google/wiki40b huggingface dataset:
Kims lek

Kims spill eller Kims lek er en enkel øvelse i mnemoteknikk (Fra gresk mneme hukommelse) (hukommelsestrening). Basis er at det blir lagt et antall gjenstander på et bord eller brett, dekket av et klede. Kledet blir fjernet en tilmålt tid og så lagt på plass igjen. Spillerne skal så liste opp hva de har sett, eventuelt også følt på. De fleste vil etter litt trening kunne ramse opp 10–15 gjenstander. Metoden ble beskrevet litterært av Rudyard Kipling i hans roman Kim. Speiderbevegelsen bruker den fortsatt.
Kon-Tiki Museet

Utstillinger og virksomhet

Heyerdahl (1914–2002) ble verdensberømt da han i 1947 krysset Stillehavet med balsaflåten «Kon-Tiki». Siden fulgte spektakulære seilaser med sivbåtene «Ra» og «Tigris». Med sine forhistoriske seilaser viste Heyerdahl at det tidlige mennesket mestret seilet før det fant opp salen og hjulet.
På Kon-Tiki Museet kan man se originalfartøyer og oppdaterte utstillinger om Heyerdahls ekspedisjoner, deriblant «Kon-Tiki», «Ra», «Tigris», Påskeøya, Fatu-Hiva, Tùcume, Galápagos, en 30 meter lang hulevandring, undervannsutstilling med en 10 meter lang hvalhai, Thor Heyerdahls bibliotek, Personen Thor Heyerdahl og Tiki pop-kultur. Den originale Oscar-vinnende Kon-Tiki-filmen vises hver dag kl. 12 i kinoen i underetasjen. Museet har butikk. I 2011 ble Thor Heyerdahls arkiver på Kon-Tiki Museet innlemmet i UNESCOs Memory of the World Archives.
I 2019 gikk Kon-Tiki Museet med på å returnere tusenvis av gjenstander som Heyerdahl hadde borttatt fra Påskeøya.
Karrebæk Fjord

Karrebæk Fjord er en grunn (opp til 3 meter dyp) og nesten lukket fjord sør på Sjælland i Danmark. Den nordover fra Karrebæksminde og Enø i sør, mellom Sjælland og Gavnø, før den snur mot øst og fortsetter til Appenæs og Susåens opprinnelige munning sør for Næstved.
Lengst nord munner Næstveds havnekanal ut i fjorden. Fra havnekanalens utløp til Karrebæksminde går en utgravd skipsled. Mellom vestspissen av Enø og Sjælland lå Gammelsund, som ved begynnelsen av 1800-tallet var helt tilsandet. Litt lenger nord, ved Karrebæksminde, ble det derfor gravd en kanal inn til fjorden over halvøya Lungshave. Midt i fjorden ligger den lille ubebodde øya Lindholm, som ble fredet i 1989. På Lindholm er det funnet rester av en skanse av ukjent opprinnelse.
Fjorden er en del av Natura 2000-område 169 («Havet og kysten mellom Karrebæk Fjord og Knudshoved Odde»), og er både et fuglebeskyttelsesområde, et habitatområde og et ramsarområde. I sør møter fjorden Krageholm Strøm mellom Enø og Gavnø, som fortsetter til Dybsø Fjord, og danner den såkalte sydsjællandske dobbeltkyst.
Militærpolitisk nivå

Militærpolitisk nivå er det sivile samfunns kontroll over de væpnede styrker. Her fattes beslutninger om hvem som er fiende, om man skal gå til krig, hvem man skal kjempe mot og hvem man skal alliere seg med. Beslutninger om bevilgninger til Forsvaret, egen våpenproduksjon og allmenn verneplikt tas her.
Forsvarsbygg

Virksomhet

Forsvarsbygg ble etablert 1. januar 2002 som resultat av et politisk vedtak. Virksomheten er underlagt Forsvarsdepartementet, på linje med for eksempel Forsvaret og Forsvarets forskningsinstitutt. Før Forsvarsbygg ble etablert var virksomheten en del av Forsvarets militære organisasjon under navnet Forsvarets bygningstjeneste (FBT). 
Forsvarsbyggs oppgave er å leie ut bygninger og arealer til Forsvaret. Forsvaret er Forsvarsbyggs største og viktigste kunde, men virksomheten har også andre kunder i både offentlig og privat sektor. Ved utgangen av 2017 hadde Forsvarsbygg ca 1266 ansatte, fordelt på 11228 årsverk i 428 av landets kommuner. 
Ved utgangen av 2017 var Forsvarsbyggs eiendomsportefølje på ca. 4,1 millioner kvadratmeter bygningsmasse fordelt på 13 096 bygg og anlegg.  Virksomheten omsatte i 2017 for ca. 8,5 milliarder kroner.

Avdelinger

Forsvarsbygg er delt inn i fire avdelinger:
Forsvarsbygg kampflybase er organisert som et eget prosjekt for planlegging og gjennomføring av byggeprosjektene på Ørland og Evenes, knyttet til anskaffelse av nye kampfly og maritime patruljefly for Forsvaret. Kampflybaseprosjektet rapporterer direkte til direktør Forsvarsbygg, og har et eget prosjektstyre. Kampflybaseprosjektet vil i fremtiden bli en del av avdelingen prosjekt og avhending, men dato for dette er ikke satt.  
Forsvarsbygg prosjekt og avhending har ansvaret for planlegging og gjennomføring av investerings-, avhendings- og miljøsaneringsprosjekter. I tillegg kommer komponentutskiftnings- og fornyelsesprosjekter, samt prosjekter for NATO og eventuelt andre departementer/oppdragsgivere. Unntaket er prosjekter ivaretatt av kampflybaseprosjektet.  
Forsvarsbygg eiendomsforvaltning Eiendomsforvaltning har ansvaret for forvaltning, drift og vedlikehold av forsvarssektorens eiendommer, bygg og anlegg. Eiendomsforvaltning har også ansvaret for å levere forsyningstjenester (energi, vann og avløp, samt avfallshåndtering). Eiendomsforvaltning har på vegne av Forsvarsbygg ansvaret for å sikre en strukturert og løpende dialog med brukere og leietakere, samt beredskapsarbeid og planarbeid knyttet til styrkeoppbygging.
Forsvarsbygg ressurssenter er Forsvarsbyggs enhet for interne støtteprosesser og faglig rådgivning innen Forsvarsbyggs kompetanseområder. Ressurssenteret leverer tjenester innen administrative tjenester, HR og organisasjonsutvikling, regnskap, IKT, kommunikasjon, miljørådgivning, juridisk rådgivning, sikring av bygg og kulturminne.
Dingle, Liverpool

Dingle er et område i Liverpool, Merseyside, England. Det er en del av bydelen Toxteth, også kjent som Liverpool 8. Dingle har lenge vært assosiert med et arbeiderklasseområde. Dingles bydel Toxteth rangerte lavest på en undersøkelse om levevilkår i 2012.

Gjengmiljø

På 1950-tallet ble Dingle assosiert også med en gjengkultur i form av Teddy Boys. Gjengkulturen var også et problem i nyere tid, blant annet under et raid den 12. juni 2014, der 38 mennesker i rivaliserenge gjenger ble arrestert.

Kjente mennesker fra Dingle

En av de mest kjente menneskene fra Dingle er Ringo Starr, som ble født og vokste opp der. Også Robbie Fowler, Billy Fury og Gerry Marsden er fra Dingle.
Trochosa

Utseende

Trochosa artene er generelt ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
De tre norske artene i slekten Trochosa er svært lik hverandre. Bare hanner kan bestemmes til art ut fra pedipalpenes siste ledd. Hos hunner kjennes ingen artstypiske karakterer, selv epigynet er likt hos de tre artene.
Oasen storsenter

Oasen Storsenter er et kjøpesenter i Karmøy kommune, nær kommunegrensen til Haugesund. Olav Thon Eiendomsselskap ASA kjøpte Oasen i 1998, de siste årene har senteret fått en betydelig ansiktsløfting. 
Arealet på senteret er ca. 37 000 m² og senteret har rundt 65 butikker samt 20 øvrige leietakere. Butikktilbudet utgjøres blant annet av XXL,Meny, REMA 1000, Clas Ohlson, H&M, Vinmonopolet, Bolia og et utvalg spisesteder. Det finnes også turistinformasjon, treningssenter, legesenter, apotek, tannklinikk og annet. Omsetningen i 2018 var på 800 millioner kroner.
I oktober 2018 ble siste byggetrinn åpnet. Dette består av et tilbygg med 4 800 kvadratmeter handelsareal over to etasjer, med innendørs parkering under.
Isidoros fra Milet

Isidores fra Milet var en seinantikk arkitekt, fysiker og matematiker. Han var fra byen Milet.
Isidor var, sammen med Anthemios fra Tralleis, byggmester for Hagia Sofia. Hagia Sofia var hovedkirke i Konstantinopel i 900 år, og er et av de siste store byggverkene i antikken. Bygningen ble reist på oppdrag fra den østromerske keiseren Justinian I den store, på stedet hvor den store basilikaen Hagia Sofia tidligere hadde stått. Den kirken, som ble oppført under Theodosius ble ødelagt under Nikaopprøret i 532.
Isidor underviste i fysikk i Alexandria og senere ved universitetet i Konstantinopel. På gammelgresk skrev han en kommentar til det i dag tapte verket Om kvelving av Heron fra Alexandria. Brorsønnen hans, Isidoros fra Milet den yngre var byggmester for kuppelen som Hagia Sofia har i dag. Denne sto ferdig i en noe endret form i 563, fem år etter at den opprinnelige kuppelen hadde falt ned.
Jean Bullant

Jean Bullant (født ca 1520 i Bournazel i Frankrike, død 13. oktober 1578 samme sted) var en fransk arkitekt og billedhugger som bygde gravene til Montmorency, Henrik II og Catherine de Medicis.
Konsumentverket (Finland)

Konsumentverket (finsk: Kuluttajavirasto) var en finsk statlig myndighet som hadde til oppgave å trygge forbrukernes rettslige, økonomiske og helserelaterte stilling samt å påvirke samfunnets beslutninger i forbrukerspørsmål. Konkurrensverket og Konsumentverket ble slått sammen til Konkurrens- och konsumentverket fra 1. januar 2013.
Erik Eriksen (statsminister)

Bakgrunn

Erik Eriksen var født på en gård i et miljø preget av grundtvigianisme og høgskolebevegelsen.

Politiker

Han ble formann for Venstres Ungdom i 1929 og ble medlem av Folketinget i 1935 og fram til 1968. 
I samlingsregjeringen etter andre verdenskrig ble han i 1945 ble han landbruksminister og fortsatte derfor i Knud Kristensens regjering (1945–47).

Statsminister

Da regjeringen Hans Hedtoft måtte gå i 1950 måtte gå, tok Erik Eriksen over og etablerte en borgerlig regjering sammen med De Konservative. Eriksens politiske mesterstykke var den nye grunnloven i 1953, som han klarte å få igjennom til tross for motstand i hans egne rekker, blant annet fra tidlige statsminister Knud Kristensen. 
På tross av valgseier 1953 lykkes han ikke å beholde regjeringsmakten.

Senere politisk virke

Eriksen ville beholde samarbeidet med De Konservative, noe flere av partiets sentrale politikere mislikte. Den tidligere og høyt ansette finansminister Thorkil Kristensen forlot partiet, og da Erik Eriksen kom i mindretall i folketingsgruppen på et spørsmål om en sammenslutning med Det Konservative Folkeparti, valgte han å gå av som formann, og ved folketingsvalget i 1968 avsto han fra å ta gjenvalg.
Eriksen var president i Nordisk råd i 1956 og 1961.
Vietnam under paralympiske leker

Meritter

Vietnams beste plasseringer under Paralympiske leker.
Grønne sertifikater

Grønne sertifikater  er en støtteordning for utbygging av fornybar energi. I Norge trådte ordningen i kraft fra 1. januar 2012 da Elsertifikatloven begynte å gjelde, og den varer til og med 2021. Ordningen administreres av Norges vassdrags- og energidirektorat.
Ordningen pålegger strømleverandører å kjøpe elsertifikater. Disse sertifikatene utstedes av Norges vassdrags- og energidirektorat som i sin tur gir dem til selskap som har rettskraftige konsesjoner på å bygge fornybar energi. Slik skapes det en etterspørsel for utslippsfri energi i strømmarkedet. I EUs fornybardirektiv gis det pålegg om at medlemslandene må øke sin andel av fornybar energiproduksjon. Dette gjelder også Norge gjennom EØS-avtalen. Direktivet åpner for felles gjennomføring, og Norge har valgt å koble seg på Sveriges system, som har hatt en ordning med elsertifikater siden 1. mai 2003.

Målsetning og felles gjennomføring

I avtalen med Sverige er det satt en målsetning om å bygge ut tilsammen 28,4 TWh innen 2020, hvor Norge har ansvaret for å finansiere nesten halvparten. Det er derimot ikke satt begrensninger på hvor produksjonen skal bygges ut. Produksjonen vil derfor bli bygd i det landet hvor det er billigst å bygge, og av den produsenten som kan selge sertifikatene sine til den laveste prisen. Inntil 2015 gikk de fleste sertifikatpenger til svenske anlegg. Per april 2016 var 13,1 TWh bygd i Sverige og 2,4 TWh i Norge, av ialt 15,5 TWh.
Grønne sertifikater er omdiskutert. Blant annet hevdes det at resultatet blir et kraftoverskudd som vil bli eksportert til Tyskland og Storbritannia. Regjeringen ønsket i 2016 å fastholde systemet til 2021, for deretter la markedet bestemme priser. Prisen var til å begynne med 20 øre/kWh, men falt til 14 øre i 2015, og videre til 5 øre i 2016/2017. Sverige planlegger å fortsett til 2030, med et mål om 18 TWh utbygd kapasitet.

Teknologinøytralitet

Ordningen er teknologinøytral. Det vil si at den ikke skiller på ulike produksjonsteknikker, så lenge den ikke slipper ut klimagasser. Det betyr at for eksempel vindkraft, bioenergi og vannkraft er støtteberettiget, mens produksjon basert på olje og gass ikke er det. Atomkraft er ikke støtteberettiget, siden det ikke er en fornybar energikilde. Hva som bygges ut avhenger igjen av hva som er billigst.
Husøya (Sandøy)

Husøya er en øy i Sandøy kommune i Møre og Romsdal. Det bor ca. 15 personer på Husøya. Husøya har vært befolket siden istiden trakk seg tilbake. Husøya ligger tett inntil øya Ona og øyene er bare adskilt med et smalt sund som er ca. 50 meter bredt. Idag er det en bro over sundet, men en kan også gå tørrskodd mellom øyene ved fjære sjø. 
På Husøya er det to gårder, Pegarden og Husøygarden, men disse gårdene er idag ikke i drift. Gårdene ble drevet som kombinasjon av jordbruk og fiske. Gårdene hadde kyr, hest og sau, og i tillegg dyrket man poteter og grønnsaker. Det var særlig gode vekstforhold for gulrot i den sandholdige jorden. 
På sørøstsiden av Husøya det er også en fin, hvit sandstrand. Like ved sandstranden ligger stedets gravsted som har et klokketårn og en særegen stengård laget av lokal rullestener.
Det eldste huset på øya er Steffogarden. Huset er overtatt av «Steffogardens venner» og drives som et museum. Dette er åpent på søndager i turistsesongen med blant annet salg av vafler og kaffe.
LTI

London Taxis International (LTI) er et britisk selskap som produserer de berømte London-taxiene. Selskapet eies av Manganese Bronze Holdings PLC.

Historie

Den klassiske modellen FX3, forgjengeren til FX4, ble bygget av karosseribyggeren Carbodies i samarbeid med Mann & Overton og Austin. FX3-taxien med Austin-logo ble satt i produksjon i 1948. Mer enn 7000 eksemplarer ble produsert de neste ti årene. Carbodies fortsatte så med å produsere komplette taxier, og i 1959 kom FX4 på markedet. Selskapet ble kjøpt opp av Manganese Bronze Holdings PLC i 1973. I 1982 tok Carbodies over rettighetene til FX4-modellen fra British Leyland, som hadde kjøpt opp Austin.
Den siste modellen (per 2005) er TXII, introdusert i 2002. 
Over 100 000 London-taxier har blitt produsert.

TX1

TX1 var den første modellen fra LTI, og ble bygget som en erstatter til den klassiske Austin FX4. De fleste eksemplarene er utstyrt med en dieselmotor fra Nissan. I 2002 ble modellen erstattet av TXII.
I motsetning til de modernistiske drosjene ble karosseriet designet svært likt de klassiske linjene fra FX4. Da prototypen sto ferdig ble den presentert for taxisjåfører i London, som mente modellen var "klassisk nok", og godkjente den for produksjon.

TXII

TXII ble introdusert i 2002. Den er utstyrt med en Ford Dura Torq 2.4 l dieselmotor, og har en innebygget rampe for rullestoler. Bilen er også utstyrt med et utsvingbart sete for passasjerer som er dårlige til bens, og et intercom-system for passasjerer med hørselproblemer.
Radio Vest

Radio Vest (2019-) er en nyoppstartet radiostasjon på DAB i region vest som dekker fra Jæren til Bergen. 
Radio Vest (1981-1990)
Radio Vest i Stavanger var en nærradiostasjon som kom på lufta 15. mars 1981. Denne radiostasjonen bestod av fjorten konsesjonærer, men etter at noen trakk seg, sto det ti tilbake. Ni av disse var religiøse. Kanalen etablerte studio på Solborg Folkehøgskole.
Noen av stasjonens tidligere medarbeidere, som siden har blitt kjent på riksdekkende radio er blant andre Bjarte Tjøstheim og Olav Viksmo-Slettan.
Sterling White Halibut

Sterling White Halibut AS er et selskap med forretningskontor i Hjelmeland i Rogaland. Selskapet er 100 % eid av Marine Harvest A/S, har en aksjekapital på 10 millioner kroner og 38 ansatte. Selskapet driver oppdrett og markedsføring av kveite under varemerket Sterling. Selskapet ble opprettet i 2001.
Fisken oppdrettes i de dype fjordene i Ryfylke i Rogaland. Det tar fire til fem år før fisken er klar til slakt og salg til restaurant- og forbrukermarkedet.
Evair

Landslaget

Evair spilte 9 landskamper for Brasils herrelandslag.
Euphoria (sang)

Eurovision Song Contest

Sangen var en av 32 låter som deltok i svenske Melodifestivalen, der ble den fremført av Loreen og vant den første delfinalen i Växjö lørdag 4. februar 2012. Sangen avanserte til finalen i Stockholm 10. mars, der den vant juryavstemningen og fikk nærmere en tredel av telefonstemmene. «Euphoria» og Loreen ble dermed Sveriges bidrag til Eurovision Song Contest i Baku i mai samme år.
Etter seieren i Melodifestivalen ble «Euphoria» en øyeblikkelig suksess. Den debuterte på en tolvteplass på Sverigetopplistan før den nådde førsteplassen uken etter og ble der i seks uker på rad. Også i Finland og Norge gikk «Euphoria» inn på singellistene etter Melodifestivalen og ble liggende på listene hele våren og forsommeren. Blant musikkritikere og Eurovision-fans ble sangen godt mottatt, og den var den store favoritten foran den internasjonale konkurransen i Baku.
I Baku innfridde «Euphoria» og vant både semfinalen torsdag 24. mai 2012 og deretter finalen lørdag 26. mai. Med 18 toppoeng satte sangen også ny rekord i antall 12-poengere, og den fikk 372 poeng – den nest høyeste poengsummen i konkurransen til da.
Haldanes regel

Haldanes regel, som er oppkalt etter J. B. S. Haldane, innebærer at hybrider av det kjønn som bærer det kjønnsbestemmende kromosomet i større grad utsettes for sterilitet og har lavere fitness enn avkom av det motsatte kjønn. Hos pattedyr gjelder det hannene, hos fugler hunnene.
Fenomenet ser ut til å skyldes at recessive gener på X hhv Z-kromosomene ikke er kompatible med den andre artens gener. Slike gener kommer til uttrykk i kjønnet med ulike kjønnskromosomer siden de bare har ett X(Z)-kromosom, men overstyres av dominante gener i kjønnet med like kjønnskrommosomer (XX og ZZ) som dermed klarer seg bedre.
Ǝ

Ǝ og ǝ (E opp-ned) er den åttende bokstaven i det pan-nigerianske alfabetet mellom e og ẹ.
I Unicode kodes Ǝ som U+018E (Ǝ) og U+01DD (ǝ).
En lignende bokstav (∃, U+2203) brukes i predikatlogikken som symbol for eksistenskvantoren.
Ilovlja

Ilovlja (russisk: Иловля) er ei elv i Saratov og Volgograd oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Don. Elva er 358 kilometer lang og har et nedbørfelt på 9 250 km². Middelvannføringen er på 9,6 m³/s.
Elva er frosset over fra desember til mars. I tidligere tider fantes her et dragsted mellom elvene Volga og Don.
Åbøbyen

Åbøbyen (Amerikabyen), eller Åbø som bydelen heter, er et strukturert byanlegg etter amerikansk modell i Sauda, som ble oppført mellom 1915 og 1940.
Eierne av Sauda Smelteverk ble pålagt av kommunen å bygge boliger for sine ansatte, og bydelen ble oppført i tre deler. Den nederste delen var for den laveste arbeiderklassen, den midterste for funksjonærer mens de øverste var direktøren og andre med høye stillinger. Klasseskillet i Åbøbyen var markant helt frem til 1960-årene, og den nederste delen lå så nær smelteverket at det ble diskutert om det var helseskadelig å bo der. En sykdom kalt lungebrann herjet i årevis, og rundt hundre mennesker døde av sykdommen. Leger ved Sauda sykehus slo fast at lungebrannen ikke kunne skyldes den gule og giftige røyken som la seg som et tykt teppe over store deler av byen på varme sommerdager, og det er fortsatt ikke kommet en offisiell forklaring på hvorfor så mange mennesker i et konsentrert område døde av lungesykdommer.
Åbøbyen er blant landets best bevarte byanlegg fra denne tiden, med en særegen arkitektonisk stil, amerikanske brannhydranter og allégater. Området var frem til midten av 1900-tallet et av de flotteste villastrøkene i byen, med prominente gatenavn som Griegs gate, Wergelandsveien, Kongsveien, Parkveien og Haakonsgaten. Blant de mange parkene som ble anlagt var Sneath Park, oppkalt etter ingeniøren William Henry Sneath hvis hjerne sto bak nesten all utbygging i Sauda på den tiden. Han ble senere direktør for Union Carbide (tidligere eiere av Sauda smelteverk). Parken var ble lenge neglisjert av kommunen som overtok annsvaret, men grunnet begrensede midler ikke hadde ressursene til å vedlikeholde den. Etter mange år som en overgrodd og stusselig bypark fikk den i 2012 ett omfattende løft da nytt gangveinett ble anlagt og andre deler av parken også ble ryddet opp. 
Parken fremstår i dag finere enn på mange tiår. 
Det hører med til historien at brukerne av disse boligene etter hvert ønsket å eie hus selv, og smelteverket tilrettela dermed et eget byggefelt øst for bydelen hvor tomtene ble lagt ut for svært gunstige priser. Disse husene fikk adressen «Egnehjem», et navn man ser igjen i både Odda og Sauda.
Delområdet Åbø dekker grunnkretsene Åbødalen, Åbø, Øvre Åbøbyen, Nedre Åbøbyen og Djupadal.
Se også Grunnkretser i Sauda kommune.
Orsk

Historie

Orsk ble grunnlagt under den russiske koloniseringen av Sør-Ural. Den første bosetningen ble grunnlagt av en ekspedisjon ledet av Ivan Kirillov, som en militær befestning ved Preobrazjenskajafjellet på venstre bredd av elva Jaik (som idag heter Ural). festningen Orsk, som opprinnelig ble kalt Orenburg, ga elva Ural betydningen som grenselinje for den russiske staten. I 1739 ble festningens navn offisielt endret til Orsk.
I 1861 ble festningen nedlagt og ble en stasjon under Orenburg-kosakkenes arme. I 1865 fikk Orsk bystatus og ble sentrum for Orenburg-regionen.
Byen vokste dramatisk fra og med 1870-tallet. Befolkningen var hovedsakelig sysselsatt innen handel med kveg og korn, videreforedling av jordbruksprodukter, og forskjellige kunstformer og håndverk. Mange kvinner var involvert i veving av de berømte Orenburgsjalene. Innen 1913 var Orsks befolkning på over 21 000. Under den russiske borgerkrigen, fra 1918 til 1919, motsto Orsk en tre måneder lang blokade og havnet fire ganger på forskjellig side under kamphandlingene.
På 1930-tallet begynte byggingen av store industrielle virksomheter som utnyttet de rike mineralforekomstene i regionen.

Økonomi

Orsk er det viktigste industrielle senteret i Orenburg oblast. De viktigste industriene er metallurgi, maskinbygging, oljeforedling, næringsmiddel- og lettindustri. De viktigste virksomhetene er Juzjuralnikel, Orsknefteorgsintez og Juzjuralmasjzavod.
Phoenix Award

Phoenix Award er en litteraturpris som utdeles av Children's Literature Association i USA til en engelskspråklig barne- eller ungdomsbok som ikke fikk tilstrekkelig oppmerksomhet da den ble utgitt 20 år tidligere.
Prisen ble første gang utdelt i 1985; den består av en messingstatuett. Siden 1989 har også en eller to bøker blitt tildelt en supplerende utmerkelse som «Honor Book». Prisen utdeles av en jury med fem medlemmer, etter forslag fra CLAs medlemmer.
Tore O. Sandvik

Biografi

Sandvik er oppvokst på Kolstad i Trondheim. Etter avgangseksamen ved Heimdal videregående skole i 1988 studerte han ved NTNU 1988–1992. Han var strategidirektør i IT-selskapet Extend AS i Trondheim 2002–2003.
Sandvik meldte seg inn i AUF i 1987, og ble valgt til leder i AUF i Sør-Trøndelag i 1990. Deretter var han ungdomssekretær i LO i Sør-Trøndelag 1995–2000 og visepresident i ungdomsorganisasjonen til Den europeiske faglige samorganisasjon. Sandvik var statssekretær i Nærings- og handelsdepartementet 2000–2001. 
Han har vært medlem av Sør-Trøndelag fylkesting og fylkesutvalg siden 1999 og fylkesordfører siden 2003. Ved valgene i 2007, 2011 og 2015 har Arbeiderpartiets oppslutning ligget på rundt 40 % av stemmene i fylket. 
Som fylkesordfører har Sandvik særlig vært opptatt av regional næringspolitikk, og var blant initiativtagerne til et næringspolitisk regionssamarbeid med Kina og det bedriftsrettede programmet «Innflagging Trøndelag». Han har også arbeidet med å styrke samarbeidet mellom myndighetene og NTNU, SINTEF og næringsliv i Trøndelag. Han er tilhenger av å slå sammen Sør-Trøndelag, Nord-Trøndelag og Nordmøre til én administrativ region. Han er valgt til første fylkesordfører i det sammenslåtte Trøndelag.
I 2004 utgav Sandvik boken Et nytt nei sammen med partifellene Wegard Harsvik, Jo Stein Moen og Anne Marit Bjørnflaten.