google/wiki40b huggingface dataset:
Kanopiske krukker

Kanopiske krukker ble benyttet av oldtidens egyptere under prosessen med skape mumier av de nylig avdøde. De var forseglete begravelseskrukker eller vaser av leire eller utskåret fra kalkstein som ble benyttet for å bevare og oppbevare den dødes innvoller som tarmer, lever, nyrer, mage og andre deler som lett gikk i oppløsning. Disse ble kirurgisk tatt ut av den dødes kropp når den skulle behandles for mumifisering. Innvollene ble ikke samlet tatt vare på i en enkelt krukke, hvert organ fikk sin egen.
Praksisen med kanopiske krukker begynte under Det gamle rike og fram til senepoken, kanskje også fram til ptolemeisk tid da praksisen endret seg til å lagre innvollene i tøyremser og legge dem ved siden av den avdøde.
Kanopiske krukker fra Det gamle rike hadde sjelden inskripsjoner, og hadde et enkel lokk. Under Mellomriket ble inskripsjoner mer vanlige, og lokken ble ofte formet som menneskelige hoder. Ved nittende dynasti ble hver av de fire lokkene formet som en av de fire sønnene til Horus, som voktere av organene. Navnet «kanopisk» reflekterte at de eldste egyptologer feilaktig assosierte krukkene med den greske legenden om Kanopos.

Navnet «kanopiktiske krukker»

Canopus (fra gresk: Κάνωπος, Kánōpos) var en kystby i oldtidens Egypt og lå i Nildeltaet, i utkanten av dagens moderne Alexandria, omtrent 25 km fra byens sentrum, nå delvis nedsunket under havet. Kystbyen hadde navn etter legenden om styrmannen Kanopos (gresk: Κάνωβος), på latin Canopus, på skipet til Menelaos under Trojakrigen. I henhold til Evripides' drama Helena var han var en kjekk ung mann som ble elsket av den egyptiske sannsigeren Theonoe, men følelsene var ikke gjensidige.
Guden Osiris ble dyrket i Canopus i form av en vase med et menneskelig hode. Via en gammel misforståelse har navnet «kanopiske krukker» blitt overført av de første egyptologer til en hvilken som helst vase eller krukke med hodet til et menneske eller et dyr.
Noen etruskiske begravelseurner, ved at de har likheter i formen, blir også kalt for kanopiske krukker, laget av leire eller bronse, ofte plassert på en etterligning av tronen i gravkammeret, og hadde et mannlig eller et kvinnelig hode modellert på dem som representerte den avdødes ansikt og hvor hankene hadde formen til armene.
Kongeriket New Zealand

Kongeriket New Zealand er et rike der dronningen av New Zealand er statsoverhode. Det omfatter den selvstendige staten New Zealand, de to nyzealandske avhengige områdene Tokelau og Ross Dependency, samt de to assosierte statene Cookøyene og Niue. Kongeriket New Zealand er nedfelt i bestemmelser fra 1983 om New Zealands generalguvernør. Generalguvernøren er monarkens representant i landene og områdene som utgjør kongeriket, bortsett fra på Cookøyene, der monarken er representert av dronningens representant.

Bakgrunn

New Zealand ble i 1907 en dominion og fikk etter hvert status som selvstendig stat. Denne utviklingen medførte at landets regjering fra 1945 sluttet å benytte dominiontittelen. Tittelen kongerike (realm) ble første gang benyttet da dronning Elisabeth II arvet tronen og i 1953 kunngjorde sin tittel som nyzealandsk monark. Det ble deretter antatt at landets formelle navn var Kongeriket New Zealand, selv om dette ikke ble eksplisitt vedtatt.
Skillet mellom det egentlige New Zealand og Kongeriket New Zealand kom til i 1983 som følge av avkolonisering og endret konstitusjonelt forhold mellom New Zealand og Cookøyene og Niue, som tidligere var nyzealandske besittelser. Cookøyene ble i 1965 en assosiert stat og i 1974 fikk Niue samme status. De to landene har etter dette fått økende kontroll også over egne utenriksforhold. Etableringen av Kongeriket New Zealand bestående av fem land og områder representerer det konstitusjonelle uttrykket for denne utviklingen. Kongeriket New Zealand er imidlertid ikke en stat og agerer ikke som et internasjonalt rettssubjekt.

Konstitusjonell ordning

Kongeriket New Zealand er definert i letters patent fra 1983 om New Zealands generalguvernør. New Zealand, Cookøyene og Niue deler statsoverhode, men det varierer hvordan monarken er representert i de ulike delene av kongeriket. Cookøyene og Niue har egne grunnlover som regulerer forholdet mellom statsmaktene, inkludert dronningens representant.
Monarken er på New Zealand representert ved Kongeriket New Zealands generalguvernør. Niues grunnlov bestemmer at generalguvernøren er dronningens representant, uten å henvise til Kongeriket New Zealand. Inntil 1982 var dronningen representert i Cookøyene ved New Zealands høykommissær, som samtidig også var nyzealandsk diplomatisk utsending. Grunnlovsendring fra 1982 endret dette ved at det ble innført et embete som dronningens representant. Dette embetet er atskilt fra Kongeriket New Zealands generalguvernørembete.
I februar 2006 og oktober 2007 ble det avholdt folkeavstemninger på Tokelau om landet skulle bli en assosiert stat eller forbli et avhengig område under New Zealand. Det ble begge ganger flertall for å beholde statusen som avhengig territorium. Tokelaus konstitusjonelle status i Kongeriket New Zealand forble dermed uendret.
Young Artist Award

Young Artist Award er en amerikansk utmerkelse som gis til unge utøvere innen film, teater, TV og musikk.
Prisutdelingen var tidligere kjent som Youth in Film Award frem til år 2000. Prisutdelingen har blitt omtalt som "barne-Oscar" og statuetten ligner også mye på den originale Oscar-statuetten. De nominerte tar på seg fint tøy og går på rød løper før prisutdelingen.
The Descent – Nedstigningen

Handling

Filmen handler om en jentegjeng som søker eventyr, blant annet rafting og fjellklatring. Juno (Jackson Mendoza) er gruppeleder, men det er rundt Sarah (Shauna Macdonald) det meste skjer. Sarah, som mistet mannen og datteren i en bilulykke, begynner endelig å få tilbake sitt normale liv. Vennegjengen samles for å utforske et hulesystem i USA. Men ting går galt. Hulen kollapser og de blir borte under jorden. Det er ikke bare det tette mørket som truer dem, men også noe annet – noe som er etter dem. Terroren de utsettes for setter vennegjengens samhold på prøve. Snart er de ikke bare truet av det ukjente, men også av hverandre.
Malaysias herrelandslag i fotball

Historie

Malaysia spilte sin første landskamp den 13. april 1953 hjemme mot Sør-Korea (2–3). Lagets største triumfer kom i 1962, da Malaysia endte på bronseplass under Asialekene. Denne bragden ble kopiert under Asialekene i 1974, da laget vant bronsefinalen med 2–1 over Nord-Korea. Malaysia deltok for første gang i VM-kvalifisering i 1973, hvor laget spilte flere kamper i kvalifiseringen til gruppespillet, men ble slått ut av Hongkong i en avgjørende kamp, og gikk derfor ikke videre. 
Malaysia deltok for første gang i Asiamesterskapet i 1976, hvor laget endte på en femteplass. I det påfølgende mesterskapet i 1980 endte laget på en sjetteplass. Til tross for at Malaysia ikke har kvalifisert seg til et sluttspill i verdensmesterskapet har de likevel fått gode resultater blant annet i Asiamesterskapet, men i nyere tid er de et av Asias svakere lag i henhold til FIFAs verdensranking. (154/208 per 12. februar 2015).
Hekou Yao

Hekou (kinesisk: 河口瑶族自治县; pinyin: Hékǒu yáozú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for yaofolket i prefekturet Honghe i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 77 509 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 326 ender opp her. Den begynner i Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.
Rolf Kahrs Baardvik

Krigsinnsats

Baardvik vokste opp på Utvorda i Flatanger. Han tok fra 1938 til 1939 Hærens befalsskole i Harstad. Etter Tysklands angrep på Norge 9. april 1940 deltok Baardvik i kampene i Nord-Norge og var troppssjef i Nord Hålogaland-infanteriregiment nr. 15 (IR 15) i 6. divisjon under slaget om Narvik, der norske og allierte franske, polske og britiske styrker gjenerobret byen.
Etter at Norge hadde kapitulert ble Baardvik med i motstandsarbeid i Steinkjer og Trøndelag, et arbeid som var forbundet med stor fare da motstandsgruppene ble infiltrert av Rinnanbanden. Han fikk i oppdrag å drive etterretning mot det tyske slagskipet «Tirpitz». Sent i september 1942 sørget han for transport for gruppen fra Kompani Linge, som 4. oktober sprengte kompressoranlegget til Fosdalen gruver i Malm i Nord-Trøndelag.
I 1943 måtte han flykte for å unngå arrestasjon og han tok seg over til Storbritannia. Han kom der i tjeneste for Secret Intelligence Service (SIS) og gjennomgikk opplæring i radiotelegrafi, sabotasje og fallskjermhopping. I oktober ble han gitt oppdrag i det okkuperte Norge og ble sluppet ut i fallskjerm over Skjækervatnet. Formålet var å fortsette etterretningen mot «Tirpitz», som da imidlertid var flyttet og ikke vendte tilbake til den tyske marinebasen i Åsenfjorden. Radiostasjonen CAPRICORN-1 ble etablert, men beordret trukket tilbake etter få uker. Baardvik tok seg over til Sverige og fikk derfra i januar og mai 1944 oppdrag med å bringe radiosendere inn til traktene ved Bodø. Senderne, med kodenavn DENEB og GLAUR, ble satt opp og hadde innledningsvis Baardvik som operatør og instruktør, inntil andre kunne overta driften fram til krigens slutt.
Etter igjen å ha tatt seg over til Storbritannia ble Baardvik i månedsskiftet august/september 1944 satt over til Flatanger ved hjelp av «Vigra» der Leif Larsen var sjef. Her opererte han sammen med Erling Moe radiostasjonen KANIN på hjemstedet Utvorda, like i nærheten av den tyske festningen Utvorda kystfort. Stasjonen sendte fram til krigens slutt regelmessig værmeldinger og to daglige rapporter om nordgående og sørgående tysk skipstrafikk. Rapportene var viktige for den allierte krigsinnsatsen fordi de gjorde det mulig for allierte fly å angripe tyske skip på et for de allierte gunstig sted.

Etter krigen

Etter krigen fortsatte han i Forsvaret, der han tjenestegjorde i Heimevernet. Baardvik arbeidet i Heimevernsstaben og ble sjef for Heimevernsdistrikt 2 (HV-02). Han tok eksamen fra Krigsskolen i 1948 og gjennomgikk Forsvarets høgskole i 1962. I 1956 fikk Baardvik oberstløytnants grad.
I 1963 deltok Baardvik i arbeidet i Norges Rederiforbund med å utrede organiseringen av beredskap i norsk, sivil skipsfart. Han begynte året etter som intendant i Den Norske Amerikalinje. I 1966 gikk han tilbake til Norges Rederiforbund og var deretter leder for beredskapssekretariatet til han gikk av med pensjon fra 1. januar 1985.
Brepollen

Brepollen er en 6-9 km bred bukt helt innerst i fjorden Hornsund på sørsiden av Wedel Jarlsberg Land og nordsiden av Sørkapp Land på Spitsbergen, Svalbard. Bukta er avgrenset av Treskelen i nordvest og Samarinvågen i sørvest. I botnen av når Hornbreen under Ostrogradskijfjella (622 m) helt ut i sjøen. Området tilhører Sør-Spitsbergen nasjonalpark.
K. Radhakrishnan

Personlig liv

Radhakrishnan kommer fra Irinjalakuda i Thrissur-distriktet i Kerala. Han fullførte sin B.Sc.-grad i elektroteknikk ved Government Engineering College, Thrissur. Han begynte sin karriere i ISRO som en ingeniør for avionikk ved Vikram Sarabhai Space Centre i 1971. 
Han begynte på et masterprogram i ledelse ved Indian Institute of Management Bangalore samtidig som han arbeidet i ISRO. I 1976 fikk han sin mastergrad i ledelse, og i 2000 avla han sin doktograd ved Indian Institute of Technology Kharagpur. Radhakrishnan er en entusiast når det gjelder karnatisk musikk og Kathakali. Han har utmerket seg i musikk, dans og andre kunstformer i løpet av sin utdanningstid. Han har også hatt flere sceneopptredener som vokalist.
Harveyprisen

Harveyprisen (engelsk: Harvey Prize) er en israelsk pris som tildeles for nyvinninger i vitenskap og teknologi, samt for fredsinnsats. Prisen utdeles av Technion, Israels tekniske institutt. Den er oppkalt etter den amerikanske forretningsmannen og oppfinneren Leo M. Harvey (1887–1973).
Harveyprisen dekker forskjellige fagfelt etter en fastsatt syklus der årlige priser for vitenskap og teknologi er supplert av priser for helse hvert annet år og for fredsskapende innsats i Midtøsten hvert sjette år.
Kirsten Robsahm

Familie

Hun er datter av kjøpmann Lars Andreas Robsahm (1918–1963), som drev familiefirmaet Otto Robsahm & Co. Faren var også landslagsspiller i tennis, og Kirsten Robsahm vokste opp på Slemdal og Madserud.
Vang (Oppdal)

Vang er en eldgammel gård og ei grend i Oppdal kommune i Trøndelag. Stedet ligger i sørhelling midt i bygda oppunder Vangsfjellet. Elva Driva i dalbunnen.  
Det er tre store gravfelt fra jernalderen i Oppdal kommune: Det største på Vang, et på Lønset, og et på Rise. Det var gårdene i midtre Drivdalen som samlet gravene sine på Vang, og de er fra 300-1000 e.Kr. Arkeolog Oddmund Farbregd gravde ut feltet 1966–67.
Kvartsdioritt

Dannelse

Den kaledonske fjellkjede oppsto i slutten av ordovicium og i begynnelsen av silur. Den gikk fra Skottland, via Hardangerfjorden, Jotunheimen, i en rund sirkel gjennom Sverige til Lofoten og sluttet ved Svalbard. Denne fjellkjeden er idag nedslitt, slik at dypbergartene har kommet fram i dagen. Kvartsdioritt er en slik bergart. I Alpene, Himalaya og Andesfjellene finnes lignende bergarter.

Hvit granitt

Den hvite granitten er ikke en granitt, fordi den ikke inneholder kalifeltspat, den er en dioritt, eller mer korrekt en kvartsdioritt. Den inneholder mye kvarts (SiO₂ ), svært mye til å være en dioritt. Hvitfargen kommer av at dioritten nesten ikke inneholder biotitt. 
Den går under handelsnavnet hvit granitt, lys granitt men også trondhjemitt eller tonalitt, og finnes ved Grimstad, Støren og Tolga. I Sogn er det også et brudd som tar ut denne bergarten.
Rødvenfjorden

Rødvenfjorden er en fjord i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Den er en arm av Langfjorden. Bygdene Eidsbygda og Saltkjelneset ligger lengst inn og sør i Rødvenfjorden. Bygda Rødven ligger lengre ut på vestsiden. Bygda Holmenstranda ligger på østsiden. Bygda Åfarnes ligger lengst ut ved Langfjorden. Fra Åfarnes fergeleie, hvor det går ferge over til Sølsnes i Molde kommune.
Landés g-faktor

Heisenbergs Rumpf-modell

Werner Heisenberg var fremdeles student da han tidlig i 1922 publiserte en radikal forklaring av hvordan halvtallige spinnkvantetall kunne oppstå.Han tenkte seg et atom med et valenselektron som beveget seg utenfor en indre, spinnløs del eller «atomrest» som han på tysk kalte for Rumpf. Den orbitale dreieimpulsen til valenselektronet var i utgangspunktet gitt ved Bohr-Sommerfeld-kvantetallet k. På et eller annet mekanisk vis vil nå dette ene elektronet avgi en dreieimpuls ħ/2 til den sentrale atomresten og gi den et magnetisk moment. Det opprinnelige elektronet sitter igjen med det orbitale kvantetallet k - 1/2 for en banebevegelse som vil generere et indre magnetfelt som virker på atomresten. Denne vekselvirkningen gir igjen en spinn-banekobling slik at atomet får en total dreieimpuls som er summen av de to spinnene i atomet. Den er beskrevet ved et nytt kvantetall j  som da kan ta de to verdiene k og k - 1. Det tilsvarer Sommerfelds indre kvantetall som karakteriserer de to energinivåene til dublettilstanden. Men for å ha overenstemmelse med Landés formel for energisplittingen i et ytre magnetfelt, må det magnetiske kvantetallet m i dette tilfellet ta halvtallige verdier med en maksimalverdi lik med j - 1/2.
For atomer med to valenselektroner postulerte Heisenberg på samme måte at hver av dem kunne avgi en dreieimpuls ħ/2 til restatomet. Denne fikk dermed et totalt spinn som kunne være 0 eller 1 målt i enheter av ħ. Det gir igjen opphav til singletter og tripletter med et indre kvantetall for hele atomet som kan ta verdiene j = k, k - 1 eller k - 2. Maksimalverdien til det magnetiske kvantetallet skal i dette tilfellet være j.
Selv om denne modellen til Heisenberg var i overensstemmelse med det meste, var den basert på antagelser som ikke hadde noen god begrunnelse i den kvanteteori som på den tiden var kjent. Også Landé var meget kritisk, men kunne ikke benekte at den foreslåtte fordelingen av spinn i atomet kunne ha noe for seg.
Laudanum

Laudanum er en opium-tinktur, det vil si et opiat oppløst i alkoholholdig væske, noen ganger tilsatt søtstoff, og da kalt for opiumsvin.
Storesunde skule

Storesunde skule er en grunnskole i Stryn kommune i Sogn og Fjordane som ble tatt i bruk skoleåret 1976/1977 etter en sammenslåing av kretsene Veslebygda, Dispen, Tenden og etterhvert Flo.
Skolen har i den senere tid, 2005/06, blitt utvidet og bygd om med blant annet en større treningssal og kombinert grendehus. Nybygget på Storesunde skule ble tatt i bruk første gang 17. mai 2006. Høsten 2006 var det innvielsesfest for den nyoppussede skolen - 30 år etter at skolen opprinnelig ble bygd. Mesteparten av arbeidet blei gjort på dugnad av grendefolket og resultatet ble ny gymnastikksal, nye kontor for lærerne, nytt bibliotek, nytt kjøkken og sløydsal. Alle klasserommene ble også pussa opp.
Storesunde skule hadde i skoleåret 2011/12 26 elever fra 1.–7. trinn. Skolen er tredelt og har 7 ansatte. Skolen ligger om lag 10 km utenfor Stryn sentrum i retning Strynefjellet.
Skolen ligger med utsikt over bre, Oppstrynsvatnet og flotte fjell. Uteområdet er stort og variert. Det egner seg godt for lek og aktivitet samt til å inngå som en del av undervisninga. Det finnes baner for fotball og basketball, sandkasse, lekestativ, skogsområde med gapahuk, bålplass og lekehytter. Høsten 2010 ble det bygget ny buldrevegg på skolens område.
OC Agaza

L'Olympique Club Agaza Omnisports (OC Agaza) er en fotballklubb i Togos hovedstad Lomé. Klubben ble seriemester i 1980 og 1984.
Klubben har dyrket frem flere markante fotballspillere. En av dem er Emmanuel Adebayor, som har spilt for blant annet Arsenal FC, Manchester City og Tottenham Hotspur FC. Adebayor spilte i OC Agaza i perioden 1998–1999 før han gikk til franske FC Metz i 2000. Der spilte han til 2003. Så fra 2003–2006 spilte han i AS Monaco FC.
Motorvogn (kjøretøy)

En motorvogn er et kjøretøy som blir drevet frem med motor og er en fellesbetegnelse brukt om blant annet moped, motorsykkel, bil, buss og lastebil. Enkelte veier i Norge og resten av verden er forbeholdt slike kjøretøyer, blant annet motorveier og motortrafikkveier.
Kunsthistoriske perioder

Kunsthistoriske perioder er en måte å inndele kunsthistorien på. Periodebegrepet har gradvis overtatt for stil innen kunsthistorisk forskning, der man gransker de historiske og kulturelle forholdene som kunstverket er en del av.
Et av problemene med stil er også at det er umulig å bruke det på moderne kunst som ikke alltid har klare stiltrekk.
Bakun-demningen

Bakun-demningen er en demning med vannkraftverk i Sarawak i Malaysia, dvs på den vestlige delen av Borneo. Kraftverket ligger ca. 60 km vest for byen Belaga, i ei mindre sideelv til elva Rajang, og ble påbegynt i 1995. Det er ventet at sluttføringen av anleggsarbeidet med igangsetting av kraftproduksjon kan skje i 2015, men det har vært tre utsettelser av prosjektet og dato for ferdigstilling er ikke sikker. Installert effekt blir etter eksisterende planer totalt 2.400 MW.
Selve demningen skal bli ca. 205 m høy og 750 meter lang, og reservoaret vil demme opp ca. 695 km² jungel og elvedal. Prosjektet er økologisk omstridt.
Johan Peter Bye

Liv og virke

Han ble født på By i Orkdal som sønn av jekteskipper Kaspar Johnsen Fergstad (Bye) og Marit Sivertsdatter. En yngre bror var prost og stortingsmann Sivert Andreas Fergstad. Han giftet seg i 1830 med Olava Salvesdatter Neergaard, datter av hammersmed Salve Olsen og Kirsti Neergaard.
Etter å ha gått i lære som kobberslager, slo han seg ned i Trondhjem. I 1831 var han å finne som kobberslager med verksted og bolig i egen gård i «Strandgaten», nå Olav Tryggvasons gate.
I 1842 var han blant grunnleggerne av Trondhjems Håndverkerforening, og satt i det første styret. Håndverkerforeningen skulle bli meget politisk potent. Bye representerte et fremadstormende småborgerskap av håndverkere, industrialister og butikkhandlere, ofte kalt «Strandgatepartiet», i opposisjon til den gamle embedsmannsstanden og handelspatrisiatet i Søgaden. Bye var medlem av Trondhjem bystyre og formannskap, forlikskommissær og medlem av representantskapet i Norges Bank, som på den tiden hadde sitt hovedkontor i byen. Han møtte hele perioden 1848–1850 på Stortinget for C.W. Sommerschild, som døde på vei til stortingssamlingen, og Bye ble gjenvalgt for periodene 1851–1853 og 1859–1864, men døde selv i 1863. Ved valgene i 1854 og 1857 nektet han å motta valg. Bye var medlem av Stortingets næringskomité 1848–1850, Stortingets budsjettkomité 1851–1853 og 1859–1861 samt Lagtinget og Stortingets militærkomité 1862–1863. Hans Jenssen ble kalt inn som vara etter 1863.
Han nedla etter hvert kobberverkstedet og etablerte sitt eget ølbryggeri i Fjordgata. Etter hans død ble bryggeriet overtatt av sønnen Johan Bye og svigersønnen Chr. Rohde, men virksomheten gikk konkurs i de økonomiske krisetidene i 1870-årene. Johan Peter Bye ble sjef for byens brannvesen – «branndirektør» – mens dette ennå var et offentlig verv. I 1856 ble han ansatt som byens måler, veier og vraker, med ansvar for å kontrollere at handelsvarer holdt riktig vekt og beskaffenhet.
Bye døde i 1863, 55 år gammel, svekket etter et hjerneslag. Han ble gravlagt på Domkirkegården.
Rolf Gupta

Biografi

I tillegg til dirigentstudier med Jorma Panula ved Sibeliusakademiet i  Helsingfors og med Ilya Musin og Herbert Blomstedt, har Gupta studert komposisjon med Olav Anton Thommessen, Per Nørgård, Antonio Bibalo og Lasse Thoresen på Norges musikkhøgskole.
Fra 2003-2005 var han sjefdirigent for Kringkastingsorkestret. Han ledet også Norsk Barokkorkester i perioden 2004-2006. Fra 2005-2013 var sjefdirigent og kunstnerisk leder for Kristiansand Symfoniorkester og Opera Sør. Han var kunstnerisk leder for MAGMA2002Berlin og De Internasjonale Kirkefestspillene i Kristiansand 2000-2008. Som gjestedirigent har han vært en hyppig gjest i Oslo-Filharmonien som bl.a. har spilt hans verk Chiaroscuro på turné. Verket var et av de anbefalte verkene på UNESCOs 45. Rostrum for komponister i 1998. Av andre engasjementer kan nevnes en konsertversjon av Griegs Peer Gynt med Sveriges Radios Symfoniorkester, Den Norske Opera og koret ved Mariinsky-operaen under Valery Gergievs White Nights Festival i St. Petersburg; Radio France Présences Festival; Påskefestivalen i Moskva; symfoniorkestrene i Lahtis, BBC, Bournemouth, Island, Göteborg og Sydney; Stockholmsfilharmonien, Staatskapelle Weimar, Orchestra della Toscana, Avanti! og Ensemble InterContemporain.
Blant solistene Gupta har samarbeidet med kan nevnes Truls Mørk, Antje Weithaas, Henning Kraggerud, Christian Lindberg, Ida Händel og Leif Ove Andsnes.
Gupta har også gjort seg gjeldende innen opera, hvor han bl.a. har urfremført Olli Kortekangas Joonan Kirja ved den Finske Nasjonalopera; Rolf Wallins Manifest ved Holland House i København; og Olav Anton Thommessens Hertuginnen dør ved Det norske teatret. Ved Den Norske Opera har han dirigert Flaggermusen og dirigerte urfremførelsen av Gisle Kverndokks Den Fjerde Nattevak i 2005. Ved operaen i Frankfurt har han dirigert La Traviata og Tryllefløyten og han har også markert seg ved den Nasjonale Reise-opera i Nederland samt operaen i Basel.
Giesbertia

Utseende

En nokså stor, avlang, matt svart trebukk, dekkvingenes ytterkant rustrød. Antennene er tynne, kortere enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med en tann bak midten på hver side. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover. Beina er middels lange, lårene nokså slanke.

Utbredelse

Arten er kjent fra Mexico .
Finette Agyapong

2016

Ved det engelske U20-mesterskapet innendørs i 2016 vant hun 200 meter, og hun fikk sølv på 60 meter. Ved det engelske U20-mesterskapet utendørs vant hun 200 meter, og kom på fjerdeplass på 100 meter. Hun deltok også i junior-VM i friidrett 2016, der hun endte på sjuendeplass på 200 meter.

2017

Agyapong deltok på 200 meter i Lag-EM i friidrett 2017, der Storbritannia deltok i Super League. Hun kom her på fjerdeplass på denne distansen. Ved det britiske mesterskapet i 2017 kom hun på sjuendeplass på 100 meter.
Under U23-EM i friidrett 2017 vant hun 200 meter, med ny personlig rekord på 22,87 sekunder.