Staten Island

Den innfødte befolkningen

Som til felles med det meste av Nord-Amerika ble det menneskelig bosetning etter at istidens iskappe trakk seg tilbake. Arkeologer har avdekket redskaper fra Cloviskulturen som er datert til rundt 14 000 år siden. Dette beviset ble avdekket i 1917 i Charleston-seksjonen av øya. Ulike gjenstander etter kulturen har siden blitt funnet på eiendom som er eid av Mobil Oil. Øya ble antagelig forlatt senere, muligens grunnet at store pattedyr ble utryddet på øya. Bevis på de første faste indianske bosetninger og jordbruk er datert til rundt 5 000 år siden, skjønt tidlig arkaisk bosetning har også blitt funnet på flere steder på øya.
En særskilt type pilspisser, som kalles for Rossville og som definerer en indiansk kulturepoke som strekker seg fra den arkaiske perioden og tidlig skoglandsperiode, er datert fra rundt 1500 til 100 f.Kr. De er navngitt etter Rossville-seksjonen på Staten Island hvor de først ble funnet og anerkjent. Funnstedet ligger i nærheten av dagens gamle postkontor i Rosseville.
På tiden da europeere kom til øya var den bosatt av raritanstammen (oppkalt etter elven Raritan River) som tilhørte den unamispråklige delen (et utdødd språk eller dialekt av algonkinske språk) av indianerstammen Lenape (kalt for Delawareindianere av europeere). Øya var dekket av stier hvor en av dem fulgte sørsiden av ryggen i nærheten av dagens veger Richmond Road og Amboy Road. Lenapene levde ikke i faste hus, men flyttet med årstidene og benyttet seg av landbruk kalt svedjebruk. Skalldyr var en vesentlige del av deres føde. Bevis på deres bosetning kan fortsatt bli sett i form av møddinger bestående av levninger av skalldyr langs kysten av Tottenville.
Burial Ridge; et område hvor lenapene hadde gravsted, er lokalisert på en bakkeskråning med utsyn over bukta Raritan Bay i hva som i dag er seksjonen Tottenville på Staten Island. Det er den største føreuropeiske gravstedet i New York. Gravstedet ble undersøkt et antall ganger fra midten av 1800-tallet og framover, og er i dag umerket og ligger innenfor området til Conference House Park.

Europeisk bosetning

Den første dokumenterte europeiske kontakt med øya var i 1524 ved den italienske oppdagelsesreisende Giovanni da Verrazzano, som var ansatt av den franske krone, seilte gjennom stredet på det franske skipet «La Dauphine» og ankret opp for en natt.
I 1609 seilte den engelske utforskeren Henry Hudson, som seilte for nederlendere, inn mot Upper New York Bay på sitt skip «Half Moon». Staaten Eylandt ble navngitt etter det nederlandske parlament som var kjent som Staten-Generaal.
Den første faste nederlandske bosetning i kolonien Ny-Nederland ble gjort på Governors Island i 1624 som da hadde blitt benyttet som handelspost av dem i over et tiår. I 1626 ble kolonien overført til øya Manhattan og ble den nylig opprettede hovedstaden for Ny-Nederland. Staaten Eylandt forble uansett ikke kolonisert av nederlenderne i mange tiår. Fra 1639 og til 1655 gjorde nederlenderne tre adskilte forsøk på å etablere en fast bosetning på øya, men hver gang ble bosetningen ødelagt i konfliktene med de lokale indianske stammene. I 1661 ble den første endelige bosetningen etablert av at Oude Dorp (nederlandsk for «Gamle landsby»), rett sør for Narrows i nærheten av South Beach, av en liten gruppe nederlendere, vallonere og hugenotter. I dag er den siste levningen av Oude Dorp i dagens nabolag Old Town som ligger ved vegen Old Town Road.