google/wiki40b huggingface dataset:
Nasjonalrådet (Slovakia)

Historie

Den ungarske stenderforsamlingen holdt sine møter i Bratislava fra 1536 til 1848. Det første slovakiske medlem av forsamlingen var Ľudovít Štúr i 1847. Som den første slovakiske nasjonalforsamling regnes et møte i Wien i 1848, med 2007 deltakere. Møtets president var Jozef Miloslav Hurban. Fra 1869 til 1918 fantes det et mindre antall slovakiske medlemmer av Ungarns parlament.
I perioden 1918 til 1939 var slovakene representert i Tsjekkoslovakias parlament i Praha. Den andre slovakiske nasjonalforsamling møttes i september 1918. Denne nasjonalforsamlingen ble imidlertid forbudt av de tsjekkoslovakiske sentralmyndighetene, allerede i 1919. Inntil 1939 ble det valgt slovakiske representanter til parlamentet i Praha, men uten at de på selvstendig grunnlag kunne hevde interessene til den slovakiske nasjon. Et slovakisk parlament ble opprettet i perioden 1939 til 1945, under tysk, nasjonalsosialistisk overherredømme.
Slovakia var i perioden 1945 til fløyelsrevolusjonen i 1989, en kommunistisk ettpartistat. De første demokratiske valg til parlamentet ble holdt i 1990. En ny grunnlov trådte i kraft 1. januar 1993.
Partistrukturen er relativt oppsplittet. Koalisjonsregjeringer har derfor vært det vanlige.

Valgordningen

Valgperioden er fire år, men det er anledning til å skrive ut nyvalg før perioden er ute. Valgordningen er forholdstallsvalg basert på partilister.  I tillegg kan velgerne gi særskilt stemme til fem ulike kandidater. Partilistene avgjør maktfordelingen mellom partiene i parlamentet.
Det gjelder en sperregrense på 5 % for partier, 7 % for koalisjoner av to til tre partier, og 10 % for koalisjoner på fire partier eller flere.

Parlamentets sammensetning

Etter valget i Slovakia 2016 ble fordelingen av mandatene blant partiene slik: Sosialdemokratene (49), Frihet og Solidaritet (21), Vanlige folk og uavhengige personligheter (19), Slovakias nasjonalparti (15), Kotleba - Vårt Slovakia (14), Vi er en familie – Boris Kollár (11), Broen (11), Nettverket (10).
Anomala dubia

Utseende

En middelsstor (12-15 millimeter), ganske bred, tilsynelatende hårløs skarabide. Arten kan forveksles med hageoldenborre (Phyllopertha horticola), men sistnevnte er slankere og tydelig hårete. Hode, pronotum og bein er svarte med en litt matt, grønnlig metallglans. Antennene og dekkvingene er rødbrune, noen ganger mørke.

Levevis

Denne arten finnes i skog på sandet jord, særlig vier og bjørk. I Norge er den bare funnet ved sandete elvebredder. Larvene lever i jorden og spiser røtter, de voksne billene spiser blader på løvtrær.

Utbredelse

Arten er utbredt over hele Europa og finnes også i det nordlige Asia. I Norge er den kjent fra Østlandet og Jæren, men bare fra noen få lokaliteter. Arten er blir vurdert som Sterkt truet (EN) på den norske rødlisten fra 2015.
St. Johanneslogen St. Olaus til de tre Roser

St. Johanneslogen Olaus til de tre Roser er St. Johannesloge nr. 9 i Den Norske Frimurerorden. Losjen ble opprettet i Kristiania den 2. mai 1903, og er underlagt Den Norske Store Landsloge.
Losjens valgspråk er: Kjend dig selv. 
Losjen ble opprettet samme dag som St. Johanneslogen St. Olaus til de tre Søiler, men to timer senere (kl. 18:00). Begge disse losjene har St. Johanneslogen St. Olaus til den hvide Leopard som moderlosje.
«Rosene» feiret i 2003 sitt 100-årsjubileum sammen med «Søilene».
Arthrogryposis multiplex congenita

Arthrogryposis multiplex congenita (AMC) er en medfødt tilstand som medfører nedsatt funksjonsevne på grunn av bøyde og stive ledd i ulike deler av kroppen. Navnet kommer fra gresk i betydningen bøyde ledd, med arthro for ledd, gryp for kurve eller bøyd, multi for flere eller mange og congenita for medfødt.
Eksempler på kjennetegn på AMC er feilstillinger i armer og ben. Armene kan være rotert, med fremoverlente skuldre. Det er ikke uvanliig med klumpfot og hoftene kan være ute av ledd. Kjeveleddet kan også være påvirket slik at ansiktet er skjevt. Den stive kjeven kan også påvirke språklig uttale.
I Norge blir personer med AMC representert gjennom den landsomfattende foreningen Landsforeningen for AMC.
Biola University

Biola University er et uavhengig, kristent universitet i La Mirada, California i USA. Det ble grunnlagt i 1908.
Ved Biola studerer 5 752 studenter (2006), og skolepengene er US$ 25 143. Det gis undervisning opp til doktorgradsnivå.
Bardiche

Bardiche, i Norge muligens også kalt bondestridsbile, var et stakevåpen som var mest brukt øst i Europa.
En bardiche var et stakevåpen som liknet en stridsøks, men med langt skaft og et langt, halvmåneformet blad med spiss ende opptil 60 cm i lengde. Våpenet hadde visse likhetstrekk med en hellebard. I tillegg til den vanlige holken var også den nedre delen av det lange bladet festet til skaftet. Norske væpnede bønder og soldater hadde dette våpenet fram til cirka 1600.
Min stetson og gitar

Min stetson og gitar er et musikkalbum med Bjøro Håland, utgitt i 1984.
Hans Bernd von Haeften

Bakgrunn

Haeften var sønn av en offiser i hæren og senere leder for det tyske riksarkivet (Reichsarchiv). Han var en eldre bror av Werner som var Claus von Stauffenbergs adjutant og ble henrettet ved skyting etter 20. juli-attentatet.

Karriere

Under juss-studiene hadde han blant annet vært utvekslingsstudent ved University of Oxford, og etter avlagt juridikum arbeidet han ved Stresemann-stiftelsen før han i 1933 fikk inn i den tyske utenrikstjenesten. Her arbeidet han hovedsakelig ved den kulturpolitiske avdelingen i Utenriksdepartementet, men også som kulturattache  ved den tyske ambassaden i København, Wien og București.
Fra 1933 hadde han vært en del av Bekjennelseskirken, og da han i 1940 ble sjef for utenriksdepartementets kulturpolitiske avdeling, nektet han å melde seg inn i NSDAP. Han hadde kontakter med Kreisau-kretsen, særlig gjennom Ulrich von Hassell og Adam von Trott zu Solz.
Han nektet på religiøst og moralsk grunnlag å ha noe med planene om å ta livet av Adolf Hitler som noen av aktørene i Kreisau-kretsen var med på å planlegge, men støttet planene om å få avsatt Hitler og sto klar til å overta utenrikstjenesten på vegne av konspiratørene.
I januar 1944 stoppet han broren Werner fra å skyte Hitler med en pistol med begrunnelsen at det ville være et brudd på det femte bud.

Arrestasjon, dødsdom

Haeften ble arrestert 23. juli 1944, etter det mislykkede kuppforsøket tre dager tidligere. 15. august ble han fremstilt for Volksgerichtshof, hvor han beskrev Hitler under rettsforhandlingene som «en stor utøver av ondskap». Han ble dømt til døden og hengt samme dag i Plötzenseefengselet i Berlin.
Madoka Haji

Landslaget

Madoka Haji spilte  landskamper for Japans kvinnelandslag.
Clubiona lutescens

Utseende

Clubiona lutescens er en middelsstor, noe avlang edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene er omtrent jevnstore og ordnet i to tverr-rekker.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

De bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri, vanligvis om natten. De bygger seg et sekk- eller rørformet skjulested av edderkoppsilke under steiner, mellom død vegetasjon eller lignende steder. Hunnene lager et reir av gress og blader, holdt sammen med silkespinn. Her legger den eggene sine.
Juzjno-Sakhalinsk

Juzjno-Sakhalinsk (russisk: Ю́жно-Сахали́нск, japansk: Toyohara – 豊原) er en by og administrativt senter i Sakhalin oblast i Russland. Den ligger sør på øya Sakhalin, rundt 6700 km øst for Moskva. Innbyggertall: 175 085 (folketelling 2002)

Historie

Bosetningen ble grunnlagt i 1882 som Vladimirovka, og ble bygget av russiske straffanger. Etter Portsmouth-traktaten i september 1905 ble byen hovedstad i det japanske prefekturet Karafuto, og fikk navnet Toyohara (som betyr «Fruktbarhetsdalen»). Portsmouth-traktaten avsluttet Den russisk-japanske krig i 1904–1905. Japan ble tildelt den sørlige delen av Sakhalinøya, og leide Liaodong-halvøya og dens russiske jernbanesystem i det sørlige Mandsjuria. Etter andre verdenskrig ble byen tilbakeført til Russland, og den fikk samtidig sitt nåværende navn, Juzjno-Sakhalinsk. Den eneste gjenværende japanske bygningen i Juzjno-Sakhalinsk er i dag byens museum.

Økonomi og næringsliv

Viktige industrigrener i Jusjno-Sakhalinsk er fiskeindustri, møbelproduksjon, maskinbygging, lettindustri og næringsmiddelindustri. Forekomster av olje og gass er oppdaget.
I prosjektet Sakhalin II nord på Sakhalinøya er det investert rundt 20 milliarder USD i utbyggingen av anslagsvis 150 millioner tonn olje og 500 milliarder kubikkmeter gass. Sør på Sakhalin skal det bygges et gassbehandlingsanlegg med en kapasitet på 9,6 millioner tonn per år. Det skal også bygges en rørledning langs hele øya fra nord til sør.
Juzjno-Sakhalinsk lufthavn ligger 8 km sør for byen.

Utdanning

Juzjno-Sakhalinsk har mange høyere utdanningsinstitusjoner, herunder Sakhalin statlige universitet, flere institutter innen havforskning, en pedagogisk høyskole, en avdeling av Moskvas handelsuniversitet, samt en høyskole for økonomi, jus og informatikk.

Demografi

De fleste innbyggerne er russere, men det finnes også en betydelig koreansk befolkning i byen. Av totalt 43 000 Sakhalin-koreanere bor anslagsvis halvparten i Juzjno-Sakhalinsk, noe som utgjør 12 % av byens befolkning. Et mindre antall innbyggere tilhører områdets urbefolkninger, som ainuer, nivkher og oroker.
Bio Medicus Akademiet AS

Bio Medicus Akademiet AS er en privat skole i Oslo med virksomhet siden 1981 og som gir undervisningstilbud innen helsefag og alternativ behandling. Blant de senere er et kurs i Naturmedisinsk aromaterapi, som er godkjent som fagskoletilbud av NOKUT – Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen.
Micraneflus

Utseende

En middelsstor, lang og slank, mørkbrun trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum rundet, dekkvingene jevnbrede. Oversiden er fint hårete.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Artene er utbredt i Mexico (Baja California) og det sørvestlige USA (California, Arizona).
MS «Concordia»

MS «Concordia» var et stykkgodsskip med lasteevne 8985 dødvekttonn som ble bygget av Burmeister & Wain i København i Danmark for Skjelbreds Rederi AS i Kristiansand. Byggeåret var 1940.
Ved krigsutbruddet den 9. april 1940 var skipet enten fremdeles ved verksted eller et sted i området Norge-Danmark. Skipet var utsatt for angrep en eller flere ganger under andre verdenskrig ifølge muntlige kilder.
Skipets historie under krigen 1940-45 er bare delvis kjent. Det berettes om to angrep på skipet i skandinavisk område, den 18. november 1942 på en tur fra Moss til Bremen og ved verksted i Sandefjord den 2. april 1945.
Både beretninger og skriftlige kilder er litt motstridende. Etter krigen gikk skipet i ordinær fart for rederiet frem til 1956-58 (omtrentlig). Samtidig med at rederiet bygget MS «Truth» som var et større skip, ble MS «Concordia» solgt til et rederi i Hellas.
Før leveringen til kjøperen lå skipet ved verksted på Bredalsholmen i Kristiansand. Skipet ble levert i Hellas og ført av skipets daværende kaptein Torleiv Torkildsen fra Kristiansand på den siste turen med norsk flagg.
Modell av skipet er oppbevart i kontorbygget hvor rederiet tidligere holdt til, Østre Strandgate 29 i Kristiansand.
Snart 17

Handling

Den snart 17-årige Marianne er for tykk, og sliter for å oppnå idealene for hva som gjør kvinner interessante for gutter og menn. I møte med brevvennen Svein oppdager hun andre verdifulle egenskaper ved seg selv.
Nye problemer venter imidlertid når hun blir gravid med Svein, et faktum hun hverken tør betro ham eller foreldrene. Hennes isolasjon og manglende evne til å få oppmerksomhet fra de selvopptatte omgivelsene hindrer henne i å få støtte i en vanskelig situasjon. Etterhvert kretser spørsmålet om hun i denne situasjonen skal makte å ta avgjørelsen om en eventuell abort

Mottakelse

Filmen fikk dårlig mottakelse av norske filmanmeldere. Arbeiderbladets Bjørn Granum skrev blant annet «Sjelden har vi sett en film til de grader ribbet til beinet – psykologisk, sosialt episk. Hadde regissøren hatt en aldri så liten meddiktende evne, kunne det kanskje ordne seg noenlunde». Dagbladets Thor Ellingsen skrev «Filmen bærer preg av lavbudsjett og enkle løsninger» og «Vi kommer ikke personen, det unge mennesket Marianne nærmere i løpet av filmen».

Litterære referanser

Karin Sveen brukte først og fremst novella «fett» fra 1979 som basis for manus til filmen. Denne novella handler om ei jente med identitetsproblemer knytta til Fedme. Ellers er filmen inspirert av Ingeborg Refling Hagens novelle Loke sår havre, som den også henter scener og replikker fra. Denne novellen handler om ei ung jente som får et uønsket barn, og hvordan hun selv tar ansvaret for det. I både novelle og film lar hovedpersonene gutten stå fritt. Snart 17 er lagt til moderne tid, og abort blir løsningen på problemet, mens jenta i den opprinnelige novellen kaster seg i et tjern med barnet sitt.
WIND

Wind er en satellitt skutt opp av NASA 1. november 1994 fra oppskytningsplatform 17B ved Cape Canaveral Air Force Station (CCAFS) i Merritt Island i Florida. Satellitten ble skutt opp med en McDonnell Douglas Delta II 7925-10–rakett. WIND ble designet og produsert av Martin Marietta Astro Space Division i East Windsor Township i New Jersey. Satellitten er en spinnstabilisert sylindrisk satellitt med en diameter på 2,4 m og en høyde på 1,8 m.
Satellitten ble utplassert for å studere radioen og plasmaen som oppstår i solvinden og jordens magnetosfære, før solvinden når jorden. Det opprinnelige oppdraget var å gå i bane rundt Lagrange-punktet L₁, men dette ble utsatt da SOHO og ACE-fartøyene ble sendt til samme sted. WIND har befunnet seg ved L₁ siden 2004 og er per november 2011 forsatt i drift.
Call of Duty

Modern Warfare-serien

Modern Warfare 2 høstet positiv omtale fra spillmagasiner og nettsider. Med 94 prosent poeng på Metacritic, ved lansering solgte spillet omtrent 4.7 millioner eksemplarer på 24 timer verden over. 16. mars 2010 bekreftet Activision at spillet hadde solgt over 14 millioner eksemplarer på verdensbasis.
Modern Warfare 3, som er det åttende spillet i serien, er det som har solgt mest eksemplarer av alle Call of Duty-spillene.

Black Ops-serien

Det sjuende spillet i serien; Black Ops finner sted på ulike steder i verden, inkludert Cuba, Arktis, Laos, Vietnam og Russland mellom 1960 og 2010. En stor del av handlingen er lagt til Den kalde krigen, med blant annet Vietnamkrigen og invasjonen av Grisebukta. Spillet er utviklet av Treyarch. Utviklingen av spillet ble røpet av David Kim i mai 2007. Spillet vil også ha en flerspillermodus, der høyeste nivå er 50, og «Prestige Mode» kommer tilbake, antallet «Prestiges» er 15.
Det niende spillet i serien; Black Ops 2, finner sted i år 2025. Kina og USA er i en kald krig, på lik line med den USA og Sovjetunionen hadde fra 1945 til 1991. Grunnen til dette, er at Kina stopper å eksportere sjeldne jordarter etter at de blir rammet av et cyberangrep som bringer det kinesiske aksjemarkedet til stillstand. Krig blir i denne tiden ført med roboter, cyberangrep, ubemannede droner og kjøretøy og annen moderne teknologi. Spillet har også handling i 1980-årene som fokuserer på skurken, Raul Mendendez, som i 2025 provoserer Kina og USA. Hensikten er å tegne en bakgrunn for hvorfor han fremprovoserer en konflikt mellom landene. Spilleren tar igjen opp rollen som Alex Mason, hovedpersonen fra Call of Duty: Black Ops i denne delen av handlingen. Konflikten finner sted i Mellom-Amerika. Frank Woods, en figur fra Call of Duty: Black Ops kommer tilbake i spillet og tar opp en fortellerrolle for historien til 2025. I den delen av spillet er hovedpersonen sønnen til Alex Mason, David Mason
Black Ops 3 ble lansert 6. november 2015.
Ur-Nammus lover

Ur-Nammus lover er den eldste kjente tavle som inneholder en lovsamling som har blitt bevart til i dag. Den ble skrevet på sumerisk en gang rundt 2100-2050 f.Kr. Selv om dets fortale direkte gir æren for lovene til kong Ur-Nammu av Ur (2112-2095 BC) i sørlige Mesopotamia, er det en del historikere som mener den heller bør tilskrives hans sønn Shulgi.
Den første kopien av loven, som ble funnet ved Nippur i to fragmenter, ble oversatt av Samuel Kramer i 1952; skylder delvis til dens delvis bevarelse, kun prologen og fem av lovene var tydelig nok til å tydes. Ytterligere tavler har siden blitt funnet i Ur og oversatt i 1965, noe som førte til at rundt 40 av de 57 lovene ble rekonstruert. En annen kopi ble funnet i Sippar som inneholder en ubetydelig ulik variant.
Selv om det er kjent at tidligere lovverker har eksistert, slik som Urukaginas lover, representerer dette den tidligste juridiske tekst som fortsatt er bevart. Den går forut for Hammurabis lover med rundt tre århundrer.
Lovene er arrangert i kasuistisk om-så-form, «om forbrytelse», «så straff», — et mønster som blir fulgt i nær alle påfølgende lover. For den eldste bevarte lovkodeksen i historien som er kjent, er den betraktet som bemerkelsesverdig avansert ettersom den forordner bøter i myntformer som kompensasjon for legemlig skade i motsetning til senere prinsippet lex talionis («øye for øye») i babylonisk lov; imidlertid var mord, tyveri, utroskap og voldtekt var straffet med dødsstraff.
Loven avslører et glimt inn i en sosial struktur under den såkalte «sumeriske renessanse». Under lu-gal («stormann» eller konge) tilhørte alle medlemmer av samfunnet til en av to grunnleggende samfunnslag: «lu» eller fri person, og slaven (mannlig, arad; kvinnelig, geme). Sønnen av en lu ble kalt for en dumu-nita inntil han ble gift, deretter ble han en gurus (ung mann). En kvinne (mundus) gikk fra å være en datter (dumu-mi), til en hustru (dam), og om hun levde lengre enn sin ektemann, ble hun enke (nu-ma-su), det vil si en som kunne gifte seg på nytt.
Morten Qvale

Karriere

Qvale har utdannelse innen grafisk design, og i 1983 startet han Norges første internasjonale motemagasin, Tique. Tique ansatte flere etablerte og internasjonalt anerkjente fotografer, som Guy Bourdin, Bill King, Terence Donovan og Knut Bry. Qvale utnyttet muligheten til å lære av disse og utviklet etterhvert sin egen karriere som fotograf. 
I 1987 forlot Qvale Tique for å jobbe som fotograf på fulltid, og han har fotografert internasjonale kampanjer for klienter som Oscar De La Renta, Jordache, Adidas, H&M, Reebook, og for magasiner som Vanity Fair, Elle, L'Officiel og Schön. Han har fotografert flere kjente navn, som Claudia Schiffer, Helena Christensen, Anna Nicole Smith, Dita Von Teese, Donald Sutherland og Calvin Klein. Han har også regissert diverse reklamefilmer for klienter som Adidas, Synsam, Garnier, Kristian Aadnevik, og musikkvideoer for Tone Damli, Lars Jones, Sichelle og Elisabeth Andreasson.
Qvale er en av Hasselblads offisielle fotografer.
I 2000 hadde Qvale sin første separatutstilling med utstillingen Shot in a Tent, under Haugesund filmfestival. Her stilte han ut 30 portretter han hadde tatt under festivalen i 1999. Denne utstillingen ble også vist på Filmens Hus i Oslo i 2000. I 2005 og 2007 hadde Qvale separatutstillinger på Kunsthuset. I 2012 deltok Qvale på utstillingen Motefotografi - Tradisjon og nyskapning på Preus Museum. Qvale har også deltatt på flere utstillinger på Galleri A. Hans akt- og landskapsfotografier er kjøpt opp av flere velkjente kunstsamlere verden over.
I 2013 åpnet han Qvale Galleri i Oslo, der fotografer som Albert Watson, Hans Feurer, Håkan Ludwigson og Asle Svarverud har stilt ut.
Duamutef

Funksjon

Sammen med sine tre brødre beskyttet Duamutef de mumifiserte indre organer til de avdøde. Hans særskilte plikt var å beskytte maven. I krig var de hyppigste årsakene til død skader i torsoen og maven, og guddommen som disse organene ble assosiert med død i krig. Navnet er forstått som patriotisk, «[Han som] tilber sin mor», i overført betydning sitt eget land.

Framstilling

I de eldste representasjonene ble Duamutef forestilt som et menneske inntullet i mumiebandasjer. Fra Det nye rike av og framover ble han forstilt som et menneske med hodet til en sjakal. I en del tilfeller ble hans framtoning forvekslet med eller byttet om med Kebehsenuf, og fikk da hodet til en falk mens han bror fikk hodet til en sjakal.
Duamutef ble vanligvis avbildet på kister og på lokket av de kanopiske krukker som de indre organene ble lagret i. Mange av bildene i De dødes dom viser ham sammen med sin brødre foran Osiris på en liten liljeblomst.
Fylkesvei 3738

Fylkesvei 3738 går mellom Trekleiva og Kleivene i Froland kommune. Veien er 976 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 162.
Calzada de los Misterios

Calzada de los Misterios er en 4,20 km lang aveny nord i Mexico by. Den binder sammen Paseo de la Reforma i Tlatelolco i sør med La Villa og Guadalupe-basilikaen i nord.
Veien ble anlagt av aztekerne, og var en av de tre store veiene som kryssa Texcocosjøen for å binde sammen Tenochtitlan med landsbyene på fastlandet, først og fremst Tepeayacac, som lå på ei halvøy i det som i dag er La Villa. Da spanjolene erobra Mexico, lot de Calzada de Guadalupe bli værende, og den ble gradvis modernisert. På midten av 1600-tallet ble det anlagt en aveny parallelt med Calzada de los Misterios, Calzada de Guadalupe.
Avenyens navn, som betyr «mysterienes vei», kommer av en rekke monumenter som representerer rosenkransens mysterier, som ble plassert ut langs veien i kolonitida.
Cyclocephala stictica

Utseende

En middelsstor ( millimeter), avlang, blank, gulbrun hornbille med små svarte flekker på dekkvingene. Hodet er svart i den bakre delen, hver dekkvinge har gjerne fire ovale, svarte flekker, to i den fremre og to i den bakre halvdelen, de ytre bakre er trukket ut til streker. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene er forholdsvis like men hannen er litt smalere enn hunnen og har forstørrede forføtter.
Oversiden er middels fint punktert.

Levevis

Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Mexico i nord til Bolivia i sør.
Messe (katolsk)

Messen er Den katolske kirkes viktigste form for gudstjeneste. Den inkluderer i motsetning til andre gudstjenesteformer feiring av nattverden. Det er variasjoner i oppbygning og liturgi mellom de forskjellige særkirker og mellom messer for forskjellige formål.

Den romerske messen

Den romerske messen, også kjent som den latinske messen ettersom den tidligere bare ble feiret på latin, er Den romersk-katolske kirkes grunnleggede form for messe. Den består av to hoveddeler: Ordets liturgi og nattverdens liturgi. Den første delen består av lesninger fra Bibelen, salmer, preken og foreskrevne bønner, mens den andre delen består av nattverdsfeiringen. Under messer ved f.eks. bryllup og begravelser, legges elementene som er spesielle for denne typen feiring inn i den første delen. 
Fram til 1969 ble messen feiret på latin, men etter det andre Vatikankonsil ble det åpnet for messer på det lokale språket. Dette har nå blitt den helt dominerende formen, selv om det fortsatt er en del kirker hvor man feirer messe på latin. Det er også mange steder vanlig å framsi eller synge visse elementer, som trosbekjennelsen og Fadervår, på latin mens resten av tekstene er på folkespråket.

Brudemesse

Brudemesser er bryllup hvor det feires gudstjeneste med nattverd. Dette er den vanligste formen for vigselsseremoni i Den katolske kirke, men det er også mange som velger en vigsel uten messe. Dette er spesielt vanlig ved blandede ekteskap, der den ene parten ikke kan motta nattverd.

Rekviemmesse

En rekviemmesse er en begravelsesseremoni med nattverdsfeiring. Dette er en meget vanlig form for begravelsesseremoni i katolsk tradisjon, men det er også mulig å gjennomføre begravelser uten nattverd.