Kongepokal

Kongepokal, som egentlig heter Hans Majestet Kongens Pokal, er et norsk trofé utdelt under norske mesterskap i en rekke idretter, med unntak av Holmenkollrennene. Den første kjente kongepokalen tildelt en idrett innen Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF) ble satt opp av Kong Oscar II til Husebyrennene i 1879. Pokalene bekostes av Det kongelige hoff og NIF i fellesskap. 
Kongepokaler tildeles de fleste idretter som er organisert i NIF. Pokalen settes opp til den kvinne og mann som leverer det antatt beste resultat under et senior-NM. 
I noen idretter blir kongepokalen tildelt beste resultat/utøver uansett øvelse (f.eks. friidrett og svømming), mens i andre idretter blir kongepokalen satt opp i en enkelt øvelse. For at kongepokalen skal deles ut, må det være minst 15 utøvere som konkurrerer om den. I lagidretter må det delta minst 8 lag i NM for at kongepokal skal deles ut.
Det tildeles kongepokaler også i aktiviteter som ikke er organisert innenfor NIF, blant annet Det Norske Travselskap og Det frivillige skyttervesen, der skytterkongen mottar pokalen. Kongepokaler tildeles også utenfor den tradisjonelle idretten, eksempelvis sjakk og folkemusikk.

Historikk

Under Huseby-rennene i 1879 satte kongen opp et kongekrus til bestemann, og dette ble vunnet av morgedølen Jon Hauge. Videre ble det også satt opp seks mindre krus, som ble delt ut i andre klasser. Kong Oscar II var selv til stede. Frem til 1905 satte han opp i alt seksti kongepokaler, hovedsakelig innen skiidrett. I 1902 fikk friidrett og fotball sine første kongepokaler.
Den eldste registrerte kongepokalen ble laget hos gullsmed J. Tostrup i 1878, og skal være gitt til et travstevne i Christiania.
Fra 1906 satte kong Haakon VII opp kongepokaler, fra 1957 kong Olav V og fra 1991 kong Harald V.

Pokalens utforming/produsenter

Kongepokalens utseende har variert i årenes løp, og flere forskjellige gullsmeder er benyttet til utførelsen, blant annet Tostrup, N.M. Thune og Hammer i Bergen. Omkring 1920 overtok A. Frisch det meste av produksjonen av kongepokalene og senere Th. Marthinsens Sølvvarefabrikk.
I Kong Haakon VIIs regjeringstid ble det laget en rekke ulike kongepokaler, men kongepokalen fikk en ny utforming etter tronskiftet i 1957, da Kong Olav V gikk over til den kongepokalen vi kjenner i dag. Det var Th. Marthinsen Sølvvarefabrikk i Tønsberg som laget den, og pokalen fikk en mer nøktern utforming enn de som ble tildelt under Kong Haakon VII. Kong Harald V beholdt samme utforming og produsent som Kong Olav etter tronskiftet i 1991.
Pokalen er 21 cm høy og veier omtrent 330 gram med. Den er tilnærmet sylinderformet med en utbredt øverst ved munningen og en litt bredere, men smal fot. Nær foten går et bånd, avgrenset av to ringer. På båndet er det skrevet «H.M. Kongens premie». Båndet og ringene er loddet på pokalen. På den blanke sylinderen er kongens monogram med krone loddet på.
Kongepokalen som deles ut til det seirende lag i cupfinalene til NM i fotball for menn og NM i fotball for kvinner, er lik de andre pokalene. Miniatyrpokalene som deles ut til hver av spillerne er en 16 cm høy kopi der kongemonogrammet er erstattet med fotballforbundets merke.