google/wiki40b huggingface dataset:
The Exterminator

Handling

John Eastland og Michael Jefferson er to kamerater som kommer hjem fra Vietnamkrigen. De har opplevd flere grusomheter, men prøver å tilpasse seg det sivile samfunn i så godt de kan. Noen år etter hjemkomsten mishandles den fargede Michael av en ungdomsbande og blir invalid. Eastland blir fra seg av fortvilelse og henretter i frustrasjon flere av bandens medlemmer. Han stopper imidlertid ikke der og begynner en utryddelseskrig mot alle kriminelle han kommer over i New York. På hans dødsliste havner etterhvert alt fra overfallsmenn og seksualsadister til mafiabosser som han henretter på de mest grusomme måter. Han blir av pressen omtalt som "The Exterminator" (Utrydderen) og etterhvert blir både CIA og noen av byens korrupte politikere koblet inn.

Om filmen

The Exterminator ble en omstridt film da den kom på grunn av de tildels grove voldsskildringene. Filmen har en del likhetstrekk med Death Wish fra 1974.
Filmen fikk svært hard medfart av den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert. Han omtalte den som et sykt eksempel på hvordan enkelte filmer i USA hadde henfalt til å skildre barbari og grusomheter.
Filmen innbrakte 35 millioner dollar, hvorav 5 millioner i USA.

Norge

Filmen ble forbudt av Statens Fimtilsyn da den ble vurdert for visning på norske kinoer i 1981. Den ble i 1982-83 sluppet uklippet på video av NOVIO, men ble raskt assosiert og trukket inn i den etterhvert så opphetede debatten om videovold. Filmen ble historisk i Norge da den, som den første videofilm, den 29. september 1984 ble dømt for eksempel på grov vold på film (etter §382 i straffeloven) i Kristiansand byrett. Den ble politianmeldt av Svein Olaf Olsen i "Aksjonsgruppa mot Videovold". En rekke andre voldsfilmer på video ble dømt i ulike norske rettsinstanser i Norge kort etter.
Filmen fikk også problemer med sensuren i andre land og ble på 1980-tallet forbudt i land som blant annet Finland, Sverige, New Zealand og Australia.
Linköping domkirke

Linköping domkirke er domkirke i Linkõping erkestift. Den ble innvigd på 1100-tallet og byggingen av den nåværende kirken startet på 1200-tallet. Den er Sveriges nest største kirkebygning etter Uppsala domkirke.
Rent mel i posen

Rent mel i posen (engelsk: Flour Babies) er ei barnebok fra 1992  av den britiske forfatteren Anne Fine. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature, Whitbread Award og andre priser da den utkom. Den skildrer hvordan Simon og andre gutter i hans skoleklasse med problemelever må passe på «babyer» i form av trekilos melposer i tre uker. Boka omtales som både komisk og rørende.
Simon bor alene med moren, og i løpet av de tre prosjektukene utvikler han både ansvarsfølelse og får en sterkere forståelse for farens reaksjoner og morens situasjon.
Boka utkom på norsk i 1994, oversatt av Eirik Newth.
Viborgbukta

Viborgbukta (russisk: Выборгский залив – Vyborgskij zaliv, finsk: Viipurinlahti, svensk: Viborgska viken) er en dyp bukt nordøst og nesten helt inne i Finskebukta i Østersjøen. Byen Viborg ligger innerst i bukta. 
Bukta er knyttet til innsjøen Saimen i Finland gjennom Saimaakanalen.
I 1790 var bukta åsted for et av de største sjøslagene i historien, slaget i Viborgbukta, der totalt 498 russiske og svenske skip kjempet mot hverandre.
Airest

AS Airest er et flyselskap med base i Tallinn i Estland. Selskapet driver chartertrafikk og godstrafikk.
Flyselskapet ble startet i november 2001, og begynte gods-flygninger mellom Tallinn og Helsingfors i januar 2002. Selskapet bruker tsjekkisk-bygde LET-410-UVPE-fly med plass til 17 passasjerer.
O

O er den femtende bokstaven i det latinske alfabetet. Den tilhører gruppen vi kaller vokaler.
Mielkesia

Utseende

En liten, gul påfuglspinner med purpur-brune tegninger: to lengdestriper på thorax, bånd langs ytterkantene av begge vingepar, en kort, bred strek ved roten av forvingen og en rund flekk rett utenfor denne.

Levevis

Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil.
Klodomer

Bakgrunn

Klodvig hadde innført, under salisk lov, skikken at sønner var hovedarvingene i alle henseender, men det var det ikke et system med førstefødselsrett, hvor den eldste sønnen mottok det meste av arven, men ble likt fordelt mellom alle sønnene. Av den grunn ble det store frankiske riket jevnlig delt inn i flere underkongedømmer, men likevel ble Frankerriket, slik som med Romerriket med flere samtidige keisere, oppfattet som et enhetlig rike. Ettersom sønnene hadde ulike mødre, delte Klodvig riket i to, Teoderik, som var den eldste fikk således likevel den største delen. Klodomer delte den andre halvparten med sine to andre brødre. Klodomers rike var kongeriket Orléans, tatt fra det tidligere kongeriket til Syagrius, den siste romerske kommandanten i Gallia. Hans andel omfattet også bispedømmene Tours, Poitiers og Orléans. Kildebert fikk kongeriket Paris og Klotar kongeriket Soissons. Klodomer hadde også en yngre søster som var oppkalt etter moren, Klotilde (500-531), og som ble giftet bort til Amalarik, konge av vestgoterne i Spania.
Klodomer giftet seg med Gunteuk (Gunteuka) i 517, en kvinne som muligens kom fra Burgund, og et er mulig at hun var et barnebarn av Godegisel, kongen av Burgund. Hun er kortmessig omtalt i Gregorius av Tours' Historia Francorum. De fikk tre barn sammen, Guntar, Teudebald, og Klodoald. Sistnevnte ble senere kanonisert som sankt Kloud.

Tap av hustru og barn

For å sikre seg brorens besittelser sørget Klotar å gifte seg med Klodomers hustru Gunteuk. Dronningmoren Klotilde tok seg av Klodomers tre små sønner. De var en trussel for Klotar som fikk med seg broren Kildebert og myrdet dem, unntatt den siste, Klodovald, som rømte og for å berge livet lot han seg kronrake og gikk i kloster. Langt hår var et symbol på kongelighet blant frankerne, og frivillig gi avkall på sitt lange hår betydde at han ga avkall på farsarven. Han ble senere abbed av Nogent og erklært som helgen etter sin død, ca. 560.
Benchmark (olje)

Benchmark er en referansepris i oljemarkedet som råoljeprisene måles mot ved kjøp og salg.
Fordi det finnes mange forskjellige varianter og kvaliteter på råolje brukes noen verdier som benchmark, det vil si en referansepris eller standardpris.
Råolje finnes i hundrevis av kvaliteter og klassifiseres gjerne i lett, middels og tung avhengig av API-tyngde og svovelinnhold.
Benchmark for de lette råoljene er West Texas Intermediate (WTI) i Nord-Amerika og Brent i Europa og Afrika. 
West Texas Intermediate (WTI) og North Sea Brent (Brent) er de mest kjente prismarkørene i verdensmarkedene for råolje.Brent Blend brukes til å prisvurdere to tredjedeler av verdens råoljemarked.
Brent har typisk API-tyngde gjennomsnittlig 38,3 °API og svovelinnhold på 0,4% og regnes som en lett søt råolje. 
WTI har gjennomsnittlig på 39,6 °API og et svovelinnhold på 0,2 og er derfor lettere og søtere enn Brent.
I USA er West Texas Intermediate (WTI) brukt som benchmark.
Dubai crude representerer de middels og sure råoljene og prises i forhold til WTI og Brent. 
Over halvparten av verdens råoljeforsyning var i 2008 tung sur (svovelholdig) råolje. 
Gruppen for middels råoljer har Dubai som benchmark og 31,0 °API samt svovelinnhold på 2,0%.
I Gulfen brukes Dubai crude som benchmark for å selge regionens råolje til Asia.
Nesten all råolje som ble eksportert fra Midtøsten til asiatiske markeder har direkte eller indirekte blitt knyttet til verdien av Dubai råolje.
Tung råolje har Maya crude som benchmark og har 22 °API og et svovelinnhold på 3,3%.
Maya er en sur råolje og selges vesentlig billigere enn WTI og Brent. 
Omkring halvparten av Mexicos oljeksport er Maya Crude.
Maya Crude selges ikke aktivt i futures markedet.
Peaceville Records

Peaceville Records er et britisk uavhengig heavy metal-plateselskap. Plateselskapet ble grunnlagt av Paul «Hammy» Halmshaw i 1987 i Cleckheaton. Selskapet signerte i starten punk-band. Paul Halmshaw styrte plateselskapet på fulltid først i 1988.
Plateselskapet er kjent for å ha signert doom metal-band og crust punk-band i 1980-årene. På 1990-tallet signerte de; My Dying Bride, Anathema og Paradise Lost som alle ble svært suksessfulle band.
I november 2006 ble det kjent at Paul Halmshaw og Lisa Halmshaw ville forlate plateselskapet og at Paul Groundwell ville ta over.
Heideck

Geografi

Heideck er lokalisert i sørlige Mittelfranken mellom innsjøene Rothsee og Brombachsee. Begge innsjøene er innenfor 15 minutters med bil. Det urbane området ligger på rundt 407 meter over havet. Ved Heideck flyter elven Roth. Sør for distriktet Selingstadt går det europeiske vannskillet. Nord for dette flyter alt vannet til Nordsjøen og sør for det går til Svartehavet.

Historie

I 1192 bygget ridder Hadebrand II den første festningen (eller borg som det heter på tysk) i den regionen som i dag er Heideck. Den lå overfor landsbyen Altenheideck, og ble således kalt for Burg Altenheideck. I 1278 bygget herren av Heideck, som adelsfamilien nå kalte seg, en ny festning, Burg Heideck ved Schlossberg. I dalføret for den samtidige byen Heideck, som hadde opprinnelse som nova civitas, ble først nevnt i offentlige dokumenter i 1288. I århundrene som fulgte var den underlagt en rekke herrer: i 1471 var byen underlagt huset Wittelsbach ved hertug Ludvig IX av Bayern (1417 –1479), senere fyrstedømmet Pfalz-Neuburg. På 1500-tallet var Heideck og Nürnberg styrt og eid fra 1806 av kongeriket Bayern.
Liten ospetannspinner

Utseende

En nokså liten (vingespenn 28 – 33 mm), kraftig bygd, grålig spinner. Hodet er middels stort. Sugesnabelen hos hannen er spesielt utviklet: den er ganske kort, og de to, vanligvis tett sammenføyde elementene som danner sugesnabelen spriker, slik at den er åpen i midten og totalt sett er nærmest skjeformet. Antennene er litt kortere ennhalve forvingens lengde, fjærformede hos hannen og kamformede hos hunnen. Brystet er tett kledt med lange, litt bølgete hår, varierende i farge fra lyst til ganske mørkt gråbrun. Bakkroppen er kort og tykk, kledt med nokså korte, oppstående, brunlige hår. Forvingen er gråbrun, avrundet trekantet, med to tofargede tverrbånd. Disse er mørke inn mot midten og lyse på den siden som vender mot roten eller vingespissen. Området mellom de to tverrbåndene er ofte litt ulikt farget fra resten av vingen. Lyse eksemplarer har ofte et tredje tverrbånd nær vingespissen. Denne arten har ikke noen "tann" ved forvingens bakkant. Bakvingen er gråaktig med et diffust, lyst tverrbånd. Området utenfor dette tverrbåndet er ofte mørkere enn det innenfor. Larven er naken, uten noen kroppsutvekster, lyst grønn. Langs ryggen har den to grønngule striper, mellom disse flere par med rosa flekker.

Levevis

Arten lever i løv- og blandingsskoger med innslag av osp (Populus tremula), som er larvenes næringsplante. Arten flyr om natten i juni – august. Hos en nærtstående, nordamerikansk art er det vist at hannen bruker sin spesielle sugesnabel til å suge opp enorme mengder vann, som inneholder natriumioner som den trenger, da det finnes lite av disse i larvens næringsplante. Vannet går inn gjennom den korte sugesnabelen, passerer gjennom hannens uvanlig omfangsrike tarm (tarmoverflaten er beregnet å være 19 ganger så stor som hos hunnen) og støtes ut gjennom bakenden som stråler som kan rekke opptil 40 cm bak den. Vannmengden den kan drikke tilsvarer over tre liter i sekundet for et menneske. Det er ikke kjent hvorfor bare hannen, og ikke hunnen, har det ekstra-behovet for natrium. Etter parringen legger hunnen 100 – 175 egg, enkeltvis eller i små klynger, på undersiden av ospebladene. Larvene lever enkeltvis mellom sammenspundne blader i skuddspissene på ospen, sannsynligvis helst oppe i trekronene. De er fullvoksne på ettersommeren eller tidlig på høsten, og kryper da ned på bakken, der de spinner seg inn i en kokong og forvandler seg til en puppe. Denne overvintrer, ofte to ganger og noen ganger opptil fire ganger, før den klekkes.

Utbredelse

Liten ospetannspinner finnes i Mellom-Europa, videre østover gjennom Russland til Stillehavet i Øst-Sibir, Kina og Japan. Den mangler i middelhavsområdet og er bare funnet noen få ganger i Storbritannia. I Norge finnes den langs kysten vestover til Vest-Agder, men den er ikke vanlig.
Hippias fra Elis

Hippias fra Elis (gresk: Ἱππίας) var en gresk sofist på slutten av det 5. århundre f.Kr. Han var en yngre samtidig av Protagoras, og ble fremstilt av Platon i to dialoger (Hippias minor og Hippias maior), samt i dialogen Protagoras.
Han ble født i Athen, og nøt i sin levetid stor respekt blant sine medborgere. I Athen ble han kjent med Sokrates og andre ledende tenkere. Med den selvsikkerhet som kjennetegnet de senere sofister hevdet han å være en autoritet på alle områder, og underviste i poesi, grammatikk, historie, politikk, arkeologi, matematikk og astronomi.
Innen matematikk er hans navn knyttet til vinkelens tredeling. Han løste dette problemet ved å innføre en helt ny kurve for det formål. Denne har senere fått navnet kvadratrise.
Han ble født rundt midten av det 5. århundre f.Kr. (ca. 460 f.Kr.), og levde minst så lenge som Sokrates (399 f.Kr.).
Dombås Senter

Dombås Senter er et kjøpesenter i Dombås, like ved E6. Det har rundt 20 butikker og kontorer, fordelt på tre bygninger, inkludert apotek, Vinmonopolet, dagligvare, kafeer og spisemuligheter. I tillegg finnes helsetjenester, som kiropraktor, tannhelse, sykehus og røntgen.
Dombås Senter består av bygningene Dombås Senter, Coop Senter og Frichgården. Det ligger ved foten av Dovre. Senteret er forvaltet av Alti Forvaltning AS og eies av Dombås Eiendomsutvikling AS.
Suomalaisen Kirjallisuuden Seura

Suomalaisen Kirjallisuuden Seura (SKS) (svensk Finska litteratursällskapet) er en organisasjon som har som mål å fremme kjennskap til og forsking på finsk kultur og kulturarv, særlig språk, litteratur og folketradisjon.
SKS ble grunnlagt i 1831 av folk i kretsen rundt Helsingfors universitet som var interessert i finsk språk og å fremme en nasjonal reising via arbeidet for språket. Røttene til SKS ligger i Åboromantikken rundt Åbo Akademi fra 1820-tallet. 
SKS publiserte blant annet Kalevala i 1835 og Kanteletar i 1840. Ordet  kirjallisuus, som er det finske ordet for litteratur, ble laget av  Elias Lönnrot nettopp for SKS. 
SKS har omfattande arkiv innenfor folkeminne, litteratur og språk, og som forlag gir SKS kontinuerlig ut bøker om finske emner av høy kvalitet.
Etableringen av SKS har mye til felles med stiftelsen av Det norske samlaget.
Zipoetopsis

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, brune trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Pronotum er litt smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Dekkvingene er tilspissede.

Levevis

Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Ecuador og Paraguay.
Västgøtaspets

Opprinnelse og alder

Västgøtaspets regnes altså som en spisshund, til tross for den store likheten med welsh corgi. De er nære slektninger, men om västgötaspetsen er opphavet til corgien eller eventuelt omvendt, vet ingen noe om. Hunderasen er opprinnlig en gårdshund, viss primæroppgave var å gjete og passe på buskapen. Noen hevder at den skal stamme vikingtiden eller ennå før, men dette medfører neppe riktighet og mangler dokumentasjon. Hvor gammel den er vet man altså ikke, men trolig ble typen formet alt før 1800.
Den første rasestandarden ble klar alt i 1943, da under navnet svensk vallhund (gjeterhund). Før den tid finnes ingen referanser til verken et rasenavn eller et typenavn. Rasen ble anerkjent av Svenska Kennelklubben i 1948, etter at den svenske greven Björn von Rosen og Karl-Gustaf Zetterstén hadde lagt ned et betydelig arbeid for å bevare den. I 1953 bytter rasen navn til västgøtaspets. Noen hunder skal ha blitt sendt til Storbritannia i 1974, men rasen er fremdeles sjelden utenfor Sverige.

Utseende, anatomi og fysikk

Västgøtaspets er en langstrakt og kortbeint spisshund. Hodet er ganske langt og kileformet, nærmest reveaktig. Skallen er nesten flat og snutepartiet noe kvadratisk. Tydelig markert stopp og stramme lepper. Ørene er mellomstore, spisse og stående. Halsen er muskuløs og lang. Brystkassen er lang og dyp, ribbeina er godt velvet. Krysset er bredt, lendet kort og kraftig, og buklinjer noe opptrukket. Horisontal, muskuløs rygg. Korte, muskuløse bein og kraftig benstamme med ovale labber og kraftige poter. Halen kan være både kort (såkalt stubbhale) og lang og bæres rett ut i ryggnivå.
Pelsen er middels lang, stiv, kompakt og vanntett. Kort på beinas framsider, noen lenger rundt halsen, på brystet og beinas baksider. Tett, myk underull. Fargen er gjerne grå, gråbrun, gyllengrå og rødgrå med mørkere hår på ryggen, deler av halsen og hodet. Lysere tegninger på snuten, halsen, brystet, buken, lårene, hasene og labbene. Små hvite tegn er tillatt.
Hannene blir ca. 33 cm i skulderhøyde og veier normalt 13–15 kg. Tispene blir ca. 31 cm i skulderhøyde og veier normalt 11–13 kg.

Bruksområde

Västgøtaspets er en utpreget brukshund som trives med hard jobbing. Den egner seg som gårdshund og vakthund, herunder gjeterhund for storfe og hest. Rasen er også en god familiehund.

Lynne og væremåte

Västgøtaspets er hardfør, tøff, modig og livlig. Den er alltid vaktsom og alert, og ganske selvstendig. Den trives best utendørs og trenger rikelig med mosjon. Rasen regnes som varsom omkring barn.

Annet

Rasen er sunn og trenger kun normalt pelsstell.
Dar-es-Salaam

Historie

I det 19. århundret var Mzizima (swahili for «sunn by») en fiskerlandsby i periferien av indiahavshandelen. I 1865 eller 1866 begynte sultan Majid bin Said av Zanzibar byggingia av en ny by i nærheten av Mzizima og kalte den Dar-es-Salaam. Navnet oversettes vanligvis med «fredens havn» eller «fredens hjem», basert på det persiske/arabiske ordet bandar («havn») eller arabiske dar («hus») og arabisk es salaam («av fred»). Dar-es-Salaam forfalt etter Majids død i 1870, men blei gjenoppliva i 1887, da det tyske østafrikakompaniet etablerte en stasjon der. Byens vokste mye som administrativt og kommersielt senter i Tysk Østafrika, og industriell utviding på grunn av jernbanelinja som blei bygga tidlig på 1900-tallet.
Tysk Østafrika blei inntatt av britene under første verdenskrig, og fikk navnet Tanganyika. Dar-es-Salaam blei beholdt som hovedstad i det nye territoriet. Under britisk indirekte styre blei separate europeiske (f.eks. Oyster Bay) og afrikanske (f.eks. Kariakoo og Ilala) områder grunnlagt i utkanten av byen. Byens befolkning inkluderte også mange av sørasiatisk opprinnelse. Etter andre verdenskrig hadde Dar-es-Salaam en periode med rask vekst.
Politisk utvikling, inkludert danninga og veksten av Tanganyika African National Union, førte til at Tanganyika blei uavhengig i desember 1961. Dar-es-Salaam fortsatte å fungere som hovedstad, også etter at Tanganyika og Zanzibar slo seg sammen og danna Tanzania i 1964. I 1973 blei det imidlertid beslutta å flytte hovedstaden til Dodoma, som ligger mer sentralt i landet. Flyttingsprosessen er ennå ikke fullført, og Dar-es-Salaam er fortsatt den viktigste byen i Tanzania.

Klima

Klimaet er fuktig og varmt, med en gjennomsnittlig dagtemperatur på 30°C.  De varmeste månedene er november til februar/mars. I perioden juni til oktober er det noe svalere når den sørvestlige monsun bringer med seg kaldere og tørre vær. Den lange regntida er fra midten mars til midten av  mai og i den er det kraftige regnskyll ofte med torden, men regnet varer vanligvis ikke hele dagen. Den korte regntida er vanligvis fra andre halvdel av oktober til midten av desember.

Transport

Julius Nyerere internasjonale lufthavn er flyplassen i Dar-es-Salaam, og er den største i Tanzania. Den er oppkalt etter landets første president.
Sentralbanen er en jernbanelinje som går fra Dar-es-Salaam via Dodoma til Kigoma ved Tanganyikasjøens bredder. TAZARA-jernbanen binder Dar-es-Salaam sammen med Kapiri Mposhi i Zambia.
Det meste av offentlig transport innad i byen foregår med minibusser kalt dalla dallaer. Ellers er autorickshawer, kalt bajaj (etter firmaet som produserer dem) et meget vanlig framkomstmiddel.
Musikkpaviljongen i Bergen

Musikkpaviljongen befinner seg i Byparken i Bergen, mellom Ole Bulls plass, Festplassen, Telegrafbygningen og Permanenten.

Historie

Paviljongen ble kjøpt som byggesett i støpejern og gitt i gave til Bergen kommune av forretningsmann og konsul F. G. Gade (1830–1904). Musikkpaviljongen ble levert av Vulkan, Jernstøberi & Mek i Christiania og oppført i «Byens Park» i 1888. Søylenes baser bærer også inskripsjonen Vulkan Christiania 1888. I likhet med Ole Bulls villa Lysøen, preges musikkpaviljongen stilmessig av historisme inspirert av maurisk arkitektur.

Restaurering

I 1999-2000 ble Musikkpaviljongen restaurert av Sivilarkitektene Andersen og Irgens AS, ved Per Morten Ekerhovd og K. H. Irgens. Musikkpaviljongen leies i dag ut av Bergen kommune.
Årets fugl

Årets fugl i Norge velges årlig av Norsk Ornitologisk Forening (NOF), som siden 1992 har gjennomført denne årlige begivenheten for å rette søkelyset på en bestemt art av fugl i norsk fauna. Valg av art foregår etter bestemte kriterier.
Årets fugl får en egen artikkel i bladet Vår Fuglefauna, og NOF gjør en informasjonskampanje om arten overfor media.
Minhe

Samferdsel

Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.
Oeme

Utseende

Middelsstore, slanke, brune trebukker. De er forholdsvis myke og tynnhudete. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er ovalt og omtrent så langt som bredt.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i USA.
NM i friidrett 1901

Norgesmesterskapet i friidrett 1901 ble arrangert i Stavanger fra 24. til 26. august. 
Arrangør var IL Viking. Kun menn deltok.
Haakon Blystad var mesterskapets beste utøver, med seier i kule, spyd, høyde og tresteg. Det ble imidlertid ikke utdelt noen kongepokal, det skjedde for første gang i 1902.
Trykksverte

Trykksverte er en vanligvis nokså pastos farge som brukes ved fremstilling av trykte media, enten det dreier seg om blader og aviser eller kunstneriske verker. «Sverte» stammer fra tidligere tiders trykkemetoder, selv om det kan dreie seg om andre trykkfarger enn svart.
Påføringsmåten varierer fra dyptrykk til offset etter hva som skal fremstilles.
For tradisjonell trykking er det vanligste fargesystemet CMYK (Cyan, Magenta, Yellow, Black). Mange datautskriftsmetoder omfatter i dag enten pulver eller blekk.
Lex mercatoria

Lex mercatoria (fra latin for «merkantil rett») er handelsretten som ble brukt av kjøpmenn i middelalderen. Rettssystemet utviklet seg likt som common law-systemet, basert på sedvane og praksis blant kjøpmennene. Den merkantile retten ble håndhevet gjennom handelsretter langs med de store handelsrutene. Lex mercatoria fungerte som internasjonal handelsrett. Retten la vekt på kontraktsfrihet og næringsfrihet, og tvister ble i en stor grad løst ex aequo et bono (etter rimelighet og fornuft).
Lex mercatoria var i utgangspunktet et sett med regler og prinsipper utviklet av kjøpmenn selv for å regulere handel. Den besto av regler og sedvaner som var vanlig blant handelsmenn i Europa, med noe lokal variasjon. Den oppsto etter behov for en rask og effektiv jurisdiksjon, administrert av spesialiserte domstoler. De grunnleggende prinsippene var at retten skulle utledes av kommersiell praksis, svare til kjøpmennenes behov og være forståelig og akseptabel for alle kjøpmenn som anerkjente retten. Dagens internasjonale handelsrett har mange grunnleggende prinsipper fra lex mercatoria, slik som voldgift-institusjoner, prosedyrer, og formålet med å reflektere sedvane og praksis.
Montrose kullkraftverk

Montrose kullkraftverk er et kullkraftverk i Henry County, delstaten Missouri i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 564 MW, fordelt på 3 like store blokker / turbiner. Operatør er Great Plains Energy Co.
Anlegget ble bygget ut i årene 1958–1964. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull.
I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 3,887 mill tonn CO2.