google/wiki40b huggingface dataset:
Lofotprodukt

Historie

Lofot-Delikatesser ble etablert i september 1994 av Thorbjørn Sandnes, Bernh Wedding AS, Rist Invest AS og Vestvågøy Kommune. Ved etableringen av Lofot-delikatesser var fiskeproduksjonen i Stamsund, mens røykeriet, lageret og administrasjonen var på Tangstad. Bedriftens mål ved oppstart var å lage den beste fiskematen på markedet. De startet opp i Lofoten med lett tilgang på fisk og råvarer. Grûnderne fant slik ut at de skulle satse på fiskemat til de kresne. 
I oktober 2000 kjøpte Lofot-delikatesser opp Bentes fiskemat, som var en liten konkurrent som solgte fiskematprodukter til butikker i Lofoten. Ved kjøpet av Bentes fiskemat fikk de seiburgeren inn i sortimentet deres.
I april 2001 ble Tine Nord-Norge BA selskapets største eier, med 34 % andel. November samme år kjøpte de et nytt produksjonslokale midt i Leknes sentrum. Per da var de blitt så store at fabrikken de hadde fra før var blitt for liten. Produsentene hadde da valget om å stoppe veksten, eller satse for fullt. Valget falt da på å doble omsetningen i løpet av de neste årene. Ombyggingen og restaurering av den nye fabrikken tok cirka ett år.
Lofot-Delikatesser strevde med å få nye kjøpere til å prøve produktene deres. I et forsøk på å skille seg ut fra mengden forandret bedriften i februar 2003 navnet fra Lofot-Delikatesser til Lofoten. Intensjonen med endringen av deres visuelle identitet var å «fremheve produktutviklingen, og tydeliggjøre produktets opprinnelse, historie og verdier». Bedriften fikk ny logo og emballasjedesign slik at produktene skulle skille seg mer ut i butikkene, og etter endringen økte inntektene deres betraktelig. I løpet av første kvartal av 2004 etter at den nye emballasjen og logoen var blitt tatt i bruk, ble omsetningen i Nord-Norge økt med 50 % og i februar 2004 solgte Lofotprodukter produktene deres over hele landet. 
I 2009 kjøpte Lofotprodukt Madam Bergen med intensjon om videreføring av samme drift. Strategien til Lofotprodukt ved oppkjøpet var at de ville holde på de gamle oppskriftene og videreføre samme produksjonsprosess som Madam Bergen hadde benyttet. Lofotprodukt kjøpte Madam Bergen fordi de ville utvide produksjonen sin, og de ønsket å få reseptene fra selskapet inn i deres sortemang.
I mars 2010 ble Tines aksjepost i selskapet solgt til de marine investeringsselskapene Jawendel, Kverva og Stiftelsen Fritt Ord.
Kverva økte i november 2012 sin eierandel fra 33,7 % til 83,5 %.
Melfjorden (Sortland)

Melfjorden er en fjordarm av Eidsfjorden i Sortland kommune i Vesterålen. Fjorden har innløp mellom Jakobvikøya i vest og Kollvikneset i øst og strekker seg tre kilometer nordover til Laksvatnet.
Den vegløse gården Melfjord ligger på østsiden like ved innløpet. Nesten innerst i fjorden ligger Indre Melfjord, også denne på østsiden. Bortsett fra disse to er det ingen bosetninger langs fjorden.
Navnet Melfjorden kommer av den mellomste – Melfjorden ligger mellom Hellfjorden og Olderfjorden. Tradisjonelt uttales navnet med æ – Mællfjorden. Denne uttalen følger samme mønster som blant annet Melbu i Hadsel og Meløya i Øksnes.
Kulhuse

Kulhuse er et lite tettbygd område med feriehus og 918 fastboende helt nord på halvøya Hornsherred, ved Roskildefjordens munning,  i Frederikssund kommune nord på Sjælland i Danmark. Kulhuse har med fergelinjen Kulhuse–Sølager sommerstid forbindelse med Hundested nord over Roskildefjordens munning. Ruten trafikkeres av fergen M/F Columbus.

Beskrivelse og historie

Navnet Kulhuse har sin bakgrunn i at kong Christian IV tilsatte en mann som var trekullbrenner til å holde oppsyn med utskipingen av tømmer fra byen. Det ble bygd et hus, Kulhus («Kullhus»), for denne oppsynsmannen, og dette ble opphavet til navnet. For å få utnyttet tømmeret fra den såkalte Nordskoven («Nordskogen») nord i Horns Herred på halvøya, hadde kong Christian IV fastsatt i 1633 at det skulle bygges en brygge på nordspissen av Hornsherred for utskiping av tømmer, ved og trekull, og det var utskipingen av dette som kullbrenneren skulle holde øye med. . Virket i Nordskoven kunne avvirkes med denne utførselvei, og dette skjedde særskilt langs veien fra godset Abrahamstrup, som lå der Jægerspris slott ligger idag, til Kulhuse.
Nordskoven, som ligger helt opp på den nordøstlige spids av Hornsherred, grenser helt opp til Kulhuse. Her står de tre eikene Snoegen, Storkeegen og Kongeegen, som er Danmarks eldste trær. De er henholdsvis ca. 600, ca. 800 og ca. 1500 år gamle. Kongeegen er også den eldste eik i hele Europa. Grunnen til at de ikke er blitt felt (eiketre har jo ellers alltid vært ettertraktet skipstømmer), er at de har stått i ufremkommelig terreng i blant annet mosemyr, noe som gjorde transport av tømmer fra området besværlig.
Likeledes i Nordskoven står den kongelige jaktpaviljong som ble oppført av kong Frederik VII i 1857. Paviljongen står på toppen av en steil bakke. Den består kun av noen trestolper som understøtter stråtaket, det er ikke noen vegger. Under stråtaket står det bord og benker som stammer helt tilbake fra da den ble bygd. Det er underholdende å lese det som er risset i bordene – mange av disse innskrifter stammer fra lang tid tilbake.
Kulhuse har dessuten en kirke, Skoven Kirke fra 1897, Kulhuse Havn, en kro, en gammel skanse og en campingplass.
Området mellom Kulhuse og Jægerspris er i dag militært øvingsområde for Jægersprislejren.
Hjalmar Sunde

Utdannelse

Han gitt ut fra økonomisk gymnas ved Stavanger Handelsgymnasium i 1956, hvor han så tok Befalskolen for Infanteriet i 1957. Etter Krigsskolen ble han tilsatt som løytnant i Infanteriet i 1960. Han gikk ut av Hærens stabskole i 1971, U.S. Command and General Staff College, Kansas, USA i 1974, Forsvarets høgskole i 1982 og U.S. Army War College, Carlisle, Pennsylvania i 1986.

Militærkarrière

Sunde har vært kompanisjef ved Garnisonen i Sør-Varanger, bataljonsjef for Bn 2/Brig N, brigadesjef for Brig 12, forsvarsdistriktsjef for FDI 12/IR 12, divisjonssjef for 6. Divisjon. Han utnevnt til generalløytnant i 1987 og var øverstkommanderende i Sør-Norge (ØKS), frem til 1991.
Han har tjenestegjort som instruktør ved Befalsskolen for Infanteriet i Sør-Norge, Befalsskolens øverste avdeling, Krigsskolen og Hærens stabsskole. Han var tidligere Norges representant i NATOs militærkomite med graden generalløytnant.

Verv

Sunde var fra 1995 til 2001 president i Norges Forsvarsforening. Han var også medlem av regjeringens forsvarspolitiske utvalg i 2000, har vært president i Grimstad Rotaryklubb og medlem av faglig forum på Institutt for Forsvarsstudier
Sunde har gitt ut bøkene Av Sør-Trøndelag Infanteriregiment nr. 12's historie (1984) og Siegfried. Kanonen på Møvik : en beretning om tyskernes Batterie Vara (2015) .
Børtnekrigen 1728

«Børtnekrigen 1728» er et skillingstrykk som omhandler feider og slagsmål om jakt og fiske, beiterettigheter og lignende som ofte forekom mellom gudbrandsdøler og østerdøler i eldre tid.
Koji Nakao

Karriere

Koji Nakao startet sin profesjonelle karriere i Consadole Sapporo i 2000. Han har også spilt for Yokohama FC, Shizuoka FC, FC Gifu og Azul Claro Numazu.
Rhythm of Love (Kylie Minogue)

Albuminformasjon

Albumet inneholdt for første gang sanger skrevet av Minogue. Det var en endring fra tyggegummipop på hennes tidligere album, og hun forsøkte her å presentere en mer stilig og moderne lyd. Flere av sporene ble populære klubbhits i Storbritannia, Europa, Australia, New Zealand og Asia. Albumet nådde nummer ni på den britiske albumlisten.
Bottegia

Utseende

Middelsstore til ganske store (ca. 25 millimeter), avlange, blanke, gule rødlige trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen hos hunnene, betydelig lengre hos hannene. Pronotum er mer eller mindre tønneformet med en kort tann i midten. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen, de mørkfargede flygevingene (bakvingene) stikker ut bak dekkvingene og gjør at disse billene overflatisk minner om veps.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Kyskhetsbelte

Kyskehtsbelte, på latin cingulum castitatis, er et metallbelte med en bleieformet bøyle som kan lukkes som et stengsel om en kvinnes underliv og låses med en nøkkel for å hindre henne i ha samleie. Slike innretninger skal ha blitt brukt i middelalderen og framover for å forhindre utroskap eller voldtekt og dermed sikre bærerens kyskhet. Det er usikkert i hvilken grad slike belter faktisk ble brukt.

Kyskhetsbelter

Kyskhetsbelter skal være kjent fra 1200-tallet. Det er for eksempel populære forestillinger om korsfarere som skal ha utstyrt konene, elskerinnene eller døtrene sine med slike når de reiste på korstog, ble borte i årevis og ikke kunne passe på. I 1405 omtales imidlertid innretningen i en sak som Venezias senat rettet mot den keiserlige guvernør i Padova. 
Fordi noen hevdet kyskhetsbeltet stammet fra Firenze, har den blitt kalt florentinsk belte. Det finnes for øvrig flere kyskhetsbelter i europeiske museer, blant annet ett i Dogepalasset i Venezia, to i middelaldermuseet Musée de Cluny i Paris, hvorav den ene skal vise spor etter årelang bruk, to i Erbach im Odenwald i Tyskland og ett i de kulturhistoriske samlingene i Rosenborg slott i København. Den danske, «en italiensk Fruentimmerlaas», skal kong Frederik IV ha brakt hjem fra Italia. Den er lagd av metall, foret med rød fløyel og består av et belte og en bøyle med perforering som runder seg etter underlivet og kan låses bak på beltet. Om disse er ekte, er usikkert. 
Skikken med kyskehetsbelter har neppe vært særlig utbredt. De få eksemplarene som finnes, har kanskje bare blitt lagd av spøkefulle, nysgjerrige eller sadistiske eksentrikere. Noen hevder at det i europeiske samlinger ikke fins kyskhetsbelter som beviselig er eldre enn fra slutten av 1600-tallet. Dessuten skal noen være forfalskninger fra 1800-tallet.

Moderne kyskhetsbelter (BDSM)

Moderne kyskhetsbelter blir lagd for frivillig sadomasochistisk lek, og da mer for pirring enn virkelig kontroll.
Psydrinae

Utseende

Forholdsvis små (gjerne 5-10 millimeter), brune eller svarte løpebiller. Kroppsformen kan være nokså avlang eller bred og hvelvet. Dekkvingene har markerte lengdefurer.
Beautiful Sunday

«Beautiful Sunday» er en britisk sang fra 1972. Den var skrevet av Daniel Boone samt Rod McQueen. I Storbritannia utgav Boone den på singlen PEN 781 og i USA på Mercury 73281. Den solgte én million eksemplarer over hele verden.

Norsk versjon

Edgar Skjønhals skrev en norsk tekst til sangen. På norsk bærer den tittelen «Herlige søndag». Den ble i 1972 innspilt av Firebeats & Ingjerd Helén på singlen Columbia GN 1859.

Listeplassering

Sommeren 1972 nådde Boones versjon av «Beautiful Sunday» en femtendeplass på den amerikanske Billboard Hot 100-listen og en 21.-plass på den britiske singlelisten tidligere samme år.
Sutz-Lattrigen

Sutz-Lattrigen er en kommune i kantonen Bern i Sveits. Den ligger ved Bielsjøen, og har 1253 innbyggere.
Sutz-Lattrigen er kjent som stedet med Sveits' eldste rester av bosetninger, datert til omtrent 6000 år siden.
Meta Refresh

Meta refresh er en type kode til HTML som fører brukeren til en annen side eller oppdaterer siden etter en viss tid.

Bakgrunn

Meta Refresh ble laget for å la brukere bli overført enklere og raskere til en annen side, eller få de nyeste oppdateringene på en side.

Kode

Dette er koden for å oppdatere siden etter 5 sekunder:

<meta http-equiv="refresh" content="5;url=http://dinside.com/" />
Dette er koden for å oppdatere siden etter 2 sekunder:

<meta http-equiv="refresh" content="2;url=http://dinside.com/" />
Dette er koden for å oppdatere med en gang:

<meta http-equiv="refresh" content="0;url=http://dinside.com/" />

Forklaring

I koden står det http-equiv, hvilket betyr hva som skal gjøres i meta. Content beskriver hva som skal gjøres.
Eksempel:

<meta http-equiv="keywords" content="hei, test" />
Når noen søker på «hei» eller «test», blir nettsiden vist.
Storveltlia naturreservat

Storveltlia naturreservat ligger mellom Brenna og Unkervatnet i Hattfjelldal kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 321 dekar. Området er vernet for å bevare den største rødflangre-/ reinrose-kalkskogen sør for Saltfjellet.
Hettenonne

Utbredelse

Den er endemisk til det nordlige og sørøstlige Ny-Guinea.
Angelus emittitur

Angelus emittitur er en middelaldersk kirkelig hymne som knytter an til erkeengelen Gabriels budskap til jomfru Maria om at hun skulle bli fruktbar og føde en sønn, og hyller Jesu fødsel. 
Teksten er av ukjent dato og opphav. Såvidt vites er den først samlet i Piæ Cantiones fra 1582. Den vanlige melodi er i doriske og hypo-doriske modi. I gammel svensk oversettelse heter den Gudh vthsende Engel sin, Rhezelius' 'Någre Psalme' (1619), s. 35.
Museu d'Art Contemporani de Barcelona

Museu d'Art Contemporani de Barcelona (Barcelonas museum for samtidskunst, forkorta MACBA) ligger ved Plaça dels Àngels i El Raval i Barcelona i Catalonia. Museet åpna for publikum 28. november 1995. Bygningen ble tegna av Richard Meier & Partners. Dens arkitektoniske stil har sterke referanser til modernismen.
All kunsten er fra seint 1900-tall og fram til i dag. Det er representert tre perioder for moderne kunst: den første fra 1940-tallet til 1960-tallet, den andre dekker 1960-tallet og 1970-tallet, mens den tredje er fra samtida. Samlinga fokuserer på katalansk og spansk kunst, men det fins også noe utenlandsk kunst. Overfor museet ligger den middelalderske Convent dels Àngels, med et kapell som har blitt gjort om til et separat utstillingslokale for museet. Det har fått navnet Capella del Macba, og inneholder videoutstillinger. Inngangen til denne delen av museet er gratis.
Et annet samtidskunstmuseum, CCCB, ligger ved siden av MACBA.
Smokey and the Bandit Part 3

Handling

Sheriff Justice inngår et veddemål på 250 000 dollars med Big og Little Enos. Taper han må han gi fra seg sheriffstjerna. Sammen med sin sønn skal han bringe en kunstig hai fra Miami til Austin på 24 timer. Samtidig med dette leier de to Bandits gamle makker, Snowman, for å legge hindringer i veien for sheriffen. Snowman bestemmer seg for å ta imaget til Bandit, noe som forvirrer Sheriff Justice, siden han tror at det er Bandit som er på ferde igjen.

Om filmen

Filmen floppet stort. Den innbragte bare $5,6 millioner ved amerikanske kinoer i 1983. (Til sammenligning spilte den forrige filmen inn $66 millioner og den første $126 millioner). Produksjonskostnadene er estimert til $9 millioner.
Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den BOMB, som er hans laveste gradering. Den har fått 1,5 av 4 filmruller hos Film Max.
Fekting under Middelhavslekene 1993

Fekting under Middelhavslekene 1993. Fekting var en av flere sporter under de tolvte middelhavslekene som ble arrangert i Languedoc-Roussillon i Frankrike i perioden 16. til 27. juni 1993. Det var ellevte gangen som Fekting var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i fire øvelser, tre for menn og en for kvinner. Mennene konkurrerte individuelt i florett, kårde og sabel og kvinnene i florett. Italia ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Frankrike som også vant to gull
Tour Down Under 2010

Tour Down Under 2010 var den tolvte utgaven av Tour Down Under. Rittet ble arrangeret i og rundt Adelaide fra 19. til 24. januar 2010. Det var tredje gang rittet hadde ProTour-status. 17. januar gikk Cancer Council Classic som ikke talte med i sammendraget. Det ble vunnet av Greg Henderson fra nystartede Team Sky.
I tillegg til ProTour-lagene (med unntak av Lampre-Farnese Vini som ikke hadde fått lisens) deltok BMC og UniSA. Storfavoritt André Greipel vant tre etapper og rittet sammenlagt.
Firozabad (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 2 496 761 innbyggere i distriktet, mot 2 052 958 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 33,33 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,82 % i 2011 mot 19,50 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 887 i 2011.
Point Beach kjernekraftverk

Point Beach kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft 5 km sør for Kewaunee kjernekraftverk, like ved Michigansjøen 55 km sør for Green Bay, i Manitowoc County helt øst i delstaten Wisconsin i USA. Kjernekraftverkets nåværende reaktorer ble godkjent for igangsetting i 1970 og 1972. Det er søkt om bygging av én ny reaktor. Installert maksimal effekt i 2009 er brutto 1 088 MW, og årsproduksjonen i 2007 var på om lag 8,28 TWh elektrisk kraft.
Anlegget eies av FPL Energy. Det har to reaktorer som er i operativ drift. Etter dagens konsesjoner skal reaktorenes produksjon opphøre i 2030 og 2033.
Tarn (elv)

Flommer

Tarn er kjent for sine brutale flommer, som er de farligste i Europa ved siden av Donau. Under flommen i mars 1930 steg Tarn til mer enn 17 meter over elvas normale vannstand i Montauban på bare 24 timer, med en vannføring på 7 000 m³/s. Til sammenligning er middelvannføringen i Rhinen på 2 200 m³/s, gjennomsnittlig vannføring i Nilen under den tradisjonelle årlige flommen før byggingen av Aswandemningen var 8 500 m³/s, og middelvannføringen i Mississippi er på 16 200 m³/s. En tredjedel av departementet Tarn-et-Garonne ble oversvømt, rundt 300 personer omkom, tusenvis av hus ble ødelagt, de lavereliggende distriktene i Montauban ble ødelagt, og byen Moissac ble nesten fullstendig ødelagt.

Kanaler og elvetrafikk

Tarn var tidligere seilbar fra samløpet med Garonne til Corbarieu, nær Montauban. På denne strekningen var det syv sluser over en distanse på 38 km. Kanalen hadde forbindelse til Canal de Garonne i Moissac via en forgreiningssluse oppstrøms fra den første elveslusen, og igjen via Canal de Montech ved Montauban. 
Disse to forbindelsespunktene fra Canal de Garonne er begge blitt restaurert, og båter har igjen tilgang til elvestrekningene som ligger i tilknytning disse punktene. Ei sperredemning som ble bygget i Garonne i forbindelse med Golfech kjernekraftverk har dessuten hevet vannstanden opp til toppen av den første elveslusen, mellom Moissac og Garonne, slik at slusen er permanent åpen for båter, som dermed kan nå Garonne og seile videre en kort strekning på den elva.
De gjenværende seks elveslusene er ikke i bruk og kan ikke passeres. Det foreligger et forslag om å restaurere de fem slusene mellom Moissac og Montauban, for derved å lage en ring av vannveier bestående av Tarn fra Moissac til Montauban, Canal de Montech til Montech og Canal de Garonne tilbake til Moissac.
Kulturvereinshaus

Kulturvereinshaus (Industrie- und Kulturverein) var en bygning i Nürnberg som ble reist i 1905. Bygningen var opprinnelig en av byens viktigste kulturbygninger og var plassert i Frauentorgraben 49.
Under det tyske nasjonalsosialistiske partiets rikspartidager ble bygningen benyttet og under de første partidagene ble de store innendørsmøtene holdt i bygningen. Det var i denne bygningen de beryktede raselovene fra Nürnberg ble vedtatt under rikspartidagene i 1935.
Bygningen ble totalødelagt den 2. januar 1945 under den allierte bombingen av byen. En erstatningsbygning ble reist i 1950 og denne stod frem til 1967 sammen med ruinene fra den originale. Disse ble destruert i 1967 og en ny bygning ble reist. Fra 1971 har bygningen huset en underavdeling av det offentlige selvstyrte forsikringsselskapet AOK (Allgemeine Ortskrankenkassen)
Airco DH.16

Konstruksjon og utvikling

DH.16 var basert på Airco DH 9.A, men med et bredere skrog som ga plass til fire passasjerer i en innelukket kabin, pluss piloten i en åpen cockpit. Prototypen fløy første gang i mars 1919 fra Hendon Aerodrome. Ni fly ble bygget, alle med unntak av ett levert til Aircraft Transport & Travel Limited (AT&T). AT&T brukte det første flyet til rundflyvning. Den 25. august 1919 ble det tatt i bruk på en rute London-til Paris. Ett fly ble solgt til River Plate Aviation Company i Argentina, for å brukes på en rute mellom Buenos Aires og Montevideo.
AT&T opererte en rute fra Londons Hounslow Heath Aerodrome til Paris, samt en rute fra Croydon Airport til Amsterdam på vegne av KLM. Den 17. mai 1920 fløy en AT&T,  DH.16 (G-EALU) den første KLM-rute mellom London og Amsterdam. I desember 1920 ble AT&T lagt ned og de gjenværende syv fly ble lagret. To ble senere brukt til transport av aviser og de andre fem ble hugget opp. Den 10. januar 1923 ble det ene av de to avisflyene utsatt for et fatalt havari, og DH.16 ble trukket tilbake for godt.

Varianter

De første seks hadde en 320 hk, (239 kW) Rolls Royce Eagle VIII rekkemotor, de siste tre en kraftigere 450 hk Napier Lion stjernemotor.
Oslebakken

Oslebakken er et sted like nordvest for Alby på Veierland i Færder kommune. Stedet var tidligere kjent som Havna/Havnen. Navnet Oslebakken dukka opp først rundt 1700, og var sannsynligvis opprinnelig navnet på en bestemt lokalitet i området. Navneforskere mener at det kanskje kommer av kvinnenavnet Aslaug.
På Oslebakken er det en gravrøys fra jernalderen som har status som freda kulturminne.
Wenche (svensk album)

Wenche er et svensk musikkalbum med Wenche Myhre, utgitt i 1969.
IAAF World Indoor Tour 2019

IAAF World Indoor Tour 2019 var den fjerde utgaven av IAAF World Indoor Tour, som er en serie med innendørsstevner i friidrett. Touren er etablert etter modell av Diamond League, for å promotere innendørs friidrett.

Resultater

██  Øvelser i grått er ikke World Indoor Tour-øvelser
Rosenfink

Beskrivelse

Rosenfinken er av størrelse omtrent som en gråspurv (13 1/2 – 15 cm). Den har en relativt kraftig bygning, med kraftig bryst og hode, og et relativt kraftig nebb. Voksne hanner er lett gjenkjennelige, med kraftig rødfarge på bryst, isse og overgump. Nebbet og øye er gråsvart, og fuglen er brunfarget på rygg og vinge. Lyserosa fargede spisser på stor- og mellomdekkere danner svake vingebånd. Stjert mørk, og tertiærer svarte med hvite spisser. Undersiden og undergump hvit. Hunner har en brungrå fjærdrakt, med lite kontrast mellom under- og overside. Hoderegionen er også temmelig ensfarget brungrå. Buk og undergump noe lysere. To lysere (men utydelige) vingebånd dannes av tupper på stor- og mellomdekkere. Tertiærer og håndsvingfjær med lyse tupper. Stjert mørk. 1-årige hanner og ungfugler i stor grad lik drakt som hunnene. Kun få hanner får røde fjær den første sommeren. Ungfugler har som regel en ferskere, noe mer brunlig drakt enn voksne hunner.

Atferd

Sangen kan lett imiteres med plystring, og består av en kort strofe fremført i synkende tonehøyde: "Pui-pu-pui-pu-puuh". Lokkelyden er en kort stigende plystring.

Andre kilder

Gyldendals store fugleguide, 3. utgave, 2010. Svensson, L.
Parlamentspalasset

Parlamentspalasset (rumensk: Palatul Parlamentului) i București, Romania, var verdens nest største administrative bygning etter Pentagon da den ble bygget. Bygningen huser i dag Romanias parlament.
Det var en av de mest overdådige og kostbare bygninger noensinne. Palassets opprinnelige navn var Folkets Hus (Casa Poporului), men ble omdøpt i den post-kommunistiske tid, først under revolusjonen i 1989 med det nedsettende Ceaușescus Hus og deretter til dagens navn. Idag blir bygningen likevel omtalt ved dens gamle navn av de fleste rumenere: Casa Poporului.
Mellom 1984, da byggingen startet, og 1989, da Ceausescu ble henrettet, brukte byggingen av palasset 30% av Romanias nasjonalbudsjett.
Til enhver tid var det aldri mindre enn 20.000 mennesker som arbeidet med byggingen.
Palasset ble tegnet av en arkitektgruppe på 700 arkitekter ledet av Anca Petrescu.
For å gi plass til palasset ble fire (eller én, etter andre kilder) historiske områder i Bukarest (sirka 9.000 hus), samt 27 kirker og synagoger, revet og 40.000 (eller 30.000 etter andre kilder) mennesker måtte flytte. En million kubikkmeter hvit og rosa transilvansk marmor ble skaffet til veie ved å hakke ned to fjell, og til lysekronene ble det brukt 3.500 tonn krystall. Den største lysekronen måler 9 meter i diameter, veier 5 tonn og har 1.000 lyspærer.Flere skog ble ødelagt for å skaffe til veie tre til veggkleding, gulv, dører osv. Det ble brukt eik, alm og kirsebærtre, blant annet. Det ble brukt 3.500 kvadratmeter lær og 200.000 kvadratmeter tepper.