google/wiki40b huggingface dataset:
Trinititt

Trinititt kalles den glasslignende substansen som oppstår når kjernefysiske våpen testes over jord i miljøer med silisiumholdig sand. Navnet kommer fra Trinity utenfor Alamogordo i New Mexico, hvor verdens første prøvesprengning av atombomber fant sted i juli 1945.
Det er i dag forbudt å bringe biter med trinititt bort fra Trinity, men det forekommer småskalahandel mellom samlere av biter som ble tatt fra stedet før forbundet ble innført.
Apas

Apas er avlange kjeks som er belagt med sukker. Apas-kjeks er typiske for det filippinske kjøkken.
Apa er også ordet for kjeks på tagalog, særlig for slike som benyttes til iskremkjeks.
Axel Witsel

Landslaget

Han debuterte for det belgiske landslaget i en treningskamp den 26. mars 2008 mot Marokko, en kamp de tapte 4-1 og Witsel scoret Belgias eneste mål. 
Han ble tatt ut i Belgias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Belgias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Utskarpen (fjord)

Utskarpen er en sidefjord til Ranfjorden i Rana kommune i Nordland. Den strekker seg 4,5 kilometer nordøstover til bygda Utskarpen. Fjorden har innløp mellom Børrestøllia i vest og Kvitneset i øst. På vestsiden av fjorden ligger Buvika, Åenget og Dalosen, og på østsiden ligger Brattland og Storstranda.
Preposisjonen «ut-» karakteriserer denne fjorden som «den ytre» (den nordlige) fjorden, nord for Ranfjorden. Rygh mente at «den indre» (sørlige) «fjorden» trolig er Skarpsundet med Skarpneset, ettersom det ikke finnes andre kjente fjord-navn med stammen «skarp-».
Lawrence County gasskraftverk

Lawrence County gasskraftverk er et varmekraftverk i Lawrence County, i delstaten Indiana i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 300 MW fordelt på 6 like store turbiner med effekt på 43 – 67 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet Hoosier Energy R.E.C. Co LLC. 
Det stod ferdig utbygd i 2005. Brenselkilden er naturgass.
Småbispan

Småbispan – Bispehaugen skolekorps (etablert 1909) er et allsidig korps som er kjent for sin formasjonsdrill, showoppvisninger, sceneshow og kostymer. Alle skal få utfolde seg både som musikere, korsangere, sangsolister, dansere og skuespillere.
Her går barn fra hele Trondheim, i alle aldre, med base sentrumsnært i korpsbygget på Bispehaugen skole. Korpset har unge entusiastiske instruktører og i tillegg et samarbeid med Trondheim kommunale kulturskole om instrumentopplæring.
Mora (lingvistikk)

Etymologi

Ordet er derivert fra det latinske ordet for «nølen», «opphold».
Den dobbelte drageorden

Den dobbelte drageorden (kinesisk: Shuang Lung Pao Hsing) var en keiserlig kinesisk orden innstiftet av keiser Guangxu 7. februar 1882. Den var lenge keiserrikets eneste orden og ble tildelt for fremragende tjenester. Den dobbelte drageorden ble opphevet i 1912, som følge av den republikanske revolusjon i Kina.

Insignier

Insigniene for Den dobbelte drageorden gjennomgikk endringer. Fra 1882 til 1900 besto ordenstegnet for første klasse av en rektangulær medaljong i gull med motiv av to blå drager mot en gul bakgrunn. I midten fantes en loddrett innskrift som forklarte ordenens navn og klasse. Ordenstegnene var utstyrt med forskjellige edelstener, avhengig av grad og klasse. For lavere klasser var ordenstegnene sirkulære, med to drager i midten omkring en edelsten. I 1900 ble ordenstegnene endret og det tilkom en ordensstjerne for første og andre grad, også denne gang med drager i midtmedaljongen.
Ordensbåndet hadde forskjellige utforminger. I en variant var det rikt ornamentert med drager som det sentrale motiv. I en annen variant var ordensbåndet blått med gule striper.

Tildeling

Fram til 1908 ble Den dobbelte drageorden kun tildelt utlendinger, men fra og med dette året kunne også kinesere tildeles ordenen. Den dobbelte drageorden ble først og fremst brukt i diplomatiske forbindelser mellom Kina og andre land.
Tildeling av de ulike grader og klasser var regulert slik at første grads første klasse ble tildelt andre lands regjerende monarker, andre klasse ble tildelt arveprinser, prinser og andre medlemmer av fyrstelige familier, mens tredje klasse ble tildelt flåteadmiraler, feltmarskalker, ambassadører og ministre. Andre og tredje grader ble tildelt militære og diplomater, etter et system der rang bestemte utnevnelse til bestemte klasser innen hver grad.

Norske innehavere

Også nordmenn ble tildelt Den dobbelte drageorden. Blant mottagerne var Christian Michelsen og Johan Wilhelm Normann Munthe.
Partyjoik

Partyjoik er et musikkalbum med Rolffa, utgitt i 2008. Dette er bandets debutalbum.
Aereniphaula machadorum

Utseende

Middelsstore, svært lange og tynne, brunlige trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk uten tenner på sidene. Dekkvingene er smale og parallellsidige.

Utbredelse

Arten er kjent fra Brasil.
Jordbrugrotta

Jordbrugrotta (offisielt stedsnavn, men kalles også Pluragrotta) er en grotte øverst i Plurdalen i Rana kommune i Nordland fylke. Grotten ble oppdaget i 1966 av en engelsk grotte-ekspedisjon. Grotten har navn etter gården Jordbrua som ligger litt lenger ned i dalen. Grotten ligger rundt to kilometer sør fra demningen ved Kallvatnet.
Jordbrugrotta er Norges største vannfylte grottesystem. Den er derfor interessant blant dykkere. Det er uvisst akkurat hvor dyp og lang grotten er, men den er over 130 meter dyp og 2600 meter lang.

Etymologi

Gårdsnavnet Plurheia, som er oppkalt etter elva, har blitt skrevet Plurhey i 1661 og Prugelhei i 1723. Dette tyder på at elva opprinnelig het *Prula. Å prule, betyr «å koke» i ranværingsdialekt. Elva er i strid med mange fosser og stryk, og navnet kan således oversettes med en «kokende» eller «sydende» elv.

Hvordan grotten ble til

Plurdalen har mye kalkholdig jord. Elven Plura, som er utløpet fra Kallvatnet, var stor før Kallvatnet ble demmet opp på midten av 1960-tallet. Elven vasket ut kalken, og det ble større og mindre grottesystemer flere steder i Plurdalen. Jordbrugrotta er den største av disse. Før Kallvatnet var oppdemmet var elven for stri til at det var mulig å dykke i grotten, men etter oppdemmingen er Plura nesten tørrlagt.

Dødsulykker i grotta

Onsdag 16. august 2006 omkom en 37 år gammel mann fra Grimstad under dykking i grotten. Personen gikk tom for luft etter å ha fått skader på dykkerutstyret underveis.
Den 6. februar 2014 omkom de to finske dykkerne Jari Mika Tapi Huotarinen og Jari Uusimäki, etter å ha dykket ned til 129 meters dyp, 1400-1500 meter inne i grotta. De hadde vært en del av et dykkerteam på fem personer; de tre andre overlevde. Den ene av de omkomne ble liggende på 129 meters dyp. På vei opp, ble den andre sittende fast på 112 meters dyp. Den 25. februar 2014 ga britiske redningsmannskaper opp forsøket på å hente de omkomne opp. Hendelsen medførte et midlertidig dykkerforbud i grotta den 26. februar 2014. Den 27. mars 2014 kom det likevel fram at finske dykkere hadde fraktet de døde opp til «vannspeilet» ved 90 meters dyp. Den ene av de omkomne ble hentet ut av grotta i Steinugleflåget den 28. mars 2014. Den andre ble hentet ut samme sted 29. mars 2014. Ferdselsforbudet i grotta ble opphevet 31. mars 2014.
Ushi

Seertall og mottakelse

Premieren ble sett av 254 000. Noe som utgjorde 17,5 % av seerne.
Programmet ble dårlig mottatt av VGs TV-anmelder.

Intervjuobjekter

De kjendisene som ble lurt i serien var Carola, Kjetil Andre Aamodt, Thorbjørn Jagland, Kathrine Sørland, Petter Nome, Martin Schancke, Gørild Mauseth, Toppen Bech, Kim Kolstad,Leif A. Lier, Ellen Horn, Harald Stabell, Ine Marie Eriksen, Jan Eggum, Jostein Gaarder, Susan Badrkhan, Kristin Frogner, Nils Ole Oftebro, og John Ertzgaard.
Jim Knapp og Lukas lokomotivfører

Jim Knapp og Lukas lokomotivfører (Jim Knopf und Lukas der Lokomotivführer) er en barnebok fra 1960 av den tyske forfatteren Michael Ende (1929-1995). Boken vant Deutscher Jugendliteraturpreis for 1961.
Boken var Endes debutbok. Manuset var refusert av mer enn ti forlag før det ble utgitt. Endes opprinnelig manus var så omfattende at forlaget delte boken i to; den andre delen utkom i 1962 som Jim Knapp og De ville 13 («Jim Knopf und die Wilde 13»).
Boksing under Sentralamerikanske og karibiske leker 1998

Boksing under Sentralamerikanske og karibiske leker 1998. Boksing var en av flere sporter i de attende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Maracaibo i Venezuela i perioden 8. til 22. august 1998. Det var sekstende gangen som boksing var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det ble konkurrert i tolv vektklasser, kun en for menn. Alle tapende semifinalistene fikk bronsemedaljer. Cuba ble beste nasjon med elleve gullmedaljer foran Venezuela med en.
Nordefjorden

Nordefjorden (også kalt Nordre Bumannsfjorden; nordsamisk: Nuorttat Dáccavuotna) er en fjord på vestsida av Seiland i Hammerfest kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 1,5 kilometer sørøstover til Nordre Bumannsfjorddalen i botn av fjorden.
Fjorden har ingen bosetning. Sørefjorden ligger litt lenger sør. På det dypeste er fjorden 84 meter djup, rundt 400 meter ut i fjorden.
Bergen-Hardanger-Voss Billag

Omgang av selskapets virksomhet

Ved oppstarten i 1978 hadde selskapet 102 busser, 7 lastevogner, 3 kombinertbusser, og 3 andre vogner. Det var i alt 150 heltidsansatte.
22. oktober

Navnedag

Karianne, Karine, Kine.
Nasjonalalliansen for russiske solidarister

Nasjonalalliansen for russiske solidarister (på russisk «Национально Трудовой Союз»), kjent ved den russiske forkortelse «NTS» (НТС med kyrilliske bokstaver), er en russisk patriotisk antikommunistisk organisasjon grunnlagt i Beograd i 1930 av en gruppe unge russiske antikommunistiske emigranter. Organisasjonen ble dannet som et alternativ til den eldre generasjonen russiske emigranter (veteranene fra de hvites bevegelse), som de yngre opplevde som stagnerte og motløse etter at de hadde tapt den russiske borgerkrig.
De yngre russere som opprettet NTS ønsket å spille en aktiv rolle i kampen mot kommunismen og fordypet seg i studiet av den sovjetiske kultur som vokste frem og den psykologi som borgerne av Sovjetunionen utviklet. De utarbeidet et politisk program grunnlagt på «solidarismen». NTS ville opprinnelig kun oppta som medlemmer unge menn og kvinner som var under 30 år (med sporadiske unntak, senere oppgav de denne aldersgrensen), ettersom de mente at kun de generasjoner som ikke hadde vært aktører i revolusjonsåret 1917 kunne lede kampen.
Statens filmsentral

Statens filmsentral var en statlig virksomhet i Norge som var i drift fra høsten 1948 til 1993. Filmsentralen lå under Kirke- og undervisningsdepartementet til 1981, da det ble overført til Kultur- og vitenskapsdepartementet.
Kirke- og undervisningsdepartementet slo i St.prp. 2 (1946) fast statens ansvar for bruk av film i opplysningsarbeid. På oppdrag fra regjeringen kom Det interdepartementale filmutvalg med forslag. Forslagene ble utviklet videre av Kirke- og undervisningsdepartementet, som foreslo å opprette Statens filmsentral i St.prp. 85 (1948), «Om ymse filmtiltak». 
Statens filmsentral skulle samordne departementenes filmarbeid, ikke produsere film selv. Filmsentralen begynte snart å produsere egne filmer, de første kom allerede i 1951. Etter hvert ble filmsentralens virksomhet sterkere knyttet til utlån og salg av film til skoler og frivillige organisasjoner. I 1967 tok filmsentralen opp i seg den andre store skolefilmleverandøren, Kommunenes Filmsentral. I 1969 ble Statens filmsentral slått sammen med Norsk Bygdekino AS, og drev omreisende kinovirksomhet, men denne funksjonen ble flyttet til Norsk kino- og filmfond i 1987. Statens filmsentral støttet også filmproduksjoner. Statens filmsentral ble slått sammen med Norsk filminstitutt den 1. januar 1993.
Filmsentralen ble ledet av et styre, som var sammensatt av representanter for de ulike departementene. Fra 1969 kom representanter for ulike brukergrupper til. Av personer knyttet til Statens filmsentral, kan nevnes filmprodusenten Oliver Schjerven Steigan (1914–1998) og Vigdis Lian (1951–), som var konsulenter der, og Bjørn Egeland (1939–1988), som var sjef i perioden 1978–1980.

Arkiv

Arkivet etter Statens filmsentral for perioden 1948–1996 finnes i Riksarkivet.
Grunnkretser i Hægebostad kommune

Grunnkretser i Hægebostad kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Hægebostad kommune, Vest-Agder, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Greenland Connect

Historikk

Før kabelen ble lagt hadde Grønland teleforbindelse via en satellitt- og radiolinjeforbindelse over 2000 km fra fjellene ovenfor kysten. Også internettrafikken brukte denne forbindelsen. Det statlige selskapet Tele Greenland hadde etterhvert forbundet alle bosetninger med mer enn 50 innbyggere med et nytt kommunikasjonsnett, mobilmaster i kyststedene inklusive (på grunn av permafrosten blir fjernforbindelser prinsipielt ikke realisert med kabel, men med radiolinjer). Samtidig ble det innrettet informasjonsportaler av det lokale helsevesenet og for landbruket – noe som politisk blir sett som en forutsetning for Grønlands uavhengighet fra det danske protektoratet i og med at forvaltningen nytter internetts muligheter. Kommunikasjonen ut av landet var utilstrekkelig fordi iternettrafikken fordoblet seg hvert år de siste årene. Den nye sjøkabelen har imidlertid en kapasitet som rekker langt ut over det som Grønland selv trenger (7000 ganger så høy kapasitet som den gamle forbindelsen). Man håper å kunne selge overskuddskapasiteten for forbindelsen mellom Nord-Amerika og Europa.
3. mai 2013 skjedde et kabelbrudd mellom Milton und Nuuk.
Nasjonalregnskapet

Nasjonalregnskapet er en oversikt over foregående års hovedstørrelser og transaksjoner i norsk økonomi som fremlegges av Norges regjering hver vår som Stortingsmelding nr. 3. Nasjonalregnskapet omfatter Statsregnskapet som utarbeides i Finansdepartementet, og selve nasjonalregnskapet over de makroøkonomiske størrelsene som utarbeides av Statistisk sentralbyrå.
Nasjonalregnskapet er en økonometrisk tallfesting av makrostørrelsene som inngår i såkalte økosirkmodeller for samfunnsøkonomien – blant annet privat og offentlig konsum, investeringer, skatteinntekter, eksport og import, overføringer, prisendringer, renter og finansstrømmer. Dessuten foretar man i nasjonalregnskapet også vanligvis en beregning av landets nasjonalformue, dvs mengden ressurser (energikilder, råvarer, menneskelig kapital) som kan omsettes til verdiskaping.
Statsregnskapet er en oversikt over statens drift, overføringer, investeringer og finansstrømmer etter samme kontoplan som i Statsbudsjettet.
Vladimir Krjutsjkov

Liv

Krjutsjkov vokste opp i en arbeiderfamilie i Stalingrad (fram til 1925 Tsaritsyn, i dag Volgograd). Under krigen mellom Tyskland og Sovjetunionen, fra 1941–1942, arbeidet han i artillerifabrikk nummer 221 i Stalingrad, og fra 1942–1943, i artillerifabrikk nummer 92 i Gorkij. Fra 1943 til 1944 var han organisator i kommunistpartiets ungdomsparti, Komsomol, i forbindelse med utbyggelse tilbake i Stalingrad. I 1944 ble han utnevnt som førstesekretær i Komsomols kretskomité, og ble fulltidsmedlem, og i 1946 ble han utnevnt som andresekretær i Komsomols statskomité i Stalingrad.
I 1949 fullførte han studiene i rettsvitenskap, og arbeidet i en kort periode som etterforsker for påtalemyndighetene. Fra 1951 til 1954 studerte han ved utenriksdepartementets diplomatihøyskole, og etter studiene startet han arbeidet som diplomat.
Som tredjesekretær ved ambassaden i Ungarn traff Krjutsjkov Jurij Andropov, den daværende sovjetiske ambassadøren til Ungarn. Under sin videre karriere innenfor nomenklaturaen var han en tilhenger av Andropov. Krjutsjkov var aktiv i undertrykkelsen av oppstanden i Ungarn i 1956.
Etter Andropov ble sekretær i kommunistpartiets sentralkomité for forbindelsene med kommunistpartiene og arbeiderpartiene i Øst-Europa i 1957, gjorde han i 1959 Krjutsjkov til leder for seksjon Ungarn. Krjutsjkov arbeidet i sentralkomiteen i 8 år.

I KGB

I 1967 ble han med i KGB sammen med Andropov. Han ble utnevnt som leder i førstedirektoratets (KGBs utenrikstjeneste) sekretariat, i 1971 stedfortredende leder for direktoratet, og i 1974 formann for direktoratet, som han forble fram til 1988. I 1988 ble han armégeneral, og i desember samme år ble han KGB-sjef, utnevnt av Mikhail Gorbatsjov. Fra 20. september 1989 til 13. juli 1990 var han medlem av sentralkomiteens politibyrå.
Under augustkuppet i 1991 var han en av åtte som ledet Statskomiteen for unntakstilstanden, GKTsjP, i et forsøk på å kuppe ledelsen i Sovjetunionen fra Mikhail Gorbatsjov, som GKTsjP mente gjorde skade mot Sovjetunionen med reformene sine. Etter at kuppforsøket feilet ble han avskjediget fra kommunistpartiet og arrestert, og hans posisjon som KGB-sjef ble byttet ut med Vadim Bakatin.

Etter KGB

23. februar 1994 tilbød Statsdumaen å gi GKTsjP-medlemmene amnesti, noe Krjutsjkov godtok. Krjutsjkov forble en aktiv motstander av Gorbatsjov og Boris Jeltsin, og stemplet dem som forrædere og ga dem skylden for Sovjetunionens kollaps. Han ble imidlertid en hyppig gjest hos Vladimir Putin og en driftig støttespiller av hans politikk. Krjutsjkovs siste store offentlige meddelelse var i oktober 2007, da han ba alle om å støtte Putin.

Død

Krjutsjkov døde 23. november 2007 etter lengre tid med sykdom.
Chomsky normalform

Bruksområder

Å få et språk på chomsky normalform er ofte brukt som et preprosesseringssteg. Kontekstfrie språk er viktige innenfor kompilatorteknikk blant annet. Det blir lettere å jobbe med kontekstfrie språk når alle kontekstfrie språk kan omformes til denne formen.
Tianzi Shan

Tianzi Shan (kinesisk: 天子山, pinyin: Tiānzǐ Shān) er et fjell i byprefekturet Zhangjiajie i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina, nær Suoxidalen. Fjellet er oppkalt etter bonden Xiang Dakun tilhørende folkegruppen tujia. Han ledet et vellykket lokalt bondeopprør mot slutten av Songdynastiets tid og kalte seg selv Tianzi. Det betyr «Himmelens sønn», og er et tradisjonelt tilnavn til kinesiske keisere.
Knight Online

Setting

Spillet er satt i to kongeriker, Karus, befolket med orker, og Aler Morad, befolket med (mennesker), som stadig er i konflikt. En må velge ett av disse kongerikene før en starter spillet. En kan ikke skifte kongerike igjen uten å måtte betale for en såkalt nation transfer.
Poul Niclasen

Oppvekst, yrke og forfatterskap

Han vokste opp i Tórshavn som sønn av skipper Niclas Frederik Niclasen og hustru Anna Elisabeth Poulsen. Etter realskolen gikk han fra 1903 i lære som typograf hos Dimmalættings avis- og boktrykkeri. Han var vitebegjærlig og deltok i arbeidet i Havnar Ungmannafelag, så han begynte tidlig å skrive i avisen. I 1913 drog han til Danmark for å arbeide ved Demokratens moderne trykkeri i Aarhus, og bidrog til å utgi J.H.O. Djurhuus’ første diktsamling. Djurhuus og Niclasen var søskenbarn på morssiden.
Poul Niclasen var redaktør i Dimmalætting fra 1918 til 1936 og i avholdsbladet Dúgvan fra 1916 til 1925. Han ble også trykkeribestyrer og forretnings- og regnskapsfører for Dimmalætting.
Ved siden av sine avisartikler hadde han en betydelig litterær produksjon. Fra 1930 til 1938 utgav han et julehefte, Jól í Føroyum, sammen med bibliotekar Mads Andreas Jacobsen. I 1939 utgav Niclasen også tidsskriftet Samvirki i 10 numre. Fra Danmark redigerte han mange radioprogrammer til Færøyene for Danmarks Radio, og hans bøker Færøerne i Tidens Strøm og Færøerne i Kronikker og Foredrag utkom i 1940 og 1945. En samling av hans historiske artikler utkom i 1948 som Annika í Dímun og onnur brot úr søgu okkara.

Politiske og offentlige verv

Tilbake på Færøyene i 1914 gjorde Niclasen seg raskt bemerket innen Sambandsflokkurins velgerforening i Tórshavn. Fra 1916 til 1924 var han innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Suðurstreymoy. Han var også innvalgt i periodene 1936–1940 og 1946–1949. Han var også medlem av kommunestyret i Tórshavn 1929–1936, fra 1931 som viseborgermester for Mads Andreas Jacobsen.
I 1936 ble Niclasen valgt til det danske Landstinget fra Færøyene med støtte fra sitt eget parti, Sambandsflokkurin, og det sosialdemokratiske partiet Javnaðarflokkurin. I sin første periode sluttet han seg til det danske Socialdemokratiets gruppe, selv om han ikke deltok i dansk partipolitikk, men stilte seg utenfor partiene fra og med 1939. Under den andre verdenskrig, da færøyinger i det tyskokkuperte Danmark ble avskåret fra hjemlandet, la landstingsmann Niclasen ned et viktig arbeid for eksempelvis studentene, som ble sikret fortsatt lån og offentlig støtte. Han satt i Landstinget frem til det ble oppløst med en grunnlovsendring våren 1953.
Han hadde også mange tillitsverv innen fiskeriene og skipsfarten på Færøyene.
I en nekrolog mente den sosialdemokratiske lederen Peter Mohr Dam at Niclasen stod deres bevegelse nært, og at han hadde vært «selvskreven som en frontfigur» i Javnaðarflokkurin da partiet ble stiftet i 1925, om det ikke hadde vært for at han var så «fast organisert i Sambandsflokkurin».

Privatliv, død og begravelse

Han giftet seg i 1911 med Simone Sophie Johannessen, datter av odelsbonde Ole Johannessen i Húsavík.
Mens han var landstingsmann, bodde Poul og Simone i Gentofte ved København. Han døde på amtssykehuset i Gentofte etter kort tids sykdom i 1953, 65 år gammel. Kisten ble fraktet til Færøyene med rutebåten «Tjaldur», så han kunne begraves i Tórshavn.

Utmerkelser

Poul Niclasen ble i 1948 utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.
Brunnsgränd

Brunnsgränd er en bakgate i Gamla stan i Stockholm som går mellom Skeppsbron og Österlånggatan.
Den er nevnt i et dokument fra 1526 som brundzgrenden. Den har fått sitt navn etter torgbrønnen som på 1400-tallet lå midt på Fiskartorget. I 1461 er en smed, Henrik nevnt som den som fikk betaling, fordi han smidat en brønn på fiskartorget. Den lå der hvor Brunnsgränden forbindes med Österlånggatan og ble stengt tidlig på 1800-tallet. Nåværende brønn på Österlånggatan (i Köpmantorget) har ingenting med den forrige torgbrønnen å gjøre, men er en dekrert fontene bygget i 1912 og og er en del av skulpturen «Sankt Georg og dragen».
På Brunnsgränd lå restauranten i Kjelleren av Diana, nå restauranten "Le Rouge", som fikk sitt navn etter nærheten til Diana-kvartalet og nederst på Skeppsbron ligger kontorbygningen til A/B Kinnevik på Skeppsbron 20.