google/wiki40b huggingface dataset:
Ángel Castro y Argiz

Bakgrunn

Han var sønn av en fattig arbeider i distriktet Láncara i Galicia i Spania. 
Han kom til Cuba i ung alder. Det er to versjoner om dette. Den ene er at han som 16- eller 17-åring ble innkalt til tjeneste i det spanske militære og kom til Cuba under den kubanske frigjøringskrig, og ble stasjonert i området mellom Júcaro og Morón. Juanita Castro, Ángels datter, har imidlertid fremhold at deres far var immigrant av økonomiske grunner til Cuba. Ifølge dette var det slik at før han skulle avtjene militærtjenesten utvandret han sammen med tre av sønnene (Thomás, Ramón, Francisco) til farens arbeidsgiver, godseieren Candido Camba, til Cuba i 1895. Han fikk også økonomisk støtte til reisen av Candido Camba.

Etterhvert forretningsmann og godseier

Etter en noe omflakkende tilværelse, startet han som anleggsarbeider på jernbanen som United Fruit Company (UFCO) var i ferd med anlegge fra sukkermarkene ved Birán i provinsen Holguín, til fabrikk og utskipningshavn ved Nipebukta.
Han viste et tidlig forretningstalent, og skaffet seg ekstrainntekter ved å selge limonade, som han laget grytidlig om morgenen. Etterhvert som han opparbeidet seg litt kapital, startet han å levere brensel til sukkerfabrikkens dampmaskiner. Så leide han jord av UFCO, og deretter kjøpte han jorden og drev egen sukkerplantasje. Etter hvert investerte han i butikk, bakeri, sagbruk og en nikkelgruve. På det meste levde og arbeidet ca. 300 familier på eiendommen, og eiendommens størrelse var ca. 105.000 dekar.
Ángel var gift to ganger. Første ekteskap (1910) var med María Luisa Argote. Med henne fikk han barna: Pedro Emilio og Lidia. Med sin andre kone Lina Ruz González (1900–1963) fikk han barna: Angelita (f.1923), Ramon (f.1924), Fidel (f.1926), Raúl (f.1931), Juanita (f.1933), Enma (f.1935) og Agustina (f.1938). Offisielt ble han imidlertid ikke skilt fra sin første kone før i 1943.
Han døde 21. oktober 1956, 42 dager før Fidel Castro landsatte sine tropper i Granma. Han døde av tarmblødninger, som kan være noe av det samme problemet som Fidel fikk da han var like gammel (80 år). 
Det sies at forholdet mellom ham og sønnen Fidel var svært anstrengt, og familieeiendommen var blant de første som ble nasjonalisert da Fidel kom til makten.
Pseudogaurotina

Utseende

Middelsstore, nokså brede, mørke trebukker med metallisk glans. Antennene er tynne, vanligvis kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre", mye bredere enn pronotum. Beina er middels lange og slanke, gjerne helt eller delvis gule på farge.

Levevis

De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten har en spredt, holarktisk utbredelse med én art i Europa, tre i Øst-Asia og to i Nord-Amerika.
Charles Freer Andrews

Bakgrunn

Charles Freer Andrews' far var den såkalte «engel» (Angel), tilsvarende biskop, av Catholic Apostolic Church i Birmingham. Familien kom ut i et økonomisk uføre på grunn av en svikefull venn, og strevde med å klare seg.  Charles var elev ved King Edward's School i Birmingham og studertee deretter klassikerne ved Pembroke College ved University of Cambridge.

Anglikansk prest

Under denne tid beveget han seg vekk fra familiens kirke og ble etterhvert ordinert for Church of England. I 1896 overtok han som diakon Pembroke College Mission sør i London. Året etter ble han presteviet, og ble viserektor for Westcott House Theological College i Cambridge.

Misjonær i India og Sør-Afrika

Charles Andrews arbeidet etter studier i Storbritannia fra 1904 vid Cambridgemisjonen i New Delhi og viet seg meget til å øke samforstanden mellom europeere og asiater. Andrews ble involvert i Indian National Congress' arbeid, og hjalp med å finne en god løsning på en bomullsatbeiderstreik i 1913. 
I 1913 ble han lærer for Rabindranath Tagores skole i Santineketan. 
Den indiske politike leder Gopal Krishna Gokhale oppfordret han til å besøke Sørafrika for å hjelpe den indiske diaspora der med deres politiske stridigheter med regjeringen. Han møtte den unge advokaten Mohandas Gandhi (Mahatma Gandhi) fra Gujarat; han forsøkte å organisere Natal Indian Congress og få med seg inderne i protester mot rasediskrimineringen og politiforordninger som krenket deres borgerrettigheter. 
Andrews ble inponert over Gandhis innsikt i kristne verdier og hans bruk av konseptet ahimsa, ikkevold - som Gandhi blandet med inspirasjon fra elementer innen kristen anarkisme. Andrews hjalp Gandhi med å organisere en ashram i Natal og til å publisere sitt berømte blad The Indian Opinion. Han bistod Gandhi også på flere andre måter for å forbedre forholdene for inderne i Sørafrika i 1913-14 og var en talsmann for indernes sak i flere aktuelle spørsmål.
Etter råd fra flere Indian Congress-ledere og rektor Susil Kumar Rudra fra St. Stephen's College var Andrews viktig for å overbevise Gandhi om å bli med ham tilbake til India i 1915.
Han ble senere uenig med Gandhi - han mente at Gandhis arbeid for å rekruttere indere for britisk krigsinnsats under første verdenskrig var i strid med det ikkevoldsprinsipp han forfektet.
Charles Freer Andrews arbeidet i det følgende både i India og i en kortere periode blant insere på Fiji. Han døde i Calcutta og ble begravet der.
Knut Getz Wold

Biografi

Wold ble utdannet cand.oecon ved Universitetet i Oslo i 1939, hvorpå Ragnar Frisch fikk ham ansatt ved universitetet. Her jobbet han i universitetets prosjekt som omhandlet en strukturoversikt for Norge med temaene kosthold, levestandard og økonomi, som han også jobbet videre med ved Stockholms Högskola. 
I 1941 flyttet han til London for å jobbe for den norske eksilregjeringen der, i Finansdepartementet. Han jobbet i Finansdepartementet også etter 2. verdenskrig, og gikk i 1948 over Handelsdepartementet, som ekspedisjonssjef, etter en kort periode i Sosialdepartementet fra 1947. Mens han jobbet i Handelsdepartementet jobbet han også mye internasjonalt; han deltok bl.a. i forhandlingene om en nordisk tollunion på 1950-tallet, en union det riktignok ikke ble noe av, og landene ble i stedet med i EFTA fra 1960. Han var også medlem av Den europeiske betalingsunion og dens etterfølger Den europeiske valutaavtale (EMA) i til sammen 18 år.
I 1958 begynte han i Norges Bank, som nestsjef under daværende sentralbanksjef Erik Brofoss. Her ledet han bl.a. Den penge- og kredittpolitiske komité. Da Brofoss sluttet i 1970 var Wold en naturlig arvtaker, og han forble sentralbanksjef fram til 1985.
Mackay-troféet

Mackay-troféet, (en: Mackay Trophy) er er en pris som tildeles årlig av United States Air Force for «årets mest fremragende flypestasjon» gjennomført av en militærflyver, andre flyvere,  personer, eller organisasjoner. Dette troféet beror i Smithsonian Institutions National Air and Space Museum. og prisen administreres av det amerikanske National Aeronautic Association.
Prisen ble opprett  27. januar 1911 av Clarence Hungerford Mackay. Opprinnelig, kunne flygere konkurrere om troféet årlig etter reglene satt opp hvert år av Krigsdepartememntet som kunne tildele troféet for årets mest eksepsjonelle flyvning.
Nun

Navnet

Navnet Nun har en parallell med nen, «uvirksom» i et ordspill med in, som i «Jeg reiser dem opp fra ut av vannmassene [nu], ut av uvirksomhet [nen]. Navnet har også blitt sammenlignet med det koptiske substantivet for avgrunn, dyp.

Opphavsmyte

Ved oldtidens Egypts flere tusen år lange historie ble den mytologiske skapelsemyten forklart flere vis, men et element gikk igjen og det var Nun. Selv om mutene navnga ulike guder som den opprinnelige skaperen, har alle mytene det til felles om at han sprang ut av Nun, det opphavelige vannet, urhavet, eller det store intetheten. Nun var selve guddommeliggjøringen av dette vannet, et urørlig, uendelig vann. Selv etter at verden var skapt fortsatte Nun å eksistere i dens ytterkant og ville en dag komme tilbake for å ødelegge verden, og begynne syklusen på nytt.
Oldtidens egyptere forstilte seg en avgrunn av et hav som oppgitt av en boble hvor livets sfære var innkapslet, og det representerte det dypeste mysterium og hva som var vanskeligst å fatte i deres kosmogoni. I den egyptiske skapelsen kom det opprinnelige land, urlandet, fram fra Nuns opphavelige vann, urvannet. Nun er kilden til alt som opptrer i en differensiert verden, og som omfattet alle aspekter av guddommelig og jordiske eksisens. I Enneaden, en gruppe på ni guder som ble dyrket i byen Heliopolis, er Nun forstått som oversansnelig ved skapelsens øyeblikk sammen med Atum, skaperguden.

Historie

Fra begynnelsen av Mellomriket ble Nun beskrevet som «Gudenes far» og han ble avbildet på tempelveggene resten av oldtidens Egypts religiøse historie.
Ogdoaden omfattet Nut og Nun, Amaunet og Amun, Hauhet og Heh, og Kauket og Kek. Gudinnene (Nut, Amaunet, Hauhet og Kauket) var kun de kvinnelige utgavene av deres mannlige motstykker. Som ande guddommer i Ogdoaden hadde ikke Nun egne templer eller noe særskilt senter hvor han ble dyrket. Likevel kunne han bli framstilt som en hellig dam eller innsjø, eller som en undergrunnselv som ved Abydos.

I kunsten

I Portenes bok er Nun framstilt med armene utstrakt mens han holder en solbåt. I båten er de åtte guddommer med skarabéguden Khepri stående i midten omgitt av de andre sju gudene. Nun ble framstilt som en mann med skjegg, blå eller grønn kropp, noe som symboliserte vann og fruktbarhet. Tidvis er han også vist med kvinnelige bryster. I den ene hånden holder han et palmeblad, symbolet på et langt liv, og har en annen i sitt hår.
I senepoken da Egypt ble styrt av utenlandske herskere, ble det negative aspektet av Nun (kaos) den dominerende oppfatningen, kanskje en refleksjon av de uroligheter som rådet i landet.
Yuhong (Shenyang)

Yuhong (kinesisk: 于洪区; pinyin: Yúhóng Qū) er et distrikt i den subprovinsielle by Shenyang i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 774 km² og teller 350 000 innbyggere (2004).
Arabia Deserta

Arabia deserta, eller «ørken-Arabia» (strengt tatt betyr det latinske navnet det forlatte/øde Arabia) er en betegnelse fra antikkens tid av det indre av den arabiske halvøy, som mest bestod av stora ørkener befolkede av semittiske nomadiske stammer. Mot nord stakk Arabia deserta seg inn mellom Syria og Mesopotamia.
Romerne delte inn den arabiske verden i Arabia deserta, Arabia felix og Arabia petraea.
Kati

Kati er en by og kommune i det vestlige Mali, tilhørende regionen Koulikoro. Kati er hovedstad i en av regionens administrative kretser, med samme navn som byen. Kati ligger ca. 15 km nordvest for det sentrale Bamako, og kommunen ligger som en enklave i kommunen Kambila. Kati er regionens nest mest folkerike kommune, og hadde 114 983 innbyggere ved folketellingen i 2009.
The Fireball

Handling

Foreldreløse Johnny Casar (Mickey Rooney) bor på St. Luke's Home for Boys, drevet av pater O'Hara (Pat O'Brien). Han har komplekser på grunn av sin lave høyde og tror at han ikke duger til noe, men pater O'Hara har tro på ham og ønsker å bedre selvtilliten hans. En dag rømmer Johnny. Han finner et par rulleskøyter på gaten som han tror han kan selge. Johnny får seg arbeid som ryddehjelp på kaféen til Bruno Crystal (Ralph Dumke). Ettersom Johnny går med rulleskøyter, tipser Bruno ham om en skøytehall i nærheten der han kan få gratis opplæring.
I skøytehallen treffer Johnny roller speedway-mesteren Mary Reeves (Beverly Tyler). Hun synes han har talent og tror at han også vil kunne gjøre det bra i roller speedway. De to trener sammen hver morgen. I mellomtiden har pater O'Hara funnet ut hvor Johnny er og følger fremgangen hans i skjul fra sidelinjen. Johnny debuterer i et amatørmesterskap, der han gjør seg bemerket, selv om han ikke vinner. Mary gir ham billetter når det profesjonelle mesterskapet begynner. Johnny benytter anledningen til å utfordre stjernen på herrelaget Bears, Mack Miller (Glenn Corbett). Etter press fra publikum, tar Mack til slutt utfordringen. Selv om Mack vinner, ønsker publikum at Johnny skal få en ny sjanse. Dette får han hver kveld, helt til han til slutt vinner.
Johnny får bli med i Bears og er den nye stjernen på laget. Han sørger for at laget vinner mesterskapet og blir selv kåret til «Årets idrettsutøver». Johnnys oppblåste ego gjør ham imidlertid svært upopulær blant lagkameratene. Da han dytter sine egne lagkamerater over ende under et løp, blir han også buet på av publikum. Like etterpå får Johnny påvist polio og må tilbringe de neste to årene på sykehus og i rehabilitering. I hele perioden får han støtte fra pater O'Hara og Mary. Johnny får en kald skulder fra lagkameratene da han skal gjøre comeback, helt til Mack ønsker ham velkommen. Pater O'Hara spør Johnny om han kan hjelpe Ullman (John Hedloe), en ung og usikker lagkamerat, men Johnny avviser ham. Under løpet ombestemmer han seg og lar Ullman få poeng, noe som gleder både pater O'Hara og Mary.

Produksjon

The Fireball er den første filmen produsert av Thor Productions, produksjonsselskapet til Bert E. Friedlob og Tay Garnett. Friedlob eide også International Roller Speedway. Historien i filmen er løst basert på livet til Eddie Poore, bedre kjent som Eddie Cazar. Filmen hadde arbeidstittlene Dark Challenge og The Challenge, før valget til slutt falt på The Fireball.

Mottakelse

Daily Variety syntes filmen totalt sett var «utilfredsstillende», men mente at actionscenene fungerte. Bosley Crowther i The New York Times lot seg heller ikke imponere, men trakk også frem skøytescenene som et høydepunkt, samt O'Briens «pussige rolleskildring» og de tidlige scenene med Rooneys løsgjengeri. Nettopp Rooney ble imidlertid også trukket frem som noe som ikke er for en hver smak: «For han er hele showet, virker helt klar over dette og gjør alt utenom å sluke kameraet for å bevise det».
Trophy Hunter 2003: Legendary Hunting

Trophy Hunter 2003: Legendary Hunting er et videospill som kom ut 16. desember 2003 i Nord-Amerika. Spillet går ut på at man skal jakte på ni forskjellige dyr.
Sørlig kjempenebbhval

Biologi

Hunnen kan bli opp mot 9,75 m lang, mens hannen typisk blir noe mindre (inntil 9,3 m). Kalven er cirka 4 m lang når den blir født. Arten har et prominent snuteparti, formet som en flaskehals og gjerne referert til som et nebb (hvalnebb). Den har dessuten en prominent pannekul, kalt en melon og assosiert med dyras biosonar (et system for ekkolokalisering). Ryggfinnen er ganske beskjeden og sitter relativt lang bak, mens sveivene er korte. Hos nebbhvalene er tennene stort sett tilbakedannende, og denne arten har kun fire tenner i underkjeven. Derfor er den også kjent som sørlig firetannhval.
Lite er kjent om artenes atferd, annet enn at nebbhvaler stort sett regnes som dyp-dykkere som i hovedsak livnærer seg av blekkspruter, men også eter noe dyphavsfisk og krepsdyr som de fanger (ved hjelp av ekkolokalisering) på store havdyp i den bentiske sonen med en spesiell sugeteknikk. De fire tennene denne arten har i underkjeven har ingen funksjon for næringsopptaket. Arten ferdes gjerne i små grupper på 6–10 dyr, men de er observert i flokker på opp mot 80 dyr.
Turnov

Historie

Byen ble grunnlagt i 1272.
Det norske medicinske Selskab

Det norske medicinske Selskab (etablert 1833 i Kristiania) er en norsk forening av leger. Målet er å drive opplysning og videreutdanning av leger, de har regelmessige møter og gir ut medisinske tidsskrift. Det het Lægeforeningen i Christiania frem til 1847, og hadde sitt utspring fra «Lægevidenskabelig Journal-Læseselskab», som var en gruppe på tretten leger ved Det Kongelige Frederiks Universitet som ga ut det medisinske tidsskrift Eyr (1826-1837) og Norsk Magazin for Lægevidenskaben (1840-1938). Blant grunnleggerne i denne lesesirkelen var Michael Skjelderup, Magnus Andreas Thulstrup, Jens Johan Hjort (1798–1873), Christen Heiberg, Christian August Egeberg og Frederik Holst. Siden 2003 har foreningen gitt ut bladet Michael oppkalt etter grunnleggeren Michael Skjelderup. Redaktører 2010 til 2012 er Øivind Larsen og Magne Nylenna.
Albrecht Altdorfer

Albrecht Altdorfer (født ca. 1480 nær Regensburg, død 12. februar 1538 samme sted) var en maler, leder av Donauskolen i sørlige Tyskland, og en av Albrecht Dürers samtidsmalere.
Han tegnet religiøse og mytologiske landskaper; hans malerier er kanskje mest kjent for sin skjønnhet, fremfor selve motivene; han er dermed kanskje den første ordentlige landskapsmaleren.
Det beste fra Lollipop

Det beste fra Lollipop er en samleplate med Rune Larsen og Tor Endresen, utgitt i 1995.
Laug-sosialisme

Laug-sosialisme var en politisk bevegelse som oppstod i Storbritannia i begynnelsen av 1900-tallet. Bevegelsen var inspirert av middelalderens laug i England, og ønsket å erstatte frie fagforeninger og partipolitisk parlamentarisme med et sosialistisk samfunn som styrte samfunnet gjennom laug.
I boken Restoration of the Gild System (1906) («Restaureringen av laugsvesenet»), kritiserte Arthur Joseph Penty produksjonen i fabrikkene og forsvarte gjeninnføringen av de gamle håndverksyrkene, som han ønsket å organisere gjennom laug.
I de påfølgende år ble tidsskriftet The New Age en forsvarer av laug-sosialismen. I 1914 ble boken National Guilds: An Inquiry into the Wage System and the Way Out («Nasjonale laug: Et studium av lønns-systemet og veien ut av det») utgitt av Samuel George Hobson, som var en ledende bidragsyter av artikler til The New Age. Boken presenterer et alternativ til både frie fagforeninger og statlig ekspropiasjon av industrien.
Hobson ønsket å erstatte «grasrotbevegelsene» i frie fagforeninger med statlige «laug», som ovenfra-nedad dikterte de ulike yrkesgruppenes lønninger og arbeidsvilkår. Laug-sosialismens  endelige målsetning var å erstatte parlamentarisme, politiske partier og frie fagforeninger med et totalitært sosialistisk samfunn, der «industri-laug» skulle tjene som organiserende og regjerende organer.
Under andre verdenskrig ble liknende idéer satt ut i livet av fascismen under navnet «den korporative stat». I Norge forsvarte likeledes Nasjonal Samling idéen om et «næringsting».
I England ble laug-sosialismens teorier videreutviklet av George Douglas Howard Cole (1889–1959), som i 1915 grunnla National Guilds League. Cole utga flere bøker om laug-sosialismen, deriblant Self-Government in Industry (1917) og Guild Socialism Restated (1920).
Et statlig laug for bygningsarbeidere ble etablert i England etter første verdenskrig, men brøt sammen i 1922.
Klondike-gullrushet

Gullrushet i Klondike refererer til den immigrasjon av gulljegere langs Klondikeelven ved Dawson City i Canada på slutten av 1800-tallet, da gull ble funnet i området. Selve funnet som utløste rushet, ble gjort 16. august 1896. Dawson City ligger i Yukon-territoriet i nordvestre Canada, og gullrushet kalles iblant også Gullrushet i Yukon.
I ettertid har Klondike gått inn som et begrep i mange språk og viser til et plutselig og kraftig økonomisk oppsving.

Opptakten

I august 1896 vandret tre menn ledet av Skookum Jim Mason nordover, langs Yukonelven fra området omkring byen Carcross, for å lete etter hans søster Kate og hennes make George Carmack. Etter at gruppen fant George og Kate, som fisket etter laks i Klondikeelven støtte de på Nova Scotia-bonden Robert Henderson som hadde lett gull i Indian River, rett syd for Klondikeelven. Henderson fortalte George Carmack hvor han gravde, og at han ikke ville ha noen canadianer (Skookum Jim Mason var indianer) omkring seg.
Den 16. august 1896 fant Skookums følge rike gullforekomster i Bonanza Creek i Yukon. Det er ikke kjent hvem som gjorde det opprinnelige funnet, men den offisielle gullfinneren var George Carmack, da området var eid av ham.

Gullrushet

Nyhetene spredtes raskt til andre gullgraversamfunn i Yukonelvas dalføre. Området der gull først ble funnet, het fra begynnelsen Rabbit Creek, men ble omdøpt til Bonanza Creek ettersom området tiltrakk seg ekstremt mange mennesker på jakt etter gull. Området ble registrert av gullgravere som tidigere hadde arbeidet omkring Fortymile River og Stewart River.
Nyheten nådde USA i juli 1897, da de første gulljegerne ankom San Francisco den 15. juli og Seattle den 17. juli, som førte til at rushet tok av på alvor. I 1898 hadde innbyggertallet rundt Klondike nådd 40 000, noe som risikerte å forårsake en sultsituasjon.
Dawson City, som ble grunnlagt av gullgraverne, vokste raskt av mennesker som lette etter gull. De store funnene fantes dog 5 meter under den frosne bakken og kunne bare nås gjennom å tenne bål som tinte den. I 1899 hadde gullgraverne funnet gull for omkring 50 millioner Canadiske dollar, noe som kun dekket kostnadene ved utgravingene. Etter 1900 sank produksjonen kraftig.
Capri (by)

Capri er et byområde som formelt sett ligger under Napoli by. Den ligger på øya Capri i Italia. Den består av den sentrale og østlige del av øya, mens den vestlige tilhører Anacapri. Sentralt i Capri by er Bytorget i Capri.

Oversyn

Andre landemerker omfatter Via Krupp, Faraglioni, Arco Naturale., Villa Lysis. Villa Malaparte. Palazzo a Mare er det mest ekstensive av romerske ruiner innen Capris littorale sone.
Torun Lian

Utdanning og karriere

Hun gikk på Forsøksgymnaset i Oslo, deretter landbruksskolen. Fra 1978 arbeidet hun ved Nationaltheatret, Teatret på Torshov, Det Norske Teateret og Teaterhøyskolen med kostymer, rekvisitter og scenografi.
Hun skrev sitt første teaterstykke på Nationaltheatret, barneforestillingen Oo dja naa, et gruppeprosjekt initiert av Jon Balke og Ellen Horn.
På 80-tallet produserte Fjernsynsteatret NRK tre teaterstykker av Lian. Colaengelen, Sand og Natt/Hotell. De tre skuespillene ble gitt ut i bokform og Lian fikk Tarjei Vesaas debutantpris for denne.
Senere skrev hun en serie sammen med barn i Smørøyet der Berit Nesheim var regissør. Dette samarbeidet ledet til seriene og filmen om Frida der Maria Kvalheim hadde hovedrollen. Frida og Frida - med hjertet i hånden. Samtidig kom bøkene om Frida ut på Aschehoug forlag.
Torun Lian var scripteditor på NRKs første såpeserie I de beste familier.
Lian debuterte selv som regissør i 1998 med filmen Bare skyer beveger stjernene, som hun også skrev manuset til. Boken Bare skyer ... ble utgitt året før. I 2004 kom filmen Ikke naken, regissert av Lian etter eget manus. Fra 2004 til 2006 var Lian spillefilmkonsulent i Norsk filmfond.
Lian har delt manuskreditt med Gunnar Vikene på filmene Himmelfall og Vegas.
Västerljung

Västerljung er et tettsted i Trosa kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 398 innbyggere.
Central Western Daily

Central Western Daily er ei australsk lokalavis som utgis i Orange-distriktet i New South Wales. Central Western Daily kom først ut i 1945, og fokuserer på samfunnsnyheter, alt fra lokalt til verdenshendelser. Den er også kjent for sin gode dekning av lokal sport. Avisa har et gjennomsnittsopplag på 6 000.