Grenseleden

Grenseleden (lulesamisk: Rádjebálges, svensk: Gränsleden) er en vandringsvei som går over fjellene mellom de to kommunene Tysfjord i Norge og Gällivare i Sverige. Ruten ble tidligere brukt som handels- og næringsvei og under andre verdenskrig som flyktningerute. I senere tid har Grenseleden blitt benyttet for fotturisme, rekreasjonsformål, jakt, fiske og  som reinbeiteland. Grenseleden ble åpnet i 2007, og den ble forlenget i 2010. Langs leden ligger det en rekke kulturminner, spor etter reineiernes teltboplasser og rester etter tyske vaktposter.

Leden

Grenseleden har sitt utgangspunkt i den avfolkede grenda Sørfjorden i bunnen av Sørfjorden, en fjordarm av Tysfjorden. Sørfjorden kan nås med rutebåt eller privat båtransport. På norsk side går leden via Brynvatnet, Kjerringvatnet, Krokvatnet og Røysvatnet til grensestein nummer 251.
På svensk side krysser Nordkalottleden før Grenseleden fortsetter langs innsjøene Sårgåjávrre og Áhkájávrre til fjellstasjonen i Ritsem. Fra Ritsem kan man befordres videre med offentlig busstransport.
Leden har en total lengde på 65 kilometer. Alternativt kan man gå 42 kilometer til vestenden av Áhkájávrre og derfra befordes videre med privat båttransport til Ritsem.
Turleden går i helhet over fjell og i hovedsak over et høyfjellsplatå som ligger mellom 400 og 1 000 meter over havet. Langs den merkede leden ligger det rasteplasser, hvilehytter og det er bygd broer over elvene.

Historie

Befolkningen i grenseområdene mellom Tysfjord og Gällivare har hatt kontakt med hverandre så lenge det har vært befolkning i området, og leden ble benyttet til handels- og næringsvei. Frem til 1920-tallet foregikk det en intensiv reindrift i området, og langvarig beiting har preget kulturlandskapet.
Fra 1940 til 1945 ble Grenseleden benyttet som en av rutene for flyktninger fra Tysfjord til Sverige. Flyktningene ble fraktet i båt fra Kjøpsvik til bunnen av Sørfjorden, og de ble deretter loset over grensa av samer. Et kompani hadde blitt sendt, blant annet til Sørfjorden, for å undersøke fjellovergangene, og forholdene ble ansett å være slik at eventuelle flyktninger ville omkomme på veien. Dette førte til at rutene i Tysfjord ikke fikk like godt vakthold fra tyskerne som andre fjelloverganger.
Fra Sørfjorden måtte flyktningene ta seg til utposten Suorva ved østbredden av Áhkájávrre.  Suorva var den eneste bosetningen på ruten, og dit kom flyktninger som hadde tatt seg over fra Ballangen, Tysfjord og Sørfold.
Rundt tre tusen mennesker flyktet over grensa langs de ulike rutene fra fjordbunnene i Tysfjord. Narviks daværende ordfører, Theodor Broch, var blant de mange som benyttet seg av Grenseleden.
Frem til 1960-tallet ble området benyttet som beiteland for sauer. Befolkningen i Indre Tysfjorden benyttet området til bærplukking og jakt, og reingjetere fra samebyene Sørkaitum og Sirges dro motsatt vei til Sørfjorden. Området benyttes fremdeles som beiteland av Sørkaitum sameby.
I 2002 ble det igangsatt et samarbeidsprosjekt mellom kommunene Tysfjord og Gällivare og Sørkaitum sameby med det formål å bygge opp infrastrukturen langs leden med hytter, toaletter, broer og bedre merking, og i august 2007 ble leden offisielt åpnet i Sørfjorden. Utviklingsarbeidet har senere foregått med blant annet oppsetning av lavvoer i 2012.