Walther von Brauchitsch

Bakgrunn

Brauchitsch stammet fra den schlesiske adelsslekten von Brauchitsch. Han var det sjette av syv barn av den prøyssiske senere kavalerigeneralen og direktøren for det prøyssiske militærakademi Bernhard von Brauchitsch (1833–1910) og hans hustru Charlotte Sophie Auguste Bertha, født von Gordon (1844–1906). Han var onkel til racerbilsjåføren Manfred von Brauchitsch og som svoger til Hans von Haeften også onkel til motstandskjemperne Hans Bernd von Haeften og Werner von Haeften. Hans søster Hedwig var forstanderinne for det protestantiske diakonissenmolderhus i Frankenstein. Hans i 1935 avdøde eldre bror var generalmajor Adolf von Brauchitsch.
Han gikk på Französisches Gymnasium i Berlin. I 1895 gikk kan inn i kadettkorpset i Berlin og tjenestegjorde som livpasje for keiserinne Auguste Viktoria.

Offiser

Brauchitsch ble utnevnt til offiser i den preussiske garde i 1900. Han var en fremragende offiser. Før første verdenskrig ble han utpekt til den prestisjefylte generalstab. Han giftet seg også med Elizabeth von Karstedt, en rik arving til 120.000 ha jord i Pommern.

Wehrmacht

I 1933 kom Adolf Hitler og nazistpartiet til makten og aksellererte utvidelsen av militæret. Brauchitsch ble utnevnt til leder av militærdistriktet Østpreussen. Hans spesialfelt var artilleriet. I 1937 ble han leder av 4. Armegruppe. Brauchitsch var motstander av mange ting i det nazistiske system, men han var også tilhenger av politikken om gjenopprustning og var blendet av Hitlers personlighet.
I 1938 forlot Brauchitsch sin kone Elizabeth etter 28 år. Han ville gifte seg med Charlotte Rüffer (senere gift Schmidt), den unge datteren av en dommer i Schlesien, og ivrig beundrer av nazistene. Hitler så bort fra sin sedvanlige antipati mot skilsmisser og oppmuntret von Brauchitsch til å bli skilt og gift igen. Hitler lånte ham også 80.000 riksmark, som han trengte, idet familiens formue tilhørte hans kone. I samme måned ble Brauchitsch utnevnt til øverstkommanderende for hæren etter general Werner von Fritsch, som var blitt avskjediget etter falske anklager om homoseksualitet.
Brauchitsch var utilfreds med SS' stigende makt, og mente at de forsøkte å overta hærens oppgaver som landets væpnede styrker. Han kom i konflikt med Erich Koch, (Gauleiter) i  Østpreussen, og Adolf Hitler måtte løse konflikten mellom dem.
I likhet med general Ludwig Beck var Brauchitsch motstander av Hitlers annektering av Østerrike (Anschluss) og så annekteringen av deler av Tsjekkoslovakia, selv om han ikke gikk imot Hitlers krigsplaner. Han gjorde intet, idet Beck bat ham om å overtale hele generalstaben til å tree tilbake hvis Hitler fortsatte med sin invasjon av Tsjekkoslovakia.  
I september 1938 begynte en gruppe offiserer å konspirere mot Hitler og forsøkte gjentagne ganger å overtale Brauchitsch til, som hærens øverstkommanderende, å lede det forventede kupp, men det eneste tilsagn han gav dem var: «Jeg vil ikke foreta meg noe, men jeg vil ikke stoppe andre fra å handle». Etter at kuppplanene i 1938 brøt sammen, ignorerte Brauchitsch alle senere appeller fra Beck og de andre konspiratorer om å bruke hæren til å avsette Hitler, før Tyskland ble kastet ut i en verdenskrig.

Andre verdenskrig

Ved utbruddet av andre verdenskrig leidet han sammen med sin stabssjef Franz Halder hæren under Polenfelttoget (1. september til 6. oktober 1939). 
Den 5. november 1939 forberedte hærens generalstab et memorandum med det formål å anbefale at man unnlot et angrep mot Vestmaktene den høsten. Brauchitsch aksepterte nølende å lese dokumentet opp for Hitler. Dokumentets anbefalinger videregav ikke uenigheten innenfor generalstaben, som var urolig over at dens planlegging og gjennomføring av felttoget i Polen var blitt påvirket ned til regimentsnivå. Mer generelt var generalstaben urolig over hærens stilling som statens primære maktutøver etter at Hitler var kommet til makten. Det ble overlatt til Brauchitsch å gi uttrykk for denne uro, noe han gjorde idet han sa at «OKH ville være takknemlig for en forståelse av at den, og den alene, var ansvarlig for gjennomførelsen av fremtidige felttog». Forslaget ble mottatt med «en isnende stillhet», hvorpå Brauchitsch fortsatte med å beklage seg over at «den aggressive ånd i det tyske infanteri var sørgelig under standarden fra Første Verdenskrig ... [det hadde vært] visse symptomer på ordrenekt i stil med de i 1917-18». Hitler svarte med et voldsomt raseri hvor han beskyldte både generalstaben og Brauchitsch personlig for manglende lojalitet, feighet, sabotasje og defaitisme. Lederen av hærens generalstab, Franz Halder, som, var hovedmann bak memorandumet, skrev at opptrinnet var «ytterst vondt og ubehagelig». Han vendte tilbake til hovedkvarteret i Zossen hvor «han ankom i så dårlig forfatning at han i starten kun kunne gi en noe usammenhengende gjengivelse av forløpet». Hitler innkalte derpå til et møye med generalstaben for å erklære at han ville knuse de vestallierede i løpet av ett år. Han svor også at ville «ødelægge ånden fra Zossen» – en trussel som fylte Halder med panikk i en grad så han tvang konspiratorene til å oppgi deres annet planlagte kuppforsøk.
Brauchitsch ble utnevnt til feltmarskalk i 1940 og var en nøkkelperson i Hitlers Blitzkrieg på Vestfronten, og foretok endringer i den opprinnelige plan om krigen mot Frankrike. Etter at Frankrike var blitt beseiret planla man operation Seelöwe (invasjon av Storbritannia). Var den lyktes var det Hitlers plan å gi Brauchitsch kommando over okkupasjonen. Luftwaffe kunne imidlertid ikke etablere det nødvendige luftherredømme, og planen ble oppgitt. 
Til tross for de tidlige suksesser i operasjon Barbarossa sommeren og høsten 1941 oppsto det konflikter mellom Hitler og hans generaler. Uenigheten gjaldt først og fremst strategi med tanke på fordeling av stridskreftene mellom å gå direkte mot Moskva, og å gå lenger sør. Hitler presset gjennom en «kraftspredning», og mange hevder at resultatet var at tyskerne mislyktes i «Operasjon Typoon», som hadde til hensikt å ta Moskva rundt juletider 1941.
Hitler satte ikke pris på Brauschitschs avvikende syn på rett strategi, som på dette tidspunkt gikk ut på en midlertidig taktisk retrett. Tingene gikk ytterligere nedover bakke for Brauchitsch da han fikk et alvorligt hjertetilfelle, og Hitler avskediget ham den 19. desember. I konflikten var Brauchitsch bare én av flere høyere offiserer som ble presset ut. Hitler overtok selv personlig kommandoen.
I tillegg til å ha avveket fra Hitlers mening om rett priorietering av angrepsmål i øst, hadde Brauchitsch markert seg som motstander av den tyske hærs brutale fremferd på Østfronten. Av en krigsdomstol var en major Salah blitt dømt til døden for å ha drept fem polske kvinner, og Brauchitsch hadde forlangt dommen fullbyrdet. Hitler motsatte seg dette, og fikk personlig omgjort dommen til fengselsstraff. Brauchitsch hadde innsett hvilken undergravende virkning dette hadde på Wehrmacht-soldatenes moral, og hadde nektet å skrive forordet til bildeboken Med Hitler i Polen.
Brauchitsch tilbrakte de siste tre år av krigen i Tři Trubky-jakthytten i Brdy-fjellene sørvest for Praha.

Etter krigen

Brauchitsch ble internert i august 1945 av britiske styrker. og ble innkalt som vitne ved Nürnbergprosessen 1945–1946. Domstolen besluttet i juni 1947 at han skulle utleveres til Polen som krigsforbryter. Innen det ble klart for en slik utlevering og rettslig prosess, døde han i britisk krigsfangenskap i Hamburg.