Rettsmedisinske vurderinger av Anders Behring Breivik

Rettsmedisinske vurderinger av Anders Behring Breivik er en oversikt over rettsmedisinske vurderinger av Anders Behring Breivik (fra 9. juni 2017: Fjotolf Hansen), foretatt av psykiatere og psykologer før og under rettssaken mot Anders Behring Breivik. Hensikten med disse undersøkelsene var å fastslå om Breivik var strafferettslig tilregnelig og kunne dømmes til forvaring i et fengsel, eller om han var strafferettslig utilregnelig ifølge straffeloven § 44
Det foreligger to motstridende rapporter om Breiviks mentale helse. Den første ble forfattet av rettspsykiaterne Synne Sørheim og Torgeir Husby, overlevert Oslo tingrett den 29. november 2011, og godkjent av Den rettsmedisinske kommisjon (DRK) 20. desember 2011. Rapporten hevdet at Breivik led av paranoid schizofreni og var strafferettslig utilregnelig. Den andre rapporten ble skrevet av psykiater Agnar Aspaas og overlege Terje Tørrissen og levert Oslo tingrett 10. april 2012. Den ga diagnosene dyssosial personlighetsforstyrrelse og narsissistisk personlighetsforstyrrelse, som tilsa strafferettslig tilregnelighet. Den andre rapporten ble ikke godkjent av DRK.
Under vitneforklaringen 8. juni 2012 hevdet avdelingsoverlege og professor i psykiatri Ulrik Fredrik Malt at Breivik lider av Aspergers syndrom. Han trakk også frem Tourettes syndrom som mulig diagnose. Barnepsykiater Per Olav Næss, som behandlet Breivik som 4-åring i 1983, mente også at Breivik har Aspergers syndrom. Slike diagnoser ville også tilsi tilregnelighet.
Tiltalen av 5. mars 2012, forkynt for Breivik onsdag den 7. mars 2012, la ned påstand om tvungent psykisk helsevern, ettersom bare den første Sørheim/Husby-utredningen forelå på dette tidspunkt. Riksadvokat Tor-Aksel Busch åpnet for å idømme Breivik forvaring, og tiltalen tok forbehold om å påstå fengsel eller forvaring på et senere tidspunkt. Påtalen den 21. juni 2012 endte med påstand om utilregnelighet, grunnet tvilen som den første rapporten hadde skapt. Subsidiært ble det nedlagt påstand om 21 års forvaring. I dommen den 24. august 2012 ble Breivik funnet tilregnelig av Oslo tingrett, og dømt til 21 års forvaring av en enstemmig rett. Dommen ble ikke anket av Breivik. Den ble heller ikke anket av aktoratet. Den ble rettskraftig 7. september 2012 kl 24:00.
Den første rapporten høstet kritikk fra fagmiljøer i inn- og utland. Psykologer og psykiatere fra Ila fengsel og forvaringsanstalt og Dikemark sykehus fant ingen tegn til psykose hos Breivik. Det gjorde heller ikke flertallet av de rettsmedisinske vitnene under rettssaken.
Saken er unik i norsk rettshistorie. Det har aldri i tidligere straffesaker vært to såpass avvikende rettspsykiatriske vurderinger. Justis- og beredskapsdepartementet varslet 13. april 2012 en omfattende gjennomgang av rettspsykiatrien i kjølvannet av saken. Den 24. mai 2012 tok riksadvokaten til orde for å erstatte Den rettsmedisinske kommisjon med et bredere sammensatt utvalg. Dette skjedde imidlertid ikke. En rekke lovendringer kom i kjølvannet av saken.

Den første sakkyndige utredningen

Oslo tingrett besluttet den 28. juli 2011 å oppnevne avdelingssjef og psykiater Torgeir Husby og psykiater Synne Sørheim som sakkyndige rettspsykiatere i straffesaken mot Anders Behring Breivik. Oppnevningen ble foretatt i medhold av straffeprosessloven
§ 165, jf. § 138 flg. og etter begjæring fra Oslo politidistrikt.
Husby og Sørheim hadde sin første samtale med Breivik den 10. august 2011. Ifølge Husby, og deretter aktor og statsadvokat Svein Holden, ble Breivik møtt som «et uberørt åsted». Dette ble tilbakevist av forsvarer Geir Lippestad i sin sluttprosedyre den 22. juni 2012.
Rapporten til Husby og Sørheim på 243 sider ble overlevert retten 29. november 2011. Den gav Breivik diagnosen paranoid schizofreni og hevdet at Breivik var psykotisk på gjernings- og observasjonstidspunktet og dermed strafferettslig utilregnelig. De sakkyndige hadde tolv samtaler på til sammen 35 timer med Breivik.
De sakkyndige skrev i rapporten at Breivik har usammenhengende tale, at han er en fare for andre og for seg selv, at han har en livslang lidelse med behov for langvarig behandling med medisinering, og at det vil være vanskelig å behandle ham. De peker på at han mangler empati, og hadde en traumatisk barndom med psykisk sykdom i familien. I skalaen Global Assessment of Functioning (GAF) fikk Breivik karakteren 23 i funksjonsnivå og 2 i symptomnivå. Hos friske mennesker er tallene 100.
De sakkyndige skrev videre at Breivik kan ha alvorlige personlighetsforstyrrelser, men ville ikke stille diagnose for dette før Breivik var behandlet for schizofreni.

Uenigheter i DRK

Den 21. desember 2011 rapporterte flere media at tre av sju kommisjonsmedlemmer – nestlederen Gunnar Johannesen, Jannike Snoek og Agneta Nilsson, var kritiske til konklusjonen om at Breivik var utilregnelig. Kommisjonens leder Tarjei Rygnestad benektet uenigheten i retten den 12. juni 2012. Han hevdet de  spilte «djevelens advokat» under møtet, og bare lot som om de var uenige. I retten 13. juni bekreftet kommisjonsmedlem Karl Heinrik Melle uenigheten. Da møtet startet, viste en håndsopprekning at tre medlemmer fant vesentlige mangler ved rapporten. Tre var enige i rapporten, mens den syvende ikke stemte. Etter møtet var alle enige om å godkjenne rapporten «uten vesentlige merknader».
Rygnestad anklaget NRK for å avlytte kommisjonen under behandlingen av saken. Trafikkdata viste åpen linje i 53 minutter mellom kommisjonens telefon og et telefonnummer som tilhørte NRK. I mars 2012 ble NRK politianmeldt av kommisjonen til Sør-Trøndelag politidistrikt for ulovlig avlytting. Saken ble sendt videre til Romerike politidistrikt, hvor fungerende kriminalsjef, Mona Hertzenberg, bekreftet anmeldelsen overfor Adresseavisen den 12. juni 2012.
Nyhetsredaktør Svein Bjøntegård i NRK avviser å ha bedrevet avlytting. Han hevdet at en journalist ringte Rygnestad, som tok av telefonen. Journalisten oppfattet det som at Rygnestad ventet med å svare, hvoretter vedkommende overhørte en interessant diskusjon. Pressens faglige utvalg uttalte 25. september at det ikke var feil å avlytte samtalene, uten å informere kommisjonen. NRK burde likevel gi DRK muligheten til å kommentere opplysningene umiddelbart, ifølge utvalget.

Tingrettens vurdering

Oslo tingrett vurderte i sin dom at det kunne legges liten vekt på den første sakkyndige rapporten.

Den andre sakkyndige utredningen

Den 8. desember 2011 fremmet to bistandsadvokater krav om en ny psykiatrisk utredning.
Oslo tingrett valgte den 13. januar 2012 å oppnevne psykiater Agnar Aspaas og lege Terje Tørrissen som sakkyndige. Oppnevnelsen ble anket av forsvarerne, men anken ble forkastet av Borgarting lagmannsrett den 2. februar og av Høyesterett den 15. februar.
Etter begjæring fra de nye sakkyndige besluttet Oslo tingrett den 10. februar at Breivik skulle innlegges til observasjon fordi han ikke ville samarbeide med de nye sakkyndige. Breivik begrunnet sin motstand med at han mente 80% av innholdet i den første rapporten var feil. Etter at anken var avvist valgte Breivik likevel å samarbeide med de nye sakkyndige, dersom samtalene ble tatt opp på bånd. Den sakkyndige observasjonen startet 29. februar 2012. Observasjonsperioden foregikk ved en spesialbygget celle på 60 kvadratmeter inne på Ila fengsel med ansatte fra Dikemark sykehus til stede. Dette var første gang en observasjon etter straffeloven § 167 ble foretatt inne i et fengsel.
Den nye sakkyndigrapporten på 310 sider ble overlevert til Oslo tingrett den 10. april 2012 etter at observasjonsperioden ble avsluttet en uke før fristen. De sakkyndige uttalte at samarbeidet med Breivik hadde vært bra. Rapporten konkluderte med at Breivik ikke led av paranoid schizofreni, og at observanden ikke var «psykotisk, bevisstløs eller psykisk utviklingshemmet i høy grad på tiden for de påklagede handlinger.» Den erklærer at «observanden har ikke alvorlig psykisk lidelse med betydelig svekket evne til realistisk vurdering av sitt forhold til omverdenen, og han handlet ikke under en sterk bevissthetsforstyrrelse på tiden for de påklagede handlinger. Observanden er ikke lettere psykisk utviklingshemmet», og at «observanden var ikke psykotisk på tiden for undersøkelsene». Den konkluderte med at Breivik er strafferettslig tilregnelig, men lider av dyssosial personlighetsforstyrrelse og narsissistisk personlighetsforstyrrelse.

Ikke godkjent av Den rettsmedisinske kommisjon (DRK)

Den 23. april ville ikke den rettsmedisinske kommisjon godta denne andre rapporten, uten en tilleggserklæring. Den ønsket å utelukke at Breivik kan ha tilpasset forklaringene til de sakkyndige, ifølge fagdommer Arne Lyng. Kommisjonen savnet også opplysninger om barne- og ungdomsår, og utdypelse av diskrepansen mellom sosial funksjonsevne og følelsesmessige reaksjoner når Breivik konfronteres med sine handlinger.
Tilleggserklæringen ble levert kommisjonen 30. april. Den 21. mai svarte kommisjonen at erklæringen «ble tatt til etterretning», og at de sakkyndige ikke har svart tilfredsstillende på bemerkningen, ifølge kommisjonens leder Tarjei Rygnedstad. Kommisjonen underkjente ikke rapporten, men hadde tilleggsspørsmål om atferdsforstyrrelser i barne- og ungdomsår. Den krevde også en bedre begrunnelse for bruk av skjønn i vektlegging av SCID-I (psykose) og SCID-II (personlighetsforstyrrelser), som de ba Aspaas og Tørrissen besvare i sin vitneforklaring.

Vitner

Følgende personer avga rettsmedisinske vitneutsagn i straffesaken mot Breivik:

Rettens vurdering i dommen

Tiltalen av 5. mars 2012, forkynt for Breivik onsdag den 7. mars 2012, la ned påstand om tvungent psykisk helsevern, ettersom bare den første Sørheim/Husby-utredningen forelå på dette tidspunkt. Riksadvokat Tor-Aksel Busch åpnet for å idømme Breivik forvaring, og tiltalen tok forbehold om å påstå fengsel eller forvaring på et senere tidspunkt.
Påtalen den 21. juni 2012 endte med påstand om utilregnelighet, grunnet tvilen som den første rapporten hadde skapt. Dette var i tråd med alminnelig rettspraksis om at tvilen skal komme tiltalte til gode. Subsidiært ble det nedlagt påstand om 21 års forvaring.
I dommen den 24. august 2012 ble Breivik funnet tilregnelig av Oslo tingrett, og dømt til 21 års forvaring av en enstemmig rett. Dommen ble ikke anket av Breivik. Den ble heller ikke anket av aktoratet. Den ble rettskraftig 7. september 2012 kl 24:00.
Dommen kritiserte Sørheim og Husby for ikke å ta hensyn til Breiviks høyreekstremistiske ideologi. «Denne politiske konteksten er imidlertid fraværende i deres løpende vurderinger av hans symptomer og i deres diagnostiske vurderinger», ifølge dommer Arntzen. «Retten savner en bredere fortolkning av tiltaltes utsagn, særlig i lys av den subkultur han hevder å være en del av» og «rettens vurdering av tiltaltes uttalelser som å være en del av en borgerkrig kan forstås som meningsbærende i en høyreekstremistisk subkultur.» ifølge Arntzen. «Ved vurdering av vrangforestillinger må en se hen til hva som er akseptert i den kultur, subkultur eller lignende som den tiltalte er en del av», het det videre.
Sørheim og Husby ble kritisert for å feiltolke Breiviks uttalelser om at han hevdet å kunne vite hva folk han snakket med tenkte. Han begrunnet dette med sin lange erfaring som selger. Sørheim og Husby tolket dette som vrangforestillinger om telepati, og Den rettsmedisinske kommisjon godtok det som en vrangforestilling. Verken Aspaas og Tørrissen eller rådgiver Randi Rosenqvist tolket lignende utsagn som vrangforestillinger. «Man kunne tatt tiltalte på ordet om hans erfaring som selger og menneskekjenner», konkluderte Arntzen.
Dommen avviste Sørheims og Husbys påstand om Breiviks neologismer (konstruerte nyord). Tørrissen og Aspaas fant tilsvarende ord ved å søke på internett. Ordene er en del av den subkultur han tilhører. Dommen avviste også Sørheims og Husbys påstand om at Breivik snakket usammenhengende og at resonnementene hans var vanskelige å følge.
Retten tolket Breiviks emosjonelle avflating som uttrykk for patologiske personlighetstrekk. Den pekte også på at avflatingen er situasjonsbetinget, og at Breivik framstår mer avflatet i retten enn på bakrommet eller på Ila.
Retten tolket Breiviks tidsbruk på videospillet World of Warcraft som en spilleavhengighet som kan ha vært del av årsaken til at han trakk seg tilbake og bo med sin mor. Selv om sosial omgang på nettet ikke er det samme som sosialisering med venner i det virkelige liv, tok retten hans nettaktiviteter og rolle som en nestleder i World of Warcraft med i vurderingen av hans funksjonsevne.
Retten avviste at Breiviks handlinger skyldtes paranoid schizofreni: «Breivik hadde en utholdenhet og impulskontroll til å gjennomføre de handlingene han ønsket å gjøre. Retten kan ikke se dette i sammenheng med en paranoid schizofrenidiagnose». Og videre: «Han var velkledd, velstelt og betalte mor husleie. Han har også drevet aksjehandel og ble medlem av Frimurerlosjen. I 2007–2008 gjenopptok han noe kontakt med venner. Ingen av vennene har påpekt noe uvanlig ved ham». Retten tolket hans adferdsendringer i 2006 som en del av hans spesielle personlighet, og ikke som en paranoid schizofrenidiagnose.
Retten var bare delvis enige i påstandene om narsissistisk og dyssosial personlighetsforstyrrelse. Den konkluderte med at han kun har trekk av en slik diagnose.

Manglende kunnskap om politisk ekstremisme

Mange av Breiviks politiske synspunkter deles som en sosiologisk parallell virkelighet av subkulturer innenfor nasjonalistiske, rasistiske og islamkritiske ekstreme bevegelser. Den 4. juni 2012 vitnet professor i religionsvitenskap ved Universitetet i Uppsala, Mattias Gardell, og forfatter og historiker ved Universitetet i Oslo, Nikolai Brandal. Vitnemålene bekreftet at Breiviks tankegods finnes i høyreekstreme miljøer og bevegelser i Europa. Gardell nevnte i denne sammenheng islamofobi, kulturkonservativ nasjonalisme, antifeminisme, hvit maktideologi og nasjonalromantiske tempelriddertradisjoner. Husby og Sørheim oppfattet ikke at Breivik hadde en høyreekstremistisk politisk ideologi. I retten 15. juni hevdet de at Breivik bare elsket vold og var uten ideologi. Aspaas og Tørrisen oppfattet derimot Breiviks vold som et resultat av hans ekstremistiske ideologi.
Et omdiskutert tema var organisasjonen Pauperes commilitones Christi Templique Solomonici (PCCTS). Breivik hevdet å ha vært til stede ved dens stiftelsesmøte i London den 30. april eller 1. mai 2002. Hans kredittkort viser at han var i London på denne tiden og besøkte en kafé. Under dette angivelige stiftelsesmøtet skal han ha blitt ordinert til «Knights Templar». Den 4. april 2012 innrømmet Breivik i et åpent brev til diverse utvalgte norske medier at den hemmelige tempelridderordenen ikke har eksistert. I brevet mente han også at diagnosen til Husby og Sørheim var et bestillingsverk fra en person i regjeringen, som mente det var nødvendig å «verne samfunnet» mot hans ideologi. Han hevdet at «nasjonal harmoni» måtte sikres ved å erklære ham sinnsyk. Videre hevdet han at det var mer enn 200 løgner i den første rettspsykiatriske rapporten.
Den 12. juni 2012 spurte aktoratet psykiater Randi Rosenquist om det kan dreie seg om en vrangforestilling hos Breivik dersom det viser seg at Knights Templar-nettverket ikke eksisterer. Rosenqvist anså dette som uviktig i spørsmålet om tilregnelighet. Heller ikke Husby og Sørheim la noe vekt på dette i sin rapport. Hovedetterforsker ved Oslo Politikammer Kenneth Wilberg sa i retten at politiet mener nettverket er oppdiktet. Etterforsker i Kripos, Vidar Sæther, hevdet i retten 30. mai at Breivik ikke har tilhørt noen slik organisasjon. Lederen av Norwegian Defence League Ronny Alte hevdet i retten 5. juni 2012 at flere organisasjoner kalte seg «Knights Templar», men at Breivik hadde gjort benevnelsen til sin egen.

Utlandet

Den svenske psykiateren Ulf Åsgård er blant annet kjent for å ha innført gjerningsmannsprofilen i svensk psykiatri. Den 29. november 2011 sa han seg veldig overrasket over diagnosen i den første rapporten. Han påpekte at hallusinasjoner er et kardinalsymptom ved paranoid schizofreni (F20.0), og at de sakkyndige rapporterte at Breivik ikke hadde noen hørsels- eller synshallusinasjoner. Ifølge Åsgård er paranoid schizofreni mest vanlig hos middelaldrende mennesker, og utvikles meget sjeldent i 20-årsalderen.  Med fravær av hallusinasjoner gjenstår da påstander om vrangforestillinger eller paranoia (F22.0). Åsgård mente Breiviks politiske ekstremisme og grandiose forestillinger om seg selv, ikke er vrangforestillinger, men tegn på en alvorlig personlighetsforstyrrelse. Dette tilsier strafferettslig tilregnelighet, og Åsgård anbefalte fengselsstraff.
Den svenske psykiateren Johan Cullberg, som er gjesteprofessor i psykiatri ved Ersta Sköndal högskola, betegnet 7. desember 2011 rapporten som støtende uprofesjonell og fantasiløs. Han hevdet at ingen av observasjonene i rapporten tydet på psykose. Breivik viste ikke tegn på hallusinasjoner eller mental desorganisering, som er karakteristisk for F.20.0. Fiendtlighet mot innvandrere og Islam var, ifølge Cullberg, et særpreg ved religiøse og politiske fanatikere og ingen vrangforestilling. Breiviks grandiose selvbilde var heller ingen vrangforestilling, ifølge Cullberg. Han hevdet at symptombildet peker mot en narsissistisk eller blandet personlighetsforstyrrelse.
Den danske spesiallegen i psykiatri Henrik Day Poulsen, sa seg 22. desember 2011 «lettere rystet» over diagnosen. Poulsen har vært med på å utarbeide over 100 mentalundersøkelser av kriminelle i Danmark. Han mente kriteriene som Verdens helseorganisasjon krever for å stille diagnosen paranoid schizofreni, ikke var til stede.

Observasjoner i Ila fengsel og forvaringsanstalt

Rettspsykiater Randi Rosenqvist og tre psykologer begynte å følge Breiviks helsetilstand i Ila fengsel og forvaringsanstalt tre uker etter 22. juli 2011. Den 3. januar 2012 kom de til den konklusjonen at Breivik ikke var psykotisk. Randi Rosenqvist var medlem av Den rettsmedisinske kommisjon fra 1988 til 2009 og dens leder fra 2003 til 2009. Som rådgiver på Ila fengsel leverte hun en rapport den 18. august 2011, som konkluderte med at Breivik er strafferettslig tilregnelig. I et intervju med Der Spiegel kritiserte hun kollegaer for å se på Breiviks antimuslimske ideologi som vrangforestillinger, mens den venstreekstreme tyske Baader-Meinhof-banden ble sett på som tilregnelige. Rosenqvist vitnet i Oslo tingrett i rettssaken mot Breivik den 12. juni 2012. Der sa hun at Breivik bygger sin misjon på en ideologisk livsløgn, og ikke på en psykotisk oppfatning.
På oppdrag fra Oslo tingrett ble Breivik observert av et team av helsepersonell i totalt 229 timer ved Ila fengsel fra 29. februar til 21. mars 2012. Breivik ble observert fra klokken 08 – til ca. 21.30, med unntak av samtaler med advokater, dusjing og andre private gjøremål. Teamet bestod av 17 helsepersonell, som besto av sykepleiere, hjelpepleiere, en sosionom, samt en klinisk psykolog og en psykiater, som i snitt hadde 21 års erfaring med psykiatrisk arbeid. To av dem – klinisk psykolog Alexander Flaata og sykepleier Bente Gro Ekeberg Sundbye fra Helse Sør-Øst, vitnet i retten 11. juni. Et tredje vitne, sykepleier Thor Egil Holtskog, frafalt grunnet tidsnød. Teamet ble ledet av psykiater og overlege Maria Sigurjonsdottir ved Regional sikkerhetsavdeling på Dikemark sykehus, som er ekspert på paranoid schizofreni. Teamet fant ingen tegn til hallusinasjoner, ingen tegn på forvirring og ingen manglende kontroll over emosjonelle reaksjoner. Breivik hadde god korttids- og langtidshukommelse, kunne snakke med flere personer samtidig og holde god konsentrasjon i samtalene, var godt organisert i sin tale og hadde en adekvat tankeprosess. I et oppsummerende møte mente 16 av 17 tilstedeværende at Breivik ikke hadde psykotiske symptomer, vrangforestillinger eller psykose. Den siste av de 17 var usikker. Sigurjonsdottir vitnet i Oslo tingrett i rettssaken mot Breivik den 11. juni 2012.

Norske fagmiljøer

En ledende norsk ekspert på GAF, seniorforsker Geir Pedersen ved Klinikk for psykisk helse og avhengighet ved Oslo universitetssykehus, kritiserte den score på GAF som ble gitt Breivik. En score på 2 representerer en vegeterende tilstand, der man ikke kan foreta seg noe som helst, ikke kan redegjøre for seg, og må mates, vaskes og kles på. Dette rimet ikke med Breiviks tilstand.
Den 19. april begynte avdelingsoverlege og professor i psykiatri Ulrik Malt å følge rettssaken med mandat fra bistandsadvokatene. Under vitneforklaringen i retten den 8. juni, sa han at Breivik kan lide av Aspergers syndrom eller Tourettes syndrom. Også barnepsykiater Per Olav Næss, som behandlet Breivik som 4-åring i 1983, mente at Breivik har Aspergers syndrom. En slik diagnose tilsier tilregnelighet.
Professor emeritus i klinisk psykologi Svenn Torgersen og overlege i Psykiatrien i Vestfold Arne Thorvik, mente rapporten manglet begrunnelse for valg av diagnostiske kjennetegn. Torgersen vitnet i rettssaken mot Breivik den 12. juni 2012.
Psykiateren Einar Kringlen støttet i januar 2012 den første sakkyndige rapporten. Den 27. april hadde han skiftet mening og ikke sett tegn til psykose hos Breivik etter å ha fulgt ham i retten. Den 11. juni vitnet han i Oslo tingrett i rettssaken mot Breivik. Kringlen avviste diagnosen paranoid shizofreni og støttet flere av konklusjonene i den andre rapporten. Han antydet også at Husby hadde påvirket kollegaen Synne Sørheim fordi han er eldre og mer erfaren. Husby hadde vært Sørheims nærmeste overordnede i en femårsperiode og den nære knytningen mellom de to hadde vært tema for lagmansretten tidligere.
Eirik Johannessen, som er psykologspesialist ved psykiatrisk poliklinikk ved sykehuset i Bærum, og som en dag i uken også jobber ved Ila fengsel, vitnet også i tingretten 11. juni. Han benektet tilstedeværelsen av paranoid schizofreni. Han benektet også at Breivik har Aspergers syndrom, og støttet seg til konklusjonene i den andre rapporten.
Tidligere avdelingsoverlege og psykiatriprofessor Sigmund Karterud ved Universitet i Oslo, som har skrevet flere lærebøker – blant annet i personlighetspsykiatri, uttalte 25. april at det var begått tre store tabber i saken: Diagnosen paranoid schizofren i den første rapporten, at kommisjonen godkjente den første rapporten, og at den ikke godkjente den andre rapporten.
Spesialist i klinisk psykologi, ekspert på schizofreni og førsteamanuensis Anne Kari Torgalsbøen ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo betegnet rapportens konklusjon som «veldig forunderlig». Den 29. februar tok hun til orde for nye retningslinjer for sakkyndige, og mente dagens praksis truer rettssikkerheten. Den 8. juni sa hun at en psykotisk person ikke kunne ta regi i retten slik Breivik har gjort. Torgalsbøen uttalte også 8. juni at både rettspsykiaterne Husby og Sørheim, tingretten og Den rettsmedisinske kommisjon er skyldige i unnlatingssynder. Hun mener kommisjonen er preget av samrøre, knebler dissens og lar det gå prestisje i saken.
Psykiater Finn Skårderud, som drev egen psykoterapeutisk praksis i Oslo, uttalte den 14. mai 2012 til NRK at han ikke hadde sett tegn til psykose hos Breivik etter at rettssaken hadde pågått i fire uker.

Søkelys på den rettsmedisinske kommisjon

I brev av 6. desember 2011 stilte Oslo tingrett spørsmål ved den rettsmedisinske kommisjonens habilitet. Bakgrunnen var et oppslag i Aftenposten samme dag om et vennskap mellom Torgeir Husby og psykiater Karl Heinrik Melle i den rettsmedisinske kommisjonen. Karl Heinrik Melle jobbet under Husby i Trondheim fra april 1989 til 1994, og de to var da omgangsvenner med mye sosial kontakt. Torgeir Husby var rettsoppnevnt sakkyndig i en straffesak i 2009, og endret konklusjon om drapsmannens tilregnelighet etter at Karl Heinrik Melle ble trukket inn i saken. Melle var med på å godkjenne rapporten som Husby og Sørheim forfattet, og var også med på å avvise den andre rapporten. I svarbrev til Oslo tingrett av 7. desember svarte kommisjonen at Melle er habil. Koordinerende bistandsadvokat Mette Yvonne Larsen stilte 24. mai spørsmålstegn ved kommisjonens habilitet.
Samme dag sendte Oslo tingrett brev til den rettsmedisinske kommisjon. Kommisjonen fikk frist til 1. juni med å klargjøre om den har funnet vesentlige mangler i den andre rapporten. Retten krevde å vite om rapporten er godkjent eller ikke før de sakkyndige forklarer seg i retten. I brev av 31. mai svarte kommisjonen at rapporten fortsatt ikke var godkjent. Begrunnelsen var den samme som 21. mai: Manglende beskrivelser av adferdsproblemer i barndom og ungdom, og krav om bedre begrunnelse for bruk av skjønn i vektlegging av SCID-I (psykose) og SCID-II (personlighetsforstyrrelser).
Den 8. juni ble det rapportert om tette bånd mellom Synne Sørheim og de øvrige seks av de sju fagfolkene som godkjente den første rapporten. Alle seks jobbet i kommisjonen mens Synne Sørheim var nestleder og leder av gruppen. Da Sørheim var nestleder i 2007-2008, bestod psykiatrisk gruppe av psykiater Randi Rosenqvist (leder), psykiater Agneta Nilsson, psykiater Andreas Hamnes, psykiater Gunnar Johannessen, assisterende fylkeslege Odd Herder, overlege Jannike Snoek og professor Kirsten Rasmussen. I tillegg deltok professor Knut Waterloo i gruppens arbeide. I 2009 var professor, dr. med. Tarjei Rygnestad leder for den rettsmedisinske kommisjonen, samtidig som Synne Sørheim ledet psykiatrisk gruppe. Denne bestod av Synne Sørheim, Gunnar Johannessen, Jannike Snoek, Annika Melinder, Kirsten Rasmussen, Knut Waterloo, Andreas Hamnes, Agneta Nilsson og spesialist i psykiatri Hege Saltnes.
Karl Heinrik Melle ble også kontaktet av Justis- og beredskapsdepartementet under utformingen av den etterfølgende revisjon av lovgivningen som rettssaken førte med seg, både som rådgiver i tilregnelighetsutvalget og i lovproposisjonen om endringer av straffeloven Den 9. januar 2018 deltok han også i den muntlige høringen i Justiskomiteen om den nye lovgivningen.

Etterfølgende rettssaker

Den 1. juli 2015 gikk Anders Behring Breivik til sivilt søksmål mot staten. Han stevnet staten for brudd på menneskerettighetene på grunn av soningsforholdene; stevningen gjaldt angivelige brudd på den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK) artiklene 3 og 8. Rettssaken startet 15. mars 2016 og ble ført i gymsalen i høysikkerhetsfengselet i Skien. Breiviks advokat var Øystein Storvik og dommer var Helen Andenæs Sekulic. Dommen falt 20. april 2016 og ga Breivik medhold i klagene på behandlingen i fengselet. Aktoratet anket dommen til Borgarting lagmannsrett, og i en enstemmig dom avviste lagmannsretten Breiviks klager den 1. mars 2017. Breivik anket dommet umiddelbart til Høyesterett, men den 8. juni 2017 ble anken avvist av et enstemmig ankeutvalg.
Den 16. mars 2016 kl 12:43 ankom rettspsykiater Randi Rosenqvist rettslokalet i Skien. Hennes konklusjon om Breiviks mentale tilstand var uendret: «Jeg har jo snakket med ham og gjort meg opp en mening før noe fra rettspsykiatrien var kjent. Da jeg så den første rapporten kom hadde jeg en samtale med ham fordi jeg undret meg over konklusjonene. Jeg har lest både den første og den andre rapporten. ... Den første høsten hadde jeg et par samtaler med ham hvor det som slo meg var hvor normal han var, bortsett fra at han hadde noen politiske analyser som jeg synes er ganske spesielle.» Rosenqvist mente Breivik oppfyller flere kriterier for en personlighetsforstyrrelse: «Han har hele tiden dyttet grenser. Det er ikke bare det han har gjort 22. juli. Han har manglende evner til skyldfølelse. Han har så vidt jeg vet ikke følt skyld for det han har gjort. Han driver med ansvarsfraskrivelse», påpekte hun.
Den 15. februar 2018 sendte Breiviks advokat Øystein Storvik vurderinger av soningsforholdene, foretatt av psykiatere, til den europeiske menneskerettsdomstol i Strasbourg. Psykiater Henning Værøy og Randi Rosenqvist hadde vurdert det slik at Breivik ikke burde ha samvær med andre fanger. Den 21. juni 2018 kl 10:11 ble klagen også avvist av den europeiske menneskerettsdomstol.