google/wiki40b huggingface dataset:
Faina Ranevskaja

Oppvekst og bakgrunn

Faina Gersjevna Feldman ble født i 1896 i Taganrog. Hennes jødiske familie var meget velstående; hennes far Gersj Haimovitsj Feldman var en rik kjøpmann og fabrikkeier. Han eide også flere eiendommer, en butikk, flere lagerbygg og båten Sant Nikolai. Han ledet menigheten i Taganrogs synagoge, og hadde opprettet et jødisk gamlehjem. Moren Milka Rafailovna var opptatt av kunst og litteratur, og da særlig av Tsjekhovs verk. Faina arvet morens følsomhet og kjærlighet til kunst, poesi, musikk og teater. 
Da Faina Feldman nådde skolealder ble hun innskrevet på Mariinskaya pikeskole, og som vanlig var i rike familier, fikk hun også hjemmeundervisning i musikk, sang og fremmedspråk. Hun var også en stor lesehest. I en alder av 14 år ble hun interessert i teater. Hun så forestillingen Kirsebærhagen av Anton Tsjekhov på Kunstnerteateret i Moskva, og dette gjorde stort inntrykk på henne. Pseudonymet Ranevskaja tok hun senere etter navnet på hovedpersonen i Kirsebærhagen.

Karriere

I 1915 reiste hun til Moskva for å gå på teaterskole, og dette skal ha forårsaket et brudd med familien. I Moskva ble hun statist på Sommerteateret i Malakhovka utenfor Moskva.
Hele familien Feldman emigrerte fra Russland etter den russiske revolusjonen. Faina ble igjen alene i Russland. Hun arbeidet som skuespiller i Kiev, Rostov, Saratov, Baku og andre byer. Hun flyttet til Moskva i 1931, etter å ha spilt flere titalls roller i provinsen. I 1934 fikk hun sin første filmrolle, i en film som var basert på Guy de Maupassants kortroman Boule de Suif. Den russiske tittelen ble Pysjka, og regissøren het Mikhail Romm. Det var en stumfilm i svart/hvitt, og hun spilte rollen som Madame Loiseau. Selv om det var en stumfilm lærte hun seg flere av replikkene på fransk, ved å ta originalteksten til Maupassant til hjelp.
Hun spilte dramatiske, satiriske og komiske roller med samme suksess, og ble svært populær. Hun mottok også flere priser, blant fikk hun Stalinprisen både i 1949 og i 1951.
Siste gang hun stod på scenen var hun 86 år gammel. I 1983 forlot hun teateret, og ga som begrunnelse at hun “var trett av å spille frisk og rask”. Ingen visste på det tidspunktet at hun bare hadde ett år igjen å leve. Hun døde i 1984 og ble begravd på Donskoes gravlund ved siden av sin søster Isabella.

Testament

Etter at hun forlot Taganrog i 1915 vendte Faina Ranevskaja aldri tilbake til fødebyen. I 1930-årene ville det vært altfor farlig: alle husket at hun var datter av emigranter. Under andre verdenskrig ble hun evakuert til Tasjkent, og etter krigen var det mange andre hindringer som holdt henne borte fra Taganrog. Men hun glemte ikke barndomsbyen; Ranevskaja testamenterte både bøker, bilder, dokumenter og andre gjenstander til byen Taganrog. Arven etter henne er nå utstilt på det historisk-etnografiske museet Alferaki Palass.
Francis Arinze

Bakgrunn

Francis Arinze begynte som 15-åring på seminaret i Nnewi. Han fullførte den videregående utdannelsen i 1950 på seminaret i Enugu, og underviste så der i to år. I 1953 begynte han filosofistudier i Enugu, og i 1955 begynte han å studere teologi ved det pavelige universitet Urbaniana i Roma.

Prest

Han ble presteviet 23. november 1958 og fortsatte studier i Roma. I 1961 reiste han hjem til Nigeria, hvor han underviste ved seminaret i Enugu. I 1963 flyttet han til London for videre studier ved University of London, og i 1964 fikk han diplom i pedagogikk.

Biskop

Pave Paul VI utnevnte ham til titulærbiskop av Fissiana og koadjutor-erkebiskop av Onitsha i Nigeria den 6. juli 1965. Han var da bare 32 år gammel, en meget ung alder for et slikt embete. Han ble bispeviet 29. august 1965 av Charles Heerey, erkebiskop av Onitsha. Den 26. juni 1967 ble han erkebiskop av Onitsha. Han var også president for den nigerianske bispekonferansen fra 1979 til 1984.
Den 8. april 1984 ble han kalt til Vatikanet, hvor han ble pro-president for Det pavelige sekretariatet for ikke-kristne. Fram til 9. mars 1985 var han også erkebiskop av Onitsha.
Løvhjort

Beskrivelse

Løvhjorten er et lite hjortedyr som veier omkring 11 kg og blir ca. 60-80 cm høy. Den har en kastanjebrun pels. Navnet har den fått etter de lokale beskrivelsene av dette dyret, i det disse forteller at den er så liten at den kan pakkes inn i et løvblad (Phrynium) for transport.
Løvhjorten lever i fjellregionene nordøst for Putao og sør for Nam Tamai, en sideelv til Mai Hka elven i Myanmar. Så vidt man vet finnes den kun i Myanmar, men den kan ha hatt en mye bredere utbredelse tidligere. Den trives helst i høyder på 450-600 moh, i beltet mellom regnskog og temperert skog. Den lever et liv i ensomhet utenom paringstiden. Kosten består for det meste av frukt.
Voksen løvhjort er både nattaktiv og dagaktiv. Det er kjent at kalven fødes i tett skog, der den blir til den kan følge med på moras vandringer.

Annet

Arten er trolig svært truet, men var per november 2006 fortsatt ikke listet av IUCN. Den har imidlertid tradisjonelt vært jaktet med snare i de områder der den finnes, noe som sammen med tap av habitat er hovedårsaken årsaken til reduksjonen i utbredelse.
Kabuso

Kunsthuset Kabuso ligger like ved Ingebrigt Vik museum i sentrum av Øystese i Kvam. Kabuso er tusenårsstedet i Hordaland og en del av stiftelsen Hardanger og Voss museum.
Navnet på kunsthuset er hentet fra fjellformasjonen Kabuso, som ligger oppunder Torefjell, bak Øystese. En kabuse er et eldre ord for et hodeplagg for kvinner og stammer fra det latinske grunnordet caput som betyr hode eller topp.
Kunsthuset er oppført etter tegninger av Hille Strandskogen Arkitekter og ble offisielt åpnet 21. januar 2006.
Lys

Lysets trykk

Lysets trykk tilsvarer energien til lyset dividert på hastigheten til lyset (c). Denne kraften gjør at objekter som blir lyst på får et lite dytt, på samme måte som å kaste gjentatte baller på en lekebil for å sette den i bevegelse.
En vanlig laserpenn på 5 mW trykker på det den lyser på med 16,5 piconewton.
Tromsø Arbeiderparti

Tromsø Arbeiderparti er Arbeiderpartiets lag i Tromsø. Det ble stiftet i 1912, selv om Tromsø socialdemokratiske forening var blitt stiftet allerede 1904 og Tromsø Arbeiderpartis Kvindeforening var aktiv siden 1911. Partiet kjøpte da Mack-gården i Tromsø som partikontor og forsamlingslokale.
Partiet slo igjennom i byen i 1927 og ble største parti. Ved kommunevalget i 2007 fikk det 39,5 % og var størst.
Leder for Tromsø Arbeiderparti er Elisabeth Steen, politisk nestleder er Jarle Heitmann og organisatorisk nestleder er Kristine Larsen. Gruppeleder i kommunestyret er Jarle Heitmann.
Gudbrandsdalsost

Gudbrandsdalost G35 er en den vanligste brunosten i Norge, og står for 50 % av all brunost som selges. Både TINE og Synnøve Finden markedsfører Gudbrandsdalsost.

Historie

Ostens navn kommer naturlig nok etter stedet den først ble laget. Oppskriften er tillagt budeia Anne Hov på Solbråsetra i Sør-Fron, som i 1860-årene fant at osten ble både bedre og lettere å skjære ved å øke fettprosenten ved tilsetting av fløte. Osten hun serverte ble kalt rauost eller raudost.

Varianter

Det lages flere varianter av Gudbrandsdalsosten. En lysere og litt mildere ost selges under navnet Misværost, mens en mørkere og litt kraftigere variant markedsføres som Heidalsost.

Produksjonssteder

Hovedvekten av denne osten produseres utenfor Gudbrandsdalen. Det foregår ennå produksjon i Lom og Skjåk, men denne er nå truet, og produksjonen skal overføres til Ørsta i Møre og Romsdal, som allerede har produksjonskapasitet. Disse planene har vakt uro, ikke bare i Gudbrandsdalen. Andre steder det lages Gudbrandsdalsost er Elnesvågen i Møre og Romsdal, Byrkjelo i Sogn og Fjordane og Storsteinnes i Troms.
VVER

VVER (fra russisk: Водо-водяной энергетический реактор Vodo-Vodjanoj Energetitsjeskij Reaktor) er en serie trykkvannsreaktorer utviklet i Sovjetunionen og videreutviklet i Russland av OKB Gidropress. VVER-reaktorer brukes i kjernekraftverk i Armenia, Bulgaria, Kina, Tsjekkia, Finland, Ungarn, India, Iran, Slovakia, Ukraina og Russland. 
De første VVER-reaktorene ble bygget før 1970. Den vanligste modellen var lenge VVER-440 modell V230, som ga 440 MW elektrisk kraft. En videreutviklet utgave, modell V213, var et resultat av de første sikkerhetsstandardene for kjernekraft i Sovjetunionen.
Den større reaktoren VVER-1000, som gir 1000 MW elektrisk kraft, ble utviklet etter 1975, og VVER-1200 er en videreutvikling av denne. 
Per juli 2011 var det 10 VVER-1000 og 6 VVER-440 i drift, mens 6 VVER-1200 og 3 VVER-1000 var under bygging.
Brennstoffet er lavanriket (ca. 2,4-4,4% ²³⁵U) urandioksid.
Grunnkretser i Rødøy kommune

Grunnkretser i Rødøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Rødøy kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Clayhall

Historie

Stedsnavnet kommer fra herregården, som er første gang dokumentert i 1203 som land gitt til Adam og Matilda de la Claie av Richard de la Claie. Familien hadde eiendommen i rundt hundre år før den fikk flere eiere. I et skjøte fra 1410 nevnes den med skrivemåten Clayhall. Et nå lite brukt navn for hva som er hovedsakelig den nordlige delen er Claybury.
Rundt midten av det 1600-tallet bodde sir Christopher Hatton, en fetter av rikskansleren Christopher Hatton, på herregården. Fra midten av det neste århundret hadde eiendommen blitt satt ut til leilendinger, og herregården ble revet. Eiendommen ble stykket opp for utbygging i 1935.
Ved utkanten av parken ble Claybury mentalsykehus reist, opprinnelig som et sinnsykeasyl, i årene 1888-1893, som hadde kapasitet på 2 500 pasienter. Ved samme tid ble rådhuset Claybury Hall utvidet og omgjort til et privat asyl. Ved 1930-tallet hadde sykehuset ble verdenskjent for sin behandlig av metale sykdommer. Kapasiteten hadde blitt utvidet til rundt 4 000, og sykehuset hadde sitt eget teater, radiostasjon, bank og postkontor.
HTC Harrier

HTC Harrier er en Windows Mobile-basert mobiltelefon (smartphone) som ble produsert av HTC. Den ble lansert i januar 2005, og ble også solgt som Audiovox PPC-6600 / PPC-6601 / XV6600, Verizon XV6600, Sprint PPC-6600 og I-Mate PDA2k EVDO.
Den er en modifisert versjon av HTC Blue Angel; den ble produsert for CDMA-nettverket, og ikke GSM, samt at den ikke hadde støtte for trådløst nettverk. Den hadde også blits, noe Blue Angel ikke hadde.
Forskjelv

Et forskjelv er et jordskjelv som inntreffer før en annet og større jordskjelv (hovedskjelvet), og er relatert til hovedskjelvet både i tid og sted. Man kan kun definere noe som et forskjelv etter at jordskjelvene har funnet sted, for dersom forskjelvet ikke etterfølges av et større jordskjelv, vil forskjelvet bli ansett som hovedskjelvet.

Hendelser

Forskjelv har blitt oppdraget i ca 40 % av alle moderate til store jordskjelv, og i opp til 70 % av jordskjelv med momentmagnitude over 7,0. Forskjelv kan inntreffe så lenge som 5-10 dager forut for hovedskjelvet, og så nært opptil som minutter før hovedskjelvet. For eksempel blir jordskjelvet den 2. november 2001 ansett som et forskjelv til jorskjelvet i Indiahavet den 26. desember 2006, selv om dette var to år senere.
Jordskjelvet ved Tohoku utenfor den japanske østkysten den 11. mars 2011 hadde flere forskjelv forut for det store jordskjelvet på momentmagnitude 9,0. Innledningsvis var det et forskjelv på 7,2MW to dager forut for hovedskjelvet cirka 40 kilometer unna. Dette forskjelvet ble fulgt av ytterligere tre den samme dagen, som ble målt til en intensitet av 6 MW. Et minutt før det store jordskjelvet reagerte systemet "Earthquake Early Warning", som er koblet til rundt 1 000 seismografer rundt om i Japan, og man rakk å advare millioner av mennesker via TV.
Det hender også at store jordskjelv med magnitude over 8,0 ikke har vist noen form for forskjelv i det hele tatt, for eksempel jordskjelvet i Megdog ved Tibet den 15. august 1950 som hadde en magnitude på 8,6. Ø

Mekanismer

Observasjoner av forskjelv sammenlignet med mange jordskjelv tilsier at de er en del av forberedelsesprosessen for ødeleggelsene. I en modell av jordskjelvene formet som en kaskade, starter det med en veldig liten hendelse som trigger en større, og slik fortsetter det til hovedjordskjelvet er trigget. Likevel kan man si at forskjelv, hovedskjelv og etterskjelv er en del av den samme prosessen. Dette støttes av observasjoner mellom gradering av forskjelv og etterskjelv for den samme hendelsen.

Å forutse jordskjelv

En økning i den seismiske aktiviteten i et område har blitt brukt som en metode for å forutse jordskjelv. Det mest kjente eksemplet er jordskjelvet i Haicheng i 1975 i Kina hvor en evakuering ble utløst ved økning i aktiviteten. Likevel mangler de fleste jordskjelv slike tydelige forskjelvsmønstre, noe som gjør at de kun oppfattes som små jordskjelv. Det er også et ønske om å unngå falske alarmer. Jordskjelv langs havbunnens midthavsrygger viser ofte forskjelv, noe som kan gjøre det lettere å forutse både tid og sted for jordskjelv.
Michelangelo Galilei

Liv

Faren Vincenzo var luttspiller og musikkteoretiker, og i likhet med sin eldre bror, den kjente naturvitenskapsmannen Galileo, lærte Michelangelo tidlig å spille lutt. 
Etter farens død i 1591, reiste Michelangelo til Padova, hvor broren Galileo tok hånd om ham. I 1593 fikk Michelangelo et engasjement i Polen, antakelig hos familien Radziwiłł. Michelangelo Galilei bodde med korte avbrudd i Polen til 1607. Deretter spilte han i kurfyrst Maximilian I av Bayerns kapell i München. På begynnelsen av 1600-tallet hersket det en åpent musikalsk klima i München; preget blant annet av Orlando di Lasso. Galilei giftet seg med Anna Clara Bandinelli og ble i München til sin død. Tre av deres åtte barn ble luttspillere. Forholdet til begge brødrene er godt dokumentert gjennom en omfattende korrespondanse, spesielt gjelder dette de senere årene. 
De fleste av Galileis komposisjoner er skrevet for tikorig lutt. Han første publikasjon var Il primo libro d'intavolatura di liuto (München 1620) i tabulatur. I tillegg finne en rekke verk i andre publikasjoner.
Norgesmesterskapet på ski 1993

Norgesmesterskapet på ski 1993 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Mesterskapet ble arrangert på Lillehammer, Dombås og Fluberg.

5 km fristil

Dato: 23. februar
Sted: Lillehammer

10 km jaktstart klassisk

Dato: 24. februar
Sted: Lillehammer

15 km klassisk

Dato: 21. februar
Sted: Lillehammer

30 km fristil

Dato: 25. mars
Sted: Dombås

3 x 5 km stafett

Dato: 28. mars
Sted: Dombås

10 km fristil

Dato: 23. februar
Sted: Lillehammer

15 km jaktstart klassisk

Dato: 24. februar
Sted: Lillehammer

30 km klassisk

Dato: 21. februar
Sted: Lillehammer

50 km fristil

Dato: 26. mars
Sted: Dombås

3 x 10 km stafett

Dato: 28. mars
Sted: Dombås
Porithodes

Utseende

Middelsstore (ca. 20 millimeter), spinkle, mørkbrune trebukker med brungule flekker på dekkvingene. Antennene er så lange som kroppen eller litt lengre. Pronotum er tønneformet, minst så langt som bredt, dekkvingene jevnbrede, beina slanke.

Utbredelse

Artene lever i Australia.
Tanglewood

Tanglewood er et øve-, seminar- og konsertsted i Berkshire County i det vestlige av delstaten Massachusetts i USA. Det ligger mellom byene Lenox og Stockbridge. Siden 1937 har det årlig vært arrangert et sommerseminar og -festival her, og dette ble startet av den mangeårlige lederen av Boston Symphony Orchestra, Sergej Kussewitzkij, etter at det førte utendørskonserten ble avholdt her sommeren før. Stedet regnes som Boston Symphony Orchestras sommerresidens.
Sommerfestivalen i Tanglewood er en av de mest kjente i USA og på repertoaret finner en musikk innen både klassisk, jazz og populærmusikk. I tillegg gir Tanglewood også anledning til talentfulle ungdommer til å utvikle seg musikalsk gjennom sommerseminarene ved Boston University Tanglewood Institute (BUTI) og Tanglewood Music Center for amatørmusikere.
Tidlig i virksomheten var størrelser som Aaron Copland (som ledet komposisjonsavdelingen i årene 1940-1965), Paul Hindemith og Olivier Messiaen med som instruktører. Koussevitzkij underviste i dirigering, og blant studentene var Leonard Bernstein og Lukas Foss. Bernstein dirigerte sin første komposisjon ved Tanglewood i 1942 («Sonate for klarinett og piano»), og hans siste offentlige opptreden var også ved Tanglewood, da han den 19. august 1990 dirigerte Boston Symphony Orchestra i Benjamin Brittens Four Sea Interludes og Ludwig van Beethovens Symfoni nr. 7 i A-dur.
Andre kjente studenter ved Tanglewood har vært Luciano Berio og Alan Hovhaness. Bjarte Engeset ble invitert til Tanglewood i 1991.
Tanglewood har navn etter den amerikanske forfatteren Nathaniel Hawthorne som i mars 1850 leide et lite hus i Lenox som han kalte Tanglewood Cottage. Mens han bodde her, skrev han verket Tanglewood Tales, utgitt i 1853, og var en omskrivning av en rekke greske mytologiske historier for ungdom.
Variasjoner over et tema av Chopin (Rakhmaninov)

Variasjoner over et tema av Chopin (russisk: Вариации на тему Ф. Шопена, Variatsii na temu F. Shopena), op. 22, er et variasjonsverk komponert av Sergej Rakhmaninov i 1902-03. Komposisjonen består av 22 variasjoner over Frédéric Chopins c-moll-preludium, op. 28 nr. 20.
Hedenlunda

Hedenlunda er en herregård i Vadsbro sogn i Flen kommune i Södermanland i Sverige.
Den nåværende hovedbygningen er i to etasjer med to fløyer som ble oppført på 1700-tallet og har senere blitt restaurert. Hedenlunda har blant annet tilhørt sektene Falkenberg, Hamilton og von Rosen. Familien von Rosen solgte Hedenlunda i 1952 til AB Farming. Senere var herregården med nærmeste tilhørende markområde eid av bilfabrikken SAAB, som brukte gården som representasjonsbolig og senere som konferanseanlegg (1972–2010).
Siden 2010 er Hedenlunda atter i privat eie, men fortsetter som tidligere å fungere som konferansesenter med hotell og restaurant. Den nåværende eieren er entreprenøren Cemoni Olsson fra Tranås, som blant annet også eier Badhotellet i Tranås.
Jord- og skogeiendommen Hedenlunda gård omfatter ikke selve slottsbygningen. Godset eies av familien Thunelln som driver et tradisjonelt jord- og skogbruk. Ved gården står runesteinen Sö 70. Eplesorten Hedenlunda kommer herfra.
Harlekinand

Beskrivelse

Harlekindanden er en liten dykkand. Den er rød, svart og hvit. Den har vært observert noen få ganger i Norge, 7 stk. i 2002. Den er ca. 37-45 cm.

Hekking

Den hekker på Island, Grønland, Øst-Sibir og Canada og andre steder i Nord-Amerika. Den legger 5-6 egg. Rugetiden varer i 30-32 dager.

Utbredelse

Arten finnes i Canada, Grønland, Island, Japan, Kina, Nord-Korea, Sør-Korea, Mexico, Russland, Saint-Pierre og Miquelon og USA.
MS «Symphony of the Seas»

Beskrivelse

Skipet er 362,1 meter langt og har 18 dekk. Det har plass til 5 535 passasjerer, opp til en maksimal kapasitet på 6 780 passasjerer, samt et mannskap på 2 100.
Blant skipets fasiliteter er en vannpark for barn, basketballbane, skøytebane, og to 43-fots klatrevegger. Det er også zipline gjennom ni etasjer.
Derancistrodes

Utseende

En ganske stor (30-35 millimeter), avlant, blankt svart trebukk. Antennene er ganske korte, rundt halvparten så lange som kroppen hos hannen og bare litt lengre enn hode + pronotum hos hunnen. Hodet er forholdsvis lite, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er litt uregelmessig sekskantet, kraftig innsnevret bakerst bak en skarp pigg. Overflaten er grovt og uregelmessig punktert. Hos hannener midtfeltet av pronotum hevet over sidene, avgrenset ved skarpe lengdekjøler, dette er mindre utpreget hos hunnen men det synes å være en god del variasjon. Pronotum kan være svart eller brunrødt. Dekkvingene er nokså smale, parallellsidige med stumpvinklede "skuldre", tett og kraftig punkterte. Hver dekkvinge har en bred, regelmessig oransje lengdestripe. Beina er nokså korte.

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Hispaniola.
Trondheim Prosjektrom

Trondheim Prosjektrom var et alternativt visningsrom for kunst, grunnlagt 2010 av kunstneren May Lise Hoel. Trondheim Prosjektrom hadde lokaler i gamle Persaunet Leir, utenfor Trondheim sentrum. Og markerte seg tydelig i Trondheim kunstmiljø med utstillinger av kunstnere som: Marius Martinussen, Erik Tidemann, Erik Almås, Alf Toftner, Karen Nikgol, Leiken Vik, Kristine Maudal. Marit Roland, Peter Sutton, Nirmal Singh Dhunsi.
Judas (TV-serie)

DVD

En 73 minutter lang DVD-versjon kalt «Judas Vol. 1» ble utgitt i 2004. Her hadde Sporsem og Burøe samlet sine favorittklipp fra serien. Den inneholder også ekstramateriale med 10 ubrukte scener.
Pedro Massacessi

Karriere

Pedro Massacessi startet sin profesjonelle karriere i Independiente i 1987. Han har også spilt for Universidad de Chile, CF Atlante, Pumas de la UNAM, Yokohama Marinos og FC Jazz.
Katsushika Hokusai

Biografi

Hokusai ble født i Honjo rett øst for Edo (dagens Tokyo) i den niende måneden i Horekiperiodens tiende år (oktober-november 1760). Hans biologiske opphav er ukjent, men han ble adoptert inn i en håndverkerfamilie. Hans far, Nakajima Issai, laget speil for hoffet til Shogunen. Hans interesse for tegning ble vakt i femårsalderen. 18 år gammel hadde han noe erfaring med treskjæring og begynte i studioet til ukiyo-e mesteren Katsugawa Shunsho. I 1779 offentliggjorde han sine første arbeider. Det dreier seg om skuespillerportretter utgitt under navnet Shunro. Hokusais manglende respekt for mesterens prinsipper ledet til at han i 1785 måtte forlate lærlingeplassen.
Hohusai reiste så omkring og byttet hyppig lærere og skoler. Han benyttet seg av mer en 30 forskjellige navn og bodde omkring 90 forskjellige steder. Hele tiden perfeksjonerte han sin kunst. I 1782 utgav han en bok med egne illustrasjoner.
Mellom 1796 og 1802 produserte Hokusai kanskje så mye som 30 000 bokillustrasjoner og andre fargetrykk. Han lot seg inspirere av såvel det japanske dagligliv som tradisjoner og legender.

Arbeider

Hans religiøse tro gjenspeilet seg i motivene. Fjellet Fuji-san regnes som et av fire hellige fjell i japansk buddhisme, og fjellet er et yndet motiv i hans kunst. Et av hans kjente bilder – Sørlig bris. Klar himmel (Gaifū kaisei) fra 1830, benytter dette fjellet som motiv.
Hans kanskje mest kjente bilde er Den store bølgen ved Kanagawa (fra serien Trettiseks utsyn mot Fuji-fjellet), som ble malt mellom 1829 og 1832. Maleriet har høstet internasjonal anerkjennelse og henger i flere muséer verden over, både i Europa og USA. I bildet er en stor bølge iferd med å sluke båter og mannskap. I bakgrunnen skimtes fjellet Fuji-san. Bølgene i bildet kalles ofte feilaktig tsunami (津波), men den korrekte betegnelsen er okinami (沖波), store havsbølger. Bildet kan tolkes som en hengivenhet til medlidenhetens bodhisattva Guanyin – på japansk: Kannon bosatsu, som ifølge Lotussutraen beskytter sjøfarende mot havets farer.

Innflytelse

Etter hans død kom noen kopier av hans tresnitt til vesten. Disse influerte blant andre Vincent van Gogh og Paul Gauguin. Hans innflytelse strekker seg helt frem til vestlig samtidskunst, i form av stilarten Art Nouveau fra slutten av 1800-tallet og fremover, og impresjonistiske malere som Claude Monet, Pierre-Auguste Renoir, Edgar Degas, Henri de Toulouse-Lautrec, Gustav Klimt, Franz Marc, August Macke og Édouard Manet. Han var også en viktig inspirasjonskilde for japonismen som stilart.
Katsushika Hokusai vurderes høyere innen vestlig kultur enn i Japan. Mange japanske trykk ble importert til Europa, særlig til Paris, i midten av det det 19. århundre. Disse trykkene ble samlet og var populære blant impresjonistiske kunstnere som Claude Monet, Edgar Degas, og Henri de Toulouse-Lautrec, som lot seg influere av den japanske kunsten.