google/wiki40b huggingface dataset:
Blind Faith

Starten

Mens de spilte i Cream kom Ginger Baker og Jack Bruce stadig vekk i konflikt med hverandre, med Eric Clapton som mellommann og megler. Både Baker og Clapton gikk lei både kranglingen og Creams tilnærming til en mere kommersiell stil, og forlot bandet sommeren 1968. Steve Winwood hadde hatt liknende problemer i The Spencer Davies Group, og startet Traffic i 1967. Winwood hadde i januar 1969 lagt ned Traffic midlertidig, og kom i kontakt med Clapton. 
Winwood og Clapton fant ut at de skulle samarbeide, og Winwood foreslo å kontakte Ginger Baker. Clapton var uenig, da han ikke ønsket en gjenforening av Cream kun måneder etter oppløsningen av bandet. Winwood overtalte Clapton med gode musikalske argumenter og de kontaktet Baker, som ønsket å samarbeide. I februar 1969 gikk bandet i studio og startet innspillinger til det selvtitulerte albumet Blind Faith.
I mai 1969 kontaktet de bassisten i Family, Ric Grech, som straks ble medlem av Blind Faith. Han sluttet i Family midt under en turné for å spille på albumet og for å bli med i det nye bandet. Bandet fikk navnet etter at Clapton hadde nevnt hvor sterk tro han hadde på at dette bandet skulle bli en suksess.

Avslutningen

Den 7. juni 1969 holdt bandet sin første konsert, en gratiskonsert i Hyde Park i London. Pressen hadde allerede begynt å kalle bandet «Super-Cream», noe bandet fant mer enn litt irriterende. Sommeren 1969 dro Blind Faith på en kort turné i Skandinavia, inkludert en konsert 15. juni i Njårdhallen i Oslo, før de startet en turné i USA med en konsert 12. juli i Madison Square Garden for over 20 000 tilskuere. USA-turneen ble avsluttet på Hawaii 24. august.
Et av de største problemene med bandet var at de ikke hadde nok eget materiale å spille under konsertene, og ble derfor nødt til å spille gamle Cream og Traffic-låter for at konsertene skulle vare litt lenger enn en time. Dermed ble dette bandet nettopp det Clapton ville unngå; «Super-Cream». Et annet problem var albumcoveret til Blind Faith, som hadde et bilde av en toppløs pre-pubertal jente som holdt en metallisk modell av et fly. Flyet ble oppfattet som et fallossymbol, og flere forhandlere nektet derfor å ta inn albumet. De som ville selge albumet puttet det ned i papirposer før det ble lagt ut for salg. 
Høsten 1969 var bandet tilbake i England, og det gikk rykter om en turné i Storbritannia, men ingenting skjedde. I oktober 1969 ble det klart at bandet var oppløst. Clapton ønsket en mere tilbaketrukket tilværelse som bandmedlem i Delaney & Bonnie & Friends, mens Winwood, Baker og Grech fikk med seg Denny Laine samt en rekke andre musikere og startet Ginger Baker's Airforce.
Asiamesterskapet i friidrett 1979

Asiamesterskapet i friidrett 1979 var det tredje Asiamesterkapet i friidrett, det ble arrangert i Tokyo i Japan. Det var 22 øvelser for menn og 16 for damer. Japan ble beste nasjon med 20 gullmedaljer foran Kina med sju.
Texas v. White

Texas v. White var en viktig rettssak ført i De forente staters høyesterett i 1869. I en avgjørelse med 5-3 stemmer avgjorde høyesterett at Texas hadde fortsatt å være medlem av unionen, selv etter at Texas sluttet seg til Amerikas konfødererte stater og at delstaten var under militært styre da handlingene i saken fant sted. Høyesterettsdommen fastslo videre at grunnloven ikke tillot delstater å bryte ut fra USA og at forordningene ved adskillelsen og alt lovverk innen utbryterstatene vedrørende dette var å anse som absolutt ugyldig.
Sprøytvarsleren

Sprøytvarsleren er et nettsted der kjemiprofessor Martin Ystenes presenterer og korrigerer det han mener er vitenskapelige feil og annet tull i media. Nettstedet ble opprettet i juni 1996 og var i første omgang aktivt fram til sommeren 2001. I 2006 gjenoppstod sprøytvarsleren for en kort periode i magasinet Memo, inntil dette ble nedlagt. Martin Ystenes har publisert også disse artiklene på nett, og de kan leses der og i papirutgaven av Memo. I desember 2007 gjenoppstod Sprøytvarsleren for andre gang, denne gangen som blogg på VGs nettdomene.
Mange av sakene Ystenes tar opp er ting han får tips om fra lesere av nettstedet. En god del av kommentarene hans er humoristiske.
Martin Ystenes skrev også en bok basert på noen av sakene på nettstedet:
Sprøytvarsel, Universitetsforlaget, 1998, ISBN 82-00-42442-1
Artiklene på nettsidene til Sprøytvarsleren er ikke oppdatert siden oktober 2011.
Gabriel Heiberg

Liv og virke

Heiberg etablerte skolefundas i Gloppen i 1743, og arbeidet for å få til omgangsskoler i kommunene. Han utførte prestekalet sitt med hard hånd, og kunne holde kirkelyden med preker på 3 til 4 timer. Ved avhøring av konfimanter hadde han soldater i kirken.
Ved siden av prestekallet kjøpte han storgården Evebø, beliggende ved Gloppeelva. I tillegg drev han også på Sandane. Han fikk i 1752 kongebrev med godkjennelse for å kunne drive gjestgiveri og kro med sjenkestue på Sandane. 
Konflikter med kirkelyden førte til at han i 1765 flyttet til Bergen og kjøpte seg et nytt embete der. I Gloppen tok sønnen Johan Widing Heiberg, da 29 år gammel, over prestestillingen, men måtte årlig betale en større avgift for å beholde kallet.
The Legend of the Shadowking

The Legend of the Shadowking er det sjette studioalbumet til den tyske power metal-gruppen Freedom Call. Albumet ble utgitt i 2010.
Funnefoss/Vormsund Idrettslag

Historie

Det nåværende idrettslaget er resultatet av sammenslåingen av Funnefoss Idrettslag og Vormsund Idrettslag 5. februar 1967. Idrettslaget regner stiftelsesdatoen til Funnefoss Idrettslag som sin. Vormsund Idrettslag ble stiftet 17. juni 1934. For tiden er det fotball og boksing idrettslaget har aktive grupper i, men det har tidligere vært egne avdelinger for blant annet håndball, skisport og bordtennis.
Fotballaget holdt seg for det meste på 5. nivå i divisjonsystemet gjennom slutten av 1960-tallet fram til slutten av 1990-tallet, bortsett fra i 1981 og i 1983 da de spilte på 4. nivå (gamle 4. divisjon). I 1983 møtte de Kongsvinger i 1. runde i NM i fotball og tapte knepent 0-1, noe som er klubbens beste resultat i NM i fotball.
I 1999 rykket laget opp til 4. divisjon, og i 2001 rykket de videre opp til 3. divisjon, hvor de holder til nå. I 2000 og 2001 arrangerte klubben Norges to første uoffisielle norgesmesterskap i sandfotball. FUVO vant den første turneringen, og ble dermed landets første norgesmestere i sandfotball, om enn uoffisielt.
Fylkesvei 4174

Fylkesvei 4174 går mellom Nygård bru og Kalvstøl i Kvinesdal kommune. Veien er 4,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 829.
Venetisk

Venetisk er et utdødd indoeuropeisk språk som i oldtiden ble snakket i regionen Veneto i den nordøstlige delen av Italia og deler av dagens Slovenia, mellom Posletten og den sørlige utkanten av Alpene.
Språket er dokumentert i over 300 korte inskripsjoner som er datert fra 500- til 100-tallet f.Kr. De som snakket venetisk er identifisert med oldtidsfolket kalt Veneti, venetere, av romerne og Enetoi av grekerne. Språket døde ut en gang på 100-tallet f.Kr. da de lokale innbyggerne ble assimilert i den romerske sfære. Inskripsjoner dedikert ofringer til Reitia, en venetisk gudinne, er en av de fremste kildene til kunnskap om språket.
Venetisk må ikke bli forveksles med venetiansk, et romanske språk som i dag snakkes i den samme regionen.

Lingvistisk klassifisering

Venetisk er et kentumspråk, det vil si den gren av de indoeuropeiske språk som ble skilt ut ved delingen med satemspråkene. Gruppen innbefatter germansk, keltisk, gresk, italiske og tokariske språk. Inskripsjonene benytter seg av en variasjon av det norditaliske alfabet, tilsvarende til det etruskiske alfabet.
Det nøyaktige slektskapet til venetisk til andre indoeuropeiske språk blir fortsatt undersøkt, men flertallet av forskerne er enige om at venetisk, bortsett fra liburnisk språk, var nærmest til italiske språk, en gruppe som inkluderte latin, oskisk og umbrisk. Venetisk kan også ha vært beslektet til illyriske språk som en gang ble snakket på den vestlige delen av Balkan, skjønt teorien at venetisk og illyrisk var nært beslektet er diskutabelt i nyere forskning. En del viktige paralleller med germanske språk har blitt notert, særlig i pronominal former.
Posisjonen til venetisk innenfor indoeuropeiske språk har blitt studert i detaljer av den franske lingvisten Michel Lejeune (1907-2000.
Bøker i Bibelen

I Bibelen er det 66 bøker, 39 i Det gamle testamente og 27 i Det nye testamente.
Tucker – En mann og hans drøm

Handling

Filmen handler om Preston Tucker, som var en bildesigner som like etter andre verdenskrig startet på sitt livs drøm: Å bygge en fremtidsbil som kunne selges til kundene for en rimelig penge. Tuckers bil var utstyrt med flere moderne nyvinninger, blant annet direkte innsprøyting, skivebremser, setebelter og andre finesser som skulle bli standard på biler flere år senere. De store bilprodusentene gjør imidlertid hva de kan for å motarbeide Tucker og han møter også motgang fra enkelte politikere. Etterhvert blir han utsatt for grove beskyldninger om korrupsjon og trukket for retten.
Lom

Geografi

Kommunesenteret Fossbergom er et moderne bygdesenter der de fleste har sitt arbeid i reiseliv, handel og servicenæringer. Andre bosetningssentre i kommunen er Garmo og Bøverdalen. Riksvei 15 går gjennom kommunen, og fylkesvei 55 over Sognefjellet starter på Fossbergom.
De høyeste fjelltoppene i Norge, Galdhøpiggen og Glittertinden, finnes her, og mer enn halvparten av Jotunheimen nasjonalpark ligger i Lom.
Økonomisk kartverk

Økonomisk kartverk er en kartserie for planlegging og ressursforvalting i målestokk 1:5 000 (delvis 1:10 000). Omfatter i utgangspunktet areal under skoggrensa med verdi for jord- og skogbruk.
Arbeidet med økonomisk kartverk startet etter et Sortingsvedtak i 1964 om et nasjonalt program for økonomisk kartlegging, og dette resulterte i at ca. halvparten av landet er kartlagt med detaljerte opplysninger om bebyggelse, infrastruktur, eiendomsforhold, og natur og landskap. Økonomisk kartverk danner grunnlaget for felles kartdabase (FKB), og også for eiendomskartet i Matrikkelen.
St. Johanneslogen Arcturus

St. Johanneslogen Arcturus er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 27) som ble opprettet den 22. september 1972 i Narvik.
Dens historie begynner med Narvik broderforening, som ble opprettet den 24. juni 1926. Den 12. februar 1961 ble den opphøyd til deputasjonsloge under St. Johanneslogen Midnatsol i Bodø. I 1972 ble den selvstendig loge underlagt Trondhjems Provincialloge.
Certallini

Utbredelse

Slekten Certallum er utbredt i Palearktis, de øvrige slektene i Australia, New Zealand og på Madagaskar.
Sørvest-Tyskland

Sørvest-Tyskland (Süd­west­deutsch­land på tysk) er den sørvestlige delen av Forbundsrepublikken Tyskland, nærmere bestemt Saarland, Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg og det sørlige Hessen. Noen ganger brukes betegnelsen bare om delstaten Baden-Württemberg.
Det offentlige kringkastingsselskapet Südwestrundfunk dekker delstatene Baden-Württemberg og Rheinland-Pfalz. Fram til 1998 dekket Südwestfunk Rheinland-Pfalz og de sørlige delene av Baden-Württemberg.
Sarlacc

Sarlacc er et fiktivt vesen i det fiktive Star Wars universet. Vesenet dukker for første gang opp i filmen Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake (1983). Dyret har flere tentakler og et stort gap linjert under flere rader med skarpe tenner. Sarlaccen som er vist i filmen er lokalisert i the Great Pit of Carkoon, ett hull i sanden på ørkenplaneten Tatooine. Denne sarlaccen er en av de største av flere sarlaccer som er spredt utover galaksen.
I den originale Jediridderen vender tilbake er sarlaccen et hull i bakken med skarpe tenner og tentakler. Ved Special Edition utgaven av filmen fra 1997 ble det data-animert ekstra tentakler samt et nebb der det tidligere bare var et hull i bakken. Utenom Jediridderen vender tilbake har vesenet og andre lignende dyr dukket opp i bøker i det ekspanderte universet.
Fredrik Grøn

Biografi

Etter examen artium 1889 og cand.med. 1897 drev han egen praksis, hadde varierte verv i hovedstaden og jobbet ved Rikshospitalet. Studier i utlandet var anatomi ved Lunds universitet 1891, bakteriologi ved Berlin 1899 og dermatologi i Paris 1913.
Arendal Karateklubb

Arendal Karateklubb (stiftet mars 1987) er en karateklubb fra Arendal, tilsluttet Norges Kyokushin Karate Organisasjon (NKKO).

Historikk

Klubben ble stiftet i mars 1987 under navnet Moland Karateklubb. Etter kommunesammenslåingen, hvor blant annet gamle Moland kommune ble innlemmet i Arendal kommune, falt det naturlig å gå over til det navnet «Arendal Karateklubb». De første par årene trente man i grendehuset på Strengereid, men etter hvert fikk klubben tildelt treningstid i gymsalen på nåværende Stuenes skole (tidligere Moland ungdomsskole), hvor dem fremdeles holder til.
Opp gjennom årene har til sammen flere hundre ungdommer og voksne vært medlemmer og trent i kortere eller lengre perioder. Klubben har fremdeles medlemmer som har vært med helt siden starten. Ikke sjelden har medlemmer begynt å trene fra 14-årsalderen, etter hvert har utdanning, arbeid og andre årsaker medført flytting og avbrudd, men så har de kommet tilbake og startet treningen på nytt.
I Arendal Karateklubb trener man i stilarten Kyokushinkai, og der legges det vekt på at hver enkelt utøver skal få utvikle seg fra sine egne forutsetninger, uansett kjønn, alder (nedre aldersgrense er 14 år) og hvilken form man er i. Karate er en svært uvant treningsform for de fleste som begynner og kan til å begynne med virke ganske intenst både mentalt og fysisk, men klubben har et opplegg som gjør at alle føler seg trygge og ivaretatt. Klubben har et svært godt og inkluderende treningsmiljø med høy trivselsfaktor.
Karate er en av mange disipliner som har sitt utspring i asiatiske kampformer, men er først og fremst utviklet i Japan. Arendal Karateklubb følger i stor grad de japanske instruksjonsformene, men med nødvendig tillempning til vestlig kultur. Dem legger allikevel stor vekt på utvikling av disiplin, ikke minst selvdisiplin, og respekt for sine medutøvere. Dette er helt nødvendig og av avgjørende betydning når man driver med kampsport.
Dymascus

Utseende

En middelsstor, mørk trebukk med hvite tegninger. Antennene er litt kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet ute tenner på sidene, med hvit midtstripe. Dekkvingene er parallellsidige, med en hvit stripe langs sømmen og et par uregelmessige, hvite tverrbånd.

Utbredelse

Arten lever i Sørøst-Asia, i Vest-Malaysia og Borneo.
Sangen fra fyret

«Sangen fra fyret» er en gammel vise basert på en sann hendelse. «Øen Rott ved Stavanger er Norges sydligste fuglevær. Mellom denne øen og Flatholmen kommer dampskibene inn fra Jærens åpne hav. Og dertil er det fyret på Flatholmen skal hjelpe både dem og seilskipene i den mørke natt». Slik begynner fortellingen om de to fyrvokterdøtrene Berthine og Esther i Nordahl Rolfsens lesebok. Den 24. januar 1894 hadde fyrvokteren tatt med seg sine to sønner, for å frakte moren og sønnen Ingebret til Tananger. På hjemvei blåste det opp, og båten forliste. Berthine og Esther så dette fra fyret.
De greide å få satt en båt på vannet, og rodde ut for å redde faren og brødrene. Da de kom frem, fant de bare en av brødrene, som lå og fløt på en av båttiljene. De fikk han med seg hjem, og klarte å få liv i ham. Så tente de fyrlykten og ventet på hjelp. Redningsdåden vakte stor oppmerksomhet, og jentene fikk hvert sitt gullur av Kong Oscar. Det ble satt i gang en innsamlingsaksjon til familien, og i den forbindelse ble visa publisert 2. april 1894. Forfatteren Anthon Bernhard Nilsen (1855–1936), er bedre kjent under navnet Elias Kræmmer, og han skrev flere populære romaner.
Visa har stått i lesebøker, og er blitt spredt både muntlig og på plate. Melodien er skrevet av Ingebrigt Olsen Haaland (1878–1934), som var broren til jentene, dvs han som var med moren til fastlandet, den skjebnesvangre dagen. Senere flyttet han til Oslo og ble musiker og komponist. Visa er også kjent under tittelen «Småpikene på Flatholmen fyr». Refrenget «Kom hjem, kom hjem...» var ikke med i den originale teksten, men er lagt til senere. På torget i Tananger står det en skulptur av de to jentene. Den ble avduket i 1990, og er laget av Svein Magnus Håvardstein.
Mammutidae

Kjennetegn og slekter

Mastodontfamilien kjennes igjen på de typiske zygolophodonte kinntennene, som skiller dem fra elefantfamilien som de ellers likner. Hodeskallen var også lavere og lengre, uten den karakteristiske humpen over pannen som er typisk for indisk elefant og i noen grade den afrikanske. Ørene var også mindre, noe som trolig skyldes at mastodontene foretrakk kjøligere skogsmiljø heller enn varme, åpne landskap slik elefantfamilien gjør. Fortennene oppe var utviklet til støtenner som buet ut og opp. Disse ble brukt til å flenge opp barken på trær og busker. De første, mest primitive medlemmene av familien hadde også små, rette støttenner i underkjeven, og slike støttenner fantes hos unge hanner også i de mer avanserte gruppene. Hos de voksene forsvant etter hvert de nedre støttennene. Over tid utviklet det seg stadig større arter som i økende grad levde av å bruke støttennene i overkjeven til å beite på trær og busker.
Familien består av tre klare slekter: primitive Eozygodon som trolig har gitt opphav til de øvrige slektene, Zygolophodon som fantes i nesten hele familiens utbredelsområde og Mammut. I tillegg kommer slektene Miomastodon og Pliomastodon, men det er usikkert om disse representerer egne stamlinjer. Mimastodon kan være et synonym for Zygolophodon og Pliomastodon kan være en del av Mammut.

Utvikling

Mastodontfamilien er ikke noen mangfoldig gruppe, og medlemmene hadde små fysiske forskjeller gjennom hele familiens 20 millioner år med evolusjon. Den eldste kjente mastodonten var Eozygodon morotoensis som levde i Uganda og Kenya for omkring 22 millioner år siden (tidlig miocen). Denne arten gav trolig opphav til slekten Zygolophodon. Denne slekten spredte seg ut av Afrika og til Europa på slutten av tidlig miocen (17-19 millioner år siden). Omkring midt i miocen (12-14 millioner år siden) dukket den også opp i det sentrale og østlige Asia og spredte seg helt ned til Indonesia.
Slekten Mammut utviklet seg trolig fra Zygolophodon. Arten M. borsoni holdt til i Asia, men vandret aldri ut til øyene i Sørøst-Asia slik Zygolophodon og de senere elefantene gjorde. M. americanum spredte seg til hele Nord-Amerika i midt miocen (11-16 millioner år siden. Arten spredte seg helt til Mellom-Amerika, (men ikke til Sør-Amerika) of fantes fram til pleistocen-holocen-grense (~ 10 000 år siden). I Eurasia ble alle mastodonter utryddet under pliocen, hvilket gjør M. americanum til det siste medlemmet av familien.
Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden

Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (tysk: Verdienstorden der Bundesrepublik Deutschland) er Tysklands eneste føderale orden. Den benevnes for kort også som Bundesverdienstkreuz. Ordenen tildeles for særlige innsatser innen politikk, næringsliv, kultur eller humaniora. Ordenen ble innstiftet 7. september 1951 av forbundspresident Theodor Heuss.

Ordenstegn

Ordenstegnet er det samme for alle klassene, men med noe ulik utforming for kvinner og menn. Det består av et rødemaljert gullkors som i midten har en skive med Tysklands riksvåpen. For storkors i særlig utførelse er ordenstegnet utformet med en laurbærkrans omkring skiven med riksvåpenet. Ordensstjernen er besatt med ordenstegnet og er av gull. Den har rette stråler i et antall som varierer med klasse og steg: åtte, seks eller fire takker av stråler. Ordensbåndet er rødt med kanter i gult og svart. Insigniene er utformet i fargene til det tyske flagget.

Norske innehavere

Kong Harald er tildelt storkors av 1. klasse. Også dronning Sonja, kronprins Haakon og prinsesse Astrid er innehavere av ordenen. Kong Olav var også innehaver av  Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden. Andre norske mottagere er Svenn Stray, Fredrik Bull-Hansen, Harald Norvik, Jahn Otto Johansen, Otto Grieg Tidemand, Jan Vincents Johannessen, Sverre Dahl, Gerd Høst, Andreas Hauge, Erik Braadland, Gry Mølleskog, Rolf Jerving og Roland Lengauer, Rolf Sunnas.
Dronning Margrethes gobeliner

Dronning Margrethes gobeliner eller 17 gobeliner til Danmarks dronning er 17 vevde gobeliner utført av kunstneren Bjørn Nørgaard med motiver fra Danmarks historie. Gobelinerne er hengt opp i riddersalen på Christiansborg og var Dansk Industris gave til dronning Margrethe i anledning av dronningens 50-års fødselsdag i 1990.
Gobelinene er vevd hos det franske gobelinveveri Manufactures nationales des Gobelines et de Beauvais i Frankrike i perioden 1990–99 på bakgrunn av Bjørn Nørgaards omfattende skisser og kartonger i naturlig størrelse. 
De 17 gobelinene er tilpasset veggenes størrelse i riddersalen. De skildrer Danmarkshistorien med verdenshistoriske blikk gjennom 1000 år fra vikingtiden til nåtiden. Gobelinene dekker i alt ca. 300m² og vevearbeidet anslås til å utgjøre i alt ca. 300 arbeidsår (1 gobelinvever kan veve ca. 1m² på et år). 
Kunstmuseet Køge Skitsesamling kjøpte i ettertid Nørgaards omfattende skissetegninger og de store kartongene i naturlig størrelse og materialet kan ses i variert omfang på skiftende utstillinger i museet.
Befalsbladet

Befalsbladet utgis av Norges Offisersforbund, som et fagblad for offiserer, kadetter og elever i Forsvaret. Bladet omtaler faglige spørsmål i Forsvaret, og artikler om forsvars- og sikkerhetspolitikk. Bladet tar leserinnlegg, og har egen spalte for pensjonerte offiserer.
Befalsbladet holder medlemmer og beslutningstakere i og utenfor Forsvaret orientert om det som rører seg når det gjelder utdanning, tjeneste og lønnsforhold for offiserer. Videre bringer bladet nytt om Forsvarets materiell- og organisasjonsmessige utvikling.
Redaktør er Markus Kallevik. Ansvarlig redaktør er Egil Andre Aas.
Fernando Acevedo (vektløfter)

Bakgrunn

Acevedos handicap skyldes polio, og han drev tidligere med bodybuilding. Han begynte med styrkeløft i 2012.
Ellingard

Ellingard Gruppen AS (morselskap) med datterselskapene Murmester Rolf Holm AS, Ellingard Naturstein AS, Ellingard Collection AS, Respo Terrazzo AS og Ellingard Monument AS utgjør Ellingard-konsernet.
Konsernets ledergruppe består av konsernsjef Pål Smith, aksjonær Karstein Ellinggard og de daglige lederne i de fem datterselskapene.
Ellingard Gruppen er Norges største leverandører innen mur & flis, naturstein og terrazzo og utfører oppdrag over hele landet. Konsernet har egen innkjøpsorganisasjon som handler direkte fra produsenter over hele verden.
Hovedkontoret, lager, butikk og verksted ligger i Østre Aker vei 103, Oslo. I tillegg har Ellingard Gruppen eget lager og verksted i Verpetveien 52 på Vestby utenfor Oslo. Konsernet hadde rundt 100 ansatte i 2015.
Far til fire (film)

Sang

Filmen huskes ofte for sangen «Det er sommer, det er sol og det er søndag». Nora Brockstedt ga denne ut på singel i 1954 sammen med Egil Monn-Iversens orkester og «Studiokoret» (Musica A 5162). Sangen er skrevet av Sven Gyldmark (melodi) og Erik Leth (tekst).