Even Tollefsen

Liv og virke

Even Tollefsen var sønn av Tollef Hansen og Kristine Marie Evensdatter og ble født på Østre Oterbekk på Nøtterøy. Faren var matros og gårdbruker. Familien bodde flere steder på Nøtterøy inntil faren i 1851 kjøpte gården Tømmerholt på Nøtterøy.
Etter at han var konfirmert reiste Tollefsen til sjøs. Seinere tok han styrmann- og skipperkursene ved Tønsberg Sjømannsskole. Han ble uteksaminert i 1864 og tok hyre i Gustav Conrad Hansens nystartede rederi. 
Tollefsen var ansatt ved G. C. Hansens rederi gjennom hele yrkeskarrieren. I 1897 var han kaptein på fullriggeren «Magnhild» da kull-lasten forskjøv seg under en storm utenfor St. Lawrence-elva og skuta gikk ned. De fleste livbåtene ble knust da «Magnhild» kantret, men Tollefsen kommanderte besetningen over i den eneste anvendbare livbåten som var igjen og de fleste ble reddet. Tollefsen selv ble på sin post og omkom i forliset.

De første oljetankerne

Råolje ble opprinnelig fraktet i tønner. Det var ingen god løsning verken økonomisk eller teknisk, blant annet på grunn av brannfare og problemer med lekkasje og lukt som gjorde det vanskelig å benytte skipene til å frakte f.eks. korn etterpå. 
Tollefsen tegnet derfor et system for frakting av olje som bulklast og overbeviste rederen om å sette systemet ut i praksis. Verdens tre første brukbare oljetankskip ble skapt ved å bygge om briggen «Jan Mayn», barken «Stadt» og barken «Lindesnæs». Arbeidet ble foretatt ved Fagerheim verft på Nøtterøy vinteren 1877–1878. Oljen ble lastet i rom bygd av treplank og en teknisk utfordring var olje som skvalpet over og sjøvann som trengte inn i tretankene. Skutene måtte også motstå slingring og krenging. I 1878 ble systemet testet ved å seile «Jan Mayn» til New York med vann på tankene og til Rouen med olje. Med det ble «Jan Mayn» verdens første oljetankskip. 
«Jan Mayn» (258 registertonn ) viste seg for liten til å være lønnsom, «Stadt» (377 rt.) forliste, men «Lindesnæs» (674 rt.) var i drift over Atlanterhavet i mange år, med Even Tollefsen selv som kaptein. Driften var svært lukrativ både for rederen og befrakterne, og i 1886 innredet Tollefsen to nye skip: «Einar» (625 rt.) og «Rolf» (1211 rt.), tidlig på 1890-tallet ytterligere to. Han forbedret systemet underveis ved å utvikle et sinnrikt system av pumper og slanger som tok hånd om spillolje og separerte ut sjøvann som trengte inn i tankene.   
Ombygde seilskuter med olje i tretanker hadde sin storhetstid i 1880-årene, men  utover på 1890-tallet ble de utkonkurrert av dampdrevne jerntankskip.

Ettermæle

Tollefsen tok ikke patent på sine oppfinnelser og selv om utenlandske rederier brukte systemet hans i mange tiår inn på 1900-tallet unnlot de å kreditere ham, så navnet hans fort ble glemt. Under Jubileumsutstillingen på Frogner 1914 ble rederen Gustav Conrad Hansen hedret som verdens første tankreder, uten at Tollefsens navn ble nevnt. Henry Tschudi og Camillo Eitzen, som begge hadde fulgt Tollefsens arbeid ved Fagerheim verft og deltok under den etterfølgende oljefraktperioden, gjorde verden oppmerksom på at Tollefsen alene hadde æren for de tekniske nyvinningene, mens reder Gustav Hansen var forretningsmannen som maktet å utnytte oppfinnelsen økonomisk.
Til 100-årsdagen for Tollefsens fødsel i 1841 fikk Tønsberg Sjømannsforening satt opp en byste av ham ved Teie på Nøtterøy. Hver 17. mai avholdes en seremoni med kransnedlegging ved bysten. Rett nedenfor parken med Tollefsens byste ligger Even Tollefsens vei.