Roky Erickson

Biografi

Erickson spilte i 1960-årene i det psykedeliske bandet 13th Floor Elevators, hvor han var frontfigur og sanger.
Akkurat som Syd Barrett, som det var vanlig å sammenligne ham med, ble Roky Erickson hevet til kultstatus like mye for musikken som for sitt tragiske liv, og han ble en legende på grunn av sin galskap og all mystikken som var rundt narkotikamisbruket hans.
Allerede som femåring begynte han å spille piano, og som tolvåring kjøpte han sin første gitar. Han var sønn av en arkitekt, men droppet selv høyere utdanning fordi han heller ønsket å bli operastjerne. Etter å ha kuttet ut high school, ble han profesjonell musiker.
I 1965 skrev han sin mest kjente komposisjon, «You're Gonna Miss Me», som han spilte inn første gang med en gruppe kalt Spades. Hans praktstemme og høye tenor brakte ham oppmerksomhet fra et annet band, nemlig det psykedeliainspirerte 13th Floor Elevators, som låtskriver Tommy Hall inviterte ham med inn i. Elevators laget så en ny innspilling av «You're Gonna Miss Me», og tok singelen opp til 56.-plass på den amerikanske singellisten i 1966. Platens salgssuksess tjente 13th Floor Elevators godt, og de fikk platekontrakt med IA (International Artists). Etter hvert som de ble mer berømte, fikk de også større problemer med lokale myndigheter rundt om kring, som ikke syntes særlig godt om deres høye forbruk av marihuana og LSD, samt at bandet påvirket deres publikum i samme retning. De fikk mye trøbbel med politiet, og Erickson ble arrestert for å være i besittelse av en joint. Han påberopte seg sinnslidelse slik at han fikk slippe soning, men etter tre og et halvt år på et sykehus for kriminelle sinnssyke fikk Erickson diagnose schizofreni, og han måtte gjennom en den gang stygg elektrosjokkbehandling og andre psykiatriske behandlinger.
Selv om han ble friskmeldt og løslatt fra sykehuset i 1973, ble Erickson aldri den samme personen mer. Han returnerte til musikkproduksjonen med et nytt band, The Aliens. Men sanger av horrorfilm-sjanger som «Red Temple Prayer, «Don't Shake Me Lucifer» og «I Walked With a Zombie» vekket lite oppmerksomhet. Han beholdt sin kultstatus men han ble utnyttet av produsenter fordi han var så ustabil, og det ble tegnet en rekke urettferdige kontrakter som sørget for at Erickson selv ikke tjente noe. I 1982 leverte han et offisielt skriv som hevdet at en marsboer hadde tatt plass i kroppen hans, og han forsvant gradvis bort fra rampelyset etter som tiåret gikk. Da 1990-årene kom, kjempet han for å overleve på bare 1 500 kroner måneden i sosialstønad. Etter at han ble arrestert for brevtjuveri (saken ble senere henlagt), ble han satt inn på institusjon igjen.
I 1990 gikk artister som ZZ Top og John Wesley Harding i studio hvor de spilte inn Where the Pyramid Meets the Eye, en tributt til Roky Erickson som brakte hans musikalske arbeid til et mye bredere publikumsspekter enn noen gang tidligere. I 1993 opptrådte Erickson foran publikum for første gang på mange år, ved The Austin Music Awards. Han returnerte til studio med gitaristen Charlie Sexton og Paul Leary fra Butthole Surfers. I 1995 slapp Learys bandvenn, King Coffey, ut Ericksons All That May Do My Rhyme på hans plateselskap Trance Syndicate. Hide Behind the Sun fulgte våren 2000.
Erickson opptrådte på Øyafestivalen i 2007 og på Buktafestivalen i 2009.
Erickson døde 31. mai 2019 i hjembyen Austin i Texas, 71 år gammel.