google/wiki40b huggingface dataset:
Paul Hjelm-Hansen

Liv

Han var sønn av sjømannen Torchildius Hansen og Anne Christine Petersen. I 1838 ble han gift med Trine Halling, en søster av sogneprest Honoratus Halling, men de ble senere separert.

I Norge

Som ung ble han ansatt på sorenskriverkontoret i Solør og fikk norsk juridisk eksamen i 1834. Deretter var han sorenskriverfullmektig på Ringerike og i Øvre Telemark, før han ble konstituert fogd og sakfører i Seljord. Ifølge Halvdan Koht forlot han Telemark i 1845 på grunn av «uheldige forretninger» og ble politisk forfatter. I 1846 utga han skriftet Norges Storthing i 1845, hvor han angrep både bondepartiet og embetspartiet.
Omkring 1848 var han ansatt som kopist i Revisjonsdepartementet. I 1849 kom han i kontakt med Marcus Thrane og ble forfatter til arbeiderbevegelsens politiske program, Arbeider-Foreningens Petition til H. M. Kong Oscar I, i 1850. Sammen med den slesvigske demokraten Harro Harring utga han samme år det radikale ukebladet Folkets Røst, og etter Harrings utvisning redigerte han det alene. Da bladet gikk inn etter tre måneder, forsøkte han å skape en fortsettelse i Tiden sammen med A. O. Vinje, men dette holdt bare fem uker. I disse bladene rettet Hjelm-Hansen sin kritikk mot alle kanter, også mot Marcus Thrane.
I 1851 ble Hjelm-Hansen redaktør for Drammens Tidende. Det var han som ansatte Vinje som avisens korrespondent i Christiania. Han la også om avisens politikk i demokratisk retning. Men etter et år måtte han gi opp og flyttet til Fredrikshald (Halden). I denne byen var han i 1854 redaktør for Smaalenenes Amtstidende, og fra 1855 til 1857 for Fredrikshalds Tilskuer, som han selv hadde grunnlagt. I 1858 bodde han i Christiania og skrev for Aftenbladet. Her ble han i 1860 redaktør for den nye avisen Christiania Nyheds- og Avertissementsblad.

I Amerika

Hjelm-Hansen skrev mye om den norske utvandringen til Amerika og årsakene til den. Våren 1867 dro han dit selv, hvor han først var representant for Selskabet for Folkeoplysningens Fremme. Han skrev en rekke artikler fra Amerika til Morgenbladet, men vendte aldri tilbake. Snart ble  han ble ansatt i redaksjonen av den ledende norsk-amerikanske avisen Fædrelandet & Emigranten i La Crosse i Wisconsin. I 1869 ble han sendt av regjeringen i Minnesota for å undersøke den nesten ukjente Red River-dalen i Minnesota. Skildringene hans fra dette området førte til at mange norske utvandrere slo seg ned her. Resten av livet var han journalist på forskjellige steder i Midtvesten.
Utenom det journalistiske arbeidet utga Hjelm-Hansen en praktisk juridisk håndbok, Juridisk-praktisk Haandbog for Ulovkyndige (1861) og et første hefte av Den norske Søret (1862). En skildring av Amerika (Om Nordamerika) ble utgitt som tilleggshefte til Folkevennen i 1874.
Grunay

Grunay er den tredje største øya i øygruppa Out Skerries, som er de østligste av Shetlandsøyene. Øya er ubebodd, men den var frem til 1972 bebodd av fyrvokterne til det nå automatiserte fyret som ligger på Bound Skerry, 250 meter vest for Grunay. Under andre verdenskrig styrtet et canadisk bombefly på Grunay.
Guayuriba

Utseende

Nokså små, sylindriske, blanke, brune trebukker med hvite flekker på dekkvingene, noen ganger også på pronotum. Antennene er betydelig lengre enn kroppen, det første leddet er forstørret og klubbeformet. Pronotum er sylindrisk uten tenner på sidene. Dekkvingene har litt utstående "skuldre".

Utbredelse

Slekten er kjent fra Panama, Colombia og Peru.
Kvarnfallet kraftverk

Kvarnfallet kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Indalsälven i nordlige Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1969. Installert vannkrafteffekt er 17 MW.  
Kraftverket eies 50% av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Engbiller

Utseende

Middels store (4,5 – 25 mm), avlange biller. Kroppen er vanligvis dekket av et bestøvningslag og er matt, gulaktig, brunaktig eller gråaktig. Hodet er ganske lite. Noen arter har store, fremstående kjever (mandibler). Fasettøynene er forholdsvis små. Antennene er 11-leddete, ganske lange (når minst til bakkanten av brystskjoldet), trådformede, sagtakkede eller av og til kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er temmelig kort og bredere enn langt. Dekkvingene er avlange, 2 til 8 ganger så lange som pronotum, som oftest med lengdestriper. Beina er middels lange og slanke. Det fjerde (nest ytterste) fotleddet er mer eller mindre tolappet, det femte (ytterste) leddet er langt og tynt. 
Larvene ligner noe på scarabaeiforme larver. De er krumme, med tydelig markerte ryggplater, tre par ganske lange bein og en kraftig hodekapsel med sterke kjever (mandibler). Arten som finnes i Norge, Dascillus cervinus, er 7-8 mm lang, matt, hannene er gråaktige og hunnene gulbrune.

Levevis

Larvene lever i jorden. Man regner med at larvene til underfamilien Dascillinae spiser røtter. Underfamilien Karumiinae ser ut til å være knyttet til termitter, og man tror at larvene lever i eller ved termittenes underjordiske reir. De voksne billene kan være vanlige på blomsterenger om sommeren, de flyr gjerne i solskinn. Den norske arten kan finnes ganske langt til fjells, og av og til kan man finne dem tallrikt på snøfonner, der de trolig har blitt blåst ut.
Oxycoleus

Utseende

Middelsstore, avlange trebukker, hudpanseret litt mykt og læraktig. De fleste er mørke på farge, men pronotum, dekkvinger og bein kan også være gulrøde. Antennene er omtrent så lange som kroppen, gjerne litt sagtakkede. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er jevnbrede med spriker gjerne litt bakerst slik at midten av bakkroppen ikke er dekket. Lårene er klubbeformede, i alle fall på bakbeina.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør.
Piraya II – flyvende mordere

Handling

Handlingen er lagt til et populært badested i Karibia. Noen dykkere blir uforklarlig drept og deretter blir også folk på land drept. Det viser seg at drapene er begått av piraja-fisker, som foruten å kunne svømme, også kan fly. Den kvinnelige dykker-instruktøren på stedet forsøker å oppklare saken. Det viser seg at drapsfiskene har rømt fra en hemmelig forskningstasjon og at de er et resultat av genmodifisering med det formål å skape et nytt dødelig våpen. 
Samtidig med dette forbereder turistene seg på årets begivenhet: Barbecue på stranden med fangst av flyvefisk som kommer opp av vannet og til strendene ved årets første fullmåne for å gyte.

Om filmen

Piraya II er en oppfølger til Piraya fra 1978. Den har forøvrig flere likhetstrekk med Haisommer. Filmen ble innspilt på Jamaica og Grand Cayman på Caymanøyene. 
Filmen fikk dårlig mottakelse av kritikerne og har bare fått 7 % på Rotten Tomatoes. Den har fått 1½ (av 5) stjerner på AllMovie.
Millennium Power kraftverk

Millennium Power kraftverk er et varmekraftverk i Worcester County, i delstaten Massachusetts i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 374 MW fordelt på 2 turbiner med effekt på 116 – 240 MW hver. Operatør er energiselskapet Millennium Power Partners LP. 
Det stod ferdig utbygd i 2001. Brenselkilden er naturgass.
Chalcocrates

Utseende

Ganske store (30-40 millimeter), mørke, avlange biller. Hos denne gruppen mangler hannene horn og kjønnene ser nokså like ut. Kroppens grunnfarge er svart, gjerne med litt matt metallisk glans, dekkvingene kan være delvis gule. Beina har skarpe tenner på utsiden av leggene.

Utbredelse

Artene finnes særlig i Vest-Papua på Ny-Guinea, som er indonesisk.
Bindon Blood

Bakgrunn

Bindon Blood hadde slektsbånd tilbake til oberst Thomas Blood som forsøkte å stjele de britiske kronjuvelene i 1671. 
Blood fikk utdannelse fra Royal Schoo i Banagher, Queen's College i Galway og Addiscombe Military College.
El-Ghriba-synagogen

El-Ghriba-synagogen er en svært gammel synagoge rett ved Hara Seghira, noen kilometer sørvest av Houmt Souk på den tunisiske øya Djerba. El-Ghriba-synagogen er mer enn 2 000 år gammel, og var dermed over 600 år gammel da Tunisia ble muslimsk. Dermed er dette den eldste synagogen i Afrika og en av de eldste i verden.

Opprinnelsen (myte)

Et sagn sier at en gruppe jøder flyktet etter ødeleggelsen av Det første tempelet i Jerusalem og kom til øya Djerba, hvor de så bygde denne synagogen.

Valfartssted

I flere århundrer har jødiske Pilegrimer valfartet til El-Ghriba-synagogen i tiden etter pesachfesten.

Terrorangrep

Den 11. april 2002 gikk en selvmordsbomber til angrep på El-Ghriba-synagogen med en naturgass-tankbil lastet med sprengstoff. 21 mennesker ble drept i dette terrorangrepet, inkludert 14 tyske turister, seks tunisiere og en franskmann. Mer enn 30 mennesker ble såret. Angrepet ble først omtalt som en ulykke, men etterforskingen viste at dette var et planlagt angrep.
Luciini

Utseende

Disse stjertvingene mangler de stjertene på bakvingen som ellers er typisk for denne gruppen. Oversiden er vanligvis skinnende blå eller blåfiolett, men kan også være gulbrun.

Utbredelse

De fleste av artene lever på Ny-Guinea, men gruppen har også spredt seg til omkringliggende områder i Australia og Sørøst-Asia.
Roundabout

Struktur

Sangen åpner med et baklengs opptak av et piano, som punkteres av et kort tema spilt på akustisk gitar med en oktav-harmonisk teknikk i en slags barokk-stil. Dette repeteres, før gitaren avslutter det korte åpningstemaet og introduserer hovedtemaet sammen med resten av instrumentene. Sangen følger hovedsakelig konvensjonell rock-stil, med visse unntak.

Versjon på ny-utgivelse fra 2003

På ny-utgivelsen av albumet Fragile fra 2003 finnes et «bonus-spor» med en alternativ miks av sangen. Denne versjonen er meget lik den ferdige og kjente versjonen, og varer i 8 minutter og 35 sekunder.
Arranmore

Arranmore (irsk Árainn Mhór, på engelsk også kjent som Aran Island) er en øy nord på vestkysten av øya Irland. Den er den største bebodde øya i grevskapet Donegal, og den nest største i hele Irland. I 2006 hadde øya en befolkning på 528 fastboende (i 1996 var det over 600).
Øya var den første øya uten fastlandsforbindelse i Irland som ble tilknyttet det offentlige strømnettet, de fikk elektrisitet i 1957. Øya var imidlertid blant de siste stedene i Irland som fikk offentlig vannforsyning (på 1980-tallet) og automatisk telefonsentral (på 1990-tallet).
Øya ligger 4,5 km utenfor Burtonport, og det går ferge herfra daglig gjennom hele året.
Mesteparten av befolkningen på Arranmore bor på sør- eller østkysten av øya. Den største landsbyen på øya er Leabgarrow. Det er et fyr helt nordvest på øya.
Arranmore regnes til de irsktalende Gaeltacht-områdene. Om sommeren arrangeres det sommerskole i gælisk på øya.
Anders Bortne

Bakgrunn

I 1996 stiftet han indierockebandet Whopper hvor han var gitarist, vokalist og låtskriver.  Han har også vært vokalist og låtskriver i bandet Kaare Joao, frontet av Kåre Pedersen fra Kåre & the Cavemen. Han dannet bandet Corado i 2005 sammen tidligere Whopper-medlem Anders Hole og ga ut platen Corado i 2007 og This Summer Disease i 2009.
I 2005 debuterte han med romanen Et bra band på Tiden Norsk Forlag. Hans andre bok, novellesamlingen «Natt'a der oppe, natt'a der nede», kom ut i 2008. Romanen «Ismannen» kom ut i 2011, og ble nominert til Ungdommens Kritikerpris. Romanen Karikaturen, om den dødstruede «Muhammed-tegneren» Bård Anderssen, utkom i 2014. I 2017 fikk han gode anmeldelser for Ulvens År, en roman som fulgte en far og en datter gjennom en dag med en terrortrussel hengende over seg. 
Han er også skaper av den norske tegneserien Nobelkomiteen sammen med tegneren Andreas Iversen.
Møteplikt

Møteplikt betyr at en plikter å møte opp personlig på fastsatt tid og sted. Møteplikt kan i mange tilfeller fravikes ved gyldig forfall, som sykdom eller at man er utenlands, eller møteplikten oppheves av at man er inhabil og ikke får møte.

Lovfestet møteplikt

Valgte til Stortinget har en egen lov om møteplikt, mens kommuneloven regulerer møteplikt i kommunale og fylkeskommunale organer. Statsborgerloven krever personlig fremmøte for å søke om statsborgerskap. Meddommere, og vitner, har møteplikt i domstolen når de er innkalt.
Styreleder og daglig leder i aksjeselskap har møteplikt på generalforsamlingen.
NAV kan kalle inn mottagere av dagpenger, og vedkommende har da møteplikt, og unnlater vedkommende å møte faller retten til dagpenger bort.
Kriminalomsorgen kan løslate dømte på prøve når 2/3 av straffen er sonet, da med møteplikt som et vilkår for prøveløslatelsen.

Andre typer møteplikt

Arbeidsgivere krever normalt møteplikt for sine ansatte. Elever i grunnskolen og i videregående skole har møteplikt til alle timer på alle årstrinn, fastsatt av utdanningsdepartementet.
Land med stemmeplikt har implisitt møteplikt ettersom stemming skjer ved personlig fremmøte.
Rettskappe

Rettskappe er en del av arbeidsantrekket til aktører i rettsmøter. 
Både bruken av rettskappe og utformingen av disse, varierer fra land til land. I enkelte land brukes også parykk, for eksempel pudderparykk.

Norge

Rettskappe er en del av arbeidsantrekket under rettsmøter i Norge, fastsatt som forskrift med hjemmel i domstolloven § 142. Rettskappe er et fellesbegrep for kapper som benyttes av aktørene i retten, både dommere, rettens personale for øvrig, advokater, aktor og andre representanter fra påtalemyndigheten.
Det finnes forskjellige regler for rettskapper i ulike land og ulike rettsinstanser. I Norge bæres en sort kappe. I noen land bærer advokater og dommere også hvit parykk.

Høyesterett

Dommere, prosessfullmektiger som er advokat, aktorer, forsvarere og protokollsekretærer skal bruke rettskapper under ankeforhandling for Høyesterett.

Lagmannsrettene

Fagdommere, prosessfullmektiger og forsvarere som er advokat/ advokatfullmektig, aktorer og bistandsadvokater skal bruke rettskappe under ankeforhandling for lagmannsretten i fast innredete rettssaler. I tillegg finnes det unntak hvor rettens leder kan bestemme at man likevel ikke skal bruke rettskappe, og unntak hvor både protokollførere og rettsbetjenter må bruke rettskappe.

Tingrettene

Fagdommere, prosessfullmektiger og forsvarere som er advokat/ advokatfullmektig, aktorer og bistandsadvokater skal bruke rettskappe under hovedforhandling i fast innredete rettssaler. Det samme gjelder under hovedforhandling i saker som er særlig omfattende eller hvor andre særlige grunner, hvor hovedforhandlingen gjennomføres et annet sted enn i fast innredet rettssal. Aktorer kan velge om de vil bruke rettskappe eller uniform i tingretten.

Vigsler

Ved vigsler skal notarius publicus som hovedregel bruke rettskappe.

Generelt

Rettskapper er utformet av sort ullstoff med vide ermer, og rekker til midt på leggen. Rundt halsen er det en brem som er en flatt liggende krave som fortsetter på kappens forside til dennes nederste kant. Bremmen skal være mellom 14 og 15 cm bred bakerst i nakken, og smalne til 13 cm foran. På kappens forside skal den smalne jevnt fra 13 cm øverst til 10 cm ved kappens nederste kant. Det er også en brem nederst på ermene som skal være 9 cm bred.

Dommere

Dommere i Høyesterett har en brem av rød fløyel. Dommere i lagmannsrett og tingrett har brem i sort fløyel.

Advokater

Advokater og aktorer har brem i sort silke. Riksadvokaten har brem i sort fløyel.

Protokollførere

Protokollførere har en smal krave uten brem.

Andre

Det ansees som straffbart etter straffeloven § 328 å bære rettskappe uten selv å ha en posisjon som tillater dette.
Aeolis Mons

Navngivning

Fjellet ble oppdaget på 1970-tallet, men forble navnløst i 40 år frem til det ble aktuelt som mål for Curiosity. Det fikk da ulike tilnavn; i en bildetekst fra 2010 kalte NASA det for eksempel «Gale crater mound». I mars 2012 kalte NASA det Mount Sharp etter den amerikanske geologen Robert P. Sharp. Det er imidlertid Den internasjonale astronomiske union som har ansvaret for navngivningen, og deres praksis er å kalle opp fjell på Mars etter albedoformasjonen der fjellet er plassert. I mai 2012 fikk fjellet derfor navnet «Aeolis Mons», og samtidig ble navnet «Aeolis Palus» gitt til sletten nord for fjellet. Aeolis er det gamle navnet på Izmir-regionen i Vest-Tyrkia. For å fortsatt gjøre ære på Sharp, ble i stedet et stort krater omtrent 260 km vest for Gale-krateret oppkalt etter ham; Robert Sharp-krateret.

Geologi

Fjellet befinner seg i midten av krateret Gale. På nordsiden reiser det seg 5,5 km over kraterbunnen og på sørsiden reiser det seg 4,5 km over kraterbunnen. Fjellet reiser seg dessuten noe over selve kanten på krateret. Det interessante med fjellet er at det fremstår som en haug av et stort antall sedimentærlag. Gale-krateret har blitt anslått å være 3,5–3,8 milliarder år gammelt, og på et senere tidspunkt har det trolig vært helt fylt med sedimenter. Aeolis Mons fremstår som restene som står igjen etter millioner eller milliarder av år med erosjon av sedimentlagene, og de ulike lagene kan fortelle noe om ulike perioder av Mars' geologiske historie. Erosjonen kan ha foregått ved hjelp av vind og kjemisk forvitring, men kanskje også ved hjelp av vann hvis det på et tidligere tidspunkt befant seg flytende vann i krateret.
Fylkessete

Fylkessete (engelsk: county seat) er betegnelsen på et administrasjonssenter for et fylke. Begrepet brukes mye for fylker i USA og Canada, men tilsvarende begrep benyttes også på Taiwan og i Romania. I Storbritannia og Irland dekker betegnelsen også en tilsvarende funksjon for county town.
I USA er et fylke (county) den administrative underinndelingen av en delstat. Fylket administrerer delstatslovene på lokalt nivå som en del av desentraliseringen av delstatens autoritet. I mange delstater er myndighetene ytterligere desentralisert innenfor fylkesnivået ved å dele fylkene inn i kommunestyrer eller bystyrer (municipal corporation) for å betjene befolkningens behov. Byen eller et befolket sted som har en fylkesregjering er kjent som setet i det respektive fylket, derav betegnelsen fylkessete (county seat). Generelt er fylkets lovgivning, domstol (tinghus), hovedkvarteret til sheriffen (politiet) og dokumentarkivet lokalisert i fylkessetet, skjønt en del funksjoner kan bli utført i andre steder i fylket, særlig om det geografisk er stort.
Spectralia

Utseende

Middelsstore (ac. 10 millimeter), avlange, halvblanke, mørke praktbiller uten påfallende metallisk glans. Hode og pronotum er firkantede, dekkvingene noe avsmalnende bakover uten punktrader. Kroppen kan ha flekker av lyse skjell.

Levevis

De voksne billene finnes gjerne på blomster der de drikker nektar.
Svært lite er kjent om larvebiologien til denne slekten utover at larvene utvikler seg i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Amerika nord til North Carolina.
Salto (departement)

Naturgeografi

Salto ligger nordvest i Uruguay. Departementet grenser til Paysandú i sør, mot Artigas i nord, mot Rivera og Tacuarembó i øst, og mot Argentina i vest. 
Den vestlige delen av departementet er fjellområder med elver og innsjøer. Salto, hovedstaden, ligger i denne regionen og er det økonomiske senteret i departementet.
Salto har flere varme kilder. De viktigste varme kildene i departementet er Termas del Arapey, Termas del Daymán og Termas de Salto Grande. Departementet har også to viktige elver: Arapey og Daymán.

Kommuner

Salto har seks kommuner (municipios): Belén, Colonia Lavalleja, Mataojo, Rincón de Valentín, San Antonio og Villa Constitución.

Regjering

Guvernøren (spansk: intendente) i Salto er Andrés Lima (Frente Amplio).
Slaglinje

Slaglinje er en taktikk innen maritim krigføring hvor fartøyene grupperer seg i en linje etter hverandre. Slaglinje ble tatt i bruk på 1500-tallet og var vanlig i seilskutetiden og videre frem til første og andre verdenskrig. Med innføringen av hangarskip ble store overflatefartøy med kanoner overflødig og bruken av slaglinje avleggs.
Enspretten

Enspretten eller Døling er et ballspill der flere spillere (minimum to) bruker en fotball (eventuelt andre spretne baller) og spiller seg imellom. Ballen kan sprette maks en gang (se reglene for unntaket) og skal berøres av alle spillerne. Spillet funker best på hardt grunnlag, det kan være asfalt, grus eller kunstgress.
På trøndersk kalles det også fra gammelt av "Døling", et uttrykk som stammer fra Øysand utenfor Trondheim.
Kolon Forlag

Kolon Forlag er et norsk skjønnlitterært forlag. Kolon Forlag ble stiftet i 1995 og er et selvstendig forlag i Gyldendalkonsernet. 
Kolon Forlag ble ledet av Torleiv Grue fram til 2009 da Bjørn Aagenæs overtok som forlegger. Torleiv Grue gikk samtidig over i ny stilling som hovedkonsulent.
C-byrån

C-byrån var en hemmelig etterretningsorganisasjon innen det svenske forsvaret under andre verdenskrig. C-byrån var i virksomhet fra 1939 til 1946, men ble benevnt G-byrån (Gränsbyrån) frem til 1942 på grunn av dets arbeide ved og over Sveriges grenser. Organisasjonen begynte deretter å blit kalt C-byrån etter forbokstaven i sjefen Carl Peterséns fornamn.

Bakgrunn

C-byrån ble etablert i 1939, ett par måneder etter krigsutbruddet, etter en felles aksjon av daværende ÖB (Sveriges militære øverstkommanderende) general Olof Thörnell og generalstabssjefen Carlos Adlercreutz. Carl Petersén og hans nestkommanderende, Helmuth Ternberg, delte opp ansvaret for informasjonsinnhentingen landvis mellom seg: Petersén søkte opplysninger om de allierte, mens Ternberg tok seg av Finland, Tyskland, Ungarn og Sveits. Ternbergs fremste informasjonskilde, ifølge han selv, var sjefen for den tyske etterretningsorganisasjonen Abwehr, Wilhelm Canaris.
C-byrån var den organisasjon som på svensk side høsten 1944 hadde ansvaret for Operasjon Stella Polaris, da nærmere 800 personer samt mengder med finsk signalspaningsmateriale fra krigen med Sovjetunionen, i hemmelighet ble fraktet fra Finland til Sverige. I mai 1945 var C-byrån i samarbeid med amerikanske Office of Strategic Services (OSS) og med godkjennelse og støtte fra norske myndigheter ansvarlig for overføring av tyske etterretningseksperter fra Wehrmachts hovedkvarter på Lillehammer, det såkalte Lillehammer-kuppet.
C-byråns utveksling av informasjon med den tyske organisasjonen Abwehr ble etter andre verdenskrigs slutt ansett å være en belastning for det svenske forsvaret, så i 1946 ble Petersén avskjediget og religionshistorikeren Thede Palm, som hadde arbeidet på C-byrån siden 1943, fikk overta sjefsstillingen. Samtidig ble organisasjonens navn endret til T-kontoret (igjen tatt fra sjefens fornavn), så forsvaret offisielt kunne si at den miskrediterte C-byrån ikke lengre fantes.
Sudeste

Sudeste er den sørøstlige regionen i Brasil og består av delstatene Espírito Santo, Minas Gerais, Rio de Janeiro og São Paulo. Dette er den mest velstående regionen av Brasil og står for omkring 60% av Brasils BNP.
Leonardo Agostini

Livsløp

Agostino arbeidet en tid som antiquario til kardinal Francesco Barberini for å samle kunstverk til det nylig oppførte Palazzo Barberini. Hans brev til Barberini-familien under deres periode i unåde og eksil (1646–50) har gitt kunsthistorikere informasjon om arkeologiske aktivitet på den tiden. Han ble oppnevnt til bestyrer over antikvitetene til pavestaten, av pave Alexander VII. Agostini ledet også utgravningene i Roma ved Forum og ved terme nær kirken San Lorenzo in Panisperna, hvor han oppdaget "Barberini Hera".
I 1649 ga han ut en ny utgave av Filippo Parutas Sicilianske Medaljer, med graveringer med 400 tillegg. Sammen med Gian Pietro Bellori (1615–1696) utga han Gemme antiche figurate, et verk om antikke intaglio (smykkestein med innskåret mønster), i to bind (Roma, 1657 og 1669); den første helt viet til kardinal Francescos  samling, som Agostini hadde samlet for pavens nevø, og den andre til kaméer og andre oppdagelse fra auguste ruine della gran Roma ("augustruinene til Stor-Roma"). Verket, som grupperte smykkesteiner etter tema, ble oversatt til latin av Jakob Gronovius i Amsterdam, 1685. 
Agostini var kjent med alle romerske antikvarer i hans tid, som innbefattet Bellori, Cassiano dal Pozzo og Andrea Sacchi; han bevarte et bind av Annibale Caraccis forgjengelige karikaturskisser.
Pseudoxylosteus

Utseende

En middelsstor (ca. 10 millimeter), avlang, brunsvart trebukk med to par oransje flekker på dekkvingene. Pronotum er sekskantet med en kraftig pigg på hver side, med en avsnørt "hals" foran. Antennene er tynne, noe kortere enn kroppen. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er tynne, middels lange.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Oregon og California.