Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen

Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen (baskisk: Euskal Nazio Askapenerako Mugimendua, ENAM, spansk: Movimiento de Liberación Nacional Vasco, MLNV) er en paraplybetegnelse som brukes om ulike politiske partier, organisasjoner, fagforeninger og andre sosiale bevegelser som kjemper for en selvstendig stat i det historiske Baskerland, uavhengig av Frankrike og Spania. Bevegelsen regnes som ytterste venstre i baskisk politikk og deler mange av sine ideer med den væpnede separatistorganisasjonen ETA. Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen skiller seg fra den kristendemokratiske uavhengighetsbevegelsen, i hovedsak representert ved Det baskiske nasjonalistparti (EAJ-PNV).
Det store antallet organisasjoner og bevegelser tilhørende denne politiske tradisjonen gjorde begrepet vanlig på 1980- og 1990-tallet. I dag brukes også betegnelsen ezker abertzalea (baskisk: patriotisk venstre) om det samme miljøet.

Historie

Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen oppsto på 1950-tallet og utviklet seg raskt i løpet av begynnelsen av 1960-tallet som et resultat av en økende frustrasjon blant unge baskere over Det baskiske nasjonalistpartis manglende evne til å yte motstand mot Franco-fascismen i Spania og dennes undertrykkelse av baskisk språk, kultur og identitet.
Unge aktivister i utkanten av EAJ-PNV stiftet den underjordiske organisasjonen EKIN i 1953, med studier av det baskiske språk som hovedformål. 31. juli 1959 stiftet ungdommer fra samme miljø Euskadi Ta Askatasuna, ETA. I løpet av de neste årene beveget ETA seg vekk fra de kristenkonservative røttene i EAJ-PNV, og over i retning av marxisme-leninisme. På 1960-tallet var lederskapet i Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen, inkludert ETA, inspirert av datidens anti-imperialisme og studerte ideologiske verker som Frantz Fanons Jordas fordømte og Federico Krutwigs Vasconia.
Fra 1970-tallet og framover stiftet bevegelsen et stort antall politiske partier og andre organisasjoner, på begge sider av Pyreneene. I 1973 fikk fransk Baskerland (Iparralde) sitt motstykke til ETA i organisasjonen Iparretarrak.

Kriminalisering

Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen har de siste tiårene vært gjenstand for en kriminaliseringskampanje fra spanske myndigheter, hvilket har ført til arrestasjoner av mange av dens medlemmer, stenging av ulike medier, samt forbud mot partier og organisasjoner. I de fleste tilfeller har slike forbud blitt begrunnet med påståtte bånd til ETA.
Kriminaliseringen av Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen og behandlingen av dens medlemmer har ved flere anledninger fått kritikk av menneskerettighetsorganisasjoner. FNs spesialrapportør om menneskerettigheter har kritisert Spania for ulovlig varetektfengsling, ulovlige avhørsteknikker og bruk av tortur. I 2010 måtte 15 politimenn fra det paramilitære politiet Guardia Civil møte i retten tiltalt for tortur av ETA-medlemmene Igor Portu og Mattin Sarasola.

Oppgjør med voldsbruk

Etter lang tids interne diskusjoner tok Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen et oppgjør med ETAs voldsbruk i erklæringen Zutik Euskal Herria (Reis deg, Baskerland) i februar 2010. For første gang ba prominente medlemmer av Batasuna om at ETA skulle legge ned våpnene. Bevegelsen tok til orde for fredsforhandlinger basert på Mitchell-prinsippene som ble brukt i fredsforhandlingene i Nord-Irland.
Søndag 5. september 2010 erklærte ETA våpenhvile, med en erklæring som la vekt på behovet for forhandlinger og en demokratisk løsning på konflikten. 8. januar 2011 ble våpenhvilen bekreftet og gjort permanent. I erklæringen heter det blant annet: «ETA har vedtatt å erklære en varig og allmenn våpenhvile, som vil kunne verifiseres av verdenssamfunnet» [...] «ETA forplikter seg med dette til en prosess for å finne en varig løsning og for å avslutte den væpnede konfrontasjonen.»
ETA har siden overholdt våpenhvilen. Spekulasjoner om forhandlinger mellom ETA og spanske myndigheter fasilitert av Norge har ikke blitt verifisert.

Ny vår

Etter mange år med kriminalisering og forbud mot å stille til valg, fikk endelig Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen legale partipolitiske uttrykk gjennom henholdsvis valgalliansen Bildu (legalisert 5. mai 2011) og partiet Sortu (legalisert juni 2012).
Etter at ETA la ned våpnene har Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen opplevd økt støtte. Under lokalvalget i de autonome regionene Baskerland og Nafarroa 22. mai 2011 gjorde valgalliansen Bildu et brakvalg med 25 prosent av stemmene. De ble dermed nest største parti, kun forbigått av EAJ-PNV.