google/wiki40b huggingface dataset:
Universitetet i Torino

Universitetet i Torino (Università degli Studi di Torino, UNITO) ligger i byen Torino i Piemonte nordvest i Italia.  Det ble stiftet i 1404, stengt fra 1536, men senere gjenåpnet.  På begynnelsen av 1700-tallet ble det reorganisert.
Universitetet oppstod i en periode med ustabilitet i Lombard-regionen, da forelesere fra universitetene i Pavia og Piacenza foreslo at det skulle opprettes et lærested for høyere utdanning i området.  Valget falt på Torino, da det lå sentralt til, det hadde et kirkesete og prinsen var villig til å etablere et universitet på sine egne landområder.  På høsten 1404 kom det en pavelig bulle fra motpaven Johannes XXIII som etablerte universitet.  Det ble formelt godkjent både av keiseren og paven i Roma, og fikk en rekke pavelige privilegier.
I tidlige år ble universitetet plaget av omveltningene i forbindelse med pest i området.  Universitetet var stengt i forbindelse med den franske okkupasjonen fra 1536.  Fra 1558 ble det startet undervisning igjen ved Mondovi.  Først i 1566 åpnet universitetet igjen dørene i Torino.
Fram til andre halvdel av 1600-tallet hadde universitetet en glansperiode.  En serie med epidemier, sult og kriger gjorde at institusjonen først stagnerte, og så krympet.  I 1720 eller 1721 flyttet de inn i en ny bygning på Via Po, i sentrum av Torino.  Dette markerte begynnelsen på en ny oppgangsperiode.  Under hertug Vittorio Amedeo II ble også utdanningssystemet reformert.  Vittorio mente at et statlig styrt utdanningssystem var viktig for å bygge opp en trofast herskerklasse som kunne hjelpe ham å «bygge nasjonen».  Nye studier, blant annet i italiensk retorikk, og et internat komplett med studieassistenter, ga universitetet et ry som påvirker utdanningsreform i andre deler av Italia.
Nok en krig mot Frankrike gjorde at universitetet var stengt fra 1792 til 1799.  Under det franske departementet Pô ble studiene reorganisert i 1800.  Universistetet ble det nest største i det franske imperiet, bare overskygget av Paris.  Etter Napoleons fall ble universitetet igjen reorganisert, nå etter gamle retningslinjer.  I forbindelse med opptøyene i 1821 ble universitetet igjen stengt for en tid.
Utover på 1800-tallet åpnet en rekke nye fakulteter.  Selv om hovedstaden ble flyttet til Firenze overlevde universitetet og blomstret på tross av byens synkende innbyggertall.  I 1893 flyttet noen av de naturvitenskapelige fakultetene ut til Valentino-området.  I 1923 ble universitetet statlig, som en del av en utdanningsreform som etablerte 21 statlige universiteter i Italia.
Skyting under Asialekene 2010

Skyting under Asialekene 2010. Skyting var en av flere sporter under de 16. Asialekene som ble arrangert i Guangzhou i Kina. Konkurransene ble avviklet mellom 13. og 24. november 2010. Det ble konkurrert i førtifire øvelser, tjueseks for menn og i atten for kvinner. 520 utøvere fra trettisju nasjoner deltok. Kina ble beste nasjon med tjueen gullmedaljer foran Sør-Korea med tretten gull.
Vilnius universitet

Historie

Universitetet ble etablert som et jesuittisk seminar av storfyrsten av Litauen og kongen av Polen, Stefan Báthory som det tredje eldste i Det polsk-litauiske samveldet. Etter den tredje av Polens-Litauens delinger i 1795, og Novemberoppstanden i 1830-31, ble virksomheten stanset fram til Litauen ble selvstendig i 1918 da universitetet ble forsøkt gjenåpnet. Ettervirkningene av første verdenskrig gjorde at det ikke lyktes å gjenåpne i desember 1918, men dette lyktes til slutt i august 1919. Den polsk-sovjetiske krig førte til at Vilnius, sammen med hele Midt-Litauen ble inkorporert i Polen i 1922.
Etter den sovjetiske annekteringen av Litauen i 1940 som følge av Molotov–Ribbentrop-pakten ble universitetet administrert av Den litauiske sosialistiske sovjetrepublikk, bortsett fra den perioden byen var under tysk kontroll under andre verdenskrig. Etter at Litauen ble uavhengig i 1990 under oppløsningen av Sovjetunionen har universitetet vært landets fremste universitet.
Siden 1991 har universitetet tilbudt sine studenter studier i norsk språk.
Det har i forbindelse med fysikkforskning hatt en nær kontakt med Universitetet i Bergen.

Rangering

Vilnius universitet er rangert blant de 551-600 av de fremste universiteter i verden per 2014/15 av QS World University Rankings.
Losby Golfklubb

Losby golfklubb på Losby i Lørenskog er en av Norges største golfbaner. Banen ble grunnlagt i 1994, stod ferdig i 1996, og er designet av Peter Nordwall. Det er to baner: Østmork med 18 hull og Vestmork med 9 hull, der begge er av typen skogs-/parkbane. Headpro er David Lloyd.
Klubben er kjent for god juniorsatsing og har mange gode spillere i de forskjellige tourene, blant dem Peter Kaensche, Europa-Tour spiller Lill-Kristin Sæther, Kim Kristoffersen og junior verdensmester (lag) Espen Kofstad.

Fasiliteter

Losby Golfklbb tilbyr omfattende treningsfasiliteter med bl.a. driving range og flere putting/treningsgreener.
Lavek

Lavek A.S. er en norsk bedrift som eies 100 prosent av Larvik kommune. Bedriften har i overkant av 50 ansatte og sysselsatte. Lavek A.S. tilbyr såkalt tilrettelagt arbeid for yrkeshemmede. Arbeidet tilrettelegges for at de sysselsatte skal oppleve mestring i en meningsfylt hverdag.
Bedriften får økonomisk tilskudd fra staten gjennom NAV, og har i tillegg inntekter gjennom egenproduksjon.
DR P3

Bakgrunn

Som en av fire riksdekkende radiokanaler fra Danmarks Radio, begynte P3 å sende 1. januar 1963 under navnet Musikradioen. Kanalen skulle møte konkurransen fra den private offshore-kanalen Radio Mercur. Piratkanalen hadde blitt svært populær blant danske lyttere, men Folketinget forbød kanalen i juni 1962. 
I april 1966 skiftet kanalen navn til Danmarks Radio Program 3 og igjen til Danmarks Radio P3 i 1971. 1. oktober 2017 ble P3 tilgjengelig på DAB+ da dansk radio ble digitalisert.
Tørrdis

Tørrdis eller ølrøyk er et værfenomen i atmosfæren der støv, røyk og andre partikler fører til dårligere sikt i fravær av vanndamp. Den oppstår når støv- og røykpartikler samler seg opp i relativt tørr luft. I værsituasjoner der disse partiklene ikke sprer seg, kan konsentrasjonen bli så stor at de utgjør en helsefare. Tett tørrdis forårsaket av industriell forurensning blir også kalt smog.
Kilder for tørrdispartikler er trafikk, industri, skogbranner og andre branner, jordbruk, samt sand f.eks. fra Sahara som med vinden bæres til Sør-Europa og Kanariøyene.
Tørrdis har ofte en brunaktig farge, mens tåkedis, som består av vanndråper i luften, er mer blågråaktig. Mens tørrdis oppstår i relativt tørr luft, dannes tåkedis i fuktig luft der tørrdispartiklene til og med kan opptre som kondensasjonskjerner for tåkedisdråpene.

Tørrdis i Sørøst-Asia

Tørrdis er et vanlig problem i Sørøst-Asia på grunn av skogbranner i Indonesia, og da særlig Sumatra og Kalimantan. Disse brannene fører med seg røyk til Brunei, Indonesia, Filippinene, Malaysia, Singapore, Thailand og av og til Guam og Saipan. De økonomiske tapene på grunn av slike branner ble i 1997 estimert til 50-60 milliarder kroner. Dette inkluderer skader på jordbruk, skogsområder, landområder, helse, transport, turisme og andre områder. I oktober 2006 ble Malaysia, Singapore og Malakkastredet rammet av tørrdis på grunn av branner i Indonesia. Sørvestlig vind blåste røyken over Malakkastredet.
Som følge av dette har Association of Southeast Asian Nations (ASEAN) dannet en avtale kalt Regional Haze Action Plan (RHAP) for å varsle og overvåke branner i området.
Sommerles.no

Sommerles er en nasjonal, digital sommerlesekampanje i regi av norske folkebibliotek, og er for alle barn i grunnskolen. Kampanjens mål er å få flest mulig barn til å lese mest mulig gjennom en lang sommerferie. Sommerles bruker elementer fra spill for å gjøre lesing til en spennende aktivitet. Kampanjen starter 1.juni hvert år, og avsluttes den 31. august.
På nettsiden sommerles.no samler barna XP/poeng for hver leste side, svarer på oppgaver, ser hva venner leser og tjener opp digitale troféer. Underveis gjør de seg fortjent til premier som hentes på biblioteket. De kan også følge en spesialskrevet fortelling av Mari Moen Holsve. Fra 2017 ble Sommerles landsdekkende og over 370 kommuner og i 2018 deltok 106 266 barn.
Samarbeidspartnere som Leser søker bok, Foreningen Les og Norsk lyd og blindeskriftsbibliotek bidrar til kampanjen. Sommerlesfortellingen kan oppleves både på nynorsk, bokmål, nordsamisk og som lydfil.
Sommerles.no er lagd, utviklet og eid av Vestfold fylkesbibliotek, Vestfoldbibliotekene og Snuti AS. Snuti AS designer, drifter og utvikler de tekniske løsningene, samt svarer på spørsmål. Prosjektleder er Vestfold fylkesbibliotek.
Torrevaldaliga Sud kraftverk

Torrevaldaliga Sud kraftverk er et varmekraftverk beliggende i Storbyområdet Roma hovedstad i Italia. Det har en installert produksjonskapasitet på 1532 MW fordelt på 1 x 194 og 4 x 335 mw blokker. Anlegget ble utbygd omkring 1960–1973. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje, og operatør er energiselskapet Tirreno Power SpA.
Utslippene av CO2 i 2008 var på 2.570.429 tonn, litt mindre enn dette årets utslippskvote.
Cream Lemon

Cream Lemon (くりいむレモン Kurīmu Remon) er en tidlig hentai-serie. Den første OVA-en i serien kom ut i august 1984.
Serien består av en samling surrealistiske fortellinger satt til til vidt forskjellige steder og tider, og med sjangertrekk fra fantasy, komedie, thriller, sci-fi, action, drama and mysterium. Seriens hovedtema er sex i alle mulige former. De fleste kapitlene er enestående, uten forhold eller sterk kobling med andre kapitler i serien. Seriens hovedfiguerer er Hiroshi og Ami, en bror og søster som gradvis kommer nærmere hverandre i et incestforhold.
Populærkultur

Kjennetegn

Populærkultur kjennetegnes av en lett tilgjengelig, gjenkjennelig og forståelig form. Elementene er enkle og følger faste formler og oppskrifter og består ofte av velkjente klisjeer. Innholdet og budskapet skal i første rekke underholde og behage publikum, ikke problematisere og kreve for mye anstrengelse, men være ufarlig humoristisk, passe spennende, overdrevent følelseladd eller bare estetisk tiltalende. 
Populærkulturen er oftere styrt av kommersielle krefter som skal tjene penger på kulturen, enten det er reine reklameuttrykk eller for eksempel sjangerfilm og -litteratur som skrekkfilmer, romantiske komedier, dameromaner og krimbøker. 
Populækulturen følger populære trender i samtida og har svært ofte tatt nye medier og uttrykk i bruk for å nå massene. Det gjelder blant annet illustrerte ukeblader, tegneserier, film, radio, tv, jazz, pop, rock og internett, medier og sjangre som alle er blitt anklaget for å være ensidig underholdende, fordummende og moralsk skadelig. Dette gjør også populærkulturen mer motepreget enn den tradisjonelle, seriøse kulturen.  Samtidig har den frie, uavhengige og utprøvende kunsten fra slutten av 1800-tallet i større grad utfordret og provosert publikum. God og dårlig kvalitet henger altså sjelden sammen med sjanger, form eller popularitet, men blir isteden bestemt av utførelsen og håndverket, av kreativitet, originalitet og evnen til å overraske og berike publikum med nye og sterke opplevelser.

Populærkultur og elitekultur

Hva som regnes som populærkultur, forklares ofte ved hjelp av motsetninger. Et eksempel er film versus teater, hvor teatret ofte blir sett på som «finere» enn masseformen film. Et annet eksempel er klassisk musikk versus popmusikk. De siste åra har det imidlertid skjedd en tilnærming mellom den elitære kulturen for innvidde kjennere og den vulgære, det vil si folkelige, massekulturen. Populærkulturen har derfor fått høyere anseelse og mer oppmerksomhet, også i akademiske miljøer. 
Endringene i synet på populærkulturen skyldes blant annet oppmyking av det klassedelte samfunnet der hver samfunnsgruppe kan ha tydelige atskilte kulturuttrykk, og at tradisjonelt lavere samfunnsklasser har fått høyere status. I England har for eksempel overklassen egne moter og vaner som er helt forskjellige fra arbeiderklassens fotball-, pub- og  tv-interesser. Samtidig har mainstreamkulturen, altså de kulturelle hovedstrømmene, fått økt utbredelse ved hjelp av moderne og stadig mer effektive massemedier. Populærkulturen har dermed blitt globalisert, det vil si mer internasjonal, ensretta og lik i store deler av verden. Motene og trendene har samtidig skifta, og det som før var populær folkekultur, det være seg folkeviser, Shakespeares dramatikk eller italienske operaer, kan i dag bli sett på som akademisk, gammeldags og museumsaktig finkultur.
Andrés de Urdaneta

Andrés de Urdaneta (født i Ordizia i Baskerland i Spania i 1498, død 3. juni 1568 i Ciudad de Mexico i Ny-Spania) var en spansk augustinermunk, sjøkaptein og oppdagelsesreisende. Han er kjent for å ha oppdaget og kartlagt en gunstig kurs over Stillehavet fra Filippinene til Acapulco i Mexico (Ny-Spania).

Bakgrunn

Baskeren Urdaneta studerte latin og filosofi, og trådte inn på en militær løpebane.
Under krigene i Italia oppnådde han offisersgraden kaptein. Vel tilbake i Spania studerte han astronomi og matematikk, og så ble han med på García Jofre de Loaísas mislykkede ekspedisjon i 1525 til Krydderøyene.
Urdaneta var en av ekspedisjonens få overlevende som faktisk nådde Krydderøyene. Der ble han tatt til fange av portugiserne, men klarte etter hvert å komme seg tilbake til Europa i 1528 ved det som skulle bli kalt historiens annen jordomseiling. Han ble ikke særlig vel mottatt av kong Karl I av Spania.

Augustiner

Etter noe tid dro han til Ny Spania og trådte inn i augustinerordenen der.
Da de spanske herskere utstyrte en ekspedisjon til Filippinene, ble i 1559 broder Andrés de Urdaneta utpekt til kommandant. Urdaneta gikk med på å være med, men ikke på å være ekspedisjonens leder. Det ble i stedet don Miguel López de Legazpi, og ekspedisjonen satte seil med skipene Capitana (med Legazpi og Urdaneta), San Pablo, San Pedro, San Juan og San Lucas, den 21. november 1564.
Etter å ha tilbragt noe tid på øyene bestemte Legazpi seg for å bli igjen der, og sendte Urdaneta tilbake med det oppdrag å finne en god kurs over Stillehavet fra øst mot vest, og for å hente forsterkninger. Urdaneta dro avsted fra San Miguel på øya Cebu den 1. juni 1565, og måtte så langt som til den 36. nordlige breddegrad for å finne gunstige vinder. Med Urdaneta i kommandoen ankom de Acapulco den 8. oktober 1565. De hadde tilbakelagt 20 000 km på 130 dager.
Fra Mexico dro Urdaneta til Europa for å avlegge rapport om sjøreisen, og returnerte så til Ny Spania i den hensikt å seile over til Filippinene på nytt. Men hans venner fikk han fra det.
Han døde i Mexico by i 1568.
Olsok

Olsok (fra norrønt ólafsvaka) er feiringen av Olav den helliges dødsdag 29. juli.
Olsok betyr – tilsvarende som for jonsok (sankthans 23. juni til minne om Johannes Døperen) – egentlig høytidsaftenen før Olavsdagen. Olav den hellige falt på Stiklestad 29. juli 1030, og dermed skulle olsok være 28. juli om kvelden (og natt til 29. juli). Men olsok har etter hvert kommet til å bli brukt om selve Olavsdagen den 29. juli. Dagen er markert med en øks på primstaven.
Før reformasjonen var dette en av de viktigste helgenfester i Norge, og på grunn av Olavs spesielle posisjon i norsk historie ble den bevart som en nasjonal festdag også etter reformasjonen.
I moderne tid har dagen i Den katolske kirke i Norge status som høytid, det vil si en dag hvor det er obligatorisk å feire messe for Olav den hellige. I andre land feires samme dag festen for Marta av Betania. Dagen feires også av ortodokse kirker i Norge. 
Siden 1930 har Olsok vært offisiell flaggdag i Norge.
Olsok feires også med Olsokdagene på Stiklestad, Olavsfestdagene i Trondheim, Olavsdagene i Sarpsborg og Olsok i Tolga. Spelet om Heilag Olav, et historisk friluftsteater 
som siden 1954 har blitt spilt under Olsok-dagene på Stiklestad, har også blitt kalt Olsok-spelet. Nordland Musikkfestuke ble fra 1980 fram til 1989 kalt Olsokdagene i Bodø.
Was-septer

Was-septer eller bare was er et langt, stavformet septer som symboliserte makt og guddommelighet i det gamle Egypt. Det forekommer i oldegyptiske bilder og som hieroglyf. Septeret var utformet som en glatt, loddrett, skulderhøy kjepp med et stilisert, smalt dyrehode øverst og en todelt, gaffelformet fot nederst.
Andre verdighetstegn i oldtidas Egypt var blant annet ankh (nilnøkkel eller hankekors), stilisert sliul (piskformet treskestokk) og hyrdekrok og uraeusslange.
St. Andreaskatedralen (Dundee)

Interiør

Koret inkluderer høyalteret og stoler for katedralens  kanniker ble lagt til senere ved å fjerne en bakveggene og ved å bygge på prestehuset bak. Dette fulgte til at alterområdet ligger høyere enn resten av katedralen. Katedralen er derfor noe vanlig i forhold til andre ved at gulvet skråner oppover fra inngangen og opp mot inngangen til koret.
Det er to sidealtere i katedralen, det ene er dedikert til Jesu hellige hjerte og det andre er dedikert til Jesu mor jomfru Maria. Som i alle katolske kirker har katedralen en korsvei på veggene. I vestibylen er det en statue av katedralens skytshelgen, den hellige Andreas. På baksiden av katedralen er det et dåpskapell  som det er er et presentasjon av Pietà ved siden av.
Ionebinding

En ionebinding inntreffer mellom to atomer (ofte mellom et metall og et ikke-metall) som har en elektronegativitetsverdi-differanse større enn 1,7 . Det som skjer når to atomer inngår en ionebinding er at det ene atomet tar opp ett eller flere elektroner fra det andre atomet, slik at begge atomene får oppfylt åtteregelen. Dette fører til at atomene får forskjellige totalladninger. Det ene atomet blir positivt og det andre negativt. Denne ladningsforskjellen fører til at de «slår seg sammen» i en binding.
Eksempel på ionebinding: Natriumklorid (NaCl) har krystallformet struktur, såkalt kubestruktur. Natrium har elektronegativitetsverdi lik 0,9, forholdsvis lavt, og klor har en lignende verdi på 3,0. Differansen mellom de to er 2,1. Ut ifra dette kan vi trekke følgende konklusjon: for at kloratomet skal oppfylle oktettregelen, må det trekke vekk ett elektron ifra natriumatomet. Gitt disse forutsetningene gir dette at kloratomet blir negativt og natriumatomet positivt, med ±1 i ladning.
Denne ladningsforskjellen gjør at atomene trekker seg sammen og plasserer seg parvis i negativ og positiv rekkefølge i en kubestruktur.
Zhaobaogoukulturen

Zhaobaogoukulturen (kinesisk: 趙宝溝文化, 5400-4500 f.Kr.) var en neolittisk kultur i nordøstre Kina, funnet primært i Luandalen i Indre Mongolia og nordlige Hebei. Kulturen frembragte sandbakte inciserte steintøykar med geometriske og zoomorfe mønstre. Kulturer produserte også menneskefigurer av stein eller leire.
Typefunnstedet i Zhaobaogou, utgravd i 1986, ble oppdaget i banneret Aohan i byprefekturet Chifeng i Indre Mongolia. Det omfatter rundt 90.000 m².
Merian (slekt)

Merian er en sveitsisk slekt, opprinnelig en patrisierslekt fra byrepublikken Basel og kjent siden 1300-tallet.
Den består av en eldre Basel-linje og en yngre linje. Familien fikk første gang borgerskap i Basel i 1498 og ble representert i regjeringen fra 1532. En rekke slektsmedlemmer har vært bankierer. En gren av den yngre linjen var delvis bosatt i Frankfurt am Main, der flere etterkommere etter den kjente forleggeren og gravøren Matthäus Merian var kunstnere og der familien drev et av Europas største forlag på 1600-tallet. Til denne grenen hører naturforskeren og kunstneren Maria Sibylla Merian. Noen slektsmedlemmer ble adlet av kurfyrsten av Mainz i 1706 og enkelte i denne grenen brukte tittelen baron.
Terje Vigen

Terje Vigen er et episk dikt, skrevet av Henrik Ibsen i 1861. Det ble første gang publisert i heftet Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter for 1862 (s. 41-51), og ble senere gjenutgitt i hans eneste diktsamling Digte fra 1871. «Terje Vigen» ble i 1890 utgitt separat med illustrasjoner av Christian Krohg. 
Diktet bygger på fortellinger fra sørlandskysten under napoleonskrigen og kornblokaden 1808–1811. På denne tida var Danmark-Norge i krig med blant andre England, som hadde innført handelsblokader og dermed kuttet all kontakt mellom Norge og Danmark. Dette medførte hungersnød i Norge. Diktets hovedperson ble tatt av et britisk marinefartøy og sendt i krigsfangenskap i Storbritannia, den såkalte «prisonen».

En virkelig person?

Det har vært spekulert mye i hvorvidt fortellingen om Terje Vigen er basert på en virkelig person og en virkelig hendelse, eller eventuelt flere virkelige hendelser. Ibsen kjente flere folk på Sørlandet som var sjømenn. Han kan ha hørt historier om personer som reiste på havet og ble tatt til fange av engelskmennene. Man kjenner imidlertid ikke til navnet Terje Vigen fra noen av fangelistene. Det skal derimot ha eksistert en grav ved Fjære kirke som lignet den graven som nevnes i diktets siste vers.
I Afskrift af Bog for mine Børn om mit Levnetsløb og mine Erindringer, Mathias Gundersen, står følgende:
«H. Ibsen var som Lærling hos Apotheker Lars Nielsen i nogle Aar omkring 1850. I de sidste Aar var jeg meget fraværende, saa jeg havde mindre kjendskab til ham end mangen andre; men det var en bekjendt Sag at hans Principal ikke forskaffede ham nogen Fammiliehygge, men holdt ham i stadigt Arbeide. Foruden disse Aarsager til at blive forlidet bemærket, var han af en stilfærdig Karakter. Der var ikke mange af hans Jevnaldrende i den lille Byen, saa jeg ved ikke andre Saadanne af hans Omgangsvenner end Ole Schuleruds, Gunder Holst, Jacob Holst og Christopher Due. At han havde stor Interesse for Lotserne og Fiskerne, det kunde Svend Haaøen forklare; thi ham denne meget bekjendte, flinke og djærve Lots, med sit veirbidte Udseende, var i stor Yndest hos ham, som Fortæller om Krigsbegivenheder og Søvæsenet. Og det skal være af ham som Ibsen fik Ideen om at skrive sit de[i]lige og mageløse Digt Terje Wiken, som har gjort vort lille Sted og Omegn saa bemærket. Et lidet Portrait i Olje, som Ibsen malede paa Pap af den gamle Søulk, fandt vi Alle at ligne godt. Det stod bestandig paa Reolen i Apotheket hos Lars Nielsen og er nu hos hans Efterfølger Apotheker Arntzen.»
Sock'n Roll

Sock'n Roll er et musikkalbum med Øivind «King Kong» Johannessen, utgitt i 1982. Dette er hans første album som soloartist. Albumet er produsert av Svein Gundersen.
Hula-Hopp, Conny

Handling

Conny Haller er ei livsglad tenåringsjente og musikkfan. Sammen med venner har hun dannet et eget band, som hun opptrer regelmessig med på lokalet «Das bunte Krokodil».
Den amerikanske plateprodusenten John Newman er på utkikk etter en tysk gjestefamilie for sønnen Billy, som skal studere musikk i Vest-Tyskland. Med hjelp av Dr. Berning i Den internasjonale studentutvekslingstjenesten faller hans valg på familien Haller i den troen at Conny er en gutt.
For å redde skinnet og ikke miste muligheten til en reise til Honolulu må Conny kle seg ut og utgi seg for å være gutt. Så inntreffer det omstendigheter som tvinger Conny til å finne opp en søster som bor på internat og som han overhodet ikke kommer overens med.
Når Billys far uventet kommer oppstår ytterligere forviklinger. Ikke bare kommer det til forsiktige tilnærmelsesforsøk mellom Connys mor og plateproduenten, også mellom Billy og Conny gnistrer det når omstendigheter tvinger henne til å innrømme overfor ham at hun i virkeligheten er ei jente. Når John Newman får vite sannheten, føler han seg lurt, avbryter kontakten med Diana Haller og vil umiddelbart reise avsted med sin sønn. Conny og Billy finner naturligvis en måte å forhindre det på.

Anmeldelser

Filmblätter skrev at Conny beveger seg «utvungent og talentfullt i en bukserolle, som er avledet fra tvetydigheten i hennes navn.»
Film-Dienst uttalte at det absolutt ikke var en «spesielt åndfull film, men likevel muntert spilt.»