google/wiki40b huggingface dataset:
Fastlands-Karmøy

Fastlands-Karmøy er den delen av Karmøy kommune som ligger på fastlandet. Det består av Moksheim, Norheim, Spanne, Vormedal, Kolnes og Røyksund/Fosen.

Historikk

Arkeologiske funn gjort på blant annet Tuastad viser at det har bodd mennesker her i over 6000 år. Flere av gårdsområdene ble antakeligvis ryddet og tatt i bruk tidlig i folkevandringstiden, og for flere av brukene finnes det dokumentasjon på hvem som har bodd på stedet så langt tilbake som tidlig 1500-tall.
Før Karmøy kommune ble opprettet i dagens form, var størsteparten av det som i dag utgjør Fastlands-Karmøy en del av Avaldsnes og Torvastad kommuner. I 1965 ble det imidlertid bestemt at kommunene på Karmøy skulle slås sammen, og dagens kommunegrenser ble etablert. Dette medførte blant annet at noen av gårdene som lå helt øst i Avaldsnes kommune ble gitt til Tysvær, mens resten ble en del av Karmøy. Fornminne de fem dårlige jomfruer står på Fastlands-Karmøy rett under Karmsund bru.
Det bor mellom 8000 og 9000 mennesker på Fastlands-Karmøy. Fastlands-Karmøy har landgrense til Haugesund kommune i nord, Tysvær kommune i nord og øst, i tillegg til sjøgrense i sør mot Bokn kommune. Karmsundet skiller Fastlands-Karmøy fra øya Karmøy i vest. Fastlands-Karmøy har det nest største kjøpesenteret på Haugalandet både når det gjelder omsetning og areal, Oasen storsenter. Det er bare slått av Amanda Storsenter som ligger i Haugesund.
Karmøy badmintonklubb, Karmøy svømmeklubb, SK Nord, Karmøy golfklubb og Kolnes IL er alle idrettslag som holder til på Fastlands-Karmøy.
Baringo (distrikt)

Baringo var et av Kenyas 71 administrative distrikter, og ligger i den tidligere provinsen Rift Valley. I 1991 hadde distriktet 264 978 innbyggere, og arealet er på 8,646 km². Hovedstaden er Kabarnet.
Distriktet er gitt navn etter den lokale Baringo-sjøen. Det drives geotermisk aktivitet der. Det har også blitt funnet fossiler etter mennesker her.
Den tidligere kenyanske presidenten Daniel arap Moi bor i Baringo-distriktet. Noen av Kenyas mest berømte løpere kommer fra dette distriktet, hvorav Paul Tergat er den mest kjente.
Cylindilla

Utseende

Middelsstore, avlange, gråbrune trebukker. Antennene er nokså kraftige og lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidekantene. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Japan og Kina inkludert Taiwan).
Kenneth Bøgh Andersen

Forfatterskap

Andersen skrev sin første bok, Nidhugs Slaver da han gikk i tiende klasse, men forlaget han sendte boken til godtok den ikke. 
I 2000 debuterte han med fantasy-trilogien Slaget i Caïssa, og har siden den gang gitt ut over 20 bøker. 
Han er utgitt i 8 land og bøkene hans har vunnet flere priser, bl.a. Orla-prisen (danskenes svar på Arks barnebokpris), hele tre ganger.
Streikekasse

Streikekasse er den oppsparte pengebeholdningen som et fagforbund eller en hovedsammenslutning av fagforbund har satt av for å kunne betale ut streikebidrag til streikende som kompensasjon for tapt lønn ved en arbeidsnedleggelse.
Størrelsen på streikekassen varierer. De fleste forbund og hovedsammenslutninger har internasjonale avtaler som gjør at forbundet kan få tilgang til samarbeidende forbunds streikekasser i andre land og vica versa. Dette gjør at streikekassens størrelse ikke er avgjørende for om det blir arbeidskonflikt eller ikke.
I Norge er streikekassenes størrelse, tilsvarende arbeidsgiversidens konfliktfond, offentlig kjent.
Shalbatana Vallis

Shalbatana Vallis er en kanal på Mars som er skåret ut av vann. Kanalen ligger i Oxia Palus-kvadrangelet ved 7.8° nordlig breddegrad og 42.1° vestlig lengdegrad. Kanalen er den vestligste av de sørlige utstrømingskanalene i Chryse Planitia. Den startet i en sone med kaosterreng, ved 0° breddegrad og 46° lengdegrad, og ender opp i Chryse Planitia.
Dingzhou kullkraftverk

Dingzhou kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Hebei i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW. Anlegget stod ferdigbygd i 2008.
Josephsbu

Josephsbu  er en selvbetjent turisthytte i Setesdalsheiene drevet av  DNT Sør.
Hytta ble bygget i 1993. På Josephsbu er det 20 sengeplasser.
Semanotus undatus

Utseende

En middelsstor (7-14 mm), forholdsvis bred og flat, mørkbrun trebukk, dekkvingene med to ujevne, gulhvite tverrbånd. Antennene er rundt halvparten så lange som kroppen. Hodet er nærmest kvadratisk med ganske små fasettøyne. Pronotum er bredere enn langt, noe tilsmalnet bakover, med rundede sider og grov, oppstående, gråaktig behåring. Dekkvingene har markerte, rettvinklede skuldre, bak disse parallellsidige. De har to lyse tverrbånd med hakkete kanter, og er sparsomt kledt med ganske lange, lyse hår. Hos hunnen stikker et eggleggingsrør ut bak dekkvingene. Beina er mørke og ganske slanke.

Levevis

Larvene utvikler seg under barken til døde, små grantrær. Disse skal helst ha vokst langsomt. Arten finnes helst på steder med langsomtvoksende granbestander med mye lav på greinene. Larvene beveger seg når overflaten, men gangene går også inn i splintveden. Utviklingen tar to år i Skandinavia. Noen overvintrer det siste året som nyklekket voksen bille, andre som utvokst larve, på grunn av dette kan voksne biller påtreffes like fra mai til august. Man finner dem ofte løpende omkring på døde graner. Ved tørkestress kan arten også angripe levende graner og bidra til at de dør.

Utbredelse

Arten er utbredt i det østlige Europa og videre østover til Kina. I Norge er den forholdsvis vanlig på Østlandet, og finnes også i indre strøk av Trøndelag og Nordland.
Austroypthima petersi

Utseende

Oversiden er ensfarget brun. Undersiden er brun med en stor øyeflekk med to hvite kjerner nær spissen av forvingen og en ganske liten flekk på bakvingen.

Levevis

Arten lever i fuktig skog. Larvenes næringsplante er ukjent.

Utbredelse

Arten er endemisk for Ny-Caledonia.
Celluloseproduksjon

Celluloseproduksjon i Norge

Norges største cellulosefabrikk er Tofte Cellulose som i 2000 skiftet navn til Södra Cell Tofte. Det største norske selskapet som har celluloseproduksjon er Norske Skog.
Nea Poteidaia

Nea Poteidaia (gresk: Νέα Ποτείδαια, også Νέα Ποτίδαια) er en liten by på Pallenehalvøya, den vestligste av tre halvøyer, i den kommunale enheten Moudania lokalisert i prefekturet Khalkidiki i Hellas. Byen er bygd på det samme stedet som den antikke byen Potidaia (en tid kalt Kassandreia) lå og som siden ble forlatt. Den ligger 33 km sørvest for Polygyros.
Byen ble grunnlagt i 1922 av flyktninger fra østlige Trakia og Kololimnos. Navnet er avledet av byens antikke skytsgud Poseidon. Byen har i dag en befolkning på rundt 900 mennesker.
Byens gamle historie går tilbake til tidlig på 700-tallet f.Kr. da en befolkning fra den greske bystaten Korint opprettet en koloni her. Grunnet byens strategiske posisjon var den jevnlig mål for stridigheter. Kanalen som går gjennom halvøya ble opprettet allerede i antikken og har vært utgangspunkt for byens økonomiske vekst i århundrenes løp og forkorter også i våre dager sjøfarten betydelig.
Nea Poteidaia, som betyr «Nye Poteidaia», har en viktig havn, som gir eneste tilgangspunkt til Pallenehalvøya (også kalt Kassandrahalvøya etter den greske hærføreren Kassandros som bygde byen opp igjen på slutten av 300-tallet f.Kr.)
Nea Poteidaia er et attraktivt sted for ferie da det er mange gjestgiverier og har en god havn. Det er mange hoteller og leiligheter foruten også mange restauranter, barer, supermarked, og flere butikker. Mot den østlige delen er det en populær strand.
En turistattraksjon og av historisk interesse er levningene av festningen hvor greske frihetskjempere forsvarte seg mot muslimske osmanere i 1821 inntil de ble massakrert. Kirken Taxiarches, som ble grunnlagt i 1591, er underlagt klosteret på Athos («hellig fjell»).
Eriocrania cicatricella

Utseende

En liten (vingespenn 9–12 mm), purpurfarget møll med gylne flekker. Den kan kjennes på at forvingen har et markert nettmønster i gull og purpur. Antennene er rundt halvparten så lange som forvingen. Hodet og forkroppen er kledt med gråbrune, oppstående hårlignende skjell. Forvingen er purpurfarget med firkantede, gylne flekker som danner ca. 10 oppstykkede tverrbånd. Slik får hele vingen et nettmønster. Ved bakkanten litt utenfor midten er den en firkantet, lys flekk som når omtrent til midten av vingen. Bakvingen er gråaktig med svak purpurglans i den ytre delen. Larven er forholdsvis lang og tynn, hvit, med en nesten fargeløs hodekapsel, som bare er litt brunlig i forkant.

Levevis

Denne arten flyr i solskinn fra midten av april til begynnelsen av juni. Hunnen legger egg på knopper og blader av bjørk (Betula spp.), der larven utvikler seg i en flekk-mine i løpet av juni.

Utbredelse

Den er utbredt over nordlige, vestlige og østlige Europa. I Norge er funnet nord til Mo i Rana i  Nordland.
Høiere og høiere

Handling

En ung mann fra landet (Harold Lloyd) drar inn til byen for å søke lykken. Han får seg straks jobb i en forretning og jobber hardt for å stige i gradene. Han får i oppgave av sjefen å skaffe flere kunder til butikken. Forslaget hans er så spektakulært at folk ikke tror sine egne øyne.
Ritornell

Ritornell (eller refreng) er den delen av en rondo som avbrutt av kontrasterende mellomspill gjentas flere ganger i løpet av musikkstykket. Mellomspillene kalles også for kuplett.
I barokkens solokonserter snakker man ofte om ritornellform som en oppdeling i tutti- og soloavsnitt. Dette var en form framfor alt Vivaldi gjorde populær. Orkesteret (tutti) åpner konserten med en ritornell som inneholder de musikalske hovedidéene, etterfulgt av en solistseksjon. Orkesteret spiller ritornellen i ulike tonearter og varianter, oftest forkortet. Mellom orkesterets tutti-partier spiller solisten virtuose solostrofer slik at mønsteret blir tutti-solo-tutti-solo-tutti. Bare sluttritornellen gjentar i noen tilfeller hele ritornellen. I ritornellene er rekkefølgen av toneartene oftest tonika – dominant – tonikaparallell – tonika, og i moll tonika – dominant (eller molldominant) – tonikaparallell. Solodelen står i tydelig kontrast til ritornellen ved at den ofte bare ledsages av en generalbass med den harmoniske funksjon å modulere til ritornellens neste toneart.
Opprinnelig ble ritornell brukt om tidlige italienske folkesanger med trelinjers strofer med rim på formen A-B-A.
Flatviklere

Utseende

Stort sett middelsstore (vingespenn ca. 15-22 millimeter) viklere med ganske brede, rundede forvinger. De hviler med vingene lagt flatt, derav slektens norske navn. De fleste av artene er mer eller mindre brungule til brun- eller rødaktige, men det er også noen som er mest hvite.

Levevis

Artene i denne slekten lever på en rekke ulike busker og løvtrær, sjeldnere urter. De fleste av artene er lite spesialiserte og kan bruke flere ulike vertsplanter. Mange av disse artene overvintrer som voksne og kan derfor påtreffes sen høst og tidlig vår.

Skadedyr

Myrhattflatvikler (Acleris comariana) kan gjøre en del skade på jordbær, ellers er ikke denne slekten regnet som særlig økonomisk viktige.
Józef Cyrankiewicz

Bakgrunn

Cyrankiewicz stammet fra en famlie som stod nasjonaldemokratene nær. Under sine studer ved Det jagellonske universitet i Kraków kom han i kontakt med denm sosialistiske bevegelse og sluttet seg til det polske sosialistiske parti (PPS). Fra 1935 til 1939 var han med i Krakóws distriktsarbeiderkomité.
Under andre verdenskrig tjenestegjorde han som reserveoffiser i den polske hæren, samtidig som han var aktiv i den sosialistiske motstandsbevegelsen ZWZ. I 1940 ledet han gruppe som lykkes med å få fri Jan Karski fra fengselssykehuset i Presov. I 1942 ble han tatt til fange av Wehrmacht og sendt til konsentrasjonsleiren i Auschwitz. I 1944 ble han flyttet til Mauthausen-Gusen, hvor han satt frem til han ble sluppet fri av United States Army ved krigens slutt.

Sosialistisk og kommunistisk politiker

I perioden 1945 til 1948 var Cyrankiewicz generalsekretær i det polske sosialistiske partiet PPS, hvor han bidro til sammenslutningen av sosialister og kommunister i partiet. I perioden 1948 til 1971 var han medlem av sentralkomiteen i politibyrået i det styrende kommunist-/arbeiderpartiet PZPR. 
I 1948 vitnet han i saken mot Witold Pilecki som også hadde vært i Auschwitz. Pilecki ble henrettet. 
Han ble valgt til statsminister i to omganger, første periode i 1947 til 1952 og for andre gang i perioden 1954 til 1970.
Sammen med østtyske Otto Grotewohl undertegnet han i juni 1950 Görlitzavtalen med Den tyske demokratiske republikk (DDR) som fastsatte Oder-Neisse-grensen. Den 7. desember 1970 undertegnet Cyrankiewicz for Polen og Willy Brandt (som tidligere hadde gjort sitt berømte knefall foran minnesmerket for ofrene for ghettooppstanden i Warszawa) for Forbundsrepublikken Tyskland traktaten om grunnlagene for normalisering av de gjensidige forbindelser, hvorved Vest-Tyskland anerkjente Oder-Neisse-grensen.
Etter opptøyene i de polske østersjøbyene i 1970 ble han valgt til formann i statsrådet (tilsvarende dagens presidentrolle), et embete han beholdt frem til 1972. 
Cyrankiewicz døde den 20. januar 1989 i Warszawa, kun få måneder før regimet han trofast arbeidet for ble oppløst.
Thrissur erkeeparki

Historie

Da det apostoliske vikariatet Trichur og Kottayam ble skilt ut fra Verapoly erkebispedømme i 1887, var det de to første rent syro-malabariske jurisdiksjonene som ble opprettet av den katolske kirke. I sammenheng med en omorganisering i 1896 ble deler av vikariatet Kottayam slått til Trichur, mens det nye vikariatet Ernakulam ble skilt ut.
Vikariatet ble opphøyet til eparki i 1923 og til Thrissur erkeeparki i 1995. 1974 resp. 1978 hadde eparkiene Palghat og Irinjalakuda blitt skilt ut.
The Oslo Initiative against Human Trafficking

Initiative against Human Trafficking (Initiativ mot menneskehandel) har som formål å bekjempe menneskehandel og begrense skadevirkningene av dette. Initiativet stod bak kampanjen nulltoleranse.no og ble stiftet av Malmfrid Hovsveen Hallum og Christian Lien Jensen i 2006.
Academy of Science Fiction, Fantasy and Horror Films

Academy of Science Fiction, Fantasy and Horror Films deler ut priser av beste skuespiller og beste film. Akademiet har delt ut The Saturn Award siden 1972.
Trollurt

Utbredelse og vekstmiljø i Norge

Vokser i blandingsbarskoger i dalkløfter og langs vannløp i alle fylker i Norge.
Mammal Species of the World

Mammal Species of the World er et engelskspråklig zoovitenskapelig referanseverk som inneholder beskrivelser og bibliografiske data for alle kjente, nålevende arter av pattedyr. Verket er redigeret av Don E. Wilson og DeeAnn M. Reeder.
Tredje utgave kom ut i 2005. Det blir utgitt i 2 bind med i alt 2 142 sider, og inneholder beskrivelser av 29 ordener og 5 416 arter. Det finnes online versjoner på Smithsonian Institution, National Museum of Natural History og Bucknell Universitys hjemmesider, og en delvis online version på Google Books (se ksterne lenker).
En 4. utgave er under utarbeidelse.
Olga's Lyst

Olga's Lyst er et leketøysmuseum på Sommerstedgade, Vesterbro i København. Her finnes over 50 dukkehus – deriblant det to meter høye Villa Olga, kopi av et dukkehus fra 1890 som står på Nationalmuseet – samt porselensdukker og bamser fra perioden 1840–1930. Museet er privat eiet og innsamlingen av leketøy begynte i 1975.
Malcolm Arnold

Liv og virke

Arnold begynte sin karriere ved å spille trompet profesjonelt, men fra han var tredve år henga han seg helt til komposisjon. Han er plassert sammen med Benjamin Britten og William Walton som de mest etterspurte komponister i Storbritannia. Hans naturlige melodiske gave ga ham et rykte som en komponist av lett musikk som eksempelvis hans satser for walisiske, engelske, skotske, irske og korniske danser, og hans orkestermusikk for filmer som blant annet David Leans Hobsons valg (1954).
Hans verker er spesielt populære blant ungdom og amatørorkestre, delvis på grunn av at de er lettspilte, men også grunnet hans unike stil som kombinerer musikalske elementer fra klassisk, jazz, populærmusikk og folkemusikk. Han var en favoritt ved BBC Promenade Concerts og Hoffnungfestivalene. Han var også beskytter av Rochdale Youth Orchestra fram til sin død i september 2006.
Arnold skrev Trevelyansuiten for å markere åpningen av Trevelyan College, Universitet i Durham. Hans datter var blant de første studentene ved fakultet.
Siden 1980-tallet har det vært hyppig med konserter og festivaler dedikert til hans musikk. Musikken hans har blant annet blitt fremført i forbindelse med europamesterskapet for brassband. I oktober er det en årlig en Malcolm Arnold-festival i hans fødeby Northampton.
Joachim Irgens

Bergverk

I 1646 reiste Irgens med Kongen til Trondheim og Røros, og ble da omtalt som en «mand der fant særdeles smag i bergverker». Etter at Kongens svigersønn, stattholder Hannibal Sehested falt i unåde hos Christian IV, ble Irgens ved kongelig resolusjon i Rendsborg 19. oktober 1646 også overdratt Rørosverkets privilegium.  Broren Johannes og brorsønnen Henning Irgens tok etterhvert del i ledelsen av verket.
Også på Lesja engasjerte han seg, etter oppdagelsen av jernforekomster i 1656. Sammen med Jørgen Filipsson, fikk han konsesjon til å starte Lesja jernverk i 1660.  Irgens fikk da store rettigheter til dette området, men måtte trekke seg ut etter en rettssak i 1674. Samme året gikk han inn i den danske og norske adel med navnet Irgens von Westervick.

Kjøpet av «Nordlandene» («Irgensgodset»)

Irgens bidro med vesentlige leveranser til kong Fredrik IIIs krigføring på 1650-tallet.  Dette ble til slutt betalt ved at kongen, i et skjøte av 12. januar 1666, overdro alt krongods i Helgeland, Salten, Lofoten, Vesterålen, Andenes, Senja og Troms. Dette ble det største enkeltsalget, og det største salg av jord som noensinne har skjedd i Norden.  Salget utgjorde halvparten av all matrikulert jord, og verdien ble anslått til 100 000 riksdaler, som var tilsvarende en tønne gull.
Irgens fikk derved alle leieinntekter fra eiendommene i «Irgensgodset», samt alle vanlige statsinntekter fra Nordlandene, herunder tiende, finneskatten og leidang.

Annet gods

Det tilsvarende skjedde i Danmark, der kongen solgte Irgens Vestervig Kloster ved Vestervig Kirke, nordens største landsbykirke.  Klosteret ble raskt jevnet og ombygd til et stort gods.  
Den 4. oktober 1674 ble han adlet av Christian V med navnet Irgens von Westervick.
I Nederland eide han Irgensgodset ved Hilversum.
Han bodde på sine gods i Danmark, Amsterdam og på de Ost-Indiske øyer, og var sjelden i Norge.   
Irgens var ved sin død konkurs. Eiendommene på Helgeland ble solgt til kjøpmann Lorentz Mortensen Angell fra Trondheim.  Resten var mye pantsatt, mens hans kone fikk for enkelte gods (blant annet Tromsøgodset) gjenkjøpt eiendommene noe senere. Hun sto som godseier frem til sin død i 1708.  Enkelte eiendommer ble da overdratt til hennes bror, baron Jacob de Petersen fra Amsterdam. Irgens og konen ble begravet i Vestervig kirke.
Instalaciones Deportivas (Universidad de Costa Rica)

Instalaciones Deportivas er en av campusene til Universidad de Costa Rica. Den befinner seg i Sabanilla i Montes de Oca og omfatter diverse idrettsarenaer, blant annet fotballstadionet Estadio Ecológico (hjemmebanen til eliteserielaget CF Universidad de Costa Rica), en friidrettsbane og et svømmebasseng.
Kongelige Norske Marines Musikkorps

Kongelige Norske Marines Musikkorps (KNMM), også kjent som Marinemusikken, er et av Forsvarets fem profesjonelle musikkorps, og er organisert under Forsvarets musikk i likhet med de øvrige fire korpsene. Korpset er ett av to korps i Sjøforsvaret – det andre er Forsvarets Musikkorps Vestlandet, som holder til i Bergen.
Korpset ble etablert i Stavern i 1820, men har hatt tilhold i Horten siden 1849/1850. Ensemblet består av 29 profesjonelle musikere i offiserstillinger og 2-3 musikere i førstegangstjeneste. 
Korpset har holdt konserter sammen med en rekke fremtredende musikere innenfor alle musikalske genre, og har de siste årene (per 2017) turnert i USA, Kina, Frankrike, Spania, Belgia, Nederland, Irland, Sverige og Russland. Marinemusikken holder rundt 150 konserter i året.
Platen "Symphonies for Wind Instruments" med musikk av Hindemith, Stravinskij og Wallin har fått meget gode anmeldelser fra blant andre Gramophone.

Ledelse

Kaptein Sten Kristian Brath er per 2018 korpsets sjef.
Bjarte Engeset er sjefsdirigent fra høsten 2014.
Gwynn Uehara

Idrettskarriere

Han fikk bronse på 400 meter under Mikronesialekene 2014, og Palau fikk gull på 4 × 400 meter stafett og bronse på 4 × 100 meter stafett. Under Sommer-OL for ungdom 2014 løp han 100 meter på 11,51 i innledningsheatet, som var personlig rekord. Han stilte ikke til start i C-finalen.
I Mikronesiamesterskapet i friidrett 2016 fikk han sølv på 400 meter, bak Casey Henry fra Mikronesiaføderasjonen.
Tamoa deltok i Oseaniamesterskapet i friidrett 2017, der han ble slått ut i innledningsheatet på 200 meter, med 13. beste tid (23,19), og han ble også slått ut i innledningsheatet på 400 meter, der han hadde 11. beste tid (54,43).
Han representerer Palau under VM i friidrett 2017, der han deltar på 100 meter.
Mellomwalisisk

Mellomwalisisk (walisisk Cymraeg Canol) er det begrep som benyttes for walisisk i tiden mellom 1100- og 1300-tallet. Denne formen for walisisk utviklet seg fra gammelwalisisk.
Mellomwalisisk er språk som er benyttet i bortimot alle av de bevarte av tidligste manuskriptene av Mabinogion, skjønt fortellingene i seg selv er med sikkerhet langt eldre. Det er også det språket som er benyttet på det meste av nedskrevne walisiske lover. Mellomwalisisk er noenlunde forståelig for dagens talere av walisisk, men en del vanskeligheter finnes.
Fonologien i mellomwalisisk er ganske likt til moderne walisisk, med kun noen få forskjeller. Bokstaven u, som i dag representerer /ɨ/ i nordwalisisk dialekter og /i/ i sørwalisiske dialekter, representert den lukkede sentrale runde vokal /ʉ/ i mellomwalisisk. Diftongen aw er funnet i den siste stavelse uten trykk i mellomwalisisk mens i moderne walisisk har det blitt o (eksempelvis mellomwalisisk marchawc = moderne walisisk marchog, «hestemann», «rytter»). Tilsvarende har i mellomwalisisk diftongene ei og eu blitt ai og au i siste stavelse, eksempelvis mellomwalisisk seith = moderne walisisk saith, «syv», mellomwalisisk heul = moderne walisisk haul, «sol».
Ortografien i mellomwalisisk var ikke standardisert, og det var en stor variasjon mellom de ulike manuskriptene i hvordan bestemte lyder ble stavet. Noe generelle forskjeller mellom stavingen i mellomwalisisk og i moderne walisisk kan bli gjort. For eksempel, progressive pronomen ei «hans, hennes», eu «deres» og proporsjonen i «til» ble vanligvis stavet y i mellomwalisisk og er således stavet lik som bestemt artikkel y og indirekte relative partikkel y. En frase som y gath er derfor tvetydig i mellomwalisisk mellom meningen «katten» (stavet likt i moderne walisisk), meningen «hans katt» (moderne walisisk ei gath) og meningen «til en katt» (moderne walisisk i gath). Stemt konsonant i stopp som /d ɡ/ er representert ved bokstavene t c ved slutten av et ord, eksempelvis diffryt "beskyttelse" (moderne walisisk diffryd), redec «løping» (moderne walisisk rhedeg). Lyden /k/ er hyppig stavet k før vokalene e i y (i moderne walisisk er det alltid stavet c, eksempelvis mellomwalisisk keivyn = moderne walisisk ceifn «tredje søskenbarn»). Lyden /v/ er vanligvis stavet u or v, unntatt i slutten av et ord hvor det er stavet f (i moderne walisisk afall «epletre»). Lyden /ð/ er vanligvis stavet d (i moderne walisisk er det stavet dd, eksempelvis mellomwalisiske dyd = moderne walisisk dydd «dag»). Lyden /r̥/ er stavet r og er således ikke til å skilles fra /r/ (i moderne walisisk er de skilt som henholdsvis rh og r, eksempelvis mellomwalisisk redec «løping» i motsetning til moderne walisisk rhedeg).