google/wiki40b huggingface dataset:
Japans Grand Prix 2007

Rapport

På grunn av voldsomt regnvær ble det et dramatisk løp på Fuji. De første 19 rundene ble kjørt bak safety car. Mark Webber slet med matforgiftning og kastet opp i safety car-perioden.
Løpet ble vunnet av Hamiltons, som sikret seg 10 svært viktige poeng i kampen om verdensmesterskapet. Heikki Kovalainen kom i mål 8,3 sekunder bak briten og han måtte kjempe om andreplassen mot landsmannen Kimi Räikkönen som nesten var forbi Kovalainen på den siste runden.
David Coulthard ble nummer fire, Giancarlo Fisichella endte på femte, og Felipe Massa klarte etter en voldsom kamp med Robert Kubica helt inn til mål å sikre sjetteplassen og Vitantonio Liuzzi tok den siste poengplassen.
Etter løpet ble det bevist at Liuzzi hadde kjørt forbi Sutil under gulflagg, og dermed ble han gitt 25 sekunder i tidsstraff, noe som førte Sutil opp til poengplass; hans og Spykers første poeng.
Type 80

Historie og utvikling

Norinco startet en studie av et nytt stridsvognkonsept i 1978, og de første prototypene var klare i 1985. Utviklingsprosessen var ferdig i 1988, og kjøretøyet ble kalt Type 80, selv om det også har blitt referert til som Type 88 og Type 69-III.

Teknisk

Vognføreren sitter framme til venstre i skroget. Vognkommandøren sitter til venstre i tårnet, med skytteren foran seg. Laderen sitter på høyre side.
Pansringen er sveiset stål, med muligheter for oppgraderinger av fronten og tårnet med komposittmaterialer.
Kanonen er en riflet 105 mm som kan fyre av både kinesisk og vestlig ammunisjon. Den har elevasjon fra -4,5 til +18 grader. Norinco leverer APFSDS-T, HEAT-T, HESH og HE. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og en 12,7 mm mitraljøse står ved laderens luke.
Motoren er en kompressormatet utgave av Type 12150L-7BW V-12 diesel som er installert i Type 69. To tønner kan monteres bak på skroget for å øke rekkevidden. Diesel kan sprøytes inn i eksoses for å legge et røykteppe.
Standardutstyr inkluderer et automatisk brannslukkingsanlegg, vern mot ABC-våpen, lysforsterkere for vognkommandør, vognfører og skytter og et digitalt ildledningssystem med laser avstandsmåler og stabiliserte sikter og kanon.
AgustaWestland AW609

AgustaWestland AW609 er et tomotors sivilt tiltrotor VTOLluftfartøy med tilsvarende design som det større og militære V-22 Osprey. Luftfartøyet forventes å bli sertifisert rundt 2011.
Joint venture-selskapet Bell Agusta Aerospace Company markedsfører typen, og hevder å ha bestilling på flere titalls farøyer. Det er tiltenkt roller som transportmiddel til og fra oljeinstallasjoner, som forretningsfly, for søk- og redningsoppdrag, luftambulanse, overvåkning av skipstrafikk og forurensning etc. Det ble prøvefløyet i flymodus juli 2005. Per oktober 2008 hadde de to testflyene i alt 365 flytimer bak seg, inklusive demoflyging under Paris Air Show 2007.

Spesifikasjoner

AW609 er utrustet med 2 stk Pratt & Whitney PT6C-67A motorer som hver kan yte maksimalt 1 940 hk / 1 447 kW. Det oppgis å ha en maksimal startvekt på 7 620 kg og nyttelast på 2 495 kg, en rekkevidde på ca. 1 300 km og en marsjhastighet på 465 km/t. Største flygehøyde er oppgitt til 25 000 fot. AW609 har trykkabin og avisingsuststyr. Det har plass til en besetning på 2 flygere og i tillegg opp til 9 passasjerer.
AW609 har en største lengde på 14,07 m, en største bredde (D-verdi) på ca. 18,5 m og største høyde er 4,5 m. Rotordiameter for hver at tiltrotorene er 7,92 m.
Benelux

Benelux eller Be-Ne-Lux-landene er en fellesbetegnelse på Belgia, Nederland og Luxembourg.
Navnet er skapt ved sette sammen de første stavelsene fra hvert lands navn, og ble opprinnelig til ved opprettelsen av den økonomiske union «Benelux» (Benelux Economische Unie/Union Économique Benelux).

Tollunion

Tollunionen ble avtalt i 1944 og trådte i kraft 1948 med det formål å fremme den frie bevegelse av arbeidskraft, kapital, tjenesteytelser og varer de tre landene imellom. Stiftelsen bidro til utviklingen frem mot Den europeiske union (EU).

Kriminalitetsbekjempelse

I 2004 ble det inngått avtale om at medlemslandenes politistyrker får overskride hverandres landegrenser i kampen mot organisert og internasjonale kriminalitet. Det er en generell forståelse for nødvendigheten om å etablere en effektiv administrativ tilnærming til organisert kriminalitet som allerede har skaffet seg fotfeste innenfor EU. Særskilt i dette arbeidet er å tilpasse seg den fornyede Europeiske sikkerhetsstrategi (2015-2020).
Innvandringsteorien

Innvandringsteorien er en teori innenfor norsk historisk forskning om hvordan Norge ble befolket i oldtiden.
Teorien går ut på at Norge ble befolket fra nord, ikke fra sør slik som Danmark og Sverige. En forløper for teorien ble opprinnelig lagt fram av Gerhard Schøning, men det er Rudolf Keyser som regnes som teoriens opphavsmann. Teorien ble videreutviklet av Peter Andreas Munch, som beskrev den i første bind av sin Det norske Folks Historie. De norske historikerne som forfektet teorien ble gjerne kalt «den norske historiske skolen». I samtiden (ca. 1830–1860) ble teorien kraftig angrepet av danske og svenske historikere, og av den norske historikeren Ludvig Kristensen Daa. Etter P. A. Munchs død i 1863 gikk de norske historikerne ganske raskt bort fra teorien.
Nahanni nasjonalpark

Nahanni nasjonalpark ligger i Dehcho-regionen i Nordvestterritoriene i Canada, rundt 500 kilometer vest for Yellowknife. Parken beskytter en del av Mackenzie Mountains Natural Region. Parkens midtpunkt er South Nahanni River. 
Parken omfatter blant annet varme kilder av svovel, tundra, fjellkjedene og de store skogsområder av både gran og osp som er hjemmet til mange arter av både fugler, fisk og forskjellige pattedyr.  
Den første menneskelige okkupasjonen av området er beregnet til å ha skjedd mellom 9 000 og 10 000 år siden. Beviser på forhistorisk menneskelig bruk har blitt funnet på flere steder i nærheten av Yohin Lake og på noen få andre steder rundt om i parken. De lokale muntlige historiene inneholder mange referanser til Naha-stammen av indianerne og det er funnet en fjell-bolig som mest sannsynlig har tilhørt dem. Men disse indianerne skal ha forsvunnet fra området ganske raskt for det er bare funnet spor etter dem i en kort periode før det stopper opp. 
Den første kontakten med området kom med pelshandlere fra Europa rundt 1700-tallet og de europeiske bosetningene økte med Alexander Mackenzies utforskning av Mackenzie-elva og området rundt den. Det ble bygd flere handelsstasjoner i nærheten av Fort Simpson og Fort Liard. I løpet av 1800-tallet forlot de fleste menneskene som bodde i parken sin nomadiske livsstil og bosatte seg isteden i mer permanente miljøer som ofte lå i nærheten av et handelssted. Faste bosetninger ble etablert på steder som Nahanni Butte, Fort Liard og Fort Simpson.
Mellom 800 og 900 personer besøker parken hvert år. Den eneste praktiske måten å komme til Nahanni nasjonalpark på er enten med sjøfly eller med et helikopter.
Eyvind Johnson

Nobelprisen

Tildelingen av Nobelprisen vakte debatt ettersom både Johnson og Martinson selv var medlemmer av Svenska Akademien på tidspunktet for tildelingen. Ifølge akademimedlemmet Lars Gyllenstens memoarer klarte Johnson å takle det, men Martinson begikk selvmord i 1978.
Erik Hanstad

Karrière

Erik Hanstad er leder for Elverum Høyre. Ved kommune- og fylkestingsvalget 12. september 2011 fikk Arbeiderpartiet 39,25 % av stemmene. Høyre ble nest størst med hele 35,9% av stemmene, og Hanstads ordførerkandidatur ble støttet av FrP, Senterpartiet, Venstre og den lokale bygdelista Team Elverum i forhandlingene etter valget.
Ved stortingsvalget i 2009 ble han valgt inn på 14.-plass for Hedmark Høyre.
Qufu

Qufu (kinesisk: 曲阜市, pinyin: Qūfù) er et byfylke i provinsen Shandong i Kina. Det er en del av byprefekturet Jining, og ligger omkring 130 km sør for provinshovedstaden Jinan.
Befolkningen i byfylket var på 627 832 innbyggere i 1999. Arealet er på 896 km².

Historie

Qufu var, under navnet Yan, i en periode var hovedstaden for Shang-dynastiet.
Qufu er også fødestedet til filosofen Konfutse; han anses tradisjonelt for å ha blitt født på fjellet Ni 30 km sørøst for Qufu sentrum.
Wufu var hovedstad i staten Lu i Vår- og høstannalenes tid.
Konfucius' tempel og grav og Kong-familiens herregård i Qufu ble plyndret av rødegardister fra Beijings pedagogiske høyskole i november 1966, men er senere blitt restaurert. Anlegget ble i 1994 oppført på UNESCOs liste over verdensarven.

Jernbane

Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.

Vei

Kinas riksvei 104 løper også gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.
Kinas riksvei 327 løper gjennom området. Den fører Heze i Shandong til Lianyungang i  Jiangsu.
Old Folks at Home

«Old Folks at Home» er en amerikansk sang, skrevet av Stephen Foster. Den ble skrevet i 1851 til truppen The Christy Ministrels. Navnet E.P. Christy, truppens leder, forekom på tidlige opptrykk av melodien som sangens skaper. Christy hadde betalt Foster for å bli kreditert, noe Foster selv hadde foreslått, men senere angret på. Den har vært Floridas offisielle delstatssang siden 1935.
Ifølge legenden hadde Foster skrevet mesteparten av teksten, men forsøkte å finne et navn til elven i åpningslinjen og bad sin bror om å komme med et forslag. Det første forslaget var Yazoo i Mississippi, som Foster forkastet, til tross for at den passet perfekt til melodien.
Det andre forslaget var Pee Dee i The Carolinas, hvortil Foster sa: «Å pshaw! Jeg vil ikke ha den». Hans bror konsulterte så et atlas og ropte opp «Suwannee!». Foster skrev det ned umiddelbart (feilstavet til Swanee for å passe til melodien) og sa: «Det er eksakt!»
Foster selv så aldri Suwannee eller besøkte Florida, mens sangens popularitet initierte turisme til Florida for folk som ville se elven.

Kontrovers

Sangen blir av enkelte påstått å være rasistisk overfor afrikansk-amerikanere for dens imitasjon av Black English Vernacular (Sangen blir sunget fra perspektivet til en sort mann), siden originalteksten refererer til «darkies» og «a-longin' for the old plantation»
Foster selv støttet Nordstatene under den amerikanske borgerkrigen og sympatiserte med afrikansk-amerikanerne. I 1997 gjorde daværende medlem av Representanthuset i Florida, Willy Logan, et mislykket fremstøt for å få sangen erstattet. I mange offentlige fremførelser blir ord som «lordy», «mama», «darling», «brothers» eller «dear ones» anvendt istedenfor «darkies».
Som Floridas offisielle delstatssang har det blitt en tradisjon at melodien blir fremført som en del av innsettelsesseremonien til påtroppende guvernører. Charlie Christ bestemte imidlertid å ikke inkludere den i sin innsettelsesseremoni i 2007. I dens sted bestemte Christ seg for «The Florida Song», en komposisjon skrevet av Charles Atkins, en afrikansk-amerikansk jazzmusiker, født i Daytona Beach og nå bosatt i Tallahassee.

Norske versjoner

Erich Erichsen har skrevet en dansk tekst som én av de norske bygger på. T.B. Barratt har skrevet en kristen norsk tekst. Erichsens norske versjon har tittelen «Der hvor Swanees bølger vugger». Barratts versjon heter «Snart gryr en lys og evig morgen».
Herbert Booth, en av sønnene til Frelsesarmeens grunnlegger, skrev også en kristen tekst på denne melodien. Denne ble oversatt til norsk som Fryd, frihet, fred, Guds rike skatter, alt er for deg. Den norske versjonen var med i alle utgaver av Frelsesarmeens sangbok fram til 2010.
Presse- und Informationsamt der Bundesregierung

Historie

Presse- und Informationsamt der Bundesregierung ble grunnlagt av Konrad Adenauer, og orienterte seg mot organisasjonsformene under Weimarrepublikken. Adenauer ønsket ikke bare en presseavdeling i kanslerkontoret, men en egen organisasjon.

Oppgaver

Presse- und Informationsamt der Bundesregierung har to hovedoppgaver. For det første informerer det borgere og medier om den føderale regjeringens politikk. For det andre informerer det den føderale regjeringen, Forbundsdagen, kansleren og presidenten og deres medarbeidere om nyheter i Tyskland og utlandet.
Temple of Music

Temple of Music var konserthall og auditorium bygget for verdensutstillingen som gikk av stabelen i Buffalo i 1901. President William McKinley ble utsatt for et attentat inne i bygningen 6. september 1901. 
Som de fleste andre bygningene fra utstillingen ble den revet etter at den var over. På stedet hvor bygningen sto er det satt opp en sten med en minneplakett over president McKinley.
Temple of Music var tegnet av arkitektene August C. Esenwein og James A. Johnson for verdensutstillingen og meningen var at den i tillegg til å fungere som konserthall også skulle brukes til seremonielle handlinger. 
Byggverket var en blanding av ulike arkitektoniske elementer og den største innflytelsen kom fra italiensk renessanse. Den passet inn i de ledende arkitektenes planer for utstillingen som de kalte «fri renessanse». Som de fleste andre av de store byggverkene på utstillingsområdet var den dekorert med elektrisk belysning både ute og inne. 
Temple of Music hadde over 2 000 sitteplasser og et av de største orgler som noensinne har blitt bygget i USA.
Raivavae

Raivavae er ei øy og en kommune i Australøyene i Fransk Polynesia. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 937.
Øya ligger 630 km sørvest av Tahiti. Det er fem landsbyer på Raivavae: Rairua, Mahanatoa, Anatonu, Vaiuru og Matotea. Øya har båtforbindelse med Tahiti. Det er også flyplass på øya.
William Kvist

Karriere i FC København

William Kvist kom til en av FC Københavns moderklubber KB fra Thorsager, hvor han hadde spilt i to år etter skiftet fra sin første klubb, Thorsager Rønde IF. Han spilte alle sine ungdomsår for KB og FCKs andrelag, før han i 2004 ble tatt opp til FCKs A-lag. Etter å ha spilte en rekke treningskamper, debuterte han for FCKs A-lag i en superligakamp mot FC Nordsjælland den 23. april 2005, da han ble byttet inn som høyreback.
I sitt første år i FCK hadde Kvist vanskeligheter med å tilkjempe seg spilletid og fast plass på midtbanen. Han konkurrerte om plassen med sterke navn som Hjalte Bo Nørregaard, Michael Silberbauer, Atiba Hutchinson og Tobias Linderoth, som alle stod foran ham i hierarkiet. Han oppnådde imidlertid 21 superligakamper i sesongen 2005/06, hvorav de fleste var som innbytter.
I starten av sesongen 2007/08 ble Kvist flyttet ned på høyreback, som erstatning for landslagsspilleren Lars Jacobsen, som gikk fra FCK til FC Nürnberg. Men etter at klubben kjøpte Zdeněk Pospěch ble Kvist flyttet tilbake på midtbanen, oftest som høyre kant. I siste halvdel av sesongen 2008/09 fikk Kvist fast spilletid på bekostning av den tsjekkiske landslagsspilleren Libor Sionko, primært på plassen som høyre kant.

Landslagskarriere

William Kvist debuterte på det danske U16-landslaget i 2000, og spilte som ungdomsspiller en lang rekke kamper de danske ungomslandslagene. Som spiller på U17-landslaget deltok han i EM-sluttspillet som ble avholdt i Danmark. Han spilte i alt 43 landskamper for de danske ungdomslandslagene. Han har i tillegg spilt for Ligalandslaget fem ganger i 2007 og 2008.
Han debuterte for A-landslaget den 22. august 2007, da han i en vennskapskamp mod Irland fikk spille andre omgang som høyreback. Som A-landslagsspiller har Kvist per 8. juni 2009 spilt syv landskamper, hvor han i seks av kampene har spilt høyreback.
Han ble tatt ut i Danmarks tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Faskin

En faskin er et knippe eller bunt med grener eller kvister som er bundet svært hardt sammen. En faskin er vanligvis sylinderformet, 1-2 meter lang og opp til 0,5 m i diameter.
Faskiner ble i eldre tid brukt av hæravdelinger, som fyll i vollgraver, diker og andre hinder som skulle passeres. Faskiner ble også brukt til å bygge enklere vernevoller på samme vis som sandsekker benyttes i dag. Pionerer var ofte utstyrt med faskinkniver for å hugge skudd og kvist til faskiner.
Navnet kommer fra fasces, som er en mindre bunt sammenbundne pinner som stammer fra et maktsymbol som ble benyttet i Romerriket.
Håkon Johnsen

Liv og virke

Han vokste opp i arbeiderstrøket Lademoen i Trondheim som sønn av maskinmester Julius Wilhelm Johnsen fra Hammerfest og husmor Lena Marie Kjevik fra Fillan. Han giftet seg i 1940 med Marit Bromstad, men ekteskapet ble oppløst i 1962. Etter middelskolen i 1931 begynte Johnsen å arbeide som lagerekspeditør ved NKLs manufakturavdeling i Trondheim. Ved siden av arbeidet gikk han Arbeiderhøyskolen på Malmøya i 1935 og handelsskole i 1943.
Johnsen kom tidlig inn i Arbeidernes ungdomsfylking i Trondheim, og satt som formann i Trondheim AUF 1932–1935 og Sør-Trøndelag AUF 1937–1938. I 1938 ble han viseformann i Trondheim forente arbeiderparti og medlem av Trondheim bystyre. Under den andre verdenskrig satt han i tysk fangenskap i fire år. Etter krigen var han medlem av bystyret i ti år.
Johnsen var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene i Sør-Trøndelag og Nord-Trøndelag fylker 1945–1953. Etter at byvalgkretsene ble avskaffet ved stortingsvalget i 1953, var Johnsen innvalgt fra Sør-Trøndelag fylke 1954–1973. Etter noen år i Stortingets helsekomité og Stortingets post-, telegraf- og kystfartskomité hadde han sitt fremste virke i Stortingets kirke- og undervisningskomité 1950–1969, i perioden 1965–1969 som formann. I sin siste stortingsperiode var han odelstingspresident. Som politiker var han kjent som både humørfylt, energisk og frittalende. Foran stortingsvalget i 1973 ble ikke Johnsen renominert, noe som ble forklart med at Johnsen hadde sittet lenge, et ønske om å velge flere kvinner, og Johnsens sympati for EF.
Johnsen hadde en lang rekke medlemskap i styrer og representantskap ved lokale og nasjonale kulturinstitusjoner, både under og etter tiden på Stortinget. 
Han døde i Trondheim i 1991, 77 år gammel, og ble bisatt i Lademoen kapell.
Rødt eikeordensbånd

Utseende

Et ganske stort (vingespenn 62 – 70 mm) nattfly med store, brede vinger, bakvingene er hovedsakelig røde. Det ligner sterkt på pileordensbånd (Catocala nupta), men skiller seg fra dette på at det indre tverrbåndet på bakvingen har to knekker. C. nupta har bare en knekk, mens arten Catocala promissa, som foreløpig ikke er funnet i Norge, har dette båndet jevnt krummet uten noen knekk. Antennene er trådformede. Kroppen er kledt med gråbrune hår. Forvingen er gråbrunt spraglete, rundt midten med to runde, lysgrå flekker under hverandre. Bakvingen er rød med bred, svart ytterkant, innenfor denne med et smalt, svart tverrbånd som har to knekker (to utvendige vinkler). Larven er lang og slank, brun, og ligner sterkt på en tørr kvist.

Levevis

Rødt eikeordensbånd lever i løvskoger med innslag av eik (Quercus spp.), som er larvenes næringsplante. De voksne sommerfuglene flyr i juli – september og kommer gjerne til lys eller sukkeråte.

Utbredelse

Arten finnes i Nord-Afrika, og over det meste av Europa bortsett fra de nordligste delene, østover til Kaukasus. Den er bare funnet én gang i Norge, i Oslo i 1997, det er usikkert om dette funnet representerer en norsk bestand av arten eller om den hadde fløyet inn fra Sverige, der de nærmeste kjente bestandene finnes. Også her er arten sjelden, men den er funnet i de fleste distrikter nord til Gästrikland.
Taffelglass

Taffelglass var en historisk type glass til vinduer. Taffelglass ble laget ved å blåse glassmasse til en avlang sylinder. Etter at endestykkene var klippet av, ble sylinderen skåret opp på langs og rettet ut i utretterovnen. Metoden ble brukt helt fram til 1928, men etter 1900 forbedret med trykkluft og former som kunne gi større formater. Taffelglasset kunne lages med jevn tykkelse ned til 1,5 mm. Det fikk en svakt «kupert» overflate.
Metoden til fremstilling av taffelglass var den eldste av de to prosessene for produksjon av vindusglass, kjent allerede i antikken. Alt vindusglass i Norge før 1755 var importert, det meste fra Tyskland og Bøhmen via havner i Østersjøen, og dette var taffelglass, ofte med et grønnskjær. Kronglass ble laget etter en annen metode, utviklet i Frankrike i 1300-årene. Det lages ved å blåse en kule av glassmasse, som åpnes og roteres så hurtig at sentrifugalkraften omdanner den til en skive. I Norge ble kronglass laget på Hurdal glassverk fra 1775, etter en metode fremskaffet ved industrispionasje i England. Kronglass ble regnet som en bedre kvalitet, men taffelglasset hadde jevnere tykkelse og kunne leveres i større formater. Det egnet seg derfor bedre til billedrammer og til de større glassrutene som ble moderne mot slutten av 1700-årene.

Taffelglass i Norge

I Norge ble billig taffelglass, kalt «fensterglas», laget ble ved Biri glassverk fra 1761 til 1844 og dyrere «lægerglas» av bedre kvalitet ved Jevne Glassverk i Fåberg fra 1793 til 1824. Taffelglasset fra Biri ble i 1763 levert i plater som målte 30" x 36". Omkring 1850 var råformatet redusert til 24" x 36". Reduksjonen skyldtes større etterspørsel etter store ruter, og formatet ble da tilpasset de mest salgbare rutestørrelsene for å unngå svinn.
Hurdal verk, som opprinnelige laget kronglass, tok også opp taffelglassproduksjon etter en mer rasjonell metode i 1850-årene. Da dette verket ble nedlagt i 1890-årene, ble all fremstilling av vindusglass overført til Drammen Glassverk. Verket ble ombygget og modernisert og kom i gang med produksjon i 1895. Med de nye metodene kunne verket blåse opptil 12 meter lange sylindere med diameter 80 cm, og dermed levere tilsvarende større ruter. I 1928 gikk verket over til å produsere maskinglass etter en metode for «trekking» av glassmassen. Et bånd av glass i bredder på opptil 3 meter ble presset gjennom en dyse og trukket på valser.
Troll (film)

Handling

En ensom og sårbar kvinne lengter etter den frie, umulige kjærligheten.
NHO Transport

NHO Transport er en forening for norske transportselskaper. Hovedmålet er å arbeide for å bidra til økt kollektivtrafikk og forbedre kollektivtrafikkens rammebetingelser og å utvikle tariffavtaler tilpasset transportbedriftenes rammebetingelser.
NHO Transport er en sammenslutning etablert av tidligere bransje- og arbeidsgiverforeninger. Bransjeforeningen ble stiftet i 1929 som Norges Rutebileieres Forbund, senere skiftet organisasjonen navn til Norges Rutebileierforbund og fra 1989 til Norges Transportforbund (NT). Rutebileiernes Arbeidsgiverforening ble etablert i 1954 og var tilsluttet Norsk Arbeidsgiverforening.
Etter fusjonen av disse to i 1990 ble Transportbedriftenes Landsforening (TL) etablert. 1. februar 2011 byttet foreningen navn til dagens. NHO Transport er en landsforening tilsluttet Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO).
Mer enn 150 av Norges største transport- og kollektivtrafikkselskaper er medlemmer i TL. De frakter hvert år omtrent 410 millioner passasjerer og dekker rundt 90 % av kollektivtransporten med buss- og forstadsbaner i Norge. Medlemsbedriftene omsetter årlig for ca. 10 milliarder kroner og har nær 20 000 ansatte som diponerer 7 800 rute- og turbusser, 2 000 godsbiler og i overkant av 300 skinnegående vogner.
Jon H. Stordrange er leder av organisasjonen.