google/wiki40b huggingface dataset:
Norsk landbrukspolitikk

Norsk landbrukspolitikk er den delen av næringspolitikken som omfatter jordbruk, hagebruk, skogbruk, reindrift og andre aktiviteter basert på landbrukets ressurser (bygdenæringer), mens jordbrukspolitikk er den delen av landbrukspolitikken som tar for seg jordbruket, dvs. at skogbruk er ikke inkludert.

Landbrukspolitikkens formål

Landbrukspolitikkens formål er å oppfylle vedtatte samfunnsmessige mål. 
Stortinget vedtok i stortingsmelding 9, Velkommen til bords, fire overordnede mål for Norsk landbruks- og matpolitikk. Disse fire er matsikkerhet, landbruk over hele landet, økt verdiskaping og et bærekraftig landbruk .

Kanaliseringspolitikken

Kanaliseringspolitikken handler om å legge til rette for kornproduksjon der det er best egnet for dette. Kanaliseringspolitikken startet med Gerhardsen-regjeringen, som på 1950-tallet besluttet å øke norsk kornproduksjon for å dekke mer av egen etterspørsel ved å øke prisen på kornet. Siden kornproduksjon kjemper om de samme arealene som grovfôrproduksjonen, vil en økning i kornprisen «ta over» grovfôrarealer til kornproduksjon og flytte grovfôrkrevende produksjon til distriktene. En slik kanalisering av grovfôrproduksjonen er med på å opprettholde et stort jordbruksareal og et landbruk i hele landet. I dag bruker man virkemidler som målpris på korn, prisnedskriving og fraktutjevning for å nå dette målet.
Cromer

Historie

Cromer er ikke nevnt i Dommedagsboken (1086), men to andre bosteder i området, Shipden-juxta-mere («ved havet») og Shipden-juxta-Felbrigg («ved Felbrigg») omtales. Det antas at Cromer ligger der Shipden-juxta-Felbrigg engang lå, rundt sognekirken viet til apostlene Peter og Paulus. Den andre Shipden-landsbyen lå omkring 400 meter nordøst for enden av piren i Cromer, et sted som nå ligger under havet. Det var tidligere markert av holmen Church Rock, som ble sprengt bort etter at et skip gikk grunn på den i 1888.
I begynnelsen av 1800-tallet ble Cromer et feriested for rike familier fra Norwich. I 1883 kom journalisten Clement Scott dit, med støtte fra Great Eastern Railway som hadde lagt jernbane dit i 1877, og begynte å skrive om området. Hans artikler i rikspressen og jernbanelinjen førte til at det begynte å komme mange besøkende til byen. Scott kalte en del av kystlinjen for Poppyland («Valmuelandet»), en referanse til store mengder valmuer som vokser der. Blomstene man finner i dag er fjerne etterkommere av opiumsvalmuene som engang ble dyrket kommersielt i Norfolk.
I 1887 kom enda en jernbanelinje, og stedet ble dermed tilgjengelig for flere. Cromer High stasjon er nedlagt, men Cromer Beach stasjon er fortsatt i drift under navnet Cromer. Det var tidligere direkte tog fra London, Manchester, Leicester, Birmingham, Leeds, Peterborough og Sheffield. I dag er det bare et pendlertog til Norwich som er i drift. Blant besøkende til byen var den fremtidige Edvard VII, som likte å spille golf der. På Royal Cromer Golf Club spiller man fremdeles om Prince of Wales Cup til minne om kronprinsen.
Byen er berømt for taskekrabben, som er viktigste inntektskilde for de lokale fiskerne. Langt inn i på 1900-tallet foregikk det helårsfiske i Cromer, med krabbe- og hummerfiske om sommeren, og for det meste torsk om vinteren. Senere har man gått over til å fokusere bare på krabbe og hummer. Det er fire butikker i byen som selger ferske krabber når båtene kommer inn.
Cromers livbåtstasjon ble åpnet i 1804 som den første i Norfolk. Flere av byens fiskere utmerket seg som mannskap på de to livbåtene, blant annet Henry Blogg som hele tre ganger fikk RNLIs gullmedalje for heltemot. I 1920-årene ble en ny stasjon anlagt på enden av piren, slik at en livbåt med motor kunne settes ut utenfor brenningene og dermed komme langt raskere frem. Flere kjente redningsoperasjoner mellom 1917 og 1941 gjorde byen kjent i hele Storbritannia og mange steder utenfor landet. Stasjonen dekker en lang bit av kystlinjen, og er fortsatt svært aktiv.
Den lille fotballklubben Comer Town FC, som spiller i Anglian Combination Premier Division, som er det 11. nivået i det engelske ligasystemet, kan miste hjemmebanen Cabbell Park i 2012. En klausulen i avtalen som ga klubben rett til å bruke Cabbell Park som ble mottatt i gave av Evelyn Bond-Cabbell i 1922, til minne om bysbarna som døde i den første verdenskrig. Klausulen i leiekontrakten presiserte at avtalen ville gå ut 21 år etter at dronning Victorias sist gjenlevende arving døde. Kong Olav V av Norge var oldebarnet til den britiske dronningen og i 2012 er det 21 år siden han gikk bort i 1991.
Memento mori

Bakgrunn

Etter tradisjonen stammer uttrykket fra en skikk i det gamle Roma. Når en general eller hærfører vendte hjem etter en betydelig seier, ble han ofte av senatet innvilget en triumf eller et triumftog; den høyeste æresbevisning som kunne bli noen romersk borger til del. Han holdt da sitt inntog gjennom byen frem til Forum Romanum, stående i en stridsvogn, mens han mottok folkets hyllest. Triumftoget bestod ellers av hans tropper, fornemme krigsfanger og krigsbytte. På vognen, bak triumfatoren, stod en slave som hadde to oppgaver: Å holde seierskransen av laurbær over hodet hans, og til stadighet å minne ham på at selv om han var seierherre i dag, ventet en ny dag i morgen. Slaven gjorde dette ved å minne herren om at han var dødelig, ved å hviske Memento mori i øret på ham: «Husk, du skal dø» (bokstavelig: «Jeg minner om at du skal dø» eller «jeg minner deg på å dø»). Andre varianter inkluderer "memento te mortalem esse" (husk du er dødeligt). Tertullian skriver i kapittel 33 av Apologeticum: Respice post te! Hominem te memento! som betyr «Se bak deg, husk du er bare et menneske!». Uansett variant var meningen å minne seierherren på at han ved seier ikke var blitt en guddom, men fortsatt var et dødelig menneske.
Paprikaslekten

Capsaicin

Chilifrukt kan inneholde capsaicin, et stoff som oppleves voldsomt sterkt av mennesker og andre pattedyr, men ikke av fugler. Capsaicin stimulerer nerver i huden og tungen som normalt reagerer på varme og smerte, og hjernen narres til å fornemme det som noe brennende. Ut fra chilifrukten er det utarbeidet en skala for å bedømme en capsaicinbasert smaksstyrke: Scovilleskalaen.
Capsaicin brukes i smerteforskning til å drepe nerveender. Chili har den positive bieffekt at den kan være bakteriedrepende. 
I pepperspray til selvforsvar er virkestoffet capsaicin.

Chili er ikke pepper

På grunn av den sterke smaken og fordi planten brukes som krydder, omtales chili ofte som et pepper-lignende krydder under beskrivelsen chilipepper. Chili tilhører imidlertid ikke pepperfamilien (Piperaceae), men søtvierfamilien. Beskrivelsen chilipepper har derfor kun med likhet som krydder å gjøre. Navnet spansk pepper har ikke med Spania å gjøre, men det spansktalende Amerika.

Samlebetegnelse

Chilipepper er som nevnt en samlebetegnelse for flere varianter av capsaicinkrydder. De er nokså like hverandre, og det varierer fra språk til språk hvordan og i hvilken grad de forskjellige betegnelsene på chilikrydderet brukes i dagligtale. En tilnærming kan da være å ta utgangspunkt i de botaniske navnene:
Sarothrocera

Utseende

En stor, gulbrun trebukk med lange antenner, hos hannen mye lengre enn kroppen. Hunnens antenner har en brem av mørke hår på innersiden.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia.
Østre Agder

Østre Agder er et distrikt i den østligste og kystnære delen av Aust-Agder fylke. Distriktet omfatter de åtte kommunene Grimstad, Arendal, Froland, Åmli, Gjerstad, Vegårshei, Tvedestrand og Risør, med til sammen 92 819
 innbyggere (1. januar 2019). og et samlet areal på 3 437,18 kvadratkilometer. De fire byene i distriktet er Grimstad, Arendal, Tvedestrand og Risør.

Kommunehistorikk

I 1838 ble området inndelt i kommunene Dypvåg, Holt, Øyestad, Austre Moland, Vestre Moland, Søndeled, Landvik, Eide, Herefoss, Risør, Tvedestrand, Arendal, Grimstad, Lillesand, Åmli, Gjerstad, Vegårshei, Froland, Herefoss og Birkenes. Fra Øyestad ble Fjære utskilt i 1846 og Hisøy i 1881. Fra Vestre Moland ble Høvåg utskilt i 1865. Fra Åmli ble Mykland utskilt i 1876, Gjøvdal og Tovdal i 1907. Fra Austre Moland ble Barbu og Tromøy utskilt i 1878, og Stokken i 1919. I 1901 ble Flosta utskilt fra Dypvåg, og Barbu innlemmet i Arendal. (Kilde: Brøgger, Waldemar: Norge. Geografisk leksikon. Cappelen, 1963).
I 1960 ble Gjøvdal innlemmet i Åmli. Holt og Dypvåg ble innlemmet i Tvedestrand. I 1962 ble Austre Moland, Flosta og Stokken slått sammen til Moland kommune. Eide ble innlemmet i Landvik. Høvåg og Vestre Moland ble innlemmet i Lillesand. I 1964 ble Søndeled innlemmet i Risør. I 1967 ble Herefoss innlemmet i Birkenes (sammen med Vegusdal, se Setesdal). Mykland ble innlemmet i Froland. Tovdal ble innlemmet i Åmli. I 1971 ble Fjære og Landvik innlemmet i Grimstad. I 1992 ble Moland, Hisøy, Tromøy og Øyestad innlemmet i Arendal.

Byer

Arendal og Risør vokste gradvis frem som ladesteder under kjøpstaden Skien, Arendal fra 1500-tallet og Risør fra 1630. Fra 1641 fikk begge status som ladesteder under kjøpstaden Kristiansand, og begge fikk oppgradert sin bystatus til kjøpstad i 1723. Grimstad ble ladested under kjøpstaden Arendal i 1791, og oppgradert til kjøpstad i 1816. Tvedestrand ble ladested i 1836, mistet sin bystatus i 1960, og fikk bystatus på ny gjennom kommunestyrevedtak i 1997.
Oppsummering av den store vogn

Oppsummering av den store vogn (devanagari: महायानसंग्रह, sanskrit: Mahāyānasaṃgraha, tibetansk: theg pa chen po bsdus pa, tradisjonell kinesisk: 攝大乘論, pinyin: Shè dàshèng lǘn) er et sentralt verk innenfor den buddhistiske filosofiske retningen Yogācāra, som er en grein av mahāyānabuddhismen. Verket blir tilegnet den indiske buddhistmunken Asaṅga (ca 310-990 e.Kr.). 
Teksten ble oversatt til kinesisk av Paramārtha (499-567 e.Kr.) og ble den sentrale teksten i skolen Shelun. Selv om ingen sanskrit-original har blitt funnet, har verket overlevd i oversettelser til tibetansk (Tohoku, 4050; Peking, 5551.) og kinesisk (Taishō Tripiṭaka 1592, 1593, 1594), sammen med kommentarer. Det er to kommentarer til verket: Vasubandhus Mahāyānasaṃgraha-bhāṣya og Mahāyānasaṃgraha-panibandhana av Asvabhava (første halvdel av det sjette århundre).
Mandalskameratene i 2013

Serie

Behar Cimili
   Anders Kvinen
   Chaz Åge Lemley Nilsen
   Mads Heldal
   Martin Ramsland
   Peter Kjellby
  Eivind Skaaland
  Endre Omland
  Fahrad Mansouri
 Aron Lindstrand
 Endre Lia
 

Cupen

Endre Omland
 Martin Ramsland

Mandalskameratene 2

Reservelaget til Mandalskameratene spiller i 2013 i 5. divisjon.
Stour (Dorset)

Elvas løp

Elva har sitt utspring ved Stourhead i Wiltshire, hvor den danner en rekke kunstige innsjøer som inngår i Stourhead-godset som tilhører National Trust. Den renner så mot sørvest og inn i Dorset gjennom Blackmore Vale og passerer byen Gillingham. Den møter sideelvene Cale, fra nordvest, og Lydden fra sørvest, og snur deretter mot sørøst og renner gjennom byen Sturminster Newton. Ved Blandford Forum renner elva gjennom de lave krittåsene i Dorset Downs, og fortsetter videre mot sørøst gjennom hedelandskapet i det sørøstlige Dorset.
Ved Wimborne Minster møter den sideelva Allen, som kommer inn fra nord, renner videre forbi de nordlige forstedene i Bournemouth og løper sammen med sideelva Moors, også den fra nord. Ved Christchurch renner den ut i det nordvestre hjørnet av estuaret Christchurch Harbour, som den har dannet sammen med naboelva Avon, som kommer fra nord og munner ut i estuaret like ved Stour. Christchurch Harbour munner ut i Den engelske kanal ved Hengistbury Head, rundt 2 kilometer lenger øst.

Severdigheter

En lang vandrervei, kalt Stour Valley Way, følger nesten hele løpet til elva, fra Stourton nord for Gillingham til munningen ved Hengistbury Head. Parallelt med deler av elva går også den nå nedlagte Somerset and Dorset Joint Railway, som på grunn av Stours krokete løp krysset elva hele fem ganger.
Flere byer og landsbyer i Dorset har sine navn etter elva, så som Stourton, East Stour, West Stour, Stourpaine, Stourton Caundle, Stour Row, Stour Provost, Sturminster Newton og Sturminster Marshall.
Sturminster Newton er spesielt kjent for sin godt bevarte vannmølle og for bybrua, hvor det fortsatt står et nå berømt skilt om at den som vandaliserer brua vil bli straffet med transportering.

Økologi

Ettersom elvebunnen i stor grad består av leire varierer vannføringen i elva sterkt. På sommeren er vannføringen lav, noe som bidrar til artsrike og viktige habitater, med en lang rekke sjeldne planter. På vinteren renner elva ofte over sine bredder, og den er derfor omgitt av brede og fruktbare elvesletter.
Louis-Jérôme Gohier

Liv og virke

Louis-Jérôme Gohier var sønn av en notarius og han ble sendt til å representere hjembyen i stenderforsamlingen i 1789. I den lovgivende forsamlingen representerte han Ille-et-Vilaine, og han tok en fremtredende rolle under de politiske drøftingene. Han er blant annet kjent for å ha krevd beslaglegging av emigranters eiendom, en mening som han fremsatte for første gang, den 7. februar 1792. 
Gohier satt som Frankrikes justisminister i litt over ett år mellom mars 1793 og april 1794. Han hadde ansvaret for arrestasjonen av flere av medlemmene innenfor den republikanske fraksjonen til girondinerne. 
Han var medlem av femhundrerådet, og han representerte republikanernes meninger foran den voksende rojalistiske opposisjonen. Han var for en kortere periode mellom 23. september 1799 og 10. november 1799 president for det franske utøvende organ, Direktoriet. Napoléon Bonaparte tok deretter over makten, den 11. november 1799.
Hans kone var en stund intim med Josephine Bonaparte som var ektefellen til Napoléon Bonaparte. I 1802 utnevnte Napoleon ham til generalkonsul og sendte ham til Amsterdam og senere ble han tilbudt en tilsvarende oppgave i USA. Men hans helse tillot ikke en ny tur utenlands og han døde i Eaubonne i 1830, i en alder av 84 år.
Institutt for filosofi, ide- og kunsthistorie og klassiske språk

Institutt for filosofi, ide- og kunsthistorie og klassiske språk (IFIKK) er en del av Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Det ble opprettet i januar 2005.
Instituttet består av fire faggrupper: Filosofi, idéhistorie, kunsthistorie og klassiske språk (gresk og latin). IFIKK er ansvarlig for examen philosophicum ved Universitetet i Oslo.
Ögmundur Kristinsson

Landslaget

4. juni 2014 fikk han sin første landskamp for Island mot Estland.
Han ble tatt ut i Islands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Stambrøk

En stambrøk er en brøk hvor telleren er lik 1 og nevneren er et positivt heltall, for eksempel 1/2, 1/3 og 1/12 osv. Disse brøkene ble brukt av egypterne i sin brøkregning. Alle brøker kan skrives som en sum av stambrøker. For eksempel er 13/15 = 1/2 + 1/3 + 1/30.
Teresa Kunegunda Sobieska

Bakgrunn

Teresa Kunegunda Sobieska var datter av Polens konge Jan III Sobieski og hans hustru Marie Casimire Louise de la Grange d'Arquien.

Kurfyrstinne av Bayern

Hun ble den andre ektemaken til Bayerns kurfyrste Maximilian, tre år etter hans første hustrus død.
Hennes politiske kontakter ble betraktet som viktige av den ambisiøse Maximilian, og hun førte med seg en stor medgift på en formue på 50.000 taler. Bryllupet fant sted i Wesel den 12. januar 1695. På tiden for  giftermålet var ektemaken guvernør i De spanske Nederlandene, og paret bodde derfor de første årene i Brussel. 
I 1701 forlot paret Brussel og opprettet et hoff i München i Bayern. Maximilian deltok i den spanske arvefølgekrigen på Frankrikes side mot Østerrike. Etter Slaget ved Blenheim i 1704 ble Bayern okkupert av Østerrike. Maximilian flyktet da til Brussel, men etterlot Theresa Kunigunda og hennes barn i Bayern. Keiser Leopold ville unngå opposisjon mot okkupasjonen fra lokalbefolkningen, og utnevnte derfor Theresa Kunigunda til stedfortredende regent i Bayern i ektemakens fravær.
Etter keiser Leopolds død 5. mai 1705 forverret vilkårene for den keiserlige okkupasjonen av Bayern seg, med tunge skatter, tvangsrekruttering og soldatinnkvartering, og utpå høsten brøt det ut flere opprør. 
Etter massakren på julaften 1705 følte Theresa Kunigunda seg utsatt for trusler mot sitt liv og flyktet fra landet. Hun etterlot sine barn, og de ble tatt i keiserlig forvaring, og flyktet med sin skriftefar til sin mor, Polens enkedronning, som da bodde i Venezia. Theresa Kunigunda tilbragte resten av krigen hos sin mor, og fulgte henne først til Roma og senere til Frankrike. 
I 1715 trakk Maximilian seg ut av krigen og kunne vende tilbake til Bayern sammen med Theresa Kunigunda. 
Etter ektemakens død i 1726 besøkte hun regelmessig Venezia for spabehandling, og der døde hun også i 1730.
Kathiawar

Kathiawar er en halvøy ut mot Arabiahavet i det vestlige India. Den er en del av regionen Saurashtra i delstaten Gujarat og kalles også Saurashtra-halvøyen. Kathiawar har et areal på omkring 60 000 km². Mot nord grenser Kathiawar mot det sesongbasert saltsjøområdet Little Rann of Kutch. Halvøyen avgrenses mot havet i nordvest av Kutchbukten, i vest og sør av Arabiahavet og i sørøst av Khambhatbukten.
Høyeste punkt er Girnar, der toppen når 1031 moh. Det meste av landet er imidlertid lavt og under 180 moh. Klimaet er varmt og tørt. Vegetasjonen består mye av tonebuskskog, med mangrovevekst flere steder langs kysten. Det dyrkes hvete, hirse, peanøtter og bomull. Viktigste byer er Rajkot i innlandet, samt havnebyene Jamnagar ved Kutchbukten og Bhavnagar ved Khambhatbukten. I innlandet sør på halvøyen finnes nasjonalparken Gir National Park and Wildlife Sanctuary, som blant annet dyreliv også gir beskyttelse til ville asiatiske løver. Blackbuck National Park & Wildlife Sanctuary i øst er etablert spesielt for å beskytte hjorteantilopen, mens Marine National Park and Sanctuary verner korallrev, mangrove, fugler og maritimt dyreliv mellom øyene og fastlandet kysten av Kutchbukten.
Det finnes spor av Induskulturen i Kathiawar. Området kom under Mogulriket. I kolonitiden var Kathiawar oppdelt i et stort antall fyrstestater, som ved delingen av kolonitidens India ble integrert i det selvstendige India. Portugal hadde en liten øykoloni, Diu, på sørkysten av Kathiawar. Denne ble innlemmet i India i 1961, sammen med Goa og Daman.
Sphinctovalgus

Levevis

Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Kamerun.
Trechoblemus micros

Utbredelse

Trechoblemus micros finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i sørvest. Den er utbredt østover i Asia.  Finnes i Norge.

Utseende

Trechoblemus micros er en liten brunlig løpebille, omtrent 4-5 millimeter lang.  Den har to mer diffuse flekker på hver av dekkvingene.  Antennens fjerde ledd med  fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Delgruppe Trechina skiller seg ut fra de andre løpebillene, ved at lengderillen nærmest midten av dekkvingen, bakerst ved spissen, svinger og fortsetter opp i vingen, omtrent der femte lengderille er. Hos de andre løpebillene ender alltid rillene ved bakkanten av dekkvingen.

Levevis

Trechoblemus micros er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den lever langs vassdrag, ofte elver der det er sterk støm.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Fartøysdivisjonen

Historie

Avdelingen het før Taktisk Båtskvadron (TBS) og var da en del av Marinens jegervåpen.
TBS ble opprettet som egen avdeling våren 2004 etter å ha blitt skilt ut fra Kystjegerkommandoen. 
I august 2015 ble avdelingen igjen integrert inn i KJK, da som Fartøysdivisjonen.

Utdanning

Grovuttak for å kvalifisere for utdanningen gjennomføres ved Forsvarets opptak og seleksjon (FOS). Utdanningen har en varighet på tolv måneder, hvor første halvåret er utdanning ved Haakonsvern orlogsstasjon i Bergen og andre halvår er «on the job training» som fartøysoperatør i Harstad.
Utdanningen består i hovedsak maritime fag som fartøyskjennskap og navigasjon, samt operatørferdigheter innen overlevelse, stridsteknikk, sanitet, våpenopplæring og samband.
Tjeneste i avdelingen gir fartstid til å løse sertifikat D3 for [[dekksoffiser}} og M1 for maskinist.

Oppdrag

I 2010 støttet TBS Helse Nord med fire fartøyer for å styrke ambulanseberedskapen i forbindelse med at asken fra Island skapte problemer for Luftambulansetjenesten.
Amin Younes

Landslaget

Han ble tatt ut i Tysklands tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
6. juni 2017 fikk han sin første landskamp for Tyskland mot Danmark.
10. juni 2017 scoret han sitt første landslagsmål for Tyskland mot San Marino.
Aspen (prøvesprengning)

Aspen var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Hardtack I. Detonasjonen ble utført i Castle Bravos krater på Bikiniatollen i Stillehavet 15. juni 1958. Bomben var på 319 kilotonn (1,334 petajoule).
Strandbygda Idrettslag

Strandbygda IL er ett idrettslag i Elverum som ble stiftet i 1917. Aktivitetene er hovedsakelig knyttet til skigruppa.

Skigruppa

Medlemstallet er i overkant av 500 medlemmer. Det er fire treningsgrupper; en lekegruppe, en jentegruppe, en guttegruppe som er fra 10-13, og seniorgruppa. I den sistnevnte er det treninger nesten året rundt. Klubben pleier å ha minst en samling i året.
T. J. Foster

Karriere

Foster spilte i Western Hockey League og vant ligaen med Edmonton Oil Kings i 2011/12-sesongen. I 2013 begynte Foster på University of Alberta hvor han første året ble tatt ut på «All Rookie Team» og andre året ble tatt ut på «First All-Star Team» og «All Canadian First Team». Denne andre sesongen fikk han flest poeng i ligaen og ble kåret til «Most Valuable Player».
Etter et kort opphold i American Hockey League for Toronto Marlies og to sesonger i ECHL med Orlando Solar Bears og Norfolk Admirals, signerte Foster for GET-ligaklubben Frisk Asker foran 2017/18-sesongen.
Reichswehr

Reichswehr (norsk: Riksvernet) var det tyske forsvaret fra 1919 til 1935 (fra 1919 til 1921 under navnet Vorläufige Reichswehr). Reichswehr bestod nesten bare av hæren og var derfor i praksis nærmest sammenfallende med denne forsvarsgrenen.
Etter den første verdenskrigs slutt gikk den tyske hæren i oppløsning; dette var også i det vesentligste krev ved våpenstillstanden i Compiègneskogen. Mange veteraner gikk inn i de høyreorienterte frikorpsene, paramilitære grupper som deltok i de mange urolighetene etter krigens slutt.
Den nylig grunnlagte Weimarrepublikken måtte da gjenoppbygge hæren, og den 6. mars 1919 ble Vorläufige Reichswehr (norsk: det midlertidige riksvern) dannet. 
Versaillestraktaten la begrensninger på størrelsen på den nye tyske hæren. I 1921 ble Vorläufige Reichswehr omorganisert til Reichswehr for å oppfylle traktatens begrensninger.
Det nye Reichswehr besto av sju infanteridivisjoner og tre kavaleridivisjoner, i tillegg til en liten Reichsmarine (riksmarine). Størrelsen på de væpnede styrkene kunne ikke overstige 100 000 mann.
Etter at Adolf Hitler kom til makten i 1933 ble Tysklands væpnede styrker kraftig rustet opp. I 1935 ble Reichswehr ved lov gitt det nye navnet Wehrmacht, samtidig som verneplikten ble gjeninnført. Siden 1955 het det vesttyske forsvaret Bundeswehr, mens det østtyske forsvaret het Nationale Volksarmee og ble dannet i 1956. Sistnevnte ble oppløst i 1990 i og med at DDR ble oppløst.