google/wiki40b huggingface dataset:
Wang Toppidrett

Historikk

Den første videregående skolen ble etablert av Peder Wang i Vika i Oslo i 1907. I tillegg har det også blitt opprettet egne avdelinger i Fredrikstad, Hamar, Stavanger og Tønsberg. Skolen ble opprinnelig startet som en fagskole innen administrasjon og økonomi, og har siden 2006 tilbudt utdanningsprogrammet studiespesialisering. Wang Toppidrett ble opprettet i 1984, og skolen er etter hvert mest kjent for sitt toppidrettstilbud. Studiespesialisering kan kombineres med et godt tilrettelagt treningstilbud for unge idrettsutøvere i en rekke idretter. Skolen er medlem av Norske fag- og friskolers landsforbund.
Wells Fargo's Gold Coast Award

Wells Fargo's Gold Coast Award er en pris i hundesledeløpet Iditarod som tildeles «den første hundekjøreren som kommer til sjekkpunktet Unalakleet».

Innledning

Utmerkelsen ble første gang utdelt i 1987, men etter 1988 hadde den et opphold fram til 1993. I 1993 startet The National Bank of Alaska, som nå heter Well Fargo Bank Alaska, som sponsor for prisen. Denne banken har sponset prisen siden den gang, og vinneren får, i tillegg til et trofe, gull til en verdi av 2 500 USD. Det er først en seremoni i Unalakleet for å markere vinneren, deretter en ny markering ved banketten i Nome.
Tennis under Sommeruniversiaden 2019

Tennis under Sommeruniversiaden 2019 ble arrangert fra 5. til 13. juli 2019 i Circolo Tennis i Napoli.
Norsk Omsorg Forbund

Norsk Omsorg Forbund er en virksomhet registrert som FLI (forening/lag/innretning) drevet av Inger Sjuve som drev pengeinnsamling som angivelig skulle gå til kreftsyke barn. Virksomheten ble registrert i 2002, er ikke medlem av Innsamlingskontrollen og nekter å vise sine regnskaper. Ifølge TV 2 går bare 6 % av pengene til formålet forbundet sier at det arbeider for. Organisasjonen bruker telefoninnsamlingsfirmaet Teletrade (NUF) hvor medarbeiderne utgir seg for å være frivillige. Videre hevder de feilaktig å ha et samarbeid med sykehus og andre organisasjoner. Kreftforeningen og andre seriøse organisasjoner advarer mot Norsk Omsorg Forbund, og foretaket har vært politianmeldt og omtalt i pressen flere ganger.
Onsdag 13. februar 2008 ble NOFs angivelige styreformann og selskapets daglige leder pågrepet av politiet for henholdsvis grovt underslag og grovt økonomisk utroskap – og alle ansatte i Norsk Omsorg Forbund og Teletrade ble permittert.
Shigenori Hagimura

Karriere

Shigenori Hagimura startet sin profesjonelle karriere i Kashiwa Reysol i 1997. Han har også spilt for Kyoto Purple Sanga, Albirex Niigata og Tokyo Verdy.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball U-20 1995.
Kvinnen i sanden

Handling

Boken handler om en insektsinteressert lærer som reiser vekk en helg for å bruke tid på sine store interesser, insekter og sand. Men fridagene hans blir ikke som han hadde tenkt seg. Han blir tatt til fange, og satt til å jobbe med en kvinne, som graver seg dypere ned i sanden for hver dag.

Filmatisering

Romanen ble filmatisert i 1964 av regissøren Hiroshi Teshigahara.
Øya ved verdens ende

Innspillingsfakta

Ifølge en artikkel i Daily Variety 18. april 1973 og produksjonstabellene i Hollywood Reporter 27. april 1973 startet filmingen 23. april 1973. De siste produksjonstabellene for filmen ble publisert i Hollywood Reporter 24. august 1973, noe som kunne antyde at filmingen ble ferdig i slutten av den måneden. Produksjonsnotater viste at filmingen først ble avsluttet i 1974. 
Noen scener ble spilt inn i Norge, der flere roere ble engasjert til å spille mannskapet på langskipet.
De ukrediterte naturfotografene Herb Smith og William Bacon III ble assistert av medlemmer av kystvakten da de gjorde opptak av ville dyr som hvalrosser, hvaler, reinsdyr, moskusokser og isbjørner i arktiske områder fra Alaska til Grønland.
I tillegg til filming på location ble deler av filmen også innspilt i Walt Disney Studios i Burbank, California.

Fakta om filmen

Ifølge produksjonsnotater i AMPAS-bibliotekets arkiver ervervet Walt Disney Productions filmrettighetene til Ian Camerons roman i 1968. En artikkel i Daily Variety 17. desember 1968 opplyste at Ed Harper var blitt engasjert til å skrive manuset. Han ble senere erstattet av John Whedon. Harry Spalding ble angitt som medforfatter i produksjonstabeller i Hollywood Reporter 27. april og 24. august 1973, men Spalding er ikke kreditert i rulleteksten.
Ifølge en kortnyhet i The New York Times 30. juli 1972 hadde Øya ved verdens ende et budsjett på $8.000.000, noe som gjorde den til Disneys dyreste film til da.
Det framgår av produksjonsnotater at produsenten, Winston Hibler, ønsket at filmen skulle bli så troverdig som mulig, til tross for fantasielementene i Camerons roman. Da Hibler og de andre filmmakerne forsket i tidlige arktiske ekspedisjoner, oppdaget de at fjorten fartøyer hadde blitt borte under et seilas til Grønland under ledelse av Eirik Raude på 900-tallet. Filmmakerne mente at de som forsvant kunne ha strandet på en «mystisk øy», som liknet den som ble beskrevet i filmen. Ettersom det også fantes vulkaner på Island, kom de til den konklusjonen at en arktisk øy, oppvarmet av vulkanske aktiviteter, var sannsynlig.  
Mai 1974-utgaven av Hollywood Studio opplyste at settet med Fort Conger og en snøstorm i stor skala ble skapt i ett av Disneys største lydisolerte studios. Hibler uttalte at glimmer, gips, plastikksnø, 45 tonn med salt og vifter ble brukt for å lage snøstormen.
Ifølge produksjonsnotater bygde produksjonsdesigneren Peter Ellenshaw et tempel ved å bruke lavasteiner. Hus ble oppført i tømmer, som var hugget for hånd. En hengebro ble holdt oppe av 850 fot med kokosnøtt-fibertau. Ellenshaw designet også The Hyperion (luftskipet som ble ført av kaptein Brieux), som var 220 fot lang og som to blimppiloter for Goodyear vurderte som «flyveferdig».

Handling

Filmen følger de to eventyrerne Prof. Ivarsson (David Hartman) og Sir Anthony Ross (Donald Sinden) på deres luftskipsreise, der de forsøker å finne en mystisk viking-befolkning som fortsatt lever i en vulkansk region på Nordpolen.

Utmerkelser

Filmen ble nominert til en Oscar for beste scenografi.
Personalisering

Personalisering av systemer, typisk digitale tjenester, er metoder for å tilpasse disse til brukernes preferanser. Tilpasningen kan skje manuelt ved at brukeren selv setter preferanser i et brukergrensesnitt, eller tilpassingen kan skje automatisk ved at tjenesten analyserer brukerens oppførsel og setter preferanser. Automatisk tilpassing kan skje løpende eller satsvis, men satsvis behandling forutsetter langtidssporing av brukere.
Et tilsvarende aspekt omtales som personifisering (besjeling) og går ut på å få systemet til å fremstå som en reell person. Der personalisering kan sies å være en endring av egenskaper for å passe en ekstern person, er personifisering en endring av egenskaper for en indre person i systemet. Personifisering er langt mer ambisiøst enn personalisering.
For å gjøre den automatiske tilpassingen av systemene kreves det store mengder data, gjerne kalt stordata, og dette representerer et stort problem i forbindelse med personvernet.
RoboCop

Handling

Filmen utspilles seg i fremtidens Detroit, en by med ekstrem kriminalitet. Politiet er ikke lenger styrt av staten, men av det private selskapet Omni Consumer Products. For å få bukt med kriminaliteten lanserer de RoboCop – en robot som er i stand til å operere som en politimann, og som i tillegg er udødelig. Det få vet er at RoboCop er skrudd sammen med restene av en sønderskutt politimann. Men menneskerestene i RoboCop utvikler ikke bare mekanisk intelligens og minne, men også selvstendige vurderinger. Han kommer dermed opp i humane anfektelser under jakten på de psykotiske forbrytere og vender seg også mot deres bakmenn.

Oppfølgere og andre biprodukter

RoboCop fikk to filmoppfølgere: RoboCop 2 (1990) og RoboCop 3 (1993). I tillegg kom TV-serien RoboCop: The Series i 1994 og miniserien RoboCop: Prime Directives i 2000. Det kom også to animerte TV-serier: RoboCop: The Animated Series i 1988, og RoboCop: Alpha Commando i 1998-99.
I tillegg til alt dette ble det i perioden 1988-2003 lansert fem videospill, blant annet ett som heter RoboCop versus The Terminator. Det ble også produsert fem ulike tegneserier. En temapark ble også laget som et resultat av filmen.
Ready to Die

Ready to Die er et musikkalbum av rapperen The Notorious B.I.G. og kom ut i 1994. Platen var banebrytende ved måten den beskrev rå vold og sex på. Dette er det eneste albumet Biggie ga ut mens han levde, og inneholder kjente spor som «Juicy», «Big Poppa», «Unbelievable», «Suicidal Thoughts» og «Dreams». Tross at albumet har 17 spor, er det bare en sideartist: Method Man, på sporet «The What». B.I.G. skrev også alle sangene fra albumet helt selv, bortsett fra «The What».
Rodrigo Vergara

Biografi

Vargara tok grunnskole og videregående skole ved Colegio San Ignacio i Chiles hovedstad, Santiago de Chile. Han fullførte denne skolen i 1979. Etter dette, fra 1980 til 1986 studerte han business engineering ved Pontificia Universidad Católica de Chile, der han mottok pris som beste elev. Han gikk videre til Harvard University, der han studerte makroøkonomi, internasjonal økonomi og offentlig finans. Han tok mastergrad 1987–1999 og doktorgrad (ph.d.) 1989–1990.
Hans første jobb var ved Chiles sentralbank, som nyutdannet i 1985. Han begynte da som forsker, og jobbet der fram til han reiste til USA for å ta ytterligere utdanning. Etter fullført doktorgrad i 1990 flyttet han tilbake til Chile, og fortsatte i sentralbanken, som direktør for makroøkonomiavdelingen, en stilling han hadde fra 1991 til september 1992, da han ble utnevnt til sjeføkonom for sentralbanken, en stilling han overtok etter Roberto Zahler.
I 1995 sluttet han seg til den innflytelsesrike chilenske tenketanken Centro de Estudios Públicos (CEP), som deres makroøkonomiske koordinator. Her jobbet han fram til desember 2007, da han gikk tilbake til Fakultet for økonomiske og administrative fag ved det katolske universitetet.
Vergara har også sittet i redaksjonsrådet i avisen El Mercurio, og har vært direktør for telecomselskapet Entel og Besalco. I tillegg har han vært rådgiver for flere andre sentralbanker og regjeringer i ulike land i Latin-Amerika, Øst-Europa, Asia og Afrika, samt for internasjonale organisasjoner som Det internasjonale pengefondet, Verdensbanken, Den interamerikanske utviklingsbanken (IDB) og FN.
I desember i 2009, mens han var en del av teamet av rådgivere for Sebastián Piñera, som stilte som presidentkandidat for sentrum, ble han foreslått av regjeringen til president Michelle Bachelet som erstatter for Jorge Desormeaux i sentralbankens styre. Den 22. desember bekreftet Senatet sin nominasjon med 24 stemmer og to avholdende. På slutten av 2011, med Piñera som president, ble han utnevnt til ny sentralbanksjef, og erstattet da Jose de Gregorio.
Da hans femårsperiode utløp i oktober 2016 overtok Mario Marcel denne stillingen.
Mans politikk

Mans politikk er det parlamentariske, representative demokrati på øya Man i Irskesjøen. Som en kronbesittelse er Man underordnet regjeringen i Storbritannia som sjelden blander seg inn i de innenlandske forhold på øya. Storbritannias monark er også herren av Mann, og er det formelle overhodet av staten Man. Monarkens representant på øya er viseguvernøren av Man, men hans rolle er i dag hovedsakelig seremoniell, skjønt han har myndighet til å bevilge Kongelig samtykke (det motsatte er samme som veto).
Selv om Man ikke er en integrert del av Storbritannia er borgere av man britiske borgere under britisk lov – det er ikke et atskilt mansk statsborgerskap. Storbritannia har ansvaret for Mans utenrikspolitikk, øyas forsvar, «good governance» (ansvaret for styringen), og forholdet til utenlandske stater. Øya har ingen representasjon i det britiske parlamentet eller Europaparlamentet.
Den lovgivende myndighet er sikret i et lokalt parlament med to kammer kalt Tynwald, som etter sigende er verdens eldste vedvarende eksisterende parlament, og består av House of Keys, med direktevalg, og Det lovgivende råd, med indirekte valg. Etter hvert parlamentsvalg for House of Keys velger medlemmene av Tynwald blant seg selv en førsteminister («Chief Minister») som tjener som overhode av regjeringen i fem år (inntil neste valg). Utøvende myndighet er sikret i viseguvernøren, førsteministeren og Mans ministerråd. Domstolene er uavhengige av myndighetene og lovgivningsmakt.
Douglas, den største byen på Man, er også dens hovedstad og sete for regjeringen, hvor regjeringskontorene og kamrene i parlamentet (Tynwald) er lokalisert.

Utøvende myndighet

Statens overhode er formelt herren av Mann som er en nedarvet posisjon holdt av den britiske monark (for øyeblikket dronning Elisabeth II). Viseguvernøren er utnevnt av dronningen på råd av Storbritannias justisdepartement (egentlig Secretary of State for Justice) for en periode av fem år og utøver formelt myndighet på vegne av dronningen. Førsteministeren er valgt Tynwald ved hvert valg av House of Keys og sitter i fem år eller fram til neste valg.
Når dronningen fungerer som herre av Mann skjer det på råd fra det britiske justisdepartementet.
Den utøvende myndighet under førsteministeren er referert til som «regjeringen» eller «statsforvaltningen» («Civil Service»), og består av Ministerrådet, ni departementer, ti juridiske styrer og tre kontorer. Hver departement er ledet av en minister (fra Ministerrådet) som rapporterer direkte til Ministerrådet. Statsforvaltningen har mer enn 2000 ansatte og det totale antallet ansatte i den offentlige sektor, inkludert statsforvaltningen, lærere, sykepleiere, politi, og videre, er på rundt 9000 mennesker. Dette er omtrent 10 prosent av Mans befolkning, og rundt 23 prosent av arbeidsstokken på øya. Dette inkluderer ikke militære styrker da ansvaret for forsvaret ligger helt og holdent på Storbritannia.
DS «Oster»

Ut av vinterisolasjon

Det var Modalen kommune som i 1906 sendte en anmodning til styret i Indre Nordhordlandske Dampskibsselskab om å bygge en ny rutebåt som kunne forsere isen som ellers la kommunen i vinterisolasjon. Styret i INDS gjorde året etter vedtak om å bygge en båt med kraftig motor og et sterkt skrog. Det var Christianssands Mek. Værksted som fikk i oppdrag å bygge båten i begynnelsen av 1908. Samme år ble båten levert og den fikk navnet DS «Oster». Båtens egenskaper som isbryter innfridde alle forventningene folk hadde. Den første kapteinen ble Tobias Andersen Hordvik, født i 1867, som hadde hatt fartstid som kaptein fra han var 19 år.

Okkupasjonsårene

Under andre verdenskrig ble DS «Oster» rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten og omdøpt til «Marder». Båten gikk i tysk patruljetjeneste helt til den tyske kapitulasjonen i mai 1945.
Da okkupasjonen tok slutt, fikk båten et større vedlikehold etter krigsslitasjen og manglende vedlikehold fra tysk side. DS «Oster» ble så atter en gang satt inn i passasjertrafikk.

MS «Vaka»

I 1964 utløp «Oster»s passasjersertifikat. Båten var nå blitt Norges siste kullfyrte lokalbåt og det var ikke aktuelt å fornye sertifikatet. Det ble diskutert å bevare båten som veteranbåt allerede da. Det var i denne forbindelse at Ivar Medaas skrev melodi til diktet «Dar kjem Dampen». Prisen på 50 000 kroner ble for høy for verneinteressene. I april 1964 ble «Oster» derfor solgt til Berge Sag & Trelastforretning / v. Br. Berge i Ølensvåg i Sunnhordland for å bygges om til fraktefartøy av eieren selv. I Ølensvåg ble dampmaskinen demontert og en 300 bhk Caterpillar dieselmotor fra den kondemnerte snurperen «Bjørkevær» montert. Det meste av overbygget ble demontert, kun aktre del med båtdekk ble beholdt. Oppå dette ble et brukt styrehus montert. Midtskips fikk båten lasterom, og forut ny rigg med lossebom. Som MS «Vaka» kom fraktefartøyet så i kystfart i 1966. I juni 1974 ble «Vaka» solgt videre til Oddmund Tjoflot, Vikebygd i Sunnhordland som benyttet den i lokal sandfart på Sørvestlandet. I august 1980 ble den solgt videre til partrederiet Kristoffersen & Gundersen / v. Thor Åge Kristoffersen, Flekkerøy ved Kristiansand. Dette partrederiet benyttet skipet i kystfart, -typisk med sement i sekk. På denne tiden var «Vaka» en av flere svært gamle fraktefartøy i fart langs norskekysten. Fortsatt røpet de slanke skroglinjene fortiden som rutebåt.

Restaurering til opprinnelig stand

Etter 30 år som MS «Vaka» ble båten kjøpt av ildsjeler i Nordhordland Veteranbåtlag i 1996. Planen var å restaurere båten tilbake med dampmaskin slik den var opprinnelig. Båten fikk først navnet «Gamle Oster», men fikk så det opprinnelige navnet «Oster» i 2000. Den nåværende motoren er en oljefyrt dampmaskin fra 1927, bygd av Alexander Hall, Aberdeen.
Den 11. juni 2005 ble «Oster» høytidelig erklært ferdig restaurert ved en seremoni i Bergen. Seremonien fant sted ved «Skur 11», samme sted som rutebåten tidligere hadde lagt til kai.
Domenespesifikt språk

Domenespesifikt språk (domain-specific language, DSL) er et programmeringsspråk som er spesialisert for et bestemt domene. Dette til forskjell fra general-purpose language (GPL), som brukes over mange domener og som mangler spesialiserte mekanismer for et bestemt domene. Det finnes mange forskjellige DSL-er, fra mye brukte språk for store domener slik som HTML for nettsider, til språk som er brukt for bare noen få programmer slik som Emacs Lisp for GNU Emacs og XEmacs. DSL-er kan bli gruppert etter type språk, og inkluderer domenespesifikke markeringsspråk, domenespesifikke modelleringsspråk (generelt spesifikasjonsspråk), og domenespesifikke programmeringsspråk. Datamaskinspråk for spesielle formål har alltid eksistert i dataalderen, men frasen domenespesifikke språk har blitt populær med fremveksten av domenespesifikk modellering. Enklere DSL, ikke minst de som brukes av en enkelt applikasjon, blir av og til omtalt som minispråk.
Salamander (fabeldyr)

Salamander er i folketroen, og som symbol, navnet på en skapning med en øgle-lignende form, som vanligvis knyttes til det klassiske elementet ild.
I Paracelsus sitt verk om alkymi, er salamander beskrevet som ildens elementærånd. De andre elementæråndene var, ifølge Paracelsus, undiner, som er vannets ånder, sylfer, som er luftens ånder, og gnomene, som er jordens ånder.
Romeren Plinius den eldre (død år 79) skrev ned myten om salamanderen som kan slukke ilden med den kalde kroppen sin og uten å brenne seg. Bildet av salamanderen i flammene ble til et symbol, bl.a. på Jesu oppstandelse. Salamanderen i flammene finnes fortsatt i dag flere steder i det franske kongeslottet Fontainebleau, fordi Frans I (død 1547) brukte salamanderen som sitt personlige symbol.
Salmanderen i flammene er også brukt som figur i våpenskjold, bl.a. i det noe overlessede våpenseglet til sogneprest Hans Jacob Stabel som han som eidsvollsmann satt på Grunnloven av 17. mai 1814.Salamanderen i flammene står i 2. felt av det kvadrerte skjoldet. Han hadde trolig laget dette våpenskjoldet selv, og med en kristen symbolikk i tankene, da det ikke er kjent at andre i slekten Stabel brukte det.
Ifriqiya

Ifriqiya eller Ifriqiyah (arabisk: إفريقية, «Afrika») var i middelalderen et område i Nord-Afrika som omfattet størstedelen av det som i dag er Tunisia og vestre Algerie, dvs. de østre delene av Maghreb. Det tilsvarte omtrent den gamle romerske provinsen Africa.
Ifriqiya ble avgrenset i sør av de tørre områder og salte myrområder som ble kalt al-Jarid. I forskjellige epoker varierte Ifriqiyas herrskapsområder en god del, som for eksempel da det omfattet til og med Sicilia og sørlige deler av Italia.
Den vestre grensen ble stadig vekk nytegnet, men løp som regel vest for byen Bejaïa. Ifriqiyas hovedstad var Kairouan (al-Qayrawān) i dagens Tunisia.
Svelvik befestninger

Svelvik befestninger var navnet på et forsvarsanlegg i Hurum ved Svelvikstrømmen i Drammensfjorden. 
Den trange Svelvikstrømmen var et strategisk punkt for kontroll over den viktige tømmerhavnen i Drammen. Under den store nordiske krig ble det i 1716 oppført et blokkhus med seks kanoner her. I 1801 ble det igjen plassert ut kanoner ved Svelvikstrømmen. Etter flåteranet i 1805 ble det prekært å beskytte Drammen havn og skipene som lå der mot fiendtlige raidere. Da ble befestningene bygd ut til 22 kanoner på Batteriøya og ni på Kosletten. Skytset var oppstilt i åpne stillinger bygd av tømmer og jordvoller. Kanonene var utlånt fra Akershus festning, og ble levert tilbake etter 1814. 
I 1890 ble det bygget batteristillinger ved Drammen; på Bragernesåsen og ved Nedre Eiker. I 1891 gikk Forsvarskommisjonen dessuten inn for utbygging av kanon- og mineforsvar ved Svelvikstrømmen. På Ryggen ble det anlagt batterier med tre 15 cm Krupp skipskanoner, seks 8,4 cm Krupp feltkanoner og to 5,7 cm Cockerill hurtigskytende kanoner. I tillegg ble det lagt et fjernkontrollert minefelt i selve strømmen, i alt 21 bunnminer. Anleggene ble stilt under kommando av Oscarsborg festning, som da fikk som offisielt navn «Oscarsborg og Svelvik befestninger».
Da Forsvaret mobiliserte høsten 1905 ble Svelvik befestninger bemannet med full bestning, i alt ca. 300 mann. Det skulle bl første og siste gang at så skjedde. Svelvik befestninger ble nedlagt ved Hærreformen av 1933. Året etter ble utrustningen fjernet og eiendommen solgt.
Bobbysocks

Turneer og opptredener

Etter seieren deltok duoen i en rekke TV-show i Europa før en den påfølgende sommerturneen, Swinging Tour '85, som startet i Sykkylven 1. juni. Over 350 000 mennesker møtte opp på konsertene med et rekordstort oppmøte på over 50 000 bare i Nygårdsparken i Bergen.
I august fremførte Bobbysocks «La det swinge» tre ganger på den direktesendte Sopotfestivalen. I september opptrådte duoen for rundt syv tusen tilskuere i Sydney i Australia. I september var Bobbysocks æresgjester under Asian Pacific Song Contest i Singapore der duoen fremførte «La det swinge» som åpnings- og avslutningsnummer foran omkring to milliarder TV-seere før turen gikk til Moskva med fire konserter.
I januar 1986 fremførte Bobbysocks Lars Kilevold og Eivind Rølles' melodi «Waiting for the Morning» under Spellemannprisen. LP-platen solgte over 100 000 i Norge og ble også utgitt i Sverige, Argentina og Brasil.
Det påfølgende albumet, Walkin' on Air, ble produsert i California og solgte til gull etter fire dager. Etter å ha promotert platen i Skandinavia, reiste Krogh og Andreasson tilbake til USA der de blant annet laget et lørdagsunderholdningsprogram for NRK. 
Etter dette ble duoen oppløst og de to kunne gjenoppta sine solokarrierer i 1988.

Gjenforeninger

Hanne Krogh og Elisabeth Andreassen har etter 1988 vært gjenforent en rekke ganger for forskjellige opptredener blant annet på Momarkedet i 1990 og under Haugesunds 150-årsjubileum i 2004. Bobbysocks underholdte også på TV-showet Congratulations som feiret Eurovision Song Contests 50-årsjubileum.
I forbindelse med Bobbysocks feiring av 25-årsjubileet i 2010 opptrådte duoen blant annet i den svenske Melodifestivalen. Et samlealbum med tyve gamle og to nyinspilte låter ble utgitt i mai samme år.
Issei Yoshimi

Karriere

Issei Yoshimi startet sin profesjonelle karriere i Montedio Yamagata i 2001. Han har også spilt for Sagawa Printing.
Red Girl Records

Red Girl Records er Melanie Chisholm (Melanie C) sitt eget musikk-selskap. Selskapet ble startet i 2004. Per dags dato er det kun Melanie C, som gir ut musikk i selskapet.
Middlebury College

Rangering

U.S. News & World Report rangerte Middlebury College som det 4. beste liberal arts-college i USA i 2016.