google/wiki40b huggingface dataset:
Immaculatakirken

Kirkebygningen

Bygningen er oppført i 1904-05 med Christian Mandrup-Poulsen og Martin Larsen som arkitekter. Den er i rød murstein med et skifertekket ryttertak. Koret er tilbygd i vestenden som en litt lavere bygning med polygonal avrunding. Stilen er gotisk. Inngangen er i østgavlen gjennom en mursteinsportal med en spissbuet døråpning. Over portalen sitter et stort sirkulært vindu. Fasaden er fagoppdelt av strebepiller av murstein, i tre avsett. Vinduene er høye og spissbuede, med kraftig stavverk. Skipets vestligste fag har en lav tilbygning med pulttak. Opprinnelig hadde kirken en liten takrytter i østenden.

Interiør

Kirkens østfag er delt i to etasjer, hvor den nederste utgjør en forstue, eller våpenhus om man vil, og den øverste orgelpulpituret. Resten av kirkerommet er i full højde og dekket av krysshvelv. Veggene og hvelvingene står i hvitt, bortsett fra gjordbuer og pilastre, som er i blank rød murstein, samt dørene som er gråmalte. De samme farver går igjen i gulvets flisebelegning. Tilbygningen på nordsiden og den tilsvarende nisje på sydsiden gir rommet antydningen av korsform.
Koret er hrvet fire trinn over skipet, og flankeres av store trestatuer af henholdsvis Maria med Jesusbarnet og Josef. Tidligere hadde kirken inventar i gotisk stil, men det er utskiftet med alter, lesepult og tabernakel i en enkel moderne stil med kannelerede sokler, utført i tre. Alle tre er plassert i koret. Over alteret henger et trekrusifiks. Skipets benker er de originale i lakkert tre med røde hynder. Under de høytsittende vinduer er veggene i både skip og kor forsynt med en frise av dverghalvsøyler forbundet med kløverbladsbuer. I skipet henger des, fordelt mellom søylene, 14 små bronserelieffer som fremstiller korsveiens 14 stasjoner.
Kirkens vinduer har alle glassmalerier av Gustave Ladon. De er utført i 1908 i Gent. Orglet på orgelpulpituret er utført av Chr. Winther & Th. Frobenius i 1911. Det har 14 stemmer fordelt på to manualer og pedal. Orgelfasaden er i gotisk stil, og instrumentet er utformet slik at det ikke dekker det runde vindu i østgavlen, hvis glassmaleri fremstiller Kristus og de fire evangelister.
Glitne

Glitne («Den lysende») er i den Norrøne mytologien boligen til Forsete i Åsgard.
Salen hadde tak av sølv og søyler av gull. Det sies at Forsete fikk den av sin far, Balder. Noe overraskende kalles Hel av Tjodolv den kvinværske for Glitnes Gnå
Skogkarpatene

Geografi

I dagens geografi brukes overveiende den første av de ovennevnte definisjonene.
Skogkarpatene begynner i følge denne definisjonen i det østlige Slovakia ved byen Bardejov. Skogkarpatene ligger for det meste i Ukraina, men et lite område finnes også i Romania, siden Skogkarpatene ender ved Prisloppasset (1 406 moh.) ved den østlige grensen av fylket Maramureș (passet mellom fjellene Munții Maramureșului og Rodnafjellene).
Det høyeste punktet i Skogkarpatene er Hoverla (2061 moh.) i Ukraina. Det høyeste fjellområdet er Tsjornohora, som grenser til Gorgany i nord, Pokuzko-Bukowinski Karpaty i nordøst, Grynjawski Hory i sørøst, Munţii Maramuresului i sør og Swydiwez i vest.
Noen av regionens største elver, som f.eks. Tisza og Prut, har sine kilder i Skogkarpatene.
Navnet Skogkarpatene viser delvis til at det fremdeles finnes urørte skoger i regionen, som i de lavtliggende områdene er dominert av gran og bøk, og i de høyereliggende områdene av edelgran og lerk.
Garnes vidaregåande skule

Historie

Garnes vidaregåande skule (avdelingen i Tunesvegen) ble opprettet som en privat håndarbeidsskole i 1888 av Bertha Garnæs. Skolen endret navn til Garnes handarbeidsskule i 1930, Garnes husflidskule i 1970 og fikk sitt nåværende navn i 1976. Skolen har tradisjonelt undervist i husflid og estetiske fag, men de siste årene kun i medier og kommunikasjon.
Arna Gymnas (avdelingen på Garnesstølen) ble opprettet som middelskole i 1935 og ble realskole i 1950. Fra 1965 har skolen vært gymnas, og i 2006 ble gymnaset slått sammen med Garnes vidaregåande skule med sistnevntes navn.

Annet

Garnes videregående skole er nærmeste studiespesialiserende skole for elevene i Arna bydel i Bergen og de omliggende kommunene Samnanger og Vaksdal, Osterøy har egen skole med en klasse per trinn på studiespesialisering.
I dette området samlet bor det 371 16-åringer i 2015, et årskull som tilsvarer 145 elever per trinn med studiespesialisering ut fra fylkets gjennomsnittlige elevandel (39,1 % per årskull) som velger denne studieretningen på offentlig skole. Når det gjelder linjen medier og kommunikasjon, er Garnes eneste skole med slikt tilbud nord for Bergen sentrum, et område med 1175 16-åringer i 2015.  
Likevel ble skolen ble foreslått nedlagt av fylkesrådmannen i Hordaland, og saken var under behandling i fylkestinget i november 2015. Det ble da vedtatt (Ap, Sp, KrF, SV) å legge ned påbygningsklassen på vg3, og å redusere skolens elevtall til 30 per trinn på studiespesialisering og 30 per trinn på medier og kommunikasjon. Fylkestinget vedtok også at Garnes videregående skole skal slås sammen med Arna videregående skole fra august 2016. Avstanden mellom skolene er ca. 1 km.
Søkertallene for skoleåret 2016/2017 viser at 564 elever har søkt på de 60 elevplassene på vg1 på Garnes. Blant de 128 søkerne som har skolen som førstevalg, er det 70 søkere til 30 plasser på vg1 studiespesialisering og 58 søkere til 30 plasser på vg1 medier og kommunikasjon. I skoleåret 2015-2016 har skolen hatt 53 elever på vg1 studiespesialisering og 37 elever på vg1 medier og kommunikasjon.
Sergej Lazarev

Bakgrunn

I barndommen i Moskva drev Lazarev med rytmisk gymnastikk, deretter startet han med skuespill og sang som tiåring, blant annet i barnekoret Lokteus. Som 14-åring mottok han sin første musikkpris, han vant siden flere sangkonkurranser for barn og han ble medlem av barnegruppen Neposedi (Непоседы). Dette var samme gruppa som Julija Volkova og Lena Katina i t.A.T.u. møtte hverandre.
I tenårene hadde han mindre roller i ulike skuespill, og han fortsatte å synge og delta i ulike tv-programmer og sangkonkurranser. I 2000 begynte Lazarev ved Moskva kunstnerteater, der han ble uteksaminert som profesjonell skuespiller i 2004. Siden fulgte flere oppdrag på teaterscenen, og i 2005 hadde han en større rolle i den Broadway-inspirerte musikalkomedien Lend Me a Tenor.

Sangkarriere

I 2000 fikk han sitt nasjonale musikalske gjennombrudd med popduoen Smash!! (russisk: СМЭШ!!) sammen med Vlad Topalov. De fikk flere hits i Russland, blant annet «Should Have Loved You More», «Belle» og «Obsession».
I desember 2004 slapp Smash!! sitt andre album, 2Nite. Bare én uke etter lanseringen, valgte Lazarev og Topalv å bryte samarbeidet og i stedet satse på egne karrierer hver for seg. 
I 2008 deltok han i den russiske finalen til Eurovision Song Contest 2008 med låten «Flyer». Lazarev endte til slutt på en fjerdeplass, og vinneren ble Dima Bilan som deretter vant den internasjonale finalen med «Believe».
I desember 2015 opplyste russisk fjernsyn at Sergej Lazarev skulle representere Russland i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm. 5. mars 2016 ble låten «You Are the Only One» offentliggjort, og sangen ble raskt en av de store favorittene før konkurransen.
I konkurransen vant Lazarev sin semifinale og kvalifiserte seg til finalen i Globen. Der vant han telefonavstemningen, men ble bare nummer fem hos juryene. Samlet ble Russland nummer tre, bak Australias Dami Im og Ukrainas Jamala. I februar 2019 offentliggjorde den russiske kringkasteren VGTRK at Lazarev skulle representere Russland for andre gang i konkurransen. I januar 2019 ble Russland trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og «Scream» hadde startnummer 13. Sangen ble blant de ti beste i semifinalen, og Lazarev kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 18. mai. I finalen endte han på tredjeplass, samme plassering som han hadde fått tre år tidligere.

Privatliv

Lazarevs flamboyante og fartsfylte sceneshow, kombinert med sitt hemmelighetsfulle privatliv, har flere ganger ført til spekulasjoner rundt Lazarevs seksuelle legning. Selv har han avstått fra å kommentere alle spekulasjoner og rykter om privatlivet sitt. Julen 2016 ble det imidlertid kjent at artisten hadde en sønn på 2,5 år. Lazarev bekreftet sønnen, men ønsket ikke å kommentere familien sin ytterligere.
Sergej Lazarev er kjent som en svoren dyrevenn og eier et konditori for kjæledyr, kalt Pudel-sjtrudel (russisk: Пудель-Штрудель).
Ouro Preto

Turisme

Til tross for at den største andelen av turismen er konsentrert omkring arkitekturen og historien til byen, så har kommunen også et rikt og variert økosystem med fossefall, turstier og store områder med urskog.
Roatán

Roatán er en øy som ligger blant Islas de la Bahía departmentet i Honduras. Roatán er den største av øyene i øygruppen og er 60 km lang og mindre enn 8 km bred på det bredeste. Den ligger plassert i mellom de to øyene Útila og Guanaja. Roatán var tidligere kjent ved navnene Ruatan og Rattan.
Øya består av to kommuner, Jose Santos Guardiola (oppkalt etter en tidligere president av Honduras) i øst og Roatán i vest, som også inkluderer øygruppen Cayos Cochinos. Den største bosettingen på Rotán er Coxen Hole, som er den viktigste bosetningen i kommunen Roatán. Andre landsbyer er French Harbour, West End, og Oak Ridge (som er den viktigste bosetningen i kommunen Jose Santos Guardiola).
Roatán ligger ved det mesoamerikanske barriererevet som er det største barriererevet i Det karibiske hav og det nest største i verden etter Great Barrier Reef i Australia.
Turisme er den viktigste inntektskilden i Roatán. Fiske er også en viktig inntektskilde på øya.
Paiste

Paiste er en sveitsisk produsent av perkusjonsinstrumenter som regnes som verdens tredje største. Paiste brukes av mange kjente artister idag, deriblant Phil Rudd (AC/DC), Stewart Copeland (The Police), og Nicko McBrain (Iron Maiden). Nicko McBrain og Stewart Copeland har sine egne signaturmodeller.
Alfred von Fabrice

Bakgrunn

Fabrice ble født under den franske okkupasjonen som sønn av en saksisk generalløytnant.

Karriere

Han trådte 1831 fra kadettkorpset inn i det saksiske rytteri. Som rittmester deltok han i den slesvig-holstenske krig i 1849, og ble 1850 kalt til generalstaben, og var som oberst mellom 1863 og 1864 generalstabssjef for forbundseksekusjonskommandoen i Holsten.
1865 ble Fabrice befordret til generalmajor og sjef for generalstaben. Han deltok i den prøyssisk-østerrikske krig i 1866, hvor Sachsen deltok på Østerrikes side mot Preussen, og tjenestegjorde under kronprins Albert av Sachsen i det saksiske armékorps i Bøhmen med stor suksess.
Etter fredsslutningen ble han i oktober betrodd ledelsen av det saksiske krigsministerium, og i desember befordret til generalløytnant. Fabrice sluttet med Preussen den militærkonvensjon som kom til å bestå i mange tiår, og gjennomførte raskt omdannelsen av den saksiske armé til det 12. armékorps i Det nordtyske forbund etter prøyssisk mønster.
Ved utbruddet av den fransk-prøyssiske krig i 1870 ble Fabrice generalguvernør for det 12. armékorps' distrikt, og ble sent 1870 kalt til Versailles, hvor han ledet forvaltningen av de besatte nordlige franske departementer. Under våpenstillstanden ble Fabrice i Frankrike som rikskansler Bismarcks representant og formidlet under gjennomføringen av fredsforberedelsene. Han mottok senere en takk for sin innsats av riket.
I juni 1871 reiste Fabrice tilbake til Dresden og ble 1873 befordret til general av kavaleriet. Han reformerte hærens indre organisasjon, og rettet sin oppmerksomhet mot bygning av kaserner for hæren, som tidligere hadde hatt mangelfull innkvartering. Han bygget en militærkaserne i Albertstadt i Dresden som for sin tid var et mønstergyldig forbilde.
Fabrice ble i november 1876 utnevnt til formann for statsministeriet (statsminister) og overtok 1882 også embedet som utenriksminister. Ved sitt 50 års tjenestejubileum i 1884 ble han av kong Albert I av Sachsen opphøyet i grevestanden.
Grev Georg Friedrich Alfred von Fabrice døde 25. mars 1891 i Dresden.
Auli

Næring

Auli senter ligger nederst ved Aulifeltet, med Post i butikk, Auli pizza og grill, frisør, bank og butikker. Auli stasjon ligger i kort avstand fra Auli senter. Auli består også av en rekke gårder, blant annet Grøndal gård. Litt bortenfor feltet ligger Auli kirke.

Natur

Aulifeltet ligger i et skrånende landskap med utsikt over store deler av Nes. I skogen bak Aulifeltet ligger Svarstadtjernet, med bademuligheter og turområder.

Skole

Barneskolen Auli skole har rundt 270 elever fordelt på 7 trinn. Skolen består av 4 bygninger. «Firkanten» for 1. – 4. klasse, «Åttekanten» for 5. – 7. klasse, administrasjonsbygg for lærere og gymsal inkludert helsestasjon.
Eggensongar

Eggensongar er et musikkalbum med Jørund Fluge Samuelsen, utgitt i 2008. Dette er hans første plate som soloartist.
Tommy Borgudd

Karriere

Borgudd vant det svenske Formel 3-mesterskapet og ble nummer tre totalt i Formel 3-europamesterskapet i 1979, der han blant annet satte banerekord i Monacos F3-race 1980.
Han deltok siden i Formel 1 i sesongene i 1981 og 1982. Hans beste plassering i Formel 1 var en sjetteplass i Storbritannias Grand Prix 1981, noe som ga han hans eneste VM-poeng.
I 1984 vant han Formel 3-løpet Macaos Grand Prix og i 1985 deltok han blant annet med en Arrows-Ford F1-bil i Formel 3000.
Utenom Formel 1 har Borgudd deltatt framgangsrikt i truckracing, med tre EM-seiere, en andreplass og en tredjeplass i sammendraget.
Borgudd er også kjent som musiker og har spilt trommer i musikkgruppene Lea Riders Group, Made in Sweden og Solar Plexus.
Bongaigaon (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 732 639 innbyggere i distriktet, mot 612 665 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 13,76 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,53 % i 2011 mot 18,09 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 965 i 2011 mot 972 i 2001.
Christianskirken (Berlin)

Christianskirken er den lutherske danske kirke i Berlin. Kirken forbinder de danske sogn, og ledes av en biskop for Folkekirken. Kirken ligger i Wilmersdorf i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf.

Historie

Det har vært dansk kirke i Berlin siden 1912. Den ble dannet av håndverkere, de såkalte navere, som holdt til i byen og i begynnelsen, lånte man lokalene til den bømisk-lutherske menighet i Neuenburger Straße 3.

Nåværende kirke

Den nåværende kirkebygning ble innviet den 15. oktober 1967, og ble oppført på ruinene av den svenske Victoriamenighets aldershjem. Den har en menighetssal, såvel som et bibliotek og prestebolig tilknyttet. I 2012 feiret Den danske kirke i Berlin 100-årsjubileum, med deltagelse av blant andre Prinsesse Benedikte.
Karl Heinrich von Bogatzky

Karl Heinrich von Bogatzky (født i Jantkawe i Nedre Schlesien 7. september 1690, død 15. juni 1774) var en tysk salmedikter. Han var først tjener ved hoffet i Sachsen-Weissenfels, før han begynte å studere juss og teologi i Jena og Universitetet i Halle, men på grunn av helseproblemer gjorde han seg ikke ferdig. Han slo seg så ned i Glancha i Schlesien, hvor han grunnla et barnehjem.
Bogatzkys hovedverk er Güldenes Schatzkästlein der Kinder Gottes (En liten, gyllen skattekiste for Guds barn, 1718) og Übung der Gottseligkeit in allerlei geistlichen Liedern (Øvelser for gudsvelsignelse i alle former for åndelige sanger. 1750).
I Norsk Salmebok er han representert med en salme, i tillegg til at han har skrevet et vers som andreverset i salmen «Jesus, lær meg du å bede» er basert på. Bogatzky skrev tilsammen 411 salmer.
Kermān (provins)

Geografi

Kermān er den nest største provinsen i Iran og utgjør med sine 182 301 km² 11% av ladnets landareal. De sentrale fjellkjedene i Iran strekker seg inn i provinsen og har tatt form av platåer. Det høyeste punktet er Hezar-fjellet på 4465 moh. Landskapet i Kermān består for det meste av stepper og ørken.

Administrativ inndeling

Kerman er pr. 2004 delt inn i 16 shahristān (شهرستان). Disse er: Bāft, Bardsir, Bam, Jiroft, Rāvar, Rafsenjān, Rūdbār, Zarand, Sīrjān, Shahr-e-Bābak, Anbar Ābād, Ghal'e Ganj, Kermān, Manūjān, Kūhbanān og Kahnūj. Noen nyere oversikter viser også Mahan som en 17. shahristān.
Videre, består provinsen av 58 byer (shahr), 45 kommuner (bakhsh) og 142 landsbyer (dehestān).
Vølvens Spaadom

Vølvens Spaadom er et korverk fra 1872 av den danske komponisten J.P.E. Hartmann og regnes som hans mesterverk. Teksten er skrevet av Fr. Winkel Horn og er basert på Voluspå.
Vølvens Spaadom er tatt opp i den danske kulturkanonen.
Ragna Thiis

Arbeid

Hun har vært formingslærer ved Trondheim off. døveskole, 1968–69, Brundalen yrkesskole og Elen Ofstads skole, 1983–86, og Gerhard Schønings skole, 1993–94, og i grafisk design ved Merkantilt institutt, 1989–99. Hun var kunstkritiker i Adresseavisen 1970–74, Arbeider-Avisa 1974–76 og i «Arena : trøndersk tidsskrift for kunst og kultur»  1978–81. Hun har også arbeidet med rekvisitter og stilhistorie ved Trøndelag teater.
Utsmykninger hun har utført er i første rekke glassmalerier i Vadsø kirke i 1972. Ragna Thiis er innkjøpt bl.a. av Norsk kulturråd, Sør- og Nord-Trøndelag fylker, Statoil og en rekke kunstforeninger. Hennes foreløpig siste utstilling i Trondhjems kunstforening (2005) ble av Adresseavisen beskrevet som «hjemlige betraktninger av Munkholmen, akvareller og kollasjer».
Clyzomedus

Utseende

Middelsstore, kraftige, brunspraglete fargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Papua Ny-Guinea i øst.
Prinsene i Tower

«Prinsene i Tower» er en betegnelse som jevnlig ble benyttet på Edvard V av England (født 1470) og hans yngre bror Richard av Shrewsbury, 1. hertug av York (født 1473). De to brødrene var de eneste sønnene av Edvard IV og Elizabeth Woodville ved deres fars død i 9. april 1483. Som den nye kongen ble Edvard V sendt fra Wales og til London hvor han ble møtt av sin onkel og beskytter, Rikard, hertug av Gloucester. Han ble innlosjert i Tower of London i påvente av sin kroning. I juni fikk han selskap av sin yngre bror Richard av Shrewsbury. De var henholdsvis 12 og 9 år gammel da de ble stengt inne i fengselet av sin onkel. Isteden ble de erklært illegitime under den tvilsomme begrunnelsen at deres far hadde lovt å gifte seg med en annen før hans ekteskap med Elizabeth Woodville. Isteden tok hertug av Gloucester selv makten, og lot seg i juli samme år krone som Rikard III. Guttene ble aldri sett igjen og det er antatt at Rikard III lot sine nevøer ble myrdet.
Det er uklart hva som skjedde med prinsene etter at de forsvant fra Tower tre måneder etter at de kom dit. Deres skjebne er et av de mest kontroversielle spørsmål i Englands historie. Et eventuelt mord ble godt skjult, men samtidig er det ingenting som tyder på at de overlevde oppholdet i Tower, eller at de levde der i lengre tid. Den mest vanlige hypotesen er at de ble drept på ordre av Rikard III for sikre sitt grep om tronen. Deres død skjedde antagelig en gang rundt august 1483, men bortsett fra at de forsvant er de eneste bevis kun indiser. Av den grunn har det blitt fremmet en rekke andre hypoteser om deres skjebne, inkludert at de ble myrdet av Henry Stafford, 2. hertug av Buckingham, eller av Rikard IIIs etterfølger, Henrik VII, og andre forslag. Det har også blitt foreslått at den ene eller begge av prinsene kunne ha unnsluppet. I 1487 hevdet en falsk tronkrever, Lambert Simnel, at han var Richard, hertug av York, men hevdet senere at han var Edward Plantagenet, 17. jarl av Warwick. Fra 1491 og til han ble tatt til fange i 1497 var det en annen falsk tronkrever, Perkin Warbeck, som spilte på uvissheten til prinsene i Tower og hevdet at han var Richard, hertug av York. Etter sigende skal han ha unnsluppet til Flandern. Warbecks krav ble støttet av en del samtidige av forskjellige motiver, blant annet av tante til de to tapte prinsene, Margaret av York.
I 1674 var det arbeidere ved Tower som gravde opp en kiste av tre som inneholdt to små skjeletter. Disse beinrestene ble funnet i bakken i nærheten av Det hvite tårnet, som i seg selv ligger nært det stedet som ble hevdet å være deres gravsted. Beinrestene ble i stor grad i sin tid akseptert som levningene etter prinsene, men det ble ikke bevist ved DNA-analyse. Kong Karl II av England fikk levningene gravlagt i Westminster Abbey.
Bothynus minor

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), nokså bred, blank, svartbrun hornbille. På hodet er clypeus avrundet. Hodet er uten horn. Pronotum har jevnt rundede sider, i midten foran med et kort horn, bak denne med en stor, grunn, rund grop som dekker mye av oversiden hos hannen. Hunnen ligner hanner, men er litt mer avlang, uten gropen foran på pronotum, men med en grunn fordypning i den bakre delen. Dekkvingene har tydelige punktrekker. På beina har for-leggene tre brede tenner.

Levevis

Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Argentina.
Fylkesvei 1708

Fylkesvei 1708 går mellom Kvernvollen og Gårum i Ringsaker kommune. Veien er 3,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 42.
Profitøren

Handlingen

Mange norske skip ble torpedert av tyskerne under andre verdenskrig. Mistenkelig mange, mener Stine, en ung stipendiat som forsker på krigsprofitører.
Samtidig med dette møtes to gamle krigsseilere, Olav og Torleif, på pleiehjemmet der Torleif ligger på det siste. Han har bedt kameraten komme for å lette hjertet, om det han vet om konvoiene som gikk over Atlanteren nesten 70 år tidligere. 
Etterhvert kommer Stine på sporet av Langholms rederi. Otto Langholm, far til den nåværende lederen for rederiet, Langholm jr, var høyt oppe i Nortraship, og stasjonert i New York under krigen. Her opererte han mer eller mindre fritt, og brukte intetanende landsmenn til grufulle handlinger.