Sammy Cahn

Familie

Cahn ble født Samuel Cohen i New York City som eneste sønn av Abraham og Elka Reiss Cohensom som var jødiske innvandrere fra Galicia, som den gang var under Keiserriket Østerrike-Ungarn. Hans fire søstre Sadye, Pearl, Florence, og Evelyn, tok alle pianotimer. Hans mor likte ikke at Sammy spilte piano, fordi hun følte at piano var en kvinnes instrument, han tok derfor fiolintimer. Etter bare tre timer og etter hans bar mitzvah, sluttet han seg til et mindre dixieland-band kalt Pals of Harmony som turnerte Catskillfjellene om sommeren og han spilte også i private selskaper. Denne Cahns nye drøm knuste foreldrenes håp at han skulle bli en profesjonell musiker..

Tidlig liv

Noen av ekstrajobbene han hadde var å spille i orkestergraven på en kino, han arbeidet også i en hermetikkfabrikk, var vaktmann og billettselger på kino, finsmed, elevatoroperatør, kasserer i en restaurant og sjauer i et bokbinderi. 16 år gammel så han et vaudeville, noe han hadde likt siden ti-årsalderen og hørte Jack Osterman synge en ballade som Osterman selv hadde skrevet. Cahn ble inspirert, og på veien hjem fra teateret skrev han sin første sangtekst som hadde tittelen  "Like Niagara Falls, I'm Falling for You – Baby." År senere kunne han si: "I think a sense of vaudeville is very strong in anything I do, anything I write. They even call it 'a vaudeville finish,' and it comes through in many of my songs. Just sing the end of 'All the Way' or 'Three Coins in the Fountain'—'Make it mine, make it mine, MAKE IT MINE!' If you let people know they should applaud, they will applaud."
Mange av Cahns tidlige arbeider ble skrevet i samarbeid med Saul Chaplin. De møttes første gang da Cahn inviterte  Chaplin til Henry Street Settlement. Cahn sa "I'd learned a few chords on the piano, maybe two, so I'd already tried to write a song. Something I called 'Shake Your Head from Side to Side.'" Billed simply as "Cahn and Chaplin" (in the manner of "Rodgers and Hart"). De komponerte same vittig, spesiell komposisjon for Warner Brothers' , en musikal som ble filmet i Warners' Vitaphone studio i Brooklyn, New York.
Det var et legendarisk lokale på West 46th Street, Beckman og Prasky ... Det var MCAs studio, hvor  William Morris fra Borscht Belt holdt til. Jeg fikk plass i deres kontorer og vi startet med å skrive spesiell musikk. Sammy sa senere: "For anybody who'd have us—at whatever price. They did not make much money, but they did work with up-and-comers Milton Berle, Danny Kaye, Phil Silvers, and Bob Hope".

Venner

En av hans venner fra barndommen var Lou Levy som hadde gått fra å være nabolagets bums til å bli blackface danser med Jimmie Luncefords orkester.
. "Å skrive lyrikk har alltid vært lystig opplevelse for meg og noe jeg gjorde med letthet og glede!  Fra starten har det hjulpet meg i min karriere" Lou Levy, den eminente musikkforlegger bodde like rundt hjørnet og vi møttes den dag jeg forlot min første musikkutgivers kontor. Dette førte til et partnerskap som har vart i mange år. Lou og jeg skrev "Rhythm is Our Business," et verk  for Jimmie Luncefords orkester. Det ble mitt første verk som ble lovbeskyttet for meg (copyright) av ASCAP." Han  produsert "spesiell lyrikk" for spesielle anledninger i flere år og dette satte han istand til å holde sitt høye tempo i skrivingen. Mange kunne ha skrevet dette bedre, men ingen hurtigere! Glen Gray og Tommy Dorsey ble faste kunder og gjennom Tommy kom det varige og kanskje mest tilfredsstillende forhold i hans karriere som lyrisk skribent.
 Sangen ble orkesterets kjenningsmelodi. Paret arbeidet så for Glen Grays Casa Loma Orkester til deres premiere på Paramount Theatre. De arbeidet også for Andy Kirk og hans Clouds of Joy og sammen skrev de Until the Real Thing Comes Along.
Cahn skrev teksten til «Love and Marriage», som ble brukt som kjenningsmelodi i situasjonskomedien Våre verste år. Sangen ble første gang benyttet i en  fjernsysoppsetning i 1955:  Our Town, og vant Emmy-prisen i 1956. Denne er bare en av mange sanger som  Cahn og Jimmy Van Heusen skrev for Frank Sinatra. De var nærmest betraktet som hans personlige tekstforfattere.
Cahn bidro med tekster til to, ellers urelaterte filmer om Land of Oz, Journey Back to Oz (1971) og The Wizard of Oz (1982).  Den første var komponert sammen med Van Heusen, de siste med Allen Byrns, Joe Hisaishi og Yuichiro Oda.
Cahn ble innvalgt i Songwriters Hall of Fame i 1972. Han tok senere over presidentskapet av  organisasjonen fra Johnny Mercer da Mercer ble syk.

Personlig liv

Cahn døde 15. januar 1993, 79 år gammel i Los Angeles, California.  Han ble begravet i Westwood Village Memorial Park Cemetery.
Han var gift to ganger, først med sangerinnen Gloria Delson i 1945 som han hadde to barn med, senere med  Virginia "Tita" Basile i 1970. Han endret sitt navn fra Cohen til Kahn for å unngå sammenblanding med komikeren og MGM filmskuespilleren
Sammy Cohen og igjen fra Kahn til Cahn for å unngå sammenblanding med lyrikeren Gus Kahn.
Hans andre koe, Virginia (Tita) Curtis, en tidligere moteskaper for designeren Donald Brooks.  Han var far til Laurie Cahn og til jazz-gitaristen Steve Khan. Tidlig i sin karriere endret stavemåten i sitt navn til Khan for å skape en "separat identitet"  fra (sin) berømte far" og "fordi han var så såret og sint på ham for så mange ting fra barndommen."
Komponisten Garrison Hintz utvekslet utallige brev med Cahn angående komposisjon og han gav kredit til Cahn som hadde lært ham kunsten i å skrive
lyrikk.

Ære, belønning og etterminne

I løpet av karrieren ble sangene hans nominert til Oscar for beste sang 26 ganger. Fem Golden Globe-priser og en Emmy-pris. Han ble også nominert til en Grammy-pris sammensetning med Van Heusen, for beste  originaltekst skrevet for  film eller et fjernsynshow: Robin and the 7 Hoods.
I 1988 ble Sammy-prisen en årlig utmerkelse for filmmelodi etablert til hans ære. Da han fikk beskjed om dette av Roger Lee Hall, sa Cahn at han var "ydmyket og beæret" over at disse priser hadde fått hans navn.
Han ble valgt fordi han hadde fått flere Oscar enn noen annen Tekstforfatter og også fordi han hadde fått fire Oscars for sine sangtekster.
I 1993 tok han opp skrev han sangen "High Hopes," da  Cahn etablerte  "High Hopes Fund" ved Joslin Diabetes Center i Boston. Den tidligere Joslin pasient og tekstforfatters mål var å oppmuntre barn med sukkersyke og bidra til forskning for denne sykdommen

Musikk

Cahn skrev en rekk melodier, fire fikk Oscar for beste sang. 23 ble Oscar-nominert, og hans produksjon omfatter ytterligere et trettitalls velkjente sanger