google/wiki40b huggingface dataset:
Fyrstedømme (engel)

Beskrivelse

Fyrstedømme vokter over den dødelige verden, beskytter og veileder jordens nasjoner og byer. De ble også ansett til å være beskyttere over verdens lederne.
De har også ansvaret for å fordele oppgavene til englene under dem, og for å bringe ut den guddommelige gjerning vedrørende deres ansvar innen domsmyndighet.
Det var fra denne Ordenen at den engelen som hjalp David i hans kamp mot Goliat angivelig kom.
Fyrstedømmets medlemmer sies å være kledd i soldatuniform med gullsnorer.
561. etterretningssenter

Sammensetning

Enheten var i 2015 sammensatt av 5 kompanier, et av disse med vakthold som primæroppgave. Folka som er tilsatte ved enheten med feltpostnummer 10617 blir uoffisielt kalt «parusniker», 'seilbåter'.

Historiske aktiviteter

27. oktober 1981 grunnstøtte en sovjetisk ubåt, «S-363», ved Tohamnaskär utenfor Karlskrona.
14 sovjetiske fartøy satte kurs mot havaristen for å hjelpe ubåten av grunn, og for å nøytralisere et svensk skip som kunne hindre slik hjelp.
Noen av disse fartøyene hadde angrepsdykkere fra  Østersjøflåtens SPETSNAZ-styrke om bord. Disse skulle etter planen kapre det svenske skipet som hindret ubåten å komme seg ut i internasjonalt farvann. Bare en halvtime før denne planen skulle utføres, ble den avblåst. Årsaken var at de sovjetiske fartøyene kom for sent, for det svenske kystartilleriet ble satt i stand til å legge området rundt den grunnstøtte ubåten under tung ild.
RER E

RER E er en av 5 linjer i systemet av hurtige lokaltog, RER, som dekker Frankrikes hovedstad Paris. Linja ble innviet 12. juli 1999, er 52,3 km lang med 21 stasjoner og har årlig mer enn 60 millioner enkeltreiser.
Pachyschelus

Utseende

Bittesmå (2-3 millimeter), brede, blanke, mørkt blåfiolette til svarte praktbiller. Oversiden er fint og spredt punktert.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Amerika og Sørøst-Asia.
Werner Kreipe

Biografi

I august 1943 begikk Luftwaffes generalstabsjef Hans Jeschonnek selvmord og ble etterfulgt av Günther Korten. Da sistnevnte døde etter 20. juli-attentatet var det ventet at Karl Koller skulle etterfølge ham, men Hermann Göring utnevnte i stedet Kreipe til ny generalstabssjef. Adolf Hitler overtalte imidlertid Göring til etter en tid å bytte ut Kreipe mot Koller.
Fra den 1. november til krigsslutt den 8. mai 1945 var Kreipe sjef for Luftkriegsakademie.
Savignia frontata

Utseende

Savignia frontata er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Savignia frontata er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Flattum bru

Flattum bru går over Synna / Livasselva like ved Åmodt i Nord-Torpa. Dette er en gammel ferdsel- og kirkevei fra Vest-Torpa til Nord-Torpa, og var en viktig del av vegen til brukene Vestom, Skogstadlia, Nedre og Øvre Nygård som alle ligger på vestsiden.
Det var fram til 1951 ei gammel bru her, men den knakk sammen etter en vinter med mye snø. Men bygdefolket gikk sammen og bygde i fellesskap opp igjen brua. Totalprisen ble 871 kroner og 64 øre. Det var fire av brukerne som sto for arbeidsinnsatsen, til en timepris på 2 kroner og 92 øre. Snaut 200 arbeidstimer gikk med. I tillegg var det kostnader til leieskur, transport, skruer og muttere. Men byggeprosjektet gikk i pluss. Bidrag fra Torpa kommune og Dokka Elveforening, samt vedsalg og innsamlede midler var på 1171 kroner. Et overskudd på nesten 300 kroner med andre ord.
Brua ble som vanlig på trebruer, bygget med tak. Men i 1997 var brua preget av tidens tann, så den ble stengt. I 2002 ble brua gjenåpnet etter å ha blitt restaurert.
Målestokk (kart)

Stor og liten målestokk

Betegnelsen stor og liten målestokk blir gjerne forvekslet. Det riktige er at målestokken 1:1 000 er større enn 1:50 000. Det vil si at detaljerte kart er tegnet i stor målestokk, mens oversiktskart er tegnet i liten målestokk.

Andre betydninger

Uttrykket målestokk er også feilaktig brukt for en meterstokk, muligens avledet av sammenblanding med uttrykket målebånd.
Fugløya (Larvik)

Fugløya er ei øy i munningen av Langesundsfjorden i Larvik kommune i Vestfold. Øya er 0,13 km² stor og har rik blomsterflora. På øya var det et fort som ble bygd mellom 1809 og 1812 og nedlagt 1830. Fugløya tilhører Mølen fuglefredningsområde. Øya Fugløyrogn mellom Fugløya og fastlandet består av rullestein og er en fortsettelse av rullesteinsstranda på Mølen.
Buceros mindanensis

Etymologi

Det vitenskapelige navnet på arten består av slektsnavnet Buceros og artsnavnet mindanensis. Buceros betyr med horn som en okse og er videre forklart under beskrivelsen av slekten. Artsnavnet er en latinisert versjon av navnet på øya Mindanao i Filippinene, som opprinnelig ble navngitt etter maguindanaoene , et morofolk og (Maguindanao) tidligere sultanat, nå provins i de sørlige Filippinene.

Taksonomi

B. mindanensis ble splittet fra blodhornfugl (B. hydrocora) i 2014. Mange regner imidlertid fortsatt B. mindanensis som en sørlig variant av B. hydrocorax, men både HBW Alive og BirdLife International regner dem som to selvstendige arter.

Biologi

B. mindanensis skiller seg fra B. hydrocorax gjennom blant annet å være fysisk mindre. Den ytre halvdelen av nebbet er dessuten markant blekgult. Arten måler cirka 60–65 cm. Hannene veier omkring 1 345–1 612 g og hunnene cirka 1 413–1 662 g. Selv om hunnene kan være ørlite tyngre enn hannene, er de noe kortere.
Fjærdrakten er for det meste rustrød, hodet sort, vingene mørk brune og stjerten helhvit (men den misfarges ofte av ytre påvirkninger). Begge kjønn har lik fjærdrakt. Det store nebbet er blekgult ytterst og rødbrunt innerst, med ei prominent hjelm på overnebbet. B. m. semigaleatus har mindre prominent hjelm enn B. m. mindanensis, men er ellers lik. Øynene er blekblå hos begge kjønn, men hunnene har bar hud rundt øynene og i strupen.
Arten er mest vanlig i primær eviggrønn skog, i høyder opp mot 2 100 moh på Mount Apo på Mindanao. Lite er kjent om artens atferd, annet enn at de hovedsakelig eter frukt og frø (opp mot 90 %), samt noe insekter, larver, gresshopper og skolopendere. Maten hentes i trekronene. Lite er også kjent om hekkebiologien deres, men man antar at parene er monogame koopertivhekkere. Arten regns som en standfugl. De beveger seg typisk i mindre flokker sammen med andre lignende fugler.
Stener Heyerdahls park

Parkens historie

I 1896 gav en utflyttet kristiansander, gartner av yrke, uttrykk for forargelse over at byens politikere ikke gjorde noe med den åpne plassen der det tidligere hadde vært kirkegård. «paa et kort besøg i min fødeby, ser jeg at Hospitalets kirkegaard fremdeles henligger stemoderlig behandlet», skrev han i et brev til formannskapet. Dette utløste en rekke forslag for hva som måtte gjøres fra både innbyggerne i byen og folk utenbys. Men lite skjedde fra kommunens side.
I desember 1898 tok flere av Kristiansands innbyggere til orde for å anlegge et parkanlegg i byen. «Parken skal være til glæde for hele den øvre Bydels Beboere, samtidig som det vil være til fryd for vor By», skrev de i et brev til formannskapet, og lanserte samtidig det som tidligere hadde vært sykehusets kirkegård som et egnet sted for anleggelse av parken.
I mai 1900 vedtok formannskapet å anlegge et parkanlegg. Lokaliseringen ble Hospitalets kirkegård. Da året 1900 gikk mot slutten var den åpne plassen blitt et parkanlegg med plen, trær og benker.
Läby

Läby er et tettsted i Uppsala kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 220 innbyggere. Läby ligger cirka 25 kilometer nord for Uppsala.
Borgermesteren av Berlin

Borgermesteren av Berlin er, i kraft av å være ordfører for Berlin som by, samtidig regjeringssjef for Berlin som tysk delstat. Embetets fulle tittel er derfor Regjerende borgermester av Berlin.
I den tyske delstaten Berlin kalles regjeringen senatet. Senatet består av den regjerende borgermester og inntil åtte senatorer. To av disse har også tittelen borgermester og fungerer som den regjerende borgermesterens stedfortredere.
Ettersom Berlin er en bystat har den regjerende borgermesteren en dobbeltfunksjon; hans rolle tilsvarer både rollen til ministerpresidentene i de andre tyske delstatene og rollene til borgermestrene i andre tyske byer.
Tidligere ble tittelen overborgermester (som i andre tyske byer) benyttet. Tittelen regjerende borgermester ble innført i Vest-Berlin i begynnelsen av den kalde krigen.
Den regjerende borgermesteren velges av Berlins delstatsparlament (Abgeordnetenhaus). Deretter velger parlamentet hans eller hennes stedfortredere og senatets øvrige medlemmer.
Senatorer kan ikke gis avskjed av den regjerende borgermesteren, men kan kun avsettes av parlamentet. Samtidig er det også mulig for parlamentet å avsette den regjerende borgermesteren uten at resten av hans regjering må gå av.
Den regjerende borgermesteren har ikke såkalt Richtlinienkompetenz. Retningslinjene for regjeringens politikk må utformes kollegialt av senatet, og med parlamentets samtykke.
I tillegg til byregjeringen finnes det en borgermester for hver av Berlins 12 bydeler.
Stein Rokkan-prisen

Stein Rokkan-prisen er en forskningspris som utdeles av UNESCOs International Social Science Council (ISSC) etter innstilling fra en ekspertjury oppnevnt av European Consortium for Political Research (ECPR) for særlig viktige og originale bidrag i sammenliknende samfunnsforskning av forskere under 40 år. Både upubliserte monografier og trykte bøker kan ligge til grunn for tildelingen. Prisen er oppkalt etter den norske statsviteren og sosiologen Stein Rokkan, som var ISSCs president i årene 1973-1977.
Pskov gasskraftverk

Pskov gasskraftverk (russisk: Pskovskaja GRES) er et varmekraftverk nær Pskov i Pskov oblast, Russland. Det eies og opereres av et regionalt kraftselskap og har en produksjonskapasitet på 430 MW. Brenselstype er naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1990, og første byggetrinn stod ferdig i 1996.
Enrico Berlinguer

Bakgrunn

Berlinguer ble født på Sardinia. Han var sønn av Maria Loriga og Mario Berlinguer. Faren kom fra en katolsk sardinsk adelsfamilie. Faren arbeidet som advokat og var først med medlem av Partito Repubblicano Italiano, men ble senere sosialistisk senator.
Enrico var nevø til Luigi Berlinguer, som også var aktiv i Partito Comunista Italiano, og til Francesco Cossiga, som ble en ledende kristeligdemokrat og senere president for den italienske republikk. Blant Berlinguers slektninger var dessuten Antonio Segni, en annen ledende kristeligdemokrat og president. Enricos bestefar Enrico Berlinguer sen. var grunnlegger av La Nuova Sardegna, en sardinsk avis, og personlig venn av Giuseppe Garibaldi og Giuseppe Mazzini, som han hjalp i det parlamentariske arbeid mot fattigdommen på Sardinia.

Politisk virke

Berlinguer med i kommunistpartiet og den antifascistiske motstandsbevegelse i 1943. Han ble valgt inn i sentralkomiteen i partiet i 1945 og i sekretariatet året etter. I 1947 ble han leder for ungkommunistene. 
Etter invasjonen i Tsjekkoslovakia i 1968 ble han svært kritisk til Sovjetunionen. Som partileder var han kjent som den mest uavhengige av de europeiske kommunistlederne. Han ledet partiet ved valget i 1976, da det fikk mer enn 30 % av stemmene, og gikk inn for et «historisk kompromiss» mellom de to store i italiensk politikk, kommunistpartiet og Det italienske kristeligdemokratiske parti (DC). Han hadde trukket den slutning av kuppet mot Salvador Allende i Chile i 1973 at bare venstrekreftene i PCI og sosialistpartiet PSI var for svake til alene å holde seg ved makt over tid. Et kompromiss med kristeligdemokratene, som dominerte politikken ved hjelp av den katolske kirke, var derfor nødvendig. Pave Paul VI sette seg imot alt samarbeid mellom DC og kommunistene, det samme gjorde USA, så dette ble det ikke noe av. Da De røde brigader drepte kristeligdemokraten Aldo Moro, som for øvrig var for samarbeid med kommunistene, satte den politiske spenning bom for idéen. Berlinguer var ellers en hard motstander av dialog mellom det politiske livet og terroristene.
I 1975 foreslo Berlinguer overfor de kommunistiske partiene i Spania og Frankrike en uavhengig linje i forhold til Sovjetunionen. Dette ble eurokommunismen, og de tre partiene kritiserte etter dette ikke bare utenrikspolitikken, men også innenrikspolitiske forhold i de kommuniststyrte land i øst. I 1976 gikk Berlinguer åpent inn for et pluralistisk system, og i 1981 erklærte han i et intervju at epoken som startet med den russiske revolusjon nå var over.
Berlinguer døde brått av hjerteslag rett før valget til Europaparlamentet i 1984, der PCI fikk 33,3 % av stemmene, mens DC fikk 33,0. 
Berlinguer mente siden slutten av 1960-årene at den sovjetiske samfunnsmodellen ikke kunne innføres i vestlige land, og invasjonene i Tsjekkoslovakia i 1968 og i Afghanistan i 1979 viste etter hans syn at Sovjetunionen alltid satte egne geopolitiske interesser før sosialistiske prinsipp. Han satte også i gang en politisk utvikling i PCI som gjorde at partiet ble integrert i det politiske liv i Italia, også som regjeringsparti, i 1990-årene – under navnet Demokratisk venstreparti.
Brødmannens memoarer del 3: Matterhorn

Handling

Bakeren har rømt New York City etter å ha blitt mistenkt for å ta livet av en rekke immigranter. De to skuespillerne som utgjør karakteren Bakeren sitter på en benk på toppen av fjellet Matterhorn og diskuterer hva som har hendt og hvor de skal ta veien. I løpet av stykket kryper en gravid Fru Martinez fra den ene siden av scenen til den andre. De aller fleste replikkene i stykket er mer eller mindre meningsløse ytringer som jaja, neida så og sånn kan det gå og stykket har mange likheter til Becketts Mens vi venter på Godot. Bakeren diskuterer også dette skuespillet på et tidspunkt, og lurer på om han har sett det eller ei.
Lobocla

Utseende

Middelsstore, brune smygere, forvingen med et hvitt tverrbånd.

Utbredelse

Denne slekten omfatter de eneste medlemmene i den artsrike gruppen Eudaminae som ikke lever i Amerika. Slekten har sin hovedutbredelse i Kina, men finnes også i Øst-Sibir (Primorskij kraj), Korea, Sikkim, Himalaya, Burma, Thailand og Indokina.
Friidrett under Middelhavslekene 1993

Friidrett under Middelhavslekene 1993. Friidrett var en av flere sporter i de tolvte middelhavslekene som ble arrangert i Languedoc-Roussillon i Frankrike i perioden 16. til 27. juni 1993. Det var tolvte gangen som friidrett var med på programmet for middelhavslekene. Det ble konkurrert i 36 øvelser, 20 for menn og 16 for kvinner. Frankrike ble beste nasjon med 15 gullmedaljer foran Italia med seks.
Amerikamesterskapet i boccia 2013

Amerikamesterskapet i boccia 2013 (2013 BISFed Americas Championships) ble arrangert fra 2. til 9. august 2013, i New Century Field House i Gardner i Kansas City i USA. 
Dette er det regionale mesterskapet i boccia for Amerika, dvs Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.
Svartholm festning

Svartholm festning (Svartholman merilinnoitus på finsk og Svartholms fästning på svensk) er en nå nedlagt festning ved Lovisa i Finland. Festningen ble bygget mellom 1749-1764 av general Augustin Ehrensvärd, sammen med en planlagt landfestning skulle russiske styrker fremrykning ved et angrep mot Sverige hindres, Finland var da en del av Sverige.
Av sentralfestningens seks planlagte bastioner ble kun to ferdigstilt, den pommerske krigen gjorde at arbeidet ble avbrutt i 1757. I 1788 ble festningen opprustet og klargjort. Ved utbruddet av finskekrigen (1808–1809) var arbeidet med klargjøringen dog delvis ferdig og av kanoner fantes kun en tredjedel av det man anså som nødvendig for et effektivt forsvar.
Ved det russiske angrepet på den finske delen av Sverige i 1808 ble festningen beleiret og etter kort tid overgitt av dets kommandant Carl Magnus Gripenberg uten tap, etter finskekrigen ble festningen avleggs og ble lagt ned.
GROW-modellen

GROW-modellen er en utviklingsorientert arbeidsmodell som er egnet ved coaching mot personlige utvikling. Vanlig tolkning av GROW er Goal (mål), Reality (virkelighet), Opportunities (muligheter) og Way forward (handling). Modellen bidrar til en systematisk prosess der målet er egenutvikling, måloppnåelse eller problemløsning. Selv om modellen ikke kan tillegges en bestemt opphavsperson, er den gjerne knyttet til Graham Alexander, Alan Fine og John Whitmore, som er anerkjente coacher og som har benyttet modellen i sin litteratur. Max Landsberg beskriver også GROW-modellen i sin bok The Tao of Coaching
GROW-modellen er mest knyttet til coaching innen organisasjonsledelse og organisasjonsutvikling. Modellen retter seg mot den som blir coachet, gjerne kalt coachée. Verdien ved GROW-modellen er at den bidrar til en strukturert metodikk i en coachingsituasjon. Modellen kan også nyttes utenfor coaching, rettet mot mer dagligdagse utfordringer, og krever ikke særlig opplæring. Metodikken vil da kunne bidra til å tenke systematisk i egen utvikling eller i en samtale med andre.
Máel Sechnaill mac Maíl Ruanaid

Bakgrunn

Máel Sechnaill nevnes ved to anledninger i annalene før han blir konge, ved begge drepte han utfordrere til hans far Máel Ruanaids herredømme i Mide – Crunnmael mac Fiannamail i 839 og Diarmait mac Conchobar (sønn av Conchobar mac Donnchada) i 841.
I 845 tok han livet av sin egen bror Flann og ble konge i Mide. Samme år klarte han å fange den norrøne høvdingen Thorgest som hadde herjet den midtre delen av Irland, og druknet ham senere i Loch Uair, en innsjø i dagens grevskap Westmeath. Keating utmaler i sin Irlands historie denne historien, og framstiller det som om Máel Sechnaill ved list og snarrådighet klarte å overmanne en overmektig tyrann, og ved denne dåden befri Irland fra den norrøne undertrykkelsen. Dette er nok betydelig overdrevet, men seieren over Torgest bidro nok både til at Máel Sechnaill sikret grepet om Mide, og at han utpekte seg som den naturlige etterfølgeren til overkongen Niall Caille mac Áeda da han døde i 846.

Overkonge

Det norrøne nærværet i Irland var blitt tydeligere, og tilsynelatende mer organisert. Lederne for de norrøne fremmede nevnes med navn i annalene og deltok i den irske maktkampen i skiftende allianser. I 850 gjorde Cináed mac Conaing, leder for Sil nAeda Slaine i det nordlige Brega, også kalt Knowth, opprør mot Máel Sechnaill, «med støtte av de fremmede». Cinaed plyndret store deler av Mide, men ble drept av Máel Sechnaill og Tigernach av Lagore i 851. Også ved senere anledninger allierte Máel Sechnaills irske rivaler seg med de nye norrøne lederne, både Cerball mac Dúnlainge av Osraige og Aed Finliath hadde ifølge annalene allianser med Olav Kvite i det nye norrøne kongeriket Dublin.
Annalene forteller om flere slag mellom Máel Sechnaill og de fremmede, men også om at han hadde dem som allierte. I 856 forteller Ulsterannalene om «stor krigføring mellom hedningene og Máel Sechnaill, støttet av norrøn-gælere».
Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin

Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin (NKLM) er et kompetansesenter innen kommunal legevaktmedisin og overgrepsmottak.
NKLM ble etablert i 2005 av Helsedepartementet. Senteret er organisert i NORCE Research og er faglig knyttet til Forskningsgruppe for allmennmedisin, Universitetet i Bergen, og til Nasjonalt kompetansesenter for helsetjenestens kommunikasjonsberedskap (KoKom). NKLM har et årlig budsjett på ca. 14 millioner kroner og har omkring 25 medarbeidere. Senteret ledes av forskningsleder Jesper Blinkenberg.
NKLMs hovedoppgave er å bidra til nasjonal og internasjonal faglig utvikling innen kommunal legevaktmedisin og overgrepsmottak. Dette innebærer å etablere nødvendige nasjonale faglige standarder og å bidra til og delta i forskning innen fagfeltet. NKLM har etablert og kvalitetssikrer registre innen norsk legevakt. En sentral oppgave er å sikre nasjonal kompetansebygging og spredning av kunnskap om legevakt, blant annet gjennom undervisning, både i grunn-, etter og videreutdanning. Senteret gir råd og faglig støtte til legevakter og kommuner vedrørende organisering og drift av legevakt, og bidrar til råd, høringssvar og utredninger til Helsedirektoratet og Helse- og omsorgsdepartementet.
NKLM er faglig ansvarlig for beslutningsstøttevertøyene Telefonråd og Legevakthåndboken.
Martin Keown

Klubbkarrieren

Keown begynte i 1984 sin seniorkarriere i Arsenal, som senere skulle bli den klubben han opplevde størst suksess med. Han forlot Arsenal i 1986 og hadde opphold i henholdsvis Aston Villa og Everton FC. 
I 1993 gikk Keown tilbake til Arsenal, og de neste 12 sesongene var han en fast bestanddel av klubbens forsvar, og var med på å vinne flere titler med London-klubben, blant annet tre ligamesterskap, tre FA-cuptitler og Cupvinnercupen i 1994. Han avsluttet karrieren med korte opphold i klubbene Leicester City og Reading.

Landslagskarrieren

Over en periode på 11 år spilte Keown 43 landskamper for det engelske landslaget, som han debuterte for i 1992 i en kamp mot Frankrike. Samme år ble han tatt ut i troppen til EM i Sverige. 
Han var med i troppen til både VM 1998 i Frankrike, EM 2000 i Nederland og Belgia, samt VM 2002 i Sør-Korea og Japan. I én av de 43 kampene var han landslagskaptein.
Jeanna Corneliussen

Besøk til Norge

Jeanne hadde imidlertid ett sterkt ønske om at Frelsesarmeen måtte komme til Norge og da William Booth besøker Southampton så snakker hun med ham om Norge. «Well, mrs. Norway, vi kommer nok til å begynne der med tiden» svarte generalen. «Er De villig til å reise dit?» Jeanna svarer ja til dette og generalen svarer: «Jeg skal skrive når vi trenger Dem.», men det skulle altså gå flere år før det ble aktuelt. Jeanna ble utålmodig og reiste altså på egen hånd til Norge for å holde møter og det skulle altså bli på samme dag som William Booth holdt sitt første foredrag i Oslo. Jeanna nøyde seg ikke med å holde møter i Stavanger, men reiste også til Sandnes, Egersund og Haugesund. Med seg hadde hun en annen norsk frelsesarmeoffiser løytnant Amalie Olsen som hadde blitt med Frelsesarmeen i Sør-Amerika og senere ble offiser i England.
I desember reiste Jeanna tilbake til England, hun hadde hatt flere møter og mange var blitt frelst. Hun avga rapport om hva hun har gjort i Norge, kort tid etterpå kom det telegram fra stabssjefen Bramwell Booth med spørsmål om hun kunne reise til Norge for å starte Frelsesarmeen der.

Oppstart i Norge

Søndag 22. januar 1888 startet Frelsesarmeen i Norge. Fra England kom stabskaptein og fru Orsborn sammen med kaptein Ludvig Dybing og Jeanna Corneliussen. Hun omtales bare som «stabsofficer», uten noen nærmere definert rang. Sammen med kaptein Ludvig Dybing prøvde hun å starte Stavanger korps i februar 1888, men dette mislykkes. Den 23. mars 1888 er hun på møte i Kristiania Arbeidersamfunn og blir overfalt og får et voldsomt spark i underlivet. Til tross for dette reiser hun neste dag, sammen med løytnant Amalie Olsen og Bertha Hansen, for å åpne Kongsberg korps

Sluttet

Ett år senere måtte Jeanna Corneliussen trekke seg fra tjenesten som offiser i Frelsesarmeen på grunn av de skadene hun pådro seg fra pøbelsparket som hun fikk i Kristiania Arbeidersamfunn. Hun slo seg ned i Eidanger i Telemark, og fulgte resten av livet nøye med på hva som skjedde i den bevegelsen hun hadde vært med og starte i Norge. Sjømannen hun hadde vært gift med, hører man ikke mer til, men i folketellingen for 1910 står hun fremdeles oppført som gift.