Alfred Brehm

Bakgrunn

Alfred Brehm var sønn av Christian Ludwig Brehm og hans annen hustru Bertha, og vokste opp i den lille byen Unterrenthendorf i Thüringen. Faren hadde fått seg et navn i ornitologkretser ved sine skrifter og en anseelig samling uppstoppete fugler, bestående av 9000 eksemplar europeiske arter.
Farens interesse smittet over, men Alfred Brehm hadde først tenkt seg å bli arkitekt. Våren 1844 påbegynte han studier hos en byggmester i Altenburg og ble der til september 1846, da han fortsatte arkitekturstudiene i Dresden.

Ekspedisjoner, forskning og forfatterskap

Han avbrøt imidlertid disse studier etter et par terminer, da Johann Wilhelm von Müller, en velkjent ornitolog, søkte selskap for en ekspedisjon til Afrika. Brehm deltok i ekspedisjonen fra 31. mai 1847 som sekretær og von Müllers assistent. Reisen gikk til Egypt, Sudan og Sinaihalvøya. Oppdagelsene han gjorde var så bemerkelsesverdige at han allerede ved tyve års alder ble innvalgt i Det tyske akademi for naturvitenskapene.
Da Brehm car tilbake i 1853 begynte han å studere naturvitenskap ved universitetet i Jena. I likhet med sin bror Reinholdt ble han medlem i studentforeningen Saxonia Jena. På grunn av sin reise til Afrika fikk han tilnavnet Faraoen. Etter fire terminer tok han eksamen i 1855, og året deretter befant han seg på en to år lang rundreise i Spania med sin bror. Så slo han seg ned i Leipzig, og virket forfatter, og skrev da flere populærvitenskapelige artikler. Ved sidae av dette foretok han i 1860 en reise til Norge og Lappland.
I mai 1861 giftet han seg med sin kusine Mathilde Reiz, og de fikk fem barn. Ettersom han hadde fått smak for å reise, tok han imot tilbudet fra hertug Ernst II av Sachsen-Coburg-Gotha om å følge med ham til Abessinia. Senere reiste Brehm til såvel Afrika som Skandinavia og Sibir. Hans essayer og reiseskildringer ble meget populærr i den dannede borgerklasse. Han ble derfor bestrodd av Herrmann Julius Meyer å skrive et stort flerbindsverk om dyrenes liv. Dette verk ble verdensberømt, under navnet Brehms Tierleben. Dette verk var det første mer systematiske verket om dyrenes beteendende.
Brehms liv ble fylt av forfatterskap, av forelesninger og vitenskapelige ekspedisjoner. Til tross for det takket han ja i 1862 da han ble tilbusdt å ble sjef for Hamburgs zoo, og ble der til 1867.
Deretter flyttet han til Berlin, og åpnet et akvarium. Ved akvariet ble han til 1874. Vinteren 1883-84 hadde Brehm satt seg fore å reise til USA, men kort før avreisen ble fire av hans barn syke med difteri. Han hadde imidlertid ikke råd til å bryte kontrakten, og derfor, selv om han var enkemann siden 1878, la han avgårde. I slutten av januar mottok han beskjeden at hans yngste sønn hadde dødd. Det var et hardt slag for Brehm, og han fikk et sykdomstilbakefall til malaria som han hadde pådratt seg i Afrika i ungdommen. Den 11. mai 1884 kom han hjem til Berlin. For å finne sinnsro begav han seg til sin fødeby Renthendorf, der han døde 11. november samme år. Det ble bygd et museum om Brehm på det sted hvorfra han forlot denne verden.

Om Dyrenes Liv

Brehms Tierleben kom i mange opplag på mange språk, og blitt omarbeidet og oppdatert opp til 1970-årene. Boken er strukturert etter den faglige klassifisering som fantes ved tilkomsten.