Ram Raja Prasad Singh

Barndom, ungom og utdannelse

Singh, som blei sterkt inspirert av sin far Jaya Mangal Prasad Singhs kamp for demokratiet, blei fengsla i en alder av 6 år på grunn av farens deltakelse i kampen mot Rana-diktaturet.
Han blei utdanna som jurist ved universitetene i Delhi og Bihar, India, og var med på å føre saker for høyesterett fra 1963.
Fra 1960-tallet blei han med i revolusjonær politisk virksomhet retta mot det kongelige diktaturet i Nepal, i denne perioden møtte han blant annet Che Guevara, og skal ha deltatt i trening med sikte på å bli med på Guevaras geriljakrig i Bolivia.

Valgkampanjer og fengslel under det kongelige diktaturet

Det kongelige diktaturets offisielle navn var Panchayat-demokratiet, det framstilte seg som et «partiløst demokrati» og lot spesielt utvalgte elitegrupper få velge representanter til ei tannlaus nasjonalforsamling. I 1967 laga Ram Raja Prasad Singh ved å stille opp som representant for folk med universitetseksamen, ei begrensa og radikal gruppe, og bli valgt. Som åpen motstander av diktaturet i nasjonalforsamlinga blei han arrestert, fengsla i 6 måneder og nekta å stille til gjenvalg.
I 1971 stilte han og blei valgt igjen. Baburam Bhattarai er en av dem som forteller at Singhs kampanje gjorde et dypt inntrykk på ham. Singh blei valgt og fengsla igjen, denne gangen for 5 år.
Da han kom ut gikk han i illegalitet, angivelig sammen med folk fra den militante fløya i Nepals Kongressparti som ikke ville følge partiledelsens parole om å gi opp forsøka på væpna kamp mot diktaturet.
i 1979 stifta han Bahudaliya Janabadi Morcha (Multiparty Peoples Front – Tverrpolitisk Folkefront). Etter folkeavstemninga i 1980 var han fortsatt under jorda og i eksil.

Bombene i 1985

I 1985 skjedde episoden som skulle gi Ram Raja Prasad Singh et tvilsomt rykte i Nepal, som han seinere har hatt vanskelig med å komme over. I første halvår starta Nepals Kongressparti og flere kommunistpartier ei felles ulydighetskampanje for å styrte det kongelige diktaturet. Kampanja bygde på erfaringer fra det store folkeopprøret våren 1979.
20. juni eksploderte bomber i det kongelige slott, Parlamentet og Hotell Annapurna i Kathmandu. Åtte mennesker blei drept. Demokratene rekna med at dette var en provokasjon fra kongehuset, det gikk rykter om at den berykta prins Gyanendra sto bak. Partiene avslutta umiddelbart ulydighetskampanja, og noe nytt demokratiopprør blei ikke prøvd før våren 1990.
Til allmenn forbauselse tok Ram Raja Prasad Singh på seg ansvaret for eksplosjonene på vegne av den lite kjente illegale organisasjonen Nepal Janabadi Morcha (NJM). Dette blei møtt med stor tvil, en av hans angivelige medarbeidere sto også fram og sa at Singh hadde fått en stor pengesum fra kongehuset for å ta på seg skylda. I ei rekke historiebøker er denne hendinga fortsatt beskrevet som mest sannsynlig en kongelig provokasjon.
Sing blei dømt til døden in absentia ved en spesialdomstol, sammen med NJMs viseformann Laxman Prasad Singh og generalsekretær Khema Raj Mayalu. Hundrevis blei arrestert, og mange forsvant – blant dem Dr. Laxmi Narayan Jha, Iswar Lama, Padam Lama, Maheswar Chaulagain og Saket Mishr.

Amnesti etter Jana Andolan 1990

Etter at demokratirevolusjonen Jana Andolan 1990 kom Singh til Nepal. Han fikk amnesti, og Nepal Janabadi Morcha fikk stille til parlamentsvalget i 1991. Det stilte som et radikalt venstreparti som kjempa for republikk, men blei ikke representert ved noen av valga på 1990-tallet.
Han vendte nå tilbake til India, der hans kone blei sjuk og lå i koma i åtte år før hun døde.
I valget i 1994 stilte NJM 41 kandidater, fikk 32 732 stemmer (0,43 %) og ingen representanter.
Singh kom kort tilbake til Nepal under våpenhvilen i 2003. Til pressa sa han at Nepal må bli en republikk, det må holdes valg på grunnlovsgivende forsamling, og maoistopprøret var positivt fordi det kunne rydde vei for dette.