google/wiki40b huggingface dataset:
Ivö

Ivö, tidligere Ifø, er en øy i Ivösjön med cirka 200 innbyggere. Den har en overflate på cirka 1500 hektar og ligger i nordøstre Skåne i Sverige.
Den nevnes første gang i kong Valdemars jordebok fra omkring 1250, hvor øya tilhørte den danske konge. 
Severdigheter er ruinen Ivøhus eller Biskopsborgen, hvor erkebiskop Anders Sunesen tilbrakte sine siste år som giktbrudden. I nærheten ligger Sankta Ursula kirke som Sunesen formentlig også lot oppføre. 
På den nordlige del av øya, finnes et stenbrudd, der utvinning av kaolin pågikk til og med 1950-tallet. Her finnes også fine bøkeskoger rundt den såkalte Klacken, som er en høyde som når 133 moh på øyas nordlige del. Ivö kan nås med bilferge.
Lars Kepler

Lars Kepler er et pseudonym som benyttes av det svenske forfatterekteparet Alexander Ahndoril og Alexandra Coelho Ahndoril når de sammen skriver kriminalromaner om «kommissarie Joona Linna».
Da «Lars Kepler» hadde stor suksess med den første boken Hypnotisøren var det et mysterium hvem som skjulte seg bak pseudonymet, og mye spekulasjoner i svensk presse. De to forfatterne var da vel etablerte, og hadde hver for seg utgitt kjente og kritikerroste bøker.
Ski- og Fotballklubben Ajaks

Fotball

SFK Ajaks hadde sist seniorlag i fotball for menn i 2000. Da klubben hadde seniorlag på nivå 5 og 4, spilte klubben hjemmekampene på fotballbanen på landbruksskolen på Kleiva (grusbane), Folkvang på Steira og Sortland idrettspark. Herrelagets beste sesong var 1991, da laget ble nummer 2 i 3. divisjon (nivå 4), etter Sortland IL. Klubben har nå flere lag i aldersbestemte klasser i fotball.
Draktfargen til SFK Ajaks er helhvitt.
Blek bladmåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 23 – 26 mm), slank måler, blekt blågrønn bleknende til grønnlig hvit. Både for- og bakvingene har to hvite, lett bølgende (ikke tannete) tverrbånd. Larven er lang og tynn, grønn, hodet er delt av en dyp kløft i to spisse lober.

Levevis

Blek bladmåler holder til i løvskog med innslag av bjørk. Larvenes næringsplante er først og fremst bjørk (Betula spp.), men den kan også gå på hagtorn (Crataegus spp.), eik (Quercus spp.) og andre løvtrær.

Utbredelse

Arten forekommer i Europa og videre østover til Korea og Japan. I Norge forekommer den på Østlandet nord til Oslo, på Sørlandet og på Vestlandet nord til Lærdal. Den er nokså vanlig på sørvestlandet, ellers mindre vanlig.
MOTIV

MOTIV er medlemsbladet for ungdomsorganisasjonen Juvente. Bladet kommer ut opptil fire ganger i året.
Redaktør for MOTIV er Kjetil Vesteraas, og redaksjonen består i tillegg til redaktøren av sju frivillige redaksjonsmedlemmer pluss en grafiker.
MOTIV har et opplag på ca. 2 000, og distribueres til alle betalende medlemmer og betalende aktivitetsmedlemmer av Juvente.

Kort historikk

MOTIV ble opprettet da Norges Godttemplar Ungdomsforbund (NGU) og Det Norske Totalavholdsselskaps Ungdomsforbund slo seg sammen til Juvente i 1992. Da var MOTIV Juventes organ, og redaktøren ble valgt av landsmøtet og MOTIV var uavhengig av forbundsstyret. Fra og med 2007 fikk landsstyret, daværende forbundsstyret, jobben med å velge redaktør, men redaktøren kan ikke være fra landsstyret.
Bekkerøye

Utbredelse

Bekkerøya stammer opprinnelig fra de østlige traktene av Nord-Amerika og sør-Canada.
Den er satt ut flere steder i Sør-Norge siden denne er mer motstandsdyktig mot sur nedbør enn f.eks. ørret. Utsetting av bekkerøye var ennå i 1989 ansett som et mulig tiltak i vassdrag som var forsuret. Men det ble også pekt på at «Spredning av nye fiskearter er i mange tilfelle svært uheldig. Det må presiseres at utsetting av bekkerøye uten særskilt tillatelse er forbudt». I Fremmedartslista, som anslår den økologiske risikoen ved fremmede arter, er bekkerøye per 2018 kategorisert i gruppen «lav risiko».
Lutvann ved Oslo er et kjent bekkerøyevann, men hovedområdet er nok i Njardheimsområdet i øvre Sirdal, der feks Rosskreppfjorden er et kjent vann med særdeles stor fisk.

Beskrivelse

Bekkerøya er mørk grønn til brun med marmorering i lysere farger på ryggen og ofte halen. Mage og finner på undersiden av fisker er ofte røde, og fisken har ofte røde prikker. Rødfargen på magen blir kraftigere i gytetiden. Bekkerøya ligner mye på bekkeørret både i utseende og levemåte, og den har blitt en ettertraktet sportsfisk.
Den største registrerte lengden på bekkerøye er 86 cm, og den største vekta er 9,4 kg. Den kan nå en alder på minst 7 år, kanskje det dobbelte på steder den er satt ut. Den største bekkerøya tatt på sportsfiskeredskap i Norge, er på 2,268 kg, tatt i Mandalselva 19. august 2001.
Socialistisk Arbejderparti

Socialistisk Arbejderparti (SAP) er den danske avdelinga av den fjerde internasjonale.
SAP ble stiftet i 1980 som videreføring av Revolutionære Socialisters Forbund (RSF).
SAP var i 1989 med på å danne Enhedslisten.
SAP utgir månedsmagasinet Socialistisk Information (SI).
NM i terrengløp 2018

NM i terrengløp 2018 var en del av NM i friidrett 2018, men ble arrangert som to separate konkurranser.
NM stafetter og kort løype (kvinner/menn jr 2 km, menn senior 3 km) ble arrangert i Osterøy 7. og 8. april 2018 med Osterøy IL som arrangør.
NM lang løype (jenter/gutter 4 km, kvinner 6 km og menn 10 km) ble arrangert på Bratsberg i Trondheim 14. oktober 2018 med Strindheim IL og Bratsberg IL som arrangører.
Selafiel

Selafiel eller Sealtiel (arameisk צלתיאל Tzelathiel «Guds bønn», hebraisk שאלתיאל Shealtiel), han er nevnt i  Esdras andre bok. Han er en av de syv erkeenglene fra den ortodokse tradisjonen.  Engelen er også kjent fra katolsk liturgi og hagiografi, og har en egen minnedag. 
I kunsten er han ofte avbildet men nedslåtte øyne og armene krysset over brystet mens han ber. Bønn er hans spesialområde, og ortodokse kristne vil be ham om hjelp om de er søvnløse eller kalde. I katolsk tradisjon blir han avbildet med to fisker som henger i et knippe.
Søren Nielsen May

Søren Nielsen May (født i Helsingborg, død 16. september 1679 i Holbæk), også skrevet Søren Nielsen Maj, var en dansk prest, som var sogneprest og prost i Holbæk på Sjælland. Han var onkel til statsmannen Peder Griffenfeld.

Bakgrunn

Han var fra den dengang danske landsdelen Skåne og var utdannet magister fra Københavns Universitet. I unge år hadde han rykte som skjørtejeger; da en ny prest skulle utnevnes i Hvidovre i 1629 ble May anbefalt av de teologiske professorer, men Sjællands biskop Hans Poulsen Resen «besværede sig for sin Samvittigheds Skyld» for å ordinere ham, da han skulle være «berygtet for noen Letfærdighed formedelst tvende Kvindfolk».

Prest

May ble i stedet residerende kapellan i Holbæk i 1629, ble sogneprest der i 1633 og ble også prost i Merløse Herred i 1652. Han var i perioden 1630–1633 også preseptor (privatlærer) for Henrik Rosenkrantz til Arreskov, som døde 19 år gammel i Paris. Etter 50 år som prest fikk han tittelen jubellærer.
Han var gift med Catharina Motzfeldt (født 1616 i København, død 1676 i Holbæk), datter av vinhandler og stadskaptein i København Peter Motzfeldt (1584–1650) og Maria von Heimbach, og som tilhørte en tysk adelsslekt opprinnelig fra Westfalen. De hadde totalt 20 barn, men mange døde unge. Svigersønnen, senere biskop i Christianssand Ludvig Stoud, var i unge år Mays kapellan i Holbæk. En annen svigersønn var sogneprest i Ølsted Herman Arentsen (1647–98), sønn av den kjente topografisk-statistiske forfatteren og rådmann i København Arent Berntsen. Søren Nielsen May har flere etterkommere i Norge, bl.a. barnebarnet, sogneprest i Kviteseid Otto Stoud, og barnebarnet Cathrine Medea May Arentsen (d. 1736), gift med sorenskriver i Øvre Telemark Peder Paus (1691–1759), samt oldebarnet, sorenskriver i Øvre Telemark Hans Paus (1721–1774).
Catharina Motzfelds søster Maria Molly Motzfeldt var mor til rikskansler og lensgreve Peder Griffenfeld, langt på vei Danmark-Norges faktiske makthaver i første del av 1670-tallet, samt til admiralitetsråd og generalkrigskommissær Albert Gyldensparre. Søren Nielsen May var meget stolt av slektskapet. Nevøen Griffenfeld gav ham en bot på 20 riksdaler for å ha bedt for «det griffenfeldtske hus» i kirken etter bønnen for kongehuset.
Han fikk i 1669 bygget gården som i dag kalles Søren Mays Gård i Klosterstræde 16 i Holbæk, og som fortsatt står. Den var hans privatbolig, mens han i tillegg hadde en embedsbolig i Klosterstræde 18 der hvor det gamle rådhuset står. En grunn til at han fikk bygget en ekstra bolig like ved var hans store familie og husholdning. Fra 1919 har Søren Mays Gård vært sete for Holbæk Museum.
Glima

Glima (islandsk: glíma) er en nordisk form for bryting som stammer fra vikingtiden. Glimabrytere har på seg et glimabelte, et dobbeltbelte av lær som går rundt hvert lår og rundt livet. Med høyre hånd fatter man om motstanderens livbelte, og med venstre hånd om motstanderens høyre lårbelte. En bryter taper om han berører underlaget med noen del av kroppen mellom armhulene og knærne.
Det finnes åtte hovedmåter å kaste motstanderen på.
Idretten har vært nasjonalidrett på Island fra slutten av 1800-tallet.
Daniel Goldhagen

Biografi

Goldhagen var lenge lektor ved Harvard-universitet i Cambridge i USA. Han beskjeftiget seg på denne tiden med forskning på nasjonalsosialismen og holocaust. 
Han er mest kjent for sin bok Hitlers Willing Executioners – Ordinary Germans and the Holocaust som kom ut i 1996. Denne boken vakte oppsikt i Europa og særlig i Tyskland. I boken fremfører han den oppsiktsvekkende påstand at årsaken til Holocaust er å finne i en særlig sterk og særegen tysk antisemittisme. Denne antisemittismen kalles av Goldhagen for eliminatorisk antisemittisme, som med tiden utviklet seg til eksterminatorisk antisemittisme. Boken skapte stor debatt i fagmiljøer. Den kjente jødisk-amerikanske historikeren og eksperten på tysk og jødisk historie Fritz Stern hevder at  boken er full av germanofobi. Kritikere mener også at Goldhagens fullstendige utelatelse av antisemittismen i andre land grenser til å være apologetisk.
Til tross for dette, solgte boken godt, særlig i Tyskland, mye på grunn av Goldhagens PR-evner. Boken utløste den såkalte Goldhagen-debatten i Tyskland i 1996/97. Denne debatten startet med en massiv kritikk mot Daniel Goldhagen, både fra historikere og legfolk. Imidlertid forandret dette seg etter at debatten hadde vart en stund. Kritikken fra fagfolk var stort sett negativ, men Goldhagen opparbeidet en stadig større popularitet hos ikke-historikere. Etterhvert fortonet hans besøk seg mer og mer som en tiljubling fra alminnelige tyskere. Høydepunket i denne populariteten var da Daniel Goldhagen ble tildelt den ikke-faglige Demokratiepreis januar 1997. Overrekkeren av prisen var Jürgen Habermas.
Tryton

Tryton er en høynivå generell applikasjon på hvilket Enterprise resource planning forretningsløsninger er bygd gjennom et sett av Tryton-moduler. De tre delene av programmer utvikles hver for seg, og består av Tryton klient,Tryton server og databasehåndterngssystemet (hovedsakelig PostgreSQL).
Siste versjon er 3.6 fra 30. april 2015.
Kastfemkamp

Kastfemkamp er en friidrettsøvelse som består av fem forskjellige kaste-øvelser. De fem øvelsene er de fire olympiske øvelsene, sleggekast, kulestøt, spydkast og diskos samt vektkast som var OL-øvelse i 1904 og 1920. Det arrangeres mesterskap innen veteranfriidrett i øvelsen både nasjonalt  og internasjonalt, og det føres liste over verdensrekorder.
Øvelsene er de samme for menn og kvinner, men størrelsen på det som kastes varierer avhengig av kjønn og alder. Hver utøver får tre forsøk i hver øvelse, og så beregnes en poengsum ut fra gjennomsnittet av de beste internasjonale resultatene for hver øvelse og aldersgruppe. Vinneren er den med høyest total poengsum.
Norske Iver Hytten har (per november 2017) verdensrekord for menn over 45 år satt i Tønsberg i 2012, og Arild Busterud har verdensrekord både i klassen over 60 år satt i Heggedal i 2010 og over 65 år fra 2013 satt i Porto Alegre i Brasil.
I USA konkurreres det også i «ultravekt femkamp» der vekten som kastes økes for hvert kast.
Etterkrigsmodernisme

Begrepet etterkrigsmodernisme er en retning innen kunsten i tiden etter andre verdenskrig.

Lyrikk

Etterkrigsmodernisme knyttes opp mot skrivemåten til lyrikerne i tiden etter den andre verdenskrig. Lyriken var ikke tradisjonell lengre, de skrev uten fast rim og rytme.

Musikk

Finn Mortensen var en komponist som blir nevnt i sammenheng med etterkrigsmodernisme. «Jeg har nærmest en aversjon mot nasjonal rosemaling», sa han og holdt foredrag og laget radioprogrammer hvor han stilte seg sammen med andre komponister som var kritiske til den nasjonalt orienterte musikken.
European Crystallographic Association

European Crystallographic Association (ECA)  er en uavhengig vitenskapelig organisasjon som fungerer som paraplyorganisasjon for nasjonale krystallografiforeninger i Europa, Afrika og deler av Vest-Asia. Foreningen ble etablert i 1997 og har 36  nasjonale og hundrevis av personlige enkeltmedlemmer. ECA er en uavhengig, regional underavdeling av International Union of Crystallography (IUCr). Øvrige IUCr-medlemmer er American Crystallographic Association (ACA), Asian Crystallographic Association og Latin American Crystallographic Association. ECAs offisielle tilholdssted] er Nijmegen i Nederland.
Formålet med ECA er å fremme kjennskap til og bidra til utviklingen av krystallografi innenfor alle disipliner, inkludert relaterte fagområder som ikke-krystallinske faste stoffer, samt å fremme europeisk samarbeid innen krystallografi. Disse målene søkes blant annet nådd ved å støtte krystallografiske møter, workshops og skoler i Europa og Nord-Afrika.

Historie

ECA ble etablert under det 17. europeiske krystallografimøte (17th European Crystallographic Meeting, ECM-17) i Lisboa i 1997 og er etterfølgeren til European Crystallographic Committee (ECC), som ble opprettet i 1972 og organiserte tidlige ECM-møter. Det siste historiske sammendraget ble presentert under ECM-28 i Warwick/England, 2013.

Organisasjon

ECAs styringsorganer er Rådet (Executive Council) og en styringskomité (Executive Committee). Rådet møtes én gang hvert år og fastsetter retningslinjer for virksomheten i ECA, tar opp nye medlemmer m.m. Hver nasjonale forening oppnevner ett rådsmedlem. Det velges i tillegg rådsmedlemmer til å representere de personlige medlemmene i ECA, én for hvert 50’ende medlem. Executive Council er ansvarlig for arbeidet i ECA mellom rådsmøtene.
Ulike arbeidsgrupper med fagspesifikt (Special interest groups, SIGs) eller generelt (General interest groups, GIGs)  fokus knytter sammen forskere med felles interesser. Blant oppgavene til SIGs og GIGs er å fremme forslag til temaer og foredragsholdere ved neste ECM-møte.

ECM-møter

Internasjonale IUCr-møter avholdes hvert tredje år, siste gang i august 2017 i Hyderabad, India og neste gang i 2020 i Praha, Tsjekkia. De årene det ikke er IUCr-møter arrangeres ECM-møter. ECM-30 ble arrangert i Basel, Sveits i august 2016, ECM-31 i Oviedo, Spania i august 2018. ECM-32 vil finne sted i Wien, Østerrike, i august 2019. ECM-27 ble arrangert i Bergen i 2012.

Priser

ECA deler ut to priser, Max Perutz Prisen i anerkjennelse av fremragende prestasjoner i et felt av krystallografien. Sammen med European Neutron Scattering Association (ENSA) deles også ut Erwin Felix Lewy Bertaut Prisen. I 2016 ble de to prisene delt ut til henholdsvis Professor Václav Petříček, Tsjekkia, og Dr Linda Reinhard, Tyskland, i 2018 til Professor Sine Larsen, Danmark, og Dr Matthias Zschornak, Tyskland
Sumplinjemåler

Utseende

En nokså liten (vingespenn 20 – 26 mm), slank, lysgrå måler. Forvingene har markerte forhjørner og er lysgrå med mange smale, grå tverrbånd. Rundt midten av vingen er det er bredere, grått bånd med en liten, svart flekk. Langs ytterkanten går det er mørkere grått bånd som nesten er kontinuerlig med en bred, grå skråstrek i vingespissen. Larven er lys brun uten noen spesielle, slående kjennetegn.

Levevis

Arten er knyttet til sumpige og myrlendte områder. Larvene utvikler seg på forskjellige maurer (Galium spp.). Denne arten har to generasjoner per år, i alle fall i sør, de voksne flyr i mai – juni og igjen i juli – august.

Utbredelse

Sumplinjemåleren finnes over det meste av Europa. I Norge er den funnet nord til de sørlige delene av Nordland, for det meste langs kysten men av og til også i innlandet.
Død & begravet

Handling

Underlige ting foregår i den lille tåkete kystbyen Potters Bluff i New England. Besøkende myrdes på brutalt vis. Drapene utføres av en lokal gruppe som i tillegg tar bilder av drapene. Ugjerningen blir deretter fremstilt som ulykker. Byens sheriff, Dan Gillis, etterforsker de mystiske dødsfallene. Så begynner likene plutselig å forsvinne og enkelte borgere hevder overfor sheriffen å ha sett nylig avdøde i levende live. En overnaturlig forklaring virker mer og mer sannsynlig for Dan. Sporene peker mot byens begravelsesagent, Dobbs, som i det skjulte driver med ulovlige eksperimenter på lik.

Om filmen

Død og begravet har fått 73 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.
Filmen ble forbudt for visning på kino i Norge i 1981. En lite klipt versjon ble i 1984 lansert på video av Fram Film, men ble totalforbudt noen år etter. Filmen ble raskt assosiert med videovold.
Psoriasis- og eksemforbundet

Psoriasis- og eksemforbundet (PEF) er en interessepolitisk pasientorganisasjon for mennesker med psoriasis, atopisk eksem, psoriasis artritt og andre hudsykdommer. Forbundet ble stiftet i 1962 og har i dag ca. 5 500 medlemmer.  
Psoriasis- og eksemforbundet har egen ungdomsorganisasjon, PEF-ung, som søker å fremme ungdommens egne interesser. PEF-ung arrangerer blant annet et sommertiltak hvert år.

Sentralstyret

Sentralstyret består av åtte representanter; forbundsleder, nestleder, fire faste styrerepresentanter, to representanter fra PEF-ung, samt tre varamedlemmer. Sentralstyret har ansvaret for den daglige virksomheten i organisasjonen, og sørger for at den drives i samsvar med PEFs vedtekter, samt landsmøtets og representanskapets vedtak.

Fylkeslag

Fylkeslagene er PEFs øverste organ i fylket. I dag har PEF fylkeslag i alle landets 19 fylker. I fylker uten lokallag, er det fylkeslaget som står for å ivareta forbundets interessert også på lokalt plan. Arbeidet går ut på å sørge for at alle som har psoriasis, atopisk eksem og andre hudsykdommer får sin livskvalitet sikret både fysisk, psykisk, sosialt og økonomisk.

Lokallag

Lokalforeningene er forbundets overordnede organ i det gitte området, og skal ivareta forbundets interesser på lokalplan. PEF hadde per 1. januar 2015 45 lokalforeninger. Lokallagene fungerer som forbundets grunnorganisasjon, og skal være et møtested for mennesker med psoriasis, atopisk eksem og andre hudsykdommer.
Merkesmann

Merkesmann (gno merkismaðr) var i middelalderen den personen i hirden som bar kongens merke i strid.
Merkesmannen var en del av hirden. Hirden bestod av unge menn fra gode ætter, som skulle være lojale mot kongen. Merkesmannen var en av dem med høyest rang i hirden, etter stallaren. Merkesmannen blir omtalt allerede på Harald Hårfagres tid. I strid skulle merkesmannen ta vare på kongens merke, en fane eller et banner med kongens symbol på. I fredstid ble merkesmannen trolig benyttet som rådgiver for kongen.
Merkesmannen var en del av kongens innerste krets, og fra høymiddelalderen var merkesmannen en del av riksrådet, den rådgivende forsamlingen av adel og geistlige som gav kongen råd om styringen av landet.
Captain America

Captain America er en tegneseriefigur og superhelt skapt av Joe Simon og Jack Kirby i 1940.

Historie

Captain America dukket for første gang opp i Captain America Comics nr. 1 fra Timely Comics i desember 1940. Simon og Kirby skrev og tegnet de første ti numrene av serien før andre tok over i 1941. Captain America Comics utkom med 75 nummer inntil serien ble nedlagt i 1949. Det første nummeret, som utkom ett år før USAs inntreden i annen verdenskrig, viser Captain America som slår til Adolf Hitler. Simon og Kirby, som begge var jøder, var sterkt antinazistiske og nølte ikke med å bruke serien som antinazistisk propaganda. Et kortvarig forsøk ble gjort på å gjenopplive serien på 1950-tallet, men uten suksess. Etter at Kirby hadde returnert til Marvel Comics og forlaget begynte å oppleve ny suksess med sine superheltserier på begynnelsen av 1960-tallet ble Captain America tatt opp som medlem i superheltgruppen Avengers. Han fikk også sin egen serie i heftet Tales of Suspense og siden sitt eget hefte. Blant de mer kjente serieskaperne som har arbeidet på serien, finner vi Stan Lee, Jim Steranko, Roy Thomas, Steve Englehart, Sal Buscema, John Byrne, Mike Zeck, Brian Michael Bendis, Mark Gruenwald og Ed Brubaker.

Alter ego

Captain Americas alter ego er Steve Rogers som ble født 4. juli 1917 i New York i USA som sønnen til to irske immigranter. Steve Rogers ville verve seg til hæren under andre verdenskrig men ble avvist av militæret fordi han ikke var fysisk sterk nok. Senere møter han en offiser som ser etter forsøkskandidater til det topphemmelige prosjektet Operation Rebirth. Dette prosjektet har som mål å utvikle supersoldater som skal slåss mot det tredje riket. Steve får sprøyter og utvikler superkrefter. Han blir deretter brukt som soldat og propagandasymbol under krigen.
Shortland-øyene

Shortland-øyene er ei øygruppe i Vestprovinsen i Salomonøyene i Stillehavet. Dette er de vestligste øyene i staten. De ligger bare ni kilometer fra Bougainville i Papua Ny-Guinea. Øyene har et flateinnhold på om lag 340 kvadratkilometer. Folketallet er rundt 3500.
De viktigste øyene er Shortland (Alu) og Fauro.

Historie

Nærheten til Papua Ny-Guinea gjør det sannsynlig at det har vært tidlig bosetting her. Arkeologisk er øyene imidlertid mest kjent for tallrike funn av keramikk fra perioden 800-1000 e.Kr. På dette grunnlaget har en har kartlagt et førtitall tidligere landsbyer. 
De første europeerne kom med skipet Alexander i 1788, under kommando av John Shortland. Kontakten de neste 50 åra var bare sporadisk.
Som på Salomonøyene generelt var det hyppige stammekriger. I 1878 inngikk høvding Gorai en avtale om å levere arbeidskraft til plantasjer i Australia (blackbirding). Til gjengjeld fikk han moderne våpen, noe som gjorde det mulig for ham å få herredømme over heile øygruppa.
Shortland-øyene var de første av Salomonøyene som blei tatt av Japan under andre verdenskrig. De allierte klarte i løpet av 1943 å erobre det meste av de japansk-okkuperte territoriene, men ikke Shortland-øyene. Disse forblei under japansk herredømme til 1945, men i lang tid uten mulighet til å få forsyninger eller forsterkninger.

Øya Shortland

Øya, med det lokale navnet Alu, er nokså rektangulær av form, ca. 22 x 16 km. Høyeste punkt er Balo Hill på 185 meter.
Den største byen er Korovou på østsida. Området her og nærliggende øyer var det sentrale området for de japanske troppene, og det er tallrike spor etter krigen, både til lands og til vanns.
Vestkysten er prega av små øyer og rev. Det er gode fiskemuligheter og et rikt fugleliv. Den viktigste byen er Harapa.
Rothschildia aurota

Utseende

En stor (vingespenn ca. 100 millimeter) påfuglspinner med svært store vinger sammenlignet med kroppen. Vingene er rødbrune i den indre delen av vingen, rosa-aktige i den ytre. Midt i hver vinge er det en stor, kantete, sølvfarget flekk, utenfor dette et lyst tverrbånd.

Levevis

Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De store hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Costa Rica i nord til Argentina i sør.
Rockefeller Mountains

Rockefeller Mountains er en gruppe lavtliggende, spredte granitt-topper og rygger som er nesten helt snødekte i Antarktis. De ligger 48 km sør-sørvest for Alexandra Mountains på Edward VII Peninsula i Antarktis.
Fjellkjeda ble oppdaget av Byrd-ekspedisjonen den 27. januar 1929. De ble navngitte av Bør etter John D. Rockefeller, Jr., som støttet ekspedisjonen økonomisk.