Schøyen-samlingen

Schøyen-samlingen (engelsk Schøyen Collection) er den største private manuskriptsamlingen i verden, lokalisert i Oslo og i London. Nordmannen Martin Schøyen står bak Schøyen-samlingen, og han har samlet siden midten av 1950-tallet. Den består av manuskripter fra hele verden, de eldste over 5000 år gamle. Verdsetting av samlingen er umulig. Det er imidlertid anslått en samlet verdi på mellom 600 millioner og 850 millioner kroner for hele Schøyen-samlingen.

Forskning

Forskere ved Universitetet i Oslo har digitalisert og arkivert hele Schøyen-samlingen. Professor Jens Braarvig fra Universitetet i Oslo er forskningslederen for Schøyen-samlingen. 
Samlingen har et eget nettsted hvor mange av gjenstandene er illustrert og beskrevet. 
Fordelen med at samlingen er lagret i både Oslo og London er at den er tilgjengelig for forskere over hele verden, at den kan digitaliseres og at den er langt tryggere oppbevart med tanke på tyveri og ødeleggelse enn mange av de stedene i verden hvor gjenstandene har hatt sin opprinnelse. Det er betydelig forskning som gjenstår. Over 90 prosent av samlingen er ikke publisert, men ulike forskningsgrupper arbeider med rundt 60 prosent av samlingen.

Kontrovers

Samlingen inneholder skrifter, minst syv fragmenter, med et uavklart eierforhold. Opphavet til en rekke kileskrifter som finnes i samlingen har vært et kontroversielt emne.

Martin Schøyen

Den private skriftsamlingen tilhører siviløkonomen Martin Schøyen som er største aksjonær i Schøyen Gruppen A/S. Samlingen ble påbegynt av Martin Schøyens far, ingeniør M. O. Schøyen (1896–1962), som samlet rundt 1000 bind av tidligere og eldre utgaver av norsk og utenlandsk litteratur, samt antikviteter og oldtidsgjenstander, finansiert av inntekter fra Ingeniør M.O. Schøyens Bilcentraler. Martin Schøyen fortsatte sin fars samling av antikke mynter, antikviteter, og tidlig trykte bøker. Hans første manuskript (MS 1) var et fragment av franske prekener fra rundt 1300. Manuskriptet ble kjøpt i Firenze i 1955. Mer seriøs samling i større skala skjedde først på 1970-tallet. Den første betydelig middelaldermanuskriptet ble ikke kjøpt før i 1986, bind 3 av den monumentale romanske Bibelen fra klosteret Geraardsbergen i Belgia.

Martin Schøyen om samlingen

Martin Schøyen sendte denne skriftlige kommentaren til NRK i mai 2012, i forbindelse med at 60 tekster fra Schøyen-samlingen var til salgs 10. juli 2012 hos auksjonshuset Sotheby's i London. Sitatet fra Martin Schøyen følger i helhet nedenfor:
Schøyensamlingen er et stjerneksempel på en privatsamling som legger til rette for tilgjengelighet for forskere. Over 140 forskere arbeider eller har publisert fra samlingen. Ca 80 av disse er navngitt på samlingens internettsider, som årlig har over 5 millioner treff.  
19 bind er hittil utkommet i serien Manuscripts in The Schøyen Collection, og manuskripter fra samlingen er omtalt eller illustrert i rundt 500 bind i henhold til Bibliografien på internettsidene. 
Mange av disse bindene samt flere av DJD bindene vedrørende Dødehavsrullene har fått publikasjonsstøtte fra Schøyensamlingen. Mange forskere sier tilgjengeligheten og mottakelsen er bedre i Schøyensamlingen enn i mange offentlige samlinger. 
Det er beklagelig at formuesskatten medfører at det fra tid til annen må selges manuskripter fra samlingen, en norsk særskatt som påløper årlig selv om det ikke er inntekt til å betale den. Manuskriptfragmentene som selges har alle vært gjenstand for forsking og mange av dem er publisert.