google/wiki40b huggingface dataset:
WEEE

WEEE (Waste Electrical and Electronic Equipment) er et EU-direktiv som i korthet går ut på at produsenter av elektriske og elektroniske produkter er ansvarlige for innsamling og gjenvinning av produktene når de avhendes.
Elektriske og elektroniske produkter, såkalte EE-produkter, er en omfattende og sammensatt gruppe produkter. Eksempler på EE-produkter er støvsugere, komfyrer, TV-apparater, PC-er, kopimaskiner, mobiltelefoner, lysstoffrør, kabler og ledninger. De fleste EE-produkter inneholder helse- og miljøfarlige stoffer, som PCB, bromerte flammehemmere og kvikksølv, i varierende mengder. Når de skal kastes er det derfor viktig at de samles inn og behandles på en forsvarlig måte.
Tennstål

Tennstål, auermetall eller ferrocerium er en type ildstål der metallet ikke er stål, men en legering bestående av jern og opptil 65 % tilsetningsmetaller, særlig cerium, og som brukes til å gjøre opp ild. Slike legeringer kalles også auermetall, etter oppdageren Carl Auer von Welsbeach som først utviklet en legering av jern og opptil 20 % av metallet cerium. Andre tilsettningsstoffer som brukes i moderne ildstål for å regulere sprøhet, og derved mengden gnister som produseres, er jernoksider, lantan, neodymium, praseodymium og magnesium.
Det kan enkelt forklares som flint og stål, der en spesielt hardt herdet stålplate brukes som flinten, og en stang med tennstål-legeringen brukes som stål. Tennstål er mye mer effektivt enn det gamle ildstålet da den gir gnister med temperatur på 1650 °C. I motsetning til fyrstikker og lightere, påvirkes ikke tennstål av vann, vind eller minustemperatur.
Tennstål er kjent som det beste fyrtøy til utendørs bruk under vanskelige forhold, og brukes av overlevelses-instruktører og villmarksfolk over hele verden. Den såkalte «flinten», eller «lighterbronsen» som produserer gnisten i moderne lightere er et ildstål, gjerne en legering av jern og 20% jernoksid og 2% magnesiumoksid. Den produserer gnister med temperaturer helt opp til 1650 °C, mye varmere enn det som er mulig med tradisjonelle ildstål.
Childerik III

Bakgrunn

Som følge av styret til Dagobert I (629-634), hadde makten til merovingerkongene blitt gradvis blitt redusert til kun en seremoniell rolle. Den virkelige makten i Frankerriket var i økende grad blitt fylt av maior domus, rikshovmesterne. I 718 kombinerte Karl Martell rollen som rikshovmester i Neustria med rollen som rikshovmester i Austrasia, og konsoliderte sin posisjon som mektigste mann i Frankerriket. Etter at Teoderik IV døde i 737 forble tronen tom og ubesatt, og Karl Martell ble den faktiske konge.
Karl Martells død i 741 ble Karloman og Pipin den yngre, hans sønner med hans første hustru Rotrude, begge rikshovmesterne. Imidlertid sto de snart over for opprør fra deres yngre halvbror Grifo og deres svoger Odilo, hertug av Bayern. Disse opprørene kan ha vært årsaken til Karloman og Pipins beslutning for atter å fylle tronen med en merovingerkonge etter at tronen hadde stått tom i seks år for å gi legitimitet til deres styre. Tronen hadde vært tom i sju år da rikshovmesterne Karloman]] og Pipin den yngre i 743 bestemte seg for å plassere Childerik på tronen som konge.
Bayerngas Norge

Eiere

Det er tilsammen fire aksjonærer i Bayerngas Norge AS. Bayerngas GmbH eier 31,5 % mens selskapets største aksjonær er SWM Gasbeteiligungs GmbH som eier 61,42 %. De resterende andelene av selskapet eies Swissgas og TIGAS-Erdgas Tirol som kontrollerer henholdsvis 3,33 % og 3,75 % av aksjene i selskapet. Disse selskapene er eiet av lokale myndigheter i Tyskland, Østerrike og Sveits.

Oppstrømsvirksomheten

Ved utgangen av 2013 hadde Bayerngas Norge 68 lisenser, hvorav 47 i Norge, 17 i UK og 4 i Danmark. Bayerngas Norge har 5 operatørskap i Norge og 1 operatørskap i England. Selskapet har ambisjoner om å delta i mellom fem og ti prøveboringer i året, fortrinnsvis i umodne områder. Gjennomsnittlig daglig produksjon er antatt å ligger på omkring 16 200 fat oljeekvivalenter, eller omkring 10 TWh. 11. august 2013 produserte selskapet for første gang mer enn 20 000 fat oljeekvivalenter på en dag.

Ambisjon og utvikling

Eierne av Bayerngas Norge har et uttalt mål om å sikre energiforsyning til sine eiere, og gjennom dette gjøre seg mindre avhengig av russisk gass. Etter oppstarten i 2006 har selskapet vokst gjennom kjøp av lisenser og selskaper, deriblant PA Resources Norge og Genesis Petroleum. Flere års arbeid ble i februar 2012 belønnet med operatørlisens på blokk 35/5, 8 i Nordsjøen. Selskapet vil fortsette å vokse gjennom tildeling av nye lisenser fra nasjonale myndigheter, så vel som oppkjøp av eksisterende lisenser fra andre oljeselskaper.

Forskning og utvikling

Bayerngas Norge bidrar aktivt til forskning og utvikling innen energi. Selskapet er blant annet engasjert i arbeidet med å redusere utslippet av CO2 fra forbrenning av hydrokarboner ved å yte økonomisk støtte til det norsk-britiske selskapet GasPlas, som utvikler GasPlas-teknologien.

Samfunnsengasjement

Bayerngas Norge bidrar til prosjekter og organisasjoner de finner særlig viktige og relevante for selskapet og samfunnet forøvrig. Norsk-Tyske Willy-Brandt-Stiftung er, med bakgrunn i en felles interesser for norsk-tyske relasjoner, en av organisasjonene som støttes av selskapet. Bayerngas Norge støtter også norsk kvinnefotball gjennom et samarbeid med Røa Dynamite Girls. Utover disse langsiktige samarbeidene har selskapet i 2012 støttet Øglegraverne 2012 i deres forskning på, og utgraving av, fossiler på Svalbard.
Kortvinger

Utseende

Små til middelsstore (0,5 - 40 mm), ofte slankbygde biller. Kortvinger varierer mye i utseende. Dekkvingene er korte, felles for nesten alle er at dekkvingene ikke dekker hele bakkroppen. Hos de fleste artene dekkes mindre enn halvparten, av bakkroppen. Bare hos noen få arter dekker de hele bakkroppen. Hodet er ofte ganske stort og noe flattrykt, fasettøynene varierer fra ganske små og flate til store og utstående. Antennene er trådformede eller svakt kølleformede, ofte ganske lange og kraftige. Brystskjoldet (pronotum) er gjerne omtrent så langt som bredt og lite bredere enn hodet. Beina er som oftest korte og ofte ganske kraftige. Mange arter er lange og slanke, andre er brede og flate, dråpeformede eller korte og trinne. Mange arter er brune eller svarte men det finnes også en del som er brokete og ganske fargerike. Larvene varierer også mye i utseende men er gjerne langstrakte med korte antenner og to korte haletråder. Bilder av mange ulike medlemmer av denne familien kan finnes på Atlas of rove beetles (Staphylinidae) of Russia and adjacent countries.

Levevis

Kortvinger kan finnes i de fleste miljøer på land og i vannkanten, men de går ikke ut i vannet. Mange arter finnes mellom løvstrø på bakken. Noen er knyttet til hule trær, andre lever i reir av fugler eller pattedyr. Mange lever av ulike slags sopp. Én gruppe lever i ganger de graver i mudder langs elver og dammer, også ved havet. Noen arter lever i eller av møkk. Ganske mange arter lever i koloniene til sosiale insekter, særlig i maurtuer, der de på ulike måter utnytter maurene. Mange er gode flygere som kan finnes svermende, andre har reduserte flygevinger.
Gruppen er primært rovdyr, men noen arter er sannsynligvis soppetere, det er ofte uklart om arter som lever i sopp lever av selve soppen, eller av andre dyr som også lever der.
Min (gud)

Myter og funksjon

Hans kult var sterkest i Koptos (arabisk: Qift) og senere også i Akhmim (gresk: Panopolis, «Pans by») hvor han ble æret med store festivaler for hans «komme fram» med offentlig prosesjon og presentasjon av ofringer. Hans andre assosiasjoner omfattet den østlige ørkenen og forbindelsen til guden Horus. Den engelske arkeologen William Flinders Petrie gravde ut to store statuer av Min ved Koptos som nå er i Ashmolean Museum i Oxford og det er mulig at de er fra førdynastisk tid. Selv om han ikke er nevnt ved navn i en referanse til «han som holdt arm løftet i øst» i pyramidetekstene, er det en sannsynlig referanse til Min.
Hans betydning vokste i Mellomriket da han enda mer knyttet til solaspektet og fruktbarheten til Horus som guddommen Min-Horus. Ved Det nye rike ble han også smeltet sammen med Amun som guddommen Min-Amun-kamutef («Min-Amun – okse av hans mor»), delvis for at begge var assosiert med væren og oksen, og begge deler kunne bli sett på som symboler på virilitet. Min helligdom var kronet med et par oksehorn.

Potens og virilitet

Som den sentrale guden for fruktbarhet og mulig også orgastiske ritualer, ble Min identifisert av grekerne med deres gud Pan, som omtalt av Herodotos. Et trekk ved dyrkelsen av Min var den ville, tornete salatplanten (Lactuca virosa, «giftsalat») og Lactuca serriola («piggsalat»), som den hemmelige versjonen Lactuca sativa («hagesalat») kommer fra, ved at den hadde påståtte afrodisiakiske egenskaper og som man kunne framstille lateks når den ble kuttet, muligens sett på som sæd.
Som en gud for mannlig seksuell styrke og potens ble han æret under kroningsritualene under Det nye rike da farao var forventet til å så sine frø og således sikre den årlige livgivende oversvømmelsen fra Nilen. Ved begynnelsen av høstingen ble hans bilde tatt ut av tempelet og brakt ut på markene som en del av festivalen for Mins avreise. De var da velsignet med avlingen og spilte leker nakne til ære og hvor en av disse lekene var å klatre opp en høy påle, enten denne hadde en direkte symbolsk betydning eller ikke.

I kunsten

I egyptisk kunst ble Min framstil som dekket av liksvøp, med en krone med fjær, ofte med hans erigerte penis i sin venstre hånd og en vifte (autoritetsymbol) i høyre hånd som var løftet. Rundt hans forhode bar Min røde bånd som hang ned til bakken, kanskje et symbol for seksuell energi. Hans andre symboler var den den hvite okse, pil med mothaker, og en seng av salat som egypterne mente var seksuelt stimulerende ettersom egyptisk salatstengel var høy rett og knyttet til en melkelignende substans når den ble gnidd.
Selv en del krigsgudinner ble avbildet med kroppen til Min, inkludert hans fallos, og det førte også til avbildninger, tilsynelatende av Min, med hodet til en løvinne.
Platychelus

Utseende

Små, mørke, sterkt hårete oldenborrer.

Levevis

De voksne billene er dagaktive og finnes helst på blomster, der de eter pollen og nektar.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika, de fleste av artene lever i det sørlige Afrika.
Egil Bergsland

Egil Bergsland (født 2. september 1924 i Notodden, Telemark, død 12. oktober 2007) var en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Telemark i 1977. Han var vararepresentant i perioden 1973–1977.
Bergsland var varaordfører i Notodden i perioden 1964–1967 og ordfører i 1971–1975.
Miljøterapeut

Miljøterapeuter i skolen

Miljøterapeut er en operativ kompetanse i førstelinjetjenesten   
Miljøterapeutene ser elevene på en annen måte enn lærerne. De vet hva de skal se etter, hvem de skal spørre og hvordan de skal komme i posisjon til å få nødvendig informasjon. De har en kompetanse med det psykiske og sosiale i fokus. De kan observere lærere som er trengt opp mot veggen i en destruktiv samspillsprosess med elevene. I slike situasjoner har de vanskelig for å se grunnleggende mekanismer i dette samspillet, og kan få konstruktiv støtte til å bryte negative mekanismer fra en yrkesgruppe som har dette som sin kjernekompetanse. I tillegg viser erfaringene fra skolen at miljøterapeuter har bedre mulighet for å ha et godt samarbeid med barnevern, psykiatri, helsestasjon og andre fordi de delvis deler fagbakgrunn. 
Viktigst av alt – de er i miljøet og kan jobbe med elever som trenger det uten tilmelding, utredning og mange møter. Og de kan være gode samtalepartnere for foreldre som ønsker det. De kan representere en førstelinjetjeneste som er operativ fra dag 1.                                                       
Eksempler på ulike arbeidsoppgaver miljøterapeut i skolen kan utføre alene og i samarbeid med lærere.
Både Fellesorganisasjonen og Utdanningsforbundet stiller seg bak denne eksempelsamlingen

Eksterne lenker/referanser

Det finnes en rekke artikler som beskriver hva som gjør miljøterapi til terapi, de gir gode definisjoner på miljøterapi og omhandler dette som tema.
Fellesorganisasjonen (FO) er fag- og profesjonsforbundet for 27.000 barnevernspedagoger, sosionomer, vernepleiere, velferdsvitere og studenter. På deres nettside www.fo.no finnes mange relevante artikler. 
FOere i skole, barnehage og SFO. Link til hefte fra 2008 
Her ligger en oversikt over flere aktuelle utdanninger som man kan ha for å arbeide som miljøterapeut https://utdanning.no/yrker/beskrivelse/miljoterapeut
Masaccio

Liv og verk

Sammen med Masolino malte Masaccio i 1425–1428 freskene i Santa Maria del Carmine i Firenze med motiv fra apostelen Peters liv.
Masaccios karriere ble ikke lang – han døde bare 27 år gammel – men realismen og sentralperspektivet fikk stor innflytelse på den kommende generasjonen. Han brøt med den gotiske tradisjonen gjennom å erstatte vidløftig ornamentikk med hverdagslige detaljer og gjennom å la skikkelsene opptre i et, som man oppfattet det, virkelig rom.
Masaccio arbeidet fra rundt 1422 i Firenze, men han avsluttet sin kunstneriske karriere i Roma med en serie fresker i kirken San Clemente.
Han var den første som malte med sentralperspektiv, og det hevdes at det ikke har blitt brukt slagskygge i et maleri før fresken «Utdrivelsen fra paradiset».

«Skattens mynt»

I fresken «Skattens mynt» står skikkelsene på bakken rundt Jesus Kristus i et vidstrakt landskap, som ikke, som i Giottos fresker, utgjør en skjerm rundt et begrenset billedrom. Masaccios skikkelser er sterkt opplyste fra en kilde utenfor bildene, som om lyset i selve verket kommer fra kapellvinduet som er plassert til høyre. Lyset treffer dem i en vinkel, kaster skygger på marken og spiller over skikkelsenes former, for tydelig å avsløre noen og kaste skygger over andre. Masaccio brukte her chiaroscuroeffekter, det vil si et spill mellom lys og skygge for å oppnå en dramatisk virkning. Stor vekt legges på denne måten ved en temmelig betydningsløs episode i evangeliets fortelling: I midten forteller Kristus for Peter at han i gapet på en fisk (som ses til venstre) skal finne en mynt, som skal betales til skatteinnkreveren (til høyre). Fortellingen formidles gjennom noen få iøynefallende gester og intensive, betydningsfulle blikk mellom personene, som dog forblir ganske urørlige.
Glommafestivalen

Glommafestivalen er Østfolds største og eldste festival. Den arrangeres i Fredrikstad hver sommer. Musikalske artister og diverse maritime aktiviteter for store og små.
Samfundet De Nios Särskilda pris

Samfundet De Nios särskilda pris er en litterær pris som deles ut av Samfunnet De Nio. Prissummen har variert mellom 50 000-100 000 SEK. Prisen deles ikke ut regelmessig.
212A-klassen

Norge

Forsvarsdepartementet kunngjorde 3. februar 2017 at ThyssenKrupp var valgt som samarbeidspartner for å erstatte de seks ubåtene i den norske Ula-klassen med fire nye ubåter basert på 212-klassen i løpet av 2025–2028.
Erling Carlsen

Karrière

Han var ansett som en av landets ypperste musikere og var i flere tiår soloklarinettist i Oslo Filharmoniske Orkester der han var ansatt fra 1924 til 1966. Fra 1918 til 1921 spilte han i orkestret ved Opera comique i hovedstaden. Han var en hyppig solist med Filharmonien i klarinettverk av Mozart, Weber, Debussy, Copland og Herman D. Koppel. Mange norske uroppførelser stod han også for, blant annet Knut Nystedts konsert for engelsk horn, klarinett og orkester samt Karl Andersens Trio for fløyte, klarinett og cello som han også spilte inn på plate med komponisten på cello og Alf Andersen på fløyte.

Musikeregenskaper

I musikerkretser ble Carlsen en legende i levende live, og han var en av Oslo-Filharmoniens mest markante musikerprofiler. Under sjefdirigentene José Eibenschütz, Issay Dobrowen, Olav Kielland, Odd Grüner-Hegge, Øivin Fjeldstad og Herbert Blomstedt utfoldet han sitt åndfulle spill og representerte selve kontinuiteten i orkestrets indre liv. Erling Carlsen var en stillfarende mann med en påfallende teknisk og musikalsk sikkerhet som gjorde inntrykk på gjestende dirigenter og solister fra alle verdenshjørner.
Ved Filharmoniens 50-årsjubileum i 1969 ble soloklarinettist Erling Carlsen overrakt Filharmonisk Selskaps hederstegn. Han mottok også Kongens fortjenstmedalje i gull.

Erindringer om Carlsen

Som kammermusiker var han høyt respektert, og han uroppførte flere norske verk. Carlsens klarinettspill var legendarisk for  mørk og elegisk klang, utsøkt frasering og stor musikalsk ro og oversikt. Carlsen underviste i mindre målestokk, men dannet skole i kraft av sitt virke som Filharmoniens soloklarinettist, som kammermusiker og som solist. Blant hans elever er  Richard Kjelstrup. Forholdet mellom den unge Kjelstrup og den eldre, erfarne Carlsen er beskrevet i anekdoter som blant annet kan leses i Norsk musikkhistorisk arkiv. I mer enn 30 år var hans makker på 2. pulten Birger Valdar. De to forskjellige personlighetene kom klanglig meget godt overens. Det lød som om samme mann spilte begge stemmene, sier gamle musikerkolleger.
Blant bevarte opptak med Carlsen er innspillingen av Karl Andersens Trio for fløyte, klarinett og cello med Alf Andersen, Erling Carlsen og Karl Andersen. I NRKs programarkiv foreligger hundretalls opptak av Oslo-Filharmonien fra Carlsens lange virketid som soloklarinettist. Tallrike plateinnspillinger med orkestret under ledelse av Odd Grüner-Hegge, Øivin Fjeldstad og Alfredo Antonini med flere dokumenterer Carlsens høye standard.
Prisdiskriminering

Eksempler

Markedet for elektrisk kraft i Norge har vært preget av store prisforskjeller som ikke bare skyldes forskjeller i kostnader, det vil si prisdiskriminering. Dette gjelder eller gjaldt særlig kraftkrevende industri og treforedling som har betalt langt lavere pris enn andre sektorer. Korrigert for kostnader betalte kraftkrevende industri i 1988 omkring 0,09 kr/kWh mens tjenesteytende sektor betalte 0,19 kr/kWh. På 1930-tallet økte konkurransen på markedet for sildeolje blant annet på grunn av tilførsel fra Japan. Norske fiskere forsøkte da å organisere for å hindre lavere pris på sildeolje slo ut i lavere pris på saltet og fersk sild. Storsildlaget opprettet i 1928 lykkes med dette inntil silden vandret sør for Stad der fiskerne ikke var organisert. Senere fikk sildefiskerne myndighetenes støtte til prisdiskriminering gjennom lovendring som regulerte omsetningen. Med opprettelsen av Norske Meieriers Salgssentral (1928) forsøkt melkeprodusentene i Norge å bryte forbindelsen mellom prisen på smør, ost og melk til konsum slik at melken kunne selges til høyere pris enn prisen på smør skulle tilsi. Pedersen antok at internetthandel både kunne redusere muligheten for prisdiskriminering (på grunnlag av avstand og manglende informasjon) og gi bedre grunnlag for prisdiskriminering ved inngående kunnskap om den enkelte forbruker. I detaljhandel kan prisdiskriminering foregå mellom varegrupper: For «stapelvarer» (homogene produkter med stor omsetning) er det høy priselastisitet og detaljisten har som regel liten prosentvis fortjeneste, mens for merkevarer har detaljisten høyere fortjeneste. Periodevise «salg» eller «tilbud» for utvalgte varer er også en form for prisdiskriminering.
Doubleday

Doubleday er et amerikansk forlag, stiftet av Frank Nelson Doubleday i 1897. Forlaget har gitt ut mange bøker av kjente forfattere, blant andre Peter Benchley, Dan Brown og Stephen King.

Historie

Frank Doubleday tok opp ett ulovlig lån på fem tusen dollar, og sammen med partneren Samulel McClure stiftet han Doubleday & McClure company i 1897. Partenerskapet med Samuel varte bare i tre år, men Frank fikk seg en ny partner, Walter Hines Page, i 1900. Forlaget skiftet da navn til Doubleday, Page & company. Page var en flink nestleder, men i 1913 ble han innkalt som ambassadør for Court of St. James's og måtte forlate forlaget.
Franks sønn, Nelson Doubleday, ble med i forlaget i 1922, og i 1927 slo Doubleday seg sammen med George H. Doran Company . Dette gjorde Doubleday & Company til et av de største forlagene i engelsktalende land. Bertelsmann, et tysk internasjonalt Mediekonsern, kjøpte opp Doubleday i 1986. To år senere ble det en del av Bantam Doubleday Dell Publishing Group og ble en del av Randomhouse.
2. divisjon fotball for menn 1983

Opp- og nedrykk

Begge avdelingsvinnerne rykket direkte opp til 1. divisjon 1984. Nummer to i hver avdeling spilte kvalifisering mot nummer 10 i 1. divisjon om opprykk. De tre nederste lagene fra hver avdeling rykket ned.
Direkte opprykk: Fredrikstad (avdeling A) og Molde (avdeling B)
Opprykk via kvalifisering: Strindheim (avdeling B) rykket opp etter kvalifiseringskamper mot Pors (avdeling A) og Brann (1. divisjon).
Nedrykk: Vard, Djerv 1919 og Kopervik fra avdeling A, Stjørdals/Blink, Aalesund og Bodø/Glimt fra avdeling B.
Satoshi Mashimo

Karriere

Satoshi Mashimo startet sin profesjonelle karriere i Montedio Yamagata i 1996. Han har også spilt for Tonan SC.
Jun Iwashita

Karriere

Jun Iwashita startet sin profesjonelle karriere i Shimizu S-Pulse i 1992. Han har også spilt for Vissel Kobe og Jatco TT.
Thea Jensen (jordmor)

Utmerkelser

Thea Jensen ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv før hun ble pensjonert.
Sead Kolašinac

Arsenal

6. juni 2017 skrev han under for Arsenal. Før det, spilte Kolašinac for den tyske fotballklubben Schalke 04.

Landslaget

Han er født i Tyskland av bosniske foreldre og han har spilt flere aldersbestemte landskamper for Tyskland.
Han representerte Bosnia i fotball-VM i Brasil 2014. Han var i startoppstillingen i Bosnias første VM-kamp noensinne den 16. juni 2014. Han scoret et selvmål bare 3 minutter ut i oppgjøret, hvor Bosnia tapte 1-2. Dette selvmålet var det raskeste i en VM-kamp noensinne.
Skærbæk (Fredericia)

Skærbæk er en havneby i Sydjylland med 2 033 innbyggere (2011). Skærbæk ligger i munningen av Koldingfjorden, helt ut til Lillebælt, fire kilometer syd for Taulov, 12 kilometer sydvest for Fredericia og 15 kilometer øst for Kolding. Byen tilhører Fredericia kommune og er ligger i Region Syddanmark.
Skærbæk hører til Taulov sogn. I byen ligger hovedkvarteret til det ledende danske energiselskapet DONG Energy. Her ligger også kraftanlegget Skærbækverket og båtverftet til Faurby Yacht.
Carl Berner (arkitekt)

Bakgrunn

Han var sønn av stortingspresident Carl Christian Berner (1841–1918) og bror til arkitekten Jørgen Berner.
Carl Berner ble utdannet som bygningsingeniør ved Kristiania tekniske skole (senere Oslo ingeniørhøgskole) og studerte i 1898–99 ved Den kongelige Kunst- og Håndverksskole under Herman Major Schirmer. Etter her å ha satt seg inn i norske landsens byggetradisjoner var han i 1900–01 assistent hos London-arkitekten Thomas E. Collcutt, og i 1903–06 dro han ved hjelp av reisestipender på studiereiser til Sverige, Danmark, Storbritannia, Tyskland og Frankrike.

Karriere

Carl Berner etablerte egen arkitektpraksis i Kristiania i 1902 og drev fra 1906 sammen med broren Jørgen i firmaet Berner & Berner. Brødrene stod på 1910- og 1920-tallet for en rekke offentlige bygg og private villaer i en historisme preget av nordiske byggetradisjoner med enkelte britiske islett. De synes lite påvirket av 1930-årenes funksjonalisme, men byggene kunne i likhet med mange av samtidens bygg være oppført f.eks. med skallmurer av betong som så er forblendet med andre materialer.
Carl Berner stod også for restaurering av en rekke kirker og har formgitt møbler med forbilder i norske tradisjoner. I tillegg var han en betydelig arkitekturskribent og var i 1911–19 redaktør for tidsskriftet Arkitektur og dekorativ kunst. Han var med og grunnla Det norske arkitektakademi (NAL-akademiet) i Kristiania, og han hadde en rekke sentrale verv i Fortidsminneforeningen.