google/wiki40b huggingface dataset:
Metamatematikk

Metamatematikk er den matematiske betraktningen av matematikkens grunnlag. Fokus i metamatematikken er blant annet på å finne ut hva man kan bevise med matematiske systemer.
Metamatematikk er sterkt knyttet til matematisk logikk, og historien til disse to feltene overlapper hverandre i stor grad. En regner ofte med at det var den tyske matematikeren Gottlob Frege som startet med de første metamatematiske refleksjoner. I 1920 presenterte så matematikeren David Hilbert følgende utfordring: Er det mulig å sette opp et fullstendig og motsetningsfritt aksiomsystem som grunnlag for matematikken? Dette arbeidet ble kjent som Hilberts program, og dette arbeidet med å analysere matematikkens grunnlag satte sitt preg på metamatematikken. Arbeidet med Hilberts program fikk en alvorlig knekk da logikeren Kurt Gødel presenterte sitt ufullstendighetsteorem. Her beviste han at det ikke er mulig å lage noe aksiomsystem som oppfyller alle kravene til Hilbert. 
Senere har det blitt gjort mer eller mindre vellykkede forsøk på å sette opp motsetningsfrie aksiomsystem for avgrensede deler av matematikken. Etter viktige bidrag fra blant andre den norske matematikeren Thoralf Skolem, klarte den tyske matematikeren Gerhard Gentzen å formulere et bevis for at den såkalte Peano-aritmetikken var motsetningsfri.
Tomoyuki Sakai

Japans herrelandslag

Tomoyuki Sakai spilte én landskamp for Japans herrelandslag.
Ragnar Danielsen

Komposisjoner og arrangementer

Hans komposisjoner er typisk «light music», med titler som Valse caprice, Lystig intermezzo og Musikalske flanerier. Som arrangør var han svært produktiv. Hans arrangementer av norske bygdedanser for ensemble bestående av 1. fiolin, 2. fiolin, klarinett, cello, kontrabass og klaver teller hundrevis av titler, og disse ble spilt i radiosendingene av Rolf Myklebusts ensemble, Turdansensemblet, Birger Lundbys ensemble og Kai Angel Næstebys ensemble. I nyere tid har Mjøsensemblet spilt Danielsens arrangementer av norske danser i radiosendinger fra norske storgarder og på tre album Mjøsmusikk i wienerstil, Musikk langs Glomma og Mjøsensemblet avec.

Innspillinger

Ragnar Danielsen Musikalske flanerier er spilt inn på LP av Den Norske Blåsekvintett, og Øivind Bergh og Kringkastingsorkestret har lydfestet en rekke av hans orkesterkomposisjoner i plateserien Light Music from Norway. Dansearrangementene er spilt inn på LP av Birger Lundbys ensemble og på 3 CD' er av Mjøsensemblet.
Han arrangerte sanger for Alf Prøysen og akkompagnerte ham med Ragnar Danielsens orkester i 1950- og 60-årene.

Utmerkelser

Han mottok Spellemannprisen 1975 i klassen folkemusikk/gammaldans sammen med Sture Rogne og Ragnar Danielsens ensemble for platen "Det glade Aalesund". Tre ganger vant han NOPA-prisen Årets verk: for «Jazzetyde» og «Liten vals» i 1967, for «5 Sanger» i 1969 og for arrangement av Kåre Siems «Små tanker om store ting» i 1971.
Cities: Skylines

Handling

Spillet fokuserer på urban byplanlegging og utbygging av veier og infrastruktur. Spilleren er borgermester og må oppfylle innbyggernes ønsker i tillegg til å balansere og prioritere hva som er best for byen i forhold til dens økonomiske situasjon. I Cities: Skylines kan spilleren bygge ut et transportnettverk, skoler og utdanning, kraftverk, politi- og brannstasjoner og andre viktige bygninger for å kunne drive en by.
Byen kan deles opp i flere bydeler slik at spilleren kan fokusere på forskjellige industrier og «politiske retninger.» Et område kan for eksempel markeres og velge at alle innbyggerne skal få røykvarslere installert. Dette vil føre til mindre branner og til tross for at røykvarslene vil føre til økte kostnader kan dette være mer økonomisk enn å bygge flere brannstasjoner.
Etterhvert som byen vokser får spilleren tilgang til flere resurser, bygninger, områder og andre fordeler gjennom milepæler som oppnås iløpet av spillet.
Pseudopodotenus

Utseende

En middelsstor (8-11 millimeter), avlang, matt, svart gjødselbille, undersiden av bakkroppen er gulaktig. Hodet er skovlformet, uten knøler eller groper, forkanten er rett på sidene, ikke innbuktet i midten. Pronotum er avrundet, fint punktert, med tydelig bakrand bare på sidene. Dekkvingene har finee punktstriper. Leggene på forbeina har to nokså lange tenner.

Levevis

Arten lever trolig i møkk på overflaten.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.
Grunnkretser i Larvik kommune

Grunnkretser i Larvik kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Larvik kommune, Vestfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Slaget ved Methven

Bakgrunn

Til tross for pavens bannlysing av den skotske kongen, Robert I (Robert Bruce) for drapet på John Comyn i kirken i Dumfries i februar 1306, ble han kronet som skottenes konge ved Scone 25. mars 1306. Kong Edvard I av England reagerte med å sende en hæravdeling på 3 000 kavalerister, under det fryktelige dragebanneret, for å fange Bruce og slå ned enhver som støttet ham.

Slaget

Perth ble erobret av engelskmennene i midten av juni og Bruce bestemte seg for å gjenerobre byen med 4500 mann han hadde mønstret siden kroningen. Hærstyrken nådde bymurene den 18. juni, men aksepterte Aymer de Valence, 2. jarl av Pembroke, forslag om å utsette slaget til neste dag. Den skotske hærstyrken slo seg ned og bygde leir for natten noen få mil vest for Perth ved Methven.
I løpet av natten angrep engelskmennene overraskende, og i brudd med «avtalen», den skotske leiren. I kaoset og blodbadet som oppsto var det kun et par hundre skotter som greide å flykte med livet i behold.

Etterspill

Ledet av noen munker sendt av abbed Maurice av klosteret i Inchaffray flyktet Bruce og hans lille gruppe av tilhengere vestover. De ble jaktet på av soldatene til John Macdonald, sønn av lorden av Agyll og Lorn, arvefiender av Bruce-familien. Etter å ha greid å rømme ut til de ytterste vestlige øyene i Skottland tilbrakte Bruce og hans nærmeste venner vinteren der før han om våren atter kom tilbake til det skotske fastlandet for å fortsette kampen for den skotske uavhengighetskrigen til tross for det knusende nederlaget ved Methven.
Karl Hansens vei (Arendal)

Navnet

Før dagens navn har veien hett både Hansenbakken og Solbakken. Karls Sofus Hansen (1886-1974) som veien idag er oppkalt etter, var fra Bornholm i Danmark, og byggmester fra arkitekthøyskolen i København. På Eydehavn arbeidet han med å bygge murhusene i Nesbyen, arbeiderboliger for arbeiderne i den nye industrien på Eydehavn. Han var senere involvert i flere byggeprosjekter på Eydehavn, blant annet Folkets Hus og del to av den første skolen på Eydehavn. Han var oppsynsmann i kommunen fra 1936, og brannvernsjef i en periode. Da Stokken Arbeiderparti ble dannet i 1916 ble han valgt inn som første sekretær. Hansen giftet seg med Anna Elisabeth Thommesen og fikk tre barn. De var bosatt på Karl Hansens vei.
Riverside Generating gasskraftverk

Riverside Generating gasskraftverk er et varmekraftverk i Lawrence County i Kentucky, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 950 MW, fordelt på 5 like store turbiner. Operatør er energiselskapet Riverside Generating Co LLC. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2002. Brenselkilden er naturgass, bare subsidiært brukes  fyringsolje.
Melka Wakena vannkraftverk

Melka Wakena vannkraftverk er et vannkraftverk i  Shebele-vassdraget i Etiopia. Installert total vannkrafteffekt er 153 MW.
NACAC-mesterskapet i friidrett

NACAC-mesterskapet i friidrett er et regional friidrettsmesterskap, som arrangeres av friidrettsforbundet North American, Central American and Caribbean Athletic Association (NACAC), som er et av IAAFs seks kontinentalforbund.
Det første NACAC-mesterskapet ble arrangert i San Salvador i El Salvador i 2007, der 300 utøvere fra 26 nasjoner deltok.
Mesterskapet må ikke forveksles med CAC-mesterskapet i friidrett, der de nordamerikanske friidrettsforbundene ikke deltar. CAC-mesterskapet arrangeres av Central American and Caribbean Athletic Association (CACAC).
Pyronia

Utseende

Små til middelsstore, brune, forholdsvis bredvingede sommerfugler. Vingene har øyeflekker, og et stort oransje felt i midten. Artene ligner mye på den beslektede slekten Maniola, men er mindre.

Levevis

Disse artene finnes gjerne på enger, der larvene lever på gress (Poaceae).

Utbredelse

Slekten finnes bare i Palearktis, der den er utbredt i Sør- og Mellom-Europa, Nord-Afrika og Lilleasia.
Sastroides

Utseende

Middelsstore (ca. 6 millimeter), avlange, blanke, lyse bladbiller. Antennene er lange og trådformede, fasettøynene litt utstående. Pornotum er firkantet, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. Én av artene kan gjøre en del skade på muskat-trær .

Utbredelse

Slekten er utbredt i Asia (India, Indokina, Malaya, Borneo og Sumatra).
Toppvinkler

Toppvinkler er et geometrisk begrep som beskriver vinkler med felles toppunkt. Felles toppunkt oppstår ved at to rette linjer skjærer hverandre og danner fire vinkler. Disse fire vil være to par toppvinkler. På figuren er dette vinklene A og B og vinklene C og D. Disse motstående toppvinklene vil alltid være like store.
Grunnkretser i Tysnes kommune

Grunnkretser i Tysnes kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Tysnes kommune, Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Oberstdorf

Oberstdorf er en landsby i Oberallgäu i Bayern i Tyskland, beliggende i de bayerske Alpene nær grensen til Østerrike, med ca. 10 400 innbyggere. 
Oberstdorf er kjent som kursted og vintersportssted, og er et populært utgangspunkt for fjellklatrere. Med 17 000 gjestesenger og 2,5 millioner overnattinger i året, er Oberstdorf en av Tysklands turistmagneter.
I Oberstdorf ligger to internasjonalt kjente hoppbakker. Dette er storbakken Schattenbergbakken som brukes under hoppuka, og skiflygingsbakken Heini Klopfer-bakken som er verdens tredje største hoppbakke. I tillegg har Oberstdorf ca. 85 km skiløyper, 20 skiheiser og 44 km med alpinbakker.
Oberstdorf arrangerte VM på ski, nordiske grener i tidsrommet 16.-27. februar 2005, hvor Norge ble beste nasjon.

Historie

Oberstdorf nevnes tidligst i år 1141, og fikk i 1495 markedsrettigheter av keiser Maximilian I. I 1619 ble byens rådhus bygget. Under tredveårskrigen led byen under svenske soldaters herjing, som flere ganger plyndret området (1632, 1634 og siste gang 1647). Rundt 700 mennesker døde av pest i 1634/35.
I 1742 ble nedleggelsen av den siste bjørnen berettet å ha funnet sted i Oytal. I 1787 bygget man i Oberstdorf sitt første skolehus. Mellom 5. og 6. mai 1865 ødela en brann 146 hus, og rådhuset måtte bygges opp på nytt. Byen var allerede etablert som kursted for overklassen i Europa, og i 1885 besøkte 2 353 kurgjester byen. Jernbaneforbindelsen Sonthofen-Oberstdorf ble fullført 1888, og turistnæringen ble en av byens viktigste.
De første skihopp fant sted i Schattenberg-bakken i 1926, og Nebelhorn-banen transporterer siden 1930 besøkere opp til alpene. I 1937 ble byen heilklimatischer Kurort, og i 1967 sogar Kneippkurort.
I 1950 ble Söllereckbanen bygget, og samme år fant den første skiflyvningsuken sted.
1972 ble kommunen Tiefenbach og områdene Schöllang, Reichenbach og Rubi i den tidligere kommunen Schöllang innlemmet i Oberstdorf. Samme år fant det første skiflyvnings-verdensmesterskapet sted i Oberstdorf.
I 1992 ble byens sentrum bilfri sone.
Tapena thwaitesi

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 40 millimeter), brun smyger med uregelmessig formede vinger. Forvingen har noen små, metalliske flekker.
Hannen er mørkere på farge enn hunnen, og eksemplarer som flyr i regntiden er mørkere enn de som flyr i tørketiden.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Burma i vest til Borneo i øst.
Frá Fornjóti ok hans ættmönnum

Innbyrdes uavhengighet

Det er ikke noe som tyder på at de tre fragmentene som presenteres under samlebetegnelsen opprinnelig har vært skrevet som ett dokument. De to første («Hvordan Norge ble bebygd» og «Norge funnet») er nokså like i innhold. I innledningen til den norske utgaven av Flatøybok (2014) forklares det at «Hvordan Norge ble bebygd» ble «skrevet en eller annen gang mellom 1225 og 1290 og er bevart bare i Flatøybok. Det er Magnus Torhallsson som har ført fortellingen i pennen. Han bygger sin fortolkning på en eldre og noe annerledes versjon. Den finnes i begynnelsen av Orknøyingesagaen lenger bak i denne boka (Norge funnet).»
Fragmentet «Om Opplendingenes konger» er overlevert i manuskriptet Hauksbók og finnes ikke i andre håndskrifter. Den overleverte teksten er en kort, ensiders genealogisk oversikt over konger av Ynglingeætten fra Olav Tretelgja til Ragnvald Heidumhære som var Harald Hårfagres fetter.

Tematisk likhet

Samlingen av de tre bruddstykkene synes å være begrunnet i tematisk likhet. Alle har som hovedtema å ramse opp avstamningen til de kjente kongsslekter i Norden, i særdeleshet Ynglingeætten som Harald Hårfagre tilhørte.
«Norge funnet», som oppgis å være den eldste nedtegnelsen, ramser opp noen mytiske slektsledd fra urjotnen Fornjot. I Flatøybok er dette fragmentet plassert som en innledning til Orknøyingesagaen, og gir slektsmessig bakgrunn for Ragnvald Mørejarl.
«Hvordan Norge ble bygd» er den lengste teksten og er innledningsvis ganske lik Norge funnet. Den gir i tillegg mange andre slektslinjer for andre kongsslekter som Skjoldunger, Budlunger, Bragninger, Ødlinger, Vølsunger og Niflunger.
Den korte teksten «Om opplendingenes konger» (eller «Om opplandskongene») er et fragment som omtaler sju slektsledd i Ynglingeættens kongerekke fra den sannsynligvis historiske kong Olav Tretelgja i Värmland og fram til Ragnvald Heidumhære.
Opplysningene i sagafragmentene samsvarer i store trekk med opplysningene i Ynglingesagaen.
Langrenn under AIF-mesterskapet på ski

Langrenn under AIF-mesterskapet på ski omfatter medaljevinnerne i langrenn (senior) under det norske arbeidermesterskapet på ski (også kalt Hovedlandsrennet for arbeiderne) og stedene de enkelte mesterskapene ble arrangert. Arbeidermesterskapet ble arrangert i årene 1925–1940 av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF), som var blitt stiftet i 1924. AIF og Norges landsforbund for idrett slo seg sammen til Norges Idrettsforbund høsten 1940, og de tidligere arbeideridrettslagene deltok i Norges Idrettsforbunds mesterskap etter at krigen var slutt i 1945.
AIF-mesterskapets eneste seniorøvelse var fra starten i 1925 kombinert. 30 km langrenn ble innført i 1927, og i 1933 kom 17 km langrenn på programmet, samme år som også spesielt hopp ble innført. Langrenn for kvinner sto på mesterskapsprogrammet fra og med 1932.
Øyvind Moen Fjeld

Idrettskarriere

Fjeld gikk sitt første FIS-renn i november 2005, der han kom på 54.-plass på 15 km klassisk på Sjusjøen. Han debuterte i Skandinavisk Cup 2006/07 med to 95.-plasser i januar 2007, og deltok på 30 km skiathlon under NM på ski 2007, der han kom på 68.-plass. Året etter kom han på 54.-plass på sprinten under NM på ski 2008 i Granåsen. Under NM på ski 2009 på Gjøvik kom han på 43.-plass på 15 km klassisk og 65.-plass på sprinten. Han deltok i flere renn under Skandinavisk Cup 2009/10, med to 19.-plasser som beste resultat, og kom på 79.-plass sammenlagt med 27 poeng. På femmila under NM på ski 2010 kom han på 24.-plass.
I Skandinavisk Cup 2010/11 fikk han 5 poeng og endte på 113.-plass, og i NM på ski 2011 kom han på 41.-plass på femmila i Kvaløysletta. Han deltok i Birkebeinerrennet for første gang i 2011, og kom der på 26.-plass. Han kom på 19.-plass på femmila og 22.-plass på 15 km fri teknikk under NM på ski 2012, og kom på 35.-plass på 30 km skiathlon og 55.-plass på sprinten. I Skandinavisk Cup 2011/12 fikk han 82 poeng, og endte på 30.-plass, og fikk sin første topp 10-plassering med åttendeplass på 15 km klassisk i Albu i februar 2012. I Birkebeinerrennet 2012 kom han på 32.-plass.
Hans beste plassering i NM på ski 2013 ble 10.-plass på femmila på Løten. Han kom på 34.-plass i Skandinavisk Cup 2012/13, og 26.-plass i Skandinavisk Cup 2013/14, der han også fikk sin første pallplassering, med tredjeplass på 20 km klassisk i Otepää. Han representerte Norge i Vinteruniversiaden 2013 i Trentino i Italia, og kom der på åttendeplass på 30 km klassisk og 13.-plass på 10 km fri, og deltok på Norges stafettlag som kom på sjuendeplass på 4 x 10 km stafett. I NM på ski 2014 kom han på 11.-plass på femmila og 17.-plass på 30 km skiathlon. Han deltok i sitt første og siste verdenscuprenn da han gikk femmila i Holmenkollen i mars 2014, der han kom på 27.-plass. Han kom på 63.-plass i Skandinavisk Cup 2014/15, og kom på sjuendeplass på femmila i NM på ski 2015. I Birkebeinerrennet 2015 kom han på 20.-plass. 
I mai 2015 ble fjeld tatt ut på laget Team Santander for å gå langløpsserien Ski Classics i sesongen 2015/16. Hans beste plasseringer den første sesongen ble fjerdeplass i Vasaloppet, femteplass i Årefjällsloppet og sjetteplass i Birkebeinerrennet, og han endte på 10.-plass sammenlagt i Ski Classics 2015/16. I Ski Classics 2016/17 fikk han to 12.-plasser som beste enkeltresultat, og endte på 18.-plass. Han gikk også det 220 km lange Nordenskiöldsloppet, der han kom på andreplass bak Andreas Nygaard. Eller flere topp 10-plasseringer i Ski Classics 2017/18, med fjerdeplass i Ylläs–Levi Ski Marathon 2018 som beste resultat, kom han på sjetteplass sammenlagt. Han kom på andreplass også i Nordenskiöldsloppet 2018.
Tranmyra

Tranmyra er et villmarks- og myrområde i Overhalla kommune i Trøndelag som ligger mellom Skage og Ranemsletta. Det var et bureisningsfelt rundt 1930 på initiativ fra selskapet Ny Jord.
En oldtidsveg går over Tranmyra. Det var lagt trestokker (kavle eller kavvel) tett i tett på tvers eller langsetter veien over Tranmyra for å lette ferdselen. En slik veg kalles kavlbru. Det elste laget med kavler er med C 14-undersøkelser datert til 1000/1100-tallet og det øverste laget til ca 1430/1475 e.Kr. Vegen over Tranmyra var i bruk helt til på slutten av 1800-tallet da den nåværende vegen overtok. Oldtidsveien over Tranmyra kalles også «Vikingvegen» over Tranmyra.
Tranmyra har vært åsted for den årlige Råttistock-festivalen.
Hylas and the Nymphs

Motiv

Motivet er en mytologisk scene fra den greske fortelling om Jason og argonautene, og forestiller Hylas som fristes av vannymfene. En ung mann med kort, mørkt hår kneler ved den frodige vannbredden til venstre i bildet. Han er drapert i blått, med et rødt bånd om livet, og holder en vannkrukke i sin venstre hånd som for å fylle den. Han trekkes mot en av nymfene i vannet, som holder fast i hans høyre arm. Hun er omgitt av seks andre, unge og nakne nymfer som ser nesten identiske ut. De har alle satt gule og hvite blomster i håret, og stirrer på ham fra vannet, som er dekket med vannliljer og blad. Mellom vannplantene skimtes  lange stilker og nymfenes bleke underkropper som fader ut i dypet. Scenen ses ovenfra.

Myte

Hylas var en av argonautene som seilte med Jason på jakt etter Det gylne skinn. Da skipet ankom en øy ble det Hylas' oppgave å finne drikkvann til besetningen. Han fant en velfylt kilde og ble straks omgitt av nymfer mens han var i ferd med å fylle vannkrukken. Nymfene hypnotiserte Hylas ned i dypet, og selvom de andre seilerne lette etter ham, kom Hylas aldri til syne igjen.

Historikk

Waterhouse malte bildet i 1896, formentlig ikke på oppdrag fra noen men snarere for egen fornøyelses skyld. Ikke lenge etter at det var ferdig, tilbød Manchester Art Gallery å kjøpe det. I januar 2018 tok museet bildet ned, hvilket skapte debatt blant publikum.
Samosa

Samosa er en frityrstekt pairett som vanligvis består av en trekantformet smørdeig med fyll av poteter, løk, erter, samt koriander, panír eller andre krydder. Den serveres også i en ikke-vegetarisk variant med kjøtt eller fisk.
Matretten er en del av mattradisjoner i mange asiatiske og afrikanske land; spesielt er retten utbredt i India, Sri Lanka, Pakistan, Nepal, Tyrkia, Bangladesh og Somalia. Sistnevnt er spesielt kjent for å servere samosa med kjøttdeig. Samosa sies å opprinnelig stamme fra Midtøsten.
Gaular

Geografi/Natur

Gaular er kjennetegnet av et variert naturlandskap. Gaularvassdraget med alle sine fosser og stryk, innsjøer og brede elveløp, renner igjennom kommunen fra øst til vest. Rundt elven ligger grender og gårder, og et kupert fjellandskap. Siden landbruk er en så viktig næringsvei som det er i Gaular, preger dette landskapet i stor grad. Langs Gaula, hvor de fleste bor, er landskapet stort sett kulturlandskap. Det veksler mellom beitemark, jorder som blir brukt til å dyrke fôr til dyr og ett og annet plantefelt. Bebyggelsen er spredt, noe som gjør at kommunen fremstår «landlig», uten urbane områder.

Fjell

Kommunen har mange fjell, det høyeste er Geitebotsfjellet i Viksdalen, 1 359 moh. De mest kjente fjellene i Gaular er Kvamshesten (eller Storehesten som den også blir kalt.) på 1 209 meter og fjellområdet Gaularfjell. Kvamshesten ligger i Bygstad, mens Gaularfjellet ligger i området som grenser mot Balestrand og Førde. Gaularfjellet er et mye brukt tur- og hytteområde. Et annet tur- og hytteområde er Langeland som ligger i fjellområdet mellom Sande og Førde. I dette fjellområdet ligger bygden Skilbrei, flyplassen Førde lufthavn Bringeland, og fjellet Kvamshesten.

Bygder i Gaular

Kommunen kan deles i tre større krinser/bygder. Alle krinsene har sin hovedbygd, men befolkningen er spredd over et stort område i alle krinsene. I Bygstad fra Bjørvikstranda og Hestad på hver sin side av Dalsforden og opp til Skilbrei mot Førde. I Sande fra Lunde, nesten på Skilbrei, til Hestad ved Viksdalsvannet på den ene siden og forbi Årbergsdalen, mot Vadheim på den andre siden. I Viksdalen fra Hestad og opp på Gaularfjellet mot Balestrand i det sørlige dalføret, og mot Førde ved Haukedalsvatnet i det nordlige dalføret.

Næringsliv

Gaular er en typisk landbrukskommune, og det er ikke noen industri i stor skala i kommunen. Ca 20% av befolkningen er sysselsatt i primærnæringer. De største bedriftene er Sunnfjord sag i Bygstad og transportselskapene Nistad transport på Sande og Kårstad transport i Bygstad. Selskapet Airlift har sin hovedbase i Gaular, nærmere bestemt på Bringeland. Selskapet er blant Nordens største helikopterselskap, og har 80 ansatte i Norge.
De største arbeidsplassene i kommunen er offentlig sektor, med Gaular bygde- og sjukeheim som største arbeidsplass, og landbruk. Omtrent 25% av de yrkesaktive jobber innen offentlig sektor. Omtrent 500 mennesker pendler til arbeid i andre kommuner. Mange jobber i tungindustrien i Høyanger og mange jobber i ulike bransjer i regionsenteret Førde.

Kultur og opplevelser

Gaular har et levende kulturliv med idrettslag, historisk skuespill, et aktivt folkemusikkmiljø, jakt- og fiske, aktive menigheter og andre aktiviteter. Det er og enkelte severdigheter i kommunen, både i naturen, og kulturminner som Hestad kapell.

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Osen gard. Garden ble valgt på bakgrunn av de store kulturelle verdiene som ligger på stedet. Arkeologiske utgravninger har vist at det har bodd folk her i over 4000 år. Stedet har vært et knutepunkt i kommunen, både for handel, tingsete og bosted for embetsfolk.
Manøvreringsområde

Manøvreringsområde er den delen av en flyplass, unntatt oppstillingsplattformer, som brukes av luftfartøyer ved avgang, landing og under taksing.
Lidija Jakovleva

Karriere

Jakovleva tok lagsølv med de russiske juniorjentene under Junior-VM på ski 2018 i Kandersteg, på lag med Ksenija Kablukova, Aleksandra Kustova og Sofja Tikhonova.
24. mars 2018 debuterte Jakovleva i verdenscupen i skihopping i  Oberstdorf, hvor hun akkurat ikke nådde finaleomgangen med en 31.-plass.
Under Junior-VM på ski 2019 i Lahtis ble Jakovleva dobbelt juniorverdensmester. Først tok hun individuelt sølv i normalbakke, deretter laggull med de russiske juniorjentene; Marija Jakovleva, Aleksandra Barantseva og Anna Sjpynjova, og avsluttet mesterskapet med sitt andre gull i mikslagkonkurransen, på lag med Anna Sjpynjova, Mikhail Purtov og Maksim Sergejev.