google/wiki40b huggingface dataset:
Carl Løvenskiold (lensbaron)

Diplomat

Han var sønn av baron Oscar Løvenskiold og sønnesøn av lensbaron Herman Løvenskiold. Løvenskiold ble 1882 uteksaminert og demed student fra Roskilde Katedralskole, 1889 cand. jur. i 1891, assistent i Udenrigsministeriet i 1895 legasjonssekretær i Paris i 1897, i St. Petersburg i 1899 og atter i Paris i 1900, videre i Stockholm i 1905 og legasjonssekretær i London i 1908. Han ble chargé d'affaires i Rom og fikk i 1910 avskjed som legasjonsråd.  Han ble den 4. mai 1903 Ridder av Dannebrog. I 1910 ble hàn Hoffjegermester, han var også kammerjunker og bar en rekke utenlandske ordener.

Godseier

Etter  Herman Løvenskiolds død 1877 viste det seg, at baroniet var insolvent, og hans bo ble tatt under konkursbehadling og baroniets administrasjon ble overtatt av en kommisjon bestående av geheimeråd C.A. Fonnesbech, grev Christian Albrecht Lerche til grevskapet Lerchenborg og amtmann, kammerherre C.L.A. Benzon. Dette betød, at Løvenskiolds eldste sønn, Carl Herman Frederik Vilhelm Rammel baron Løvenskiold (1836-1917), i hele sin levetid  satt uten innflytelse med hensyn til baroniets forvaltning. I 1909 ble Carl Løvenskiold administrator av baroniet, og han arvet det 1917. Det ble dog en kort fornøyelse, for baroniene ble avskaffet den 20. oktober 1921, men han fortsatte med å eie Løvenborg til sin død 1938. Sønnen Fritz Løvenskiold (1911-1988) kunne leve på legatmidler

Ekteskaper

Han var gift tre ganger: Første gang 29. april 1897 med Rigmor Marie Tvermoes (11. oktober 1879 på Frederiksberg – 9. september 1925 i Sverige), datter av direktør i Den alm. Brandforsikring for Landbygninger, etatsråd, cand. polyt. Godtfred Ferdinand Tvermoes og Mathilde Esskildsen. Ekteskapet ble
oppløst. Hun giftet seg på nytt den 23. mai 1902 med svensk herredsdommer, godseier Sven Hugo Roger greve Hamilton (1871-1920) og tredje  gang 1921 med den  svenske sendemann, kammerherre, cand. jur., friherre Jonas Magnus Alströmer, 1877-1955)
Carll Løvenskiold giftet seg for andre gang 8. juli 1910 i Kastelskirken med Regitze, baronesse Bille-Brahe (født 19. juli 1884 i Nørre Alslev – død 4. mai 1960 i København), datter av hoffjegermester Vilhelm, baron Bille-Brahe og Anna Sophie Elisabeth "Betty" Brun.
Tredje ekteskap ble inngått 2. august 1923 i Nødebo Kirke med Ingeborg Helene Nathalie von Ellbrecht (født 7. februar 1878 i Hillerød – (død ukjent årstall), gift første  gang med Svend Grubbe-Gregersen), datter av ritmester Eberhard van Deurs von Ellbrecht og Emilie Petrine Grothusen.
Han er begravet på Nørre Jernløse Kirkegård.
Geir Hauger

Musiker

I 2015 spiller Hauger i følgende band: Quintet East (mainstream/moderne), med blant andre Ivar Antonsen, piano, og Rune Bryn, trommer. Trogiba (mainstream), en trio med Sverre Hanstad, gitar, og Stig Adolfsen, bass. De sistnevnte spiller også i Quintet East. Kjell Eriksens septett (swing). Ski Storband. Ullern All Stars (mainstream). Favela (bossanovagruppe). Kvintett (bebop) med blant andre Harald Bergersen, tenorsaks og Roy Hellvin, piano. Hauger er også jevnlig solist med Trio de Janeiro: Tom Steinar Lund, gitar, Sveinung Hovensjø, bass, og Anne-Marie Giørtz, vokal. Hauger utga i 2009 en solo-CD, Turning Circles, med egenkomponerte låter og standardrepertoar. Han medvirker også som solist på Ski Storbands CD fra 2009. Hauger spilte med Radiostorbandet i NRK (1972–1990) og gjestesolistene der, for eksempel Bill Watrous og Benny Bailey. Hauger spilte på CD-en The Norwegian Big Band under ledelse av Kjell Karlsen. Geir Haugers sekstett 1979-1981 (mainstream), besto av Johan Bergli, Harald Halvorsen, Kåre Grøttum, Bjørn Svendsen og Eivind Olsen. Hauger var medlem av Oslo 13 (samtidsjazz) da de kom med plata Anti-Therapy (1981), med blant andre Jon Balke, Nils Petter Molvær, Torbjørn Sunde og Audun Kleive. Hauger satt i trompetrekka på Det Norske Teatret (1975–90) under Egil Monn-Iversen, ved kjente oppsetninger som Spelemann på taket, West Side Story, Jeppe, Cats og Piaf. Videre rakk han i setta på revyer med Dag Frøland, Dizzie Tunes og Einar Schanke. A Chorus Line (1983).
Squash under Stillehavslekene 1979

Squash under Stillehavslekene 1979. Squash var en av flere sporter som var med i de sjette stillehavslekene som ble arrangert i Suva på Fiji i perioden 28. august til 8. september 1979. Det var første gangen som squash var med på programmet i stillehavslekene. Det var en individuell og en lagkonkurranse for menn. Papua Ny-Guinea ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Sbrinz

Sbrinz er en sveitsisk hardost med en anelse krystallin struktur som framfor alt produseres i kantonene Luzern, Obwalden og Nidwalden. De eneste ingrediensene er råmelk, løype og salt. Ettersom osten er svært tørr har den god holdbarhet. 
Den bør lagres minst to men helst tre år før den konsumeres, men kan uten problem lagres i fem år. Sbrinz fungerer utmerket istedenfor parmesan som revet ost til pastaretter.
Strongbreen

Strongbreen er en isbre på Spitsbergen på Svalbard. Breen har en 11 kilometer bred isfront mot Kvalvågen på vestsida av Storfjorden, på skillet mellom Heer Land og Torell Land.
Breen er oppkalt etter Frederick Ketelbey Strong (død 1875), konsul i Aten for Hannover og Bayern. Strong var en venn av den tyske geografen August Petermann.
Hove leir

Hove leir er en leir på Tromøy utenfor Arendal. Leiren har hatt ulike bruksområder siden den ble anlagt i 1941 på området til Hove gård.

Militærleir

Leiren ble anlagt av den tyske styrker i 1941 med både betalt og tvungen arbeidskraft. Leiren var i begynnelsen en rekruttskole for luftvernartilleri. I 1944 ble 14. avdeling av Luftnachrichtenregimet overført til Hove leir. Styrken utgjorde en viktig del av luftvarslingssystemet langs Atlanterhavsvollen.

Rekruttskole

Etter krigen ble leiren overtatt av det norske forsvaret. Luftforsvarets rekruttskole for luftvernartilleriet hold til her frem til 1964.

Sommerleirer

Etter at forsvaret hadde forlatt leiren, fungerte den som sommerleir for ulike interesseorganisasjoner. I 1967 blant annet som politisk sommerleir for Sosialistisk Ungdomsfylking (SUF) og AKP-ml.

Asylmottak

I 1989 åpnet Statens mottaksstasjon for asylsøkere på Hove leir. Med fullt belegg kunne asylmottaket ta i mot 108 personer. Samme år ble Arne Myrdal arrestert med 5 kilo dynamitt i bilen. Mydal var leder for Folkebevegelsen Mot Innvandring og hadde planer om å sprenge bygningene til det planlagte asylmottaket. Myrdal fikk et års fengsel for å ha oppbevart sprengstoff i den hensikt å begå straffbare handlinger. Hove leir fungerte som asylmottak frem til 2006.
Et midlertidig mottak ble reetablert åpnet i Hove leir 1. oktober 2015 i forbindelse med mottak av flyktninger fra det krigsherjede Syria.

Arkivmateriale

Arkivmateriale etter asylmottaket på Hove leir befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter møtebøker og saksarkiv for perioden 1989-2006.
Wuxue

Wuxue (kinesisk: 武穴; pinyin: Wǔxué) er en kinesisk by og byfylke i byprefekturet Huanggang i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (1999) til 733 930 innbyggere.
Wuxue er en av de byene det ble meldt om mulige tilfeller av dødelig fugleinfluensa fra i 2004.

Elvehavn

Wuxue er en viktig elvehavn fra 1500-tallet. Denne havnen ved Yangtzefloden er stadig blitt forbedret, og etter Yantaitraktaten (1876) tilkom utenlandske handelsstasjoner der og oppgraderte verftet der. Beliggenheten er gunstig som knutepunkt for handel i tre provinser — Hubei, Anhui og Jiangxi. Senere oppgraderinger av havnen fulgte i 1953, 1975 og 1980; kaibreddene er nå på 14 kilometers lengde.

Jernbane

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Tala (Uruguay)

Historie

Byen ble grunnlagt i 2. mai 1860 av Ildefonso de León.

Kommune

Byens ordfører (alcalde) er Mario Pérez (2010-2015).

Transport

Ruta 7 Aparicio Saravia forbinder Tala med San Jacinto, Migues, Fraile Muerto og Melo.
Marius Lundemo

Karriere

Han signerte for Lillestrøm før 2014-sesongen, og kom fra Bærum. Lundemo debuterte fra start mot Haugesund i seriepremieren sesongen 2014.

Rosenborg

20. desember 2016 skrev han under en tre og et halvt-årskontrakt med Rosenborg. Han kommer på fri overgang fra Lillestrøm.
26. april 2017 fikk han sin offisielle A-lagsdebut for Rosenborg mot Strindheim i 1. runde i cupen. 
1. mai 2017 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot Sarpsborg 08. 
I sesongen 2017 var han med å vinne Eliteserien.
Han er sønn av Rosenborgs salgssjef Harald Lundemo. Hans mor Helen spilte toppseriefotball for bærumsklubben Jardar. Hans onkel Geir Lundemo er salgssjef i Odd.
4. august 2018 scoret han sitt første Eliteserie-mål for Rosenborg mot Ranheim.
I sesongen 2018 var han med å vinne Eliteserien og Cupen.
.22-250 Remington

Historie

.22-250 startet som en såkalt wildcat utviklet fra .250 Savage hvor hyleshalsen ble redusert for å ta kuler i kaliber .224". Det fantes flere forskjellige versjoner i starten, blant annet en utviklet av J.E. Gebby og J.E. Smith som ga sin versjon navnet .22 Varminter i 1937. Remington Arms kamret etterhvert sin Model 700 og matchrifla 40 XB i dette kaliberet i 1965, og dermed ble den kommersielt tilgjengelig.
.22-250 er svært lik den lengre .220 Swift-patronen, som slår den med ca. 100 fot/sekund i utgangshastighet. .22-250 er derimot mer brukt og har et større utvalg i tilgjengelig fabrikkammunisjon, noe som gjør den rimeligere å skyte med. Den mindre kruttladningen gjør også sitt til at løpsslitasjen blir mindre, noe som er viktig for skyttere som skyter mange skudd.
Frederick Stanley, 16. jarl av Derby

Bakgrunn

Frederick Stanley var sønn av politikeren og statsministeren Edward Geoffrey Smith Stanley, 14. Earl of Derby. Han ble utdannet ved Eton College i Eton og ved Royal Military Academy Sandhurst.
Stanley var 1862–65 offiser i Grenadier Guards, men fratrådte som kaptein.

Politisk karriere

Han ble i 1865 innvalgt til Underhuset som konservativ og fortrengte i 1868 Lord Hartington fra hans valgkrets i Lancashire. Han ble i 1874 finansiell sekretær i Krigsministeriet, og overflyttet 1877 i samme egenskap til Skattkammeret. Han ble i mars 1878 krigsminister inntil april 1880, da hele ministeriet gikk av. 
Han var Colonial Secretary fra 1885 til 1886 i den britiske regjeringen og slik ansvarlig for håndteringen av de britiske koloniene. I perioden 1888 til 1893 var han Canadas generalguvernør. Han er for ettertiden særlig kjent for å ha gitt Stanley Cup-pokalen til ishockeysporten, som nå gis til vinneren av National Hockey League og er det mest kjente trofeet innen idretten.
I sin tid i Canada reiste han mye rundt i det vidstrakte landet, også til de mer spredtbygde områdene og han deltok aktivt i samfunnslivet. Han befestet imidlertid generalguvernørens rolle som upolitisk i forhold til de innenrikspolitiske konfliktsakene i Canada.
Mens de bodde i Canada, ble hele familien interessert i ishockey, og både datteren og de syv sønnene spilte. Da familien vendte tilbake til England, kjøpte Stanley pokalen i England og donerte den som trofe til det beste laget i Canada. Han satte en del kriterier og regler for forvaltningen av pokalen, og det er i henhold til disse at pokalen nå blir gitt til mesterlaget i Canada og senere i USA, etter NHLs utvidelese til De forente stater.
Etter hjemkomsten til England ble han snart «Lord Major» av Liverpool og den første «Chancellor» for University of Liverpool. Han ble også kjent for sitt store humanitære engasjement.
Stanley  ble hedret med en rekke ordener og utmerkelser. Utnevnelsen til ridder av Hosebåndordenen var den fremste av disse. Han ble også utnevnt til storkorsridder av Order of the Bath og storkorsridder av Royal Victorian Order.
Stanley ble utnevnt til medlem av  Det kongelige råd.
Londons undergrunnsbane

Billettsystem

Undergrunnsbanen  er inndelt i de samme kollektivsoner som Transport for Londons bussnett. Sone 1 er er den indre bykjerne. Det meste av det indre London omfattes av sone 1 og 2, men noen deler ligger i sone 3. Sone 1 til 6 dekker hele Stor-London. Noen stasjoner ligger utenfor dette området, som Amersham og Chesham i Chiltern Hills. Disse er delt inn i sonene 7, 8 og 9.
Generelt gjelder at reisen er dyrere jo flere soner man reiser gjennom, men det er også slik at reiser gjennom sone 1 er dyrere enn reiser i ytre soner. De fleste av stasjonene hvor man kan skifte linje ligger i sone 1, og dette betyr at de fleste reiser av lik lengde koster det samme.
Det kan brukes enkeltbilletter, dagskort, tredagerskort, ukeskort, månedskort og årskort. I 2003 ble Oyster Card innført (med navn etter Jack Kerouac-sitatet «the world is your oyster», «verden er din østers»). Det er et smartkort hvor man kan fylle på kreditt, og som sveipes over en leser ved portene.
Billetter selges først og fremst i automater. De fleste automater tar internasjonale kredittkort, sedler og mynter. Nordirske og skotske penger kan ikke brukes. De fleste av automatene gir tilbake vekslepenger, men noen er merket exact change only, «kun nøyaktig beløp». Det er bemanning på de fleste stasjoner deler av dagen. Periodekort fra undergrunnen kan også brukes på buss og tog innenfor de soner de dekker. Etter kl. 09.30 selges off-peak-dagskort, som gjelder til 04.30 neste dag. Disse er billigere enn kortene som gjelder i 24 timer og også dekker den verste rushtiden (peak) om morgenen.
For å minske antallet snikere er det automatiske porter ved de fleste innganger og utganger til og fra plattformområdet. For at disse skal åpne seg må man sette inn en gyldig billett, eller bevege Oyster-kortet over en sensor. Ukes-, måneds- og årskort kommer i to deler, med et identitetskort og et kort som brukes i portene. For turister skaper det til stadighet problemer at man ikke er klar over at billetten må brukes også for å komme ut. Personalet kan låse opp for en, men dersom man ikke har gyldig billett på seg inntil man har forlatt stasjonen, risikerer man å bli ilagt bot, som kan innkreves på stedet. Billetten må også gjelde i den sonen man befinner seg i for at portene skal åpne seg.
Misraħ ir-Repubblika

Misraħ ir-Repubblika (maltesisk for «Republikkens plass»; engelsk: Republic Square, også kjent som Queen's Square eller Piazza Regina) er en liten plass foran Maltas nasjonalbibliotek i Valletta. På midten av plassen står det en statue av dronning Victoria. Plassen benyttes til utendørskafeer, hvorav den mest kjente er Café Cordina.
UK Anti-Doping

UK Anti-Doping (UKAD) er den britiske organisasjonen som har ansvar for antidopingarbeid i Storbritannia.

Organisering og ansvar

Organisasjonen ble opprettet i november 2009, som en Non-Departmental Public Body (ikke-departementalt offentlig organ) underlagt Department for Culture, Media and Sport, men var før dette en del av UK Sport, som er underlagt Storbritannias regjering. Den har som ansvar å planlegge og gjennomføre Storbritannias antidopingprogram, og å sørge for at alle særforbundene innen idrett oppfyller World Anti-Doping Agencys krav til antidopingarbeid.

Annet

Da Russland ble suspendert av IAAF, etter at World Anti-Doping Agency (WADA) 18. november 2015 erklærte at det russiske antidopingbyrået RUSADA ikke oppfylte WADAs krav til antidopingarbeide, bistod UK Anti-Doping i å bygge opp Russlands antidopingprogram på nytt.
Bluestown Records

Bluestown Records er et bluesrelatert plateselskap med base på Notodden. Selskapet ble startet i milleniumsåret 2000 av Morten Gjerde, Jostein Forsberg, Øyvind Sauarlia, Borgar Dahle og Jens Haugen. Haugen og Dahle har senere solgt seg ut av selskapet.
Enoplocerus

Utseende

En meget stor (opptil 125 millimeter) trebukk, en av de største artene i familien og dermed også en av de aller største billene. Den er imidlertid ganske variabel i størrelsen og individer så "små" som 45 millimeter forekommer også. Hannene er gjerne litt større enn hunnene, med lengre bein og antenner. Antennene er rundt to tredjedeler så lange som kroppen hos hunnene, betydelig lengre enn kroppen hos hannene. Det innerste leddet er stort og trekantet, det andre leddet lite og knappformet, det tredje leddet ganske kraftig og langt, utover blir leddene progressivt mindre. Hodet er firkantet, kjevene ikke påfallende forstørrede (ulikt mange andre Callipogon-arter), fasettøynene små, rundede og en anelse utstående. Hode og pronotum er svarte med lys bestøvning. Pronotum er nærmest rektangulært, bredere enn langt, med tre-fire kraftige pigger langs ytterkanten. Dekkvingene er lyst gulbrune med smalt mørk ytterkant, markerte, omtrent rettvinklede "skuldre", litt tilsmalnende bakover i spissen avrundede med en ganske liten pigg ved sømmen. De har ikke tydelige punktrader eller lengderibber. Beina er svarte, hos hannen er forbeina forlengede med noe krumme legger.

Levevis

Arten lever i tropisk eller subtropisk skog.

Utbredelse

Arten er utbredt i hele Sør-Amerika og forekommer også i Panama.
Normisjon

Normisjon er en evangelisk luthersk misjonsorganisasjon som organiserer over 70 000 personer over hele Norge, inkludert medlemmene i Acta – barn og unge i Normisjon. I de fleste storbyene har Normisjon egne menighetsfellesskap. Normisjon driver også en utstrakt virksomhet på bedehus og i husfellesskap.
Normisjon ble grunnlagt 1. januar 2001 etter at Det norske lutherske Indremisjonsselskap, Langesundsfjordens indremisjonsselskap og Den norske Santalmisjon fusjonerte. Organisasjonen er en selvstendig bevegelse med tett samarbeid med Den norske kirke og andre lutherske kirkesamfunn. Normisjon er del av en konservativ retning blant kristne trossamfunn i Norge.
Normisjon har virksomhet over hele Norge gjennom 13 regioner samt i India, Bangladesh, Kambodsja, Ecuador, Mali, Aserbajdsjan, Bhutan, Nepal, Cuba, Senegal, Kambodsja og Thailand.
Generalsekretæren i organisasjonen er Anne Birgitta Langmoen Kvelland.

Historie

Santalmisjonen ble stiftet 1867 av misjonær Lars Olsen Skrefsrud (1840–1910) og Hans Peter Børresen (1825–1901). Det norske lutherske Indremisjonsselskap ble stiftet 1868. De to organisasjonene, samt Langesundsfjordens Indremisjonsselskap slo seg sammen i 2001.

Utgivelser

Agenda 3:16 er Norges største kristne månedsmagasin. Bladet utgis av Normisjon og har som mål å formidle tro og kristne verdier. Bladet er normalt på 60 sider, trykket på glanset papir, stiftet og gjennomgående fire-farger. Opplag i 2018: ca. 8 500.
Organisasjonen utgir også ni regionale blad fem ganger årlig med fokus på hva som skjer i Normisjon lokalt. Gratismagasinet Ferskvare, som i hovedsak omhandler organisasjonens internasjonale arbeid, utgis fire ganger årlig.
Andrea Barrett

Tidlig liv og utdannelse

Barrett ble født i Boston, Massachusetts. Hun tok hovedgradeksamen (Bachelor of Arts) i biologi fra Union College og deltok en kort stund på et studium for doktorgraden i zoologi.

Karriere

Barrett begynte for alvor å skrive skjønnlitteratur mens hun var i tredveårene, men var relativ ukjent inntil utgivelsen av Ship Fever, en samling av noveller som vant National Book Award i 1996.
Barrett er spesielt kjent som forfatter for fiksjon som foregår tilbake i tid i en riktig historisk ramme. Hennes verk reflektere hennes livslange interesse for vitenskap og kvinner innen vitenskapen. Mange av karakterene hennes er forskere, ofte biologer fra 1800-tallet.
Barrett underviser ved Williams College i Massachusetts og ved Warren Wilson College MFA Program for Writers i Nord-Carolina. Huner medlem av Center for Scholars and Writers ved New York Public Library. Barrett bor i North Adams, Massachusetts.
Som i verkene til William Faulkner, har noen av hennes figurer dukket opp i mer enn én historie eller roman. I appendikset til romanen, The Air We Breathe (2007), har Barrett lagt ved et slektstre, noe som klargjør karakterenes relasjoner helt fra begynnelsen i Ship Fever. Selv om hver roman og historie er selvstendig, gir det leserens forståelse en ekstra dimensjon når en er kjent med historien til karakterene.
Hennes bøker er ikke oversatt til norsk.
Diaphanops westermanni

Utseende

En nokså liten, nokså kraftig, matt lyst gråbrun bladbille med nokså kraftige bakbein. Oversiden er kledt med nedliggende, lyse hår. Antennene er kraftige til bladbiller å være, noe sagtakkede. Hodet er forholdsvis smalt. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte "skuldre". Bakbeina er kraftig forstørret, særlig hos hannene.

Utbredelse

Arten lever i Western Australia.
Burmas raid i Thailand 1997

Den 28. februar 1997 forsøkte burmesiske tropper å raide en flyktningleir inne på Thailands territorium. Flyktningleiren skal ha vært fylt med etniske karenere. De burmesiske troppene møtte imidlertid motstand fra thailandske styrker, og trakk seg ut uten å ha oppnådd sine mål.
St. Johanneslogen St. Michael til det Lysende Kors

St. Johanneslogen St. Michael til det lysende Kors er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 18) som ble innviet den 5. mars 1926 i Tønsberg.
Dens historie begynner med Tønsberg Frimureres Broderforening, opprettet den 22. februar 1890 og underlagt St. Johanneslogen St. Olaus til den hvide Leopard. Den ble opphøyd til selvstendig loge i 1926.
Tønsberg Frimurer Broderforening ble grunnlagt i 1890 med nærmere 30 medlemmer. I 1923 tilbød Th. Marthinsen og sønnen Axel Marthinsen å skjenke tomten i Kammegaten 4 til broderforeningen, på betingelse av at man skulle forsøke å etablere en loge. En bygge- og finansieringskomité engasjerte Helge Brat som arkitekt. I 1924 var Tønsberg landets største broderforening med sine 137 medlemmer. I søknaden til Den Norske Store Landsloge, om å bli opphøyd til selvstendig loge, gis det en forklaring på logens navn:
«Det er brødrenes ønske at kunde faa kalde den nye loge St. Michael til det Lysende Kors. St. Michael har vistnok været byens skytshelgen og ruiner av den ældgamle Michaels kirke sees endnu på Slotsfjeldet. Et kors fra Mariakirken, som ble revet i 1864, er nu anbragt paa Slotsfjeldstaarnet i Tønsberg og utsender ved alle de store høitider lysende straaler over byen.»
I 1931 hadde logen 220 medlemmer.
Åke Ohberg

Biografi

Åke Ohberg ble elev ved Lorensbergsteatern i Göteborg på 1920-tallet. Mellom 1921 og 1932 var han engasjert ved Helsingborgs stadsteater etterfulgt av en kortere periode i 1935-1936 ved Vasateatern i Stockholm.
På 1930- og 1940-tallet var Ohberg en populær filmstjerne. Filmdebuten skjedde i Gustaf Molanders Vi som går köksvägen i 1932. Ohberg debuterte som regissør i 1940 med filmen Romans.
Ohberg er begravet på Norra begravningsplatsen i Stockholm.