Observatoire de Haute-Provence

Observatoire de Haute-Provence (OHP, Haute-Provence Observatorium) ble etablert i 1937 som en nasjonal observatorium for franske astronomer.  Astronomiske observasjoner startet i 1943 ved hjelp av et 1,20 m teleskop, og de første forskningsrapportene basert på observasjoner gjort ved observatoriet ble utgitt i 1944. Utenlandske observatører brukte observatoriet første gang i 1949, når Geoffrey og Margaret Burbidge besøkte observatoriet.
Observatoire de Haute-Provence ligger i den sørøstre delen av Frankrike, omtrent 90 km øst for Avignon og 100 km nord for Marseille. Det ligger på en høyde av omtrent 650 meter over havet på et høydedrag nær landsbyen Saint-Michel-l'Observatoire i departementet Alpes-de-Haute-Provence ved koordinatene 43°55′51″N 5°42′48″Ø.
Lokasjonen ble valgt for et observatorium fordi det generelt hadde veldig bra vær for å gjøre observasjoner. I gjennomsnitt er 60% av alle netter brukbare for å gjøre astronomiske observasjoner, hvor de beste årstidene er sommer og høst. Cirka 170 netter per år i gjennomsnitt er skyfrie. Seeingen vanligvis omtrent 2" men kan nå 1" eller lavere fra tid til annen. Seeingen forringer alvorlig, noen ganger til over 10", nå de kalde mistralvindene blåser fra nordvest.  Dette værfenomenet oppstår i gjennomsnitt rundt 45 dager per år, hovedsakelig i løpet av vinteren. Etter mistralvindene følges ofte av gode værforhold. I gjennomsnitt er atmosfærisk absorpsjon ved Observatoire de Haute-Provence omtrent dobbelt så mye som man ser ved Det europeiske sørobservatorium (ESO) ved La Silla i Chile.

Teleskoper

Alle de fire hovedteleskopene ved Observatoire de Haute-Provence er speilteleskop med hovedspeil på diameterne 1,93 m, 1,52 m, 1,20 m og 0.80 m. 1,93 m teleskopet ble bygget av Grubb-Parsons og ble installert i dette observatorium i 1958. En av instrumentene som er tilgjengelig på 1,93 m teleskopet er en ELODIE spektrograf med høy oppløsning. Michel Mayor og Didier Queloz oppdaget 51 Pegasi b som går i bane rundt sternen 51 Pegasi ved hjelp av observasjoner gjort ved hjelp av ELODIE på 1,93 m teleskopet.
1,52 m teleskopet er nesten identisk til det 1,52 m teleskopt som finnes ved det europeiske sørobservatorium i Chile og har vært i bruk ved Observatoire de Haute-Provence siden 1967. Det er i hovedsak brukt for spektroskopiske studier ved bruk av spektrografen Aurélie som har en høy oppløsning.
1,20 m teleskopet var det første teleskopet som ble installert i Observatoire de Haute-Provence, og har vært i bruk siden 1943. Det ble opprinnelig installert ved Observatoire de Paris i 1872. Det er nå utstyrt med et direkte CCD-kamera med f/6 Newton fokus og benyttes i all hoved sak for å studere varriasjoner i røntgenkilder, fotografering av galakser og H II regioner samt astrometri av objekter fra svake solsystemer.
0,80 m teleskopet var det første som ble benytte under testingen av det nærliggende Forcalquier i 1932 før byggingen av observatoriet, hvor til det senere ble flyttet i 1945. Teleskopet er utstyrt med CCD-kameraer som tillater at observasjoner av høy kvalitet kan bli utført med det, men i motsetning til de andre teleskopene ved Observatoire de Haute-Provence, som har styre systemer for possisjonering utført av datamaskiner, må 0,80 m teleskopet forsatt innstilles manuelt ved hjelp av innstillingssirker. Det er ofte benyttet av besøkende studenter innen astronomi.
De andre teleskopene ved Observatoire de Haute-Provence er brukt av andre organisasjoner. Disse inkluderer et 1 m teleskop som tilhører Observatoire de Genève, et 0,5 m teleskop som benyttes av Centre national d'études spatiales (CNES) for satellittsproring, samt Berlin Exoplanet Search Telescope (BEST), et 0,2 m teleskop brukt for å lete etter eksoplaneter ved å observere passasjer forbi stjerner av typen sol.

Geofysikk

Mens Observatoire de Haute-Provences primære oppgave er astronomisk forskning har observatoriet også to forskningsstasjoner for geofysikk. Den ene studerer mesosfæren og termosfæren mens den andre bruker lasere for å utforske troposfæren og stratosfæren for å studere innholdet av aerosol og ozone  ved hjelp av LIDAR-teknikker.