google/wiki40b huggingface dataset:
Zelotes subterraneus

Utseende

Zelotes subterraneus er en middelsstor, litt flat edderkopp med kraftige bein. Forkroppen er ganske bred bak, sterkt tilsmalnet forover (smalt hode). Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene danner to tverr-rader. De midtre øynene i den bakerste raden er mer eller mindre uregelmessig (ikke sirkelrundt) formet.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Zelotes subterraneus er nattaktiv og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. De bygger seg et skjulested av edderkoppsilke under steiner, mellom død vegetasjon eller lignende steder. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene.
Nord-Rana

Nord-Rana er en tidligere kommune i Nordland fylke, del av Mo formannskapsdistrikt fra 1837.
Nord-Rana ble skilt ut som egen kommune fra Mo 1. januar 1923. 
Kommunens areal var 3 980,84 km², herav land 3 821,49 km².
1. januar 1964 ble Nord- og Sør-Rana samt Mo kommuner med tillegg av et område fra Nesna slått sammen til den nye Rana kommune. Nord-Rana hadde ved sammenslåingen 11 636 innbyggere.
Navnet Nord-Rana brukes også om den innerste delen (fra Hemnesberget til Mo i Rana) av Ranfjorden.
Berbice-nederlandsk

Dokumentasjon av språket

Språket ble mellom 1986 og 1990 dokumentert av Silvia Kouwenberg, hun fant hun med mye møye elleve personer i de mest fjerne delene av regnskogen som fremdeles kunne huske og snakke det. De eldste berbice-nederlandsktalende var da Hennie Hartman (født 1895 ?, død 1990) og Alberta Klokke (født 1903), mens den yngste var Hilda Adolph (født 1923), som rett nok ikke behersket språket flytende lengre. I løpet av hennes forskning lærte også Silvia Kouwenberg språket, fordi dette var den eneste måten hun kunne få de siste menneskene som behersket språket til å bruke det. Dessverre døde viktige personer som kjente mange gamle eventyr og historier mens hun forsket på språket.
Seiling under Stillehavslekene 1975

Seiling under Stillehavslekene  1975. Seiling var en av flere sporter som var med i de femte Stillehavslekene som ble arrangert i Guam i perioden 1. til 10. august 1975. Det var tredje gangen som seiling var med på programmet under stillehavslekene.
Kristin Bengtsson

Landslagskarriere

Bengtsson har 157 landslagskamper og 14 scoringer for Sverige, og har deltatt i tre VM-sluttspill, fem EM-sluttspill, samt vært deltaker i OL tre ganger.

Etter karrieren

Bengtsson er individuell trener i Hammarby IF DFF.
Slovakias regioner

Slovakia er delt inn i 8 regioner (slovakisk: kraj, flertall kraje). Disse regionene er videre delt inn i 79 distrikter (slovakisk: okres, flertall okresy). Regionene befinner seg på EUs NUTS 3 nivå.
Det finnes flere overlappene begreper som viser til regioner i Slovakia og som ikke nødvendigvis følger de samme grensene som de administrative regionene, for eksempel tradisjonelle regioner eller turistregioner.

Historikk

Historisk har Slovakia vært oppdelt i fylker (slovakisk: župy eller stolice). Dagens inndeling med regioner stammer fra 1948 der hver region har navn etter senteret i regionen. Antallet regioner har variert, og mellom 1990 og 1996 var regionsnivået avskaffet før det ble innført på nytt.
Hirsholmene

Forskjellig

Holmene har et samlet areal på 47 ha, og er per 2006, administrert av skog- og naturoppsynet og  ble i 1938 fredet som naturvitenskapelig reservat.
Fredingen ble i 1981 utvidet med det omkringliggende havområdet på ca. 2 400 ha, og har med virkning fra 1. september 1995 fått en revidert bekjentgjørelse fra miljøministeren, som bl.a. innebærer at jakt er forbudt i den nordlige delen av området. Dessuten er ferdsel forbudt på de ubebodde øyene, og rundt dem i en avstand på femti meter.
Hirsholmene er et viktig overvintringsområde for blant annet ærfugl, svartender og fløyelsender og også rasteplass for krykkjer, alker, lomvier, lommer og lappedykkere.
Øyene er dessuten en viktig ynglested for hettemåker, gråmåker, splitterne, sildemåker, stormåker, svartbaker og teister.
Haubitz Hall Salongen

Haubitz Hall Salongen er en konsertsalong på toppen av Odderøya i Kristiansand som drives av musiker Kjetil Grande. Huset ble oppført som offisersmesse i 1918 da Odderøya fort fungerte som byens festning for Norges nøytralitetsvern under første verdenskrig, men ble på 1960-tallet ombygget til kino for rekruttskolen på Odderøya fort. Konsertsalongen ble innviet i 2014 med en publikumskapasitet på 55 mennesker. Blant artister som har avholdt konsert i salongen er Thom Hell, Jonas Alaska, Mikhael Paskalev, Farmers Market, Hanne Kolstø, Asbjørn Ribe, Marte Wulff, Erlend Ropstad ,Monica Heldal, Marit Larsen, Elvira Nikolaisen, Mathias Eick, Knut Reiersrud, Minor Majority, Jim Stärk, Ingrid Olava, Silje Nymoen, Ida Jenshus og mange flere.
Haubitz Hall Salongen er innredet med inspirasjon fra amerikanske 1940-talls jazz/cabaretklubber, såvel som fra husets egen historie, og er kjent for sin unike atmosfære.
Haubitz Laaven ble innlemmet i Haubitz-konseptet høsten 2017, og huser konserter og andre eventer med mellom 100 og 600 mennesker. Bygget ble reist av tyskerne sommeren 1940 på tomten hvor det gamle ammunisjonslageret lå. Ammunisjonslageret ble ødelagt i luftangrepet på Odderøya fort 9. april 1940 under Angrepet på Norge i 1940
UFC 37.5

Bakgrunn

Hovedkampen for arrangementet var mellom Vitor Belfort og Chuck Liddell, der vinneren skulle få sjansen til å utfordre for UFC lett tungvekt tittelen. UFC 37.5 var det første arrangementet der Joe Rogan fungerte som sidekommentator.
UFC 37.5 ble satt sammen i all hast for å dra nytte av en ny interesse for MMA i større medier i USA. Fox Sports Net skulle vise en kamp fra UFC under et av programmene sine. Kampen som ble vist var mellom Steve Berger og Robbie Lawler, og dermed ble dette den første MMA-kampen som ble vist på amerikansk kabel-TV. Arrangementet inneholdt bare 6 kamper, noe som var mye færre kamper enn andre UFC arrangementer på den tiden. Arrangementet ble også det første siden UFC Japan som ikke ble vist direkte på betal-TV. Den ble vist i sin helhet i opptak senere. Årsaken til navnet og nummeret var at UFC 38 allerede var satt opp og promotert i England.
Phygopoda

Utseende

Middelsstore, slanke, svarte trebukker med reduserte dekkvinger. Hodet er litt snuteaktig forlenget. Antennene er litt over halvparten så lange som kroppen, noe fortykkede i spissen. Pronotum er svakt tønneformet, litt lengre enn bredt, dekkvingene er tilspissede og rekker til rundt en tredjedel av bakkroppens lengde. Beina har sterkt klubbeformede lår, på bakbeina er også leggene (tibiae) klubbeformede med en hårdusk i spissen. Kroppen er svart bortsett fra dekkvingene som er gulbrune med svart kant.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Panama i nord til Paraguay i sør.
Christian McBride

Biografi

Etter å ha startet med bassgitar, byttet McBride til kontrabass og studerte ved Juilliard School.
Han har spilt med en rekke jazzlegender som Freddie Hubbard, Joe Henderson, McCoy Tyner, Herbie Hancock, Pat Metheny, Diana Krall, Roy Haynes, Chick Corea, John McLaughlin, Wynton Marsalis, Hank Jones, Joshua Redman, og Ray Browns «Superbass» med John Clayton, i tillegg til hiphop, pop, soul, og klassiske musikere som  The Roots, Kathleen Battle, Carly Simon, Sting, Bruce Hornsby, og James Brown.
Siden 2000 har McBride frontet sitt eget jazzband «The Christian McBride Band».
Holters korforening

Holters korforening ble stiftet i 1897 av dirigenten og komponisten Iver Holter og ledet av Holter selv til 1920. Blant de etterfølgende dirigenter var Eyvind Alnæs fra 1920 til 1931, Leif Halvorsen fra mai 1931 til 1958, Rolf Karlsen fra 1958 og Arnfinn Øien fra 1960.
The Tremeloes

The Tremeloes var et britisk rockeband fra Dagenham, Essex.

Karriere

Gruppen ble stiftet i 1958 som Brian Poole and the Tremoloes og ble opprinnelig startet som en kopi av Buddy Holly and the Crickets. Navnet ble snart endret på grunn av en stavefeil i en lokal avis. Decca valgte dem fremfor The Beatles, som hadde hatt prøvespilling samme dag! Deres første hit var en versjon av «Twist and Shout» (1963), som lente seg sterkt mot Beatles' versjon, fulgt av en coverversjon av The Contours amerikanske million-selger «Do You Love Me» samme år.
Før de rev seg løs fra Brian Poole i 1966, hadde deres cover av Roy Orbisons B-side, «Candy Man», og The Crickets' ballade «Someone Someone» (begge 1964) besøkt hitlistene i England, sistnevnte klatret helt til andreplass.
Straks Poole var borte, tok rytmegitarist og pianist Alan Blakely over lederrollen i gruppen, og Len «Chip» Hawkes erstattet bassist Alan Howard. Fra og med 1967 startet de en enda mer suksessrik periode, med «Here Comes My Baby» av Cat Stevens, «Suddenly You Love Me», «Hello World», og «My Little Lady», samt en topp-hit med Four Seasons' gamle B-side «Silence Is Golden».
Bådde «Silence Is Golden» og «Here Comes My Baby» kom inn på Top Twenty i den amerikanske Billboard Hot 100. Alle medlemmene deltok med vokal, selv om de fleste låtene brakte enten Hawkes eller trommeslager Dave Munden til mikrofonen som hovedvokalist. Gitarist Rick West sang på «Silence Is Golden».

«Me and My Life» ble en hit i 1970, men gruppen skjøt seg selv i foten omtrent samtidsig ved å kalle platekjøperne «silly suckers» i Melody Maker. Albumet Master utgitt noen uker senere, solgte dårlig, og de fikk ingen hitlåter etter «Hello Buddy» i 1971.

Etter hit-perioden

Musikken deres er å få på CD, og de spiller konserter ganske regelmessig, særlig på pop-festivaler. Personellet har endret seg ofte etter 1972, de første nykommerne var Bob Benham og Aaron Woolley. Dette var en slags sammenslåing med bandt Jumbo, som også var under managers styring.
Munden forble det eneste gjenværende medlem. Hawkes gikk solo en periode og lagde to album for RCA Records i Nashville, Tennessee. I 1979 kom han tilbake til England og slo seg sammen med Tremeloes fram til 1988.
Chip forlot the Tremeloes for å konsentrere seg om karrieren til sønnen Chesney.
Blakely døde av kreft i juli 1996, men Munden og West fortsatte med nyrekrutterte Dave Fryar (bass) og Joe Gillingham (keyboards). I 2005 ble Fryar erstattet av Jeff Brown (tidligere bassist i Sweet).
I september 2006 turnerte Brian Poole, Chip Hawkes og The Tremeloes England som en del av et 40-årsjubileum.
Magda Blanc

Biografiske data

I 1906 giftet hun seg med skuespiller Henning Eriksen (1878-1922). Dette ekteskapet ble oppløst i 1915, og hun giftet seg på nytt i 1918 med kapellmester Sverre Jordan (1889-1972). Hennes andre ekteskap varte til 1949.

Karriere

Magda Blanc hadde en ledende posisjon ved Den nationale scene. Hun briljerte i såvel dramatiske roller som i komediefaget, og gjorde også lykke som resitatør. Hun mottok Kongens fortjenstmedalje i gull og ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Fra 1954 mottok hun Statens kunstnerlønn.
ILPAP

I.L.P.A.P. (akronym Ilektrokinita Leoforeia Periokhis Athinon – Peiraios, gresk: Η.Λ.Π.Α.Π. Ηλεκτροκίνητα Λεωφορεία Περιοχής Αθηνών – Πειραιώς  – Eldrevne Busser i området Athen – Pireus) er et offentlig gresk firma, del av O.A.S.A. (Organisasjon for Athens Urbane Transport), som er ansvarlig for driften av trolleybussnettverket i den greske hovedstaden Athen.
I.L.P.A.P. ble grunnlagt den 14. desember 1970. Selskapet har 23 trolleybussruter som dekker mere enn 350 kilometer i Athen- og Pireusområdet. I.L.P.A.P råder over 366 trolleybusser; 51 av disse bussene er ledd-delt. Bussene tilbakelegger til sammen 12 millioner kilometer hvert år og transporterer 80 millioner passasjerer i året. Firmaet har omkring 1600 ansatte (per juli 2007).
Songs From Östra Knoll 1:22

Songs From Östra Knoll 1:22 er et musikkalbum med Grand Island, utgitt i 2010.
Stokkete ekteskap

Handling

To par med hvert sitt spedbarn blir tvunget til å dele et hus. De sliter begge med å finne en pålitelig barnepike, og når en pen, ung leieboer (Audrey Hepburn) og Sabinas gamle kjæreste (Guy Middleton) kommer inn i bildet, blir hvert av forholdene satt på prøve.
Stesilea

Utseende

Middelsstore, brunlige trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet med en liten pigg bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede, beina forholdsvis korte med klubbeformede lår.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i på Sumatra, Borneo, Sulawesi og Molukkene.
Lunar Park

Handling

Boken starter med en parodisk oppsummering av forfatteren Bret Easton Ellis' liv. Etterhvert når boken nå-tiden, og går over i fiksjon.
Ellis lever sammen med skuespillerinnen Jayne Dennis, samt deres elleve år gamle sønn Robby og hennes seks år gamle datter Sarah. Merkelige hendelser skjer en halloween-natt, som blant annet involverer det ene kosedyret til Sarah. Samtidig blir folk i nærmiljøet drept på samme måte som i Ellis' tredje roman American Psycho. Ettersom romanen fortsetter blir hjemsøkelsen av huset, og spørsmål om farens død mer og mer fremtredende. Med Ellis' historie som alkohol -og narkotikamisbruker tviler familien hans sterkt på hans påstander om at huset blir hjemsøkt.
Rosa (kvinnenavn)

Annen bruk av navnet

Rosa er et svært vanlig navn på kyr og geiter i Norge.
Statens obligasjonsfond

Statens obligasjonsfond (SOF) var et statlig fond på 50 milliarder kroner. Det ble opprettet 6. mars 2009. SOF ble forvaltet av Folketrygdfondet på vegne av Finansdepartementet.
SOF ble opprettet som et midlertidig tiltak i en periode på 5 til 10 år hvor fondet skulle låne ut penger på obligasjonsmarkedet. Obligasjonsmarkedet er et alternativt marked for lån istedenfor lån i banker. Fondet skulle avvikles når lånene var gjort opp.
Islom

Beskrivelse

Islommen er en stor og tung svømmefugl (69–91 cm; 2780–4480 g; vingespenn 127–147 cm) som ligger dypt i vannet. Som hos andre lommer er fjærdrakten svært ulik til ulike årstider, og det er også påtagelige forskjeller mellom voksne og unge fugler. Nebbet er kraftig og dolkformet, hos voksne fugler i sommerdrakt er det helt svart, i alle drakter er i alle fall oversiden mørk, i motsetning til den ganske like gulnebblommen som har helt lyst nebb. I tillegg vil nebbet hos en svømmende islom vanligvis peke rett forover, mens gulnebblommens nebb er påfallende oppoverbøyd. Voksne fugler i sommerdrakt har svart hode og hals med rødt øye og et bånd av hvite lengdestriper på halsen. Ryggen er skifergrå med hvite dråpeflekker, buken skinnende hvit med svarte striper på sidene. Voksne i vinterdrakt og ungfugler har mørk gråaktig overside og hvit underside, med en ufullstendig, svart krage.

Utbredelse

Arten hekker og er i hovedsak utbredt i Nord-Amerika (arktisk Canada og Alaska) og på det sørlige Grønland. I Europa hekker den fåtallig (100–300 par) på Island (noen overvintrer der) og sparsomt på Svalbard, tidvis også på Bjørnøya og Jan Mayen, og mer sjelden kanskje også av og til i Finnmark. Langs nordkysten av Russland overtar den lignende arten gulnebblom.
Arten overvintrer langs både øst og vestkysten av Nord-Amerika, norskekysten sør til Lindesnes, De britiske øyer og langs kysten av det kontinentale Europa sør til det sørlige Portugal og sjelden Marokko, samt langs den nordlige spanskekysten (Catalonia) og den mest sørvestlige kysten av Frankrike i Middelhavet. Langs norskekysten er den ganske vanlig om vinteren, da den kan være den tallrikeste lom-arten der.
Arten finnes opprinnelig i: Belgia, Canada, Cuba, Danmark, Færøyene, Frankrike, Grønland, Irland, Island, Mexico, Nederland, Norge, Portugal, Saint-Pierre og Miquelon, Spania, Storbritannia, Svalbard og Jan Mayen og USA.

Atferd

Islommen er en fiskespiser som kan takle ganske store fisker. Omkring 55–80% av dietten består av fisk, men den spiser også krepsdyr, bløtdyr, vanninsekter, leddormer og amfibier, som frosk med mer. Den kan svømme langt under vann, særlig om den forfølges, men flyr sjelden. De hekker ved fiskerike innsjøer, gjerne vegetasjonsfattige sjøer med ørret eller røye.
På hekkeplassene er den høyrøstet med et vidt spekter av lyder, blant annet en latteraktig, vibrerende lyd (tremolo), høylydt kakling og en lyd som minner om ulvehyl. Den roper mest om natten og gjerne mens den sirkler rundt i lufta over vannet den holder til på. Om vinteren er den vanligvis taus. Lommen legger reiret like i vannkanten, gjerne på en liten holme, og hunnen legger 1–3 (nesten alltid to) egg. Inkubasjonstiden er cirka 24–25 dager. Avkommet har mørrk brun dun med lys eller hvit buk. Ungene får voksen fjærdrakt etter cirka 70–77 dager. Enkelte individer kan overleve i opp mot 20 år.
Point of no return (luftfart)

Point of no return er et punkt hvor et fly må forsette kursen frem mot bestemmelsestedet (eller alternativ flyplass) da det ikke har drivstoff nok til å returnere til utgangspunktet.
Begrepet er også brukt i populærkulturen. Det har en sentral betydning i filmen Ingen vei tilbake.

Kilder

(betalingsmur:) «PNR». Oxford English Dictionary
Calephelis

Utseende

Ganske små sommerfugler, med brunoransje grunnfarge og tette, mørke tverrstreker. Metalliske tegninger forekommer også.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i skog.
I alle fall en del av artene har larver som lever på planter i kurvplantefamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Noen arter lever også i det sørlige Nord-Amerika.
Niels Winge Grimnes

Utdannelse og virke

Etter å ha tatt artium ved Storms skole i Stavanger gikk Grimnes et år på Krigsskolen. Så fulgte Trondhjems Tekniske Læreanstalt, der han ble uteksaminert i 1909. Grimnes var så assistent ved flere arkitektkontorer: hos Johan Osness (Trondheim) 1909–10, Andreas Bjercke (Kristiania) 1910–12 og Ragnar Östberg (Stockholm) 1912–13.
Fra 1913 var Grimnes ansatt i NSBs nystartede arkitektkontor. Sammen med kontorets leder Gudmund Hoel tegnet han ny stasjon for Kongsberg samt flere andre stasjoner langs Sørlandsbanen og Bratsbergbanen. Han var også assistent for Arnstein Arneberg og overtok fra ham prosjektet med Handelsbygningen ved det som da var Drammensveien. Grimnes var også aktiv i Vestfold, der han foruten å tegne Hvalfangstmuseet i Sandefjord gjorde arbeid ved flere prestegårder. Han deltok dessuten i Fortidsminneforeningens arbeid med kartlegging av prestegårder og andre gamle bygninger.
I 1918–19 studerte Grimnes ved Konstakademien i Stockholm. Han foretok studiereiser til Italia og Tyskland og deltok i en rekke arkitektkonkurranser.
Grimnes døde i 1922, bare 37 år gammel, og er gravlagt på Vestre gravlund.
Leptochoriolaus

Utseende

En middelsstor, slank, matt, lysbrun trebukk, hode, antenner og bein er brunsvarte. Antennene er tynne og litt mindre enn halvparten så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet. Dekkvingene er jevnbrede, beina nokså lange og slanke.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Arten lever i Costa Rica.
Microgastrinae

Utseende

Ganske små, oftest mørke snyltevepser. Antennene er lange og tynne, vingene har et tydelig, mørkt vingemerke.

Levevis

De er parasitoider som snylter på larver av sommerfugler, ofte store arter. Larvene til mange av artene lever gregarisk, det vil si at det er mange larver i én vert. De ferdigutviklede larvene kryper ut av vertslarven og spinner seg inn i kokonger av grov silke som ofte inneslutter restene av verten helt. Flere av artene har betydning i biologisk kontroll av sommerfugler som gjør skade i landbruket.
Megacera

Utseende

Middelsstore, avlange, ensfarget gråbrunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk.

Levevis

Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, Brasil og Bolivia).
Ichnestoma pringlei

Utseende

En middelsstor (ca. 18 millimeter), bred, hvelvet, matt mørk gullbasse. Dekkvingene er brune. Hannen har sterkt forlenget panne som er noe stjerneformet.

Levevis

Artene lever i halvørken (karoo). De voksne billene (bare hannene) flyr etter regnskyll, hunnene mangler flygevinger. Begge kjønn har sammenvokste munndeler som voksne, tar ikke næring til seg og lever ganske kort tid (3-5 dager).  Larveutviklingen tar trolig to år.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Afrika (Eastern Cape).
Copacabana (Rio de Janeiro)

Copacabana er en bydel i Zona Sul i den sørlige delen av Rio de Janeiro i Brasil. Bydelen er berømt for sin 4 km lange strand, som er en av verdens mest kjente. Copacabana hadde 146 392 innbyggere i 2010. Bydelen har et areal på 4,1 km².
Bydelen starter ved begynnelsen av Avenida Princesa Isabel ved Leme og ender ved Posto Seis (badevaktpost seks) i nærheten av Forte de Copacabana. Etter Copacabana følger den lille stranda Arpoador, og deretter Ipanema og Leblon.
Copacabana har tre metrostasjoner. Langs med stranda går Avenida Atlântica og den kjente strandpromenaden med svart-hvitt bølgemønster. I Avenida Nossa Senhora de Copacabana litt innenfor Avenida Atlântica ligger det en rekke motebutikker og banker, og de fleste bussrutene gjennom Copacabana går også langs avenyen.

Historie

Området var opprinnelig kalt Sacopenapã, som er tupí og betyr «socóenes vei» («socó» er en fugleart). Det ble omdøpt til Copacabana på midten av 1700-tallet etter at det ble bygget et kapell til ære for Jomfruen av Copacabana, Bolivias skytshelgen. Området ble innlemmet i Rio de Janeiro den 6. juli 1892.
Peter Bartolomeus

Peter Bartolomeus (død 20. april 1099) var en soldat, munk og mystikker fra Frankrike som tok del i det første korstog.

Korsfarermunk

Peter begynte å få syner i desember 1097, under beleiringen av Antiokia, for det meste fra St. Andreas. Peter hevdet at St. Andreas tok ham til St. Peter, inne i Antiokia, og viste ham hvor relikviet av den hellige lanse lå. St. Andreas instruerte Peter til å fortelle korstogets ledere om dette og å gi lansen til Raimond IV av Toulouse når den ble funnet. Peter informerte ikke umiddelbart Raimond eller andre ledere om dette, og han ble besøkt fire ganger til før juni 1098. Han begynte å miste sine syner i februar 1098, antagelig på grunn av hungersnøden som påvirket korsfarerne, men han trodde at St. Andreas straffet ham. 
Etter at korsfarerne erobret Antiokia, begynte Peter og Raimond å grave ut gulvet i kirken. Den 14. juni 1098 oppdaget Peter lansen, og han hevdet å ha blitt besøkt enda en gang av St. Andreas samme natt. Han fortalte ham at han skulle etablere en feiringsdag til ære for oppdagelsen. Mange, inkludert den pavelige legaten Adhemar av Le Puy, trodde at Peter var en sjarlatan og bare tok med seg et stykke jern som han kunne «finne». Etter Adhemars død senere i 1098, sa Peter at Adhemar besøkte ham for å bekrefte lansens ekthet.
Oppdagelsen av lansen ble til å begynne med regnet som et godt tegn, og den hevet moralen til korsfarerne da de selv ble beleiret av en muslimsk hær. Lansen fikk æren for den påfølgende seieren i beleiringen, akkurat som St. Andreas hadde lovet. Men Peters rykte ble svekket fordi mange av adelsmennene fremdeles ikke trodde ham. Han hevdet senere at Kristus hadde besøkt ham og instruert korsfarerne om å marsjere barfot til Jerusalem, men dette ble stort sett ignorert. Andre syner, fra Kristus, St. Andreas, Adhemar og andre, avslørte guddommelig anger ovenfor forskjellige synder og svakheter hos korsfarerne. 
8. april 1099 gikk Peter gjennom en ildprøve i et forsøk på å bevise sin uskyld. Det er svært sannsynlig at han var alvorlig forbrent i prosessen, selv om han hevdet at han var uskadet på grunn av at Kristus hadde dukket opp i ilden og han han ble skadet etterpå da folkemengden stormet mot ham. Han døde 20. april.