Tangen kirke (Drammen)

Tidligere kirke på samme sted (1696 – 1847)

Den tidligere kirken på stedet ble innviet St.Hans 1696. Den siste gudstjenesten i denne kirken ble holdt 17. januar 1847. Kirken var en tømmerkorskirke og lignet Drammens to andre tømmerkorskirker (Strømsø kirke fra 1667 og Bragernes gamle kirke fra 1620-årene). Den ble bygd på en kirkegård som ble tatt i bruk tidligere samme århundre. Kirken ble kalt «Gjenfødelsens kirke».

Bakgrunn for den nye kirken

Allerede i 1838 var det tanker om restaurering av byens tre kirker. Kommunen bevilget 7. juni 1839 en sum til dette formålet, og arkitekt og stadskonduktør Christian H. Grosch bedt om å legge frem planer om restaurering og forskjønning. Tangen ble av dette tilgodesett med 2500 speciedaler. Restaureringene av byens kirker skulle starte med Bragernes kirke, og til sist Tangen.
Restaureringsplanene for Bragernes og Strømsø kirker ble godkjent, men arkitekt Grosch la aldri frem noen restaureringsplan for Tangen gamle kirke da «kirken er så slett at den neppe lønner reperasjon».
Det ble senere utarbeidet et forslag om at både Tangen og Strømsø kirker skulle rives, og at det i stedet skulle bygges en felles kirke for begge menigheter. Plassering var foreslått der Tollboden ligger. Man tenkte også at Tangenboerne skulle kunne bruke sin gamle lokale kirke så lenge den ble stående, f.eks. ved høytider, men at det ikke skulle gis noe penger til å holde denne i stand. Dette forslaget ble fremlagt i formannskapet 1843 av daværende borgermester i Drammen og prest i Bragernes, H.N. Lange.
Dette falt ikke i god jord hos befolkningen på Tangen. En kommisjon i Tangen menighet arbeidet videre med planer om nytt kirkebygg på Tangen. Formannskapet i Drammen vedtok i 1846 å utarbeide tegninger og overslag til en passende kirke for menigheten.  Tangen-kommisjonen tok straks kontakt med arkitekt Heinrich Ernst Schirmer, den gang landets mest kjente kirkearkitekt, og fikk ham til å utarbeide  tegning og overslag til en ny steinkirke. I 1849 vedtok imidlertid formannskapet å bevilge 4000 spesidaler til en ny trekirke, men at komiteens innstilling kunne tas til følge mot at Tangen menighet garanterte for alle utgifter som oversteg bevilgningen fra formannskapet.
Den gamle kirken var i mellomtiden blitt i så dårlig forfatning at den ble revet. Kirkesaken på Tangen hadde dratt i langdrag, og innbyggerne begynte å bli utålmodige. E vedtok selv at de ville la seg skattlegge for å samle inn penger til ny kirke. Større summer ble også samlet inn lokalt for å finansiere den nye kirken.Lokalbefolkningen bestemte selv at det skulle være en steinkirke.

Bygging av ny kirke

Grunnsteinen ble nedlagt 17. juni 1850. Problemene var derimot ikke over. Kommisjonen oppdaget allerede i september at bygget ble for dyrt. Denne gangen var derimot kommunen mer forståelsesfull.  Kommunen bevilget mer penger mot at beløpet etter hvert skulle utlignes ved skatt på Tangenboerne.
Arbeidet gikk rask fremover. I 1851 ble det arbeidet med de innvendige delene av kirken. Året etter var prekestolen på plass. Den ble tatt hånd om av arkitekten selv. Etter hvert kom også flere gaver strømmende inn. Utover sommeren 1853 var kirken ferdig.
Flere gjenstander fra Tangen gamle kirke ble tatt med i den nye kirken: 4 lysekroner fra henholdsvis 1664 (midtskipet), 1696 (koret), 1732 (krone bakerst i skipet) og 1733 (krone forrest i skipet). Døpefonten i marmor, en tredør som fører inn i tårnet og alterbibelen.

Innvielsen

Innvielsen var først bestemt til 21. september 1853, men en koleraepidemi forstyrret dette. I stedet måtte man ta fatt på utvidelsen av Tangen kirkegård. Epidemien ga seg etter hvert, og kirken ble innviet onsdag 25. januar 1854.