Josva

Josva (hebraisk: יְהוֹשֻׁעַ – Yĕhôšúaʿ; gresk: Ἰησοῦς – Iēsoûs) er en figur i Tora og Det gamle testamente og var den undersøkte Kanaan som Guds lovede land for israelittene, i henhold til Fjerde Mosebok og i noen avsnitt som Moses' medhjelper. Han er en sentral figur i Den hebraiske Bibelens Josvas bok. I henhold til Andre Mosebok, Fjerde Mosebok og Josvas bok ble han en leder av de israelittiske stammene etter Moses' død. Hans navn var Hosea, sønn av Nun, fra Efraims stamme, men Moses kalte ham for Josva ettersom det var det navnet han var kjent under. Han var født i Egypt forut for utvandringen, og var antagelig av samme alder som Kaleb som han tidvis er assosiert med.
Josva var en av Israels tolv spioner som Moses sendte ut for å utforske landet Kanaan. Etter at Moses var død ledet Josva de israelittiske stammene i erobringen av Kanaan, og fordelte landet mellom de ulike stammene. I henhold til den bibelske kronologi, levde Josva en gang mellom 1500–1390 f.Kr., eller en gang i sen bronsealder. I henhold til Josvas bok  døde Josva da han var 110 år gammel.
Fortellingen om Josva er også blitt lånt inn i Koranen og han har således en posisjon hos muslimene. I henhold til Koranen var han sammen med Kaleb den ene av to som Moses sendte for å utforske landet Kanaan. Muslimene vurderer Josva som en av israelittenes ledere, en del ser ham også som en profet, mens andre ser ham ikke som en profet, men som en hellig mann og en stor leder.

Navnet

Navnet Josva, på hebraisk Yĕhôšúaʿ, betyr «Jahve er frelse».
Vokaliseringen av det andre komponenten i navnet kan bli lest som «Hoshea», et navn benyttet i Tora før Moses la til den guddommelige navnet, i henhold til Fjerde mosebok 13:16.
Navnet «Jesus» er den norske gjengivelsen av den greske transkripsjonen av Yĕhôšúaʿ via arameisk. I Septuaginta, den greske oversettelsen av Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamentet), er alle tilfeller av ordet Yĕhôšúaʿ gjengitt som Ἰησοῦς, Iēsoûs, den nærmeste greske uttalen av arameiske «Yeshua» Således er Josva på gresk blitt kalt for «Jesus, sønn av Nun» (τοῦ Ναυή) for å skille ham fra Jesus Kristus. Josva og Jesus er gitt samme navn, ved å legge til Navin («sønn av Nun») for Josva, også på slaviske språk som følger den ortodokse kirketradisjonen (f.eks. russisk Иисус – Iisus og serbisk Исус/Isus).

Josva og flukten fra Egypt

Som Moses' lærling var Josva en betydelig figur i hendelsene ved flukten fra Egypt. Han fulgte Moses delvis på vegen da de dro opp Sinaifjellet for å motta De ti bud. Han var en av de tolv spionene som Moses sendte ut for å undersøke og rapportere om landet Kanaan, og bare han og Kaleb ga en oppmuntrende rapport, hvor belønningen ble at kunne disse to av de tolv fikk komme inn i det lovede land.
Josva var leder ved israelittenes første slag etter å ha forlatt Egypt mot amalekittene ved Refidim og hvor de seiret.
I henhold til Josvas bok  utpekte Gud Josva til å etterfølge Moses som israelittenes leder. Den første delen av boken dekker Josva i perioden da han ledet erobringen av Kanaan.

Erobringen av Kanaan

Ved Jordanelven skilte vannet seg, slik som det hadde skjedd for Moses ved Rødehavet. Det første slaget etter å ha krysset Jordanelven var slaget ved Jeriko. Josva ledet ødeleggelsen av Jeriko, deretter bevegde de seg videre til Ai, en liten naboby i vest. Imidlertid ble de beseiret og 36 israelitter døde. Nederlaget ble tilskrevet at en mann ved navn Akan hadde tatt «bannlyst gods» fra Jeriko, og etter at han innrømmet å ha «syndet», ble Akan, hans familie og dyr steinet for at de skulle få tilbake Guds gunst. Deretter ledet Josva israelittene til seier over Ai.
Israelittene møtte en allianse av amorittiske konger fra Jerusalem, Hebron, Jarmut, Lakisj, og Eglon. Ved Gibeon spurte Josva Gud om få månen og solen til å stå stille slik at han kunne vinne slaget i dagslys. Denne hendelsen er meget kjent ettersom det står i skriften «Aldri har det, verken før eller siden, vært en dag som denne, da Herren bønnhørte en mann slik». Gud kjempet også for israelittene i dette slaget da han kastet store haglskurer fra himmelen som etter sigende drepte flere kanaanitter enn hva israelittene selv greide. Fra der av var Josva i stand til å lede israelittene til flere serier og sikret mye av landet Kanaan til sitt folk.

Død

Da han var «gammel og langt oppe i årene»  samlet Josva de eldre og høvdingene for alle israelittene og formante dem å ikke ha noe samvirke med den innfødte befolkningen da det kunne gjøre at de ikke var trofaste mot Gud. Ved en rådsforsamling for stammene ved Sikem tok han avskjed med folket, formante dem på nytt om å være trofaste mot deres Gud som hadde vist seg for dem. Som et vitne på deres løfte om å tjene Gud, fikk Josva satt opp en stor stein under et eiketre ved Guds helligdom. Kort tid etterpå døde han da han var 110 år og han ble gravlagt på sin egen eiendom, «ved Timnat-Serah, som ligger i Efraims fjelland, nord for Gaasj-fjellet».