google/wiki40b huggingface dataset:
Serielån

Et serielån er et lån med variabelt terminbeløp. Avdraget på beløpet holder seg konstant gjennom perioden mens rentedelen av lånet er variabelt. Dette fører til at innbetalingene er variable med store beløp i begynnelsen av låneperioden ettersom rentedelen tar en stor del av terminbeløpet. I slutten av perioden er terminbeløpet lavere ettersom man betaler mindre i renter, mens det rene avdraget holder seg konstant.
Denne lånetypen er mindre brukt enn annuitetslån, hvor summen av avdrag og renter er konstant gjennom avdragsperioden.
Annie (musikal)

Annie er en amerikansk musikal fra 1977 med musikk av Charles Strouse, tekst av Thomas Meehan og sangtekster av Martin Charnin. Den bygger på tegneserien Little Orphan Annie av Harold Gray, som begynte i 1924. Det handler om en liten foreldreløs jente som forsøker å flykte fra barnehjemmet, med den strikse forestanderen Miss Hannigan, og adopteres av en gammel streng millionær, Oliver Warbucks, i 1930-tallets USA under depresjonen.
Musikalen hadde premiere på Alvin Theatre (nå Neil Simon Theatre) på Broadway den 21. april 1977 med Andrea McArdle i tittelrollen og Reid Shelton som Warbucks. Den vant syv Tony-priser, blant annet for årets beste musikal. På Broadway gikk den 2 377 ganger.
Mest kjente sang fra musikalen er «Tomorrow», som gav en tro på en gyllen morgendag i depresjonstidens pessimisme.
Musikalen har også blitt filmet i regi av John Huston. 1982 hadde den premiere med Aileen Quinn som Annie, Albert Finney som Warbucks og Carol Burnett som barnhjemsforstanderen, Miss Hannigan.
I 1999 kom en nyinnspilling av filmen for TV med Alicia Morton som Annie, Victor Garber som Warbucks og Kathy Bates som Miss Hannigan.
I 2014 kom en modernisert utgave av Annie på film med Quvenzhané Wallis som Annie, Jamie Foxx som Warbucks og Cameron Diaz som Miss Hannigan. I Norge kom den først ut i mars 2015.  Filmen har bevart endel av de gamle melodiene og temaene, men handlingen er lagt i nåtidens New York. Både sanger og historie er endel forandret.
Per Kleiva

Utdanning

Kleiva studerte under Per Krohg på Statens kunstakademi i årene 1955 til 1957. Før det hadde han tatt kveldskurs på Bergen Kunst- og Håndverksskole og på Vestlandets kunstakademi. I 1959 studerte han under Niels Lergaard på Kunstakademiet i København, og han studerte også ved Kunstakademiet i Firenze og Kunstakademiet i Stockholm. Fra 1961 til 1965 var han assistent hos Sigurd Winge.

Utstillinger

Han debuterte på Statens Kunstutstilling (Høstutstillingen) i 1963 og hadde den første separatutstillingen året etter, på Galleri 27 i Oslo. Deretter hadde han en rekke separatutstillinger både innenlands og utenlands, og han deltok på mange gruppe- og kollektivutstillinger. I tillegg sto han for utsmykkingen av en rekke offentlige og private bygg.
Han var blant stifterne av kunstnerkollektivet GRAS, som markerte seg med sin politiske kunst i første halvdel av 1970-tallet. Han var også en pådriver for å bedre kunstneres rettigheter, og deltok i kunstneraksjonen 1974.
Kleiva ble regnet som en av Norges mest sentrale samtidskunstnere. Verket «Tre blad frå imperialismens dagbok» (1971) ble kåret til et av Morgenbladets 12 viktigste kunstverk i perioden 1945-2005. Der inngår det kjente silketrykket Amerikanske sommerfugler, der amerikanske kamphelikopter av en type som var kjent fra Vietnamkrigen var påmontert sommerfuglvinger.
Per Kleivas kunst er blant annet innkjøpt til Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Museet for samtidskunst, Henie Onstad Kunstsenter og Nordnorsk Kunstmuseum.
Sonja Sohn

Tidlig liv

Sohn ble født i Newport News i Virginia. Faren hennes, en afroamerikansk soldat i United States Army, møtte hennes koreanske mor da han var stasjonert i Sør-Korea etter Koreakrigen. Etter at Sohns eldre bror ble født valgte moren deres å flytte til USA fordi hun følte at et barn med afroamerikansk og koreansk opphav ville oppleve diskriminering i Korea. Sohn hadde en vanskelig barndom; hun ble ofte mobbet for opphavet sitt, hennes schizofreniske far var voldelig mot mora, og hennes storebror ble drept mens hun var i tenårene. Hun gikk på Warwick High School i Newport News, hvor hun slet med et misbruk av kokain og piller som varte til hun var i tjueårene.

Karriere

Før hun var skuespiller drev Sohn med slampoesi. Mens hun framførte et verk på scene ble hun oppdaget av Marc Levin, som tilbød henne en rolle i sin film Slam. Hun var også med på å skrive manuset til filmen, som vant «Grand Jury Prize» for dramafilmer under filmfestivalen Sundance. Etter hennes debut i Slam hadde hun noen småroller i filmer som Shaft og Bringing Out the Dead. Fra 2002 til 2008 spilte hun kriminaletterforsker Kima Greggs i alle fem sesonger av den kritikerroste serien The Wire. Hun har også hatt flere gjesteopptredener som Toni Halstead i Cold Case.
Hun hadde en birolle i filmen Step Up 2: The Streets fra 2008. I 2008–2009 hadde hun en gjesterolle i ABCs serie Brothers & Sisters, og fra 2011 til 2012 spilte hun en av hovedrollene som kriminaletterforsker Samantha Baker i sykehusdramaet Body of Proof. I 2014 hadde hun en gjesterolle i serien The Originals, som heksa Lenore/Esther Mikaelson.

Aktivisme

Sohn er medgrunnlegger og daglig leder for den Baltimore-baserte ideelle organisasjonen ReWired for Change, som søker å kommunisere med og prøve å rehabilitere utsatt ungdom som er involvert i kriminell aktivitet. Programmet drives i samarbeid med University of Maryland, Baltimores School of Social Work, og bruker episoder av The Wire som læringsverktøy. Andre skuespillere og manusforfattere fra The Wire tjener som styremedlemmer i organisasjonen. I 2011 vant hun prisen Woman of the Year fra Harvard Black Men's Forum.
Balamber

Balamber (Balamir) var en mytisk konge over hunerne i siste halvdel av 300-tallet. Han er bare omtalt i en skriftlig kilde, De origine actibusque Getarum (Om goternes opprinnelse og gjerninger, Gotesaga) av den gotiske historikeren Jordanes i 551. Gotesaga ble skrevet som en forkortet versjon av et større verk om goternes historie av den latinske forfatteren Cassiodorus. Dette verket er gått tapt.
Ifølge Jordanes skal Balamber ha vært «hunerkonge» i 375 og under hans ledelse skal hunerne ha angrepet og beseiret ostrogoterne da deres legendariske kong Ermanarik var blitt alvorlig såret. Ermanarik begikk selvmord etter nederlaget, 110 år gammel ifølge historiske kilder.
Balamber er også nevnt som den som beseiret ostrogoternes konge Vinitar. Balamber skal ha giftet seg med Vinitars barnebarn Vadamerka og ha styrt ostrogoterne etter dette.
Balamber er ikke nevnt i Ammianus Marcellinus’ historiske verk som omhandlet romerrikets historie fram til 378. Ifølge denne historikeren (som regnes som en pålitelig kilde) «var ikke hunerne underlagt noen konge» på denne tida.
En hypotese framsatt av den britiske historikeren Peter Heather er at navnet Balamber er forvekslet med navnet på den senere ostrogotiske kong Valamir som deltok på hunernes side i slaget ved Chalons i 451.
Freddie Stroma

Skuespillerkarriere

Freddie Stroma er best kjent for å spille Colon McMerk i Harry Potter og Halvblodsprinsen (2009), og dukker også opp i begge de to siste Potter-filmene. I tillegg var han med i A Cinderella Story: Once Upon a Song (2011). Der spilte han Luke Morgan, den romantiske interessen til hovedrollen Katie Gibbs, spilt av Lucy Hale.
I 2012 spilte han en birolle i musikalkomedien Pitch Perfect med blant andre Anna Kendrick.
Krødsherad

Geografi

De fleste innbyggerne bor i de to tettstedene Krøderen og Noresund. En som kommer fra Krødsherad kalles for krylling.
Noen flere mindre steder i Krødsherad: Hamremoen, Finnerud, Redalen, Råen, Holleia, Ørgenvika

Kunst og kultur

Kommunen markedsføres sammen med nabokommunene Modum og Sigdal under navnet «Kunstnerdalen». Dette spiller først og fremst på den vakre naturen som trakk flere ledende kunstnere til området på for mer enn hundre år siden. Men også i dag har flere anerkjente kunstnere sitt virke i kommunen. Blant dem er forfatteren Oddmund Hagen og bildekunstnerne Anders Kjær og Kristin Lindberg.
Det er fra gammelt av en rik folkemusikktradisjon i kommunen, med spelemannen Truls Ørpen (1880–1958) som den mest kjente tradisjonsbæreren.
Kommunen har tre kirkebygg. Midt i bygda ved kommunesenteret Noresund ligger Olberg kirke fra 1859. Den erstattet en stavkirke på samme sted fra svært gammel tid. Senere ble Glesne kapell (1909) bygget sør i bygda ved Krøderen og Veikåker kapell (1934) nord i bygda.
Jernbanen kom til bygda i 1872 da Krøderbanen ble åpnet fra Vikersund i Modum til det som nå er tettstedet Krøderen. Den er i dag «Norges lengste museum» med dampdrevet veterantog hver helg om sommeren. 
I Noresund, den 11. november 1968, satte Arne Tvervaag norsk rekord i stille lengde med 3,71.

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Bjørøya, hvor Eventyrmuseet Villa Fridheim ligger.
Aristobia laosensis

Utseende

Middelsstore (10-25 millimeter), kraftige trebukker. Artene i slekten er ganske ulike på farge. Flest arter er brunspraglete, men de kan også være svarte med gule flekker, helt kledt med okergul bestøving, eller ganske mørke. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Det tredje leddet har en dusk av svarte hår. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten finnes i Laos.
Aconopteroides

Utseende

En middelsstor, kraftig, mørkt brunlig trebukk. Antennene er tynne og gulbrune, litt lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider uten tenner. Dekkvingene er jevnt avsmalnende bakover, litt tilspissede, langs ytterkanten med to flekker av kremgule skjell.

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Chile.
Josephus Adjutus

Josephus Adjutus (født i 1602 i Mosul; død 21. mai 1668 i Wittenberg) var først fransiskanerkonventual, og så protestantisk konvertitt og språklærer i Wittenberg, kjent for kontroversteologiske og politiske skrifter.

Bakgrunn

Som sitt fødested betegnet Josephus Adjutus byen Ninive, noe som i lys av 1600-tallets situasjon må burde være å forstå som Mosul i dagens Irak. Han var åpenbart fra en kaldeisk-katolsk familie. 
Da han var fire år gammel, og hadde mistet begge sine foreldre, ble han sendt for oppdragelse til Jerusalem. Til han ble 11 år gammel ble han oppfostret i Palestina. Deretter kom han til Napoli, der han trådte inn i minorittenes konvent og tok ordensnavnet Hugo Maria

Katolsk prest

Etter videre studier ble han diakon, og i 1632 ordinerte titularbiskopen av Efesus, Basile Cacace, ham til prest. Etter tre års videre studier ved Collegium Bononiense i Bologna ble han i 1637 av den fransiskanske meneralminister Giovanni Battista Berardicelli gitt den teologiske doktorgrad.
Ifølge sin egen livsskildring ledet pater Adjutus frasiskanerkonventer ved kirken St. Jakob i Praha. Der ville han gjennomføre disiplinærtiltak, men med dette ble han tilrettevist (urettfredig, ifølge seg selv) av provinsialminister Ferdinand Welguber og bedt om å reise tilbake til Italia.

Wittenberg, overgang til protestantismen

Men det gjorde han ikke; han begav seg i stedet til Dresden, og så til Wittenberg, som han priste som «det nye Jerusalem».
Etter at han allerede  9. juni 1643 var blitt opptatt ved byens universitet, holdt han i dets leucorea få måneder etter en Oratio revocatoria, der han erklærte at han vendte den katolske kirke ryggen, og begrunnet dette med de gjengse lutherske innvendinger: At den foraktet Den hellige Skrift, de vranglærer som fulgte av dette, og kirkefyrstenes stil og blant annet tyranni.
En overløper fra fransiskanerordenen, som til og med hadde en katolsk teologisk doktorgrad, var et spektakulært tilfelle som også vakte oppmerksomhet ved det saksiske hoff. Kurfyrst Johann Georg I av Sachsen gav han i 1645 en prebende, og i 1646 et professorat i det italienske språk i Wittenverg, som innbragte en bolig og en gasje på 50 gylden. 
I 1647 giftet Adjutus seg med enken Blandina Schröder (født 1680), tidligere gift Cotta, og de fikk sønnen Johannes. Adjutus drev også et vertshus, der han skjenket store mengder vin og brygget sitt eget øl.
Som språklærer satte han ikke særlig spor; en lengre tale om det italienske språks utvikling fra det latinske, holdt for Wittenbergs akademiske publikum i 1647, ble ikke trykket. Hans betydning er desto mer å finne i det uvanlige livsløp og i det at det viser Wittenbergs internasjonale tiltrekningskraft på 1600-tallet.
Ikebukuro

Ikebukuro (池袋) er et forretningsdistrikt i Toshima i byen Tokyo, Japan. Toshimas avdelingskontorer, Ikebukuro stasjon og flere forretninger, restauranter og enorme varehus befinner seg innenfor bygrensene. I byens midte er stasjonen til undergrunnen, som deles av JR East, Seibu Ikebukuro Line og Tōbu Tōjō Line. Stasjonen er den tredje mest travleste i verden.
Jevno Azef

Bakgrunn

Jevno Azef var født i en fattig jødisk familie som det annet av elleve barn. Han fikk bare grunnleggende skolegang.
Senere virket han som journalist og reistende handelsmann. Han ble revolusjonær som ung mann. I 1892 var han nær ved å bli arrestert ettersom han var knepet i å ha underslått 800 rubler. Han flyjtet da til Tyskland.

Hemmelig agent og revolusjonær

Allerede som student ved Karlsruhes Polytechnikum (hvorfra han tok eksamen som diplomingeniør) begynte han sin tjeneste for det russiske hemmelige politi som informant. Han ble rekruttert til dette av Sergej Vasiljevitsj Zubatov fra Okhrana.
I 1899 begynte han samtidig å energisk medarbeide i Det sosialistrevolusjonære parti.
I 1903 blåste Azef nytt liv i dette partiets terrororganisasjon. Innen dette nøt han en selvherskers autoritet. HAn begynte nå et serdelig listig og lumsk dobbeltspill, idet han enn forrådte sitt partis virksamhet for det hemmelige politi - som for eksempel terroristorganisasjonen i 1903, opprørsplanen i St. Petersburg i 1905, attentatet mot tsaren i 1907 med flere - enn planla og personlig deltok i terroristhandlinger som ministeren Vjatsjeslav von Plehves mord i 1904, mordet på storfyrst Sergej Aleksandrovitsj i 1905, fader Georgij Gapon i 1906, med flere.
Azef var i sina djerve planer uvanlig forutseende, også vedrørende de minste detaljer, i deres utførelse tålmodig og forsiktig, krevde en eksakt og nøye oppfyllelse  av alle konspirasjonsregler. De egenskaper gjorde det muligt for ham å under lang tid samtidig drive frem sine to karrierer, dels som medlem av det hemmelige politi, dels som fremstående revolusjonør.

Avslørt

I 1907 begynte Jevno Azef for å motarbeide oppståtte rykter om upålitligehet å planlegge et mord på keiser Nikolaj II, men ble avslørt alt i 1908 av den velkjente revolusjonæren og publisisten Vladimir Burtsev.
Det sosial-revolusjonære parti dømte nå Azef til døden, men han klarte å forsvinne, og levde fra 1910 under falsk navn i Berlin. I en tid hadde han sammen med sin hustru et korsettateliér. 
Under verdenskrigen ble Azef arrestert i egenskap av russisk undersått av det tyske myndigheter. I fangenskapet utviklet han en nyrelidelse, og ble løslatt i desember 1917. Han døde helt utarmet den 24. april 1918.
Glossocheilifer

Utbredelse

Artene lever i Australia.
Fotball under Panamerikanske leker 2011

Fotball under Panamerikanske leker 2011. Fotball var en av flere sporter i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i Mexico i perioden 14. til 30. oktober 2011. Det var åtte dame- og åtte herrelag som deltok, Canada vant turneringen for damer og turneringen for menn ble vunnet av Mexico.
Anders Buraas

Norge, Sverige og London

Etter examen artium i 1933 ved Oslo handelsgymnasium var han kontorist hos Aftenposten frem til 1941 da han rømte til Sverige etter å ha tatt del i motstandsbevegelsen i Norge.  Han jobbet ved legasjonen i Stockholm og senere London.  Han giftet seg i London i 1945 med direktørdatteren Janette Margaret Watson Maxwell (1920–2001).

Arbeiderbladet og Washington

Efter å ha vært Arbeiderbladet sin korrespondent i London 1945–49 var han tre år i Norge, 1952–54  korrespondent i Washington DC og 1954–58 redaksjonssekretær. Ikke uventet ble han til del den første Narvesenprisen i 1954.

NRK, SAS og EFTA

Etter å ha jobbet i NRK fjernsynet 1958–61 var han og kona i EFTA, stasjonert som PR-sjefer i Washington ett år, før han i 1963 ble informasjonssjef i flyveselskapet SAS og fikk et solid lønnsopprykk fra 30 000 til 100 000. Han var i 1966  tilbake for EFTA  i Genève  frem til 1970 da han og kona bosatte seg i Sveits for godt og drev boksing og frilans. Han var en ivrig fjellklatrer som blant annet besteg Mont Blanc.  I 1996 donerte han sin samling av russiske ikoner til Kirkesamlingen ved Bergens museum.
Manatee oljekraftverk

Manatee oljekraftverk er et oljekraftverk med tilleggsenheter for gassdrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1720 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er delstatens nest største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1973 og stod ferdig i 1977. Brenselkilden er råolje eller fyringsolje, og fra 2005 også naturgass (1 150 MW).
Sovjetunionens presidentråd

Sovjetunionens presidentråd (russisk: Президентский совет СССР) ble opprettet av Mikhail Gorbatsjov i mars 1990.
Ifølge artikkel 127.5 i Sovjetunionens grunnlov opererte Presidentrådet under landets president. Dets oppgave var å utarbeide tiltak for å gjennomføre de grunnleggende retningslinjene for Sovjetunionens innenriks- og utenrikspolitikk samt å sikre landets sikkerhet.
Medlemmene av presidentrådet ble utnevnt av Sovjetunionens president. Ministerrådets formann var ex officio medlem. Formannen for Det øverste sovjet hadde rett til å delta i rådets møter.
Ifølge artikkel 127.6 holdt Sovjetunionens president felles møter med Føderasjonsrådet og Presidentrådet for å vurdere de viktigste sakene i innenriks- og utenrikspolitikken.
Sløtface

Sløtface er et norsk rockeband fra Stavanger som startet i 2012. Bandet gikk under navnet Slutface de første årene, men endret navn i april 2016 etter å ha blitt blokkert av Facebook.
Etter å ha gitt ut fire EP-er ga de i september 2017 ut debutalbumet Try Not to Freak Out på Propeller Recordings. For albumet vant de Spellemannprisen 2017 i klassen rock.
Har du lyst har du lov

Har du lyst har du lov er et musikkalbum med Absinth, utgitt i 2011. Albumet fikk gode kritikker fra flere av landets kritikere.
Abelkonkurransen

Abelkonkurransen eller Niels Henrik Abels matematikkonkurranse er en konkurranse i matematisk problemløsning for elever i videregående skole i Norge.
Konkurransen har sin opprinnelse i matematikkonkurransen «Kronprinsens premie» for norske gymnaselever, som startet i 1921 og pågikk til inn i 1970-årene. I anledning 150-årsminnet for Niels Henrik Abels død ble det arrangert en minnekonkurranse for nordiske gymnasiaster, og i 1981 startet Abelkonkurransen. Konkurransen hadde svært få deltagere, men deltagertallet steg etter at konkurransen i 1985 fikk form av en massekonkurranse, med én innledende runde og en finale. Konkurransen har hatt rundt 4000 deltagere i den innledende runden, og om lag 20-25 deltagere i finalen i det første tiåret på 2000-tallet. I 2018 var det 4213 deltagere og 25 finalister.
Fra 1995 har konkurransen hatt to innledende runder før en avgjørende finale. Konkurransen arrangeres av Norsk matematisk forening i samarbeid med Abelprisen (tidligere samarbeidspartnere er Aftenposten og Telenor). Det praktiske arbeidet med konkurransen gjennomføres for tiden av Matematisk Institutt ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU); konkurransen ble tidligere gjennomført av Matematisk institutt ved Universitetet i Oslo. På grunnlag av resultatene i finalen og i Den nordiske matematikkonkurransen blir seks deltakere tatt ut til Norges lag i Den internasjonale matematikkolympiaden (IMO).
Det er gitt ut to oppgavesamlinger med oppgaver fra Abelkonkurransen, en for 1980-1988 og en for 1989-1997. Mange av oppgavene er også tilgjengelige på nettsidene til Abelkonkurransen.
Mellomsaksere

Mellomsaksere eller midtresaksere (angelsaksisk Middel Seaxe, engelsk Middle Saxons) viser til det angelsaksiske folket eller stammen av dette navnet og deres område som lå midt mellom de andre angelsaksiske rikene i tidlig middelalder i England. Dette området ble siden, om enn med noe endrede grenser, til fylket Middlesex. Det inkluderte tidlig bosetning i London. Det samme var tilfellet for Westminster. Begge byene hadde en utpreget form for selvstendighet. Hele området var en del av kongedømmet Essex, men ble avgitt til kongedømmet Mercia på 700-tallet.

Våpenskjoldet for Middlesex

Våpenskjoldet for Middlesex ble tilskrevet middelalderens heraldikk for kongedømmene til det angelsaksiske heptarkiet. Det er fastsatt for kongedømmet for mellomsaksere og østsaksere og avbildet med tre sakser, det vil si betegnelsen på tre korte sverd på en rød bakgrunn. Sakser var et våpen som angelsaksiske krigere bar, og selve betegnelsen sakser og landet Sachsen har antagelig sin opprinnelse i navnet til dette våpenet.
Nettbuss Midt-Norge

Historie

Nettbuss Trøndelag ble etablert som eget aksjeselskap 1. juli 2003 etter at Nettbuss overtok Team Trafikk og Team Buss i 2002. Selskapet bestod fra da av Team Buss og Nettbuss' driftsenhet i Trondheim som gikk under navnet Nettbuss Trøndelag. Nettbuss Trøndelag videreførte personrutene etter selskaper som Hemne-Orkladal Billag, NSB Biltrafikk Trondheim (Trondheimsrutene og Selburuten), Hølonda Auto, Fjerdingen Busstrafikk med flere.
Friedrich Olbricht

Bakgrunn

Han var sønn av den saksiske matematikkprofessoren Richard Olbricht.

Militær karriere

Etter Abitur (artium) trådte han som fanejunker inn i infanteriregiment 106 i Leipzig, og deltok mellom 1914 og 1918 i første verdenskrig. I 1919 ble han som kaptein overført til det reduserte Reichswehr.
I 1926 ble han leder for avdelingen Fremde Heere (militæretterretningen) i Forsvarsministeriet, og 1933 ble han stabssjef for divisjonen i Dresden. I 1935 ble han stabssjef for armékorps IV, stasjonert i Dresden, og i 1938 overtok han ledelsen av den 24. infanteridivisjon.
Han deltok som divisjonskommandør i den polske kampanjen i 1939 og ble tildelt ridderkorset. 15. februar 1940 ble han utnevnt til general av infanteriet. Han fikk ansvar for ledelsen av det alminnelige hærkontoret i overkommandoen for hærledelsen. I 1943 ble han i tillegg leder for reservehærkontoret ved OKW.
Han hadde kontakt med antinazistiske kretser rundt generaloberst Ludwig Beck, Carl Friedrich Goerdeler og Henning von Tresckow, og deltok i utarbeidelsen av attentatet på Hitler. I 1943 skaffet han Claus von Stauffenberg en stilling i Bendlerblock. Den 20. juli utløste han sammen med Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim planen «Operasjon Valkyrie» som forsøkte å ta kontroll over Tyskland ved hjelp av reservehæren.
Etter at forsøket mislyktes ble han natt til 21. juli skutt sammen med Stauffenberg, Quirnheim og løytnant Werner von Haeften.
Flesafjorden

Flesafjorden er en fjord i Åfjord kommune i Trøndelag mellom Hosnaøyene i vest og Stokkøya og Harbakkhalvøya i øst. Fjorden har en lengde på 8 km fra sørvest til nordøst. Fjorden er oppkalt etter Flesa, en av øyene i Hosnaøyene.
I sør starter fjorden cirka ved Skarvskjæra på nordsiden av Linesøya. Mellom Linesøya og Stokkøya går sundet Lina sørvestover til Linesfjorden. I nord ender fjorden mellom øya Gjæsinga i vest og Pålodden i øst. Nordøst for Flesafjorden går Skjørafjorden østover.