google/wiki40b huggingface dataset:
Folkeopplysningen

Sesong 1

I programmene i første sesong testet fysikkformidleren Andreas Wahl alternative behandlinger for å finne ut om de virker. Programmet var ment å være et underholdningsprogram hvor vitenskap ble formidlet på en morsom og opplysende måte. Psykolog Jan-Ole Hesselberg deltok i alle episodene for å forklare de psykologiske virkningene av behandlingene.
Blant behandlingene som ble dekket av programmene var healing, akupunktur, homøopati, tarmskylling og detoksifisering.
Folkeopplysningen ble samme høst klaget inn for Pressens faglige utvalg av Norsk Spiritualist Forening  samt Norsk homøopatisk pasientforening (NHPF) som mente programserien latterliggjorde homøopati og alternativbransjen, sistnevnt klaget også programmet inn til Kringkastingsrådet. PFU fant ingen grunn til å kritisere Folkeopplysningen da de behandlet førstnevnte klage, og slo fast at god presseskikk var fulgt.
Sibirspurv

Beskrivelse

Sibirspurven måler cirka 14–15,5 cm lang og veier normalt 14–33 g, noe som omtrent tilsvarer en sivspurv. Sibirspurven har imidlertid noe lengre nebb enn sivspurven. Voksne hanner har svart ansikt og kastanje-brun krone og rygg. Undersiden er klargul med tverrstilt brunt bånd i overgangen mellom halsen og frambrystet. Hunnen ligner en blek gulspurv og har lys gulaktig underside som er spraglet nærmest halsregionen, der tverrbåndet bare er svakt tilstede. Ungfuglene ligner hunnen.
Arten består som to underarter. Rasen ornata skiller seg gjennom klarere farger og et mer prominent tverrbånd enn aureola (nominatformen).
Kungliga biblioteket

Kungliga biblioteket i Stockholm er Sveriges nasjonalbibliotek.
Biblioteket forvalter den svenske pliktavleveringsloven, og tar hånd om alt og gjør tilgjengelig alt trykket materiale i Sverige, som angitt allerede i svensk lov av 1661. Kungliga biblioteket har siden 1878 holdt til i sin nåværende bygning i Humlegården park på Östermalm i Stockholm.
Blant de kjente personer som har tilbrakt tid i biblioteket er den russiske revolusjonslederen Vladimir Lenin som bodde flere kortere perioder i Stockholm i sin eksiltid.
Shadow the Hedgehog

Shadow The Hedgehog er en av de mest populære figurene i Sonicspillene. Han er som flest kjent som Sonics rival. Shadow var første gang med i spillet Sonic Adventure 2 til Sega Saturn og senere Nintendo GameCube.
Shadow fikk hovedrollen i spillet Shadow the Hedgehog til GameCube, Xbox og PS2.
Fabelprosalauget

Fabelprosalauget er en norsk interesseforening for forfattere som skriver fantastisk litteratur, det vil si fantasy, rollespill, science fiction, eventyrhistorier, grøssere og fortellinger i liknende sjangre. Foreningen ble stiftet våren 2014 og hadde da omkring femti medlemmer. Styret består av fabelprosaforfatterne Mari Moen Holsve (leder), Jon Ewo (nestleder), Martin Fyrileiv (regnskap) og Kristine Tofte (vara).
Foreningen har hentet navnet fra «fabelprosa», et begrep som forfatterduoen Bing & Bringsværd utviklet.
Yotsuba Koiwai

Historie

Yotsuba dukket opp for første gang i en one-shot-manga gitt ut i 1998, i tillegg til to nettegneserier, med tittelen «Try! Try! Try!». Hun har et veldig likt utseende i «Try! Try! Try!» som hun har i Yotsuba&!.

Utseende og personlighet

Yotsuba er tegnet som en liten jente med grønt hår med fire musefletter i et firkløvermønster. Navnet hennes kommer av det japanske ordet for firkløver, yotsuba no kurōbā (四葉のクローバー). Hun har en bekymringsløs og energisk personlighet, og finner glede i selv enkle saker mens hun lærer om alt mulig i hverdagen sin. I den japanske versjonen av serien skrives Yotsubas dialog uten kanji, som får måten hun snakker på til å virke mer barnslig og enkel. I tillegg er skriften skrevet med en font som får det til å virke som hun snakker med høy intensitet. Hennes energiske personlighet er bemerket av de andre figurene i serien, spesielt av nabofamilien, Ayase. Adoptivfaren hennes har selv sagt at hun kan finne glede i alt. Likevel, når hun blir veldig skremt eller redd gråter hun. I tillegg har hun en uforklart frykt for alt som ligner på en målskive.
På starten av serien vises Yotsuba som om hun har veldig liten kunnskap om omverdenen, selv for et barn på hennes alder. Ting som husker, ringeklokker, sikader og klimaanlegg fasinerer og forvirrer henne, men hun lar seg ikke hindre eller bli forstyrret av uvitenheten sin. En gang i blant uttaler hun ord feil og lager nyord, blant annet «Yotsuboks» (よつばこ Yotsubako) som et teleskopord fra «Yotsubas boks». Hun repeterer ofte fraser som voksne rundt henne sier, selv om hun selv ikke forstår dem. Yotsuba klarer å sakte lese lydene i skreven hiragana, og blir rost av adoptivfaren hennes sin venn, Jumbo, for dette. Hun kan ikke lese av klokken. Hun tegner ofte, men er ikke like god i å tegne som hun tror hun er. Hun er også veldig flink til å svømme, bedre enn noen av de voksne hun kjenner.
Serien forteller lite om hendelsene før seriens start. Yotsuba er et adoptivbarn, og hvor hun er født fortelles ikke til leseren, men hun sa selv at hun kom fra en øy «til venstre» da hun ble spurt om det. Yousuke Koiwai, Yotsubas adoptivfar, sier at han møtte henne da hun var foreldreløs i utlandet, og endte opp med å oppdra henne som sitt eget barn. Hun blir noen ganger mistatt som en utlending av fremmede. Da hun ble spurt om hvem moren hennes var, forsto hun ikke spørsmålet. I tillegg blir hun forvirret av ideen om å ha to sett med besteforeldre. Før Yotsuba flyttet til byen med faren sin bodde de på landet hos farens mor. Hun sa selv første gang det dukket opp at hun var seks år gammel, men faren henne oppklarte og sa hun var fem år gammel.
Yotsuba har aldri gått på skolen, og skjønte ikke hva en skoleklasse var da hun ble spurt om det i det første kapittelet. Hun skjønner heller ikke hva lekser er, selv etter at flere prøvde å forklare henne.
Hypocrites

Utseende

Middelsstore, avlange, mørke trebukker med bronseaktig eller blålig metallisk glans. Antennene er omtrent så lange som kroppen, fortykkede mot spissen. Pronotum er avrundet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er slanke og nesten jevnbrede. Beina, særlig bakbeina, er nokså lange, lårene litt klubbeformede.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika.
Harald Kaas

Utdannelse og virke

Kaas utdannet seg ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Kristiania og deretter ved Baugewerkschule i Eckernförde og Polytechnicum i München. 
Kaas skal ha oppholdt seg et par år i Natal i Sør-Afrika og arbeidet et par år i Ålesund etter brannen. Han hadde egen praksis og var bygningskyndig assistent ved NSBs hovedstyre i 1908–14. Det var i sistnevnte rolle han tegnet stasjonsbygninger.
Ellers skal han ha oppført høvlerier i Osterhaus' gate og Mandalsgata i Oslo, arbeidet som driftsbestyrer og praktisert videre som arkitekt. Han ser ut til å ha hatt varierte interesser og evner og var innehaver av flere patenter. Lite ser imidlertid ut til å være kjent om hans senere år.
Donglinakademiet

Donglin-akademiet (kinesisk: 東林書院, pinyin:  Dōnglín Shūyuàn), også kjent som Guishan-akademiet (龜山書院 Guīshān Shūyuàn), var opprinnelig anlagt i 1111 under Det nordlige Song-dynasti (北宋) i det som i dag er Wuxi i Kina. Det var opprinnelig en skole der den neokonfucianske lærde Yang Shi underviste. Det forfalt over tid.
I 1604, i Wanli-keiserens tid, gjenopprettet imidlertid Ming-storsekretær Gu Xiancheng (顧憲成 Gù Xiànchéng, (1550–1612)) og Gao Panlong (高攀龍 Gāo Pānlóng, 1562-1626) akademiet på samme sted. Grunnen til gjenopprettelsen var deres bekymring over forfallet innen det statlige byråkrati, som de forgjeves hadde forsøkt å gjøre noe med.
Akademiet representerte en tilbakevenden til tradisjonell konfucianske samfunnsmoral. Det utviklet seg til et kraftsenter for kritikken av Ming- og det tidlige Qing-dynastis byråkrati, og ble svært involvert i fraksjonspolitikk.
Donglin-bevegelsen: Under Tianqi-keiseren førte akademiets opposisjon mot evnukken Wei Zhongxian til at det ble stengt i 1622 at dets leder Yang Lian og fem andre av dets ledere ble torturert og henrettet i 1624. I 1626 ble akademiet grundig rasert, og tilbake stod bare en del av dens seremonielle inngangsportal.
Men da Chongzhen-keiseren kom til makten året etter ble akademiet gjenopprettet og gjenvant sin tidligere heder og verdighet. Senere under Chongzhen-styret utviklet det seg en konflikt mellom akademiet og storsekretæren Wen Tiren, noe som til slutt endte med at han ble avsatt i 1637.
Qing-dynastiet: Akademiet ble gjenoppbygd av Yongzheng-keiseren og Qianlong-keiseren for å vinne sympati for Qing-styret for de kinesiske lærde som bodde i Wuxi.
Den kinesiske regjering restaurerte og redekorete akademiet årene 1981–82.
Orden wider den tierischen Ernst

Orden wider den tierischen Ernst (omtrent: «Ordenen mot det dødelige alvor») er en humoristisk karnevalsorden som deles ut av organisasjonen Aachener Carnevalsverein, grunnlagt 1859, i forbindelse med det årlige karnevalet i Aachen. Karneval er en viktig tradisjon i katolske områder i det vestlige og sørlige Tyskland, særlig i Rhinland (delstatene Nordrhein-Westfalen og Rheinland-Pfalz) som har karnevalsfeiringer med parader eller kostymeball (i de protestantiske delene av Tyskland i nord og øst kjenner man bare fastelavn av skandinavisk type). Ordenen tildeles personer fra det offentlige livet som har utmerket seg gjennom «humor og menneskelighet». Tildelingen av utmerkelsen får hvert år stor presseomtale i Tyskland og ofte omtale i internasjonale medier.
Jorddunstfestivalen

Bakgrunn for navnet

Jorddunst er, ifølge folketro,en tilstand som kan inntreffe når personer sitter på bakken før Sankthansaften. Fagmedisinsk sett oppfattes sykdommen som mytisk og ikke påvisbar.
Personene som står bak Jorddunstfestivalen mener at kunnskapen om Jorddunst er sterkt fallende, og at mange nå ikke er klar over faren forbundet med sykdommen. Festivalen har derfor tatt opp kampen mot Jorddunst. Kommunelegen i Frøya kommune leder arbeidet, og skal sørge for at noe av overskuddet etter Jorddunstfestivalen blir brukt til forskning på sykdommen.
Idrettslaget Hållingen

Idrettslaget Hållingen (stiftet i 1904) er et idrettslag fra Høylandet i Trøndelag.
Hållingen arrangerer idrettsskole for 6-10-åringer, og har et basistreningstilbud for 10 til 12-åringer.
Perlemor

Etymologi

Ordet perlemor har kommet til norsk via dansk fra den tyske benevnelsen perlmutt, et ord som igjen stammer fra det latinske mater perlarum, det vi si «perlenes mor». En anså tidligere perlemuslingen som en mor eller livmor for de naturlige perlene som dannes i en perlemusling. Det er imidlertid bare snakk om at muslingen kapsler inn sandkorn og urenheter med et sekret for å beskytte seg, noe som etter lang tid og mange lag blir til en perle, på [latin kalt perla (avledet fra pirula = «lille pære»).
Bueskyting under Stillehavslekene 2011

Bueskyting under Stillehavslekene  2011. Bueskyting var en av flere sporter som var med i de fjortende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 27. august til 10. september 2011. Det var sjette gangen som bueskyting var med på programmet under stillehavslekene. Det var åtte øvelser, fire for menn og fire for kvinner. Tahiti ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Ny-Caledonia som også vant fire gull.
Æ ror aleina

Æ ror aleina er et musikkalbum med Tonje Unstad, utgitt i 2009. For dette albumet fikk hun sin første Spellemannpris under Spellemannprisen 2009.
Philodromus emarginatus

Utseende

Philodromus emarginatus er en langbeint edderkopper. Kroppen er ganske flattrykket og er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene er ganske små.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppenes genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Philodromus emarginatus er en aktiv jeger og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. Den lever ofte i trær og kan være godt kamuflert når den sitter stille på barken. Den noe flattrykte kroppen gjør at den kan skjule seg under løs bark og lignende. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene og selv vokter over dem til de klekkes.
Trang bakre runda vokal

Framskutte lepper

I de fleste språk uttales [u] med framskutte lepper.

Ikke-framskutte lepper

Noen språk, som japansk og nordiske språk, har en trang bakre vokal med distinkt runding, med ikke-framskutte lepper (endolabial). Ingen kjente språk kontrasterer denne med varianten med framskutte lepper.
Siden det ikke finnes tegn i IPA for å skille mellom framskutte og ikke-framskutte vokaler brukes det gamle tegnet for labialisering ([ ̫]) her som et ad hoc-symbol for framskutte vokaler. Andre mulige transkripsjoner er [ɯ͡β̞] (simultan [ɯ] og labial kompresjon) og [ɯβ] ([ɯ] modifisert av labial kompresjon).
Avenue Kléber

Avenue Kléber er en gate i 16. arrondissement in Paris. Den 1.135 meter lange og 36 meter brede gaten løper fra Place Charles de Gaulle med  Triumfbuen til Place du Trocadéro.

Historie

Gaten er oppkalt etter general Jean-Baptiste Kléber (1753–1800), som Napoléon Bonaparte (1769–1821) innsatte som øverskommanderende i Egypt og som ble myrdet i Kairo den 14. juni 1800. Før gaten fikk dette navn (med virkning fra 16. august 1879), het den Avenue du Roi de Rome. Dette navnet siktet til  Napoleon II (1811–1832), som kort tid etter fødselen fikk tittelen konge av Roma gitt av sin far.

Hotel Majestic

Den russiske samler Alexandre Basilewsky lot i 1861 bygge et hus på det som nå er avenyens husnummer 19; det ble kalt Hôtel Basilewski. Etter avsettelsen av den spanske dronning Isabella II (1830–1904) i september 1868, flyktet denne til Frankrike og overtok huset, som så ble kalt Palais de Castille. Den 25. juni 1870 frasa hun seg offisielt tronen til fordel for sin sønn Alfons XII (1857–1885), som kunne bestige tronen etter at Spania gjenopprettet monarkinet i 1875. Så vendte Isabella tilbake til Spania og bodde dels der og dels i Paris, der hun døde 9. april 1904.
Huset ble revet to år etter (1906), og så bygde man Hôtel Majestic (Hotel Majestic); en luksusresidens som nå har adresse til Rue Dumont d'Urville. Under den tyske okkupassjon av Paris (1940–1944) var dette hovedkvarteret for militærkommandanten for Frankrike (MBF) og hans sentrale medarbeidere og styringsorganer. MBF bygget en høy bunker ved siden av; denne ble fjernet etter annen verdenskrig.
Etter krigen var Hôtel Majestic fra 16. september 1946 UNESCOs hovedkvarter. Det ble flyttet sensommeren 1958 til nytt hovedsete på Place de Fontenoy. Fra  1958 til 1960 ble bygningen ombygd på oppdrag av det franske utenriksministerium av den franske arkitekt Jacques Carlu til internasjonalt konferansesentrum.
Det ble solgt i april 2008 og ble atter luksushotell; det åpnet i august 2014 som Hotel The Peninsula Paris.

Hotel Raphael

På husnummer 17 ligger Hotel Raphael, et snnrt luksushotell som har fått mange internasjonale utmerkelser.
Her bodde mot slutten av 1950-årene hollywoodsjernene Marlon Brando og Montgomery Clift under innspillingen av filmen The Young Lions, og dessuten paret Roberto Rossellini og Ingrid Bergman og den franske skuespillerinne Leslie Caron.
Lillian Gish

Filmkarriere

Gish hadde sin filmdebut i kortfilmen An Unseen Enemy (1912). Etter å ha spilt i over 25 kortfilmer i løpet av sine to første år som filmskuespiller, ble Gish etter hvert kjent som «The First Lady of the Silent Screen». Hun var særlig knyttet til filmer som ble regissert av D. W. Griffith. Gish spilte en ledende rolle i Griffiths banebrytende film En nasjons fødsel (1915). Hun spilte flere overdådige produksjoner, ofte av litterære verker som for eksempel Den røde bokstav (1926). 
Gish ble nominert til en Oscar for beste kvinnelige birolle for sine prestasjoner i westernfilmen Duell i solen (1946). Hun dukket opp i mange flere filmer fra tid til annen resten av livet. Særlig kjent er hun fra thrilleren Jegerens natt (1955), der hun spilte rollen som en landlig skytsengel. I denne filmen spilte hun mot Robert Mitchum, som hadde rollen som en morderisk predikant. 
Gish hadde en lang rekke TV-opptredener fra tidlig på 1950-tallet til slutten av 1980. Hennes mest kritikerroste TV-arbeid var hovedrollen i den opprinnelige produksjonen av The Trip to Bountiful i 1953. Gish spilte keiserinne Maria Feodorovna i den kortvarige Broadway-musikalen Anya i 1965. Hennes siste rolle var i filmen Sensommerdager i 1987, i en alder av 93 år.
Gish ble tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 1720 Vine Street. Hun ble også tildelt en æres-Oscar i 1971 og  mottok en AFI Life Achievement Award for sine skuespillerprestasjoner i 1984. I 1999 ble Gish kåret til tidenes 17. største kvinnelige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.

Privatliv

Gish var hadde et kort forhold med filmprodusenten Charles Duell og dramakritikeren og redaktør George Jean Nathan. Gish sin tilknytning til Charles Duell utviklet seg senere til en skandale som slo ut i tabloidavisene på 1920-tallet, etter at han saksøkte henne og gjorde flere intime detaljer fra deres forhold offentlig kjent. Gish døde mens hun sov, av naturlige årsaker, natt til 27. februar 1993, i en alder av 99 år. Hun er gravlagt i Saint Bartholomew's Episcopal Church i New York City. Hennes eiendommer ble verdsatt til flere millioner dollar og ble gitt som arv til hennes guddatter Helen Hayes som også arbeidet som skuespiller. Hayes døde en måned etter gudmorens dødsfall.
Kafétien Gomis

Karriere

Gomis deltok ved Sommer-OL 2004, dette var hans første store internasjonale turnering. Her kom han på syvendeplass i sin kvalifiseringsgruppe med 7,99 meter, og gikk ikke videre. Han var nær pallen i flere turneringer, med en femteplass ved EM i friidrett 2006 og fjerdeplass ved både EM i friidrett innendørs 2007 og 2009. Senere i 2009 deltok han også i VM i friidrett, men kom her på 21.-plass med lengden 7,90. 
I 2010 deltok han først ved VM i friidrett innendørs i Doha, men 7,84 var ikke godt nok til å videre fra kvalifiseringen. Bedre gikk det under EM i friidrett 2010 i Barcelona, der han hoppet 8,24 meter, som var ny personlig rekord, og fikk med det sølvet, bak tyske Christian Reif, som hoppet hele 8,47.
Aranøyene

Aranøyene (engelsk: Aran Islands, irsk: Oileáin Árann) er en øygruppe ved munningen av Galwaybukten på vestkysten av Irland.
Den største øya i øygruppen er Inishmore, (irsk: Árainn (Mhór) eller Inis Mór). Inis Mór på gælisk betyr «Store øya». Árainn (Aran) er navnet som lokalt brukes om den største øya, men da den britiske oppmålingsmyndigheten kartla Irlands vestkyst, mente de dette var uryddig og valgte alternativet Inishmore (Inis Mór). Dette «offisielle» navnet har likevel kommet i relativt vanlig bruk.
Den nest største av de tre øyene er Inishmaan (Inis Meáin / Inis Meadhóin). Den minste og østligste øya er Inisheer (Inis Thiar or Inis Oírr / Inis Oirthir).
På kartene står de gæliske navnene ved siden av den engelske formen av navnet. Siden gælisk er det vanligste språket på øyene blir likevel de gæliske formene svært ofte brukt for navn på øyene, tettsteder og for andre stedsnavn.

Turisme

Det er flere fort fra jernalderen på Inishmore, de viktigste kalles Dún Aengus (Dún Aonghasa) og Det Sorte Fort (Dún Dúchathair). Besøkende kommer i stort antall, spesielt om sommeren.
Oileáin Árann Díreach organiserer turopplegg til alle tre Aran-øyene med overnatting, fly- og fergetransport. Flere busselskap, fergerederier og flyselskap sørger for gode forbindelser til og fra Rossaveal i grevskapet Galway, flyplassen Inverin. Det er også fergeforbindelse til Doolin, i grevskapet Clare i nærheten av Moherklippene).

Aran-genseren

I løpet av det 20. århundre er Aran-genseren som kommer fra øyene blitt verdenskjent. Den er strikket i tykk, nesten hvit naturull med et meget bestemt mønster med stolper, fletter og nupper. Den er et godt valg om man trenger en riktig varm ullgenser.
Mye av genserens berømmelse kan tilskrives Pádraig Ó Síocháin, som kom til øyene i femtiårene. Han ble svært glad i øyene, befolkningen og de lokale skikkene, og festet sine inntrykk på tallrike filmspoler.

Aran-båten/The Aran currach

Dette er den moderne versjonen av en lett båt som kalles currach. Den er laget av seilduk trukket over et lett og tynt skjelett av tynne spanter før den ble innsatt med tjære. Den er laget for å tåle kraftig sjø fra Atlanterhavet og bølgerefleksene utenfor klippene.
Det er sagt at fiskere fra Aran ikke så hensikt i å lære å svømme. De sjøene som bryter ned en Currach er det ingen som overlever, så det er bedre å drukne fort!
Selv om båtene tåler mye sjø, er de utsatt for rifter og hull i seilduken.
Carl Andreas Reitzel

Tidlig karriere og bokhandelen

Hans tyskfødte far, Benjamin Reitzel, var hanskemaker i København. Moren var Dorothea født Weiss.
I 1803 kom Reitzel i lære hos bokhandler Gerhard Bonnier, og han ble der inntil han etablerte seg i 1819. Dette skjedde i små forhold, men etter hvert gjorde hans dyktighet at C.A. Reitzels Boghandel ble en faktor i den danske litteraturen. Han ble tidens største forlegger i Danmark. Han begynte med små praktiske saker, men etter hvert utviklet det seg slik at han klarte å samle alle betydningsfulle danske forfattere på sitt forlag. Katalogen som hans sønner sendte ut i forbindelse med 100-årsdagen etter hans fødsel viser med all tydelighet at han klarte det.

Forlagsvirksomhet for Gullalderens forfattere

Han ble forlegger for Johan Ludvig Heiberg, Thomasine Gyllembourg, Henrik Hertz og Carsten Hauch, for B.S. Ingemann, St.St. Blicher, H.C. Andersen, Hans Peter Holst, Emil Aarestrup, Chr. Winther og Frederik Paludan-Müller, for Christian Molbech, F.C. Sibbern og Just Mathias Thiele, for Carl Ferdinand Allen, Caspar Paludan-Müller, Frederik Schiern og Jens Jacob Asmussen Worsaae, for Jacob Peter Mynster , Hans Lassen Martensen, Søren Kierkegaard og mange flere. Og han sto i mer enn et tørt forretningsmessig forhold til de forfatterne han knyttet til seg. I en periode samlet en krets av dem seg daglig i hans boklade, som med dette fikk øket litterær betydning. 
I 1837 var han en av bokhandlerforeningens stiftere og var formann 4 ganger i perioden 1837-44.
Reitzel var gift to ganger: 1. med Cathrine Elisabeth født Lundberg (26. november 1791 – 1. mai 1825), datter av Feldbereder Abraham Lundberg og Mariane født Jensen, og 2. (8. desember 1827) med Sophie født Thostrup (1. januar 1797 – 6. juli 1869), datter av skredder Jens Jensen T. og Anna Dorothea Marthe født Schnell.
Fridykking

Fridykking er en form for dykking i vann på den lufta man har i lungene, uten bruk av utstyr for pusting. Typer av fridykk er harpunfiske, fridykk undervannsfotografi, undervannsidrett (Apnea, Undervannsjakt, Undervannsrugby, Undervannshockey, Undervannsbryting) og snorkling.

Apnea

Apnea benyttes som navn på en fridykkerdisiplin som går ut på å holde pusten så lenge som mulig. Ordet apnea er et engelsk ord for å ikke puste og brukes hyppig særlig innen søvnmedisin hvor man opererer med 3 typer apneas, apneer, eller pustepauser. Det er obstruktiv, sentral og blandet. Har man mange apneer kan man ha en sykdom som kalles søvnapnesyndrom Den vanligste er obstruktivt søvnapnesyndrom. Det er stor vekt på sikkerhet og sertifiserte dommere skal godkjenne alle dykk. Har utøveren for eksempel nedsatt bevissthet på grunn av at vedkommende har holdt pusten for lenge, blir vedkommende diskvalifisert.
Pseudandriasa mutata

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter), bredvinget, lysbrun svermer. Kroppen og forvingene er beige-brune med tre tynne, buede, brune tverrlinjer (kan være ganske utydelige). Bakvingen er blekt rosa.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra provinsen KwaZulu-Natal i Sør-Afrika.