google/wiki40b huggingface dataset:
SOFC

Materialer

En SOFC kalles ofte for en keramisk brenselcelle, dette fordi den består av i hovedsak keramiske materiale. Sentralt er den såkalte elektrolytten. Dette er et materiale som kun leder oksygen ioner, men ikke elektroner (elektrisitet). Typiske materialer er zirkoniumoksid og ceriumoksid. Disse må i tillegg dopes med yttrium eller gadolinium for å få den ønskede effekten. I tillegg må temperaturen heves til mellom 600 og 1000°C for at ledningsevnen skal bli bra nok.
De kjemiske reaksjonene med oksygen og brenselet skjer på elektrodene, på hver side av elektrolyttmembranen. Disse er utstyrt med hver sin katalysator egnet for henholdsvis oksygen og hydrogen eller karbonmonoksid. En nikkelkatalysator på anoden oksiderer brenselet mens en keramisk katalysator på katoden reduserer oksygenet. Vanlige katalysatorer på katoden er Lantanstrontiummanganitt (lantan + strontium + mangan) og Lantanstrontiumferrat (lantan + strontium + jern). Små katalysatorpartikler og tynne elektrolyttmembraner er nødvendig for å lage brenselceller med høy effektivitet.
En brenselcellestack består av mange enkeltceller koblet i serie. Hver celle bidrar med ca. 0.7 volt og den totale spenningen blir summen av spenningene over alle cellene. Cellene er koblet sammen med såkalte koblingselement. Disse har motsatte egenskaper av elektrolytten, dvs. de leder strøm, men ikke oksygen ioner. Koblingselementene lages både av keramer og av ferritisk stål. Koblingselementene lages med kanaler for å distribuere brensel til anoden og luft til katoden. Mye av utfordringene for teknologien ligger i å de forskjellige materialene til å fungere sammen på de riktige temperaturene, og ennå er det flere materialproblemer som må løses før SOFC-brenselceller blir kommersielt tilgjengelig.

Miljøvennlig SOFC teknologi

Den viktigste motivasjonen for å utvikle høytemperatur brenselcelleteknologi er en betydelig miljøgevinst. Strømgeneratorer og kraftverk basert på SOFC kan oppnå høy virkningsgrad, selv på små anlegg. Strøm til for eksempel en boligblokk kan produseres lokalt fra naturgass, der spillvarmen kan brukes til vannbåren varme, noe som kan gi over 80% virkningsgrad på brenselet. Mindre SOFC kraftverk egner seg også ypperlig for strømproduksjon fra Biomasse i moderat befolkede distrikter med mye skog og landbruksvirksomhet. I mer avanserte anlegg kan varmen fra brenselcellene brukes til CO2-rensing, noe som hindrer energitapet med dagens renseteknologi og reduserer kostnadene betraktelig.
Biogeografi

Biogeografi er læren om organismers geografiske utbredning.
Innen biogeografien er man interessert i de sammenhenger som kan forklare den geografiske utbredningen av nålevende organismer. Organismers geografiske utbredning kan være avhengige av diverse forhold, så som ulike klima-, vegetasjons- og terrengforhold som skaper ulike barrierer og begrenser et leveområde. Andre barrierer kan skapes av naturkatastrofer, platetektonikk eller havnivåforandringer.
Den britiske naturforskeren Alfred Russel Wallace regnes som biogeografiens far. I sine arbeider med innsamling i Malayarkipelet oppdaget han et det eksisterer en ganske skarp skillelinje mellom øyer med innslag av australsk dyreliv i sørøst og asiatiske arter i nordvest. Denne linjen kalles i dag Wallacelinjen og regnes som en del av skillet mellom den australske og asiatiske biogeografiske sone. Forståelsen av biogeografi som fag var en viktig bidragsyter til utviklingen av evolusjonsteorien. På 1960-tallet lanserte Robert MacArthur og E.O. Wilson øybiogeografi. Denne måten å forstå dyrelivet som en serie mer eller mindre isolerte bestander i et «hav» av ubeboelig landskap la grunnlaget matematisk modellering av økologi.
Paleobiogeografi er basert på fossile funn og spor.
Den sentralafrikanske republikk under VM i friidrett 2015

Resultat

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste)
Acridocephalini

Utseende

Middelsstore, avlange, mørke trebukker med små, hvite flekker. Antennene er lange og tynne, gjerne dobbelt så lange som kroppen. Pronotum har rundede sider uten pigger. Dekkvingene er lett tilsmalnende bakover, med avrundede "skuldre" og lett rundede sider.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Den strikte observans

Den strikte observans, også kalt den strikte tempelobservans, var et høygradssystem som ble praktisert innenfor en grein av frimureriet på 1700-tallet. Den knyttet frimureriets opprinnelse til tempelherrene. Før sin død i 1314 hadde deres siste stormester Jacques de Molay, ifølge legenden, videreført frimureriet til nevøen Beaujeu, som bevarte frimureriet blant tempelriddere som flyktet til Skottland under forfølgelsene i Frankrike.
Legenden er aldri blitt akseptert av Englands forente storlosje. På 1700-tallet ble den populær blant frimurere i Frankrike og Tyskland som ønsket å gjeninsette Stuartslekten på den engelske tronen. 
I 1743 dukket tempelridder-legenden opp i graden «riddere av Kadosh» i en frimurerorden i Lyon. Samme år ble baron Karl Gotthelf von Hund innviet som «skotsk ridder» i en fransk frimurerlosje, og det har vært spekulert i en mulig sammenheng mellom disse hendelsene.

Uviss opprinnelse

Den franske historikeren Claude Antoine Thory trodde at von Hund ble innviet av kapittelet i Clermont. Problemet med denne forklaringen er at kapittelet ikke ble opprettet før den 24. november 1754. Karl Gotthelf von Hund forlot Frankrike siste gang mellom desember 1742 og september 1743, og opprettet sitt «tempel-kapittel» i Unwurde, Tyskland i 1751. Baron von Hunds tittel «ridder av den røde fjær» (latin: Eques a penna rubra), er heller ikke er dokumentert hos kapittelet i Clermont.
Von Hund hevdet å ha blitt innviet med den britiske tronpretendenten Charles Edward Stuart til stede (som ikke var i Frankrike på denne tiden). Von Hund kan ha blitt et offer for jakobittenes intriger i Paris, og deres planer som brøt sammen i Culloden i Skottland i 1746.
Von Hund mottok sine instruksjoner fra Lord Kilmarnock; han var derfor ikke «oppfinneren» av den strikse observans, men snarere dens ytre talsmann. Hans forgjenger i Tyskland, C. G. Marschall von Bieberstein, grunnla losjen «de tre hammere» i Naumburg i 1749 og en annen i Dresden. Begge losjene opererte med tempelherre-titler. Von Hund erklærte seg ikke som provinsiell stormester før etter Marschalls bortgang.

Infiltrasjon

I 1763 hadde en person ved navn Becker eller Leucht, under pseudonymet «Mr. Johnson», overbevist en avdeling av kapittelet i Clermont, i den tyske byen Jena, om at han var utsendt av tempelherrene for å reorganisere den strikse observans i Tyskland. Dette fikk han Von Hund til å tro på, og den 3. januar 1764 anerkjente Von Hund skriftlig hans påståtte posisjon. Under ordenens konvent i Altenberg den 26. mai 1764 utropte han Von Hund til ordenens fremtidige overordnede.
Von Hund oppfattet aldri seg selv som en av ordenens «ukjente overordnede». Den 24. februar 1765 ble «Mr. Johnson» arrestert, anklaget av Von Hund for bedrageri. Uten rettssak ble han den 18. april overført til et fengsel i Wartburg, hvor han døde den 13. mai 1775.
Konventet anerkjente Von Hund som «provinsiell stormester», og ordenen utbredte seg raskt, med losjer i Russland, Nederland, Italia og Sveits. Blant medlemsmassen var også tyske prinser som sverget troskap til ordenens «ukjente overordnede» og dens provinsielle stormester Von Hund.
Salamanca kraftverk

Salamanca kraftverk er et kombinert varmekraftverk i Guanajuato i Mexico. Det har en installert produksjonskapasitet på 866 MW, fordelt på 4 turbiner i ett anlegg. Anlegget ble påbegynt omkring 1968, og stod ferdig i 1970. Brenselkilden er naturgass og olje. Dette er et av landets mellomstore kraftverk målt etter installert effekt.
Arhat

Arahant er i buddhismen en person som har blitt fullt opplyst (Buddha).
En arahant er en som har oppnådd det høyeste nivået en elev av Buddha kan nå. En Arahant er en som ikke kommer tilbake, i den betydning at han/hun ikke blir født igjen. Man er en arahant fra man har blitt opplyst til man dør. Arahantene gir inspirasjon til etterfølgelse, og er de best kvalifiserte til å hjelpe andre på veien til Nirvana. Arahata-magga-phala er den fjerde og siste av de fire opplysningsnivåene. En arahant har blitt kvitt uvitenhet, hat og begjær. Alle de 10 Samyojana'ene eller båndene som binder oss til verden er skåret over. Hvis en legmann når arahata-magga-phala, vil han/hun måtte bli ordinert munk/nonne innen 7-dager, ellers vil vedkommende dø og oppnå endelig Nirvana.
Bispekåpe

Bispekåpe er et liturgisk plagg brukt av biskoper i Den norske kirke. Bispekåpen er egentlig en korkåpe, men siden plagget i Den norske kirke bare blir brukt av biskopene, har det fått navnet bispekåpe. I andre kirkesamfunn kan korkåpe brukes uavhengig av rang.
Bispekåpen skal brukes av biskopen i utøvelse av embedsfunksjoner som ordinasjon, kirkevigsel og lignende, men brukes også i andre liturgiske sammenhenger.
Den er lagd som en halvsirkel, der kåpen skal være fotsid. I halsen blir den holdt sammen av en spenne. På ryggen er det et dekoret ryggskjold, og langs sidene på fronten er det dekorerte stolper. Resten av kåpen er også ofte rikt dekorert.
De fleste bispedømmer har to bispekåper. En kåpe til bruk i domkirken, og en «reisekåpe» som ofte er mindre utsmykket og lettere å ta med seg til andre kirker.
Gyvel

Beskrivelse

Gyvel er en busk som kan bli opptil tre meter høy, og blomstrer fra mai til juni med store gule blomster. Blomstene sitter enten enslig eller parvis på en ca. 2 cm lang stilk fra stengelen.
Planta kan forveksles med gulltorn og fargeginst. Men den tornlignende kvasten som er på enden av hver grein er et sikkert kjennetegn for å skille de fra hverandre.

Utbredelse

Gyvel er ganske vanlig i det meste av Europa og trives på tørr, mager sandjord. Den kan påtreffes i veiskråninger, jernbanevoller, sandheier og brakkmark. I Norge er den forvillet fra Grimstad til Bergen. Gyvel betraktes som forholdsvis sjelden i Norge, da den er sårbar for kulde. Den er den eneste busken i erteblomstfamilien som er viltvoksende i Norge. Gyvel har blitt introdusert til andre steder, blant annet Nord-Amerika og New Zealand. Arten har en aggressiv spredning, og i Danmark er den et stort problem. Rotsystemet er omfattende og den er vanskelig å bli kvitt. Dette er en plante man bør prøve å bekjempe i norsk natur.
VitaePro

VitaePro er et kosttilskudd som leveres av det norske selskapet VitaeLab AS (en del av Sana Pharma-konsernet). VitaePro ble lansert i 2002, og antas å være et av Nordens mest brukte kosttilskudd.
Virkestoffene i VitaePro er antioksidantene lutein, astaxanthin og zeaxanthin, samt vitamin C, D, E, selen og Omega 3. Blant helseeffektene VitaeLab har knyttet til dette er at det skal styrke immunforsvaret, stabilisere blodsukkernivået og er godt for muskler og ledd. Eksperter som har sett nærmere på kosttilskuddet har påpekt at det ikke finnes vitenskapelig dekning for disse påstandene. European Food Safety Authority (EFSA) viser i en rapport til at selen, vitamin C og D kan bidra til immunsystemets normale funksjon. En studie publisert i Cochrane Review viser at de som brukte 100 mg. Boswellia Serrata rapporterte mindre muskel- og leddplager enn de som fikk en placebo dose.
VitaeLab har i flere år hatt et samarbeid med Revmatikerforbundet, der forbundet mottar økonomisk støtte for å anbefale VitaePro til sine medlemmer.
Da ViteaPro ble lansert var det blant forskere etablert hypoteser at antioksidanter kunne ha en beskyttende effekt mot oksidativt stress på celler, proteiner og arvestoff. Man antok da at det ville ha gunstig helseeffekt å innta matvarer med høyt innhold av antioksidanter. Senere har forskning vist at inntak av antioksidanter gjennom kosttilskudd ikke kan påvises å ha helsefremmende effekt og i enkelte tilfeller også kan være skadelig.
ViteaPro er blant de mest solgte kosttilskudd i Norden, og har hatt over 100 000 abonnenter. I 2009 ble dette antallet kraftig redusert, som følge av et innslag i NRK-programmet FBI (Forbrukerinspektørene). Flere kjente idrettspersonligheter har vært benyttet i reklamekampanjer for ViteaPro, deriblant Hilde Gjermundshaug Pedersen, Cecilia Brækhus, Gro Hammerseng-Edin og Terje Langli.
I 2013 ble det lansert en 60-sekunders reklamefilm med låta «Det funker for meg», sunget av Håvard Bakke. I 2017 ble reklamen spilt inn på nytt med samme sang, denne gang sunget av Alex Rosén. 
Selskapet er også sponsor av Larvik Håndballklubb.
Olympiatoppen har nektet utøvere å bruke kosttilskuddet, grunnet manglende avklaring i forhold til dopingreglementet. 
VitaeLab mottok i 2015 pålegg fra Forbrukerombudet om å stanse bruk av såkalte abonnementsfeller.
Også i Sverige har VitaePro skapt kontroverser. I 2011 kritiserte Konsumentverket markedsføringen av kosttilskuddet for å være villedende, og i 2013 stevnet Konsumentombudsmannen VitaeLab for retten for å få stanset markedsføringen.
I 2015 kom det også frem at svenske Livsmedelsverket hadde fått åtte rapporter om mistenkte alvorlige bivirkninger etter inntak av VitaePro. Det er et harpiks-ekstrakt med betegnelsen boswellia serrata man mistenker kan gi farlige interaksjoner med legemidler. Det er dog foreløpig ikke konkludert med at noen av de opplevde plagene skyldtes inntak av VitaePro.
Sommeren 2016 ble Boswellia Serrata tatt ut av VitaePro.
As We May Think

As We May Think er en artikkel skrevet av Vannevar Bush, først publisert i The Atlantic Monthly i juli 1945. Artikkelen er sentral i hypertekstens historie.
Artikkelen skisserer hvordan Bush mente akademisk arbeidskapasitet burde utnyttes i tiden etter andre verdenskrig, når denne ressursen ikke lenger ville være bundet opp til å fremme militære interesser. Den fremholder at forskningsinnsatsen burde rettes mot å skaffe til veie mer effektive måter å lagre og innhente kunnskap på, for på denne måten å gjøre kunnskapen mer tilgjengelig.

Ideer

Viktigheten av komprimering er et sentralt element i hans essay. Som han selv skriver: "The Encyclopedia Britannica could be reduced to the volume of a matchbox. A library of a million volumes could be compressed into one end of a desk." Han påpeker at dagens store, moderne bibliotek ikke brukes til sitt fulle potensial – på det beste rekker de fleste kun å snuse litt innom deler av utvalget, og mye kunnskap står dermed urørt. Komprimering av all denne informasjonen vil gjøre kunnskap lettere å få tak i – og dette leder oss til den virkelige kjernen av det Dr. Bush vil presisere viktigheten av: tilgjengelighet.
Han mente at hans samtid hadde lite tilfredsstillende metoder for å gjenfinne informasjon. Disse bestod i all hovedsak av å indeksere materialet, og han påpeker hvor kunstig denne gjenfinningen fungerer. En bedre metode, som mer etterlikner den menneskelige tankegangen, følger et assosiativt spor. I As We May Think beskrives utviklingen av et teoretisk hypertekstsystem – en memex – hvor man hyppig kan legge inn informasjon (for eksempel lagret på mikrofilm), knytte mnemoniske lenker mellom de lagrede dokumentene og slik enklere få oversikt over stoff om et gitt tema når man trenger det. Bush mente at ved å bruke mikrofilm ville søk etter informasjon gå meget raskt.
Memexen skulle være på størrelse med et vanlig skrivebord, utstyrt med et tastatur, diverse knapper og spaker og en eller flere gjennomskinnelig flater hvor informasjonen skulle prosjekteres.
Man kunne dessuten enkelt søke dersom man f.eks. lette etter en spesifikk bok; man slapp den tungvinte veien innom bibliotekets tidvis kompliserte katalogiseringssystem og kartotekoversikt.
Østenfor Soon, Western for Råde

Østenfor Soon, Western for Råde er et musikkalbum med Dusty Cowshit, utgitt i 1996.
Nichols Bridgeway

Bygging

Nichols Bridgeway ble en del av planene for museets moderne fløy i 2005. Byggingen av broen ble igangsatt 20. september 2007, og ble offisielt åpnet sammen med den moderne fløyen 16. mai 2009.
11. juni 2009 ble det kunngjorde Structural Engineers Association of Illinois (SEAOI) at de tekniske konsulentene Arup og Wiss, Janney, Elstner Associates, Inc. ble tildelt en ærespris for deres arbeid med Nichols Bridgeway.
Torshov skole

Torshov skole var en statlig spesialskole for elever med lærevansker. Skolen ble etablert i 1878 av Johan Anton Lippestad som Anstalten for aandelig abnorme Piger og kort tid etter som Institutt for aandelig abnorme piger Thorshaug. I 1877 var Johan Anton Lippestad med å etablere Skolen for åndssvage børn sammen med Hans Hansen. Denne ble et krav at skolen måtte være kjønsdelt, dermed etablerte Lippestad en skole for piker på Thorshov. Skolen fikk statstilskudd fra startem, og fra 1. juli 1889 tok staten over driften. I 1892 ble navnet endret til Torshaug offentlige aandssvageskole. I 1908 ble skolen lagt om for både gutter og jenter.
Navnet var Torshov offentlige skole for åndssvake fra 1925 til 1951, Torshov offentlige skole for evneveike fra 1951, og Torshov skole fra 1976. I 1992 ble skolen lagt ned og deler av tilbudene videreført ved Torshov kompetansesenter.
Johan Anton Lippestad var en pionér innen undervisning for barn med lærevansker. I 1904 ble han den første direktøren for det statlege abnormskolevesenet. Lippestad tok med seg alle sine søsken fra Leppestad i Østfold til skolen på Thorshov. Blant disse var Carl Thorvald Lippestad og Emma Hjorth som begge arbeidet videre for vanskeligstilte barn, og etablerte institusjoner for elever ansett som "ikke dannelsesdyktige". Miljøet ved skolen hadde anerkjennelse inn i nordiske fagkretser.
Skolens bygninger har per 2015 nær uendret fasade, og er nyttet til barnehage.

Torshovkorpset

I 1971 ble Torshovkorpset etablert som skolekorps. Korpset ble ikke lagt ned med skolen, og har siden vokst til en markant institusjon i Oslo.
Helen Victoria Lagadu

Idrettskarriere

Lagadu kom på tolvteplass individuelt i De internasjonale øylekene 2013. Jersey kom på sjetteplass i lagkonkurransen dette året.
I De internasjonale øylekene 2017 kom hun på 12.-plass individuelt, mens Jersey fikk bronse i lagkonkurransen.
Hushjelp

Hushjelpen i Norge

Storbonden og andre i overklassen hadde alltid tjenestefolk i huset, men etter hvert som borgerskapet vokste frem og ble mektigere og rikere, ville de også ha tjenestefolk.  I 1870-årene arbeidet en stor del av Norges kvinner som hushjelp, hovedsakelig i byene, og hushjelpen var en selvfølge i et borgerlig hjem.
Etter hvert fikk kvinnene flere muligheter til lønnet arbeid utenfor hjemmene. Rundt 1900 ble det mangel på hushjelper. Likevel var hushjelp det vanligste yrket for kvinner helt frem til 1946. I 1948 ble det vedtatt en lov om hushjelper for å regulere arbeidsforholdene, men da var yrket allerede på vei til å forsvinne. Likevel fantes det så sent som i 1930 120 000 kvinnelige tjenere (inkludert hushjelper) i Norge, men i 1960 var der bare 15 000.
I 2008 er det en utenlandsk, voksen, ofte velutdannet kvinne som er den nye hushjelpen i Norge.
Kristne Menighet i Brasil

Lære

Den Kristne Menighet i Brasil fremholder at de har sin basis i Det nye testamente, tror at Bibelen er Guds ord, og at de utover det grunnlaget ikke har noen lære. Grunnleggende i deres tro er troen på Jesus som Guds sønn, Den hellige ånd og syndenes forlatelse. 
Frelse forstås som en aktiv handling fra Guds side. Forholdet mellom Gud og menneskeslekten gikk tapt under syndefallet. Gjennom Jesu Kristi offerdød på korset og oppstandelse, gjenoppretter Gud forholdet mellom seg og menneskeslekten. Alt dette skjer ved personlig tro, som er en Guds gave.
De Kristne Menighet i Brasil står for troendedåp og praktiserer tungetale og helbredelse ved bønn. Dåpen er en dåp med full neddykkelse i vann, kalt troendedåp. Å la seg døpe er et frivillig valg. Dåpen er en handling som gjøres på grunnlag av tro og overbevisning. Dåpen er en samvittighetspakt mellom den som lar seg døpe og Gud. Nattverden sees ikke som sakramental handling, men som et måltid til minne om Jesus Kristus.
Bevegelsen står teologisk sett nær pinsebevegelsen, men har historisk skilt seg ut ved å være motstandere av medlemsregistre. Pastorene er ubetalte lekmenn («eldste») og diakoner. Betaling av tiende praktiseres ikke. Menighetssang er ledsaget av orkester. Kvinnene bærer slør i forbindelse med messegang og bønn. Medlemmene hilser tradisjonelt hverandre med uttrykket "Guds fred" og et hellig kyss på kinnet.
Saman Khoda

Saman Khoda var grunnleggeren av Samanidenes dynasti. Han var en framstående person fra landsbyen Saman i Balkh-provinsen nord i Afghanistan. Tidlig på 700-tallet kom han til Merv og hoffet til kalifens guvernør i Khorasan, Asad ibn ‘Abd Allah al-Qasri. Her konverterte han til Islam, og oppkalte sin sønn Asad etter kalifens guvernør. Kalifen selv, Al-Mamun, utnevnte Asads fire sønner til herskere over henholdsvis Samarkand, Fergana, Herat, Shash og Ustrushana som belønning for deres hjelp til å slå ned et opprør mot kalifen. Dermed var samanidenes dynasti grunnlagt. Dynastiet fikk sin storhetstid under Saman Khodas barnebarn (Asads sønn) Ismail Samani.
Frente para la Victoria

Frente para la Victoria (spansk, Seiersfronten) også FPV er en sosialdemokratorientert argentinsk valgallianse. Formelt sett er det fremdeles en del av partiet Partido Justicialista. Det ledes av Cristina Fernández de Kirchner.
Frente para la Victoria ble grunnlagt i 2003 for å fremme Néstor Kirchner som presidentkandidat. På grunn av uoverensstemmelser internt i partiet kunne ikke Partido Justicialista stille til valg selv.
FPV gjorde et godt valg 23. oktober 2005 og fikk 50 og 127 valgte representanter (av 257) og 14 av 24 valgte senatorer (av 72).
Opposisjonen til FPV utgjørs hovedsakelig av støttespillerne til de tidligere presidentene Eduardo Duhalde og Carlos Menem. Mange av FPVs medlemmer selv støttet disse politikerne før Néstor Kirchner kom på banen.
Libyas riksvåpen

Libyas riksvåpen fra 1977 til 2011 bærer statens navn på arabisk, og viser en falk, som er symbolet for stammen Quraisj som Muhammed tilhørte. På brystet har falken et grønt skjold. Falken sitter på et bånd med teksten اتحاد الجمهوريات العربية (ittiħād al-jumhūriyyāt al-`arabiyya – "Føderasjonen (bokstavelig: Union) av Arabiske Republikker").
Riksvåpenet fra 1977 ble tatt i bruk etter at føderasjonen med Egypt og Syria ble oppløst. Etter 2011 ble dette riksvåpenet tatt ut av bruk, og pr. 2017 er det ikke definert et nytt fra offisielt hold. De statlige etatene bruker ulike symboler.

Tidligere riksvåpen

Eldre versjoner av Libyas riksvåpen inneholder det arabiske symbolet Saladins ørn, som også er i riksvåpenet til Egypt, Irak og Palestina.

Statssymboler siden 2011

Det nasjonale overgangsrådet tok i bruk Stjerne og halvmåne i 2011. Symbolet har vært i bruk siden, i ulike utforminger.