaas, Oscar Strugstad, Alf Killen, Henning Wiese, Erling Lorck, Kristian Wiese, Thorvald Torgersen, Arne Bang, Nikolai Ramm Østgaard, Waldemar Lie, Sigurd Heyerdahl.

Avviklingen av mesterskapet

På Norges Fotballforbunds ting i april 1905 ble det bestemt at bare én klubb fra hvert distrikt (krets) kunne delta i norgesmesterskapet. På dette tidspunktet fantes det kun én krets (Smaalenenes krets), men i løpet av sommeren ble det stiftet kretser i Vestfold (alle klubbene fra Grenland til Drammen) og Oplandene. Odd slo Urædd om retten til å representere Vestfold, Fredrikstad slo Sarpsborg i Østfold, mens Eidsvold IF ble plukket ut fra indre østland uten at noen kvalifiseringskamper var arrangert. Kristiania krets ble stiftet først etter at mesterskapet var avholdt, men hovedstaden var likevel representert av Akademisk Fodboldklub, som vant en kvalifiseringsturnering med fem lag.
Mesterskapet ble arrangert på Gamle Frogner stadion 9. og 10. september. Det hadde regnet kraftig i forkant, og finalen ble i Norsk Idrætsblad omtalt som «den mest storslagne vandpantomime, man kunde tænke sig».
Ariston fra Khíos

Ariston fra Khíos (Phalanthus, «den skallede»; født rundt 200 f.Kr. på Khíos) var en gresk filosof som virket rundt 250 f.Kr. Han må ikke forveksles med Ariston fra Keos («Peripatetikeren») som virket noen tiår før.
Ariston var sønn av Miltiades og elev av Zenon fra Kition. En periode fulgte han også forelesningene til Polemon fra Athen, lederen av Akademiet fra 314 til 269 f.Kr.
Ariston var blant grunnleggerne av stoisk filosofi. Navnet «stoisk» kommer fra στοά ποικίλη (Stoa poikile, «den fargerike søylehallen»), som Zenon fra starten av samlet sine elever i. Den stoiske filosofien er grunnlagt på overbevisningen om at feilvurderinger ligger til grunn for emosjoner som misunnelse og raseri, og tilstreber intellektuell og moralsk fullkommenhet ved at livets viderverdigheter møtes med sinnsro. Stikkordene var apatheia (flegma), autárkeia (selvstendighet) og ataraxía (uutgrunnelighet).
Til tross for at Ariston tilhørte kretsen rundt Zeno, valgte han å konsentrere seg om de etiske aspektene ved stoisk filosofi, og avviste fysikk og logikk, to bestandeler som Zeno inkluderte. I stedet skisserte Ariston et system som på mange måter lå nærmere den tidligere kyniske filosofien. Ariston var en betydningsfull filosof i sin egen tid, men synspunktene hans ble etterhvert marginalisert av Zenos etterfølgere.
Blant Aristons mest innflytelsesrike elever var Eratosthenes.
Ritchie Valens

Personlig liv

Hans mor het Concepcion Reyes («Concha»), og hans far het Joseph Steven Valenzuela («Steve»). Faren døde da sønnen var 11 år gammel. Ritchie var en familiekjær ung mann, som også satte musikk svært høyt, spesielt rock and roll. Han hadde med seg gitaren sin overalt og spilte på den hver gang anledningen bød seg.

Karriere

Ritchie ble oppdaget av Bob Keane fra Del-Fi Records, som også ble manager for den unge artisten. Det var Keane som laget artistnavnet Ritchie Valens.
Valens hadde en særpreget stemme, men hans karriere ble svært kort. Etter åtte måneder i rampelyset omkom han i en flystyrt 3. februar 1959, 17 år og 8 måneder gammel. Denne dagen blir omtalt som «The day the music died» i Don McLeans sang «American Pie», som er sterkt inspirert av flystyrten. To andre stjerner døde sammen med ham, Buddy Holly og The Big Bopper. Piloten Roger Peterson omkom også. Flyet styrtet i Clear Lake (Iowa) bare få minutter etter takeoff.
Ritchie hadde tre store hiter i sin korte karriere: «La Bamba», «Come On, Let's Go» og «Donna».
Sistnevnte ble skrevet til kjæresten, Donna Ludwig.

Film

Filmen La Bamba kom ut i 1987 og handler om Ritchies liv og karriere. Musikken ble fremført av Los Lobos. Valens' mor krevde at filmen skulle være ekte og sannferdig, men likevel inneholder den noen frie fantasier. Dette måtte ifølge produsentene til for å skape litt «action» i historien. Det fokuseres også på Ritchies flyskrekk i filmen, men ifølge familien hadde han ikke flyskrekk. Dette ble diktet opp av filmskaperne. I filmen fremstilles Ritchie som en svært frampå gutt, selv om han visstnok var ganske blyg, men familien skal ha vært svært fornøyd med filmen og sa at den handler om Ritchie slik de husket ham.

Død

Ritchie Valens ligger begravd i San Fernando Mission Cemetery i utkanten av Los Angeles. Hans mor Concha ble gravlagt ved hans side i 1987. Valens ble overlevd av fire søsken: Bob, Connie, Irma og Mario.
Scytasis

Levevis

Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Myanmar i vest til Nias og Borneo i øst.