google/wiki40b huggingface dataset:
Jean Buridan

Jean Buridan, også kjent under den latinske navneformen Johannes Buridanus (født ca 1295 i Béthune sør for Lille i Frankrike, død 1356), var en fransk logiker og filosof, utdannet i Paris.
Han ble rektor 1327 i Paris. At han skulle ha blitt fordrevet fra byen for en kjærlighetsaffære med den franske dronningen er med sikkerhet en myte ettersom han hadde en høy stilling i byen mellom 1348 og 1358.
Buridan begynte sin forskning med å undersøke treghet i et legeme fra et fysisk perspektiv, men gled vel mer over til å undersøke den fra en rent psykologisk synsvinkel. Hans kanskje mest kjente vitenskapelige bidrag var en ny bevegelseseteori som brøt med den etablerte aristoteliske, ifølge det var luft satt i bevegelse som drev kastede eller skutte prosjektiler framover. Buridan mente at dette var feil og innførte i stedet begrepet impetus og hevdet at dette var en kraft fra f.eks. en bueskytters hånd som via buestrengen ble overført til pilen. Det som svekket impetus og som til slutt fikk pilen til å falle ned var ifølge Buridan luftens friksjon. Denne teori ble alment akseptert ved de store europeiske lærestoler og holdt stillingen som den ledende teori om bevegelse et stykke inn på 1600-tallet. Impetus var et stort skritt på vei mot prinsippet Newton beskrev som inerti og mot Newtons treghetslov.
For astronomien foreslo han at også himmellegemene hadde impetus, siden de ikke møtte noen motstand kunne dette forklare deres bevegelser. Dette var et av de første forsøk på å anvende samme fysiske lover innenfor som utenfor månens bane. Galileo Galilei var vel kjent med Buridans teorier og eksperimenter da han begynte sitt eget arbeide.
Han forfattet Summula de dialectica eller Compendium logic (Paris, 1487), og skrev også Politikk, Etikk og andre verk i sann aristotelisk ånd, men han holdt seg unna teologi.
Trass i at han var beundrer og etterfølger av William av Ockham, var Buridan en konsekvent nominalist og egnet seg derfor særlig mye til etiske og psykologiske spørsmål, der han utviklet en karakteristisk forening av skeptisisme og dogmatisme. Han forsvarte nominalismen men tok avstand fra Ockhams ytterligheter. Han ble berømt for sine undersøkelser av den fri vilje, men hans verk inneholder mer av kreative forklaringer enn av klare fastleggelser, så det er ut ifra dem vanskelig å si om han var determinist eller indeterminist. Hans psykologi tillot ikke at beslutninger ble fattet uten at de var forståndsmessig velmotivert avveide.
Han gav oss aforismen om Eselet mellom høystakkene – Buridans esel (i hans tekster var det egentlig hunder) – eselet som av ubesluttsomhet sulter i hjel mellom to identisk like høystakker. At menneskets valg bestemmes av hva som det oppfatter som å være det større gode, fører til at et menneske som stilles mellom to like attraktive alternativer kommer til å forsmekte i evig ubesluttsomhet.
Yōkai

Yōkai (妖怪, «ånder» eller «demoner») er en type obake, skapninger fra japansk mytologi som varierer fra de onde oni til de slue kitsune eller snøkvinnen Yuki-onna. Noen er delvis dyr og delvis menneskelig, som f.eks. kappa og tengu). Yōkai har overnaturlige krefter, og møter med mennesker kan få fatale utfall (for menneskene).

Typer

Yōkai eksisterer i mange ulike former i den japanske mytologien:

Oni

En av de mest kjente skikkelsene i japansk mytologi er oni, som er en slags troll som holder til i fjellene, vanligvis med rød, blå, brun eller svart hud, to horn på hodet, og en bred munn med skarpe tenner, i tillegg til å være kledd i et lendeklede av tigerskinn. De bærer ofte jernklubber eller store sverd. Oni blir oftest beskrevet som onde.

Tsukumogami

Tsukumogami er vanlige husholdningsartikler, som har blitt levende i forbindelse med deres hundreårsdag.  Dette kan f.eks. være bakezouri (stråsandaler), karakasa (gamle paraplyer), kameosa (gamle sakekrukker), og morinji-no-kama (tekjeler).

Menneskelige ånder

Mange yōkai var opprinnelig vanlige mennesker, som er blitt forvandlet til noe forferdelig og grotesk.  Futakuchi-onna (二口女), får en ekstra munn i bakhodet, som inntar måltider ved å bruke kvinnens hår som en slags fangarmer. Denne tilstanden skyldes en kvinnes ekstreme bekymring over sin figur, og er bare ett av mange eksempler på ekstreme følelser som forårsaker overnaturlige endringer av mennesker. Andre eksempler på menneskelige yōkai er rokuro-kubi (mennesker som kan forlenge halsen om natten), ohaguro-bettari (en skikkelse, vanligvis en kvinne, som snur seg for å avsløre et ansikt bestående kun av en mørk munn), dorotabou (det gjenoppståtte liket av en bonde, som hjemsøker sitt misbrukte landområde), og mange fler.

Diverse

Det er uendelig mange yōkai som er for bisarre til å passe inn i noen kategori. Eksempler er abura-zumashi, en ånd med et hode som minner om en potet eller stein, og som drikker olje; amikiri, en skapning viss eneste mening med dens eksistens er å kutte opp myggnetting; og ushioni, en kudemon som av og til blir beskrevet å ha kropp som en gigantisk edderkopp.
Caledomicrus

Utseende

En liten, slank, svart trebukk som er en svært god etterligning av en maur. Antennene er ganske tynne og litt kortere enn kroppen. Hodet er rundet og noe fremstrakt, pronotum svært langstrkt, lengre enn dekkvingene, innsnevret slik at det ligner maurens oppdelte thorax. Bakkroppen og dekkvingene er korte og hvelvede, og ligner dermed maurens gaster. Også "vepsetaljen" mellom propodeum og gaster hos mauren finner man igjen som en innsnevring mellom pronotum og dekkvingene.

Levevis

Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever trolig underjordisk på røtter.

Utbredelse

Arten lever på Ny-Caledonia.
HA-Invest

Investeringsstrategi

HA-Invests investeringsstrategi skal fortrinnsvis være langsiktig med hovedvekt på solide selskaper på Oslo Børs hovedliste. HA-Invest har som strategisk mål at porteføljen skal gi bedre avkastning enn OSEBX på lang sikt. For å minimere risikoen for at enkeltselskaper skaper større avvikelser i porteføljens verdi, skal porteføljen være bredt diversifisert.
Kjøp- og salgskandidater blir vurdert basert på en kombinasjon av fundamental og teknisk analyse. Dette kompletteres ofte med nyheter om eller endringer i det eksterne og interne miljøet til den aktuelle kandidaten.
Styret har hovedansvar for å presentere aktuelle makronyheter, samt kjøp- og salgs-muligheter. Utover dette er aktive andelshavere bidragsytere i form av selskapspresentasjoner og potensielle investeringsmuligheter.
Comédie-Française

Comédie-Française eller Théâtre Français er Frankrikes nasjonalteater, grunnlagt i 1680 på initiativ av kong Ludvig XIV. Teateret har tre scener, alle i Paris: Salle Richelieu på  rue de Richelieu nær Palais Royal, Théâtre du Vieux-Colombier og Studio-Théâtre.

Repertoar

Teateret har et repertoar av såvel klassiske som moderne stykker, og omfatter 3000 teaterstykker. Den forfatter som først og fremst assosieres med Comédie-Française er Molière, som imidlertid døde syv år innen Comédie-Française ble åpnet. Like fullt kalles etablissementet i blant La Maison de Molière - Molières hus. En premiéreaktør ved Comédie-Française kalles societær (fra det franske ord for deleier). Societærene binder seg til teatrene for minst 20 år, og oppebærer foruten lønn andel av gevinsten.

Historie

Innen Comédie-Française ble grunnlagt fantes det i Paris to teatertrupper, Hôtel Guénégauds trupp og den som tilhørte Hôtel de Bourgogne. På befaling av Ludvig XIV av 24. august 1680 ble de to gruppene slått sammen. Repertoaret bestod på denne tid av Molières og Jean Racines samlede teaterverker og noen utvalgte stykker av Pierre Corneille, Paul Scarron og Jean Rotrou.
Under den franske revolusjon ble Comédie-Française stengt den 3. september 1793 på ordre fra Comité de salut public, som i realiteten styrte Frankrike under Skrekkveldet, og skuespillerne ble satt i fengsel. Den 31. mai 1799 åpnet den nye regjering Salle Richelieu igjen og tillot skuespillerne å rekonstituere teatertruppen.
Matthew Etherington

Landslagsspill

Etherington har (pr. mars 2009) ikke spilt for England, men spilte som ungdomsspiller for landet på både U-20 og U-21 nivå.
Operasjon Outland

Handling

O'Neil er Marshal på en romstasjon og oppdager at et alarmerende stort antall av arbeiderne har alvorlige psykiske problemer, og etterhvert oppstår det også mystiske dødsfall. Etter en del undersøkelser får han greie på at romstasjonens gruvesjef selger narkotika til de ansatte. Når stasjonssjefen får greie på at O'Neil er på sporet sørger han for å få fløyet inn noen leiemordere.

Om filmen

Operasjon Outland ble en beskjeden kommersiell suksess og spilte inn ca. $17 millioner da den gikk på kino i USA. Den fikk blandet mottakelse av anmelderne og har fått 58 % på Rotten Tomatoes.
Den ble nominert til en Oscar i klassen beste lyd.
Zack de la Rocha

Tidlig Liv

Zack de la Rocha er sønnen til Roberto "Beto" de la Rocha, en kjent meksikansk-amerikansk maler, som var aktiv i å promotere Chicano-kultur i USA.  Moren er puerto ricansk. Han vokste opp i et overveldende hvitt nabolag. Dette gjorde at han falt utenfor de normale sosiale gruppene i nabolaget. Han ble etterhvert interessert i punk og hardcore.

Musikkarriere

Zack De la Rocha startet bandet sitt første viktige band, Inside Out, i 1991. Bandet fikk en del fans i lokalområdet, men gav bare ut en singel, No spiritual Surrender på Relevation Records før de ble oppløst i 1991 . 
Fra 1991 ble han frontfiguren i Rage Against the Machine, fram til de ble oppløst og de la Rocha fokuserte mer på soloprosjekter.
Lyropteryx

Utseende

Middelsstore (vingespenn 40-50 millimeter) og kraftige sommerfugler, store til Riodinidae å være. Hos hannene er vingene svarte med lysblå-grønne lengdestreker i den ytre delen, særlig på undersiden. Ved roten av vingene er det noen skarpt røde eller rosa flekker.
Hunnene er mer brunlige med hvite striper på vingene og et rødt bånd langs vingekanten.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i tropisk og subtropisk skog, blant annet tropisk regnskog og tåkeskog. I alle fall én av artene har larver på planteslekten Vochysia (familien Vochysiaceae).
Hannene suger til seg mineralholdig væske fra elvebredder, sand eller lignende. De tar opp mineralene fra vannet og skiller overflødig vann ut gjennom bakkroppen, dette brukes til å væte underlaget slik at sommerfuglen kan suge i seg mer mineraler, slik sirkulerer vannet mens sommerfuglen får tatt opp nødvendige mineraler. Det er bare hannene som gjør dette, hunnenes atferd er nesten helt ukjent men de lever trolig hele sitt liv oppe i trekronesjiktet.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Pauler

Pauler er en gård i Brunlanes i Larvik kommune. Gården har i 2007 og 2008 gitt navn til en rekke steinalderboplasser som er gravd ut og undersøkt av arkeologer fra Kulturhistorisk museum ved UiO. Undersøkelsene er utført i forbindelse med den nye traseen for motorvei E18 mellom Farriseidet og Langangen.
Den eldste boplassen, som ligger mer enn 127 moh., dateres til å være om lag 10 400 år gammel. For 11000 år siden var dette ei lun vik ved havkanten med sandstrand og svaberg.
Kanskje var innlandsisen synlig da folk slo seg til her? Denne lokaliteten har fått navnet Pauler I, og regnes i dag å være det hittil eldste sikre spor etter mennesker i det som i dag er Norge. Funnet har vakt stor internasjonal forskningsinteresse.
Teltring, ildsteder, og over 7 000 funn: pilspisser, økser, skrapere, stikler - og mengder av avfall fra redskapsproduksjon.
Stedet ligger i fjellet over Paulertunnelen på E18 gjennom Larvik.
Magnus Johansen

Personlige rekorder

47,6 – 2.28,6 – 8.54,0 – 18.36,8
Pyntesundbrua

Pyntesundbroen er en bro i Stavanger. Broen går mellom Engøy og Buøy og forbinder Hundvåg med fastlandet. Broen ble bygget i 1968-69. Før broen ble bygget ble folk transportert til og fra øyene med båt.
Jan Sonnergaard

Bakgrunn

Jan Sonnergaard vokste opp i Virum, og ble utdannet cand.mag. i litteraturvitenskab og filosofi fra Københavns Universitet.

Forfatter

Han debuterte i 1997 med novellesamlingen Radiator som er oversatt til norsk. Andre bind i hans novelletrilogi Sidste søndag i oktober utkom i 2000, og tredje bind Jeg er stadig bange for Caspar Michael Petersen utkom i 2003.
I 2006 debuterte han som manusforfatter på teaterstykket Liv og død på Café Olfert Fischer som ble satt opp på Kaleidoskop av instruktør og skuespiller Thomas Bendixen.
Tematisk beskjeftiget Sonnergaard seg primært med en kritikk av tilværelsens meningsløshet i 1990-tallets Danmark. Han beskriver både arrogante personer fra overklassen av samfunnet, som på overflaten lever et godt liv, men som samtidig er på stoffer og undertrykker eller ignorerer samfunnets svakeste, og de mer ordinære mennesker, hvis dagligdag domineres av fyll – men felles for Sonnergaards persongalleri er, at de oftest ikke selv har innsett den situasjon, de selv er i.
Et eksempel på dette er novellen "NETTO og Fakta" fra samlingen Radiator, som omhandler en middelaldrende mann, som lever et vanskelig liv på sosialhjelp. Mye av tiden bruker mannen på å beklage seg over sin situasjon, og hans vrede kulminerer, da han får besøk av en gammel punkerkamerat, som har utviklet seg til en del av den overklasse, han forbanner. Mannen er på mange områder et utmerket bilde på samfunnets underklasse, og den viser disse menneskers frustrasjon og oppgitthet overfor livet og arbeidsmarkedet.
Sonnergaard skriver på et meget direkte og ofte provoserende språk, som forteller levende om både vold, fyll og erotikk.
Han døde i Beograd der han var på en presentasjon av sine bøker.
Mimabryna

Utseende

Middelsstore, avlange, brune trebukker. Kroppsformen er nokså sylindrisk. Antennene er litt lengre enn kroppen, pronotum rektangulært, dekkvingene jevnbrede.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Artene lever på Andamanene, Nikobarene og Borneo.
Hedeby 4

Prammen

Ifølge en dendrokronologisk datering er eiketreet som prammen er bygget av, felt omkring 1184, og hadde den samme konstruksjon som Egernsund-prammen med en svak buet bunn som går langsom oppover mot begge ender med stakk over vannlinjen. Bunnen består av syv planker med bunnstokker som vekselvis går opp på styrbord og babord side til støtte for hudbordene. Bunnstokkene som er forlenget opp i enden, er L-formet. Prammen fra Hedeby har også to bordganger som den mindre slektningen fra Egernsund i nord.
Den hadde vært brukt som en ferjepram i Slesvigs storhetstid som formidler av vareutvekslingen mellom øst og vest etter havnebyen Hedeby hadde blitt avløst av Slesvig på den andre siden av Slien.
Grønn barkmåler

Utseende

En middels stor (vingespenn 25 – 29 mm), middels kraftig, grønnlig gråspraglete måler. Hannen har fjærformede antenner, hunnen trådformede. Vingene har vanligvis et tydelig grønnskjær. Forvingen har to hakkede, mørke tverrbånd, det ytterste av disse er omtrent S-formet. Bakvingen har ett tverrbånd. Larven er grønnlig gråhvit, med brune, mer eller mindre trekantede flekker på sidene. Den er utmerket kamuflert mot lavene den lever på.

Levevis

Grønn barkmåler er en skogsart med larver som spiser lav som vokser på trestammer, der de voksne målerne også hviler om dagen.

Utbredelse

Arten finnes i Europa, men er sjelden i de fleste områder. I Norge er den funnet noen få ganger i Østfold, Vestfold og ytre Telemark. Den er listet som direkte truet (EN) i den nyeste norske rødlisten fra 2006 ()
Østenfor Sol

Østenfor Sol var en norsk vise/pop/jazz-gruppe som hadde sitt utspring fra Toneheim Folkehøgskole. Gruppen spilte egenkomponert musikk til tekstene av Vegard Vigerust og Ragnar Solberg. De gav ut albumene «Syng, Dovre» (1998) og «Troillspel» (2001) på plateselskapet MajorStudio.
Rychnov nad Kněžnou

Historie

Rychnov nad Kněžnou ble første gang nevnt i 1258, da den kongelige embetsmannen Heřman z Drnholce (Hermann av Dürnholz) nevnte byen i et dokument til den senere böhmiske kongen Ottokar II av Böhmen.
I andre halvdel av det 15. århundre var byen et sentrum for De bøhmiske brødre.
Allerede i 1567 fantes den en jødisk menighet i byen. Synagogen brant ned i 1779, men en ny ble bygget i 1782. Den ble benyttet av den jødiske menighet fram til 1939.
Jabana kraftverk

Jabana kraftverk er et varmekraftverk i Kigali i Rwanda. Det har en installert produksjonskapasitet på 8 MW, fordelt på seks blokker. Anlegget stod ferdig i 2005. Brenselkilden er dieselolje. Anlegget ble utbygd med noe støtte fra Nederland. Det er planlagt en utvidelse med 20 MW.
Sphaenognathus nobilis

Utseende

En stor (hannen 40-48 millimeter), nokså bred, brun til svart hjortebille med noe bronseaktig metallglans. Hannen har forstørrede kjever, hos denne arten er de lange, tynne og sigdformede, fint sagtakkede på innersiden. Hode og pronotum er påfallende hårete på sidene, hårene ullaktige, undersiden er også tett hårete. Et påfallende trekk er at hannene har fire fasettøyne. Hodet er avrundet firkantet med markerte "hjørner". Pronotum er bredt klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er hvelvede med ujevn, læraktig overflate. Beina er nokså lange og tynne, leggene med korte torner, mellom- og bakleggene brungule. Hunnen er kortere og bredere enn hannen og mørkere på farge, kjevene brede. Arten kjennes fra andre Sphaenognathus-arter på hannens tynne kjever og på at den er blankere.

Levevis

Larvene utvikler seg nede i bakken i humus-rik jord.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Venezuela.
Ottar Gladtvet

Gladtvet som spillefilmregissør

Gladtvets regisserte to spillefilmer på 1910-tallet, den første spillefilmen var den westerninspirerte Overfaldet paa postaapnerens datter eller Kampen om pengebrevet fra 1913. I norsk films pionertid hadde Gladtvet en delaktig rolle, og fungerte delvis som Peter Lykke-Seests fotograf. Men allerede i 1918 regisserte Gladtvet sin andre spillefilm Revolutionens Datter. Filmen hadde premiere på Cirkus Verdensteater i Kristiania 14. oktober, men ble ikke noen økonomisk suksess. Pressen derimot så på bidraget som et positivt innspill for norsk film.

Reise- og dokumentarfilmene

Gladtvet laget sin første dokumentarfilm Kristiania bilder 1912-1914, som var en samling bilder av forskjellige steder i hovedstaden. Hans første år som fotograf var han tilknyttet familiens kinodrift, men senere etablerte han selskapet Gladtvet Film som tok på seg alle mulige filmoppdrag. Han var også svært delaktig i filmavisinnslag og annen aktualitetsfilm hele sin fotografkarriere. 
Gladtvet får mye av æren for å ha frisket opp og virkelig fremmet den norske reisefilmen. Hans film Raumabanen – Norges nyeste turistbane fra 1925 skildrer naturskjønne omgivelser, følger turistene om bord i toget og på fjelltur, og får i tillegg med de karakteristiske damene i bunad med på slutten av filmen. Disse bunadkledde damene skulle bli hans kjennetegn på reisefilmen. Ottar Gladtvet laget i 1939 en helaftens dokumentarfilm som fulgte det norske kongeparet på reise til USA. Til Vesterheimen var produsert av Oslo Kinematografer og var først blitt vist som kortfilmer på kinoer i Oslo. Dette var som kronologisk fulgte kongeparets reise gjennom landet og man møtte mange kjente mennesker som Franklin D. Roosevelt, Sonja Henie og Henry Ford.
For utenom disse filmene laget også Gladtvet eksotiske reisefilmer, derav Blandt Syd-Amerikas urskovsindianere fra 1922.
Caesars Palace Grand Prix

Caesars Palace Grand Prix var et Formel 1-løp som ble kjørt i 1981 og 1982.
Da Watkins Glen forsvant fra Formel 1-kalenderen etter 1980, ble det for 1981-sesongen satt inn et løp i Las Vegas, Nevada. Det nye løpet avsluttet sesongen, men det var ikke populært blant førerne, hovedsakelig på grunn av ørkenheten. Det har også blitt beskrevet som en av de verste banene det har blitt kjørt Formel 1-løp på. Banen ble anlagt på parkeringsplassen til hotellet Caesars Palace, og til en midlertidig bane å være var den overraskende godt konstruert: Bred nok til forbikjøring, gode avkjøringssoner fylt med sand, og med et meget jevnt dekke.
Banen gikk imidlertid i retning mot klokka, noe som medførte en sterk belastning på nakken til førerne, som var vant til europeiske baner som hovedsakelig går med klokka. Det største problemet var imidlertid heten, og da Nelson Piquet sikret sitt første verdensmesterskap ved å ta femteplassen i løpet i 1981 klarte han bare såvidt å fullføre løpet, og det gikk femten minutter før han kom seg fra utmattelsen etterpå. Løpet i 1982, som ble vunnet av Michele Alboreto i en Tyrrell, ble slutten på Formel 1-racing i Las Vegas, ettersom løpene bare hadde klart å trekke svært få tilskuere.
Etter at Formel 1 trakk seg ut ble løpet antatt av CART for 1983- og 1984-sesongene. Banen ble modifisert slik at sving 1, 6 og 10 ble knyttet sammen til en sammenhengende langside, slik at banen ble en flat 1,8 kilometer langs skjev ovalbane. De to løpene ble kjørt over 178 runder, en distanse på 322 kilometer (200,25 miles). Til løpet i 1984 ble utgangen av den siste svingen utvidet, noe som økte hastigheten med rundt 11 km/t i forhold til året før.
Eid og Voll

Eid og Voll er en tidligere kommune i Møre og Romsdal.
Eid og Voll formannskapsdistrikt (kommune) ble utskilt fra Grytten formannskapsdistrikt i 1840. Gårdene Torvik, Monsås og Hagen i Grytten kommune ble overført til Eid og Voll etter kongelig resolusjon 10. september 1862.
Herredsstyret (kommunestyret) i Eid og Voll vedtok 11. desember 1865 enstemming at kommunen skulle deles, slik at de to delene skulle bli egne herreder (kommuner). Men delingen ble endelig fastsatt først ved kongelig resolusjon 11. januar 1873, slik at Eid og Voll ble egne kommuner 1. januar 1874. Ved delingen hadde Eid 1 048 innbyggere og et areal på 36 km², mens Voll hadde 695 innbyggere og et areal på 260 km².
1. januar 1964 ble kommunene Eid, Voll, Grytten, Hen og det meste av Veøy slått sammen til Rauma kommune. Ved sammenslåingen hadde Eid 381 innbyggere og Voll 1 163 innbyggere.
Heckler & Koch P30

Politi-pistol

Produsenten Heckler & Koch karakteriserte H&K P30 som en ideell politi-pistol og igangsatte produksjon av våpenet i 2006. 
Varianter av P30 er standard tjenestevåpen i Politiet i Norge (H&K P30L), og bl.a. tollvesenet i Tyskland (H&K P30V6) og tyske Bundespolizei (H&K P30S).  Varianter av H&K P30 brukes også av enkelte politistyrker i Portugal og Sveits og varianten H&K P30NL vurderes som standard tjenestevåpen i Nederland.
Athlete

Athlete er et britisk indie band fra London. Bandet er kjent for singler som "Wires," "El Salvador," "Half Light," og "You Got the Style." Athlete er prisbelønt og musikken deres har blitt brukt i reklamer, filmer, og populære TV-serier for ungdom som One Tree Hill.

Historie

Bandet ble opprettet i 1999 av Joel Pott sammen med barndomsvennene Carey Willets, Steve Roberts og Tim Wanstall. De begynte med å spille på en lokal pub i London før de signerte kontrakt med plateselskapet Regal Recordings. Deres første album var Vehicles and Animals som mottok gode anmeldelser. Kjente singler fra dette albumet er "You Got the Style" og "El Salvador".
Andrealbumet, Tourist, spilte seg inn som nummer 1 på den britiske albumlisten allerede den første uken etter utgivelsen. Dermed overgikk den også Vehicles and Animals i antall solgte album. Singlene "Wires" og "Half Light" ble poulære radiohiter, mens "Twenty Four Hours/ Stand in the Sun" og tittelsporet "Tourist" fikk overraskende liten spilletid på radio og musikkanaler.
Det tredje albumet ble påbegynt allerede da Athlete var på turne med Tourist i 2006. Det er selvprodusert og bandmedlemmende selv har i ettertid uttrykket at det er det av albumene de er mest fornøyd med selv. De har også sagt at de brukte spesifikke band som inspirasjon, blant annet Beck, The Flaming Lips, Neil Young og Massive Attack. Beyond the Neighbourhood ble lansert i september 2007 hvor første singel var "Hurricane". Til tross for bandets tiltro til albumet, mottok det varierende tilbakemeldelser fra kritikere.
22. august 2009 ga bandet ut sitt fjerde album, kalt Black Swan. Førstesingelen het Superhuman Touch.