google/wiki40b huggingface dataset:
Varhaug kirke

Historikk

Kirken erstattet en kirke på Varhaug gård fra 1828 som kommunen kjøpte av eieren i 1851. I 1902 vedtok kommunestyret å bygge ny kirke på Odland. Altertavlen, prekestolen, døpefonten, altersølvet, lysestakene på alteret og den lille lysekronen ble overført til den nye kirken og den gamle kirken ble revet etter at den nye var tatt i bruk. Men tårnfoten stod igjen på den gamle kirkegården som hus for kirkeklokken fra 1791. Den ble først revet av tyskerne i 1940. I 1951 kom det opp et nytt hus til kirkeklokken fra 1791, dette ble siden vigslet til kapell.
Mange brukte ordet «jærkatedralen» om det store nye kirkebygget da kirken var ny. Tårnet var 30 meter høyt. Opprinnelig var interiøret holdt i gulbrune fargetoner, men til 50-årsjubileet ble fargetonene erstattet av blå, røde, grå og hvite farger. Da ble også koret bygget om og to vinduer der ble fjernet. Prekestolen fra 1828 ble også senket. Kirken fikk elektrisk lys i 1930, og da fikk den også de store messinglyskronene.
Exotic

Historikk

Tidlig i 1960-årene forsøkte oppdrettere av amerikansk korthår å introdusere perserens lange pelstype i sin rase. I stedet avlet de frem katter med korthårkattens pels på perserens kraftige og kompakte kropp. Helt ubevisst ble "korthåret perser" født med det flate teddybjørnaktige ansiktet og den litt klagende stemmen. For å skille disse kattene fra amerikansk korthår kalte oppdretterne dem for exotic korthår og benyttet britisk korthår, burmeser og til og med russisk blå i sitt avlsprogram. CFA godkjente rasen i 1967.

Opprinnelse

Denne korthårede perseren har sin vennlige personlighet og stemme fra opprinnelsesrasen. Exotic er lik perseren av utseende, men den har en helt spesiell pels: ikke helt kort, men heller ikke halvlang. Rasekrysning for å få frem den korte pelsen har gitt exotic en noe livligere og mer nysgjerrig fremtreden enn sitt opphav. Det har imidlertid ikke eliminert de anatomiske problemene med hodet, noe den har arvet fra perseren. Den bløte, doble pelsen må kjemmes et par ganger i uken. Rasen er fremdeles uvanlig, delvis fordi kullene ofte også inneholder langhårede kattunger.

Utseende, anatomi og fysikk

Exotic har arvet noen av perserens svakheter, som oversvømmede tårekanaler, trange nesebor og tannproblemer. I et forsøk på å avle på sunnhet har den britiske standarden for begge raser krav om at nesens overlinje skal være lavere plassert enn øyets underlinje.

Fargevarianter

Alle farge- og mønstervarianter, deriblant maske, sepia og mink.

Fargebeskrivelser

Som perseren kan exotic også være tigret eller spottet. Ansiktstegningene er den samme på alle de tre mønstervariantene, mens tegningene på kroppen er forskjellige. Den tigrete varianten skal ha mange smale striper på kroppen og ringer på halen.
Maskevarianter finnes også hos exotic, som hos perser, og disse kalles colourpoint. All utmasking skal være jevn og dekke hele ansiktet. Utvikling av maske varierer på de forskjellige fargevariantene. De mørke variantene, som for eksempel brun, utvikles først.
Med gnistrende svart pels og skinnende, gullfargede øyne kan denne fargevarianten ha vært modell for mange av de svarte leketøyskattene som er blitt produsert opp gjennom årene.
Fargestandarden for blå exotic er den samme som for britisk korthår. Ved å sammenligne de to rasene kan man se hvor karakteristiske de er, selv hos to relativt kraftig og kompakt bygde katter. Exotic er den rundeste ac alle korthårsrasene, med en standard som krever runde linjer over hele katten, fra ører til tær. Det bamseaktige utseendet kan gi et feilaktig inntrykk av mykhet – under plysjpelsen skal kurvene være muskuløse.
Standarden for alle skilpaddefargede exotic er at fargene skal være balansert og lett blandet, og alle fire ben og hale skal ha begge farger. Enkelte distinkte fargeflekker tillates, og bliss i ansiktet er også tillatt. Skilpaddemarkeringer er arvelig uforutsigbare.

Kilder

Litteratur: Alle verdens katter av Bruce Fogle, utgitt på Spektrum Forlag, 2005.
Brian Jones

The Rolling Stones

Jones var Rolling Stones' store musikalske drivkraft fra starten i 1962, men ble aldri kreditert som låtskriver. Han var sterkt influert av amerikansk blues og var i tillegg en av de første til å introdusere indisk sitar, dulcimer og andre mer eller mindre eksotiske instrumenter i britisk rock. Han var i tillegg en habil slidegitarist. Som multiinstrumentalist bidro han til bandets' spesielle lydbilde på 1960-tallet.
Etter hvert som Mick Jagger og Keith Richards ble frontfigurene, ble Jones skjøvet mer og mer i bakgrunnen. Han led sterkt av astma, og på grunn av store rusproblemer ble det på slutten av 1960-tallet klart at han ikke ville kunne turnere med bandet lenger. Hans bidrag i studio fra slutten av 1968 ble færre og færre. 
I juni 1969 møtte Mick Jagger, Keith Richards og Charlie Watts (bassist Bill Wyman var ikke med) opp på Jones' landsted og fortalte ham at han ikke lenger var en del av Rolling Stones. Gitaristen Mick Taylor tok hans plass i bandet. Etter sigende var Jones da allerede i gang med sitt eget bandprosjekt, noe som visstnok også skulle inkludere Jimmy Page (Led Zeppelin) og noen andre kjente musikere. Jones var også nesten ferdig med sitt eget plateprosjekt med lokale musikere i Marokko (Pipes of Pans of Joujouka), et album som kom ut på Stones' eget plateselskap i 1971.

Død

Brian Jones ble funnet død i svømmebassenget sitt 3. juli 1969. Rettsmedisinernes offisielle rapport konkluderte med at han hadde druknet ved et uhell, muligens som følge av et astmaanfall.
Etter Jones død skrev Pete Townshend et dikt kalt «A Normal Day for Brian, A Man Who Died Every Day» (trykket i The Times), Jimi Hendrix dediserte en sang til Brian på amerikansk TV, og Jim Morrison publiserte et dikt kalt «Ode to L.A. While Thinking of Brian Jones, Deceased». Hendrix og Morrison døde begge ved samme alder som Jones. Alan Barton skrev sangen «July 69» («Dedicated To The Memory Of Brian Jones»), utgitt av Polydor Records i august 1990.
The Rolling Stones spilte en gratis konsert i Hyde Park to dager etter hans død. Bandet dediserte konserten til Jones. Før Stones begynte å spille fremførte Jagger utdrag fra «Adonais», et dikt av Percy Shelley om dødsfallet til vennen John Keats, og det ble sluppet fri hundrevis av sommerfugler som en del av hyllesten.
Brian Jones ble selve symbolet på «Swinging London» på 1960-tallet med sin outrerte livsstil og rockeimage. 
Jones ble begravet i hjembyen Cheltenham, og under begravelsen var kun Bill Wyman og Charlie Watts tilstede fra Rolling Stones.
Chrotoma

Utseende

En middelsstor, avlang, brun trebukk. Oversiden er tett kledt med fine, nedliggende, lyse hår og virker derfor ganske blek. Antennene er tynne og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Arten er utbredt idet sørvestlige USA og Baja California.
Åre (ildsted)

Åre er et åpent ildsted uten skorstein. Åren ligger vanligvis midt i rommet, men den kan også, i mindre hus, ligge i et hjørne. Røyken legger seg under taket og siver ut gjennom en åpning i taket, ljoren. 
Et hus med åre som ildsted kalles gjerne årestue, røykstue eller ljorestue. Ildstedene åre og røykovn har det til felles at røyken fra ildstedet slippes ut i rommet og derfra ut av huset gjennom ljoren; både årestua og røykovnstua er røykstuer.
Fordi røyken måtte slippe ut gjennom ljoren i taket, ble ei årestue vanligvis begrenset til én etasje. Loftet var et hus uten ildsted og den første type tømmerhus som ble bygd i to etasjer. Det fantes en variant av årestua, et hus som var en kombinasjon av årestue og loft, ramloftstua.
Åren var det vanlige ildsted i middelalderen fram til røykovnen og peisen ble introdusert, den siste sammen med en røykpipe som førte røyken ut gjennom taket. I eldre tid ble peisen i skrift og i bymessig bebyggelse kalt skorstein, et ord som senere gikk over til å betegne røykrøret. I sesongbosteder som seterhus og rorbuer kunne åren være lenger i bruk.
Tommy Coyne

Clydebank og Dundee-klubbene

Coyne begynte sin profesjonelle fotballkarriere hos Clydebank i 1981, og fikk sin førstelagsdebut i 1981/1982-sesongen. Etter at han mer eller mindre etablerte seg på førstelaget og scoret 38 mål på 80 seriekamper ble han underveis i 1983/1984-sesongen solgt til Dundee United for 60 000 pund. Dundee United var da iferd med å bli en ny stormakt i skotsk fotball som en del av New Firm, men Coyne fikk problemer med å gjenskape sin form fra Clydebank og scorte kun ni mål på 62 kamper, samt noen mål under UEFA-cupen 1984/85.
Etter å ha spilt for klubben på høsten 1986 ble han solgt videre til byrivalen Dundee FC, hvor han umiddelbart fant tilbake til scoringsformen med ni mål på 20 kamper i vårsesongen. Etter ferdigspilt 1987/1988-sesongen var han toppscorer i Scottish Football League med 33 mål på 40 seriekamper, noe som gjorde at han fikk storklubbenes oppmerksomhet.

Celtic

Da han hadde halvspilt 1988/1989-sesong og notert seg for ytterligere ni scoringer ble han kjøpt av Celtic FC for 500 000 pund. Der fikk han igjen problemer med scoringsformen, men i løpet av 1990/1991-sesongen var han tilbake til gammel form med 18 mål på 28 seriekamper, noe som gjorde han til toppscorer i serien for andre gang i karrieren. Til tross for at han også scoret jevnt i de to påfølgende sesongene i Celtic ble han likevel solgt til den engelske klubben Tranmere Rovers FC i mars 1993.

Motherwell

Hos Tranmere spilte han 13 seriekamper før han fikk personlige problemer, noe som gjorde at han ble solgt videre til Motherwell FC i november samme år på en overgangssum verdt 125 000 pund. I den påfølgende sesongen ble han igjen toppscorer i serien for tredje og siste gang i sin karriere, noe som fremdeles gjør han til den enste som har blitt toppscorer i Skottland med tre ulike klubber. Totalt spilte han over 130 seriekamper og scoret 59 mål for Motherwell frem til 1998.

Karriere på hell

I 1998 dro han videre til Dundee FC, hvor han også hadde spilt i perioden 1986 til 1989. Der spilt han 18 seriekamper, men klarte ikke å tegne seg på scoringslisten i løpet av disse kampene. Han ble deretter lånt ut til Falkirk FC i 1999, hvor han fikk ett mål på åtte seriekamper. I august 2000 dro han tilbake til sin første klubb Clydebank FC, hvor han ble ansatt som spillende manager for klubben. Etter kun seks måneder som manager i Clydebank ble han sparket fra stillingen på grunn av at klubben ble satt under administrasjon. Han spilte deretter én seriekamp for Albion Rovers FC før han la opp som aktiv spiller etter våren 2001.

Internasjonal karriere

På grunn av irsk slektskap valgte Coyne å spille for Irland, og hans landslagsdebut kom i en vennskapskamp mot Sveits i mars 1992. Han ble også valgt ut til den irske troppen under VM i fotball 1994 av landslagstrener Jack Charlton, hvor han fikk spille to av Irlands tre gruppespillkamper mot Italia og Mexico samt åttendedelsfinalen mot Nederland dog uten å score mål under mesterskapet. Hans siste av i alt 22 landskamper for Irland kom i en kamp mot Belgia i oktober 1997, hvor han kom innpå som innbytter for David Connolly.
Kaie

Utseende

Kaien blir omkring 34-39 cm lang og veier normalt 136–265 g. Fjærdrakten er gjennomgående grå og sort. Hodet har sort isse og er ganske flatt. Nebbet er sort og kort. Øynene har lys blågrå iris. Nakken, ryggen og undersiden er grå, Vingene og stjerten, som er moderat lang, er sort med blålig glans. De nedre ekstremitetene er sorte, inkludert klørne. Arten har gripeføtter og kan vagle.

Biologi

I likhet med kornkråka er kaiene ofte sosiale og lever i kolonier. Flokkene kan omfatte flere hundre individer. Arten trives både i jordbruksområder og urbane strøk, der de ofte finnes i parker og på åpne plasser, som torg og lignende. Den er alteter (omnivor), men i mindre grad kjøttetende enn kråke og mange andre artsfrender. I én studie besto 84 % av dietten av plantemateriale, blant annet korn, frø og bær. Det er imidlertid kjent at arten eter mer kjøtt i hekketiden enn ellers om året. En normal sommerdiett består ellers typisk av virvelløse dyr, gresshopper, maur, fluer, larver og biller. Noen fugler spesialiserer seg også i å røve egg fra andre.
Kaia er monogam og danner livslangt parforhold. Den hekker helst i kolonier, og hekkeplassen kan være huler i trær og større fuglekasser. I byer og tettsteder kan de hekke i skorsteiner og kirketårn. Om man vil henge opp spesielle fuglekasser beregnet for kaier, bør man henge opp flere siden denne fuglearter hekker i kolonier. Disse spesielle fuglekassene henges opp i en høyde på minimum 6–8 meter og hver kasse bør ha en avstand på minst 1–2 meter fra hverandre. Begge kjønn tar del i byggingen av redet, som varierer i størrelse, men kan være ganske så massivt. Redet bygges av kvister og strå og tettes med søle og dyreskitt. Redet er skålformet og fôres innvendig med mose og annet mykt materiale.
Hunnen legger 3–8 egg (4 i snitt) og ruger dem ut selv. Inkubasjonstiden tar cirka 17–19 dager, av og til mer. Ungene mates og stelles av begge foreldrene i opp mot 30 dager. De blir selv kjønnsmodne omkring 2 år gamle. I naturen er det observert opptil 14 år gamle kaier.
Kaias utbredelse i Norge er hovedsakelig i den sørlige delen av landet, med hovedtyngden på det sørlige Østlandet, rundt Trondheimsfjorden, og på Jæren.
Tanger

Tanger er en havneby nord i Marokko med 669 685 innbyggere i 2004. Byen har blant annet skipsverft, hermetikkindustri og turisme. Byen har fergeforbindelse med Spania og Gibraltar. Den gamle bydelen (medinaen) har bebyggelse fra middelalderen. Tanger med omegn dekker omtrent 583 km². 
Byen utgjorde i årene 1923—1956 en internasjonal sone ifølge Tanger-traktaten mellom Frankrike, Storbritannia og Spania. Tanger var et kjent smuglersentrum i årene etter 2. verdenskrig.
Jango Fett

Jango Fett er en fiktiv person fra Star Wars-filmene. Rollefiguren ble spilt av Temuera Morrison. Han var en dusørjeger og var med i Star Wars Episode II: Klonene angriper. Han brukte jetpack og laserpistol og hadde en slags rustning. Han bodde på planeten Kamino. Klonene i Star Wars ble klonet av Jango. Da Obi-Wan Kenobi var på Kamino hadde Jango Fett og han en kamp. Jango Fett greide å unnslippe. Han fulgte etter Obi-Wan da han dro til Geonosis. Der hjalp han til med å ta Anakin Skywalker til fange. I slaget på Geonosis ble Jango Fett drept av jedimesteren Mace Vindu. Jangos sønn, Boba Fett var egentlig en uforandret klone av han. Boba overlevde og var med i Star Wars 4, 5 og 6.
Ust-Ilimsk

Ust-Ilimsk (russisk: Усть-Или́мск) er en by i Irkutsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Angara, rundt 650 km nord for Irkutsk. Innbyggertall: 99 800 (est. 2005), 100 592 (folketelling 2002). Dette er en industriby som ble grunnlagt i 1966 i forbindelse med byggingen av Ust Ilimsk-demningen med Ust Ilimsk vannkraftverk i Angara. Demningen skaper et stort vannreservoar som strekker seg sørover, oppover elveløpet fra bysenteret.
Ust Ilimsk fikk innvilget bystatus i 1973, og nesten samtidig startet prosjekteringen av Ust Ilimsk varmekraftverk som startet opp i 1978 og leverer kraftvarme til byens enorme treforedlingskompleks, nord i byen.
Ust-Ilimsk lufthavn ligger 15 km nordvest for byen.
Magnus Brevig

Magnus Brevig er en hopptrener fra Ytre Enebakk. Han jobber per 2015 som assistenttrener for det norske hopplandslaget. 
Brevig startet som trener for det norske landslaget under Mika Kojonkoski i 2009, og ble i 2011 assistenttrener under Alexander Stöckl. Den norske treneren har erfaring fra både WANG Toppidrett og Kollenhopp. 
Rune Velta ga blant andre Brevig noe av æren for VM-gullet i normalbakke i Falun i 2015.
Zoo Frankfurt

Zoo Frankfurt (Zoologischer Garten Frankfurt am Main) er en zoologisk have i Frankfurt am Main. Den ble åpnet i 1858, og er etter Zoologischer Garten Berlin den nest eldste zoologiske have i Tyskland. Den ligger i Frankfurt-Ostend ved Frankfurt-Innenstadts østlige grense. Forlengelsen i østlig retning av forretningsgaten Zeil leder til den zoologiske havens hovedinngang.
Zoo Frankfurt lå opprinnelig i Frankfurt-Westend, men ble i 1874 flyttet til Ostend.
Hollenderbåen fyr

Hollenderbåen fyr ligger midtfjords i Oslofjorden og er en av landets nyeste fyrlykter, satt i drift ca. 1990. Hollenderbåen ligger i Færder kommune og erstattet Fulehuk fyr. 
Hollenderbåen er et helautomatisk fyr, og står i forbindelse med Kystverkets sjøtrafikksentral, Horten trafikksentral, som overvåker skipstrafikken i Oslofjorden. Ubemannede kameraer på Hollenderbåen er et viktig verktøy i denne forbindelse. 
Hollenderbåen er ofte brukt som rundingsmerke i forbindelse med seilaser.
Blackburn Baffin

Utvikling

Tudlig på 1930- tallet var Fleet Air Arms skvadroner utstyrt med Blackburn Ripon. Da Ripon ble tatt i bruk i 1930 hadde den eldre væske -kjølte Napier Lion motorer og det sett på som nødvendig å erstatte Lion med moderne luft-kjølte stjernemotorer da dette ville øke flyene kapasitet og forenkle vedlikeholdet. I 1932 bestemte Blackburn seg for å bygge to prototyper av Ripons med stjernemotor, en med en Armstrong Siddeley Tiger og den andre med en Bristol Pegasus som et privat foretak. (Uten at det forelå ordre fra Air Ministry). Flyet med Pegasus-motoren fløy første gang 30. september 1932, og etter testing ble den foretrukket fremfor den med Tiger-motor som erstatning for Ripon. Opprinnelig orde for 26 nybygde fly 38 konvertere Ripon. Produksjonen startet i 1933. Ytterligere 26 Ripons med Baffins ble bestilt i 1935 på grunn av pålitlighets-problemer assosiert med Armstrong Siddeley Tiger motorer i Blackburn Shark og et ønske om å øke Fleet Air Arms styrke. Ytterligere tre nybygde Baffins fikk 580 hk  Pegasus II.M3 motorer og de fikk betegnelsen Baffin T8A.

Museale fly

Vraket av en RNZAFs BaffIn som havarerte i 1937 er bygget opp igjen.
Trond Korsgård

Utdanning

Trond Korsgård studerte klarinett ved Østlandets Musikkonservatorium, og tok siden diplomeksamen ved Rotterdams Conservatorium i Nederland. Han var ansatt som klarinettist ved Kongelige Norske Marines Musikkorps i Horten 1993-1998 og debuterte i 1994 i Oslo med støtte fra Rikskonsertene.
Parallelt studerte Korsgård orkesterdireksjon ved Norges musikkhøgskole 1998-2000 med blant andre Simon Streatfield og Ole Kristian Ruud. Han har deltatt i mesterklasser med George Hurst i England  og Kurt Sanderling i Danmark. Han har også tatt timer med Karsten Andersen og Jorma Panula. Han var dirigentstipendiat hos Stavanger Symfoniorkester og Høgskolen i Stavanger 2001-03.

Oppdrag

Han debuterte som dirigent i 2000. Han jobbet innen de fleste sjangere, fra opera og ballett via orkester til korps og mindre ensembler med spesiell vekt på samtidsmusikk og musikk fra det 20. århundre.           
Korsgård stod for urfremføringen av Glenn Erik Hauglands opera Rebekka ved Den norske opera under Ultima-festivalen. Ved Festspillene i Bergen og under Ultima 2007 ledet Korsgård BIT20 Ensemble i Carte Blanches forestilling This Night of No Moon til musikk av Bent Sørensen. Våren 2008 var han tilbake ved Den norske opera og ballett og dirigerte musikk av Henrik Hellstenius og Rolf Wallin i balletten Et moderne sted, den første urpremieren i Bjørvika.
Norges generalkonsulat i Guangzhou

Norges generalkonsulat i Guangzhou (kinesisk: 挪威王国驻广州总领事馆) ble åpnet i 2008. Det dekker provinsene Guangdong, Fujian, Hainan og Guangxi, et område med om lag 220 mill. innbyggere og en vesentlig andel av Kinas verdiskapning. Norges andre utenriksstasjoner i Kina er ambassaden i Beijing og generalkonsulatet i Shanghai.
Sellegrodsfjorden

Sellegrodsfjorden er en fjordarm til Lyngdalsfjorden i Farsund kommune i Vest-Agder, beliggende like nord for byen Farsund. Fjorden har sitt innløp nord for Store Kilsholmen og strekker seg drøye to km nordvestover på nordsiden av Øyna. På nordvestsiden av Øyna går Hanersundet sørvestover til Helvikfjorden. Like innenfor innløpet til fjorden ligger Bjørsvika på vestsiden ved Øyna.
Åsandfjorden

Åsandfjorden (også skrevet Åsanfjorden) er en fjord på vestsiden av Langøya i Bø kommune i Nordland. Fjorden strekker seg ti kilometer østover til Eidet i enden av fjorden.
Fjorden starter mellom Floholman i nord og Nittingen i sør. Åsandøyan ligger midt i fjorden og herfra og innover har fjorden fastland på begge sider. En annen øy i den ytre delen er Torvøy. På sørsiden av fjorden går Spjelkvågen og Husvågen sørover. Husvågen er også en grend i enden av denne vågen. Mellom Småskjæran og Dagfinnskjæret og inn til enden av fjorden blir den kalt Eidspollen.
Fylkesvei 915 går langs nordsiden av fjorden.
Teofani

Teofani (fra gresk theos, «gud», og phainein, «å vise fram») er en manifestasjon av Gud eller en gud eller guddom for en person, synlig, men ikke nødvendigvis materiell.
Mens Iliaden er det tidligste kilde for beskrivelser av teofanier i den klassiske tradisjonen (og de skjedde gjennom hele den greske mytologien) er sannsynligvis den tidligste beskrivelsen av en teofani i det sumeriske og babylonske eposet om Gilgamesj, nedskrevet en gang rundt 2000 f.Kr. Her møter hovedpersonen Siduri, en gudinne knyttet til brygging og gjæring av drikke. I den jødisk-kristne tradisjonen er Bibelen hovedkilden for teofani.

Den greske tradisjon

Framtoningen av Zevs for Semele i hele hans guddommelighet, «i all hans prakt», er mer enn hva en dødelig kan tåle og hun blir brent til døde av flammene av hans velde. Imidlertid, de fleste greske teofanier var mindre dødelige. Noe uvanlig for gresk mytologi er fortellingen om den udødelige Prometheus, ikke en fra Olympia, men en titan som brakte kunnskapen om ilden til menneskeheten. Det er ingen beskrivelser av mennesker i denne teofani, men Prometheus ble hardt straffet av Zevs for dette.

Teofani i andre trosretninger

Ettersom hinduismen ofte er forstått som en polyteistisk eller panteistisk religiøs retning har teofani hatt en annen betydning enn den har hatt i jødedom og kristendom. Den mest velkjente teofani i østlig religioner finnes i Bhagavad-Gita som i seg selv representerer et kapittel av eposet, Mahabharata. I Gita, ber den berømte krigeren Arjuna til Krishna for å avsløre hans sanne form etter at Krishna har gitt en rekke med leksjoner på slagmarken ved Kurukshetra som indikerer at Krishna er noe langt annet enn en dødelig. Krishna føyer seg og viser Arjuna en åndelig visjon som gjør det mulig for ham å se Krishna i hans sanne form. Det er en fryktelig og en manifestasjon av ærefrykt som utgjør det hoveddelen av Kapittel XI. Denne teofani ble sitert av Robert Oppenheimer da han var vitne til den første testing av en atombombe: «Nå har jeg blitt Døden, verdens ødelegger».
Denne tradisjonsretningen hevdes også av Teresa av Ávila, Emmanuel Swedenborg, og mormonkirkens stifter Joseph Smith.
Rhind-papyrusen

Rhind-papyursen er en papyrusrull og ei av de viktigste kildene for kjennskapen til tidlig egyptisk matematikk og regning. Papyrusen er fra omkring 1700 før Kristus og er i dag i British Museum. Papyrusen ble tidligere kalt Ahmes' regnebok etter avskriveren Ahmes, men blir nå vanligvis kalt Papyrus Rhind etter den tidligere eieren.
Papyrusen inneholder forklaring til og eksempler på brøkregning, areal- og volumutregninger og problemer som i dag ville vært løst med lineære ligninger.
Medieovervåking

Medieovervåking er en tjeneste normalt rettet mot bedriftsmarkedet. Selskapene i bransjen bruker teknologi som skanner nyhetssider, sosiale medier, blogger m.v. og samler inn alt som publiseres. Innholdet som hentes inn gjennomgås elektronisk, og datasystemer leter etter bestemte søkeord som er relevant for kjøperen av tjenesten.
Medieovervåking er spesielt relevant for kommunikasjonsarbeidere og pr-ansvarlige i et selskap. Med medieovervåking kan de følge med på alt som skrives om sitt selskap i media, og bli varslet dersom det kommer nye artikler og saker om deres produkter eller tjenester. Bedriftsledere og markedsførere er andre typiske brukere av en slik tjeneste.