google/wiki40b huggingface dataset:
Arne Laudal

Bakgrunn

Laudal var sønn av Bent Torkelson Løvdal (1853–1932) og Ragnhild Tobiasdatter (1857–1939). Han ble født på Laudal i Marnardal. Han giftet seg 7. november 1925 med Helga Stray (1902–1972) fra Øvre Strai. Han tok eksamen artium på reallinjen ved Kristiansand katedralskole i 1916. Etter dette gikk han Krigsskolen. I 1930 ble han utnevnt til kaptein i 3. divisjons infanteri og sjef ved 3. divisjons skole i Kristiansand. Han hadde denne stillingen i ni år. Laudal ble i 1939 stabssjef hos generalinspektøren for infanteriet, Otto Ruge. Den 8. januar 1940 ble han utnevnt til major.

Felttoget i Norge i 1940

I felttoget deltok Laudal i kampene i Sør-Norge. Under trefningen på Midtskogen var han som med å organisere forsvaret mot de tyske troppene. Laudal ble så tildelt Vestoppland infanteriregiment (IR 5) og deltok blant annet i Valdres. Han hadde kommandoen av Flubergdetasjementet av 4. Brigade som gruppen Laudal i Fluberg-Dokka området. Da kampene i Sør-Norge var slutt dro Laudal over Vestlandet og videre med båt til Nord-Norge.

I Milorg

En tid etter kapitulasjonen i 1940 ble Laudal kontaktet av Paal Frisvold i Milorg og bedt om å opprette en kamporganisasjon på Sørlandet. Han reiste ned ved årsskiftet 1940/1941 og fikk en dekkstilling som ingeniør ved Fiskå Verk. Laudal var den første til å opprette en Milorgruppe på Sørlandet.
7. desember 1942 begynte opprullingen av Milorggruppen, og Laudal ble arrestert. Han ble tatt hjemme på Øvre Strai i Oddernes av SS-Hauptsturmführer Rudolf Kerner i spissen for 20 mann, inkludert den senere dømte landsforræderen Ole Wehus, som jobbet i Sikkerhetspolitiet (Sipo) som tolk og torturist. Sønnen Lasse Laudal, som var 16 år, ble også arrestert.
Laudal og sønnen ble ført til Arkivet i Kristiansand og Arne ble torturert flere ganger under avhør. Lasse gjennomgikk lettere avhør og ble etter hvert sluppet fri. Arne Laudal ble sendt til Grini fangeleir og ble dømt til døden i en rettssak 14. april 1944. 9. mai samme år ble han henrettet ved skyting i Trandumskogen.
Etter opprulling av Milorggruppen ble det opprettet to nye Milorggrupper i Arendals-distriktet, uavhengig av hverandre. Den ene av Wilhelm Tvedt-Gundersen vinteren 1943/1944 etter oppdrag fra Hjemmefronten på Sør- og Vestlandet, den andre i 1944 av Cedrik Sørensen etter oppdrag fra London-regjeringen.

Ettertid

Arne Laudal ble bisatt 18. juli 1945 fra Kristiansand domkirke, hvor generalløytnant Otto Ruge la ned krans på vegne av Forsvarets overkommando. 17. mai 1969 ble det avduket en byste av Arne Laudal på Kristiansand kirkegård, laget av Ingemund Berulfson. Bysten ble flyttet til Arkivet i 2002. Det er også reist en minnestøtte ved Laudal kirke i Laudal, hvor Laudal ble født.
Lasse Laudal drev med motstandsarbeid frem til freden, han tok så utdannelse innen Forsvaret, og jobber nå som gruppe-omviser på Arkivet.
Mike Oldfield

Allsidig

Oldfield har utmerket seg som svært allsidig. Han er mest kjent for popsanger og lange instrumentalkomposisjoner. Til hans mest kjente popsanger hører «Moonlight Shadow» og «To France» hvor skotske Maggie Reilly var vokalist. Han fremførte også bl.a. «Moonlight Shadow» med sørafrikanske Miriam Stockley (som vokalist) og et stort orkester under en Tysklands-turné i 2006. Han solodebuterte i 1973 med plata Tubular Bells, som nok fremdeles er hans mest kjente instrumentalalbum. Komponisten David Bedford orkestrerte denne plata.
I tillegg til popmusikk og instrumentalkomposisjoner har Mike Oldfield også skapt musikk innenfor sjangrene klassisk og folkemusikk. Mike Oldfield var i en periode samboer med norske Anita Hegerland. Sammen fikk de to barn, Greta og Noah. Hegerland medvirket også på flere av hans album i siste delen av 1980-tallet, blant annet Islands og Earth Moving.
Slaget om Hamburger Hill

Hamburger Hill

Betegnelsen Hamburger Hill ble gitt av de amerikanske soldatene og amerikanske medier på bakgrunn av det store antall falne og særlig sårede infanterister, og i dette lå en kritikk av at det ble brukt infanteri i stedet for en større bruk av artilleri som kunne ha avlastet infanteriet.

Sørvietnamesisk innsats

Videre har det senere kommet fram at det var enheter fra Sør-Vietnams hær som faktisk inntok toppen først, men disse ble beordret tilbake under påskudd at de kunne bli rammet av artilleriild. Imidlertid ble amerikanske soldater endt inn til toppen så snart de sørvietnamesiske enhetene hadde trukket seg ut, og skapte slik inntrykk av at toppen ble erobret av amerikanerne først.

I populærkulturen

Slaget ble skildret i filmen Hamburger Hill fra 1987, regissert av John Irvin og skrevet av James Carabatsos. Filmen er basert på virkelige hendelser, men med fiktive karakterer. Filmforfatteren tjenestegjorde selv i Vietnam på denne tiden i 1. kavaleridivisjon og brukte fem år på å intervjue soldater som deltok i slaget.
I PC-spillet Battlefield: Bad Company 2 er et av kartene høyde 139 (i stedet for 937) og inneholder posisjoner som ligner på forholdene under dette slaget. Dersom spilleren taper en runde, kommer det en nyhets-stemme som sier at den amerikanske hæren kalte stedet «Hamburger Hill».
Cyril Ramaphosa

Bakgrunn

Cyril Ramaphosa ble født i Soweto som det midterste av tre søsken, barn av politimannen Samuel og hans hustru Erdmuth Ramaphosa. Familien tilhører det etniske bruppen  venda. Han hadde sin barndom i Johannesburgs bydel Western Native Township og senere i Soweto, der han gikk på grunnskole og på den videregående Sekano-Ntoane High School. Mot slutten av skoletiden var han internatskoleelev fra han i 1970 begynte på Mphaphui High School i Sibasa (i bantustanen Venda), og der fikk han i 1971 sin matric.

Anti-apartheid, politikk

Ramaphosa var aktiv i antiapartheidkampen. Han grunnla og var leder for National Union of Mineworkers som ble en av de viktigste organisasjonene for antiapartheidarbeid i Sør-Afrika på 1980-tallet. Med fagforeningen organiserte han en av de største streikene som har funnet sted i sørafrikansk historie. Han var også en av de viktigste grunnleggerne av COSATU, Sør-Afrikas LO.
Ramaphosa var leder for ANCs delegasjon under forhandlingene da grunnlaget for en ny grunnlov og de første demokratiske valgene ble lagt i 1991-1993. Ramaphosa var en av Nelson Mandelas sannsynlige arvtakere og også den Mandela foretrakk, men tapte en maktkamp mot Thabo Mbeki om presidentembetet i ANC. Han forlot dermed politikken etter 1996. I stedet gikk han inn i forretningslivet, og brukte sine erfaringer fra fagbevegelsen til å grunnlegge Sør-Afrikas første «svart»-eiede gruveselskaper. Disse forretningene har i dag gjort ham til en av landets rikeste og mest innflytelsesrike svarte forretningsmenn.
Abu Sa'id al-Jannabi

Abu Sa'id al-Jannabi, eller Abū-Saʿīd Ḥasan ibn Bahrām Jannābī (farsi: ابوسعید حسن بن بهرام جنّابی; arabisk: أبو سعيد حسن بن بهرام الجنابي; født mellom  845 og 855, død 913-14.) var grunnlegger av den qarmatiske stat i Al-Bahrayn sent på 800-tallet. Han var perser fra  Jannāba (Ganaveh, nå i provinsen Bushehr). 
I 900 vant han en større seier over en abbasidisk hær sendt ut for å underkue ham.anført av Al-'Abbas ibn 'Amr al-Ghanawi. 
Han ble etterfulgt av sin sønn Abū-Tāhir Al-Jannābī.
Madeleine (Paris Metro)

Madeleine er en stasjon på metroen i 8. arrondissement i Paris, og betjenes av linje 8, linje 12 og linje 14.
Stasjonen har sitt navn etter kirken Église de la Madeleine (St Maria Magdalenas kirke), konstruert som et tempel på befaling fra Napoleon i 1806.
Skylight

Skylight er et maritimt navn på er et overlysvindu, montert i karm innfelt i dekket på større seilbåter. Det er vanligvis konstruert tilsvarende et sadeltak for at vann skal renne vekk. Åpningen foregår oppover, slik at det kan fungere som lufteluke i godt vær. Ordet skylight er engelsk og betyr himmellys.
For at konstruksjonen skal tåle røff sjø og andre påkjenninger, er der ekstra solide materialer både i glass og karmkonstruksjon, gjerne forsterket med metallstenger.
Ordet er ofte brukt i den engelske forfatteren Joseph Conrads sjø-romaner.
Declaration of Dependence

Declaration of Dependence er et musikkalbum med Kings of Convenience, utgitt den 20. oktober 2009.
Breidablikk skole (Stange)

Breidablikk skole er en barneskole som ligger på Ilseng i Stange kommune. I 2007 går det 152 elever der fordelt på 7 klasser. Elevene kommer fra Ilseng og spredt bebyggelse i omegn. Rektoren heter Øivind Grande.
Skolen hadde for ikke lenge siden 50-årsjubileum. Da stilte barn opp med underholdning, sang og skuespill.
Tunsøy

Tunsøy er en bebodd øy i helt øst i Stavanger kommune. Øyen ligger øst for Stavanger sentrum, sør for Lindøy, vest for Hellesøy og nord for Flatskjer og Bukkholmen. På østsiden av øyen ligger det noe bebyggelse og et lite kaianlegg.
Universumhuset

Universumhuset (eller bare Universum) er en bygning plassert sentralt på Umeå universitets campus, som rommer Aula Nordica, studentforeningens ekspedisjon, restauranter, kafé, frisørsalong og lesesaler. Bygningen eies av Akademiska Hus .

Historie

De første delene av huset stod ferdig i 1970, med en fløy for studentforeningen, danselokaler og en sentralt plassert restaurant. I 1988 ble Aula Nordica bygd. Den ble i 1997 ombygd og påbygd. I september 2006 ble Universumhuset gjenåpnet etter omfattende renovering.
Ved et idéseminar våren 2014 ble det presentert tre forslag til en ny ombygging av Universum, med ambisjoner om igjen å gjøre huset til en naturlig inngang til universitetet og et nav for informasjon og service, både til studenter, ansatte og besøkende.
Gange-Rolv

Gange-Rolv (Göngu-Hrólfr) var en norsk vikinghøvding og sagafigur som egentlig het Hrólfr Rögnvaldsson (ca. 860-932) og var sønn av Ragnvald Mørejarl, kjent som jarlen som klippet Harald Hårfagre etter at Norge var samlet til ett rike.    
Gange-Rolv fikk tilnavnet fordi han var så stor at han alltid måtte gå til fots, underforstått at hesten ble for liten. Ifølge norsk og islandsk tradisjon er denne personen identisk med den historiske Rollo, som i 911 ble utnevnt til hertug over Normandie. Rollos opphav er imidlertid omdiskutert og en DNA-analyse fra 2014 viser at Rollo av Normandie og hans forfedre 12 generasjoner tilbake kom fra Danmark, og at hans forfedres forfedre innvandret til Europa fra vestkysten av Norge. Ifølge tradisjonen skal Gange-Rolv være fra øya Vigra ved Ålesund. En av dem som stiller seg bak de tidligere nevnte tradisjonene er Jón Viðar Sigurðsson. En sannsynlig slektning, Vilhelm Erobreren av Normandie, inntok England i 1066 og grunnla et nytt normannisk kongehus der. Det er ikke bevart noen levninger etter Rollo, men høsten 2010 skal to av hans etterkommere gentestes for å slå fast hvor han har sitt opphav.
Gange-Rolv var med på mange tokt i Austerled, men ble forvist fra landet av Harald Hårfagre etter et strandhogg han gjorde i Viken (Norge). I henhold til Snorre dro Rolv til Valland (Frankrike) etter landsforvisningen. Der ble han blant annet gift med kongsdatteren Gisela, og han skal ha blitt døpt i Saint Clair-katedralen.
Selv om Hrólfr deler navn med hovedpersonen i den høyst oppdiktede Soga om Gange-Rolv er det ellers ingen forbindelse mellom de to.
Simultanoppvisning

En simultanoppvisning er et arrangement der en sterk sjakkspiller (gjerne en stormester) spiller flere partier samtidig mot flere spillere.
I vanlige simultanoppvisninger brukes det ikke sjakkur. Simultanspilleren går fra brett til brett i en fast rekkefølge. Vanligvis er brettene ordnet i en stor sirkel eller firkant. Motstanderne forventes å utføre trekket sitt når simultanspilleren kommer frem til brettet. Han/hun kan ta en kort tenkepause før trekket utføres, men for mange pauser vil føre til at simultanoppvisningen trekker ut i tid. Simultanoppvisninger arrangeres vanligvis med mange partier, ofte tjue eller flere.
Iblant har sterke spillere også gitt simultanoppvisninger i blindsjakk. Da ser ikke simultangiveren noen av brettene, men må holde orden på alle alle trekkene i partiene i hodet. Motstanderne har brett og brikker som vanlig, men trekkene kommuniseres verbalt til simultangiveren av en funksjonær.
Robert Venturi

Biografi

Han arbeidet under Eero Saarinen og Louis Kahn før han startet sitt eget firma sammen med John Rauch. Som fakultetsmedlem ved University of Pennsylvania møtte Venturi sin fremtidige hustru, arkitekten og planleggeren Denise Scott Brown, som sluttet seg til firmaet i 1967. Etter at Rauch trakk seg ut av firmaet i 1989, fikk firmaet sin nåværende form og kalt Venturi, Scott Brown and Associates, Inc.. Venturi ble tildelt Pritzker-prisen i 1991.
Venturi var en kontroversiell kritiker av det rent funksjonelle og sparsommelige i utformingen av moderne, «ortodoks» arkitektur, og ble ansett som «kontrarevolusjonær». Han utga sitt manifest, Complexity and Contradiction in Architecture, i 1966.
Han ble uteksaminert summa cum laude fra Princeton University i 1947 og tok graden master of fine arts samme sted i 1950.
Han er tillagt utsagnet «Less is a bore» som speiler Ludwig Mies van der Rohes utsagn «Less is more».
Langfoss (Aurskog-Høland)

Langfoss er en skihytte utenfor tettstedet Momoen i Aurskog-Høland.  Den har frem til 2017 blitt holdt i gang av Langfossgruppa i Momoen Idretts- og Ungdomslag (MIUL). Fra og med 2017 etter at MIUL ble slått sammen med Høland Idrettslag til Høland Idretts- og Ungdomslag (HIUL) er det nå Langfossgruppa i HIUL som drifter hytta. Langfoss er åpen de fleste søndager i løpet av vinteren og enkelte søndager på høsten. Dette er en populær destinasjon for turgåere i Momoen og omegn om vinteren
Langfossdagen arrangeres første søndagen i mars, der besøkende registreres og gjentakende besøk over et visst antall år premieres med forskjellige Langfoss-statuetter og æresmedlemskap. I 2018 er det 40 år siden første Langfossdag og dette markeres blant annet med utgivelse av et eget historiehefte.
Pierre Bérégovoy

Bakgrunn

Bérégovoy stammet på farssiden fra en ukrainsk familie (Береговой) som under den russiske borgerkrig hadde emigrert fra Russland til Frankrike. Moren var fransk.
Etter folkeskoleavslutning i 1937 begynte han på gymnaset, men sluttet da faren ble syk, tok i stedet teknisk fagutdannelse og gikk ut i 1941 med et brevet élémentaire industriel, et yrkesfagbevis (certificat d'aptitude professionnelle) som montør og for industridesign.

Yrkeskarriere

I 1942 bestod han opptaksprøven ved det statlige jernbaneselskap SNCF. I 1944 deltok han i frigjøringen av de ytre deler av Rouen. I 1949 ble han engasjert for å ha kontakten med fagforeningene av Christian Pineau, som var minister for offentlige arbeider og transportvesenet i regjeringen Queuille. I 1950 ble han teknisk ansvarlig ved Gaz de France (GdF) i Rouen. Han ble i 1960 med samme oppdrag flyttet til  Paris. Han fortsatte å inneha stillinger i GdF frem til 1978, da han sluttet som stedfortredende direktør.

Politikken

I 1944 ble han med i Section française de l’Internationale ouvrière (SFIO og grunnla fagforeningsavdelingen av Force Ouvrière. I 1949 overtok han ledelsen av den sosialistisk pregede ukeavisen La République de Normandie. Etter at han trådte ut av SFIO i 1958, var han med på å grunnlegge Parti socialiste unifié (PSU), og fra 1960 ble han som medarbeider av Pierre Mendès France ansvarlig for sosiale spørsmål. I 1967 trådte han ut av også dette partiet. Deretter var han med i politiske klubber under ledelse av Alain Savary. 
I 1969 trådte han inn i de nygrunnlagte sosialistiske parti under partiets årsmøte i Alfortville. I 1971 deltok han ved partiets årsmøte i Épinay, der det ble utarbeidet et felles partiprogram. Han støttet i 1974 François Mitterrand i presidentvalgkampen. Mitterrand tapte med knapp margin mot Giscard d’Estaing. I 1977 ledet Bérégovoy forhandlingene med Det franske kommunistiske parti om et felles regjeringsprogram.

I regjeringen

Bérégovoy ble stabssjef under president François Mitterrand da han tiltrådte i 1981. Han var sosialminister 1982-1984 og deretter finansminister 1984-1986 i statsminister Laurent Fabius regjering. Han ledet Mitterrands kampanje i presidentvalget i 1988 og ble igjen finansminister 1988-1992. Da Édith Cresson ble tvunget til å fratre som statsminister etter sosialistpartiets dårlige resultater i de lokal- og regionalvalget i 1992 ble Pierre Bérégovoy utnevnt til hennes etterfølger. Bérégovoy klarte imidlertid ikke å snu opinionen, og måtte ikke lenge etter avgå etter 1993 års parlamentsvalg da sosialistpartiet gjorde sitt dårligste valg siden 1960-tallet.    
Den 1. mai 1993 ble Bérégovoy funnet skutt ved Loires bredd i Nevers, hans hjemsted i Bourgogne, der han også var borgermester. Politiet bedømte det som et selvmord.
Osterøy museum

Samlinger

Museet har en samling på vel 12 000 gjenstander; innbo, tekstiler og redskaper knyttet til landbruk, håndverk og småindustri. 
Byggeskikken på Strilelandet er godt representert, med røykstuer og lemstuer, loft, ildhus murt i stein og grindbygd løe. Til samlingen hører også anlegg på rot; museet eier to kvernhus som står på opprinnelig plass. Det mangfoldige næringslivet på Osterøy er representert med to garveribyggninger: Barkhuset på Brakvatnet og Garverimuseet på Valestrand, og to smier: Gjerstad låsfabrikk fra 1880-årene og Mjedlesmia i Mjeldalen – en bygdesmie fra 1917.
I 1996 mottok Osterøy museum en samling med vogner og utstyr for hest fra en lokal samler, Mons Jakobsen. Deler av samlingen blir utstilt i det nye museumsbygget, som i tillegg til utstilling også rommer magasin, kontor og verksted.
Kommunearkiv og lokalhistoriske arkiv utgjør en del av museet. Arkivet etter kommunene Hosanger og Hamre frem til kommunesammenslåingen i 1964 finnes her. Likeledes deler av haus. Lokalhistorisk arkiv inneholder blant annet bedrifts-, organisasjons- og gårdsarkiv.

Osterøy museumslag

Osterøy museumslag ble stiftet i 1999 og er en venneforening som vil arbeide for å fremme museumsinteressen.
Edmund Rubbra

Liv og verker

Rubbra, som kom fra enkle kår, viste tidlig musikalske evner og mottok undervisning i pianospill fra han var 8 år. Han sluttet på skolen 14 år gammel og arbeidet senere som kontoransatt ved en jernbanestasjon. Som 17-åring arrangerte han en konsert i Northampton, der han fremførte verker av Cyril Scott, som deretter mottok ham som elev. Etter studier ved University of Reading og Royal College of Music livnærte han seg ved å undervise, akkompagnere og skrive om musikk. På denne tiden knyttet han vennskap med den jevnaldrende komponisten Gerald Finzi. Fra 1947 til 1968 underviste Rubbra ved Worcester College, University of Oxford. Fra 1961 til 1974 var han dessuten professor i komposisjon ved Guildhall School of Music and Drama.
Rubbras produksjon som komponist omfatter 164 verker med opustall. Foruten symfonier og strykekvartetter komponerte han messer og annen katolsk kirkemusikk. Musikken hans er tonal og påvirket av engelsk renessansemusikk. De elleve symfoniene ble spilt inn på CD av Richard Hickox etter Rubbras død.
Tambunan

Byen

Byen Tambunan ligger i de sentrale delene av distriktet, og har 2 553 innbyggere.
Francesco Chieregati

Liv og virke

Lite er kjent om denne pavelige diplomatens tidlige karriere. I årene 1515–1517 var han pave Leo Xs nuntius til England, og han bekledte også et lignende embede i Portugal og Spania (1519). 
I Spania ble han kjent med kardinal Adrian Florensz, biskop av Tortosa, Karl Vs nederlandske privatlærer. 
I januar 1522 ble kardinal Florensz valgt til pave og tok navnet Hadrian VI. En av pave Hadrians første embedshandlinger var å utnevne Chieregati til biskop av Teramo i kongedømmet Napoli. Han sendte ham deretter, høsten 1522, til riksdagen i Nürnberg. Hans oppdrag der var for det første å bevege de tyske fyrster til en mer energisk krigsinnsats mot tyrkerne i Ungarn, og for det andre en mer håndfast inngripen mot Martin Luthers bevegelse og håndhevelse av Wormser-ediktet (av 25. mai 1521) mot Luther. 
I to taler (19. november og 10. desember) oppfordret han dermed de tyske territorielle fyrster til å samarbeide om å trenge tyrkerne tilbake fra det kristne Ungarn; på den siste datoen krevde han at Wormser-ediktet skulle håndheves. Grunnen til at ediktet ikke hadde noen virkning var at kurfyrst Fredrik den Vise av Sachsen holdt sin beskyttende hånd over Luther og at endel andre fyrster støttet ham i denne politikken. 
Den 3. februar 1523 leste Chieregati opp to viktige dokumenter som var blitt ettersendt fra paven. Det første appellerte til katolsk fromhet, uminnelige religiøse tradisjoner og fyrstenes omsorg for det tyske folks beste, og bad om at riksdagen skride inn mot Luther. Men det andre dokumentet, om behovet for kirkelig selvransakelse og reform, Chieregati leste var langt mer oppsiktsvekkende: Her bekjente pave Hadrian uten omsvøp at de kirkelige embedsbæreres egne synder kunne være hovedårsaken til de alvorlige prøvelser som kirken gjennomlevde, og at den romerske kurie selv – både hode og lemmer, paver og prelater – var skyldige i skandaløse misbruk.
Riksdagens reaksjon var skuffende: Fyrstene unngikk å svare skikkelig på pavens ønsker, foreslo at det skulle innkalles til et konsil i en tysk by, gjentok «Centum gravamina teutonicae nationis» – et skriv der tyskerne fremførte antipavelige klager. 
Den katolske kirkehistorikeren Ludwig von Pastor mener at Chieregatis manglende suksess i stor grad skyldtes de tyske kirkefyrsters engstelighet og selvopptatthet. De var på ingen måte beredt til å tilslutte seg pavens «syndsbekjennelse».
Kardinal Chiericati var Antonio Pigafettas velgjører; Pigatetta deltok på Ferdinand Magellans verdensomseiling. Pigafetta var med på Victoria, det eneste skipet som fullførte reisen, sendte sin journal til dom da var på riksdagen. Chiericati gjorde den kjent for de andre deltakerne der. En rapport om ekspedisjonen, med en globus til illustrasjon, ble også sendt av keiser Karl V til hans bror erkehertug Ferdinand av Østerrike, som presederte riksdagen. Denne skildring var antakelig en som var forfattet av  Maximilianus Transylvanus, og globues kopi av en som han hadde laget. Globusen ble fremvist for deltakerne. Chiericati, som studerte globusen, beskrev 'Victoria vei til sin velgjørerske, Isabella d'Este Gonzaga, markgrevinne av Mantua.
Neriene clathrata

Utseende

Neriene clathrata er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er noe bred bakerst, men smalner framover. Bakkroppens overside har ett W-formet mønster på lysere bunn. Men farger og mønster kan variere. Hos hunnen er bakkroppen stor og kuleformet, hos hannen noe slankere. Beina har litt utydelige mørke og lyse ringer. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Neriene clathrata er predatore og bygger små teppelignende fangstnett, disse har flere «etasjer» med tallrike silketråder som går på kryss og tvers. Edderkoppen henger vaktsomt, oppned (med buken opp), litt høyt i fangstnettet. De er hurtige edderkopper og tar straks et eventuelt byttedyr. Om de blir forstyrret klatrer eller slipper de seg ned fra nettet.
Kjønnsmodne hanner bygger sjeldent fangstnett, men vandrer vanligvis rundt på leting etter en hunn. De lever vanligvis ikke lenge etter en parring.
Steve Irwin

Død

Irwin døde under innspillingen av en undervannsdokumentar 4. september 2006, etter å ha blitt stukket i hjertet av en piggrokke.

Privat begravelsesseremoni

Familien ble tilbudt en statsbegravelse, men avslo, fordi de mente Steve selv ikke ville ha ønsket det, og i stedet bare ville bli husket som en «vanlig fyr». Han ble begravet under en privat seremoni for familie og venner 9. september i tettstedet Caloundra, en times kjøring nord for Brisbane.