google/wiki40b huggingface dataset:
Nutasjon

Med Nutasjon (fra latin nutare «nikke») forstår en innen astronomi den lille, periodiske variasjonen som er overlagret jordaksens presesjonsbevegelse. Periodetiden er 18,6 år og amplituden er er 9,2" rettvinklet til ekliptikken og 6,8" parallell til ekliptikken. I tillegg finnes en komponent med amplitude under 1" og kortere periode.
Begrepet nutsjon innen astronomi adskiller seg noe fra nutasjon slik det brukes innen innen snurrebassteori der nutasjon betegner bevegelsen om aksen for dreiemomentet.

Historie

Nutasjonseffekten ble først oppdaget i 1728 av James Bradley da han utførte nøyaktige analyser av stjernekoordinater. Årsaken fant en imidlertid først 20 år senere. Nutasjon er av samme størrelsesorden som aberrasjon en annen effekt som også ble oppdaget av Bradley.
Dur-Sharrukin

Dur-Sharrukin (arabisk: دور شروكين, eller i dag Khorsabad) er en assyrisk by i nordlige Irak, 20 km nordøst for Mosul. Det er stedet for den assyriske oldtidsbyen Dur-Sargon, eller på assyrisk Dūr-Šarrukīn.

Byen Dur-Sargon

Oltidsbyens historie begynner i 717 f.Kr. da den assyriske kong Sargon II beordret at Assyria skulle få en ny hovedstad. Byen ble anlagt på sletten 16 km nord for den gamle byen Nineve. Navnet Dur-Sargon betyr «Sargons mur» eller «Sargons borg».
Byen ble anlagt i rektangulær form med sidene 1600 x 1750 meter, noe som gir et areal på nær tre kvadratkilometer. Byområdet fikk en syv kilometer lang ringmur befestet med 157 tårn opp til 30 meter høye, og syv porter åpnet seg i alle himmelretninger. Et særskilt murombygd område opphøyd på en terrasse inneholdt kongepalasset og byens tempel. Det fantes tre gudetempel tilegnet Nabu, Shamash og Sin, samt mindre kapell til gudene Adad, Ningal og Ninurta. Et tempeltårn, zikkurat, var også bygd på tempelterrassen. Det fantes også et befestet arsenal i en annen del av byen. Steinskulpturer flankerte portene og steinrelieffer prydet palassets vegger.
Dur-Sargon ble innviet offisielt 707 f.Kr. da gudestatuene ble ført inn i byens tempel. Kong Sargon var imidlertid blitt drept under et felttog to år senere. Hans sønn og etterfølger avbrøt prosjektet og flyttet hovedstaden til Nineve. Dur-Sargon ble aldri helt ferdigbygd og dens funksjon opphørte da administrasjonen ble flyttet derifra. Ble til slutt forlatt da Assyria gikk under 100 år senere.

Gjenoppdagelsen av byen

Khorsabad ble oppdaget av den franske konsulen i Mosul, Paul Botta, 1843. Botta trodde først at han hadde gjenoppdaget Ninive, men det ble raskt konstatert at så ikke var tilfelle. Victor Place og Félix Thomas foretok utgravninger der fra 1851 til 1855. På denne tiden ble et stort antall skulpturer og relieffer ført til Louvre i Paris. I 1852 sank under en katastrofe under transport av artefakter mange relieffer i Shatt el-arab, og lot seg ikke finne og berge heller i ettertid.
En amerikansk arkeologisk ekspedisjon utgravde senere ut deler av byen 1928-1935. De ble foretatt av Oriental Institute i Chicago under ledelse av arkeologene Henri Frankfort og G. Loud.
Funnene fra Dur-Sharrukin er blitt spredt verden rundt, blant annet til Louvre i Paris, British Museum i London, i Eremitasjen i Sankt Petersburg, i Bagdad og Chicago.
Myanmars riksvåpen

Burmas statssegl fikk sin nåværende utforming i 2008 etter en omstridt folkeavstemning om ny  grunnlov. Grunnlovens kapittel 13 omhandler statsseglet.
Seglets sentralmotivet er et gull kartomriss av Burma på rød bunn, omkranset av to gull olivengrener.
Skjoldholderne er to gull mytiske løver. Over skjoldet er det et gull pentagram. Skjoldet er omgitt et tradisjonelt burmesisk blomsterarrangement. Under skjoldet er det et banner med den burmesiske teksten «Unionen Myanmar».

Historisk utvikling

En påfugl har vært benyttet som nasjonalt emblem fra 1300-tallet. Emblemet ble beholdt som motiv i presidentflagget.
I sin første utforming etter europeisk mønster 1948 lå riksvåpenets kartomriss på en sølvmynt med de burmesiske ordene ta pau'. Banneret hadde teksten «Unionen Myanmar» eller «Unionen Myanmars president» på burmesisk. skjoldet var omgitt av tre blå løver. Under Ne Wins sosialistiske styre fra 1962 ble den øverste løven erstattet av pentagrammet, mynten ble forandret til et tannhjul. Kransen av risaks ble lagt til omkring tannhjulet.
Utformingen av 1974 var sirkulært blått med et rødt kartomriss av landet som sentralmotiv plassert over et sølv tannhjul med fjorten takker og brun akse. To oransje risaks omga våpenet. De to løvene var blå. Pentagrammet over skjoldet var sølv. Under skjoldet var det et banner med den burmesiske teksten Pyidaungsu Socialist Thamada Myanmar-naing-gan-daw, «Den sosialistiske unionen Myanmar».
Intercostalmuskler

Intercostalmuskler (av latin inter = mellom, og costae = ribbein også kalt pinne-muskler) er navnet på de små musklene som fyller ut mellomrommet mellom ribbeina.

De er, sammen med mellomgulvet (diafragma), de viktigste respirasjonsmusklene i kroppen.
Fossefallet

Fossefallet Supporterklubb er supporterklubben til Sarpsborg 08 Fotballforening. Klubben ble stiftet i februar 2005, har egen ståtribune kortsiden på den nyeste tribunen Sarpsborg stadion, og arrangerer bussturer til nesten alle Sarpsborg 08s bortekamper.
Slagordet til supporterklubben er "Non Debellicata", som betyr "ikke overvunnet". Slagordet er en del av Fossefallets logo, i likhet med tallet 12, som beskriver ambisjonen om å være lagets tolvte spiller.
Fossefallet gjør alt for "sin" klubb, Sarpsborg 08. Fossefallet har støttet de igjennom opp og nedturer. Senest i europaleague, med bet holdt ikke for Sarpsborg 08 og fossefallet når de ble knust 4:0 borte mot Genk.

Borteturer

Fossefallet var lenge kjent for å være mer mannsterke borte enn hjemme. Noe av bakgrunnen for dette var at svært få sto sammen med de syngende supporterne på hjemmekampene, mens alle typer supportere ble samlet på samme felt på borteturer.
Dessuten utmerker Fossefallet seg med et spesielt stort oppmøte på bortekamper. Allerede i 2009-sesongen i Adeccoligaen hadde supporterklubben 32 busser til lokaloppgjøret mot Fredrikstad, 6 busser til Moss, 4 til Kongsvinger og 3 til Bislett i oppgjøret mot Skeid. I 2013 ble det på ny mobilisert voldsomt, med 10 busser til Vålerengas jubileumskamp mot Sarpsborg 08 på Ullevaal. Supporterklubben setter opp buss til alle bortekampene på Østlandet. 
Fossefallet har mye av æren for at Sarpsborg 08 er den norske klubben med best oppmøte på bortebane, målt i prosent av tilskuersnittet hjemme. I 2013 møtte over 5 prosent av supporterne opp på bortekamper, suverent best i Tippeligaen. De eneste andre som var over 4 prosent var Godsetunionen og Kanarifansen. Bare 8 klubber i Tippeligaen mønstret i 2013 flere bortesupportere på Tippeliga-kampene, til tross for at hele 12 klubber hadde høyere tilskuersnitt hjemme enn Sarpsborg. Med rundt 700 medlemmer kniver Fossefallet med Stabæk Support, Tornekrattet og Vikinghordene om å være en av de åtte største supporterklubbene i Tippeligaen. De eneste sju som er klart større er Klanen, Godsetunionen, Bataljonen, Kanarifansen, Kjernen, Stormen og Oddrane.
Nikolajevsk-na-Amure

Nikolajevsk-na-Amure (russisk: Никола́евск-на-Аму́ре) er en by i Khabarovsk kraj i Russland. Byen ligger 80 km fra Amurs munning, 650 km nordøst for Khabarovsk. Innbyggertall: 28 492 (folketelling 2002), 36 296 (folketelling 1989).
Den russiske bosetningenble grunnlagt som Nikolajevskij av Gennadij Nevelskoj 13. august 1850. Byen ble oppkalt etter tsar Nikolai I av Russland. Den fikk byrettigheter og fikk navnet endret til Nikolajevsk-na-Amure i 1856.
Byen ble en viktig kommersiell havn og ble administrativt senter for regionen til 1880, da guvernøren ble flyttet til Khabarovsk. Anton Tsjekhov besøkte byen på sin reise til Sakhalin i 1890, og bemerket byens raske avfolking. Nikolajevsk kom ut av resesjonen i 1896 i og med oppdagelsen av gull og etableringen av laksefiskerier.
Under den russiske borgerkrig falt byens befolkning fra 15 000 til 2 000, etter at en lokal partisanleder, som senere ble henrettet av de samme bolsjevikene han var ment å tilhøre, jevnet byen med jorden og massakrerte den japanske minoritetsbefolkningen.
Kileskrift

Historie

Kileskriften oppstod fra en gammel form for skrift som man brukte i Sumer. Denne skriften hadde mer form av en billedskrift, på samme måte som Egypts hieroglyfer. Dette var til bruk i handel, hvor det var nødvendig med fortegnelser. Senere kom tegnene til å bli brukt for flere ord. Tegnene gjennomgikk en ganske omfattende utvikling. De eldste tekstene man har funnet viser de opprinnelige billedtegnene. De ble etterhvert stilisert til enkle tegn satt sammen av forskjellige mønstre av vinkler. På den måten oppstod den typiske formen som kileskriften hadde. Kileskriften var en stavelsesskrift som bestod av omkring 600 tegn.
Skriften ble overtatt av dem som snakket akkadisk, et språk som var helt forskjellig fra sumerisk språk. Kileskriften ble med tiden et utbredt skriftsystem som ble benyttet til mange vidt forskjellige språk. Det ble brukt i Assyria og Babylonia. Den ble også brukt av hurritter og elamitter, samt av folk i Anatolia. En særegen form for kileskrift var den ugarittiske skriften, som ble brukt til å skrive ugarittisk. På et senere tidspunkt ble kileskrift brukt av perserne, som minnet mer om en alfabetskrift med omkring 40 tegn.
I nyere tid begynte man å tyde skriften på slutten av 1700-tallet. Viktige personer på dette området var dansken Carsten Niebuhr, tyskeren Georg Friedrich Grotefend, og engelskmannen Henry Rawlinson. Tydningen av denne skriften åpnet en helt ny verden for arkeologene og forståelsen av oldtidens kulturer ble utvidet mer enn noen gang før. 
I tidens løp har man funnet flere hundre tusen innskrifter på leirtavler. Disse innskriftene inneholder ofte handelsavtaler og brev. Men mange innskrifter med lover og kongelister er også funnet.

System

Skriften fikk sin begynnelse med at sumererne brukte enkle billedtegn for forskjellige gjenstander. De fikk en fonetisk betydning etter den opprinnelige uttalen av ordene de stod for. 
For eksempel ble et bestemt tegn brukt for det sumeriske ordet for himmel, an. Det tegnet kunne også brukes for stavelsen «an» i andre sammenhenger. Siden ble tegnet tatt opp i akkadernes skriftspråk, og der kunne det også brukes for himmel, som på akkadisk het shamu. Dessuten beholdt det også den lydverdien som det hadde hatt på sumerisk, slik at det fortsatt kunne brukes for stavelsen «an». Et tegn kunne derfor ha flere forskjellige betydninger. Betydningen ville fremgå av sammenhengen, eller man tilføyde også determinativer for å gjøre forståelsen lettere.
Tønsberg Bryggeri

Tønsberg Bryggeri (opprinnelig Tønsbergs Ølbryggeri) produserte øl, brus, saft og konserver fra 1856 til 1976. 
Selve bryggeridelen produserte pils, vørterøl, landsøl, lys eksport, mørk eksport og bayerøl.
Tønsberg Bryggeri produserte fra 1934 en av Norges største leskedrikksuksesser, mineralvannet Solo, etter at Torleif Gulliksrud tidlig i 1930-årene fikk med seg oppskriften på det spanske appelsinkonsentratet «Naranjina Solo» («bare appelsin») tilbake til Tønsberg. 
Tønsberg Bryggeri ble til slutt kjøpt opp av Nora, slaktet og nedlagt.
Fernando Rech

Karriere

Han har spilt for Palmeiras, Yokohama Flügels, Internacional og Adelaide United FC.
Vi vil oss et land

Vi vil oss et land var blant de første illegale avisene utgitt i Norge under den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig. Den opprinnelige versjonen ble fulgt av en ny avis som nyttet samme navn og i stor grad brakte samme innhold. Det kom derfor to separate aviser med navnet «Vi vil oss et land», både originalversjonen og det som etter hvert ble Vi vil oss et land Utgave B.

«Utgave B»

Og selv om tyskerne hadde stanset Vi vil oss et land, levde også denne videre! I første nummer hadde den trykket følgende oppfordring: «Ta noen gjennomslag og spre dem til venner og kjente. På den måten kan du støtte Norge i kampen mot NS og tyskerne, for frihet og fred».
Oppfordringen ble fulgt. To kamerater i et større Oslo-firma, Inge Lorange og Johnny Houlder stensilerte opp avisen i skjul på kontoret. Noe av stoffet ble kuttet, men slagordet «Gud bevare Kongen og fedrelandet» føyet til på slutten. Også neste nummer av originalavisen ble «gjenfødt» på denne måten. De nye utgiverne kjente ikke de opprinnelige utgiverne, de trodde det var originalmanuskripter de utga. Etter hvert får også den nye avisversjonen mer eget stoff.
De to utgiver-miljøene oppdaget med forundring, nesten litt irritasjon, hverandres publikasjoner. Og ga uttrykk for det i spaltene. I forsoningens ånd proklamerte de nyeste utgiverne at de, for å unngå forveksling, skulle benevne sin versjon «Utgave B».
Siden de to avismiljøene ikke kjente hverandre fikk ikke tyskernes første opprulling noen direkte konsekvenser for Utgave B. Den ble nå stensilert i et kjellerlokale i Pløens gate. Senere trykkes den i en leilighet på Grorud. Carsten Middelthon, Stein Bergh-Jacobsen og Odvar Berrefjord redigerte avisen en stund. Senere ble journalist Ola Brandstorp redaktør.
Utgave B fortsatte å komme ut til senhøstes 1942. Da var mange av de sentrale bak avisen blitt aktive i Milorg, og avisen ble lagt ned av sikkerhetsgrunner. Flere av de som hadde vært involvert var dessuten blitt arrestert eller hadde måttet flykte til Sverige eller England.
Blant disse var Olai Lorange, som var 66 år da han ble arrestert. En av de aktive var Arvid Hansen, som senere ble lagfører i Milorg. Norsk og tysk politi kom på sporet etter ham, stormet hjemmet en natt og skjøt ham og hans far. Vi vil oss et land ble den siste tiden trykket i huset til Peter Christensen. Han ble arrestert, og et år etter henrettet i Trandumskogen.
Olweus-gruppen mot mobbing

Olweus-gruppen mot mobbing er et forskningsmiljø ved Uni Helse. Olweus-gruppen mot mobbing fokuserer i sin forskning på mobbing blant barn og ungdom.
Forskergruppen står bak Olweus-programmet mot mobbing og antisosial atferd, et anti-mobbe program til bruk i grunnskolen for å redusere mobbing og antisosial atferd. Programmet er utviklet av Dan Olweus.
Stein skole

Om skolebygningen

Skolehuset er en trebygning i to etasjer fra 1852. Skolen var to-delt. I første etasje befinner det seg en rommelig gang og to klasserom, ett for småskolen og ett for storskolen. Småskolerommet inneholder blant annet et vakkert maleri av Dagfinn Werenskiold som elever ved skolen i ettertid har kalt «Geitene i paradisets hage». I klasserommet for storskolen dekker Reidar Aulies berømte maleri av Henrik Wergeland på Vesle-Brunen en av veggene. Fra gangen går det trapp opp til annen etasje med leilighet for lærerfamilien, og en sal som består av to mindre rom som er slått sammen til ett. Alt som kunne gjøres om til noe vakkert og morsomt for elevene, er utnyttet. Under trappa ble det laget lekestue. Vasken ble utsmykket med vannliljer osv. Litterære sitater ble strødd ut på vegger og dører slik at de sammen med dekorasjonene danner en helhet. Ingeborg Refling Hagen og lærer Elverhøy arbeidet både for å skaffe penger til utsmykningen og tok dertil mange praktiske tak. Refling Hagen holdt blant annet en rekke opplesningsaftener for å kunne honorere de ulike kunstnerne. Også skolens elever på den tida deltok aktivt i opprustningen av skolen. Det er kanskje ikke så rart at tidligere elever har bidratt til at skolen har fått den posisjon den har i dag som «Eventyrskolen på Stein».

Ny utsmykning 2008

I forbindelse med 200-årsjubileet for Henrik Wergelands fødsel 17. juni 2008 ble et av de små rommene i skolens andre etasje som har vært uten dekor, utsmykket i samme tradisjon som de øvrige rommene. Rommet er malt gult og utstyrt med et dikt for barn som er skrevet av lyrikeren og barnebokforfatteren Gro Dahle. Diktet heter «Unnskyld» og er illustrert med malte figurer på veggene av avistegneren Egil Nyhus. Rommet har også en interaktiv whiteboardtavle der det blir vist en liten film av videokunstneren Camilla Sune om arbeidet med utsmykningen av rommet og med opplesning av Gro Dahle. Værelset er blitt et slags «tilgivelsesrom» for besøkende skolebarn.

«Omvisning på Stein skole»

På Wikikilden ligger fortellingen «Omvisning på Stein skole» av Ingeborg Refling Hagen. Fortellingen er tenkt som en omvisning gjennom de ulike rommene. Den begynner i småskolens klasserom, og avsluttes i salen i annen etasje. Det berettes om sitater på vegger og dører, om bilder og illustrasjoner, og om tankene som har ledet kunstnerne i arbeidet. Det er også en historie om hvordan en gjeng idealistiske kunstnerne skapte et barneparadis av en gammel skolebygning som i utgangspunktet var nokså trøstesløs.
Singapores byplanleggingsområder

Singapore er delt inn i 55 byplanleggingsområder av Urban Redevelopment Authority. Disse områdene er fordelt på 5 regioner. Byplanleggingsområdene er på sin side delt inn i flere underområder.
Byplanleggingsområdene ble oppretta i 1991. Seinere har også andre myndigheter tatt i bruk inndelinga til administrative formål.
Fylkesvei 7098

Fylkesvei 7098 (Fv7098) i Trøndelag går mellom Foldereid og Heimsnes i Nærøy kommune. Veien er 7,7 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 521 (Nord-Trøndelag).
Fylkesvei 5310

Fylkesvei 5310 går mellom Fosse og Ådland i Meland kommune. Veiens lengde er 9,9 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv245.
Arvingene

Arvingene (orig: Arvingerne) er en dansk dramaserie som har gått på DR1 siden 2014. Manus er ved Maya Ilsøe.
Hallberg-Rassy

Historie

Harry Hallberg (1914–97) etablerte i 1943 et verft på Orust som bygde trebåter som Folkebåten og Kungskryssaren, men gjorde seg først og fremst bemerket ved allerede i 1963 å bygge P-28 med glassfiberskrog og treoverbyggning.
Tyskeren Christoph Rassy reiste i 1962 til Sverige for å jobbe som båtbygger. Han fikk jobb på et verft og på fritiden bygde han egne båter, mens han ønsket å starte eget verft. Så da Hallbergs verft flyttet til større lokaler i Ellös i midten av 1960-årene overtok Rassy de gamle lokaler på i Kungsviken. Rassy fikk Olle Enderlein (1917–93) til å tegne den, for tiden, enorme Rasmus 35 i 1966 og tok konkurransen opp med Hallberg verftet.
Da Harry Hallberg trakk seg tilbake i 1972, overtok Rassy verftet, lokalene og modellene til Hallberg-verftet og ble da til aksjeselskapet Hallberg-Rassy Varvs AB. Rassy valgte dette navnet da Hallberg-verftet var mye større og hadde fire modeller mot Rassys ene modell Rasmus 35. Det nye verftet hadde nå fem modeller: P-28, Mistral 33 også med mahognioverbyggning, Mistress 32, Rasmus 35 og den lille Misil 24. Olle Enderlein sto bak alle modellene unntatt P-28.
I 1973 kom den første nye modell under det nye navn; den suksessfulle Hallberg-Rassy 31 Monsun. Siden har det stadig kommet nye modeller og siden 1988 har alle modellene blitt tegnet av argentineren Germán Frers (1941–). Han har så langt tegnet 18 modeller og alle av de nåværende 10 modeller.
I 1983 bygde verftet en eksperimental 26 fots båt tegnet av Christoph Rassys søn og nåværende leder Magnus Rassy, ved navn Rassker og i 1987 den 35 fot store Rassker Magnum. Disse båter bærer ikke navnet Hallberg-Rassy. 
Frem til 1987 hadde verftet fått skrogene produsert ved en lokal underleverandør, men for å få full kontrol over produksjonen kjøpte de selskapet og opprettet datterselskapet Hallberg-Rassy Marinplast AB.

Produksjon

Båtene produseres i håndopplagt glassfiberforsterket polyester der skroget bygges i to halvdeler, en styrbord og babord. De nye modeller er i sandwichlaminat over vannlinjen med Divinycell distansemateriale. Kjølsvinet er dypt, men grunnere på de nyere Frers-konstruksjoner. Vann – og dieseltankene er i syrefast stål og plassert nær den relativt lange blykjølen. Dekket er i sandwichlaminert glassfiber. Rorstammene lages i syrefast stål.
R. H. Saunders vannkraftverk

R. H. Saunders vannkraftverk  er et vannkraftverk på St. Lawrence River i provinsen Ontario, Canada. Det har en installert vannkraftkapasitet på 1 045 MW, fordelt på 16 enheter ferdigstilt i 1959. Operatør er selskapet Ontario Power Generation.
RAF-Avia

Historie

Selskapet blei oppretta i 1990 da Rīgas Autobusu Fabrika (RAF) bestemte seg for å begynne med flytransport. Formålet var å frakte komponenter og reservedeler for minibussproduksjon fra ulike deler av Sovjetunionen. Selskapets første fly var en Antonov An-26 og den første flyginga gikk fra Riga til Nizjnij Novgorod  og tilbake i august 1991. I 1994 blei flyvirksomheten skilt ut som et eget aksjeselskap og i 1999 var prosessen med å privatisere selskapet fullført. RAF-Avia begynte å fly for andre kunder. I 2000 fikk det sin første Antonov An-74. To Saab 340 i fraktversjon blei anskaffa i 2005 og 2006. Passasjertransporten til selskapet starta i 2015.

Virksomhet

I tillegg til flyginger med persontrafikk og frakt av gods, driver selskapet også med vedlikehold og reparasjoner av fly fra andre selskap.
RAF-Avia flyr til destinasjoner i Europa, Nord-Afrika og Midtøsten.

Flyflåte

Flyflåten består av Saab 340 i passasjer- og fraktversjon og Antonov An-26 (juli 2017). I 2017
Centrotoclytus

Utseende

Middelsstore, avlange, svarte eller brunrøde og svarte trebukker med hvite tegninger. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er sylindrisk til ovalt, uten pigger eller knøler. Dekkvingene er parallellsidige, gjerne med et rett, hvitt tverrbånd.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Sri Lanka i vest til Borneo i øst.
Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners

Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners er en standard for behandling av fanger som ble vedtatt den 30. august 1955 av FNs kongress for bekjempelse av kriminalitet og behandling av kriminelle, som ble holdt i Genève. Den har siden blitt godkjent av Det økonomiske og sosiale råd i resolusjoner av 31. juli 1957, 13. mai 1977 og 17. desember 2015.
Standarden er ikke bindende, men gir retningslinjer for internasjonal og nasjonal rett som gjelder behandling av fanger. Den skisserer det som blir regnet som gode prinsipper for slik behandling og drift av straffeanstalter.
Ullernrevyen

Drift av ullernrevyen

Ullernrevyen har 3-4 revysjefer som er ansvarlig for driften av revyen, samtidig som de står økonomisk ansvarlig. Disse velges av revysjefene året før, og valges tas på bakgrunn av innsats gjennom forrige revy, motivasjon og om de egner seg som revysjefer. Revysjefene begynner arbeidet allerede i mars-april året før premieren. Da lages budsjetter samtidig som det velges gruppesjefer.
Gruppesjefer har ansvar for hver sin gruppe. Gruppene er laget for å koordinere det arbeidet som skal gjøres, og hver gruppe har sine arbeidsoppgaver. Gruppene ved Ullernrevyen er:
Kose – lager mat til skuespillere og elever, samt ansvarlig for salg i kafeteriaen under forestillinger.
Backstage – bygger amfi og scene og jobber «backstage» under forestillinger.
Raid – skaffer materialer som trengs til revyen.
Lyd & lys – styrer lyden og lyset under forestillingene og er ansvarlig for at anleggene rigges opp og ned.
Sminke & kostyme – syr kostymer og sminker skuespillere
Dekor & rekvisitt – lager rekvisitter og kulisser som brukes under forestillingen.
PR & Sponsor – skaffer sponsorer, selger billetter, henger opp plakater og bannere, deler ut flyers osv.
Feelgood – gruppen har som oppgave å lage god stemning og sørge for at humøret alltid er på topp. Blant annet er gruppen ansvarlig for å få på plass TV og Nintendo i revysalen som de hardarbeidene revysjelene kan leke seg med mellom slagene.
Medieproduksjon - Denne nye gruppen ble introdusert i 2013 revyen Status, og gruppens oppgave er å lage revyens teaser og designe diverse ting som trengs: billetter, logo, programblad, plakater osv.
- Elevene ved skolen kan melde seg inn i hvilken gruppe de vil, og velger sånn sett hvilket område av revyen de vil arbeide med. Likevel låser man seg ikke til å jobbe med kun ett område. All hjelp er nødvendig og alle er velkommne til å komme å hjelpe til med hva de vil.