google/wiki40b huggingface dataset:
Joona Toivio

Karriere

I 2004 ble han utnevnt til Finlands beste junior og skrev seniorkontrakt med HJK Helsinki. I januar 2007 gikk han til AZ Alkmaar uten å ha spilt et minutt i eliteserien i Finland for HJK.
30. desember 2009 ble nyheten om at han hadde skrevet under en fireårskontrakt med Djurgårdens IF publisert på klubbens hjemmesider. I 2012 ble han kaptein for DIF.
Etter tre sesonger i Djurgårdens IF og med ett år igjen av kontrakten ble han kjøpt fri av seriemestrene i Norge, Molde FK, i mars 2013. Overgangssummen er ikke kjent. Han skulle erstatte Vegard Forren som ble solgt til Southampton FC.
Toivio er kjent for sine frispark som både er harde og presise, mot AaFK 10. mai 2013 banket han inn sitt første frisparkmål for Molde.
Dave Eggers

Biografi

Eggers vokste opp i Lake Forest, Illinois og utdannet seg ved University of Illinois at Urbana-Champaign. Han begynte sin karriere som Salon.com redaktør, og grunnla Might magazine. Han bor i San Francisco. Han er gift med Vendela Vida, forfatter av blant andre – Girls on the Verge og And Now You Can Go.  I oktober 2005 fikk de en datter sammen.

Karriere

Eggers' første bok var hans egne memoarer med skjønnlitterære trekk, Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk (A Heartbreaking Work of Staggering Genius) (2000), oversatt til norsk av Jon Rognlien. Boken tar for seg forfatterens ansvar for oppdragelsen av sin yngre bror, grunnet deres foreldres plutselige død i løpet av en kort periode. Memoarene inneholder fiktive elementer, noe som skapte en del debatt og som gjorde ham til et litterært stjerneskudd over natten. I 2002 ga han ut sin første roman, Dere skal merke vår hastighet (You Shall Know Our Velocity), oversatt til norsk av Hege Mehren. Dave Eggers har også utgitt en samling av noveller, Så sultne vi er, som også er oversatt til norsk (2006) av Hege Mehren. I 2008 kom Hva er dette hva, oversatt av Hege Mehren og Isak Rogde (What Is The What: The Autobiography of Valentino Achak Deng).
Eggers er grunnlegger av McSweeney's, et litterært magasin som kommer ut fire ganger i året, og er også et lite forlag med samme navn.
Eggers er lærer ved stiftelsen «826 Valencia», den første av en rekke skoler som lærer amerikansk ungdom å skrive.
Robin Hood Huset

Historikk

Arbeidet med å opprette Foreningen Robin Hood Huset startet høsten 2003 for å skape et rusfritt møtested, aktivitets- og ressurssenter for folk med dårlig økonomi. En gruppe idealister startet arbeidet sammen med folk fra aktuelle brukergrupper som Aurora og Aksjonsgruppen mot sosial nød i Bergen.
Foreningen ble formelt stiftet i desember 2003 med Bente M. Simonsen som styreleder. I foreningens første styre var også Norsk Folkehjelp og Velferdsalliansen representert, samt ulike politiske partier. Bergen kommune bidro økonomisk i 2004, og kommunale tilskudd har vært grunnlaget for virksomheten siden. Også private givere bidro i starten.
Den formelle åpningsseremonien ble holdt 26. november 2004 med statssekretær Kristin Ravnanger. Huset har vært i ordinær drift siden 10. mai 2005 som et møtested der brukerne kunne inspireres til å trekke på hverandres erfaringer og ressurser, gi hverandre hjelp til selvhjelp, og fremme et aktivt sosialpolitisk engasjement.
Foreningen Robin Hood Huset overlot driften av huset til Stiftelsen Robin Hood Huset fra og med 1. januar 2008.
Kollektivtrafikk

Kollektivtrafikk (også kalt kollektivtransport, offentlig transport eller offentlig kommunikasjon) er en fellesbetegnelse for transportsystemer som er tilgjengelig for alle, til forskjell fra private transportmidler. Kollektivtrafikken er gjerne organisert med faste ruter med faste rutetider og kan benytte seg av bl.a. buss, trikk, t-bane, tog, fly, ferje og hurtigbåt. Det er forskjellige kollektivløsninger som tar sikte på å effektivisere kollektivtransport og trafikktjenester. 
Kollektive transportmidler finnes i flere varianter og størrelser tilpasset både lokal- og fjernreiser. I dagligtalen omfatter begrepet først og fremst buss og bane i lokal rutetrafikk. 
I Norge er mye av kollektivtrafikken delfinansiert av offentlige tilskudd i tillegg til brukerbetalingen – dvs. billettinntektene. Tilbudet av kollektivtrafikk (kollektivtilbudet) reguleres normalt av myndighetene, og tradisjonelt har også mange av trafikkselskapene vært statlige, fylkeskommunale eller kommunale foretak. Nå er det imidlertid mer og mer vanlig at private aktører opererer på oppdrag fra myndighetene, ofte som resultat av konkurranseutsetting.
Kollektivtransporten har alltid stått sentralt på den politiske dagsorden når transportpolitikken i de norske byområdene diskuteres. Det er stor enighet om at kollektivtransporten må styrkes hvis målene for klimautslipp, framkommelighet og et levende bysentrum skal nås. I transportetatene Statens vegvesen, Kystverket, Avinor og Jernbaneverket sitt forslag til Nasjonal transportplan 2014–2023 står det at «[Innenfor veg og vegtransport er de største utfordringene:] Den sterke trafikkveksten i byene. Trafikkveksten må tas av kollektivtrafikk, sykling og gåing. Infrastruktur for kollektivtrafikk må derfor bygges ut samtidig med en sterk satsing på gang- og sykkelveger.»
Friedrich Wilhelm Zachow

Liv

Faren Heinrich var bymusikant i Eilenburg, og av ham fikk Zachow undervisning i ulike musikkinstrumenter som bymusikantene brukte, eksempelvis trompet, zink, traversofløyte, dulsian, «quart» posaune, kornett og fagott. Han gikk på en av de to latinskolene i Leipzig, sannsynligvis Thomasschule zu Leipzig. Etter at faren ble utnevnt til bymusikant i Eilenburg fikk Zachow orgelundervisning av byens organist, Johann Hildebrandt, og ytterlige musikalske impulser av Johann Schelle, som fra 1677 var Thomaskantor i Leipzig, og av Basilius Petritz som var kantor ved Dresdner Kreuzkirche.
Den 11. august 1684 fikk Zachow stillingen som organist ved Marktkirche Unser Lieben Frauen i Halle, en post han beholdt livet ut.

Virke

Zachow skrev over 70 kantater, og fikk stor betydning for utviklingen av kantateformen. Han skrev også messer, orgel- og kammermusikk.
Komposisjonsstilen karakteriseres av stor romlighet og særlig i kantatekorene av en tett kontrapunktisk tekstur. Zachows fuger peker framover mot Johann Sebastian Bach. I likhet med Georg Friedrich Händel tok Bach tematisk materiale fra Zachows verk og bearbeidet det videre.
Zachow var Händels første lærer, og gav den unge Händel undervisning i fiolin, orgel, ukulele, cembalo og komposisjon. Händel snakket alltid varmt om læreren, og skal i takknemlighet ha gitt Zachows etterlatte økonomisk støtte. Andre betydelige elever av Zachow var Gottfried Kirchhoff, Johann Krieger og Johann Gotthilf Ziegler
En fare for samfundet

Handling

Den respekterte kirurgen, professor William Sheldon, har blitt enkemann etter bare seks måneders ekteskap. Når han holder sorgandakt ved en blomsterpyntet kiste i sitt hjem, snakker en mann til ham. Han kaller seg John Payne og spør den berømte legen om han kan hjelpe datteren Alice, som lider av alvorlige problemer med luftrøret. Sheldon følger med Payne og redder i siste øyeblikk Alice fra kvelningsdøden gjennom et kirurgisk inngrep. Når Sheldon kommer hjem står hans hus i fyr og flamme. Ett av lysene ved kisten hadde falt overende og antent, slik at hele huset til slutt stod i brann. Sheldon lider deretter av et alvorlig nervesammenbrudd og henfaller til vanvidd. Minnet av den brennende kisten med den døde hustruen inni har utløst en tvang i ham til selv å bli pyroman og stadig stifte branner.
Etter å ha mottatt psykiatrisk behandling i Jungs klinikk i ett år, oppholder han seg på et sanatorium for etterbehandling. Der treffer han Alice, som han reddet livet til og som nå er helt restituert. Mellom Alice og hennes livredder utvikler det seg váre bånd. Alice må innse at hennes professor ennå ikke har kommet så langt som henne og lider av alvorlige forstyrrelser. Sheldon rømmer en dag fra sanatoriet og begynner på ny å leke med ilden. Når han blir fanget, blir han innesperret som håpløst tilfelle i Jungs klinikk. Sheldon setter fyr på rommet sitt og stikker av.
Takket være Alices uselviske hengivenhet og selvoppofrende kjærlighet blir han befridd fra sine sjelekvaler og helt restituert. Med sin fremtidige hustru og hennes far ved sin side begir William Sheldon seg ut på en lang sjøreise for endelig å bli kvitt spøkelsene fra fortiden.

Merknader

Filmen er bevart og kan beskues i DFIs filmdatabase.
Maisons-Alfort – Stade (Paris Metro)

Maisons-Alfort – Stade er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 8.
Leopold IV av Lippe

Tidlig liv

Han blei født som grev Leopold av Lippe-Biesterfeld i Oberkassel, sønn av grev Ernst av Lippe-Biesterfeld og grevinne Karoline av Wartensleben (1844–1905). Leopold hørte til Lippe-Biesterfeld-linja av huset Lippe som var den eldste linja i fyrstehuset, nest etter den regjerende Lippe-Detmold-linja.
Han fungerte som offiser i den tyske hæren inntil 1894, da han forlot hæren til fordel for å studere statsvitenskap ved universitetene i Bonn og Berlin.

Regent av Lippe

Siden 1895 hadde Lippe blitt regjert av en regent som følge av fyrste Alexanders psykiske lidelse. Leopolds far hadde fungert som regent siden 1897 og etter hans død den 26. september 1904, etterfulgte Leopold ham som regent. Dette blei ikke anerkjent av den tyske keiser Vilhelm II som til å begynne med nekta å anerkjenne Leopold som rettmessig regent, ettersom det var uenigheter rundt om Leopold og hans søsken var av høy nok byrd til å kunne være arveberettigede. Riksdagen i Lippe utnevnte et utvalg som skulle vurdere saken.
Saken vedrørende regentskapet holdt fortsatt på da fyrst Alexander døde den 13. januar 1905. Det blei stadfesta at Leopold var Alexanders etterfølger og ny fyrste av Lippe den 25. oktober 1905 etter en rettsordre.
Den 3. juni 1911 var Leopold ute og kjørte med sin bror Julius. De blei beskutt av en gruppe italienske arbeidere. Leopold kom uskada fra hendelsen, broren fikk en hodeskade.  
I løpet av første verdenskrig oppgraderte Leopold titlene til medlemmer av forskjellige linjer av huset Lippe. Et av medlemmene som fikk stort utbytte av dette var Leopolds nevø, grev Bernhard av Biesterfeld (sønn av Leopolds bror, Bernhard) som siden blei prinsgemalen til dronning Juliana av Nederland. Den 24. februar 1916 fikk Bernhard og hans bror tittelen prins av Lippe-Biesterfeld med tiltaleformen Deres høyvelbårenhet. Grevene av Lippe-Weissenfeld fikk tildelt tittelen prins av Lippe-Weissenfeld med samme tiltaleform den 24. februar 1916. Dette blei gjort for grev Clemens og hans etterkommere. Den 9. november 1918 gjaldt dette også for de andre medlemmene av denne linja.
Etter det tyske rikets nederlag i første verdenskrig og den følgende novemberrevolusjonen, blei Leopold nødt til å si fra seg tronen den 12. november 1918. Etter det blei slutt på Lippe som fyrstedømme, blei landet til en fristat i den nye Weimarrepublikken.

Etter abdikasjonen

Alle hans tre sønner som han fikk med sin første kone blei medlemmer av NSDAP. Hans eldste sønn, arveprins Ernst, sies å være den første tyske prinsen som blei medlem da han meldte seg inn i mai 1928. 
I tillegg til å være nazivennlige, hadde både arveprins Ernst og prins Chlodwig inngått morganatiske ekteskap. Da Leopold skrev sitt testamente i 1947, gjorde han sine tre eldste sønner arveløse til fordel for hans yngste sønn, Armin. Han skulle være Leopolds etterfølger og fungere som overhode for huset Lippe og arving av de fyrstelige eiendommene som til dømes Schloss Detmold. Da Leopold så døde i Detmold, var hans tre eldste sønner ikke arveberettigede, og Armin blei overhode for fyrstehuset.
Junior-EM i sjakk

Junior-EM i sjakk var en turnering for U-20 spillere indviduelt som ble spilt årlig i perioden 1971/72 til og med 2002. Niemeyer-turneringen hadde status som uoffisielt EM, og er tatt med for komplettering.
Maqên

Maqên (kinesisk: 玛沁县; pinyin: Mǎqìn Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Golog i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina.
I dette området ligger fjellet Amnye Machen, som er golokenes hellige fjell.
Befolkningen var på 33 725 innbyggere i 1999.
Berliner Ensemble

Berliner Ensemble er et teaterensemble i Tysklands hovedstad Berlin. Teaterensemblet ble etablert i 1949 av dramatikeren Bertolt Brecht og hans hustru, skuespillerinnen Helene Weigel. I 1954 flyttet teatret til Theater am Schiffbauerdamm (oppført i 1928), som ligger i Friedrich-Wilhelm-Stadt i bydelen Mitte.
Tamerinstituttet

Tamerinstituttet (engelsk: Tamer Institute for Community Education, arabisk: مؤسسة تامر للتعليم المجتمعي) är en palestinsk organisasjon som driver utdannings- og litteraturfremmende prosjekt for barn og ungdom på Vestbredden og i Gaza. Instituttet ble etablert i 1989, og har sete i Ramallah.
De driver forlag, utgir et barnetidsskrift, holder kurs for bibliotekarer, arrangerer skriveverksted og årlige lesekampanjer og gir bøker til bibliotek.
I 2009 mottok instituttet den store Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne.
Kondenserte fasers fysikk

Kondenserte fasers fysikk (kondenserte mediers fysikk) er en gren av fysikken som beskriver oppbygningen av stoff (materie) ved moderate og lave energier og temperaturer, typisk mindre enn 100 °C. Stoff er i denne sammenhengen systemer med mange atomer og molekyler, dvs. det meste av den verden i ser rundt oss til daglig. Kondenserte fasers fysikk er en forholdsvis ny gren av fysikken og kom til på starten av 1900-tallet ved at man beskrev hvordan atomer dannet periodiske gitter i metaller og krystaller. Feltet beskriver både mekaniske, elektriske og magnetiske egenskaper til stoff, hvor viktige begreper er halvledere, metaller, isolatorer, magnetisme, supraledning og vekselvirkning mellom stråling og stoff.
Kondenserte fasers fysikk var i starten fokusert på fasen faststoff og ble dermed omtalt som faststoffysikk. Dette har vært viktig for materialteknologi og industrielle anvendelser, hvor spesielt utviklingen av material-, halvleder- og mikroteknologi har vært voldsomt etter 1950.
Faststoffysikken har vært regnet som viktig for anvendelser, men mindre interessant for fundamental teoretiske forståelse av naturen. En holdningsendring er kommet i de senere år ved beskrivelse av mer eksotiske faser og systemer som oppstår ved lave temperaturer. Eksempler på dette er supraledning, Bose-Einstein-kondensat og kvante-Hall-effekten. Disse fenomenene er av fundamental interesse og regnes som noen av de mest spennende oppdagelsene i fysikken i senere tid.
Andre nye felter innen kondenserte fasers fysikk som er kommet til i senere tid og som er i rask utvikling er nanoteknologi, dvs. systemer hvor kvanteeffekter må inkluderes, samt komplekse materialer, dvs. materialer som ikke har noen tradisjonell orden. Eksempler på komplekse materialer er amorfe og polykrystalinske stoff, leire, tre, flytende krystaller, dvs. stort sett det meste faststoff som ikke har en periodisk krystallstruktur. Myke materialer, det vil si materialer hvor strukturen kan endres dramatisk uten sterke ytre påvirkninger, hører også til de komplekse materialene.

Viktige underemner

Kondenserte fasers fysikk er den største grenen av fysikken, ut fra antall fysikere, og har mange undergrener. Indelingen under er ikke eksklusiv og fagfeltene går inn i hverandre. I tillegg er det overlapp med andre grener av fysikken som kvantemekanikk, statistisk fysikk, termodynamikk, mekanikk, elektromagnetisme og optikk.
Bussmus

En bussmus er en benevnelse på forskjellige måter hvorigjennom en datamus er tilknyttet en datamaskin gjennom et spesielt grensesnitt. Opprinnelig var Microsoft InPort grensesnittet for personlige datamaskiner.
På slutten av 1980-tallet var ikke datamus integrert på IBM-kompatible datamaskiner, og et spesialisert bussgrensenitt, implementert som et ISA-kort, var en av to måter å tilknytte en datamus. En seriell port var den andre metoden, og var vanlig på enkelte arbeidsstasjoner.
Phylloneta sisyphia

Utseende

Phylloneta sisyphia er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper, hunnen er 4,5 millimeter lang, mens hannen er litt mindre. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen (prosoma) er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Den er lys og har en mørk midtstripe, som blir bredere lengst framme. Bakkroppen (opisthosoma) er noe variabel, den har et «taggete mønster» i hvitt, brunt og rødbrunt. Den er hos hunnen stor og kuleformet. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.
Mange kamfotedderkopper er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. Phylloneta impressum og Phylloneta sisyphium er umulige å sikkert skille på ytre utseende. For sikker artsbestemmelse kreves nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Phylloneta sisyphia lever litt skjult, i hulrom og skyggefulle steder og bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers. 
De kjønnsmodne individene (imago), finnes fra slutten av juni til august. Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk (kokong). Hun vokter avkommet og gulper opp ferdigfordøyet mat som hun mater avkommet med. Senere deler hun også større bytter med dem.

Utbredelse

Phylloneta sisyphia er utbredt i Palearktis. Den finnes i Norge.
Zaoqiang

Zaoqiang (kinesisk: 枣强县 pinyin: Zǎoqiáng Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Hengshui.
Befolkningen var i 1999 på 378.855.

Samferdsel

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Charles A. Beard

Progressiv historiografi

Som en ledende representant for den progressive skolen innen historiefaget, introduserte Beard tema som økonomisk egeninteresse og økonomisk konflikt i sine analyser av vedtaket av den amerikanske grunnloven, konstitusjonen; og i de tilfellene som utløste den USA-amerikanske borgerkrigen.

Grunnlovsfedrene

Historikere med bånd til den progressive bevegelsen avdekte at den statsstyringen som ble skapt gjennom forfatningen, ikke hadde tatt hensyn til folkeviljen, og langt ifra tilstrekkelig til et demokrati. Flere kritiske studier om grunnlova ble utarbeidet. Beard selv kom i 1913 med boka An Economic Interpretation of the Constitution. I boka ble det gjort greie for eiendom og formue til hver og en av de 55 utsendingene, de såkalte «founding fathers». Spesiell oppmerksomhet la han på mengden av statsobligasjoner. 
Til en viss grad lot Beard materialet tale for seg selv, og avsto fra å komme med generelle klager mot grunnlovsfedrene. Likevel framsto det tydelig at de rike gjennom forfatningskonventet hadde omformet statsstyringen på et vis som la til rette for å verne og fremme deres egne økonomiske interesser. 
Verket ble kritisert for feilaktig bruk av det historiske materialet, men på tross av dette kom boka snart til å stå som et av de aller viktigste skriftene om USA sin historie.
To år senere kom Economic Origins of Jeffersonian Democracy. Beard benyttet de samme metodene med mål om å påvise at det etter grunnlovskonventets tid hadde pågått en økonomisk klassekamp mellom de rike plantasjeeierne og de rike kapitalistene, en kamp som senere ble den viktigste stridsplassen for motsetningen mellom Jeffersons parti og det føderalistiske partiet. Merrill Jensen har lagt frem et omfattende materiale som støtter denne tesen. Samtidig er Beards tese blitt utsatt for skarpe angrep. Klarest og med størst innvirkning av Robert E. Brown i arbeidet Charles Beard and the Constitution (1956).
Pont Alexandre III

Pont Alexandre III er en bro i Paris mellom Invalideplassen og Champs-Élysées over Seine som ble oppført  til verdensutstillingen i 1900. Broen ble bygget for å markere det fransk-russiske vennskapet og ble oppkalt etter tsar Aleksander III av Russland.
Ved hver broende er det søyler med statuer som forestiller Pegasus.
Colonna (bydel i Roma)

Colonna er en sentral bydel (rione) i Roma. Den ligger sør for Campo Marzio, mellom Trevi og Tiberen.
Mona Friis Bertheussen

Biografi

Mona Friis Bertheussen er utdannet ved Journalisthøgskolen i Oslo, og studerte videre i Washington D.C. i USA.
Hun har jobbet som journaslist i NRK og TV2. Hun eier og driver selskapet Moment Film AS  Hun har laget flere dokumentarfilmer for for TV, primært for NRK og TV2. 
I den prisvinnende dokumentarfilmen Tvillingsøstrene følger hun to småjenter, adoptert fra Kina, til hver sin del av verden: Alexandra fikk et nytt liv i Fresvik, innerst i Sognefjorden, og Mia lever storbylivet i Sacamento, California. Jentene er tvillinger, og møttes igjen som åtteåringer sommeren 2011. Filmen vant den prestisjetunge publikumsprisen ved International Documentary Film Festival Amsterdam (IDFA) i 2013. IDFA regnes som verdens viktigste dokumentarfilmfestival. Bertheussen selv vant fagprisen beste regi - enkamera under Gullruten 2014 mens filmen vant klassen for beste TV-dokumentar under samme utdeling samt en rekke andre filmpriser. Per 2018 arbeider Bertheussen på en oppfølger om tvillingene – fem år senere i livene deres.
I 2018 var hun en av tolv kvinnelige filmskapere som ble plukket ut til å delta i Utviklingsprogram for kvinnelige filmskapere (UP), med oppstart høsten 2018. Programmet ble etablert av Norsk filminstitutt og Talent Norge i fellesskap for å jevne ut den skjeve kjønnsbalansen innen norsk film ved å styrke talentfulle unge kvinners muligheter til å nå videre i filmbransjen. UP har også som mål at minst 80 prosent av deltagerne skal være i gang med å skape film innen tre år etter at de har deltatt i programmet.
Ørelys

Ørelys eller otopati er en omstridt form for alternativ behandling med formål å fjerne ørevoks. Behandlingen består av å tenne et hult lys i den ene enden, og sette den andre enden inn i pasientens øre. Tilhengere av metoden hevder at bruken av ørelys fjerner ørevoks og utligner trykk i øret. Ifølge medisinske undersøkelser er metoden både ineffektiv og farlig, og kan gjøre mer skade enn nytte, f.eks. ved at voks fra lyset havner i pasientens øre.
Tilhengere hevder at avfallet som kan ses i lyset etter bruk, er avfallsstoffer fra pasientens øre, men flere studier har påvist at lysene produserer de samme avfallsstoffene når de brennes alene, og at materialet simpelthen består av voks fra lyset og sot.
Til tross for at ørelysprodusenter ofte hevder at metoden er en urgammel indiansk behandling, med utspring fra Hopi-stammen, finnes det ingen slik behandlingsmetode hos Hopi-indianerne. Hopi-stammens pressetalskvinne, Vanessa Charles, har uttalt at bruken av ørelys «ikke er, og har aldri vært, noen praksis utført av Hopi-stammen, eller Hopi-indianere».
Hopi-stammen har gjentatte ganger bedt Biosun, produsenten av Hopi Ear Candles, om å stoppe misbruket av navnet deres. Biosun har ikke gitt etter for indianernes anmodning, og fortsetter å hevde at lysene har sitt utspring fra Hopi-stammen.
Domenico Erdmann

Studier og arbeid

Fra 1896 var han elev av Oscar Matthiesen i København. Erdmann fulgte Matthiesen til Berlin og München og besøkte også Frankrike og Italia. Her lærte han freskoteknikk, dekorativt maleri og kirkerestaurering. Etter hjemkomsten i Norge i 1903 var han medarbeider hos Eilif Peterssen ved dekoreringen av Ullern kirke 1908–09. Erdmann studerte kirkerestaurering i Danmark i 1912 og ble i 1919 restaureringskonsulent.

Bok

Hans erfaringer fra restaureringsarbeidet i mange norske kirker, f.eks. Stavern kirke, Røldal stavkirke, Skjeberg kirke, Fluberg kirke, Drøbak kirke, samt Herregården i Larvik, og Krigsskolen i Oslo har han skrevet om i boken Norsk dekorativ maling fra reformasjonen til romantikken, som ble utgitt i 1940.