google/wiki40b huggingface dataset:
Range Rover Sport

Teknikk

Bilen er bygget på plattformen til Discovery 3, kalt T3.  Den er kortet inn noe.
Motoralternativene er en kompressormatet 4.2-liters V8 på 390 hk, en 4.4-liters V8-bensinmotor på 300 hk og en 2.7-liters V6 turbodiesel på 190 hk.  Bensinmotorene er fra Jaguar og dieselmotoren er den samme som brukes i Discovery 3.
Modellen fås kun med sekstrinns automatgirkasse fra ZF og reduksjonskasse.  Senterdifferensialen varierer kraften mellom fram- og bakaksel elektronisk.  Den har også automatisk låsing.
Bilen har elektronisk styrt, krysskoblet fjæringssystem og et krengningsstabilisering kalt Dynamic Response som er standard på kompressormodellen.

Konkurrenter

Range Rover Sport sine nærmeste konkurrenter er de mest sportslige utgavene av BMW X5 og Porsche Cayenne.
Fabelprosa

Fabelprosa er et annet navn, utviklet av den norske forfatterduoen Bing & Bringsværd, på alle slags typer fantastisk litteratur: fantasy, grøsser og science fiction
Coelocorynus elgonensis

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis

Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Mount Elgon på grensen mellom Uganda og Kenya.
Fylkesvei 194 (Finnmark)

Fylkesvei 194 (Fv194) i Finnmark gikk mellom Børselv og Vintersletta i Porsanger kommune. Veien var 2,9 km lang.
2019 ble veien arm av fylkesvei 8060.
The Band (album)

Albumdetaljer

The Band nådde nummer 9 på Billboard Music Charts' Pop Albums chart. I 2000 kom den på Billboards Internet Albums chart, som nummer 10. Singlene «Rag Mama Rag» og «Up on Cripple Creek» nådde Pop Singles chart på 57.-plass og 25.-plass.
Albumet inneholder mange av The Bands best kjente og godt kritiske mottatte sanger. I 2003 ble albumet rangert som nummer 45 på Rolling Stone magazines liste over «Tidenes 500 beste album». I 1998, stemte Q-magazine sine lesere på The Band som det 76. beste album noensinne. TIME magazine inkluderte albumet i den urangerte listen deres fra 2006, med de 100 beste album.
Ifølge liner-notesene på gjenutgivelsen av The Band fra 2000, skrevet av Rob Bowman, har albumet blitt sett på som et konseptalbum; med sanger som fokuserer på mennesker, steder og tradisjoner assosiert med en eldre versjon av Americana.
Med The Band dukket Robbie Robertson opp som The Bands hovedlåtskriver: Robertson og Richard Manuel delte for det meste på låtskrivingen på Music From Big Pink, men på The Band skrev eller var Robertson med på å skrive hver eneste sang på albumet. Manuel fikk låtskriverkreditt på tre sanger; Robertson kom til å skrive mesteparten av The Bands materiale etter dette albumet.  Robertsons låtskriving ble også mer sofistikert og kompleks; med historiske temaer for «The Night They Drove Old Dixie Down» og «King Harvest (Has Surely Come)» og Richard Manuels komposering av «Jawbone» i en uvanlig 6/4-takt.
Holman Projector

Holman Projector populært kalt «Holman potetkanon» var et anti-luftskyts brukt av Royal Navy  og handelsskip i konvoifart under andre verdenskrig, først og fremst fra 1940 til slutten av 1941. Våpenet ble foreslått og konstruert av Holman, en maskin-og verktøyprodusent i Camborne, Cornwall. En rekke modeller ble produsert under krigen, men alle arbeidet på prinsippet om utskyting ved hjelp av trykkluft eller komprimert damp til å skyte ut et eksplosivt prosjektil mot fiendens fly.
Holman var hovedsakelig ment som et midlertidig forsvåpen for britiske og allierte handelsskip som hadde lidd store tap fra Luftwaffes fly i lav høyde, for eksempel i torpedo angrep av Heinkel He 111 eller stupbomberen Focke-Wulf Fw 200 
Totalt ble om lag 4 500 Holman Projector satt inn i aktiv tjeneste under andre verdenskrig, og flere kan fortsatt finnes  i museer i Storbritannia.
Navnet «potetkanon» kommer fra øvelsesskytingene ombord i norske handelsfartøy hvor der ble brukt poteter som ammunisjon (ifølge Jon Michelet)
Pepperspray

Pepperspray er en uformell betegnelse på et ikke-dødelig stridsmiddel som er basert på frukter av chilipepper. Virkestoffene, bl.a. capsaicin, trekkes ut av tørkede og knuste frukter ved hjelp av organiske løsemidler, for eksempel etanol. Løsemidlene dampes av, og den gjenværende oljeaktige massen, ofte kalt OC (Oleoresin Capsicum) brukes som råvare. I formelt språk brukes også begrepet OC-spray.

Regulering

Pepperspray omfattes av Våpenlovens §§1b og 3e-f. Det er ulovlig for privatpersoner å eie peppersprayvåpen eller beholdere med pepperspray uten tillatelse fra politiet. 
Pepperspray brukes av politiet, med hjemmel i våpeninstruksen. Det er den enkelte politisjef som utarbeider retningslinjer for når våpenet kan medbringes av politi i tjeneste. Det stilles krav til at politiet skal ha gjennomgått opplæring for å kunne bære og bruke våpenet. Tidligere ble det stilt krav om at politi som en del av opplæringa skulle utsettes for OC-spray i ansiktet for å få den nødvendige kompetansen til å bruke sprayen forsvarlig i tjenesten. Etter meldinger om helseskader som følge av dette, la Arbeidstilsynet i 2007 ned forbud mot bruk av pepperspray i opplæringsøyemed.
Thomas Ford

Liv og musikk

Thomas Ford var musiker ved hoffet til prins Henry Frederick Stuart fra 1610 til 1612, og hos kong Karl I fra 1617 fram til den engelske borgerkrigen i 1642. I likhet med John Dowland var Ford en av de betydeligste engelske komponistene i generasjonen før Henry Lawes. Ford er gravlagt i St. Margaret's Church i Westminster.
Ford skrev tre- til seksstemmige hymner, fire kanons til kirkelige tekster, 35 partsongs (flerstemmige homofone sanger), seks femstemmige fantasias og gambemusikk. Den todelte Musicke of Sundrie Kindes (London 1607) regnes som hans mest betydelige verk. Første del, Aries for 4 voices to the Lute, Orphorion, or Basse-viol, with a Dialogue for two Voices består av airs for lutt, den andre delen for gambeconsorts inneholder dansesatser som Pavens, Galiards, Almaines, Toies, Jigges, Thumpes, and such like, der betegningen «Thump» betyr pizzicato med venstre hånd. Mange av air-stykkene er trykt i to versjoner, den ene var for én til flere sangstemmer med luttakkompagnement, den andre i firstemmig sats. Noen av Fords geistlige verk som kom på trykk i 1614 og 1620 er med generalbass. Generalbassen var allerede vanlig i kontinental barokkmusikk, men i England ble den vanlig først langt seinere.
Gibostad fort

Gibostad kystfort er et nedlagt kystartillerifort på Gibostad [jị-] på Senja i Lenvik kommune i Troms.
Barneklinikken (Ullevål universitetssykehus)

Barneklinikken (tidligere Barnesenteret) er en del av kvinne-barn-divisjonen ved Ullevål universitetssykehus. Den er den største og en av de mest spesialiserte pediatriske behandlingsinstitusjoner i Norge, og omfatter akuttmottak for barn, generell barnemedisin, barnekirurgi samt intensivbehandling av nyfødte og større barn. 
Barneklinikken holder til i en egen  bygning på sykehusområdet, som ble åpnet i 1998. Den ligger rett ved siden av Kvinneklinikken, og de to klinikkene er forbundet gjennom glassbroer.
Det arbeider omkring 75 leger (hvorav 45 overleger og 25 med doktorgrad) og 350 sykepleiere ved Barneklinikken, og stillingene ved senteret er meget ettertraktet. I 2004 ble det innlagt 7 925 pasienter (barnemedisin: 4 500, barnekirurgi: 2 200, barneintensiv: 1 225, hvorav 850 nyfødte og 375 større barn) og foretatt omkring 20 000 polikliniske konsultasjoner. Til Barneklinikkens oppgaver hører også forskning og undervisning av medisinstudenter, og det er fire medisinprofessorer og et antall andre i universitetsstillinger tilknyttet Barneklinikken, som utgjør en enhet ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo.

Klinikkstruktur

1. januar 2007 ble det tidligere Barnesenteret, som var en løsere sammenslutning av tre avdelinger, omdannet til en klinikk, Barneklinikken. Klinikksjef er Jens Grøgaard.

NRK-serie om Barnesenteret

I begynnelsen av 2006 sendte NRK1 en dokumentarserie (Avd. barn) for barn i seks deler om Barnesenteret ved Ullevål universitetssykehus. Barn som er under behandling ved Barnesenteret fortalte selv sine historier og om livet på sykehuset. Opptakene var gjort gjennom et år. 
I januar 2006 mottok Barnesenteret ved Ullevål universitetssykehus også NRKs årlige Blånissepris, som gis organisasjoner eller enkeltpersoner «som arbeider for å styrke barn i håp og tro om et bedre liv».
Luís Carlos Novo Neto

Landslaget

Han debuterte for Portugal 6. februar 2013 i en vennskapskamp mot Ecuador. Frem til da hadde han også representert sitt land på både U20- og U21-landslag. 
Han ble tatt ut i Portugals tropp til VM i 2014 i Brasil. 
Han ble tatt ut i Portugals tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Jacopo Sannazaro

Liv

Sannazaro ble født i 1485 i Napoli i en adelig familie fra Lomellina, etter sigende skal de ha vært av spansk opprinnelse og avledet deres navn fra et sete i San Nazaro i nærheten av Pavia. Hans far døde mens han ennå var barn og han vokste opp i områdene Nocera Inferiore og San Cipriano Piacentino, en atmosfære som kom til å farge hans poesi.
Han fikk tidlig ry som poet og ble hoffmann hos Fredrik IV av Napoli mottok som bolig residensen Villa Mergillina i nærheten av Napoli. Da hans beskytter ble tvunget til å flykte til Frankrike i 1501 ble han fulgt av Sannazaro, og Fredrik IV kom aldri tilbake til Italia, ikke før etter sin død i 1504. Sannazaros senere år synes å ha blitt tilbragt ved Napoli.
Sannazaro skrev Arcadia på 1480-tallet og den sirkulerte i manuskripter før den til slutt ble trykket. Han begynte på den i ung alder og fikk den utgitt i Napoli i 1504. Verket er en pastoral romanse hvor Sincero, poetens persona, blir skuffet i ubesvart kjærlighet og trekker seg tilbake fra byen, Napoli i dette tilfellet, for å strebe etter Arkadia, den idealiserte hyrdetilværelse blant hyrdepoeter i noenlunde samme væremåte som i Theokritus’ antikke verk Idyller. Han deltar i hyrdenes daglige liv med sang og poesi, men han kan ikke glemme sin kjærlighet. En fryktelig drøm beveger ham til å reise tilbake til byen, og her får han høre om at hans store kjærlighet er død. 
Den spinke handlingen er forsterket av omfattende bilder trukket fra klassiske kilder, av poetens matte melankoli, og av atmosfæriske og elegiske beskrivelser av Arkadias tapte tilstand. Til syvende og sist er hyrdene i Arcadia ikke annet enn hoffmenn i litterær forkledning. Mer enn selve handlingen fant romanens stemning gjenklang slik at den flere hundre år etter ble lest, og etterlignet. 
Arcadia var det første pastorale verk i renessansen Europa som fikk internasjonal suksess. Den var i delvis inspirert av klassiske forfattere som også skrev hyrdediktning, grekeren Theokritus og romeren Vergil, men også av Boccaccios Ameto. Som sistnevnte er romanen fylt av innlagte sanger og ekloger. Den høyt skolerte klassisistiske forfatteren skrev på et gammelmodig toskansk prosa overført til raffinert latin.
Sannazaros Arcadia, sammen med den portugisiske forfatter (som skrev på spansk) Jorge de Montemayors Diana (Los siete libros de la Diana, 1559), som i seg selv sto i gjeld til Sannazaros verk, hadde en gjennomgripende nedslag på litteraturen i Europa opp til sluten av 1600-tallet hvor hyrdediktningen tørket ut. Hans øvrige pastorale verker inspirert av Vergil inkluderte fem Eclogæ piscatoriæ, ekloger på tema forbundet til Napolibukten, og tre bøker med elegier (klagesanger).
Blant hans verker på italiensk og napolitansk er en bearbeidelse av ordspråk fra Napoli (utgitt som Sonetti et canzoni di M. Jacopo Sannazaro, 1530) hvor han går i stil med Francesco Petrarca. Han skrev også epigrammer. Hans nå sjeldne leste latinske, åndelig dikt De partu Virginis, som kom i 1526, ga ham den kirkelige hyllesten «Den kristne Vergil».
Det kunne vært deg

Handling

Maisen (Inger Marie Andersen) og arkitekten Harald «Pompen» Brekke (Henki Kolstad) er nygift og på vei hjem til sin leilighet etter vielsen. Pompen har mistet nøkkelen og må derfor ringe på hos naboen og ungkaren Cornelius (danske Ebbe Rode). Det fører til et varmt vennskap mellom de nygifte og Cornelius. I motsetning til Pompen, er Cornelius en hardbarket ungkar med en ny og lekker venninne hver dag. Nå har han falt for Ingrid (Wenche Foss), men klarer snart å såre henne slik at hun reiser fra ham.
Etterhvert begynner Maisen og Pompens ekteskap å halte. Cornelius ser at noe må gjøres og arrangerer en middelhavstur for Maisen slik at paret kan få tenkt gjennom tingene på hver sin kant. Det Cornelius imidlertid glemmer er at «to års vaneekteskap har gjort Pompen og Maisen modne for det feiltrinnet som de fleste mennesker kan komme til å begå, hvis omstendigheter og anledning sammensverger seg for å bringe dem til fall». 
Tilfeldigheter gjør det til og med slik at Pompens feiltrinn skjer med Ingrid. Maisen på sin side treffer en ung amerikaner ombord og oppdager litt for sent at en uskyldig flørt kan føre til problemer. Men både hun og Pompen flykter fra sine respektive dagen etter.
Like etter at Cornelius kommer hjem fra utlandet oppsøker han Ingrid. Når er han blitt voksen nok til å stå inne for det han føler, og en kveld hjemme hos Cornelius blir de to sammen igjen. I neste øyeblikk ringer det på døren, og inn kommer Maisen og Pompen. Dette er første gang alle fire møtes samtidig, og det blir en følelsesladd aften. Cornelius blir klar over hvordan alt henger sammen (bortsett fra at det er Ingrid som var kvinnen i Pompens sommereventyr). Det hele ender med at Cornelius tror at han er den eneste som vet alt. I virkeligheten svever han i lykkelig uvitenhet om hovedsaken.

Om filmen

Det kunne vært deg ble straks utropt til årets norske film da den kom. En rekke av Norges fremste skuespillere bidro til suksessen.
Arbeiderbladets filmanmelder roste filmen opp i skyene i 1952 og omtalte den som: «den morsomste film som er laget i Norge». De gav særlig Bugges manusarbeid skryt og beskrev det som: «usedvanlig lovende manuskriptarbeid». Skuespillerne fikk også skryt og kalte blant annet Wenche Foss' opptreden som «imponerende». Anmelderen avsluttet med «La oss kaste våre luer i luften!».
 Dagbladets Gunnar Larsen var noe mer tvetydig, men skrev fordelaktig at: «Filmen er meget rikere utbygd og smart enn vanlige danske og norske filmlystspill». Braaten, Lars Thomas (1995). Filmen i Norge. Norge. s. 177-178. ISBN 82-417-0195-0.
Dagbladet gav den terningkast 4 under en vurdering i 2005.

Priser

Bergstrøm ble i 1953 tildelt Filmkritikerprisen for både denne og Andrine og Kjell.
Giskeætten

Giskeætten var en norsk stormannsætt i middelalderen. Den har navn etter gården Giske på øya med samme navn på Sunnmøre. Giske kirke ble trolig oppført som familiekapell for Giskeætten.

Personer

Ættens stamfar var Torberg Arneson av armødlingenes ætt, sønn av Arne Arnmodsson. Han var gift med en datter til Olav den helliges fiende Erling Skjalgsson på Sola, men var likevel kongen hengiven og fulgte ham i landflyktighet. Hans datter Tora ble 1047 gift med Harald Hardråde og dermed stammor for den følgende kongeslekten.
Av Torbergs sønner falt Øystein Orre 1066 i slaget ved Stamford Bridge, mens den andre sønnen, Ogmund, ble far til den første norske korsfareren, Skofte Ogmundsson, som døde på korsferd i 1103. Dennes sønn Pål Skofteson spilte ingen fremtredende rolle, men Påls sønn, Nikolas Kuvung (død 1217) var meget betydningsfull under borgerkrigene. Han utmerket seg ved sin trofasthet mot Magnus Erlingsson, men etter dennes død i 1184 dro han seg tilbake fra det politiske livet. I hans sted fremtrådte sønnen Pål Flida, som var tilhenger av Skule jarl. Påls sønn, Peter, sto på Håkon Håkonssons side, selv om han ble mistenkt for å sympatisere med hertug Skule.
Giskeætten døde ut 1265 med Peters sønn Nikolas Petersson. Med hans datter Margareta, som var gift med Bjarne Erlingsson, gikk Giske gård over til den yngre Bjarkøyætten.

Giskegodset

Gjennom kjøp og ekteskap ble Giskeætten opphav til en samling einedommer kalt Giskegodset. På 1500-tallet var det endel uklarheter om eierforholden, blant annet forsøkte Inger til Austrått å få hånd om Giskegodset. Siste eier av ætten var Knut Alfssøns datterdatter Gyrvild (eller Gyrild, Gyrvhild) Fadersdatter som døde i 1605. Hun var uten arvinger og ga i 1582 godset til den danske krone ved Fredrik 2. Da omfattet godset 192 gårder, 122 på Sunnmøre, 57 i Romsdal og 13 i Nordland. Godset ble bestyrt av ulike personer som fikk godset «i len» av kongen. I 1648 ble godset solgt til Hannibal Sehested, kongen inndro godset i 1651 da Sehested fall unåde. I løpet av det neste hundreåret ble godset delt solgt i mindre deler, ofte til gårdbrukeren som da ble selveier.
Lilleborg gård

Lilleborg var en gammel gård i Oslo, øst for Akerselva, på det området som i dag kalles strøket Torshov i bydel Sagene, men også litt utenfor dette. Den geografiske utstrekninga kan være noe uklar; den vil i ulike sammenhenger kunne falle sammen med (deler av) Torshov og Sandaker.
Den herskapelige gården lå ved der dagens Sandakerveien 35 er, det vil si omtrent i bakgården på Soria Moria kino, som blei bygd i gårdens hage i 1929, bare ett år før sjølve gården blei revet. Lilleborg var fra tidlig 1700-tall og het opprinnelig Stensløkka. Den var en periode prestebolig for Sagene menighet.
Til Lilleborg hørte deler av Akerselva, og det har vært mye ulik industri på området sia papirfabrikken Nye Jerusalems Mølle blei anlagt i 1759. Mest kjent er naturligvis vaskemiddel- og kosmetikkfabrikken AS De-No-Fa og Lilleborg Fabrikker (i dag Lilleborg AS). Denne har nå bare administrasjon igjen i området. Fabrikkbygningene er stort sett revet, og fra 2000 er det bygd et nytt boligfelt her med rundt 400 leiligheter, naturlig nok under navnet LilleBorg.
Tar en bare hensyn til dette er det altså nokså klart hvor Lilleborg er. Men navnet er også brukt i en videre sammenheng, se Lilleborg.
Nordic 10000m Challenge 2002

Nordic 10000m Challenge 2002 var den 6. utgaven av Nordic 10000m Challenge. Det ble arrangert i Leppävaara i Esbo i Finland 18. mai 2002.
Børsbygningen i Bergen

Børsbygningen i Bergen er lokalisert på Vågsallmenningen i Bergen sentrum, med adresse Vågsallmenningen 1. Bygningen ble oppført i 1861–62 for Bergen Børs (1813–2000), som tidligere hadde holdt til i et skur på Bryggen. Bergen børs ble tegnet av Franz Wilhelm Schiertz i senklassisistisk stil i to etasjer med flatt tak. I 1893 ble børsen påbygget en etasje etter arkitekt Lars Solbergs tegninger. Bygningen ble da kledd i rød tegl og kleberstein. Bygningen regnes som en av byens viktigste nyrenessansebygninger.

Bruk av bygningen

Etter at det meste av aktiviteten på Bergen Børs ble overtatt av Oslo Børs, ble bygningen solgt og brukt til bankformål. I 1967 ble bygningen solgt til Bergens Privatbank og den leies nå av turistinformasjonen i Bergen. Pr 2015 er turistinformasjonen flyttet til nye lokaler på Torget, og lokalitetene ble gjort om til restaurantsenter med flere kjøkkener under samme tak. Det er fortsatt mulig å se det meste av veggfreskene.
Hedvig Charlotta Nordenflycht

Bakgrunn

Hedvig Charlotta Nordenflycht ble født i Stockholm, datter av Anders Nordbohm (adlet Nordenflycht) og Kristina Rosin. Hun vokste opp som den yngste av fem søsken i en velberget embetsmannsfamilie. Allerede som barn viste hun stor interesse for studier og lesning, og motvilje mot datidens typiske kvinneaktiviteter som håndarbeide.
Nordenflycht ble overtalt av sin døende far til å forlove seg med mekanikeren Johan Tideman. Han døde tre år senere i 1737. Senere innledet hun et forhold til predikanten Jacob Fabricius, som også var hennes privatlærer i fransk. De to ble gift våren 1741. Da Fabricius døde desember samme ble Nordenflycht knust av sorg. Men det ledet til utgivelsen av diktsamlingen Den Sörgande Turtur-Dufwan i 1743.

Forfatterskap

Nordenflycht representerte på flere måter noe nytt og unikt i svensk litteratur. For det første var hun selvlært, for det andre skrev hun personlig og følelsesstyrt, og for det tredje var hun blant de første kvinnene som kunne livnære seg av sin egen diktning.
Nordenflycht opplevde stor berømmelse etter debuten, og i årene 1744–1750 utkom Qwinligit Tankespel. I 1752 fikk hun innvilget dikterlønn.
I 1753 var hun med på å grunnlegge den lærde Tankebyggarorden sammen med blant andre  Gustaf Filip Creutz og Gustaf Fredrik Gyllenborg. Ordren utga antologiserien Våra försök og bidro til å introdusere den fransk-akademiske retning i svensk litteratur.
Et av Nordenflychts mest kjente verk er diktet Fruentimrets försvar fra 1761 der hun etter et langt og indignert forord går til angrep på Rousseau og hans oppfatning om at kvinner bør holde seg unna kunsten.
Hummer (bil)

I Norge

Noen Hummer H1 ble solgt i Sverige, blant annet gjennom Ferrari-importøren. Hummer H2 og H3 ble solgt i Norge av Hummer-leverandører.
Foley-lyd

'Foley-lyd er lyd som legges på når en film eller videoproduksjon er ferdig redigert. Deler av lydleggingen kan da foregå i et Foley-studio, dvs at lydene spilles inn «live». Fordelen er at det er lettere å få tilpasset lyden etter eget ønske. Det kan være feks skritt på forskjellig underlag, tenne en røyk etc.
This Is Shit

This Is Shit er et musikkalbum med Dusty Cowshit, utgitt i 2010. Dette er gruppas første plate på 12 år.
NM i stafetter 2017

Norgesmesterskapet i stafetter 2017 var en del av NM i friidrett 2017, men ble arrangert som et eget stevne på Hamar 20. og 21. mai 2017. Arrangør var Hamar IL friidrett og FIK Orion.
Virovitica-Podravina

Byer og kommuner

Fylket er administrativ inndelt i 3 byer og 13 kommuner. Innbyggertall i følgende lister er fra folketellingen i 2001.
Wesselprisen

Wesselprisen er en pris som deles ut av Norske Selskab til yngre fortjente kunstnere. Prisen har blitt utdelt siden 2009 og er oppkalt etter Johan Herman Wessel. Karsten Alnæs er juryformann.
Lucy Maud Montgomery

Biografi

Lucy Maud Montgomery ble født i Clifton (nå New London) på Prince Edward Island den 30. november 1874. Moren hennes, Clara Woolner Macneill Montgomery, døde av tuberkulose da Maud var 21 måneder gammel. Faren hennes, Hugh John Montgomery, forlot provinsen etter sin kones død og bosatte seg i de vestlige territoriene i Canada. Maud ble boende hos besteforeldrene på morssiden, Alexander Marquis Macneill og Lucy Woolner Macneill, i nærheten av Cavendish. Besteforeldrene oppdro henne strengt. I 1890 ble Montgomery sent til faren sin i Saskatchewan for å bo hos ham og stemoren, men etter et år dro hun tilbake til Prince Edward Island og besteforeldrene. 
I 1893, etter å ha fullført grunnskolen i Cavendish, begynte hun på Prince of Wales College i Charlottetown. Hun tok to års studier på et år og fikk lærerutdanning. I 1895 og 1896 studerte hun litteratur på Dalhousie University i Halifax, Nova Scotia.
Etter å ha arbeidet som lærer på flere forskjellige skoler på øya, flyttet hun i 1898 tilbake til Cavendish for å bo hos bestemoren, som nå hadde blitt enke. I 1901 og 1902 jobbet hun i kortere perioder for avisene Chronicle og Echo i Halifax. I 1902 flyttet hun tilbake til bestemoren igjen for å ta seg av henne. Montgomery ble inspirert til å skrive sine første bøker i løpet av denne tiden på Prince Edward Island. I 1908 ga hun ut sin første bok, Anne fra Bjørkely. Hovedpersonen, den foreldreløse Anne, har lånt mange trekk fra forfatterinnen selv.  
Tre år senere, kort etter bestemorens død, giftet hun seg med den presbyterianske presten Ewan Macdonald (1870–1943), og flyttet til Ontario hvor han fikk jobb i nærheten av dagens Uxbridge i Ontario. 
Ekteparet fikk tre sønner, Chester Cameron Macdonald (1912–1964), (Ewan) Stuart Macdonald (1915–1982) og Hugh Alexander, som døde under fødselen i 1914. Denne opplevelsen var kanskje bakgrunnen til at hun lot sin heltinne Annes første barn dø under lignende omstendigheter i boken Annes drømmehus.
Montgomery døde i Toronto i 1942.

Bibliografi

Se artikkelen Anne fra Bjørkely for en egen oversikt over Anne-bøkene