Bombardementet av Yeonpyeong

Yeonpyeong

Yeonpyeong ligger i Gulehavet, 120 km nordvest for Seoul, og rundt 3 kilometer sør for sjøgrensen mellom Nord- og Sør-Korea. Øya ligger rundt 100 km fra det sørkoreanske fastlandet og 12 km til Hwanghaeprovinsen på det nordkoreanske fastlandet.
Yeonpyeong har et flateareal på 7,01 km² og det bor 1 794 (2009) mennesker der.

Bakgrunn

Etter undertegningen av våpenhvileavtalen mellom FN og Nord-Korea, trakk FN ensidig grenselinjen i sjøen på vestsiden av den koreanske halvøya, den såkalte nordlige grenselinjen. Denne var en forlengelse av den militære demarkasjonslinjen som utgjør midtlinjen i den demilitariserte sonen mellom Nord-Korea og Sør-Korea, men ble aldri en del av våpenhvileavtalen. Grenselinjen ble opprinnelig satt for å hindre sørkoreansk aggresjon mot nord, men grensens rolle har senere blitt snudd til det motsatte, å hindre nordkoreansk aggresjon mot sør. 
Denne grensedragningen ble aldri anerkjent av Nord-Korea og Nord-Korea har protestert på denne. I stedet har Nord-Korea påberopt seg en grenselinje som går lenger sør, og som ville gi dem tilgang på gode fiskebanker og en rekke øyer som Sør-Korea i dag har kontroll over, herunder Yeonpyeong.   Til tross for de nordkoreanske protestene har denne grenselinjen fungert som de facto grenselinje mellom de to koreanske statene siden Koreakrigens slutt.
For å understreke sine territorielle krav, har Nord-Korea gjennom 1990- og 2000-tallet hatt en rekke militære utfall i området, blant annet i 1999 og 2002. Selv om det fram til episoden i 2010 ikke har vært noen militære sammenstøt i området, var det en skuddutveksling mellom militære fartøyer nær Daecheongøya i 2009 og en nordkoreansk ubåt ble beskyldt for å ha senket den sørkoreanske korvetten «Cheonan» ved Baengnyeongøya i 26. mars 2010

Trefningene

På morgenen den 23. november «sendte angivelig Nord-Korea en klage til [sør] ... hvor det spurte om ([Hoguk]-øvelsen) var et angrep rettet mot Nord-Korea.» Det varslet at landet ikke ville tolerere beskytning i hva det anså som sitt territorialfarvann. Sørkoreanske styrker gjennomførte likevel den planlagte artilleriøvelsen i farvannet utenfor Baengnyeongøya og Yeonpyeong som kontrolleres av Sør-Korea. Ifølge en sørkoreansk militær tjenestemann ble granater som ble avfyrt under øvelsen rettet mot vannet i sør, bort fra Nord-Korea. En oberst fra marinebasen på øya indikerte at granatene hadde blitt avfyrt mot sørvest. Avfyringen var ikke en del av Hoguk-øvelsen, men var en egen øvelse som blir gjennomført hver måned ca. 4–5 km fra den nordlige grenselinje.
Kl 14:34 lokal tid åpnet de nordkoreanske kystartilleribatteriene på Mudo og en nylig omplassert 122-mm MLRS (rakettkaster) på Kaemori, i den nordkoreanske provinsen Sør-Hwanghae, ild mot øya Yeonpyeong. Bombardementet fant sted i to bølger, fra 14:34 til 14:55 og igjen fra 15:10 til 15:41. Mange av granatene landet på en militærleir, men andre falt på øyas hovedbosetning og ødela hjem og butikker. Som svar benyttet de sørkoreanske styrkene K-9 155 mm selvdrevne haubitser til å avfyre rundt 80 granater mot Nord-Korea. Av seks utplasserte artillerikanoner på Yeonpyeong var det kun tre som returnerte ild, ettersom to var blitt skadet av det nordkoreanske angrepet og én kanon var blokkert av en blindgjenger. Utvekslingen av artilleri tok slutt rundt kl 16:42. Det var de første artillerikampene som fant sted mellom Nord- og Sør-Korea siden 1970-tallet og ble sett på som et av de alvorligste angrepene av Nord-Korea på Sør-Korea siden våpenhvilen i 1953.
Med strømbrudd og en rekke branner som brøt ut som følge av det nordkoreanske bombardementet, beordret de lokale sørkoreanske militære myndighetene at sivilbefolkningen skulle evakueres til bunkere. Noen sivile flyktet fra øya i fiskefartøyer. Det sørkoreanske militæret fikk forsterkninger på øya gjennom en rekke av luftforsvarets F-16 jagerfly.

Årsaker til angrepet

Det har ikke kommet noen offisielle forklaringer på angrepet, men tidligere sørkoreanske marineøvelser i området kan ha vært årsaken. Videre uttalte Nord-Korea at øvelsen Invincible Spirit i juli 2010 var provoserende og det ble da fryktet nordkoreanske angrep.
Sør-Korea og USA gjennomfører årlig militærøvelser på land og vann, og de blir like ofte kritisert av nordkoreanske myndigheter.
Angrepet kom etter at Nord-Korea tidligere har uttalt at de ikke aksepterte militær aktivitet i området som de selv gjør krav på, og Sør-Korea hadde under angrepet den årlige øvelsen Hoguk i farvannene sør for øya. Denne varer i ni dager med over 70 000 sørkoreanske soldater som deltar.
Etter de skarpe internasjonale reaksjonene, hevdet Nord-Koreas offisielle nyhetsbyrå at de først var blitt beskutt av sørkoreanske styrker. Samtidig hevdet Nord-Korea at de ville fortsette å skyte om sørkoreanerne fortsetter å krenke deres grenser: «Vi vil fortsette å angripe hvis Sør-Korea krenker våre maritime grenser med så mye som 0,001 millimeter».

Virkninger

Anslagsvis 70 bolighus ble satt i brann under angrepet. De to sørkoreanske marinesoldatene sersjant Seo Jeong-wu og menig Moon Gwang-wuk ble drept i bombardementet og ytterligere 16 sørkoreanske soldater skal ha blitt skadet, hvorav seks av dem alvorlig, ifølge det sørkoreanske forsvarsdepartementet. Også minst tre sivile skal ha blitt skadet i angrepet. Dagen etter bombardementet ble to sivile funnet døde på øya.
Angrepet skal ifølge analytikere være den sterkeste militære konfrontasjonen mellom partene siden Koreakrigen.
Det fryktes at angrepet skal eskalere til en større konflikt. De sørkoreanske styrkene står derfor i høyeste militære beredskapsnivå i fredstid.
Den sørkoreanske presidenten Lee Myung-bak har beordret hæren å slå til mot Nord-Koreas rakettbaser langs kysten, dersom det kommer «nye provokasjoner».
Samme dag ble det meldt at FNs sikkerhetsråd vil bli kalt inn til et ekstraordinært møte i løpet av to dager for å diskutere situasjonen.
Det nordkoreanske angrepet fikk og innvirkning på det internasjonale finansmarkedet. Flere asiatiske valutaer ble svekket mot euro og amerikansk dollar mens det asiatiske aksjemarkedet sank. Effekten som bombardementet fikk innen finansmarkedet førte til at Sør-Koreas sentralbank avholdt et krisemøte for å se om det måtte gjøres tiltak overfor markedet.
Dagen etter bombardementet uttalte den amerikanske presidenten Barack Obama at hendelsen ikke vil føre til endret adferd for USA og Sør-Korea i området, og at de vil fortsette med å avholde militærøvelser der, som tidligere. Dette ble understreket ved at USS «George Washington» (CVN-73) forlot Tokyo 24. november for å delta på en fellesøvelse med den sørkoreanske marinen. Øvelsen skal ha vært planlagt før det nordkoreanske angrepet og varer fram til 28. november.
25. november møtte den sørkoreanske forsvarsminister Kim Tae-young trekke seg etter kritikk av den angivelige svake respons som ble vist etter angrepet. Regjeringen uttalte at reglene nå ble endret slik at de sørkoreanske styrkene får anledning til å svare mye hardere ved lignende tilfeller. De gamle reglene skal ha hatt et for sterkt fokus på å unngå at en situasjon eskalerer, mens de nye reglene skal ha flere ulike reaksjonsnivåer, blant annet avhengig av om sivile mål blir utsatt for angrep. Slik skal Nord-Korea bli mer usikker på hvilket svar en provokasjon vil få. Samtidig sendte Sør-Korea flere styrker og militært materiell både til Yeonpyeong og de andre øyene i området.
27. november var det gravferd i Seoul, hvor kravet om hevn ble gjentatt, også i form av flere demonstrasjoner i Sør-Korea med krav om hevn og hardere tiltak for Nord-Korea.