google/wiki40b huggingface dataset:
Bad Schandau

Historie

Tyske bosettere ervervet slettene ved Elben mellom Rathmannsdorf og Postelwitz av føydalherren Hohnstein og grunnla en handelsplass på stedet. Schandau blir nevnt første gang i kjente skriftlige kilder 1445 og fikk som følge av sin viktige plassering som handelssentrum også bystatus i 1467. Fra ca 1800 er Schandau kursted. Carolabroen (Carolabrücke) ble oppført i 1877 og i 1920 ble byen tildelt tittelen Bad. Fra 1936 er byen Kneippkurort en særlig betegnelse for tyske kursteder.
Bad Schandau var en by i Kreis Pirna fra 1952 til 1990, og i Landkreis Pirna fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var byen innlemmet i Landkreis Sächsische Schweiz, og siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.
Bad Schandau ble sterkt berørt av flom i Elben både i 1845, 2002 og 2006. Således sto flomvannet 16./17. august 2002 9,78 m over middelvannsstande, 4,28 meter over bredden og 3,46 meter opp langs kirkeveggen.

Byggverk og severdigheter

Bad Schandaus byprofil langs Elbens høyre bredd preges av hoteller fra slutten av 1800-tallet (Gründerzeit), de to broene og Sankt Johanniskirche.
Fra 2002 til 2007 ble det utført omfattende saneringsarbeider på hotellene langs Elben; det mest kjente av dem fra slutten av 1800-tallet var Hotel Dampschiff.
Den kompakte evangeliske Sankt Johanniskirken med sitt åttekantede vesttårn er bevart i sin form fra 1679. Barokktoppen på kirketårnet ble bygget etter en bybrann i 1711. Særlig verdifullt er renessansealteret av sandstein, utført av Hals Walther for Dresdner Kreuzkirche. Alteret sto opprinnelig (fra 1760 til 1902) i Annenkirche (Annakirken) i Dresden.
Rådhuset på markedsplassen er fra 1863 og enkelte renessansebygg, bl.a. Brauhof Gambrinus, preger indre by.
Kurstedene og den 3500 m² store botaniske hagen fra 1900, med over 1500 plantesorter befinner seg ved inngangen til Kirnitzschtal. På stoppestedet til Kirnitzschtalbahn står den såkalte istidsstenen for å dokumentere at isen fra Skandinavia rakk helt hit i pleistocen.
Den katolske kirke i klassisistisk villastil fra Sankt Petersburg (19. århundre) er oppført ved personheisen til Ostrau. Bygningen som ble oppført ved hjelp av russisk diplomati, benyttes nå som sakralbygg av kirken.
Den historiske personheisen til Ostrau er en 50 meter høy frittstående jernkonstruksjon. Hotelleieren Rudolf Sendig oppførte den elektrisk drevne heise i 1904 og den ble innviet påskesøndag 1905 og ble restaurert 1989 til 1990. Heisen som er utført med jugendstilornamentikk, bringer passasjerene til utsikt over Sächsische Schweiz omkring Bad Schandau, bl.a. fjellkjeden Schrammsteine.
Fritidsbadet Schrammstein-Bad ble gjenåpnet i 2002.
Den smalsporete trikkelinjen Kirnitzschtalbahn trafikkerer strekningen Bad Schandau – Lichtenhainer Wasserfall.
Den Grå Hal

Den Grå Hal er en bygning som ligger i Christiania på Christianshavn i København og har siden Christianias etablering i 1970-årene vært brukt til konserter, teaterforestillinger, foredrag og fester.
Hallen er oppført i 1891 og fungerte som ridehus på Bådsmandsstrædes kaserne.
Blant de artistene som har opptrådt i Den Grå Hal er Portishead, Red Hot Chili Peppers, The Prodigy, Bob Dylan, Rage Against the Machine, Metallica, Manic Street Preachers og Faithless, og også kjente danske navn som Gnags, D-A-D og Savage Rose har opptrådt i hallen. 
Kulturarvsstyrelsen fredet bygningen i 2007.
Falske Margrete

Falske Margrete (ca. 1260–1301) var en norsk kvinne som utgav seg som Margrete av Skottland.
Den ekte Margrete hadde dødd i 1290 på Orknøyene, og hennes far, kong Eirik II, døde i 1299, etterfulgt på tronen av sin bror, Håkon V. Året etter kong Eiriks død kom en kvinne til Bergen med skip fra Lübeck. Hun påsto at hun var Margrete og anklaget en rekke mennesker for forræderi. Hun hevdet at hun ikke hadde dødd på Orknøyene, men at hun isteden var blitt sendt til Tyskland og hadde giftet seg der. Byens borgere og enkelte av de geistlige støttet hennes påstand, til tross for at avdøde kong Eirik hadde identifisert sin døde datters legeme og det at kvinnen lot til å være om lag førti år gammel mens den ekte Margrete ville ha vært sytten.
Den falske Margrete og ektemannen ble dømt for svindelen. Han ble halshogd og hun ble brent på bål i 1301. Fortellingen om den forrådte prinsessen spredte seg gjennom en populær ballade. Seksti år senere ble den vesle Margaretakirken (St. Maritte) bygget på Nordnes i Bergen, like ved stedet der hun ble brent. Myndighetene så med ublide øyne på bevegelsen som var oppstått med kirken som sentrum for en lokal martyrkultus, for på folkemunne var den falske Margrete den ekte prinsessen. Kirkenbyggets endelige skjebne vet man lite om, men den ble trolig revet omkring reformasjonen.
Sankt Severin kirke

Inventar

Sankt Severin kirkes døpefont er av granitt og er fra 1200-tallet. Fonten er delt i tre felter med figurer; løve, drage og et dyr med spiss snute. Selve dåpsfatet er i messing og er fra ca. 1650-1700.
Alteret som er også utført i granitt er fra 1952 og er tegnet av arkitekt Rolf Graae. Det bærer krusifikset med den seirende Kristus og er et verk av Hjalte Skovgaard fra 1953. 
Prekestolen er et verk fra 1609, men ble utsatt for en hardhendt restaurering i 1871.. I utskjæringene ser man de fire evangelistene med sine symboler og i midten Herren selv. En latinsk innskrift gjengir Jesu ord: «Det er ikke jer, der taler, men jeres Faders Ånd, som taler i jer».
Orgelet er fra 1970 og er bygget av orgelfirmaet Marcussen & Søn i Aabenraa. 
Pulpituret adskiller Sankt Severin kirke fra de fleste andre kirker. Det ble oppført på 1700-tallet.
Tidligere hadde kirken flere kalkmalerier, men disse er blitt kalket over.

Kirkegården

På kirkegården er det blant annet en minnelund for sønderjyder som falt under første verdenskrig. På den eldre delen er det også en fransk minnelund over ofre fra andre verdenskrig.
Brunt nellikfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 30 – 34 mm), lyst gråbrunt nattfly med tydelige vingetegninger. Forvingens midtfelt er vanligvis noe mørkere enn resten, ellers varierer den mye i fargen. Midtfeltet er avgrenset av brede, doble mellomlinjer. Nyre- og ringmerkene, som sitter i midtfeltet foran midten, er hvitkantede og tydelige. Langs vingens ytterkant går det en tydelig, hakkete, hvit bølgelinje som danner en w midt på ytterkanten. Bakvingen er mørkgrå, lysere ved roten.

Levevis

Arten finnes på tørre enger, steinete steder og strender, mest ved kysten. Larvene lever på frøene av ulike smeller (Silene spp.) og tjæreblom (Lychnis spp.). De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juni.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa. I Norge er den funnet nord til Sogn og Fjordane, og dessuten i Sør-Trøndelag.
Hirokazu Ninomiya

Japans herrelandslag

Hirokazu Ninomiya spilte 6 landskamper for Japans herrelandslag.
Jantarnij

Massakren i Palmnicken

Under Den røde armés framrykking i januar 1945, ble en konsentrasjonsleir som var en underleir av Stutthof konsentrasjonsleir evakuert og de innsatte ble sendt på tvangsmarsj via Königsberg til Palmnicken. Bare 3 000 av de opprinnelige 13 000 innsatte overlevet denne marsjen. Det var meningen at de overlevde innsatte skulle sperres inne i en av rav-gruvenes tunneler, men gruvens leder motsatte seg dette. SS-styrkene tok da fangene ned til strendene ved Palmnicken natten 31. januar og tvang dem ut i det iskalde vannet i Østersjøen. Bare 15 innsatte overlevde denne krigsforbrytelsen.
Yoshikazu Nagai

Japans herrelandslag

Yoshikazu Nagai spilte 69 landskamper for Japans herrelandslag.
Mušketovbreen

Mušketovbreen er en stor isbre i Dronning Maud Land som skiller Wohlthatmassivet i vest fra Weyprechtfjella, Payerfjella og Lomonosovfjella i øst. Den er om lag 70 kilometer lang og 60 kilometer bred og strømmer i nordøstlig retning. Mušketovbreen er en sidegren av Entusiastbreen.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av sovjetiske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført av en sovjetisk ekspedisjon i 1958–59. Den er navngitt etter den sovjetiske geologen og geografen Ivan V. Musjketov (1850–1902).
Aserbajdsjan under VM i friidrett 2017

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – intet gyldig resultat, SB – sesongbeste)
Yousef Hjelde El Mofty

Yousef Hjelde El Mofty var med i programmet Verdens beste SFO på NRK Super. Han driver med breakdance og var med på Best i Mest på nrk super. Han er med i den Oslo-baserte breakegruppen Floorknights Crew.
Han spiller  «Mikael» i den norske TV-serien Skam på NRK.
Programmering

Programmering består av å designe, skrive, teste, feilsøke og vedlikeholde kildekoden til et program som skal tolkes av en datamaskin. Personen som foretar seg programmering kalles en programmerer eller utvikler. Utvikleren skriver kode etter en spesifikk syntaks som inneholder instruksjoner på hvordan programmet skal oppføre seg og hvilke kalkulasjoner det skal gjøre.
Man skiller som regel ut nivåene man skriver kode i lavnivå- og høynivåprogrammering, men også markeringsspråk. Kort sagt består lavnivå-programmering av koding hvor det er svært få abstraksjoner, eller lag, mellom koden utvikleren skriver og instruksjonene som maskinen leser. Et eksempel på lavnivåprogrammering er maskinkode, mens programmering i høynivå vil for eksempel være  Java eller C++. For markeringsspråk så blir dette ikke sett som programmering fordi dette ikke tillater å definere prosesser. 
Ada Byron Lovelace var den første som beskrev hvordan en maskin kunne programmeres.
Lørdag igjen!

Lørdag igjen! er et musikkalbum med Jetz, utgitt i 2005.
Salem menighet

Salem menighet er en kristen menighet i sentrum av Trondheim, og var opprinnelig en indremisjonsforening/bedehus. Våren 2002 ble den menighet gjennom en avtale med biskopen i Nidaros. Salem er tilsluttet Normisjon, og er en del av Den norske kirke. Menigheten har 400 medlemmer, og er med det et av de største kristne fellesskapene i Trondheim.

Historie

Salem er knyttet til gjennombruddet for kristen lekmannsvirksomhet i Norge slik det startet med Hans Nielsen Hauge, og til den evangeliske misjonsbevegelsen slik den fikk sitt uttrykk gjennom Lars Olsen Skrefsrud. Salem var i 1930-årene kjent for sin omsorg for byens fattige og trengende, og hadde flere diakoner som arbeidet med utdeling av mat og klær i hver sine geografiske områder i Trondheim.

Teologi

Menigheten er liberal i uttrykksform, men konservativ i bibelforståelse.
New Zealand under Paralympiske sommerleker 2008

Rullestolrugby

Tim Johnson, Dan Buckingham, Jai Waite, Curtis Palmer, Gerry Tinker, Sholto Taylor, Adam Wakeford og David Klinkhamer.
BussLink

BussLink var et ekspressbussrutenett drevet av Norgesbuss-eide BussLink AS mellom 2002 og 2008. Selskapet kjørte korte og mellomlange ekspressruter med hyppige avganger og faste avgangstider i det sentrale østlandsområdet.
Friedrich Peter

Bakgrunn, utdannelse og yrke

Peter var sønn av en sosialdemokratisk lokomotivfører og en borgerlig bakermesterdatter. Han meldte seg i november 1938 inn i NSDAP og meldte seg i en alder av knapt 17 år frivillig til Waffen-SS. Under andre verdenskrig deltok han både på vest- og Østfronten, til slutt med graden Obersturmführer ved 10. regiment av 1. SS-infanteribrigade. Etter krigen ble han folke- og spesialskolelærer, og senere landsskoleinspektør.

Politisk karrière

Fra 1955 til 1966 var han medlem av landdagen (parlamentet) i delstaten Oberösterreich, først for partiet VdU og senere for FPÖ, som han ble formann for i 1958. I 1966 ble han innvalgt i Nasjonalrådet, Østerrikes parlament, og ble 1970 også partiets parlamentariske leder (Klubobmann).
Allerede 1962/63 kom det til en tilnærmelse mellom FPÖ og det sosialdemokratiske partiet, SPÖ. Det førte til at deler av partiets høyrenasjonale fløy forlot det. SPÖ ville holde muligheten for en koalisjon med FPÖ åpen, og støttet FPÖ også økonomisk. Dette skjedde i et forsøk på å svekke det konservative partiet, ÖVP. Mens Peter var partiformann forsøkte FPÖ å fremstå som mer liberalt utad. På partikongressen i 1964 erklærte han et «nasjonale og liberale har en felles plass i FPÖ».
Liberaliseringen førte til intern motstand, som Peter møtte med eksklusjoner. Men partiledelsens tilpasningsforsøk endret ikke partiets basis, hvis politiske holdninger i liten grad forskjøv seg i retning liberalisme.
Selv om FPÖ i valgkampen i 1970 hadde lovet «ingen rød kansler», tolererte det Bruno Kreiskys mindretallsregjering, som til gjengjeld innførte en valgrettsreform som betød øket oppslutning for FPÖ.
Kort etter valget fremsatte Simon Wiesenthal beskyldninger om deltagelse i massemord mot Peter. Forbundskansler Bruno Kreisky, selv jødisk, forsvarte imidlertid Peter og beskyldte Wiesenthal for «mafia-metoder» og påstod at Wiesenshal hadde samarbeidet med Gestapo. Denne debatten er blitt kjent som Kreisky-Peter-Wiesenthal-affæren.
I 1978 ble Peter etterfulgt av Graz' borgermester Alexander Götz som FPÖ-formann. Men han fortsatte å utøve makt i kulissene. Etter at SPÖ hadde tapt sin absolutte majoritet i 1983, fremforhandlet han med Bruno Kreisky den lille koalisjonen under kansler Fred Sinowatz og visekansler Norbert Steger. Tilbudet om å bli utnevnt til nasjonalrådspresident takket han nei til.
Til Jörg Haider hadde han et anspent forhold. Det endelig bruddet kom i 1992 etter Haiders utsagn om «den ordentlige sysselsettingspolitikken i det tredje rike». Etter at FPÖ slo inn på en EU-fiendtlig kurs samme år, meldte han seg ut av partiet.
Friedrich Peter døde 25. september 2005 i Hanusch-sykehuset i Wien, hvor han ble behandlet for en nyrelidelse.
Tricheczemotes

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Arten lever på Borneo.
Saint-Martin

Geografi

Saint-Martin er atskilt fra det britiske oversjøiske territoriet Anguilla av Anguillakanalen.

Befolkning

Per 1. januar 2014 var folkemengden 36 992.

Politikk og regjering

I mange år utgjorde Saint-Martin en kommune i Guadeloupe, som er et fransk oversjøisk departement og derfor del av Den europeiske union (EU). I 2003 stemte befolkninga på Saint-Martin for utskilling fra Guadeloupe for i stedet å bli et separat fransk oversjøisk samfunn. Den 9. februar 2007 godkjente det franske parlamentet et lovforslag som ga status som oversjøisk samfunn til Saint-Martin og (separat) naboøya Saint-Barthélemy. Den nye statusen trådte i kraft da lokalstyret blei valgt 15. februar 2007. Saint-Martin fortsatte å være en del av EU.
Før 2007 brukte Saint-Martin ISO 3166-1-koden GP (Guadeloupe). I oktober 2007 blei det oversjøiske samfunnet tildelt kodene MF (alfa-2), MAF (alfa-3) og 663 (numerisk).
Barffhalvøya

Barffhalvøya (engelsk: Barff Peninsula) er en halvøy på øya Sør-Georgia, som er en del av det britiske oversjøiske territoriumet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Halvøya avgrenses i vest av Cumberland East Bay og i øst av Atlanterhavet. 
Halvøya har sitt navn etter halvøyas nordligste punkt, Barff Point og ble sannsynligvis først sett av James Cooks ekspedisjon i 1775.
West Sikkim (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 136 299 innbyggere i distriktet, mot 123 256 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 3,84 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,97 % i 2011 mot 16,35 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 950 i 2011 mot 966 i 2001.
Odontolabis ludekingi

Utseende

En stor (hannen 42-71 millimeter), bred og kraftig, blankt svart hjortebille, dekkvingene er gulbrune eller rødbrune med svart midtstripe. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, disse kan være lange og krumme med én kraftig tann i spissen eller kortere og bredere med flere tenner. Hodet harr kraftig, rynkete mikroskulptur på sidene og på undersiden og en butt tann på sidene bak fasettøynene. Pronotum er blankt, mye bredere enn langt, med en utstående tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er blanke, noe hvelvede, bredest bak roten, med en bred, kileformet, svart midtstripe - bredden på denne varierer mye. Beina er svarte. Hunnen er bredere, dekkvingene har en bred, svart kile i midten, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene, hodet kraftig punktert og litt matt.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Malaysia og på Sumatra.
Tugra

En tugra eller tughra (arabisk طغراء) er et kalligrafisk segl, monogram eller kartusj for den osmanske sultan som fulgte alle offisielle dokumenter og korrespondanse. Det ble også brukt som rikets emblem og stemplet på rikets mynter. 
Tugraen ble utformet spesielt ved begynnelsen av hver sultans regjeringstid av den offisielt oppnevnte hoffkalligrafen (nişancı). Den første tugraen ble laget for Orhan I (1284–1359), Det osmanske rikes andre statsoverhode, og ble etterhvert utviklet til klassisk form ved sultan Suleiman I den stores tugra (1494–1596).

Tugraens utforming

Tugraene har en karakteristisk, lett gjenkjennelig form, med to løkker på venstre side, tre vertikale streker i midten, overlappende skrift nederst og to forlengede streker mot høyre. Hvert av disse elementene har en spesiell betydning.
Løkkene til venstre (beyze, fra arabisk for egg) er sagt å skulle symbolisere de to havområdene sultanen kontrollerte. Den største løkken står da for Middelhavet og den indre,mindre løkken står for Svartehavet.
De vertikale strekene på toppen (tuğ for flaggstang) symboliserer uavhengighet. De S-formede linjene på tvers (zülfe) symboliserer sammen med toppen av flaggstengene en vind som blåser fra øst mot vest, osmanenes tradisjonelle bevegelsesretning.
Sultanenes navn (sere) er skrevet nederst. Den enkleste varianten var begrenset til «Orhan, sønn av Osman» i den første tugraen fra 1326. Senere ble det tilføyd ærestitler og bønner. 
De to strekene til høyre (hancere) representerer et sverd, et symbol for makt og styrke.

Tugra brukt av andre enn osmanene

Selv om tugra i første rekke er knyttet til de osmanske sultanene, har de noen ganger vært i bruk i andre tyrkiske stater som i Kazan-khanatet. Senere ble tugraer blant tatarer i Det russiske keiserdømmet og i Mogulriket.
I noen land med islamsk kultur er det utgitt frimerker og mynter med statsnavn i tugrastil. Et eksempel er den pakistanske 5 paise-mynten fra 1965, før løsrivelsen av Bangladesh. På baksiden har mynten en tugra der det står i urdu پاکستان (Pakistan) og حكومت (hakūmat: Regjering). Ved siden av er begge ordene gjentatt i bengali, skrevet med bengalske skrift.
Psykoaktivt stoff

Et psykoaktivt eller psykotropisk stoff er et kjemisk stoff som i hovedsak virker på sentralnervesystemet der det forandrer hjernens funksjon og fører til midlertidige endringer i persepsjon, humør, bevissthet, eller adferd.
Disse stoffene kan brukes som  rusmidler for en ønsket endring av ens bevissthet (slik som kaffe, alkohol eller cannabis), som enteogener for spirituelle formål (slik som meskalininneholdende peyotekaktus eller psilocybininneholdende sopper, og også som legemiddel (slik som bruken av narkotiske stoffer for å kontrollere smerte, stimulanter for å behandle narkolepsi og oppmerksomhetsforstyrrelser samt antidepressiva og antipsykotika for behandling av nevrologiske og psykiatriske lidelser).
Mange av disse substansene (særlig stimulantene og de beroligende stoffene (sedativer)) kan være vanedannende og forårsake kjemisk avhengighet og lede til stoffmisbruk. Omvendt kan andre (nemlig de psykedeliske stoffer) hjelpe å behandle og til og med helbrede slik avhengighet. De fleste psykoaktive stoffene står på narkotikalisten.

Diagram over psykoaktive stoffer

Det følgende Venn-diagrammet forsøker å organisere og tilby en grunnleggende oversikt over de mest vanlige psykoaktive stoffer inn i overlappende grupper og undergrupper basert på farmakologisk klassifisering og virkningsmetode.
Navn innen hver enkelt undergruppe er nær de med mest lik virkning og følger også en generell plassering i henhold til tegnforklaringen under diagrammet. Primær overlapping vises gjennom fargeblanding.

En kort historisk oversikt over bruk av stoff

Stoffbruk er ikke på noe vis et nytt fenomen. Det finnes arkeologiske beviser på bruken av psykoaktive substanser datert minst 10 000 år tilbake og historiske beviser for kulturell anvendelse i de siste 5000 årene.
Mens medisinsk bruk spiller en svært stor rolle, har det blitt foreslått at en driftsimpuls til å endre sin bevissthet er like grunnleggende som impulsen til å stille tørst, sult eller den seksuelle driften.
Mens noen vil rette fingeren mot markedsføring, tilgjengelighet eller det moderne livets press som årsaker til at mennesker bruker så mange psykoaktive stoffer i sitt daglige liv, behøver man bare å rette blikket mot historien, eller ganske enkelt mot barns lyst på å snurre, svinge, skli blant flere aktiviteter for å se at driften til å forandre på sin bevissthetstilstand er universell.
Dette forholdet begrenser seg ikke til mennesker. Et overraskende antall dyr konsumerer forskjellige psykoaktive planter og dyr, bær og til og med gjæret frukt, og blir åpenbart beruset. Tradisjonelle legender om hellige planter inneholder ofte henvisninger til dyr som introduserer mennesket til bruken av dem.
Biologi antyder en evolusjonær forbindelse mellom psykoaktive planter og dyr for hvorfor disse kjemiske stoffene og deres reseptorer eksisterer som del av nervesystemet.
SC Magdeburg

SC Magdeburg er et idrettslag i Magdeburg i Sachsen-Anhalt i Tyskland. Klubben driver aktivitet i håndball, padling, friidrett, roing, svømming og turn. Fotballavdelingen ble utskilt i 1965 og heter 1. FC Magdeburg.

Håndball

Klubbens håndballavdeling for menn går under navnet SC Magdeburg Gladiators og spiller i Bundesliga. Laget ble tyske mestre i 2001 og vant serievinnercupen i 1978 og 1981 og EHF Champions League i 2002. Ole Erevik spilte for klubben fra 2007 til 2008, og Stian Tønnesen spilte for klubben fra 2007 til 2013.

Friidrett

Blant friidrettsutøverne som har representert Magdeburg er den tyske rekordholderen på 100 meter, Frank Emmelmann og sølvmedaljevinneren i kulestøt fra OL i Aten 2004, Nadine Kleinert.
Fritidsbåtdirektivet

Fritidsbåtdirektivet (94/25/EF) er et EU-direktiv som stiller sikkerhets- og miljøkrav til fritidsfartøyer på mellom 2,5 og 24 meters skroglengde. Norge har gjennomført direktivets krav ved forskrift.
Fritidsbåter som etter 16. juni 1998 tas i bruk eller gjøres tilgjengelig for første gang i EØS-området må som hovedregel være CE-merket og oppfylle direktivets krav.
Kravet om CE-merking innebærer blant annet at båten skal være utstyrt med et produsentskilt, som opplyser om fabrikantens navn, største last, maksimalt antall personer som kan være ombord, unik CIN-kode (viser produsentens nummer, båtens serienummer, byggeår, m.v.) og konstruksjonskategori. Båten skal ha gode manøvreringsegenskaper ved tilsiktet bruk.