Katarinakirken

Katarinakirken er en kirke på Högbergsgatan 15 i den østlige bydelen Södermalm i Stockholm. Den er sognekirke i Katarina sogn i Stockholm bispedømme. Den var ferdig første gang, 1695, men har siden den gang vært gjennom to branner. Etter brannen i 1990, ble kirken gjenåpnet i 1995. Kirken er oppkalt etter prinsesse Catherine, Karl X Gustavs mor. Katarina-kirken er synlig langs hele hovedgaten, Drottninggatan, og et viktig innslag i bybildet. Katarina-kirken er en av de 43 kirker i Stockholm, som er spesielt beskyttet under kulturmiljøloven.

Historie og arkitektur

Katarina-kirken ble bygget i årene 1656-95 etter arkitekt Jean de la Vallées tegninger. Han valgte en gresk korsplan med tårnet sentrert i midten. Katarina-kirken ble dermed den første av denne type  i Sverige. Allerede under innvielsesåret  1656 ble det holdt den første gudstjeneste under et provisorisk tak. Byggingen pågikk med flere avbrudd i hele 39 år.

Brannen i 1723

1. mai 1723  ble kirken ødelagt, sammen med en stor del av bebyggelsen i området i en brann. Arkitekt Göran Josuae Adelcrantz ble gitt i oppgave å gjenoppbygge kirken, og kirken fikk nå det åttekantede tårn. Den ombygde kirken ble innviet 18. oktober 1724. Kirkens fasader ble i 1784, som tidligere malt rød med innslag av gult og grått, det er samme fargen i dag. I 1891-92 ble kirken innredet med nye åpne benker, tegnet av arkitekt Carl Moeller. I tillegg ble det gjennomført dekorering av veggene og hvelvene i henhold til Agi Lindegrens forslag. Disse ble overmalt igjen i forbindelse med renovering  i 1952-1954.

Brann 1990

Natt til 17. mai 1990 brant Katarina-kirken ned for andre gang. Kirketårnet kollapset og falt ned og igjennom gjennom kirketaket. Stort sett brant bare kirkens yttervegger  og man klarte å redde verdifulle tekstiler og kirkesølvet.
En undersøkelse av brannårsaken ga ikke sikkert  svar, men man kom til den konklusjon at det sannsynligvis hadde vært ulming mellom takplatene minst en dag før brannen blusset opp. Til tross for det faktum at kirken var godt forsikret var det behov for omfattende innsamlingsaksjon, og dette dannet Grunnlaget for å Redde Katarina. Kirken ble bygget opp igjen; det ble gjort klart at ingen moderne byggematerialer ville bli brukt. Som arkitekt for ombyggingen var lOve Hidemark.
Ved rekonstruksjon av bygningen ble det brukt, blant andre materialer 52 000 hånd-smidde spiker, 120 000 stor tegelsten av det gamle formatet fra Bältarbo teglverk, 5½ tonn av bjerkebark, 1 600 bokser med hånd-blåst farget antikkglass og 5 000 m² kobberplater. i 1995, kunne kirken igjen innvies av biskop Henrik Svenungsson.
Altertavlen er en Golgatascene laget av billedhuggeren Liss Eriksson og tekstilkunstneren Kajsa Melanton: "Tilstedeværelse gjennom fravær". Du kan se korset, liksvøpet og tornekronen. Kirken står på Katarinaberget hvor ofrene for Stockholms blodbad ble brent, og det anses å være en forbannelse over stedet. I henhold til et sagn skal kirkentårnet brenne to ganger, som det også har gjort tidligere

Tårnet og klokkene

Tårnet er omgitt av fire mindre tårn og var opprinnelig lavere  enn det nåværende. Det ble ikke bygget før 1670. Arbeidet ble stoppet opp i fem år på grunn av økonomiske vanskeligheter. Tretårnet ble fullført i 1675. Under den store brannen i 1723 ble tak, kuppel og interiør ødelagt . Gjenoppbyggingsarbeidet ble ledet av Göran Josuæ Adelcrantz, som også tegnet det nye, høyere, oktogonale tårnet med en total høyde på 72 meter over bakken. Under brannen i 1990 ble  igjen tårn og trekonstruksjoner ødelagt. Gjenoppbyggingen ble ledet av slottsarkitekt Ove Hidemark. Kirkens fire klokkene ble støpt i 1991 og 1992, i  M & E Ohlsson klokestøperi i Ystad. De er alle rekonstruksjoner av de som ble ødelagt av brann. Metall fra originalklokkene er delvis blitt brukt til støping av de nye klokker. Storklockans tone er den samme som i klokken fra 1724.

Tåruret

Det opprinnelige mekaniske urverk fra 1800-tallet ble ødelagt ved brannen i 1990, og ble erstattet under gjenoppbyggingen av fire elektriske urverk, et for hver klokke. Urveket er koblet til atomuret i Frankfurt via GPS , og dermed svært presise og nesten vedlikeholdsfrie. Gjenoppbygging av tårnuret inklusive forsiden av klokken ble utført av M & E Ohlsson klokkestøperi.

Kirkegården

Kirkegården ser ut i dag som da ble St. Katarina-kirken ble bygget. På 1710-tallet ble de første trærneplanter, men det var vanskelig å få noe til å vokse i det karrige miljøet, og flere nye beplantninger ble gjort. Det hele ble ikke bedre av det faktum at buskapen hadde kommet til kirkegården og skadet trær og annen vegetasjon, på tross av gjerder og porter. Carl Michael Bellman beskriver kirkegården i en av Fridmans epistler  "Aldri en iris på disse pallid felt".
Kjente personer som er gravlagt på Katarina gravlund omfatter: Lars Wivallius, Cornelis Vreeswijk, Stig Sjödin, Sven "Svenne Berka" Bergqvist, Tosse Bark, Johan Bergenstråhle, Anna Lindh, Per Anders Fogelström og Putte Wickman.