Tara (buddhisme)

Opprinnelsen til Tara som en buddhistisk goddom

Innenfor tibetansk buddhisme regnes Tara som en Buddha for medfølelse og handlekraft.  Hun er det kvinnelige aspektet av Avalokitesvara og i noen originalhistorier kommer hun fra hans tårer.  Tara er også kjent som en frelserinne, siden den himmelske guddommen hører klagerop fra vesener som opplever elendighet i samsara.  Tara-figuren kom opprinnelig fra Hinduismen, hvor hun var en av flere Moder-gudinner sammen med Sarasvati, Lakshmi, Parvati og Shakti.  I det 6.århundre, under Pala dynastiet, ble Tara adoptert og tatt inn i det buddhismen som en viktig bodhisattva-figur.  Det var kanskje ikke tilfeldig at dette bare var et par århundrer etter at Prajnaparimita Sutra hadde blitt introdusert i det som skulle bli Mahayana-buddhismen i India.  Det ser ut til at Tara først opptrer som «Moder av Perfeksjonert Visdom» i buddhismen, og så blir Tara senere regnet som et uttrykk for Medfølelsen av Perfeksjonert Visdom.  Men Tara er også kjent som «Alle buddhaers moder», som vanligvis refererer til den opplyste visdommen til buddhaene, så i spørsmål om buddhistiske guddommer er det fornuftig å ikke sette for skarpe grenser mellom hva en goddom dekker, i forhold til en annen guddom.  
Alle buddhistiske goddommer kan ses på som et spill av energier av manifestert form som kommer ut av den store tomheten.  Uansett ble Tara assosiert med de moderlige kvalitetene medfølelse og nåde.  Utvilsomt var dette en lettere tilgjengelig goddom for vanlige folk i India på denne tiden.  Det er en ting å stirre inn i øynene på en goddom som representerer visdom som tomhet.  Det er kan hende enklere å forholde seg til en gudinne med øyne som ser på en med uendelig medfølelse og som har et søtt smil. 
I det 7. århundre var Tara blitt et populært objekt tantrisk tilbedelse.  Da den indiske buddhismen ble overført til Tibet ble Tara-praksisen tatt inn i tibetansk buddhisme. Uansett om man regner henne som en goddom, en buddha eller en bodhisattva, så forblir Tara svært populær i Tibet og Mongolia den dag i dag.  Og som frøken Getty sier, en annen grunn til hennes popularitet var at Tara ble kjent som en buddhistisk guddom som kunne tilbes av lekfolk uten at man trengte innvielse fra en lama. På denne måten ble Tara tatt inn i rekken av buddhistiske bodhisattvaer. Hun ble svært populær blant vanlige folk som en man kunne påkalle i dagliglivet, og for monker og nonner som så henne som en inngangsport til forståelsen av medfølelse og nåde, som en del av deres personlige utvikling innenfor buddhismen. (Se også Kuan Yin, det kvinnelige aspektet av Avalokitesvara i den kinesiske buddhismen.

Tara som frelserinne

Tara omfatter mange typiske kvinnelige kvaliteter. Hun er kjent som Moder for Nåde og Medfølelse. Hun er kilden, det feminine aspektet av universet, som gir varme, medfølelse og frigjøring fra dårlig karma som oppleves av vanlige vesener i samsara.  Hun føder og gir næring, smiler til skapekraften og har sympati for alle vesener på samme måte som en mor føler det for sine barn.  Som grønn Tara gir hun hjelp og beskyttelse mot uheldige omstendigheter som man kan møte i samsara. Som hvit Tara uttrykker hun moderlig medfølelse og gir helbredelse til de som er syke eller skadet, enten fysisk eller psykisk. Som rød Tara underviser hun i evnen til å skjelne, i skarpsindig oppmerksomhet om skapte fenomener, og sverger å forvandle rått begjær til medfølelse og kjærlighet. Som blå Tara (Ekajati) er hun sammen med Rahula og Damchen Dorje Legpa hovedbeskytter i Dzogchen-linjen av Nyingma-tradisjonen. Hun beskytter læren ikke bare mot ytre fiender, men også spesielt mot indre fiender, som forfalsker eller feilfortolker læren. Hun uttrykker en fryktelig og aggressiv feminin energi som knuser alle hindre, gir hell og lykke og rask oppvåkning når den påkalles.
I alt har Tara 21 former i tibetansk buddhisme, og hver form er knyttet til en spesiell farge eller energi.  Og hvert aspekt tilbyr en feminin kvalitet som er til gode for den åndelig søkende som ber om hennes hjelp.
En annen feminin kvalitet som hun deler med dakiniene er lekenhet.  Som John Blofeld forklarer i Bodhisattva of Compassion, blir Tara ofte fremstilt som en sekten år gammel jenteaktig kvinne. Hun manifesterer seg ofte i livene til dharma-praktiserende når de tar seg selv for alvorlig.  Det finnes tibetanske fortellinger der hun ler av selvrettferdighet, eller spiller puss med de som mangler respekt for det feminine. I Magic Dance: The Display of the Self-Nature of the Five Wisdom Dakinnis, betegner Thinley Norbu dette som «Lekent sinn». Når man bruker dette begrepet om Tara kan man si at hennes lekne sinn kan være til hjelp for vanlige sinn som blir for rigide, alvorlige eller som holder for hardt på dualistiske distinksjoner. Hun gleder seg over et åpent og mottakelig sinn, og på denne måten  er hun til nytte for praktiserende buddhisters åndelig utvikling. 
Disse feminine kvalitetene fant sitt uttrykk i indisk Mahayana-buddhisme og Vajrayana i Tibet som Tara, som dakinier, som prajnaparamita, og som mange andre lokale og spesialiserte guddommer. Etterhvert som tilbedelsen av Tara utviklet seg ble diverse bønner, hymner og mantraer assosiert med henne. Disse oppsto fra et behov for å underkaste seg, og fra inspirasjonen fra henne som fikk åndelige mestere til å utvikle sandhanaer, eller trantriske meditasjonsøvelser.  To tilnærmingsmåter til Tara oppsto: På den ene siden kunne vanlige lekfolk påkalle henne for å lette hverdagens byrder.  På den andre siden ble hun en tantrisk guddom som munker eller tantriske yogaer kunne bruke slik at de kunne utvikle hennes kvaliteter i seg selv, noe som skulle føre dem til kilden for hennes kvaliteter, som er opplysthet: Opplyst medfølelse og et opplyst sinn.

Terma-leksjoner forbundet med Tara

Jamyang Khyentse Wangpo oppdaget Phagme Nyingthig (Tib: 'chi med 'phags ma'i snying thig), Den Innerste Essens Leksjonene fra den udødelige bodhisattva [Arya Tara]).
Tidligere i det 19.århundre, mottok ifølge en biografi  Nyala Pema Dündul en Skjult Skatt Tara læresetning og Nyingthig (Tig. nying thig) fra sin onkel Kunsang Dudjom (Tib. kun bzang bdud 'joms). Det er ikke klart ut ifra kilden om terma-læresetningen og nyingthig-leksjonen refererer til samme tekst, eller om det dreier seg om to forskjellige tekster.