google/wiki40b huggingface dataset:
William Thaw

Tidlig liv

Han ble født den 12. august 1893 som sønn av Benjamin Thaw, bankmann og filantrop. Thaw lærte å fly i 1913 mens han studerte ved Yale University. Han oppga sin studier til fordel for å fly og være flyinstruktør. Hans far kjøpte et Curtiss Hydro, en flybåt, til ham som han tok med til Frankrike for flytevlingen for Schneider-troféet. Da krigen brøt ga Thaw sitt fly til franskmennene, og ville inn i det franske flyvåpenet, men ble avvist. Isteden meldte han seg til den franske fremmedlegionen. Til tross for dårlig syn, nedsatt hørsel og et dårlig kne fikk han bli med i det franske flyvåpenet i desember 1914.

Militær karriere

Han sluttet seg til Escadrille 6 før han ble korporal i Escadrille 42 i 1915 hvor han fløy en Caudron. Han føy en Nieuport i Escadrille 65 før han ble overført til en fransk enhet med amerikanske frivillige, kjent som Escadrille Americaine, Escadrille 124 under sin nye betegnelse fikk tilnavnet Lafayette Escadrille den 28. april 1916.
Thaw fikk sin første seier med Nieuport den 24. mai 1916. Hans neste nedskytning var den 27. april 1917. Han hadde to ubekreftede i slutten av 1917. Han ble overført det amerikanske flyvåpenet etter USA gikk inn i krigen Han fikk da kommandoen over 103. Aero Squadron og 3. Pursuit Group. Han fikk tre raske nedskytninger i april og mai 1918. Hans siste seier var en fiendtlig observasjonsballong og fire fly.
Thaw har blitt kreditert for å ha anskaffet Escadrilles berømte kjæledyr, en løve som ble kalt for «Whiskey». Den ble kjøpt ved at flere piloter spleiset på 500 francs. Løven ble enhetens maskot. Til sist ble Whiskey og en hunløve ved navn «Soda» tatt med til Paris Zoo, med de ble fortsatt husket av pilotene. Ved et besøk skal løvene ha rullet over på ryggen i sin bur for å la Thaw klappe dem.

Siste år

Thaw giftet seg med Marjorie Everts den 2. mars 1921. Han døde av lungebetennelse den 22. april 1934 i Pittsburgh, Pennsylvania. Han ble gravlagt på kirkegården Allegheny Cemetery i Pittsburgh. Hans enke døde i 1936.
Christiaan Barnard

Biografi

Barnard studerte medisin ved University of Cape Town. Senere utførte han sin turnustjeneste og spesialisering ved Groote Schuur hospital i Cape Town. Fra 1956 studerte han kirurgi ved University of Minnesota. Mens han var i Minnesota ble han involvert i kardiologi, og valgte dette som sitt spesiale. 
Barnard returnerte senere til Sør-Afrika, og ble thorax-kirurg ved Groote Schuur hospital i 1958, hvor han etablerte sykehusets hjerteavdeling. Han underviste også ved universitetet, og i 1961 ble han leder for thorax-kirurgi ved universitetet.
Barnard hadde eksperimentert med hjertetransplantasjon etter at den første vellykkede nyretransplantasjonen ble utført i 1954. Barnard utførte den første nyretransplantasjonen i Sør-Afrika i 1959.

Den første hjertetransplantasjonen

Den første pasienten ble Louis Washkansky, en da 55 år gammel mann som led av diabetes mellitus og hjertesykdom. Hjertet ble donert fra en ung kvinne, Denise Darvall, som hadde blitt drept i en bilulykke. 3. desember 1967, ved en operasjon som krevde 9 timer og et team på 30 personer, ble den første hjertetransplantasjonen utført. Washkansky overlevde operasjonen, og levde 18 dager etter operasjonen. Han døde av lungebetennelse som en følge av den immunsuppresive behandling han mottok. 
Den andre hjertetransplantasjonen ble så utført kort tid etter, 2. januar 1968.
Barnard var fotogen og mediekåt. I løpet av kort tid etter den første transplantasjonen ble han verdenskjent. Hans livsstil var ganske uortodoks for medisinske forskere, i det han tilbrakte mye tid på nattklubber i sene nattetimer, hvor han ofte omga seg med datidens kjendiser, som Sophia Loren og Gina Lollobrigida – og ble behandlet som en kjendis, og ble blant annet mottatt av president Lyndon Johnson og paven. 
Han fortsatte med å utføre hjertetransplantasjoner, samt utvikle nye teknikker, inklusive hel hjerte-lunge-transplantasjon (1974), kunstige hjerteklaffer og bruk av dyretransplantater. 
Han utførte 10 ortotopiske transplantasjoner (1967–1973) og Barnard eller hans gruppe utførte 48 heterotopiske transplantasjoner (1975–1983). Innføring av ciklosporin innebar muligheten for gjenopptagelse av ortotopiske transplantasjoner.

Alderdom

Barnard ble pensjonist i 1983 og bosatte seg på sin ranch i Great Karroo. Han hadde blitt over-interessert i anti-aldringsprosesser og hans anseelse ble skadet da han i 1986 promoverte produktet Glycel, som senere ble forbudt av den amerikanske Food og Drug Administration (FDA). Han døde mens han var på ferie i Páfos på Kypros av et astmaanfall. 
Han giftet seg første gang i 1948 med en sykepleier, Aletta Louw, mens han jobbet som lege i Hellas. De ble skilt i 1969 og Barnard giftet seg med Barbara Zoellner i 1970. Han ble på ny skilt i 1982 før han giftet seg for tredje gang i 1988 med den langt yngre Karin Setzkorn, men ble atter en gang skilt i 2000. Han fikk fem barn.
Taiwanocarilia

Utseende

En nokså liten (ca. 9 millimeter), slank, matt svart trebukk. Hodet er forholdsvis stort og bredt med utstående fasettøyne. Antennene er tynne, litt kortere enn kroppen. Pronotum er klokkeformet, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover. Beina er middels lange og slanke.

Levevis

De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive men er helt harmløse for mennesker.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Taiwan.
Kås (Jammerbugt kommune)

Historie

Kås er en gammel by, som har vært her siden vikingtiden. Tidligere skal byen ha strekt seg helt til nabobyen Pandrup. Den omtales i 1463 som Kaalsz, og i 1610 som Kaas. Kanskje betyr navnet «vei over sumpet terreng». Den nevnes på et kart fra 1600-tallet som Kaaesz. Den er tidligere kjent for sin produksjon av torv og briketter. 
Kås fikk stasjon på Hjørring-Løkken-Aabybro Jernbane (1913-63), og var banens viktigste godsstasjon. Den hadde 185 meter krysningsspor, 250 meter lessespor og 2,7 km sidespor til Lundergård mose, der der var kalksteinsfabrikk, torvfabrikk og brikettfabrikk. I jernbanens tid fikk Kås meieri, hotell, bakeri, elverk, telefonsentral og to misjonshus. Kaas Briketfabrik i Moseby ble etablert 1925-26, og hadde på det meste 600 ansatte. Fabrikken ble nedlagt i 1966 på grunn av manglende etterspørsel etter torv.

Kås i dag

Kås har tre hovedgater, som fører til hver sin naboby. Den lengste heter Langgade og fører til Moseby, den andre heter Nørregade og fører til Pandrup, og den tredje heter Brogårdsgade og fører mot øst til Aabybro. I den nordvestlige delen av byen ligger skolen og en rekke småveier med eneboliger. Den sydøstlige delen av byen ligner på den nordvestlige delenn med mindre eneboliger. Den nordøstlige delen er mest preget av gårder, store villaer og eneboliger. Den sydvestlige delen minner om en forstad til en storby med store eneboliger og mye trafikk.
Jetsmark Skole og Pandrup Skole ble i 2013 slått sammen til Skolecenter Jetsmark med avdelinger i både Pandrup og Kås. Jetsmark Idrætscenter ligger mellom Kås og Pandrup. Jetsmark Idrætsforening ble grunnlagt i 1973 som en sammenslåing av Kaas Idrætsforening og Pandrup Boldklub. Kås Forsamlingshus og Kulturhus har en stor sal til 130 personer og en liten sal til 20 personer.
Reinfann

Bruk og nytte

Planten har vært kjent som medisinplante i uminnelige tider. Knuste blomster blandet i brød var et godt middel mot innvollsorm. Reinfann har også vært brukt mot gulsott. 

Planten kan også brukes til å farge garn gult (se Plantefarger). 

Tørket er planten svært dekorativ, om den plukkes når blomstene er nyutsprungne. Fargen på blomstene holder seg meget godt.

Etymologi

Navnet reinfann kommer fra tysk. På engelsk heter planten tansy, trolig fra gresk athanatos, fordi den tidligere ble brukt ved balsamering. I gresk mytologi sies Zevs å ha gjort Ganymedes udødelig ved å gi ham reinfann på Olympen.

Insekter

Mange insekter besøker reinfann under blomstringen, blant annet teger i familiene  Miridae, Rhopalidae og Pentatomidae. I Sør-Sverige besøker 21 arter av bladteger (Miridae) planten. Tre arter er spesielt tett knyttet til planten og legger egg på den. Det gjelder artene Megalocoleus molliculus, Megalocoleus  tanaceti og Oncotylus  punctipes, som alle tre også finnes på Østlandet i Norge. De eter knopper, blad og blomster på reinfann og overvintrer som egg i øvre del av stengelen til planten.
Hradec Králové

Historie

Hradec Králové er en av de eldste bosetningene i Tsjekkia. Byen var befestet allerede i 1062. Byens katedral ble bygget i 1303.
Hradec Králové het opprinnelig bare Hradec (slottet), Králové (dronningens) ble senere lagt til da byen ble gitt av kong Wenceslaus II til sin kone, dronning Elisabeth.
Byen var sentral under hussittkrigene, da den var med på opprørernes side. 
Tredveårskrigen førte til at byens protestantiske befolkning ble fordrevet, etter slaget ved Bílá hora i 1620. I 1639 ble byen beleiret av svenskene i åtte måneder.
I Josef IIs regjeringstid ble mange av byens kirker revet ned for å gjøre plass til befestninger. Disse befestningene sto helt til 1884.
Etruskisk

Språkets opphav

Selve språket har man visst lite om grunnet de få og korte innskriftene som er funnet. De fleste innskriftene som er funnet på dette språket er oftest ganske korte, og inneholder stort sett navn. Det finnes mest på bruksgjenstander som metallspeil, på sarkofager og gravurner samt som innskrifter på gravveggene. En spesielt lang tekst (ca. 1500 ord), og derfor veldig viktig, er bruddstykket av en rituell tekst. Denne teksten ble skrevet på lintøy og brukt som bind om en egyptisk mumie. Dette funnet ble gjort på slutten av 1800-tallet.
Hvem etruskerne var og hvor de kom fra, var diskutert allerede i antikken. Grekeren og historikeren Herodotos hevdet at de hadde kommet over Middelhavet fra Anatolia. Den andre muligheten som vanligvis nevnes, er at etruskerne rett og slett hele tiden har bodd i Italia.

Det etruskiske alfabetet

Etruskerne var de første i Italia som lærte seg å skrive. En gang tidlig på 600-tallet f.Kr. ble det lånt inn et vestgresk alfabet som ble tilpasset til det etruskiske språket. Denne tilpasningen innebar å legge til en bokstav for lyden f. Denne bokstaven så omtrent ut som et åttetall.
Det etruskiske alfabetet ble så spredt til andre folk i Italia, inklusivt nabofolket romerne. Romerne gjorde alfabetet om til det latinske alfabetet som senere spredte seg over hele verden og som fortsatt brukes i dag.
Det etruskiske alfabetet kan leses og forstås i dag.

Klassifikasjon

I hvilken språkfamilie etruskisk hører hjemme, er et omstridt tema. Diskusjonen ser ut til å kunne strekke seg mange år fremover. For mens noen kjemper for å vise at etruskisk var indoeuropeisk, mener andre at det er et språklig isolat. Mange forfattere har også resonert seg frem til at etruskisk og språk som baskisk, sumerisk, tyrkisk, gresk eller et annet språk som passer. Dette skaper forvirring når det flere ganger fremstår at noen har kommet frem til en ny løsning.
Fuktskog

Fuktskog er fuktig fastmarksskog som trives i nedbørrike strøk og kan regnes som en økologisk overgangstype mellom myr- og sumpskog og skog som vokser på fastmark. Næringstilstanden er typisk lav til moderat og jordsmonnet har gjerne høyt humusinnhold. Vannmetningen vil være høy over lange perioder. Fuktskog preges ofte av en frodig undervegetasjon der næringsforholdene er gode. Fuktskog finnes over store deler av verden, også i Norge.
I Norge preges fuktskog av furu eller bjørk. Den skrinneste utformingen på grunnlendt mark i lavlandet, vil oftest ha furu. Ellers regnes blant annet tropisk lauvfellende skog til verdens fuktskoger.
Cleber Alexandre Gomes

Karriere

Han har spilt for Mito HollyHock fra Japan.
Mathilde Berendsen Nathan

Familie

Mathilde Berendsen Nathan var datter av malermester Joachim Berendsen og Esther Ballin. Hun giftet seg i 1884 med klesgrossisten John Nathan (1859-1933). John Nathan var sønn av Nathan Nachmann Nathan, hvis hjem på Jernbanetorget i Kristiania utviklet seg til et jødisk sentrum på annen halvdel av 1800-tallet. John Nathan var i perioden 1898-1903 den jødiske menighetens forstander.

Liv og virke

Mathilde Berendsen begynte 14 gammel på Musikkonservatoriet i fødebyen København, der hun studerte klaver med Edmund Neupert. Hun ga flere konserter i hjembyen, før hun etter Neuperts anbefaling fikk et stipend som brakte henne til videre studier i Paris, hvor hun også gjorde seg bemerket gjennom sine opptredener.

Konsertvirksomhet

Hun holdt flere konserter i Kristiania, blant annet 8. september 1883 med svigerinnen Thekla Nathan i Brødrene Hals' konsertsal, 13. juni 1890 sammen med Ida Basilier-Magelssen, Gustav Lange og Martin Ursin, 15. oktober 1895 med Sophie Apenes. 12. mars 1918 fremførte hun egne komposisjoner i Kristiania.

Komponisten

Etter at hun ble gift i 1884, trappet Mathilde Nathan ned konsertvirksomheten, og begynte å komponere. Selv om hun ikke var utdannet i komposisjonslære, var det nettopp som komponist hun først og fremst ble kjent. Hun komponerte omkring 30 opus for klaver. Mest kjent er hun for sine sangbare stemningsstykker, der I Tanker ble populær til bruk i pianoundervisningen. Hennes livlige stykke Ungarisch nådde stor popularitet, og ble solgt i flere opplag før første verdenskrig.
Mathilde Nathan var svært opptatt av kvinnerettigheter, og sammen med den berømte kvinnesaksforkjemperen Aasta Hansteen gikk hun i bresjen for likestilling mellom kjønnene. Som jødinne kjempet hun også iherdig mot samtidens kraftige rasefordommer.
I 1906 overtok Mathilde Nathan forretningen Godtkjøbs-Udsalget i Kristiania.
Sammen med ektemannen reiste hun til New York i 1920. Senere bosatte de seg i Italia.
John og Mathilde Nathans fond for kulturelle formål ble opprettet i 1931.
Monica Heldal

Karriere

Hun debuterte med albumet Boy From the North 4. november 2013. For albumet fikk hun to priser under Spellemannprisen 2013; årets nykommer med Gramo-stipend på 250 000 kroner og klassen popsolist. Hun vant også Bendiksenprisen for 2013 og ble nominert til Statoil-stipendet samme år.
Våren 2016 kom album nummer to: The One In The Sun, og fikk gode kritikker.
William Matson

Tidlig liv

Wilhelm Matson sa han ble født den 18. oktober 1849 i et område kjent for fiske og seiling, Lysekil i Västra Götaland, Sverige. Han ble foreldreløs i løpet av sin barndom og gikk på offentlige skoler i Sverige, men tok avbrekk et år for å dra til sjøs ti år gammel.

Karriere

Matson kom til New York i 1863 som byssegutt, fjorten år gammel. Han arbeidet seg opp i den maritime verden og kom til San Francisco i California etter en seilas rundt Kapp Horn i 1867. Etter to år var han kaptein på et skip som hovedsakelig fraktet kull til Spreckels Sugar Companys raffinerier. Han ble amerikansk borger 2. september 1871 og arbeidet ombord i Spreckel-familiens yacht. Matson ble venn med tycoonen Claus Spreckels som finansierte mange av Matsons nye skip. I 1882 kjøpte Matson sitt første skip, «Emma Claudina» oppkalt etter Spreckels' datter.
Økt handel brakte en tilsvarende interesse til Hawaii som en turistattraksjon. USS «Wilhelmina», et skip for 148 passasjersom kom i 1910. Flere dampskip fortsatte å komme i flåten. Da Matson døde i 1917 i en alder av seksti-sju, bestod Matson flåten av fjorten av de største, raskeste og mest moderne skip i Stillehavets passasjer-ruter.
I tillegg til å fungere som President i Matson Navigation Co., var Matson President i Honolulu Consolidated Oil Co., Atlas Wonder Mining Co., og Wonder Waler Co. i tillegg fungerte han som Direktør for National Ice Co., Honolulu Plantation Co., Paauhau Sugar Plantaion Co., og Hakalau Plantation Co.. En av de høye æresbevisninger som Matson fikk, var hans utnevnelse som konsul for Sverige. . Mens han var svensk konsul var han instrumental for den svenske paviljongen på Panama Pacific International Exposition i 1915. Matson var også president i San Francisco Chamber of Commerce og var aktiv i samfunnslivet i byen og regionen.

Personlige liv

Matson var gift tre ganger. Første gang var i midten av 1870-årene med Margaret Neil i California som ble omtalt 7. desember 1917 i San Francisco Chronicle, De fikk fem barn: Walter (1877), Ida (1879), Emily (1881), Arthur (1882), og Theodore (1884). Walter Matson ble senere leder av farens omfattende virksomhet. Matsons ble skilt og kaptein Matson giftet seg med Evadne Knowles i juni 1887.Hun døde noen måneder senere.

Død og ettermæle

Matson døde 11. oktober 1917.
I 1987 ble Matson innlemmet i den Nasjonale Maritime Hall of Fame på den amerikanske handelsflåtens museum i New York.
(Merk: på grunn av brann er dokumenter i Lysekil fra 1860-1870 om Matsons fødsel, arbeide og andre saksdokumenter av hans tidlige liv aldri blitt funnet. Likeledes dokumenter i San Francisco som ville dokumentere hans bemerkelsesverdige amerikanske drøm (inkludert ankomst og statsborgerskap ble også ødelagt i brannen etter jordskjelvet i 1996.)
Anglo-italiensk cup

Anglo-italiensk cup (engelsk Anglo-Italian Cup; italiensk Coppa Anglo-Italiana) var en cup i fotball mellom engelske og italienske lag som ble arrangert i årene 1970 til 1996.

Historie

Årsaken til at turneringen ble en realitet var at Swindon Town hadde vunnet den engelske Ligacupen i 1969. Laget spilte på denne tiden på det tredje øverste nivået i engelsk fotball og kunne derfor ikke delta i UEFA-cupen. Etter initiativ fra Swindon ble det derfor opprettet en turnering mellom engelske lag og italienske lag som ikke spilte i sitt lands øverste liga.
Turneringen ble lagt ned i 1973, men en ny turneringen med samme navn ble opprettet i 1976 og gikk fram til 1986. Lagene som deltok i denne turneringen var halvprofesjonelle. I 1992/93 sesongen startet den opprinnelige turneringen opp igjen der lagene som deltok var fra den nye 1. divisjon (under Premier League) og fra Serie B. Etter fire år ble turneringen nok en gang lagt ned i 1996.
Rikard I av Normandie

Fødsel

Rikard var sønn av Vilhelm I av Normandie, jarl av Normandie, og Sprota av Senlis. Han var født en gang mellom 932 og 935, trafisjonelt antatt den 27. august 932, og var fortsatt en ung gutt da hans far døde i 942. Hans mor var en medhustru fra Bretagne som ble tatt i krig og knyttet til Vilhelm i et såkalt «dansk ekteskap». Etter Vilhelms død ble Sprota gift med Esperleng, en rik møller.

Liv

Fordi han var gutt ved farens død var Rikard maktesløs i å hindre kong Ludvig IV av Frankrike da denne annekterte Normandie. Franskekongen holdt Rikard i fangenskap i hele hans ungdom ved Laon, men han klarte å rømme ved hjelp av Osmund de Centerville, Bernard de Senlis (som hadde vært en ridder hos Rollo), Ivo de Bellèsme, og Bernard «Dansken» (slektninger av familiene Harcourt og Beaumont). I 968 knyttet Rikard forbindelser til Hugo, greve av Paris, og deretter allierte han seg med ulike normanniske og norrøne høvdinger, maktet å drive kong Ludvig ut av Rouen, og gjenerobret Normandie innen 947. Senere kom han i strid med Ethelred II den rådville av England over vikingenes herjinger og rovtokter i England ettersom Normandie kjøpte mye av tyvgodset.
Rikard hadde øyensynlig ingen sentimentale følelser overfor sine norrøne forfedre og var langt mer partisk mot de norrøne og danske undersåttene sine enn de franske. Antagelig så han på med forakt på de norrøne hedingene som ikke snakket fransk som han selv, han var flerspråklig etter å ha vært utdannet ved Bayeux. I løpet av hans tid som hertug over Normandie ble landet fullstendig gjort fransk og kristnet. Hans far kan ha introdusert føydalsystemet, men det var Rikard som tvang det igjennom og Normandie ble ett av de mest gjennomregulerte føydale samfunn i Europa. Rikard reorganiserte totalt det normanniske militærsystemet og baserte det på tungt kavaleri. Han ble også fosterfar til unge Hugo, grev av Paris ved den eldre Hugos død i 956.
Den viktorianske ungdomsromanen The Little Duke (Den lille hertug) av Charlotte Mary Yonge er en fiktiv beskrivelse av Rikards ungdomstid og tidlige stridigheter.

Død

Rihcard døde i Fecamp i Frankrike den 20. november 996 av naturlige årsaker.
Sun Yee On

Sun Yee On (kinesisk: 新義安) er en av de mektigste kinesiske triader. Denne Hongkong-triaden er med sine 50 000 medlemmer på verdensbasis den største kinesiske triade hva angår medlemstall.
Organisasjonen ble etter det som fortelles av deres egne grunnlagt av en borgermester ved navn Heung Chin, opprinnelig fra Chiu Chow, i 1919. Han tilhørte partiet Guomindang. Han ble deportert til Taiwan tidlig i 1950-årene og fortsatte å lede organisasjonen derfra.
Etter hans død overtok hans sønn Charles Heung Wah-Keung (向華強) ledelsen. Charles Heung Wah-Keung investerte store summer i Hongkongs underholdningsindustri.
Triaden har underorganisasjoner i New York City, Miami, San Francisco og Los Angeles.
Curiosity

Oversikt

Curiosity er omtrent fem ganger så tung som de tidligere roverne Spirit og Opportunity, og den har med seg over ti ganger så mye vitenskapelige instrumenter målt i masse. Roveren får strøm fra en radioisotopgenerator drevet av 4,8 kg plutonium(IV)oksid. I begynnelsen vil generatoren produsere 125 Wₑ. Produksjonen vil avta over tid etter hvert som brennstoffet henfaller, men selv etter 14 år vil den produsere 100 Wₑ, og det er sannsynlig at andre komponenter svikter før den tid. Det er planlagt at roveren skal holde i minst ett marsår (687 dager på jorden), og at den i løpet av denne tiden undersøke et område på 5 ganger 20 km. 
Temperaturen i området roveren opererer varierer mellom −127 °C og 30 °C. Mange komponenter og instrumenter kan ikke operere i et så bredt temperaturområde, så roveren innehar mange løsninger for å justere temperaturen. Blant annet er den utstyrt med en 60 meter lang lukket væskesløyfe som fordeler varme mellom de ulike komponentene, og denne kan hente restvarme fra radioisotopgeneratoren.

Instrumenter og analyse

Curiosity bruker et høyoppløselig kamera (kalt «MastCam») til å lete etter formasjoner som ser interessante ut å studere videre. Når kameraet finner en potensielt interessant overflate, brukes en infrarød laser til å fordampe en liten bit av den – nok til at det kan tas opp et atomemisjonsspektrum for å bestemme hvilke grunnstoffer som er tilstede (dette instrumentet kalles «ChemCam»). Hvis signaturen ser interessant ut, vil roverens lange arm svinge ut et mikroskop (MAHLI) og et røntgenspektroskop (APXS) i posisjon for å finne ut mer om hvilken bergart det kan være snakk om. Curiosity har også et lite bor, som kan levere en pulverprøve til to analysestasjoner inni roveren: CheMin og SAM. I CheMin kan et røntgenpulverdiffraksjon- og et røntgenfluorescens-instrument hjelpe til med å identifisere mineral og bergart, mens i SAM finnes et massespektrometer, en gasskromatograf og et laserspektrometer for å blant annet lete etter organiske forbindelser.
Emre Belözoğlu

Karriere

Som 9-åring begynte han i en klubb som heter Zeytinburnuspor. Han spilte i klubben frem til han ble snappet opp av Galatasaray som 15-åring. Han debuterte på førstelaget deres allerede da han var 16 år og året etter var han fast på laget. Senere var han med å vinne den tyrkiske ligaen tre ganger og UEFA-cupen en gang. Ble kjøpt av Inter i 2001. Han gjorde det brukbart i Italia, og ble cupmester i 2005. Dro til England og Newcastle i 2005. Spilte mye for klubben før han i 2008 dro til tyrkiske Fenerbahçe.