google/wiki40b huggingface dataset:
Realism and the Aim of Science

Realism and the Aim of Science («Realisme og vitenskapens mål») er en bok av den østerriksk-britiske filosofen Karl Popper (1902–1994). Boka kom ut i 1983 og utgjør bind 1 av Poppers «postskriptum» til hans Logic of Scientific Discovery (1934/1959).
Boka består av to deler, hvor av den første («The Critical Approach») utdyper hovedtemaene fra (og oppklarer misforståelser av) Logic of Scientific Discovery. Kapitlene handler om umuligheta av induksjon (avsnittene 1–16), avgrensninga av vitenskap (§ 17–23) og betydninga av metafysikk (§ 24–26). Delens siste kapittel (§ 27–33) utvikler et mål på «styrkningsgraden» (degree of corroboration) av en teori (i hvor stor grad en teori har blitt styrka gjennom empiriske tester). I del 2 av boka («The Propensity Interpretation of Probability», § 34–61) gir Popper en utfyllende beskrivelse av sin tolkning av sannsynligheter som propensiteter.
Boka var ferdigskrevet i 1956, men av ulike årsaker stoppa korrekturen opp året etter. Manuskriptet ble liggende i 25 år, før Poppers tidligere student W.W. Bartley besørga utgivelsen (utvida med en oppdatert innledning og noen nye fotnoter som Popper tilføyde i 1981/82). Boka kom først (1983 til 1988) ut i parallelutgaver på forlagene Hutchinson (London) og Rowman & Littlefield (Totowa), og fra 1992 hos Routledge (London).
Shunchang

Shunchang (kinesisk: 顺昌县; pinyin: Shùnchāng Xiàn) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Nanping.
Befolkningen var på 241 662 innbyggere i 1999.
Her tales minspråket shaojiang.

Kulturminner

Baoshantempelets hovedhall (宝山寺大殿, Baoshan si dadian) ble i 2001 tilføyd på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Samferdsel

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.
İstanbul Başakşehir FK

Historie

Klubben ble grunnlagt i 1990 som İstanbul Büyükşehir Belediyespor, men i 2014 ble navnet skiftet til İstanbul Başakşehir Futbol Kulübü. İstanbul Başakşehir har spilt i Süper Lig, som er det øverste nivået i tyrkisk fotball, siden 2014/15-sesongen. I 2016/17-sesongen havnet İstanbul Başakşehir på 2.-plass, en historisk topplassering for laget.
God Defend New Zealand

«God Defend New Zealand» er den ene av to newzealandske nasjonalsanger: «God Defend New Zealand» (i vanlig bruk) og «God Save the Queen» (mer sjelden). «God Defend New Zealand» ble framført første gang i Dunedin i 1876, og er skrevet av Thomas Bracken med musikk av John Joseph Woods.
Epping

Geografi

Byen ligger omkring 27 km nordøst for Londons sentrum, i den nordlige delen av Epping Forest. Den befinner seg på en rygg mellom elvene Roding og Lee.
De fleste av de omkring 10 000 innbyggerne (folketelling 2011) bor i nærheten av hovedveien B1393 og Epping stasjon. Omkring tusen mennesker bor i landsbyen Coopersale, som er en del av det verdslige sognet. De telles derfor med blant byens innbyggere, selv om det ligger et skogområde mellom selve Epping og Coopersale.
Byen ligger nord for krysset mellom M11 og M25 ved Theydon Gardon, og nær kryss 26 på M25 og kryss 7 på M11.

Sport

Fotballklubben Epping Town FC ble nedlagt i 1984.

Forbindelse til Tyskland

Epping er kjent i Tyskland fra flere lærebøker i engelsk, der den er hjembyen til de fiktive personene Peter, David, Betty og Helga. Den er vennskapsby med Eppingen i Baden-Württemberg.
Morimopsis

Utseende

Nokså små, kraftige, gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini.
Dekkvingene er ofte noe knudrete.

Utbredelse

Slekten er utbredt i India, Nepal og Bhutan.
Jakub Wawrzyniak

Landslaget

Han ble tatt ut til Fotball-EM 2012 i Polen og Ukraina.
Han ble tatt ut i Polens EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Asjett

En asjett er en liten tallerken. Ordet kommer fra fransk «assiette».
Små asjetter akkompagnerer gjerne kaffekopper. Asjetter kan ha en rekke materialsammensetninger, for eksempel porselen, keramikk, glass mm.
Under et formelt måltid er det gjerne dekket på en kuvertasjett til hver gjest. Denne settes til venstre for gaflene, og brukes til ting som det ikke er hensiktsmessig å legge på tallerkenen, som smør, salat, margbein og brød.
Den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere

Den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere (tysk: Die Großloge der Alten Freien und Angenommenen Maurer von Deutschland) er en storlosje innenfor tysk frimureri med hovedsete i Berlin, som ble grunnlagt den 19. juni 1949. Storlosjen består av 264 St. Johanneslosjer, fordelt på 10 distrikter, og hadde 8 851 medlemmer per 1. januar 2007.

St. Johannesloger

Storlosjen praktiserer ikke høygrader. Den består utelukkende av St. Johannesloger som praktiserer de tre gradene innenfor «det blå frimureri»: Læring, Svenn og Mester. I 1967 begynte de fleste av disse losjene å praktisere «det etterlignede rituale» (Emulation Ritual), som siden 1813 har vært praktisert innenfor Englands forente storlosje. Enkelte eldre losjer innenfor den tyske storlosjen praktiserer likevel fortsatt eldre ritualer, kalt henholdsvis det Schrøderske rituale og Feßlers rituale.
Den tyske storlosjen har således sterke likheter med Det Danske Frimurerlaug og det danske Sct. Johannes-Logeforbundet af gamle, frie og antagne murere.
Gravfeltet på Løykja

Gravfeltet på Løykja er et gravfelt fra jernalderen lokalisert på Løykja i Sunndal kommune og er av de største gravfeltene i landet. Gravfeltet har over 200 gravminner av forskjellige slag med funn fra romertiden fram til slutten av 900-tallet og har sannsynligvis før elveerosjon og jorddyrking hatt nærmere 500 graver. Det er flere gravformer representert på gravfeltet. I tillegg til gravhauger er det også gravrøyser, stjerneformede (trekantede) graver, en båtformet grav, flere ovale gravhauger og en samling lave gravrøyser fra romertiden med tydelig fotkjede.
Det har vært arkeologiske undersøkelser på gravfeltet flere ganger. Spesielt undersøkelsen av haug nr 1 gav mange funn. Denne graven hadde en sentralgrav fra slutten av 700-tallet med flere andre graver i samme haug fra andre perioder av vikingtiden. Den siste fra slutten av 900-tallet. Blant funnene er skålspenner, flere sverd, økser, spyd, hesteutstyr og annet fra minst 5 gravleggelser fra samme gravhaug ble utgravd. Funnene oppbevares i dag på NTNU-Vitenskapsmuseet. Gravfeltet er i dag en del av Leikvin Kulturminnepark.
Dynamisk arbeidsflate

Dynamisk arbeidsflate er en Windows-basert arbeidsflate (fysisk eller virtuell) som er oppmerksom på sammenhengen eller konteksten brukeren til enhver til er i – og i samsvar med dette dynamisk tilpasser arbeidsflatens innhold og utseende. Til forskjell fra tradisjonelle desktop som er statiske og "device-sentriske" er dynamiske arbeidsflater "bruker-sentriske" og "kontekst-følsomme". Dynamiske arbeidsflater og dynamiske datasenter utgjør området omtalt som dynamisk IT.
970-årene

-- 970 -- 971 -- 972 -- 973 -- 974 -- 975 -- 976 -- 977 -- 978 -- 979
Tiårsoversikt
Norwegian Mobile Army Surgical Hospital

Norwegian Mobile Army Surgical Hospital (forkortet NORMASH) var det norske feltsykehuset i Korea som fra 1951 til 1954 var en del av FN-kommandoens engasjement under Koreakrigen. Det norske feltsykehuset lå operasjonsmessig under USAs åttende armé. I alt 623 nordmenn tjenestegjorde i NORMASH. Feltsykehuset fikk en etterfølger i det skandinaviske sykehuset National Medical Center, som fortsatt eksisterer. Dette norske bidraget regnes, sammen med bistand til India i 1947, som starten på Norges internasjonale humanitære engasjement.

Tap

To nordmenn ble drept i forbindelse med NORMASH-innsatsen under Koreakrigen. En sjåfør, Arne Christiansen, ble drept i en skyteulykke i 1952 og en kvinnelig laborant, Brita Reisæter, døde etter en trafikkulykke i tjeneste i 1954.

Medalje og minnesmerke

Tjenestegjørende i NORMASH ble tildelt Den norske Koreamedalje, spesielt innstiftet for oppdraget.
Sørkoreanere, som var sivilt ansatt ved feltsykehuset, fikk i 1972 sørget for at det ble reist et minnesmerke for NORMASH. I dag står dette utenfor fredsmuseet i Dongducheon, nord for Seoul.
Appalachian dulcimer

Appalachian dulcimer, også kjent som «mountain dulcimer», er et strengeinstrument utviklet i USA med utgangspunkt i en instrumenttype kjent flere steder i Europa som nederlandsk hummel, fransk epinette des Voges, norsk langeleik. 
Dulcimeren har fire strenger, hvorav en dobbelt melodistreng, en bass- og en kvintstreng, ofte med åpen stemming. Gripebrettet har en diatonisk skala. Instrumentet ble tradisjonelt spilt ved at strengene ble presset ned med en «noter», en rund pinne av tre, men i dag spilles dulcimeren også med fingrene, noe som muliggjør akkorder. Strengene slås an med plekter.
Dulcimeren er opprinnelig knyttet til tradisjonell amerikansk folkemusikk, en av de fremste utøverne var Jean Ritchie fra Kentucky (født 1922). Den er også brukt i moderne musikk, nevnes kan Joni Mitchell som stemmer dulcimeren på utradisjonelt vis og spiller akkorder. I England er den blitt brukt  av Brian Jones i The Rolling Stones og av folkrock-grupper som Fairport Convention og Steeleye Span, i Norge av Folque og Kong Lavring.
Turisthytta i Bodø

Turisthytta i Bodø er ei hytte som står på Rønvikfjellet i Bodø. Turisthytta er et kjent landemerke fra fjellene i Bodø. Lokalene ble før brukt som kafé. Turisthytta ble i 2004 kjøpt av Eaglewatch Eiendom AS som omgjorde tomt og bygning til et dokumentasjonssenter for havørn. Senere solgte de det videre til Ørnestedet Bodø AS som ønsker å bygge hotell på tomten.
Volvo Personvagnar

Historie

Navnet Volvo er latin og betyr «jeg ruller». Svenska Kullagerfabriken (SKF) dannet et datterselskap i 1915 som het Volvo. Varenavnet Volvo ble brukt som et varemerke på et sporhjullager. Navnet Volvo forsvant på hjullager trolig allerede i 1919.
25. juli 1924 fattet Assar Gabrielsson og Gustav Larson beslutningen å utvikle en «svensk bil laget av svensk stål». Den første bilen, offisielt kjent som Volvo ÖV4 og med klengenavnet «Jakob», forlot verkstedet den 14. april 1927, og med det var Volvo født. Den overbygde PV4 oppsto det samme året, og den første eksporten startet i 1928.
«Biler kjøres av mennesker. Derfor er sikkerhet det grunnleggende i alt vi gjør hos Volvo.» Ordene tilhører Assar Gabrielsson og Gustav Larson, Volvos grunnleggere som allerede i 1927 ga løftet om å sette sikkerhet til mennesket først. Volvo introduserte i 1944 sikkerhetsbur og laminert frontrute som sikkerhetstiltak. På 1950-tallet tok Volvo i bruk defroster og vindusspyler for frontruten. I 1959 ble trepunkts sikkerhetsbelte standard. I 1970 opprettet Volvo sin egen undersøkelseskommisjon som undersøkte alvorlige ulykker der Volvo-biler var innblandet.
Etter mer enn 70 år har både verden og bilene forandret seg dramatisk, men grunnleggernes kjerneverdier står ved lag: sikkerhet, kvalitet og miljø.
På 1970-tallet foreslo svenske myndigheter at Norge skulle bli deleier i Volvo, mot at Sverige ble deleier av de norske oljeressursene. Den såkalte Volvo-avtalen ble undertegnet, men motstanden hos sentrale krefter både i Norge og Sverige var for stor til at den ble en realitet. Sett fra norsk side kan man i dag med tilfredshet glede seg over at avtalen ikke ble en realitet. Den globale etterspørselen etter olje er som kjent større enn etterspørselen etter Volvo, som i dag er kinesiskeid. 
I 1998 ble personbildivisjonen i Volvo-konsernet kjøpt av Ford Motor Company. Denne transaksjonen medførte at Volvo-konsernet ble splittet. Volvo Cars inngikk i Fords PAG-gruppe, Premium Automotive Group, sammen med Aston Martin, Jaguar, Lincoln og Land Rover. Men Volvos øvrige divisjoner med lastebiler, busser, anleggsmaskiner og båtmotorer eies fremdeles av det børsnoterte konsernet AB Volvo
I mars 2010 inngikk Ford en avtale om å selge Volvo Cars til det kinesiske selskapet Geely Automobile.
Volvo er nå et aksjeselskap som har hovedkontor i Goteborg i Sverige. De har bilproduksjon i Gøteborg, Gent i Belgia, og Chongqing, Chengdu og Daqing i Kina. De har dessuten en monteringsfabrikk i Kuala Lumpur i Malaysia, og produserer bildeler i Skövde (motorer), Floby og Olofström.

Volvo & trafikksikkerhet.

Volvo har som visjon at ingen skal omkomme eller bli livstruende skadet i en Volvo produsert i 2020 eller senere. Ett av Volvos fokus er altså tryggheten i trafikken. Volvo arbeider for at deres kjøretøy og biler skal være trygge for både fører og passasjerer.
Ambleny

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Ambleny
Referanse: INSEE
Fagerhult

Fagerhult er et tettsted i Högsby kommune i Kalmar län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 229 innbyggere.
Pella (prefektur)

Geografi

Nordlige og sørvestlige områder av Pella er dekket av fjell, særlig Vermiofjellene, Vorasfjellene i nordvest og Paikofjellene i nordøst. De sørlige områdene er flate og i antikken var det en bukt som hang sammen med Egeerhavet. Høyden er i dag omtrent 5-10 meter over havnivå. Vegoritidasjøen ligger i sørvest.

Historie

Området rundt det moderne prefekturet Pella var en del av kongeriket Makedonia i antikken. Det ble senere en del av Romerriket, og så Østromerriket og Det osmanske riket. Etter 500 år med tyrkisk styre startet den greske selvstendighetskrigen, men grekerne tapte alle slagene i området og Pella ble først en del av Hellas i 1913, etter balkankrigene. Økonomien og jordbruket i Pella bedret seg og det ble opprettet flere jordbruksområder, mens veisystemet ble utbedret. Under den gresk-tyrkiske krigen 1919-1922 kom mange flyktninger fra Lilleasia i det moderne Tyrkia til området. Radio og biler kom til landsbyga i 1950-årene, i tillegg til at veiene ble asfalterte.
Leif Longum

Liv

Han var sønn av Georg Longum (1895–1962) og Aagot Johanne Gudim (1896–1975). Etter å ha tatt examen artium i 1946 var han elev ved Nansenskolen, før han ble M.A. ved Universitetet i Pennsylvania i 1952. I 1957 ble han mag. art. i almen litteraturhistorie fra Universitetet i Oslo. Magistergradsavhandlingen «To kjærlighetsromantikere» handlet om Gunnar Heiberg og Helge Krog.
Etter et år som lærer ved Nordiska Folkhögskolan i Kungälv var han lærer ved Nansenskolen fra 1960 til 1972. Han ble så ansatt som universitetslektor ved Universitetet i Bergen, hvor han fra 1974 var førstelektor og fra 1992 professor i nordisk litteratur.
Etter studieoppholdet i USA var Longum påvirket av nykritikken. Longum utga blant annet en bok om kulturradikalismen i mellomkrigstiden (Drømmen om det frie menneske, 1986).
Lundariket

Lundariket eller kongedømmet Lunda var en stat det som nå er Kongo-Kinshasa, Angola og Zambia i Afrika mellom omkring 1665 og 1887. Rikets kjerneområde var Katanga i nåværende sørlige Kongo-Kinshasa, og den herskende klassen var etniske lunda.
I sin storhetstid på 1800-tallet dekket riket et område på cirka 300 000 km². Da riket ekspanderte antok det formen av en konføderasjon, der erobrede riker fikk beholde et visst selvstyre, men måtte betale skatt til sentralmakten. Lundahoffet hadde nære kontakter med kongedømmet Luba, og de båndene ble styrket ved ekteskap mellom herskerfamiliene.
Riket falt sammen under Chokwes invasjonskrig på 1800-tallet. Chokwe hadde håndildvåpen og var militært sterkere enn lundastyrkene. Sentralstyret brøt sammen og lokale lundaledere fikk sin makt innskrenket. På slutten av 1800-tallet ble det tidligere Lundariket delt mellom den portugisiske kolonien Angola, kong Leopold IIs personlige koloni Fristaten Kongo (nåværende Kongo-Kinshasa) og britiske Nordvest-Rhodesia (senere Nord-Rhodesia, nåværende Zambia).
Ubaidperioden

Ubaidperioden eller Obedperioden er en mye utbredt benevnelse på perioden fra omkring 4000 f.Kr. til 3500 f.Kr i Midtøsten, ikke minst Mesopotamia. Her benevner Ubaidperioden den perioden med utviklet jordbruk, skrivekunst og bruk av hest og hjul, men uten store, sentraliserte imperiestater utover forstørrede bystater. Perioden opplevde ulike konkurrerende bysentra som ble avløst av den første staten som fra 3500 f.Kr. rådde over hele slettelandet – Uruk.
Omkring år 4000 f.Kr ble det gjort to innovasjoner som endret regionens og verdens historie dramatisk. Skrivekunsten oppsto i de mindre bystatene i det nordlige Mesopotamia, mens kunsten å utvinne herdet kobber og etterhvert bronse oppstod i fjellregionene i randsonen hvor slike metaller var tilgjengelige.
Også den sivile og militære bruken av hest ble introdusert fra Sentral-Asia via randsonene. Trolig ble også villesel tatt i bruk sammen med okser for å trekke ploger og vogner med hjul.
Leirmineral

Leirmineral tilhører en gruppe av mineraler som kalles sjiktsilikat. På grunn av sine fysikalske og kjemiske egenskaper forekommer leirmineralene oftest i kornfraksjonen <0,002mm i naturen. Jord som er rik på leirmineraler, kalles leire.

Krystallstruktur

Leirmineralene klassifiseres etter deres krystallografi. Strukturen varierer med typer av enten oktaederlag eller tetraederlag, som er bundet sammen elektrostatisk. Mellom lagene ligger ofte store ioner som f.eks. kalium som også bidrar til å binde lagene sammen. Strukturen kan i tillegg bestå av hydroksyloktaedre. Den krystallografiske sammensetningen analyseres ved XRD som bestemmer tykkelsen på hvert lag; vanligvis 7Å, 10Å eller 14Å.
Per Mathisen

Jazzlinja og Berklee

Mathisen studerte på jazzlinja ved Trøndelag musikkonservatorium 1991-93, deretter ved Berklee College of Music i USA og kom tilbake til Norge i 1994.

Elektrisk- og akustisk bass

Han spilte i forskjellige band i hovedstadsområdet, bl.a. Erlend Gjerde kvintett, Inge Stangvik kvartett og Storeslem, og gjorde plateinnspillinger med, Olga Konkova, «Her point of view» 1997, «Northern crossings» utgitt 2000 og «Some things from home» 2001, samt deres duoplate «Unbound» i 2002 (utgitt 2006).

Internasjonal

I 2001 turnerte han i Europa med Terri Lyne Carrington, har ellers spilt med en rekke internasjonale navn, som Geri Allen, Gary Thomas, Bill Bruford, Gary Husband, Ralph Peterson, Nguyên Lê og Terje Rypdal, og har fra 2003 vært medlem av det transatlantiske jazzkollektivet NYNDK (plateutgivelse 2006), kalt så fordi musikerne kommer fra New York, Norge og Danmark.

Instruktør

Mathisen har ellers deltatt på plateinnspillinger med gruppa «String Zone» («Mystery bag» 2003), Hans Mathisen («Quiet songs» 2002-04), Helge Sunde & Norske Store Orkester («Denada» 2005) og Roy Powell Peak Experience Trio (2006) samt vært et fast innslag som bassist og leder av "workshops" i Groove Valley (som årlig avvikles i Beiarn i Nordland) der kunstnerisk leder er Jan Gunnar Hoff.

Mathisen familien

Mathisen kommer fra en familie der musikk står sentralt. Hans brødre Ole, Nils, Hans er også begavete musikere, og han er gift med den russiskfødte pianisten Olga Konkova. Alle har de en sterk tilkytning til norsk og internasjonal jazz.
Libération

Libération (ofte omtalt som Libé) er en fransk dagsavis. Den ble grunnlagt i Paris i 1973 av Jean-Paul Sartre, Pierre Victor alias Benny Lévy og Serge July i kjølvannet av protestbevegelsene i mai 1968.
Libération er en av de fire store dagsavisene i Frankrike, og det var den første franske dagsavisen med utgave på Internett.
Inge Storheill

Andre verdenskrig

Ved krigsutbruddet var Storheill til sjøs. Da skipet MS «Tudor» ble torpedert i 1940 ble Storheill reddet av en engelsk korvett og ført til England. Storheill gikk da inn i Marinen og startet utdanning for å bli flyger.
Fra august 1940 til mars 1941 fikk han flygeropplæring ved Little Norway i Canada, før han fra april 1941 til januar 1942 tjenestegjorde ved 330 skvadron på Island.
Storheill gikk den britiske sjøkrigsskolen i Darthmouth fra januar 1942 til august 1942 før han i perioden september 1942 til mai 1943 var katapultflyger og kadett på HMS «Anscon».
Fra juni til oktober 1943 tok Storheill nye kurs før han i perioden oktober 1943 til februar 1944 var kadett og torpedooffiser på HMS «Onslow».
Storheill tok avsluttende kurs ved sjøkrigsskolen i Darmouth fra februar til august 1944 før han fra september til november gikk Spitfirekurs og dekklandingstrening i London.

Kamp mot Japan

Fra februar 1945 og fram til Japan kapitulerte var Storheill involvert i kampen mot Japan som jagerflyger ved 1849 skvadron på hangarskipet HMS «Formidable».
Tjenesten i kampen mot Japan vakte oppsikt blant norske offiserer ettersom Norge ikke formelt var i krig med Japan. Dette ble løst ved at han ved kongelig resolusjon fikk permisjon fra norsk tjeneste og gikk inn i britiske Fleet Air Arm. Storheill ble på denne måten eneste norske pilot i kamp mot Japan.
Under angrep mot japanske handelsskip ved nordkysten av Honshu 9. august 1945 ble Storheill beskutt og måtte nødlande på vannet på vei tilbake til hangarskipet, men ble plukket opp av en amerikansk destroyer samme dag.

Etter krigen

Storheill var flyger ved 333 skvadron i Luftforsvaret et år etter krigen før han gikk over i sivil luftfart.
FIS Ladies Winter Tournee

2009

Hoppuka ble dette året avlyst, fordi det ikke ble arrangert renn i Rastbüchl (Breitenberg) og det ikke lyktes å finne andre egnede arrangørsteder i tillegg til Schonach og Baiersbronn. Man anså det for uhensiktsmessig å arrangere hoppuke med bare to rennsteder.
Aphanicercella barnardi

Utseende

Små, mørke steinfluer. Et karakteristisk kjennetegn er at baklårene er svært kraftige.

Levevis

Artene i familien Notonemouridae kan finnes i en rekke forskjellige ferskvanns-lokaliteter, men foretrekker kaldt og oksygenrikt vann. Noen arter lever på steiner som blir overskylt av fossefall eller stryk, andre lever i elver eller innsjøer. Nymfene eter døde planter og dødt, organisk materiale og gjennomfører utviklingen på ett år. De har sterke bein og kan krype opp loddrette overflater, også mot en kraftig vannstrøm. De voksne fluene kan hoppe ved hjelp av sine kraftige baklår, noen arter flyr også godt. De tar trolig næring til seg.
De romersk-persiske kriger

De romersk-persiske krigene var en serie med konflikter mellom den gresk-romerske verden og to påfølgende persiske riker: det partiske rike og Sasanideriket. Slag som ble utkjempet mellom Partia og den romerske republikk begynte i 54 f.Kr.; kriger begynte under senrepublikken, og fortsatte gjennom Romerriket og Sasanideriket. Flere vasallkongeriker i form av bufferstater foruten flere allierte nomadiske folk spilte også en rolle. Krigene endte med de arabiske og muslimske erobringer som førte til at Sasanideriket falt og store territoriale tap for det bysantinske Østromerriket kort tid etter slutten av den siste krigen mellom dem.
Om sett i sammenheng varte de romersk-persiske krigene varte i over 680 år, og utgjorde en av de lengste militære konflikter i menneskelig historie. Til tross for dette forble grensene i stor grad stabile. Det var en form for tautrekking: byer, befestninger, og provinser ble jevnlig angrepet, herjet, erobret, ødelagt og forhandlet. Ingen av partene hadde logistisk styrke eller nok arbeidskraft og menneskelige ressurser for å opprettholde slike langvarige kampanjer så langt fra sine grenser, og ingen av dem kunne avansere for langt uten å risikere å strekke sine grenser for tynne. Romerne angrep eksempelvis Ktesifon mer en et halvt dusin ganger, og ved fem anledninger tok de byen ved storm. Begge sider gjorde sine erobringer bortenfor grensene, men over tid ble balansen bort imot alltid gjenopprettet. Grensen endret seg noe på 100-tallet e.Kr.: den hadde gått langs nordlige Eufrat; den nye grensen gikk øst, eller senere nordøst, over Mesopotamia til nordlige Tigris. Det var flere betydelige endringer ytterligere nord, i Armenia og i Kaukasia. Selv det i begynnelsen var ulik militær taktikk mellom partene, tilpasset militæret seg på begge sider hverandre og på andre halvdel av 500-tallet var de bort imot like og tilpasset hverandre.