google/wiki40b huggingface dataset:
Krateret i Derveze

Krateret i Derveze er et naturgassfelt i Derveze (alt. Derweze, Darvaze, "port") i Ahal-provinsen i Turkmenistan. Krateret er kjent for å ha stått i brann uavbrutt siden sovjetiske petrokjemiingeniører satte fyr på det i 1971. Brannen får næring fra store naturgassforekomster i området. Svovellukten kan kjennes i et stort område rundt krateret.

Geografi

Feltet ligger nær byen Derveze sentralt i Karakum-ørkenen, ca 260 km nord for Ashgabat. Gassreservene er blant de største i verden. Krateret har en diam. på 70 m, og er ca 20 m dypt. Innbyggerne i området ga krateret navnet "Porten til Helvete", med referanse til de vedvarende flammene og den kokende sølen.

Historie

Feltet ble funnet av sovjetiske ingeniører i 1971, som mente det var store oljeforekomster i området. Det ble satt opp en borerigg, og boring ble iverksatt for å bestemme mengden tilgjengelige gassreserver. Man begynte å lagre gassen, men grunnen under boreriggen og den tilhørende leiren ga etter, og forsvant i et stort krater. Ingen omkom. Som følge av dette ble det frigjort store mengder metan til skade for miljø og mennesker i området. For å forhindre ytterligere utslipp av giftige gasser fra hulrommet i krateret ble det bestemt å sette fyr på gassen. Tanken var at dette ville være tryggere enn å hente opp gassen fra undergrunnen. Man tenkte da at gassen ville brenne ut i løpet av noen uker, men har fortsatt å brenne uavbrutt i mer enn fire tiår. 
Krateret var tema i en episode av TV-serien Die Trying under tittelen Crater of Fire, (sendt 16. juli 2014 på National Geographic Channel). George Kourounis ble den første til å stige ned i krateret, og hentet prøver av bunnen som inneholdt ekstremofile mikroorganismer.
Kreiling Mesa

Kreiling Mesa er en markant, delvis isdeket fjellformasjon på sørsiden av munningen av Argosybreen i Miller Range. Den ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Lee W. Kreiling, en ingeniør for US Antarctic Research Program (USARP) ved NAF McMurdo, både vinteren 1961 Ellsworth Land 1961–62, og også ved Roosevelt Island 1962-63.
Oslo Nye Sparebank

Oslo Nye Sparebank var en sparebank stiftet i 1921 og som ble fusjonert med Vestlandsbanken (senere fusjonert inn i Fokus Bank) i 1975. Banken hadde nynorsk som forretningsmål, og var en viktig del av de nynorske forretningstiltakene som ble startet i mellomkrigstida.
Banken ble opprettet etter initiativ fra  Bondeungdomslaget i Oslo, som også bidro med halvparten av grunnfondet til sparebanken. Halvparten av forstanderskapet i banken skulle velges blant innskytere som også var medlemmer i Bondeungdomslaget. Bakgrunnen for den nye banken var i realiteten pensjons- og sparekassenemndene i Bondeungdomslaget som ble slått sammen til ei nemnd som skulle finne en løsning på finansspørsmål for laget og medlemmene. Ildsjelene bak tiltaket ønsket både å fremme sparetanken blant ungdom og styrke nynorsken i forretningslivet. I tillegg kunne en slik nynorskbank gi et trygt og sikkert økonomisk grunnlag for målreisinga og alle forretningstiltaka i målrørsla.
I første omgang var det nok med en liten bank som kunne ha oppe noen ettermiddager i uka. Det var en sparebank til allmennyttige føremål man ønsket seg, og ikke en forretningsbank som gav utbytte til eierne. Det var Bondeungdomslaget selv som forberedte saken sammen med de andre nynorskinstitusjonene og -organisasjonene i Oslo.
I 1958 var grunnfondet til banken 270 000 kr (tilsvarer 3,1 mill 2010-kroner) og forvaltningsmidlene 6,67 mill kr (tilsvarer 65,1 mill. 2010-kroner).

Oslo Nye Sparebanks Fond

Vestlandsbanken kjøpte opp Oslo Nye Sparebank i 1975. Kjøpssummen var 1,1 mill kr (tilsvarer 5,3 mill 2010-kroner), og denne summen ble til grunnkapitalen i Oslo Nye Sparebanks Fond. Fondet er i dag på ca 3,5 mill kr.
Oslo Nye Sparebanks Fond har som formål å gi støtte til slike tiltak som sparebanker vanligvis støtter, men særlig tiltak som er til gavn for innflyttere eller organisasjonene deres i Oslo eller nabokommunene. Fondet gir bare tilskudd til nynorsktiltak.
Fondet har et styre med fire medlemmer. Styret i Bondeungdomslaget i Oslo, styret i Noregs Mållag, styret i Sparebankforeningen og Kredittilsynet utpeker ett medlem hver, med personlig varamedlem. Administrasjonen i Norsk Barneblad fungerer som sekretariat for fondet.
João Ribeiro de Barros

Historie

De Barros var student  ved Ateneu Jauense og fullførte videregående skole ved Instituto de Ciências e Letras av São Paulo. Han ble betraktet som en flink student.
I 1919 forlot han skolen og bestemte seg for å ta utdannelse som flyver USA. Den. 21. februar 1923 fikk han sertifikat No. 88 fra Inernational League i Frankrike. Han startet sin pilotkarriere i Frankrike, og har fikk mer trening i luftakrobartikk og navigasjon og som pilot i USA  og luftakrobatikk i Tyskland.
I 1926 startet  han  et prosjekt: å gjennomføre en flyvning fra Italia til Brasil med sjøfly - alene og uten støtte fra skip.
Kempley

Kirkene

Sognekirken St Mary's har i sitt kor «den mest fullstendige sett av romanske veggmalerier i nordlige Europa», inkludert et Kristus i majestet fra rundt 1120, og en freske av Livshjulet, en fremstilling av bøndenes liv gjennom årstidene. Disse er temperamaling, malt på tørr kalk i motsetningen til de koret som er ekte freskoer. Kirken har det eldste taket til noen bygning i Storbritannia, datert fra1120-1150, og har et uvanlig godt bevart interiør. Kirkegården er kjent for å være spesielt vakker på våren, når den er dekket av påskeliljer. Kirken er eid av English Heritage og administrert av en lokal interesseorganisasjon, Venner av kirkene i Kempley.
Kirken St Edward er fra 1903, beskrevet av John Betjeman som «en minikatedral innenfor Arts and Crafts-bevegelsen». Den er bygget av lokale materialer av lokale arbeidere, vegger er gjort av lokal rød sandstein, under ledelse av arkitekten Randall Wells. Kirken var planlagt av godseieren William Lygon, 7. jarl Beauchamp, ettersom St Mary's lå altfor langt unna for befolkningen i sognet, og dessuten utsatt for oversvømmelser.
Krisesenter

Et krisesenter er en institusjon som tar imot personer utsatt for vold i nære relasjoner. Klientene kan benytte senteret inntil de har skaffet seg bosted borte fra overgriperen. Fra 1. januar 2010 blir krisesentertilbudet en lovpålagt oppgave i Norge. Loven pålegger alle kommuner i landet ansvar for å tilby sine innbyggere ett eller flere krisetiltak tilsvarende et godt utbygd krisesenter.  Med en overgangsperiode på ett år, legges det statlige tilskuddet til krisesentertiltakene inn i de kommunale rammene. Det betyr at fra 1. januar 2011 står kommunene for 100 % av driftsutgiftene ved landets krisetiltak.  
I Norge er det nå lovbestemt at både kvinner og menn har rett på tilbud fra krisesentre. Det spesifiseres også at tilbudene skal være fysisk adskilt, men det mangler en bedre utdypning av dette. De fleste krisesentre i Norge er tilknyttet paraplyorganisasjonen Krisesentersekretariatet.

Krisesentre i Norge

Et krisesenter er en institusjon som tilbyr hjelp til mennesker berørt av vold og seksuelle overgrep gjennom botilbud, praktisk hjelp og tilrettelegging, telefonkontakt, samtaler og utadrettet virksomhet. De fleste krisesenter vil også ta seg av barn som kommer sammen med menn eller kvinner og vil motta oppfølging av personal. Der det er nødvendig vil eksternt personell bli tilkalt for å gi nødvendig hjelp, det være seg barnevernet, psykolog og så videre. 
Krisesentrene i Norge har ulikt perspektiv på volden. Mange ser volden i et kjønnsperspektiv og vil hevde at krisesentrene er åpne kun for kvinner og barn. Andre ser volden i et bredere perspektiv der utøvelse av vold sees som et komplekst problem som må løses på flere plan og på flere nivåer. Krisesentre som jobber ut ifra dette perspektivet har en mer kjønnsnøytral tilnærming til problemkomplekset vold i nære relasjoner. Som en konsekvens av dette tilbyr disse krisesentrene dagsamtaler til menn, og noen har menn ansatt. 
Det finnes 50 krisesentre i Norge. De finansieres med 80 % fra staten og 20 % fra kommunene. Mange krisesentre har i dag fast ansatt personale, men noen har fremdeles hjelp av frivillige.
Herbrand Larsen

Historikk

Larsen har siden 90-tallet vært en aktiv produsent og lydtekniker. I 2002 ble han med i bandet Audrey Horne som keyboardist. Han var med på deres debutalbum No Hay Banda i 2005, som fikk tildelt Spellemannprisen 2005 innen kategorien Metal. Like før Audrey Horne skulle begynne med innspillingen av sitt andre album, Le Fol i 2007, forlot Larsen bandet. Men han har likevel bidratt på album senere som gjesteartist og produsent av bonusspor.
I 2004 ble Larsen medlem av gruppen Enslaved, som mottok Spellemannprisen både i 2005 og 2007. I tillegg til keyboards og mellotron kan Larsen også høres som korist i Enslaved. 
Han driver Earshot Studios i Bergen, og har i tillegg til Audrey Horne og Enslaved også arbeidet med band som Gorgoroth, Helheim, I, Ov Hell, Syrach og Taake.
Larsen har vært samboer med NRK-programlederen Øyvor Bakke siden 2002.
Bennys Video

Handling

Filmen åpner med et hjemmevideoopptak av grisslakting på en bondegård. Like etter at grisen er skutt i hodet med en slaktepistol, spoles videoen tilbake og slaktingen gjentas.
Videooptaket tilhører 14 år gamle Benny. Han bor sammen med sine foreldre i en middelklasseleilighet i Wien.
I helg drar foreldrene bort, og Benny blir alene i huset. Han går til en forretning som driver videoutleie, der han leier to VHS-er. Ved utgangen møter han en jevngammel jente. Benny snakker med jenta, men kameraet befinner seg på andre siden av vinduet, så seeren hører ikke hva samtalen dreier seg om.
I neste scene er de på vei hjem til Benny. Inne i leiligheten viser han jenta rundt og forteller som sin lidenskap til film. Han viser henne kameraene sine, som tar opptak av soverommet hans og gaten utenfor. Benny viser henne også slaktepistolen som ble brukt under i grisslaktingen i begynnelsen av filmen. Plutselig skyter Benny jenta med pistolen. Jenta faller på gulvet, og Benny skyter henne to ganger til, slik at hun dør. Han tørker opp blodet og gjemmer liket i skapet.
Når foreldrene kommer hjem, viser Benny fram filmen der han dreper jenta. Foreldrene reagerer med sjokk, men hjelper sønnen sin med å skjule drapet for resten av verden.
Square du Vert-Galant

Square du Vert-Galant er en liten park som ligger på Île de la Cité i Paris i 1. arrondissement. Den ble inviet i 1607 og er oppkalt etter Henrik IV som var kjent for å nyte av kvinners selskap; han fikk derfor tilnavnet Le vert galant.
På Square du Vert-Galant vokser blant annet hestekastanje, barlind, svartvalnøtt, asklønn, prydeple, tårepil (salix babylonica), smalsølvbusk, pagodetre, trompettre, robinia, ginkgo, ildtorn og parykkbusk.
Lublin

Vennskapsbyer

Alcalá de Henares, Debrecen, Delmenhorst, Erie, Lancaster, Münster, Nancy, Nykøbing Falster, Pernik, Panevėžys, Rishon LeZion, Luhansk, Lutsk, Lviv, Starobielsk, Viseu, Windsor
Eldar Rønning

Gjennombrudd (2005)

Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd i 2005, da han kom på pallen i tre verdenscuprenn i sprint, og kom på andreplass sammenlagt i sprintcupen, bare slått av landsmannen Tor-Arne Hetland. Den sesongen fikk han også sin første verdenscupseier, på sprinten i Reit im Winkl. Han representerte Norge i sprinten under VM i Oberstdorf, og endte der på 11.-plass.
I sesongen 2005/2006 hevdet han seg også på lengre distanser med tre topp 6-plasseringer i distanserenn.

Sesongene 2006–2010

Han innledet sesongen 2006/2007 med seier i verdenscupens åpningsrenn, sprintrennet i Düsseldorf. Samme sted fikk han også en andreplass i stafetten sammen med årets komet, Øystein Pettersen. I november vant han sitt første distanserenn, 15 km klassisk i finske Kuusamo. I VM 2007 i Sapporo fikk han bronse på sprint, klassisk stil, og gull på 4 x 10 km stafett. Han kom på tredjeplass i verdenscupen denne sesongen.
Rønning tok også en verdenscupseier i sesongen 2007/08, og det var på sprinten i Otepää. Han kom på 7.-plass i verdenscupen i sprint og 13.-plass i verdenscupen sammenlagt.
Før sesongen 2008/09 sluttet han på sprintlandslaget og ble kaptein for det norske allroundlaget. Han og flere andre norske landslagsløpere slet med sykdom like før sesongentart, men han kom fort i form igjen og vant 15 km klassisk under sesongåpningen på Beitostølen.
I Ski-VM 2009 i tsjekkiske Liberec var han med på det norske stafettlaget, sammen med Odd-Bjørn Hjelmeset, Tore Ruud Hofstad og Petter Northug som tok gull foran Tyskland. Rønning gikk åpningsetappen av stafetten.
I OL 2010 ble han nummer 36 på 30 km duatlon, og han fikk ikke gå stafetten.

Sesongen 2010/2011

Sesongen 2010/2011 gikk han inn til sin første verdenscupseier på tre år da han vant 15 km klassisk i Otepää. 
Under Norgesmesterskapet 2011 tok Rønning sin første nasjonale tittel individuelt da han vant 15 km klassisk. Han vant foran Martin Johnsrud Sundby og Thomas Alsgaard. I Ski-VM 2011 i Holmenkollen gikk Rønning inn til sølvmedalje på 15 km klassisk. Han var 13,3 sekunder etter den finske gullvinneren Matti Heikkinen.
Han tok også gull på stafetten etter å ha gått en fantastisk 2. etappe, der han tok inn 22 sekunder på Johan Olsson fra Sverige.
Slaget ved Point Pleasant

Slaget ved Point Pleasant var det eneste virkelig store slaget under Lord Dunmores krig. Det ble kjempet den 10. oktober 1774, hovedsakelig mellom Virginias milits og to indianerstammer — shawneene og mingoene. Hendelsen fant sted nær dagens Point Pleasant langs elven Ohio, og begynte med at indianerne, ledet av shawneenes høvding Cornstalk, angrep Virginia-militsen som var anført av Andrew Lewis. Dette ble gjort i et forsøk på å stoppe Lewis' fremrykning inn i Ohio Country. Etter en lang og voldsom kamp, endte Cornstalk med retrett. Krigen endte med at virginianerne, sammen med en andre styrke ledet av Virginias britiske guvernør Lord Dunmore, marsjerte inn i Ohio Country og tvang Cornstalk til å skrive under på en traktat som avsluttet krigen.
Mieczysław Halka Ledóchowski

Liv og virke

Etter studier i Radom og Warszawa, begynte han på det jesuittledede Accademia dei Nobili Ecclesiastici i Roma i 1842. Han ble presteviet i Roma den 13. juli 1845 og ble rekruttert til det pavelige diplomati.

Pavelig diplomat

Han ble først postert til Portugal. 
I 1856 ble han apostolisk delegat til Colombia, Ecuador, Bolivia, Peru og Venezuela, men ble utvist fra Colombia i 1861. Han var deretter nuntius i Belgia 1861–1866.

Polsk primas i Gnesen-Posen

Han ble erkebiskop av Gniezno og Poznań i 1866, men kom snart under press fra den prøyssiske regjerings kulturkamp mot den katolske kirke. De trappet opp i de østlige områder av Riket hvor det også var en betydelig polsktalende befolkning, og forbød kirken å benytte det polske språk i undervisningen i sine skoler i provinsen Posen. Erkebiskop Ledóchowski protesterte heftig, og utstedte til sist et sirkulær der han bad religionslærere på de høyere utdannelsesinstitusjoner om å undervise på tysk, men at det skulle undervises på polsk på de lavere klassetrinn. Religionslærerne fulgte dette direktiv om poldk på de lavere trinn, med det følge at de ble avsatt av den prøyssiske regjering. Etter gjentatte bøteleggelser krevde regjeringen i november 1873 Ledóchowskis avgang. Erkebiskopen svarte at ingen verdslig domstol kunne frata ham et embede gitt ham av Gud.
Han ble da arrestert om natten den 4. februar 1874. Den prøyssiske regjering dømte ham i april 1874 ved anvendelse av prekestolparagrafen til fengselsstraff.

Kardinal, tjeneste i Roma

Han ble kreert til kardinal i mars 1875 av pave Pius IX, mens han satt fengslet.
I februar 1876 ble han løslatt fra de to år i Ostrowo og landsforvist. Han fortsatte å lede sitt bispedømme fra Roma.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.
I Roma fikk han en rekke verv i Den romerske kurie. I 1886 trakk han seg frivillig tilbake fra sitt verv som erkebiskop i hjemlandet, for fredens skyld. Han var prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse og samtidig for østkirkens anliggender 1892–1902.
Det kom til forsoning mellom kardinalen og den prøyssiske regjering da keiser Wilhelm II besøkte Roma i 1893. 
Han døde i Roma i 1902, og i 1927 ble han levninger overført til den katolske domkirke i Poznań.
Mieczyslaw Halka Ledóchowski er onkel til den helligkårede Urszula Ledóchowska, den saligkårede Marija Teresa Ledóchowska, og jesuittpresten Wladimir Ledóchowski som ble jesuittenes generalsuperior.
Coelodoniella

Utseende

En stor (ca. 40-45 millimeter), avlang, brunspraglete trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hannen, noe kortere hos hunnen, ganske kraftige. Pronotum er trapesformet, kledt med oppstående, grågule hår. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre" og er mønstret i mørkbrunt og gulgrått. Beina er tynne og ikke spesielt lange.

Utbredelse

Arten er kjent fra Togo, skal også være funnet i Kenya og Tanzania.
Takyon

Et takyon (fra Gresk ταχυόνιον, takhyónion, fra ταχύς, takhýs, dvs. hurtig) er en hypotetisk partikkel som beveger seg raskere enn lyset.
Takyonfelt har medvirket i flere teorier i fysikk, så som bosonsk strengteori. Utfra relativitetsteorien kan takyonet defineres som en partikkel med rom-likt firermoment og imaginær egen-tid. Takyonet kan ikke senke farten til under lyshastigheten. Ifølge Feinberg, en av pionerene innen takyon-studier, vil takyonene ikke bryte regelen om kausalitet i spesiell relativitetsteori og vil ikke la informasjon overføres raskere enn lyshastigheten.
I dagens kvantefeltteori forstås takyoner som et tegn på en ustabilitet i systemet som beskrives matematisk og løses med såkalt takyonkondensering som viser at takyoner ikke vil kunne eksistere som "stabile" partikler. Man sier derfor at takyonene er for ustabile til å regnes med blant partikler som 'eksisterer' selv om de kan beskrives som løsninger av likningene i en fysisk teori. Fysikken stenger dermed dørene for takyonene ved både å vise at de ikke kan eksistere og at de ikke kunne ha sendt informasjon raskere enn lyset uansett. Likevel er debatten rundt takyoner ikke lagt død.
EM for brassband 2010

EM for brassband 2010, det 33. europamesterskapet for brassband ble arrangert 30. april og 1. mai 2009 i Linz.

Musikk

Pliktnummer i konkurransen var Spiriti av Thomas Doss.  I selvvalgt avdeling spilte Cory Band A Tale as Yet Untold av Philip Sparke.
Amity (Knox County, Ohio)

Historie

Amity ble opprinnelig kalt Emmettsville, og ble opprettet under det siste navnet i 1832. Navnet Amity ble antatt rundt 1837. Postkontoret i Amity ble kalt Democracy. Postkontoret Democracy ble etablert i 1834, og var i drift til 1923.
Behshahr (fylke)

Behshahr er et fylke ved det kaspiske hav, i provinsen Mazandaran i nordlige Iran. Hovedstaden til fylket er Behshahr. De viktigste stedene i fylket er Behshahr og Romstamkola. Fra målingen i 2006 var befolkningen i fylket 154 957, i 40 432 familier. Fylket er delt i to distrikter: det sentrale distriktet og Yaneh Sar-distriktet. Fylket har tre byer: Behshahr, Rostamkola og Khalil Shahr.
Kjølsfjellet

Fjelltrimmen

Fjellet er enkelte år med i den lokale Fjelltrimmen. En starter ved riksveien rett nedenfor Tjalg-hytta på ca. 100 moh. Kort tid etter start må en krysse ei myr. Så går det jevnt oppover en periode før det er to små nedoverbakker før den siste oppstigningen.
Monochamus urussovii

Utseende

En stor (20-35 mm), slank, svart trebukk med lange antenner og bein. Den ligner de andre Monochamus-artene men er større enn de to andre artene som forekommer i Norden. Antennene er nesten dobbelt så lange som kroppen hos hannen, noe lengre enn kroppen hos hunnen. Hodet er litt avrundet. Pronotum er rektangulært med en stor, trekantet pigg midt på hver side. Det har ikke gule sidekanter. Scutellum er tett kledt med gule hår. Dekkvingene er temmelig lange og smale med markerte, rettvinklede skuldre. De har en rynkete skulptur og er ganske blanke. Hos hannen er de helt svarte, hos hunnen har de spredte, gule flekker. Beina er lange og kraftige.

Levevis

Larvene utvikler seg i nylig døde graner. Når hunnen legger egg, gnager hun en oval trakt inn i veden, denne kan være opptil 5 millimeter bred. Larven lever vekselvis ute ved barken og inne i veden. Gnagesponene faller ut fra gangen og danner etter hvert en haug utenfor utgangshullet. Utviklingen tar to år. De voksne billene klekker i juli-august og etterlater seg et centimeterbredt klekkehull. De spiser på bark og bar av gran. Arten blir favorisert av skogbranner, men tåler moderne skogbruk dårlig.

Utbredelse

Det er en østlig art som er utbredt i Skandinavia, Baltikum, østover gjennom Russland til Korea. I Norge er den funnet noen ganger på Østlandet for over 100 år siden, i tillegg er det ett funn fra Troms men dette dreier seg mest sannsynlig om et dyr importert med trevirke. Arten har trolig gått sterkt tilbake i de siste tiårene. På den norske rødlisten fra 2006 er arten oppført som Regionalt utdødd (RE) i Norge.
Imidlertid er den et par ganger de siste årene funnet tallrikt i tømmer importert fra Baltikum.
Sølvesborg slott

Sølvesborg slott (tidligere Sølvitsborg, i dag Sölvesborg) som i dag er en ruin, ligger nordøst for Sølvesborgs sentrum i det vestlige Blekinge i Sverige. Ruinen er restene av Sølves borg oppført på 1200-tallet. Det en gang veldige tårnet, er trolig oppført på Erik Menveds tid.

Historie

I middelalderen var borgen den største og viktigste festning i det østlige Danmark. Den ble anlagt ved veien som forbandt de danske provinsene Skåne og Blekinge. Festningen ligger strategisk mellom det cirka 10 kilometer lange Ryssberg i nord og Hanøbukten i syd. På begynnelsen av 1400-tallet besøkte Margethe I og Erik av Pommern ofte borgen. 
I forbindelse med den nordiske syvårskrigen herjet svenske tropper Blekinge. Lensherren Verner Parsberg måtte den 6. september 1564 flykte fra borgen og han satt selv ild til den innen han stakk. 
Borgen mistet sin militære betydning i den siste halvdel av 1500-tallet, hvoretter stedet fungerte som et administrativ sentrum. Her satt lensherren for det daværende Sølvesborg len og dro inn skatter for den dansk-norske kongen (Danmark var frem til 1662 oppdelt i len).
På 1700-tallet fungerte borgen og borgtårnet som stenbrudd. I 1816 ble den fredet, men plyndringen av sten fortsatte.
Bastille (Paris Metro)

Bastille er en stasjon på metroen i Paris. Stasjonen betjenes av linje 1, linje 5 og linje 8, og ligger ved Place de la Bastille på grensen mellom 4., 11. og 12. arrondissement.
Place de la Bastille er anlagt der festningen Bastillen en gang lå. I 1989, til tohundreårsjubileet for den franske revolusjon, ble Paris' nye operahus Opéra Bastille åpnet her.
Grindjord

Grindjord, eller Grindjorda, er et sted på østsiden av Skjomen i Narvik kommune i Nordland. Stedet ligger ti kilometer sørvest for Narvik by, og er et tidligere fergested langs europavei 6. I september 1938 ble det opprettet en fergeforbindelse fra Grindjord til Skjærvika på vestsiden av fjorden. Forbindelsen ble erstattet av Skjombrua i 1972. 
I 1952 ble det også opprettet et midlertidig fergesamband langs Skjomen fra Grindjord til Kongsbakk. Forbindelsen ble erstattet av fylkesvei 761 da den sto ferdig til Grindjord i 1963.
Julija Budalejeva

Idrettskarriere

Budalejeva deltok i sitt første VM ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011, der hun kom på 7.-plass på både 15 km og sprinten i langrenn, og 9.-plass på 7,5 km og 3 km jaktstart i skiskyting. 
Ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 fikk hun 4 sølvmedaljer og 2 bronsemedaljer. I langrenn kom hun på 2.-plass på 15 km, og 3.-plass på 5 km og sprinten. km og 12,5 km i skiskyting. I skiskyting kom hun på 2.-plass på 6 km, 10 km og 12,5 km.
Hun representerte Russland ved de paralympiske vinterlekene 2014 i Sotsji, der hun vant 12,5 km i skiskyting. Hun kom på 2.-plass på 10 km og 6 km skiskyting, bak Mikhalina Lysova. I langrenn kom hunpå 3.-plass på 5 km fri tenkikk, og 4.-plass på sprinten.
Wimbledon-turneringen 1982

Wimbledon-turneringen 1982