Moarémønster

Etymologi

Begrepet moaré har sin opprinnelse i det franske ordet moiré som viser til form for tekstil, tradisjonelt silke, men nå også bomull eller syntetisk fiber (kunstfiber) med en vatret, kruset eller bølget framtoning, omtrent som bevegelser på en vannflate. Det kalles vatring, og er en etterbehandling av tekstiler for å skape en særskilt struktur som gir et skimrende inntrykk.
Historien bak ordet moiré er mer komplisert. Den tidligste opprinnelsen man er enig om er arabiske mukhayyar (arabisk: مُخَيَّر , som betyr «valgt»), et klede gjort av ull fra angorageit, fra khayyara (arabisk: خيّر), «han velger» (derav «et valg» til «utvalgt» og til «utmerket klede»). Det har også blitt foreslått at det arabiske ordet ble dannet fra latinske marmoreus, i betydningen «som marmor». Ved 1570 hadde ordet funnet sin veg inn i engelsk som mohair, og tilsvarende noe senere på norsk. Fra engelsk ble det tilpasset til fransk som mouaire, og ved 1660 (i tekstene til Samuel Pepys) hadde det blitt adoptert tilbake til engelsk som moire eller moyre, mens det på norsk eller nordiske språk, ble skrevet moaré etter uttalen. I mellomtiden hadde det franske mouaire mutert til et verb, moirer, i betydningen «å produsere et vatret tekstil ved veving eller pressing», noe som ved 1823 hadde utviklet seg til adjektivet moiré. På engelsk er moire (uttales 'mwar') og moiré (uttales 'mwar-ay') er i dag benyttet noe som samme ord for to ting, men moire er ofte benyttet for klær og moiré mønster, på norsk skrevet moaré.
«Vatret tekstil» viser til å legge deler av tekstiler opp hverandre og presse de to lagene sammen når de våte. Likheten i mellomrommene til enkelte trådene er derimot ikke perfekt overlappende og vil da skape de karakteristiske mønstrene, og når tekstilene tørker vil mønstrene fortsatt være der.

Dannelse av mønstre

Moarémønstre er som regel en uønsket effekt ved digitale bilder som blir produsert ved ulike digitale tekniker, eksempelvis ved skanning av et halvtonebilde (rasterbilde). For det menneskelige øye virker det slik at det føles som om mønstret flimrer. Grunnen er at halvtonebilder består av et mønster av prikker i ulik størrelser og tetthet, og når dette skannes blir bildet digitalt tolket og representert med et nytt antall prikker, og disse vil aldri eller svært sjelden være overlappende. Resultatet er da at bildet blir flekket med gjentagende mønstre som kalles moaré. Det er ulike metoder eller teknikker for å overkomme dette; blant annet å gjøre bildet mer uskarp i ettertid, men tilleggseffekten er at bildet blir generelt mer uskarpt. En del skannerprogramvare er utstyrt med innebygde filter som oppveier dannelsen av moaré. Ulempen er da at skanningen i seg selv tar lengre tid.
Tegningen oppe til høyre viser moarémønstre. Linjene kan representere fibrer i moarésilke, eller linjer tegnet på papir eller på en komputerskjerm. Den ulineære samhandlingen av optiske mønstre til linjer skaper virkelige og synlige mønstre av grovt parallelle møre og lyse striper, moarémønstre, stablet oppå hverandre.
Mer komplekse monster av moaré av linjer blir skapt når linjene er buet eller helt nøyaktig parallelle. Moarémønstre avslører komplekse former, eller sekvenser av symboler som blir kapslet inn i lagene (i for av periodisk gjentagende komprimerte former) som blir skapt ved moaré av former, eller såkalte stripemønstre. I de tilfeller hvor disse mønstrene fremskaffes bevist, framfor å være en uønsket tilleggseffekt av en digital prosess, kan de bli benyttet kunstnerisk eller kreativt som at moarémønstrene avslører et gjenkjent symbol i form av tall, bokstaver eller symboler.