google/wiki40b huggingface dataset:
Vannpolo under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946

Vannpolo under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946. Vannpolo var en av flere sporter i de femte sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Barranquilla i Colombia i perioden 5. til 25. mars 1946. Det var andre gangen som vannpolo var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var kun en turnering for menn.
Sanyuan (Sanming)

Sanyuan (kinesisk: 三元区; pinyin: Sānyuán Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Sanming.
Det har et areal på 803 km² og teller 150.000 innbyggere (2003).
Langfjorden (Sør-Varanger)

Langfjorden (nordsamisk: Uhcavuonna; kvensk: Utsavuono) er en fjordarm av Bøkfjorden og Varangerfjorden i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den er 18 kilometer lang, men stort sett bare 400-750 meter bred. Fjorden starter på nordsiden av Kirkenes og går først sørvestover til et smalt sund kalt Straumen. europavei 6 krysser fjorden, og innenfor Straumen svinger fjorden rett sørover de resterende tolv kilometerne. Et stykke sørover i denne delen av fjorden ligger Litlestraumen og tettstedet Bjørnevatn på østsiden. Videre sørover er det bare spredte bosetninger ved fjorden før Langfjordeid i enden av fjorden.
Fylkesvei 885 går langs den innerste delen av fjorden.
Tennis under Sentralamerikanske og karibiske leker 1974

Tennis under Sentralamerikanske og karibiske leker 1974. Tennis var en av flere sporter i de tolvte sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Santo Domingo i Den dominikanske republikk i perioden 27. februar til 13. mars 1974. Det var ellevte gangen som tennis var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var fem turneringer; single- og double for både menn og kvinner og en mixeddoubleturnering. Mexico ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Cuba med en.
Smålands Folkblad

Smålands Folkblad er en svensk lokalavis som gis ut i Jönköping en gang i uken, som en av publikasjonene under Johan Ehrenbergs «ETC-paraply».
Den første avisen med dette navnet kom i 1901, og var fra 1908 dagsavis. En periode kom den kun fire ganger ukentlig, men kom hver dag igjen fra 1919. Høyeste opplaget hadde den i 1949, da den nådde 16 100 eksemplarer.
Utover 1950- og 1960-tallet hadde Smålands Folkblad store vanskeligheter, men ble reddet i 1971 av den svenske pressestøtten. Tross ny teknikk og satsing på lokaljournalistikk ble avisen aldri noen stor økonomisk suksess på 1980-tallet. I 1990 solgte det svenske sosialdemokratiske mediekonsernet A-pressen avisen, og i 1991 gikk den konkurs.
Etter at Smålands Folkblad gikk inn ble navnet en tid brukt av medlemsavisen til Socialdemokratiska partiet i distriktet. En gruppe tidligere ansatte gjorde dessuten et nytt avisforsøk i 1992, og startet Folkbladet Jönköping. Det eksisterte til 2010.
Da Smålands Folkblad «gjenoppsto» i mai 2011 skjedde det gjennom et samarbeid mellom Tidningsföreningen Smålands Folkblad og ETC förlag. Avisen ble nå lansert som ukeavis, med utgivelse hver fredag. Plattformen for nettutgaven deler den med de andre ETC-publikasjonene.
Prosessuell arkeologi

Prosessuell arkeologi eller ny-arkeologi er en form for arkeologisk teori som oppstod på slutten av 1950- og begynnelsen av 1960-tallet i arkeologiske kretser i England og USA.

Bakgrunn

Den prosessuelle arkeologien var en skarp kritikk av den tradisjonelle kulturhistoriske arkeologien og dens tilhengere forsøkte å distansere seg fra denne. Den tradisjonelle arkeologien var begrenset til beskrivelser av artefakter og typologier, men hadde problemer med å forklare hvordan forhistoriske samfunn fungerte.
I Gordon Willey og Philip Phillips' bok ‘Method and Theory in American Archeology’ fra 1958, ble det fastslått at ”arkeologi er antropologi eller ingenting”. Dette antydet at arkeologiens mål nå skulle være de samme som antropologiens, nemlig å besvare spørsmål om mennesker og menneskenes samfunn. Dette skulle gjøres ved å studere kulturelle prosesser og systemer. Forandringer i samfunnet ble ikke lenger sett på som resultatet ekstern påvirkning, men som bestemte og derfor forutsigbare prosesser. Siden disse prosessene var forutsigbare hevdet man at de kunne forstås ved hjelp av vitenskapelige metoder.
De som forfektet den nye arkeologien hevdet altså at de fleste aspekter ved samfunnet var innenfor arkeologiens virkefelt, og at det nærmest ikke fantes grenser for hva som kunne leses av det arkeologiske materialet. Den nye retningen ble svært positivt mottatt av spesielt yngre arkeologer, som var frustrerte over den tradisjonelle gjenstandsfikseringen og mangelen på et teoretisk rammeverk.
Den prosessuelle arkeologien fikk først fotfeste i amerikanske sirkler, og den nye retningen førte til en forflytning av det arkeologiske tyngdepunktet fra Europa til USA. Selv om en variant av ny-arkeologien oppsto i England på samme tid, var det ikke før på 1970-tallet at retningen fikk ordentlig fotfeste i Europa. Grunnen til dette er at arkeologien i Europa tradisjonelt sett er sterkere knyttet til historieforskning enn antropologi.

Kritikk

På 1980-tallet vokste det fram en ny retning innen arkeologien, anledet av de britiske arkeologene Michael Shanks, Christopher Tilley, Daniel Miller og Ian Hodder. De stilte kritiske spørsmål ved den prosessuelle arkeologiens helning mot naturvitenskapelig objektivitet, og de la mer vekt på relativisme. Denne retningen ble kalt post-prosessuell arkeologi, og har igjen blitt kritisert av prosessuelle arkeologer for brist på vitenskapelig stringens. Debatten mellom disse to retningene pågår fremdeles.
Lutherbibelen

Lutherbibelen er en oversettelse av Det gamle testamente og Det nye testamente fra gresk og hebraisk til tysk, gjort av Martin Luther. Han foretok revisjoner av oversettelsen helt frem til sin død. Etter hans død våget de lutherske kirker ikke å foreta noen endringer i oversettelsen før i annen halvdel av 1800-tallet. Siden da er imidlertid teksten revidert en rekke ganger. 
Luther hadde ingen høye tanker om Hebreerbrevet, Jakobs brev, Judas' brev og Åpenbaringsboken, og rettet kritikk mot disse nytestamentlige tekster. Han kalte Jakobsbrevet for en «epistel av strå», og kunne ikke forene brevet med sin lære om rettferdiggjørelse ved troen alene (sola fide). Han hadde også sterke ord om Åpenbaringsboken; han sa at han kunne «ikke på noen måte se at Den hellige Ånd har frembragt den.» 
Luther valgte å utelate deler av GT som fantes i den greske Septuaginta, men ikke i den hebraiske masoretiske tekst. De var riktignok med i hans tidligste oversettelser, men ble senere fjernet, likesom de nytestamentlige skriftene Jakobs brev, Judas' brev og Åpenbaringsboken, som Luther mislikte fordi de syntes å stride mot læren om troen alene. De nytestamentlige utelatelsene ble raskt tatt inn igjen.
Utelatelsene som gjaldt Det gamle testamente skulle etterhvert slå gjennom i nær sagt alle protestantiske trossamfunn. De delene det dreier seg om, utgjør mesteparten av det som på protestantisk hold kalles «apokryfene».
Bohus

Bohus er en norsk møbelkjede med over 60 møbelvarehus.
Jenny Ervik

Personlig

Hun er gift med Thormod Ervik, far til Eskil Ervik og bor på Vang i Hedmark.
Gråhalvmaki

Kosthold

Gråhalvmakien lever av bladene, skuddene, knoppene og margen på siv.
Pentium FDIV bug

Pentium FDIV bug var en prosessorfeil som rammet flyttallsprosessoren i de tidligere utgavene (P5) av Intel Pentium mikroprosessoren. Feilen ble oppdaget i 1994 av professor Thomas R. Nicely ved Lynchburg College. Intel tilskrev feilen manglende entiteter I oppslagstabellen som brukes av desimaltallsenhetens integrerte kretser.
Intel hevdet at den vanlige bruker ville erfare feilen en gang hvert 27.000 år, mens IBM hevdet at den vanlige bruker ville erfare feilen en gang hver 24. dag. Selv om den sjelden ble erfart av de fleste brukere (databladet BYTE estimerte at 1 av 9 desimaltallsdivisjoner med tilfeldige parametere ville produsere feilaktige resultater), ble både feilen og Intels innledende håndtering av emnet hardt kritisert av det teknologiske fellesskap. Mannen som oppdaget feilen har påpekt at ettersom den eksisterte i et år for et populært produkt, indikerer det sannsynligvis at feilen var mindre skadelig enn IBM hevdet.
I desember 1994, tilbakekalte Intel de defekte mikroprosessorer. I januar 1995 kunngjorde Intel «en bot på $475 millioner, tilsynelatende den totale kostnad med å erstatte de mikroprosessorene med feil».
Liga ASOBAL

Liga ASOBAL er den profesjonelle håndballigaen for menn i Spania. Den ble etablert som Liga ASOBAL i 1990, og hadde en forløper fra 1958 med navnet División de Honor. 16 klubber spiller i Liga ASOBAL. De norske landslagsspillerne Håvard Tvedten  og Christoffer Rambo (BM Valladolid), André Jørgensen (Club Deportivo Bidasoa), Ole Erevik (Ademar León og Club Deportivo Bidasoa), Stian Vatne (CAI BM Aragón), Kristian Kjelling (Portland San Antonio) samt Glenn Solberg og Frode Hagen (begge FC Barcelona) har tidligere spilt i Liga ASOBAL.
Niko Pirosmani

Biografisk

Pirosmani var født inn i en vinbondefamilie i landsbyen Mirzaani i Kakhetiprovinsen. Den nøyaktige fødselsdagen er usikker. Han ble foreldreløs, og to eldre søstre tok seg av ham. De flyttet sammen til Tbilisi i 1870. I 1872 var han tjener hos rike familier, og lærte seg å lese og skrive russisk og georgisk. I 1876 dro han tilbake til Mirzaani og jobbet som gjeter, mens han trolig også lærte seg selv om maling. I 1882 startet han et lite verksted i Tbilisi. Det kastet ikke nok av seg, og ble avviklet. Han var konduktør på den georgiske jernbanen omkring 1890, men var med å starte en gård med melkeproduksjon i 1893 (som han mistet i 1901,) samtidig med at han malte plakater på bestilling. Etter hvert ble inntektene mindre, og han laget bilder som ble byttet mot kost og losji. I 1918 døde han av underernæring og leversvikt etter å ha ligget syk i en kjeller i tre døgn.
Han ble gravlagt på den lokale kirkegården i en uregistrert grav.
Regissøren Sergej Paradsjanov har laget en kortfilm om Pirosmani med tittelen (på engelsk)Arabesques on the Pirosmani Theme.
Slangkop fyr

Slangkop fyr (afrikaans: Slangkopvuurtoring) er et fyr ved Slangkoppunktet i Kommetjie nær Cape Town i Sør-Afrika. Fyrtårnet ble tatt i bruk den 4. mars 1919 etter at en kommisjon i 1906, ved guvernør av Kapp det gode håp Francis Hely-Hutchinson, anbefalte det for å unngå skipsvrak langs sydkysten ved kolonien. 
Fyrtårnet er et 33 meter høyt hvitmalt støpejernstårn, og er det høyeste metalltårnet i Sør-Afrika. Tårnet er bygget og utformet i Storbritannia og skipet til Sør-Afrika hvor sammensetningen og etableringen fant sted. Selv om tårnet var ferdig allerede i 1916 ble det ikke tatt i bruk før 1919 på grunn av første verdenskrig.
Coequosa triangularis

Utseende

En meget stor (vingespenn 130 – 160 mm), brun svermer. De store forvingene har en stor, mørkebrun, trekantet flekk ved fremkanten omtrent midtveis ut, denne er bredt kantet med hvitt. Bakvingene er brunsvarte, hvite ved roten. Den grønne eller gule larven ser ut som om den har hode i begge ender: bakerst har den to store, svarte knøler som ligner en hodekapsel. Den er dekket av korte, bleke pigger («nupper») og mangler det «hornet» de fleste svermerlarver har på bakkroppen.

Levevis

Larven lever på ulike busker i familien Proteaceae.

Utbredelse

Arten har en temmelig begrenset utbredelse, og finnes den nesten bare i det østlige New South Wales.
Trachys

Utseende

Ganske små (2-5 millimeter), kraftige, svarte praktbiller, uten eller med ganske svak metallisk glans. Hodet er stort og bredt, pannen er dypt uthulet slik at fasettøynene blir noe utstående, hele billen minner om en bitteliten frosk på formen. Dekkvingene er brede og smalner raskt bakover. Kroppsformen er litt avflatet.

Levevis

Ulikt de fleste andre praktbiller utvikler disse artene seg i urter, ikke i busker og trær. Dermed kan heller ikke utviklingstiden være så lang som hos mange andre medlemmer av familien. Disse billene finnes oftest på vertsplantene.
Dynit

Dynit er en italiensk utgiver av manga og anime. Det har hovedkontor i Granarolo dell'Emilia i provinsen Bologna.
Produktivkrefter

Produktivkrefter er et begrep i politisk økonomi, ofte brukt av den kommunistiske tyske filosofen Karl Marx og mer generelt i marxistisk teori. Begrepet kan bare forstås i forbindelse med andre marxistiske begreper, her: arbeidsmiddel, arbeidsgjenstand og arbeidskraft. Produksjonsmiddel betegner arbeidsmidlet, verktøy o.l, sammen med arbeidsgjenstanden (råstoffer som f.eks. jernmalm i stålproduksjon eller papir i trykkerier, som begge kjennetegnes ved at de forbrukes i produksjonen). Videre har man arbeidskraften, som betegner de fysiske og psykiske evner et menneske har – og disse virker åpenbart i produksjonen. Produksjonsmidlene (som altså er sammensatt av arbeidsgjenstanden og arbeidsmiddelet) og arbeidskraften, utgjør sammen produktivkreftene. Produktivkrefter er, sammen med produksjonsforhold, et særlig viktig begrep i marxismen i forbindelse med den historiske materialisme.
Squire

Squire var et britisk bilmerke som ble produsert fra 1934 til 1936. 
Bilen ble bygd av Squire Car Manufacturing Co. Ltd. Britain. Bilen var en drøm som grunnleggeren, Adrian Morgan Squire (1910-1940) hadde hatt siden han gikk på skolen, og han satte alt inn på å realisere drømmen. Derfor ble bilen svært dyr, og ble solgt bare i 9 eksemplarer. 
Han begynte på designet av bilen i 1933, og firmaet ble stiftet i januar 1934, med 6 000 GBP i egenkapital. I september 1934 ble merket lansert i to utgaver; henholdsvis en lukket og en åpen versjon, og med to ulike chassis-lengder. I begge størrelsene kostet bilen dobbelt så mye som en bil av merket Aston Martin. 
Bilen hadde en 4-sylindret motor fra britiske Anzani, med en kapasitet på 1,5 liter og 110 hk. Den første utgaven av Squire hadde karosseri bygget av bilfabrikken Vanden Plas. Prisen ble 1 220 GBP, noe som gjorde at den konkurrerte med Bentleys 3,5 liters biler i pris. Det var stor interesse for bilen da den ble presentert, men det kom få bestillinger. Fire av bilene havnet i familiens eller direktørenes eie. Prisen ble satt ned til under 1 000 GBP i 1935, likevel var det ingen interesse. Firmaet gikk konkurs, og alt ble solgt. Adrian Squire gikk da tilbake til Bentley, der han også hadde jobbet tidligere. I 1940 ble Adrian Squire drept i et flyangrep ved høylys dag mot Bentley-fabrikken.
Collinderodden

Collinderodden er et naturlig nes under Wahlenbergfjellet og Hisingerfjellet der gamle endemorener av Krylbreen og Leineggbreen bygger ut denne odden. Stedet ligger på sørbredden av Van Mijenfjorden nordvest i Nathorst Land på det sentrale Spitsbergen, Svalbard.
På stedet ligger en restene av en britisk sommerhytte (claim house) som trolig ble bygget under navnet Camp Light for Northern Exploration Company. Den ble brukt som fangsthytte ii den norske pelsdyrfangsten i mellomkrigstiden, men Orvin nevnte i 1936 at den var revet eller blåst bort og bare tuften står (2013) igjen på stedet.
Anlegget inngikk i det som utgjorde Fangstfelt 5 (Midterhuken).
Trenchedemningen

Trenche-demningen er en demning med et vannkraftverk i Saint-Maurice-elva i Québec, Canada. Det har en installert total vannkrafteffekt på  302 MW, fordelt på 6 generatorer. Vannfallet (hydraulic head) er på 48,5 meter. Anlegget stod ferdig konstruert i 1955. Dette anlegget magasinerer ikke opp noe reservoar, men er et såkalt elvekraftverk (run-of-river).
Carlos Marighella

Politiker i kommunistpartiet

Marighella representerte Partido Comunista Brasileiro (PCB) i kongressen den korte perioden partiet var lovlig på midten av 1940-tallet. I september 1966 var partiet dypt splittet i synet på kampen mot militærdiktaturet i Brasil. Marighella, som var medlem av sentralkomiteen, ba om å bli løst fra sine oppgaver. Han avviste partiledelsens strategi om en bred front og mente væpnet kamp var den eneste måten å styrte diktaturet på.

Geriljaleder

Etter at han ble ekskludert fra PCB i august 1967 grunnla Marighella Ação Libertadora Nacional, som raskt vokste til å bli den sterkeste geriljabevegelsen i Brasil. Marighella og hans allierte var inspirert av Den cubanske revolusjon, i særdeleshet Che Guevaras bok Gerilja og Régis Debrays bok Revolusjonen i revolusjonen. Marighella videreutviklet Debray og Guevaras geriljateorier og skrev i 1969 boka Liten håndbok for bygerilja (portugisisk: Minimanual do Guerrilheiro Urbano). Her vektla han fordelene ved geriljataktikk i metropolene i motsetning til landbygda. Boka ble senere en viktig inspirasjonskilde for de såkalte bygeriljaene Rote Armee Fraktion i Vest-Tyskland og Brigate Rosse i Italia.  
Marighella ble skutt og drept av politiet i  São Paulo i november 1969. Ifølge Claudio Guerra, som arbeidet for det hemmelige politiet DOPS, var det sjefen for DOPS, Sergio Paranhos Fleury som beordret drapet på Marighella.

I kulturen

Filmen Marighella (2019), regissert av Wagner Moura, skapte store kontroverser i Brasil og ble blant annet fordømt av president Jair Bolsonaro. Her portretteres Marighella av den brasilianske skuespilleren Seu Jorge.
World Poker Tour

World Poker Tour (WPT) er en serie pokerturneringer der profesjonelle pokerspillerne deltar. Touren ble startet av advokat og TV-produsent Stephen Lipscomb, som nå fungerer som administrerende direktør i WPT Enterprises (WPTE), selskapet som kontrollerer World Poker Tour.
WPT hadde sin første sesong i slutten av 2002 og begynnelsen av 2003, som kulminerte med WPT Championship i april 2003 på Bellagio Casino i Las Vegas.
Min katt kan danse tango

Min katt kan danse tango er et musikkalbum med Gluntan, utgitt i 1972.
Sogn fogderi

Sogn fogderi var et fogderi i Bergenhus hovedlen (fra 1669 Bergen stiftamt, fra 1681 Bergenhus amt, fra 1763 Nordre Bergenhus amt, fra 1919 Sogn og Fjordane fylke). Sogn fogderi dekket i hovedtrekk middelalderens Sygnafylke under Gulatingsloven, (inndelt i halvfylkene ytre og indre sogn), som tilsvarer regionen Sogn i dag.
Fogderiet ble opprettet i 1530. Hundre år senere, i 1630, ble det delt opp i to fogderier, ett for Ytre Sogn og ett for Indre Sogn,. Grensen mellom ytre og indre sogn fogderier gikk mellom Hermansverk og Slinde på nordsiden av Sognefjorden og mellom Aurland og Lærdal på sørsiden. Midt på 1700-tallet var disse slått sammen igjen til Ytre og Indre Sogn fogderi (Yttre og Indre Sogns Fogderie), senere bare kalt Sogn fogderi.
Fylkesvei 4172

Fylkesvei 4172 går mellom Voreskaret og Sandvatn stasjon i Kvinesdal kommune. Veien er 762 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 828.
Stuck with Me

Studio Mix-Up

Mens bandet drev å spilte inn sanger til albumet Insomniac, prøvde de å finne et passende navn til sangen som etterhvert ble hetende «Stuck with Me». På samme tid, spilte de inn sangen som nå er kjent som «Do Da Da». Sangen het imidlertid opprinnelig «Stuck with Me». Dette fordi ordene var å finne i teksten til sangen. Dessverre oppsto det en feil under mixingen av albumet og noen merket tredje sporet på albumet som «Stuck with Me». Da bandet oppdaget feilen, følte de at navnet passet og valgte derfor å beholde navnet. Da man senere skulle bestemme B-side, valgte de å bruke den originale «Stuck with Me» og ga sangen heller det usaklige navnet «Do Da Da» Denne sangen ble også senere utgitt på samlealbumet Shenanigans.

Musikkvideo

Musikkvideon var filmet i sort/hvit. Halve musikkvideoen er av Green Day spille låta live (i sort/hvit). Den andre delen er med animasjoner av Winston Smith's bilder gjort for albumet. Disse i stor fargekontrast til seksjonen hvor bandet spiller låta live.
Rijksmonument

Et rijksmonument (riksmonument) er et nasjonalt monument i Nederland utvalgt av regjeringen.
For å bli utpekt skal stedet være over 50 år gammelt og i tillegg oppfylle noen andre krav. Per august 2009 var det over 55 000 monumenter i Nederland. Mer enn 51 000 av dem er bygninger, 1 500 er arkeologiske steder og 350 er «andre», herunder beskyttede byer eller landskaper. 
Hvis en bygningseier ønsker å vite om sin bygning er (del av) et rijksmonument, skal denne sende en e-post med forespørsel etter informasjon til den ansvarshavende organisasjonen Rijksdienst voor het Cultureel Erfgoed.
Innsatsen ble satt i gang under Haagkonvensjonen i 1954. Den nåværende lovgivningen angående monumentene er den såkalte Monumentenwet van 1988 (Monumentloven av 1988).
Den organisasjonen som er ansvarlig for at ta seg av monumentene er Rijksdienst voor het Cultureel Erfgoed. I juni 2009 besluttet retten i Haag at individuelle kjøpere av bygninger listet som rijksmonumenter skal fritas for å betale overføringsavgift, gjeldende fra 1. mai 2009. Tidligere gjaldt dette fritaket kun rettslige selskaper.
Athletes

Utseende

Store (vingespenn 120-160 millimeter), langvingede, gråaktige påfuglspinnere. Bakvingen er gjerne litt flikete med bakhjørnet trukket ut til en stjert. Det er en stor øyeflekk på bakvingen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Við Áir

við Áir (dansk: ved Åer) er et sted på Færøyene. Stedet ligger midt mellom Hvalvík og Hósvík på Streymoys østkyst, og ligger i Sunda kommuna, men har ingen fastboende. Stedet huser imidlertid noen virksomheter og en grunnskole. Við Áir regnes statistisk som en del av Hvalvík, og lå tidligere i Hvalvíkar kommuna. Stedet var opprinnelig en hvalfangststasjon.
Fahlstrøms Theater

Fahlstrøms Theater var et teater i Oslo som ble grunnlagt og drevet av skuespillerparet Johan og Alma Fahlstrøm fra 1903 til 1911.

Historikk

Fahlstrøms Theater ble åpnet 22. august 1903 i konsert- og varietélokalet Eldorado i Torggata i Kristiania. Teatret rommet rundt to tusen personer og åpnet med Holger Drachmanns Det var engang. Alma Fahlstrøm var instruktør, Johan opptrådte i mengde roller, både i populære folkekomedier og seriøse stykker. Mye slit og lite lønnsomhet førte til at teatret ble nedlagt allerede etter åtte sesonger. 30. august 1911 viste Fahlstrøms Theater sin avskjedsforestilling med Henrik Ibsens Samfundets støtter. 
I 1911 startet Eldorado teater med kinodrift under navnet Verdensspeilet. Senere skiftet Fahlstrøm navnet på kinoen til Admiral-Palads. Fahlstrøm solgte lokalene til Oslo kinematografer i 1928. Året etter åpnet kinoen igjen under navnet Eldorado kino og var den første lydkinoen i Norge. Åpningsfilmen var The singing fool med Al Jolson. 
Fahlstrøm opptrådte i samme periode også på andre scener og forsøkte dessuten å drive andre teatre i byen, blant annet Grønland Folketeater i 1906.
Sörvik

Sörvik er et tettsted i Ludvika kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. Det ligger ved innsjøen Väsman, rundt 5 kilometer nordvest for Ludvika. I 2010 hadde tettstedet 743 innbyggere.
Racket

Tennis, squash og badminton

I tennis består rammen av et håndtak og en stor sirkulær form på toppen, kalt hode. Spent over hodet er et tett og stramt nettverk av strenger. Det er med denne ballen slås. Tykkelsen på strengene og hvor hardt de er spent opp, eller strenget, varierer med idretten de brukes til. Stor og tung ball (f.eks. tennis) krever solide strenger og hardt oppspente strenger, mens en lett ball (f.eks. badminton) krever tynnere og slakkere strenger for god kontroll.
Opprinnelig ble racketer laget med trerammer og kattetarmer som strenger. Kattetarmene er nå stort sett byttet ut med syntetiske materialer slik som nylon. Racketer både for squash, badminton og tennis er som regel laget av karbonfiber, grafitt eller ulike keramikk-blandinger og består gjerne av blandinger av flere av disse materialene for å gi en racket med ønskede karakteristika, som vekt, stivhet og spenst.