google/wiki40b huggingface dataset:
White Pass and Yukon Route

White Pass and Yukon Route er en jernbane fra Whitehorse i Yukon, Canada via Britisk Columbia til Skagway i Alaska, USA. Banen er smalsporet (914 mm), og uten forbindelse med andre jernbaner. I Skagway er det forbindelse med fergetransport. Banen eies av Tri-White Corporation, og drives av Pacific and Arctic Railway and Navigation Company (i Alaska), British Columbia Yukon Railway Company (i British Columbia) og British Yukon Railway Company (i Yukon). Banen har både gods- og persontransport og er 177 km lang.
Strøno barneskule

Strøno barneskule er den eneste skolen på Os kommunes største Øy, Strøno.
Det er rundt 60 elever og ni lærere på barneskolen.
Stortingets forsvarskomité (2001–2005)

Forsvarskomitéen er en fagkomité i Stortinget. Den behandler forsvarspolitiske saker.
Komitéen består av 10 stortingsrepresentanter.
Hyper Island

Hyper Island er et svensk firma som ble grunnlagt i Karlskrona i 1996 og som spesialiserer seg på utdanning i digitale og interaktive medier. Hyper Island er i virksomhet over hele verden, men har kontor i Karlskrona, Stockholm, London, Manchester, Singapore og New York City.

Metodikk

Hyper Island har til forskjell fra «vanlige» skoler ingen lærere, prøver eller bøker. Studentene arbeider i stedet med virkelige prosjekt. Forelesere fra bransjen bidrar med det seneste innen respektive område. På denne måten etterlignes arbeidslivet med tanken at studentene skal bli bedre forberedt når de kommer til sitt første jobb. Metodikken har en sterk kobling til lederutdannelser i Sveriges forsvar.

Utdannelser

Hyper Island startet våren 2014 opp deltidsstudiet Digital Strategy i Oslo; dette går over 10 uker, kombinert dag og kveldstid.

Utmerkelser

2010 tildeltes Hyper Island Kunskapspriset  for sitt arbeid med å ha en næringslivstilpassed yrkeshøyskole som klarte å utdanne studenter som direkte etter eksamen blir veldig attraktive på arbeidsmarkedet.
Ceratesa

Utseende

Ceratesa hemirhodia er en middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter) påfuglspinner. Hunnen er ensfarget gulbrun, hannens forvinger er brungrå med en rund, mørk flekk i midten, bakvingene mer eller mindre rosa.

Levevis

Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika, beskrevet fra Bolivia.
Emil Bergström

Landslag

19. januar 2015 fikk han sin første landskamp for Sverige mot Finland.
Et meget britisk kupp

Et meget britisk kupp (orig: A Very British Coup) er en britisk politisk dramaserie i tre deler som gikk på Channel 4 i 1988. Serien handler om den venstrevridde stålarbeideren Harry som stiller til valg på et radikalt program og som til manges overraskelse ender opp som statsminister i Storbritannia. Hans politikk kolliderer voldsomt med de etablerte myndigheter og de forsøker å få ham til å endre, men ingen har regnet med Harrys sta og faste overbevisning. Han er vant til harde tak fra sin gamle fagforening i Sheffield, og kan ikke tenke seg å vike en tomme. Serien ble regissert av Mick Jackson og overfør til manus Alan Plater. Hovedrollen spilles av Ray McAnally. Serien er basert på Chris Mullins roman A Very British Coup fra 1982.
Serien vant den internasjonale Emmy-prisen for beste drama.
Den vant BAFTA- og Emmy-priser og ble solgt til mer enn tredve land, deriblant Norge. NRK viste serien sommeren 1989.

Handling

Serien har som utgangspunkt at Labour kommer til makten i Storbritannia etter Margaret Thatcher i et tenkt 1989. Harry Perkins, en svært venstrevridd sosialistpolitiker med arbeiderklassebakgrunn og medlem av Parlamentet for Sheffield Central, kommer til makten i mars 1989. Perkins-administrasjonen oppløser snart alle avismonopoler, fjerner amerikanske militærbaser på britisk jord og innfører ensidig kjernefysisk nedrustning. Øyeblikkelig starter høyrevridde krefter i allianse med den amerikanske regjeringen et spill i kulissene for å fjerne regjeringen.
Imidlertid finner Harry støtte hos Joan Cook, et lojalt medlem av Parlamentet og dessuten Innenriksminister; hos Thompson, hans pressesekretær; Inspektør Page, hans Sikkerhetssjef og Monty Kowalski, hans militære rådgiver.

Boka og dens bakgrunn

Boken ble skrevet i 1981, en tid da det så ut til at Tony Benn så ut til å bli leder av Labour som på den tiden utfordret Margaret Thatchers regjering på meningsmålingene. Boken er også preget av de ryktene som har sirkulert om at britiske sikkerhetstjeneste forsøkte å underminere og fjerne Harold Wilsons Labour-regjering på midten av 1970-tallet. Dette ble først offentlig kjent rundt 1986 på grunn av kontroversen rundt Spycatcher, etter offentliggjøringen av romanen men før tv-serien ble laget.

Forskjell på roman og TV-serie

Slutten på romanen og tv-serien er ulike. I romanen tvinges statsministeren til å gå av etter en katastrofal kjernefysisk ulykke ved et eksperimentelt kjernekraftanlegg som han hadde kjempet hardt for da han var minister for energi under en annen regjering (en parallell mellom Harry Perkins og Tony Benn).
I tv-versjonen blir statsministeren presentert for falske bevis for økonomisk utroskap med en tydelig antydning om at han bør gå av for at disse bevisene ikke skal offentliggjøres. Han går med på å holde en avskjedstale som skal gå direkte på tv men benytter i stedet anledningen til å offentliggjøre de forsøk på utpressing han har blitt utsatt for og han bekjentgjør at han skriver ut nyvalg. I det skjermen blir svart høres lyden av helikoptre og en radiostemme snakker om «den konstitusjonelle situasjonen».
Elaine Paige

Bakgrunn

Hun vokste opp i Barnet i Hertfordshire i England og gikk ved Aida Foster Theatre School. Paige hadde sin første profesjonelle sceneopptreden som 16-åring i 1964, og fikk sitt store gjennombrudd med musikalen Hair på Londons West End i 1968.
Etter en rekke roller utover i 1970-årene, ble Paige valgt til å spille Eva Perón i Andrew Lloyd Webbers første oppføring av musikalen Evita i 1978. Dette oppdraget gjorde henne kjent for et større publikum og hun vant Laurence Olivier-prisen for innsatsen. Hun spilte rollen som Grizabella i Cats og fikk en topp ti-hit i Storbritannia med sangen «Memory» fra musikalen.
I 1984 ga Paige ut «I Know Him So Well» sammen med Barbara Dickson fra musikalen Chess, og dette er fortsatt en av de mestselgende singlene med en duo. Hun var senere med i originalbesetningen på Chess, etterfulgt av en hovedrolle i Anything Goes, som hun også var med på å produsere. 
Paige fikk sin Broadway-debut som hovedrollen Norma Desmond i Sunset Boulevard i 1996, til gode kritikker. Hun spilte i The King and I fra 2000 til 2001, og seks år senere vendte hun tilbake til West End med stykket The Drowsy Chaperone. Hun har også hatt jevnlige tv-opptredener. 
I tillegg til fem nominasjoner til Laurence Olivier-priser, har Paige vunnet en rekke priser og utmerkelser for sine teaterroller. Hun har også blitt omtalt som «britisk musikallivs førstedame» på grunn av sitt talent og lange virke. Hun har utgitt 22 soloalbum, hvorav åtte ble sertifisert til gull eller platina. Paige har i tillegg medvirket på en rekke andre innspillinger og turnert over hele verden. Siden 2004 har hun også hatt sitt eget radioprogram på BBC Radio 2, kalt Elaine Paige on Sunday.
I 2014 feiret Paige 50 år i underholdningsbransjen med en internasjonal konsertturné og et samlealbum The Ultimate Collection.
Somerset Maugham Award

The Somerset Maugham Award er en britisk litteraturpris som deles ut i mai hvert år av Society of Authors. Den blir tildelt den eller de som ansees å være de beste forfatterne under 35 år som har utgitt en bok i det foregående året. Prisen ble innstiftet i 1947 av William Somerset Maugham og bærer hans navn. Prisen skal brukes på utenlandsreiser. Prispengene pr år er £12000.
Siden 1964, har prisen vanligvis blitt delt mellom flere vinnere i det enkelte år. I 1975 ble prisen ikke delt ut. Prisen er to ganger blitt gitt til sønnen av en tidligere vinner: Kingsley Amis (vinner i 1955) var far til Martin Amis (1974), og Nigel Kneale (1950) far til Matthew Kneale (1988).
Remonte

Remonte (fransk, erstatningshest) er en betegnelse innenfor klassisk ridekunst og i kavaleriutdannelse for en hest som stadig er under grunnutdannelse. Det skjelnes mellom en ung remonte i sitt første utdannelsesår, som begynner med longering og også omfatter lettridning og sirkelridning, og en gammel remonte i sitt annet og tredje utdannelsesår, hvor de simplere elementer av klassisk dressurridning tilføyes.
Remonte er en «unghest anskaffet til militært bruk før innridning (dressur) i remonteskole.» I militært språk (Tyskland, i det 19. og begynnelsen av det 20. århundre) betød remonte en tre- eller fireårig hest. Disse var nødvendige til å erstatte de hester som hvert år ble kassert. For eksempel var det i år 1900 98 000 hester og 11 000 remonter i den keiserlige tyske hær. Militæret kjøpte dem fortrinnsvis i det tidligere Øst- og Vest-Preussen, som inntil 1945 var verdens største, lukkede område for hesteoppdrett. En mindre del kom fra stutterier nær Hannover og i Slesvig.
De fleste var varmblodshester, for eksempel østprøyssiske trakenere, mens en mindre del var kaldblodshester. De fireårige kom oftest direkte i hæren. De treårige forble et år i et remonter-depot. Preussen hadde mere enn 20 av disse depotene, mens Sachsen var i besittelse av fire. Her ble det daglig trent bevegelse i alle gangarter, anatomi og hestepsykologi under streng disiplin. Under denne treningen ble remontene fortsatt ikke ridd. De vennet seg til stallkaserner og militære forhold som skyting, trommer og faner. Deretter var de i ni år trekkhester i artilleriet og i trenet, og senere i ti år ridehester i de beredne tropper og staber. I det første utdannelsesår blant troppene ble de fortsatt betegnet som remonter.
Klutepapir

Klutepapir eller fillepapir er trefritt papir fremstilt av tekstilfibre som lin, jute, hamp og bomull. Da etterspørselen etter papir steg på 1800-tallet, ble cellulose som var utvunnet av trevirke den viktigste råstoffkilden for papir.
Klutepapir er solid og aldringsbestandig, og brukes til pengesedler og som dokumentpapir.
Finere, håndlagd papir kan også kalles bøttepapir, oppkalt etter det karet, bøtta, der papirmassen røres ut før den legges på rammer for tørking til ark.
Klutepapir kalles kludepapir på dansk, ragged paper på engelsk og lumpenpapier på tysk.
Kit Kat i Japan

Kit Kat i Japan er en sjokolade med spesiell status. Det har vært produsert mer enn 300 sesong- og regionbaserte spesialutgaver av Kit Kat i Japan siden 2000. Nestlé, som forvalter varemerket i Japan, kunngjorde at Kit Kat overtok for Meiji sjokolade som landets bestselgende sjokolade fra 2012 til 2014. Konsernets markedsføringskampanje, som foregikk i samarbeid med Japan Post Service for å selge sjokoladen gjennom 20 000 postkontorer, vant en pris i 2010. Reklamekampanjen oppfordret assosiasjoner med sjokoladens navn til det tilfeldige kognatet Kitto Kattsu (きっと勝つ), oversatt som «Du vill garantert vinne», og postlegges som en lykkeamulett for studenter før universitetseksamener.
Kit Kat ble lansert i Japan i 1973 da Rowntree's inngikk en avtale med Fujiya. Per 2014 var Kit Kat Japans mestselgende sjokolade. Kit Kat overtok førsteplassen fra Meiji sjokolade i 2012.
I 2004 ble det lansert Kit Kat med smak av grønn te. Siden har produktet blitt solgt i mer enn 300 sesong- og regionbaserte smaker. Sjokoladens bestselgende smak i 2010 var soyasaus. Nestlé tilskriver suksessen med smaksvariasjonene i Japan til tradisjonen med omiyage, der familiemedlemmer og kolleger tar regionale spesialiteter med tilbake fra reiser. Konsernet mener at de begrensede spesialutgavene av Kit Kat skaper en «begrensning og sjeldenhet i verdi» for kunder.

Varianter

Butikkjeden Kit Kat Chocolatory, med oppskrifter utviklet av konditor Yasumasa Takagi, åpnet i 2014, med utvidelse til syv utsalg per 2015. Kjeden hevder å ha servert mer enn 1 million kunder og tjent mer enn 2 milliarder japansk yen. Disse butikkene selger Kit Kat-spesialprodukter slik som bringebærinjisert mørk sjokolade, appelsinsjokoladerom og sakura-matcha (grønn te). En rekke av Takagis smaksvarianter er blitt lansert som sesongprodukter, inkludert smaker som «plomme, pasjonsfrukt og chilli, ingefær og kinako». I 2016 lanserte Nestlé en Kit Kat-sake, som kombinerer sakepulver med hvit sjokolade.
Noen varianter er begrenset til en bestemt region forbundet med den enkelte sjokoladen. Andre lanseres med begrenset varighet, der restproduktene spares til bruk i fukubukuro. I 2015 ble det solgt 500 stykker av en bitter sjokolade med bladgullinnpakning i luksusbutikker.
Andre bemerkelsesverdige varianter inkluderer rødbønnepasta, beni imo (purpur søtpotet), brun sukkersirup, matcha (grønn te), og soyasaus.
Kafeen Pronto har lansert croissanter med Kit Kat. Pizzakjeden Napoli no Kama og Strawberry Cones lanserte dessertpizza med Kit Kat-topping i mars 2014.
Økumenisk konsil

Et økumenisk konsil (fra gresk οἰκουμένη, oikumene, 'hele verden') er et kirkemøte som er anerkjent av hele den kristne kirke, og som er sammenkalt for å diskutere doktrine og praksis som angår hele kirken. I praksis varierer det hvordan man defininerer 'hele den kristne kirke'. De syv første økumeniske konsiler anerkjennes av både den ortodokse kirke og den katolske kirke. Det åttende konsilet ble også avholdt før det store skisma som splittet øst og vest, men de ortodokse aksepterte ikke dette konsilets avgjørelse om å avsette patriarken av Konstantinopel, og det er derfor ikke anerkjent av andre enn den katolske kirke. Andre kirkesamfunn anerkjenner noen av de første, men ikke alle; for mer om dette, se nedenfor.

Konsildokumenter

Fra første stund ble det sett som svært viktig at et konsil munnet ut i konkrete vedtak som kunne spres i alle særkirker og bevares for ettertiden. Vedtakene, kalt kanoner (gresk κανονες, kanones, 'regler/rettesnorer'), er derfor bevart fra alle konsiler. Det var også vanlig å forfatte en trosbekjennelse, eller credo (latin 'jeg tror') som spesifikt tok opp problemene konsilet skulle behandle. Den mest kjente og mest brukte av disse er den nikenske trosbekjennelse, skrevet på konsilet i Nikea med senere tilføyelser fra konsilet i Konstantinopel. Både den ortodokse og den katolske kirke anser dogmatiske avgjørelser fra konsilene som bindende, mens mer praktiske og disiplinære avgjørelser kan endres etter tidens krav.

Anerkjennelse av konsilene

Den ortodokse kirke anerkjenner de syv første konsiler. De mener at en full samling av den ortodokse kirkes biskoper vil utgjøre et økumenisk konsil, men en slik samling har ikke funnet sted siden det syvende konsil i 787. Riktignok deltok også de østlige biskoper på det fjerde konsil i Konstantinopel (869-870), men de aksepterte ikke konsilets vedtak. De såkalte pan-ortodokse konsiler (all-ortodokse) har ikke vært altomfattende, men har bare hatt representanter fra de ortodokse særkirker som har hatt spesiell interesse av å avklare et spørsmål.
Den katolske kirke anerkjenner de syv konsiler, samt fjorten senere konsiler. Disse fjorten ble innkalt av paven. Etter katolsk teologi er de derfor autoritative for hele den kristne kirke, selv om realiteten er at ingen andre anerkjenner dem.
Protestantiske kirker og den anglikanske kirke varierer noe i sin anerkjennelse. De fleste aksepterer de syv første konsiler, men tillegger dem mindre autoritet enn det ortodokse og katolikker gjør. De tillegger gjerne de fire første konsiler større autoritet enn de senere. Enkelte mindre, fundamentalistiske kirker avviser at noe konsil har vært autoritativt.
Mormonene anerkjenner ingen av konsilene, og mener de er malplasserte forsøk på å avgjøre dogmatiske spørsmål gjennom diskusjon; de mener den eneste kilde til kunnskap i slike spørsmål er guddommelig åpenbaring.
De orientalske ortodokse kirker anerkjenner de tre første konsiler. Ved det fjerde, konsilet i Kalkedon, ble monofysittismen fordømt, og disse kirkene har i varierende grad monofysittisk kristologi. Den assyriske kirken i østen anerkjenner bare de to første.
Jag väntar…

«Jag väntar...» er én av den svenske forfatteren Dan Anderssons best kjente dikt. Den inngikk i novelle- og diktsamlingen Kolvaktarens visor, som ble utgitt i 1915. Diktet ble senere tonesatt av Gunnar Turesson og spilt inn på plate av Hootenanny Singers og visesangeren Sofia Karlsson.
Den norske sangeren Oddvar Tangen med Robert Levins orkester spilte inn sangen 25. juni 1954. Den ble utgitt på 78-platen HMV A.L. 3400
Visa med dens tekst har blitt én av de mest elskede svenske sangene og spilles blant annet flittig såvel i brylluper som i begravelser.
Singapore under VM i friidrett 2015

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Danmarks Jernbanemuseum

Danmarks Jernbanemuseum ligger i Odense. I museet er det utstilt togvogner, lokomotiver, rutebiler og fergemodeller. Det utstilte materiell gir et inntrykk av Danmarks jernbanehistorie.
Trikkestall

Trikkestall er et navn og begrep med røtter til de første skinnegående bybaner. Disse var opprinnelig hestetrukket.
Navnet trikkestall ble hengende igjen også etter at de ble gjort om til sporvognsremiser, og er i bruk fortsatt i bydeler i Oslo, Bergen og Trondheim om bygningene som dels har fungert som stall og nattelosji for hester og vogner, og siden som endestopp og vedlikeholdssted.
Bergens trikkestall på Møhlenpris har fortsatt skinnegang (pr. 2008 er effektiv sporlengde ca. 250 meter) og rommer to trikker. Området er nå teknisk museum, mens Trondheim har tatt sine i bruk til et kontorbygg og til en skatepark.
Jarrow

Etymologi

Etymologien for stedsnavnet Jarrow er noe uklart. Det er nedtegnet rundt 750 som Gyruum. Det er antatt å representere angelsaksiske [æt] Gyrwum som er tolket som «[ved] myrboerne», fra angelsaksiske gyr = «søle», «myr». Det henviser i denne forståelsen til et stammenavn. Senere stavinger er Jaruum i 1158 og Jarwe i 1228.

Historie

En kloster viet apostelen Paulus ble opprettet i 674, som et datterkloster til klosteret viet apostelen Peter i Wearmouth. Beda kom ti år gammel fra Wearmouth til Jarrow ca. 682, og tilbrakte resten av sitt liv i klosteret. Klosteret ble regnet som et av de viktigste læresentre i Europa nord for Roma. I 794 ble klosteret det andre stedet i England som ble plyndret av norrøne vikinger, etter raidet på Lindisfarne året før. Det ble oppløst av Henrik VIII.
Jarrow forble en liten landsby i flere århundre, men vokste så raskt i de siste to-tre århundrer etter at tungindustri som gruvedrift og skipsbygging ble etablert.
Inntil begynnelsen på 1930-tallet var opptil 80 prosent av befolkningen ansatt hos Palmer's Shipyard; da den stengte etter å ha bygget omkring 1 000 skip utløste det en økonomisk krise i byen. I 1936 ble byen berømt etter den såkalte Jarrowmarsjen til London, en protest mot arbeidsløshet i England.

Severdigheter

Ruinene av klosteret er til dels bygget inn i den moderne kirken, som også er viet Paulus. I en av kirkeveggene sitter verdens eldste kjente glassmaleri, fra ca. 600. Ikke langt unna klosteret er museet «Bede's World», dedikert til Bedas liv og virke.
Direktoratet for nødkommunikasjon

Nødnett

Stortinget vedtok 18. desember 2006 at første utbyggingstrinn for Nødnett skulle igangsettes i Norge. Her fremgikk det også at en utbygging i resten av landet ikke kunne igangsettes før evaluering av trinn 1 var gjennomført og Stortinget hadde vedtatt videre utbygging. Det første byggetrinnet (fase 0) inkluderte politidistriktene Follo, Romerike, Oslo, Asker og Bærum, Søndre Buskerud og Østfold. I Oslo-området var Nødnett ferdig utbygget i 2010 og før sommeren 2012 var Nødnett blitt tatt i bruk på samtlige kommunikasjonssentraler i nødetatene.
9. juni 2011 vedtok Stortinget videre utbygging. Andre byggetrinn innebar fullføringen av utbygging og drift av Nødnett i hele Fastlands-Norge med noen unntak når det gjelder vernede områder. Utbyggingen har fulgt nødetatenes operative distrikter, og i henhold til planen var Nødnett utbygd i hele landet i 2015.
Kalle Petterson och Josefina

«Kalle Petterson och Josefina» er et skillingstrykk som synges til melodien «Ved Idas grav». Forfatteren er ukjent, og skillingsvisen betegnes ofte som en rallarvise.

Teksten

1.Nu jag sjunga vill för er en liten sång,

den har tröstat mig i livet mången gång,

om min älskogs korta lycka och om sorgen lång och grå,

ty den minnes Kalle Petterson ändå.
2.Jag var i min gröna ungdoms tjugo år,

hon var trettisju och hade krusigt hår.

Jag var älskogoerfaren, jeg var trogen i min håg

hon var falsklig som skum på havets våg.
3.Än jag minns när under vårens blommors dryss,

jag av Josefina fick den första kyss.

Och jag även minns tyvärr den vinterkvällens timma som

Josefina första gången inte kom.
4.Sedan dess så gick det kväller tiotalls,

jag kom varje kväll men hon kom inte alls.

Ty när jag i midnattstimmen stod med sorgset hjärta kvar

Josefina smekade en annan kar.
5.Men i dag så sjunger jag av hjärtans fröjd

jag har ingen fru men jag är lika nöjd.

Ingen bråkar när jag kommer, ingen grälar när jag går

jag är ogift vare lovad här jag står.
Kjemisk energi

Kjemisk energi betegner energi som frigis fra et stoff, for eksempel bensin, olje eller mat, ved fullstendig forbrenning. Ved fullstendig forbrenning (fullstendig oksidasjon) endres de kjemiske bindingene mellom atomene, og summen av endringene i bindingenes potensielle energi er den kjemiske energien. Den uttrykkes vanligvis som Gibbs fri energi eller Helmholtz fri energi.
Vitenskapen om bestemmelse av kjemisk energi kalles kalorimetri (varmemåling), og den kjemiske energien kan eksempelvis måles med kalorimeter, og kjemisk energi kalles derav også for kalorimetrisk energi.
Eksempler på kjemisk energi er energiformen som oppstår i fotosyntesen, hvor sollysets elektromagnetiske energi blir omdannet til bindinger i glukosemolekyler, og energiformen som omsettes ved menneskers og dyrs stoffskifte i det maten som blir spist forbrennes slik kroppen får energi.

Forbrenningsverdi

Et stoffs forbrenningsverdi angir energien forbundet med avbrenning av en bestemt mengde av stoffet. Vanligvis viser det til den kalorimetriske brennverdien eller øvre brennverdi, altså den (totale) kjemiske energien i en bestemt mengde stoff. Den nedre brennverdi og fysiologiske brennverdi (for mat og drikke) er henholdsvis kompenseret for energi tapt i vanndamp og uopptatt energi i avføring.
Izzat (navn)

Etymologi

Izzat er dannet av arabiske izz (arabisk: عزّ), «ære».
İzzet er en tyrkisk form av navnet, med samme betydning.
Watkinsia

Levevis

Larvene lever i jorda, der de eter røtter. De voksne billene flyr om dagen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia (Queensland og New South Wales).
Guangzhou–Zhuhai Intercity Mass Rapid Transit

Guangzhou–Zhuhai Intercity Mass Rapid Transit, Guangzhou-Zhuhai Intercity MRT eller Guangzhu MRT (kinesisk: 广州珠海城际快速轨道) er en høykastighets passasjerjernbane mellom Guangzhou sørbanegård i Panyu i Guangzhou og Zhuhai lufthavn i Zhuhai, via blant annet Shunde og Zhongshan i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.
Jernbanen ble satt i drift i januar 2011. Den kan deles i tre segmenter med i alt 27 stasjoner. Hovedstrekket er mellom Guangzhou og Zhuhai, via Shunde og Zhongshan, og er på 117 km, med 17 stasjoner og maksimal hastighet på 200 km/t. Den har en forlengelse videre fra Zhuhai sentrum til Zhuhai flyplass på 35,3 km, med 7 stasjoner og en topphastighet på 160 km/t. En sidelinje fører fra Zhongshan og Jiangmen og er på 26 km, med seks 6 stasjoner og en maksimumsfart på 200 km/t.
Når linjen er i full drift kan passasjerer på hovedlinjen velge mellom nonstop mellom Zhuhai og Guangzhou Sør på 46 minutter, og en 76-minutters 140 km/t reise med stopp på alle stasjoner. 
Byggingen av jernbanelinjen tok til i 2005.