Klimafestivalen §112

Organisering

Omstillingen til et klimavennlig samfunn berører hele vår kultur. Det finnes ikke noen riktig måte å engasjere seg, og ingen kan gjøre alt. Festivalen viser et mangfold av måter å bidra til omstillingen, og inviterer alle til å dele de løsningene de selv brenner for å skape. Dette medfører også at de ulike byer og tettsteder finner sin egen form for festivalmarkering. Byer som Oslo, Bergen, Drammen, Kristiansand, Molde, Haugesund og Skien har alle egne klimafestivalkomiteer og nærmere 30 byer og tettsteder deltar med flere ulike  arrangementer. 
Klimafestivalen § 112 oppfordrer selvstendige arrangører til å bidra til festivalprogrammet på landsbasis. Det unike med festivalen er nettopp at enkeltpersoner og organisasjoner gir av sin tid og ressurser til en samlende markering. Det er få regler og alle initiativer er velkomne, som bidrar til endringskulturen på en positiv måte lokalt og i større perspektiver. 
Flere av de faste institusjoner som Deichman bibliotek, de fleste miljøorganisasjoner og flere miljøstiftelser deltar hvert år med arrangementer under Klimafestivalen § 112. Den norske kirke og Besteforeldrenes klimaaksjon er store bidragsytere i festivalen. Universtetsansatte vitenskapsmenn og forfattere bidrar med kunnskap på ulike felt. I kunstfeltet likeså, et mangfold av frie sceniske kunstnere, musikere, dansere, filmskapere og statlige institusjonsteatre har alle tatt klima inn i sine kunstneriske arbeider og oppsetninger.

Støtteordninger

Klimafestialen §112 fikk i 2015 støtte til oppstart fra Miljødepartementet, men har siden måtte basere seg på å drifte festivalen på frivillighet. Dette skaper et personlig engasjement og ildsjeler som gløder for klima, på tross av lite statlig økonomisk støtte.

Utvikling

Ettersom klimaendringene blir mer synlig for alle, i form av skiftene værforhold og endringer i biotoper i lokale områder blir bevisstheten blant folk større, og interessen for å verne om sine strender og havområder øker. Endringen i fauna og det rike fuglelivet i Norge viser artstap i flere områder av landet, mens nye arter etablerer seg. Vi ser en endring i økosystemene og plastforurensingen i havet virker faretruende på oss nordmenn som lever av havets rikdommer. Interessen for å forstå og møte endringene i gjennom næringsutvikling basert på økologisk bærbar økonomi vokser. En omstilling krever utfasing av olje og gass i Norge og satsing globalt på fornybar energi.  
I 2013 før Stortingsvalget ble Klimavalgalliansen opprettet, og medførte at 101 fagorganisasjoner og ulike miljøorganisasjoner og miljøstiftelser tilsluttet seg alliansen, og ønsket klima som prioritet tema under valgkampen. Det viste seg  likevel at politikerne hadde lite å frykte fra Norsk presse etter oppsummeringen i boka Klima, medier og politikk utgitt på Abstrakt forlag i 2015. Debatten om klima foregikk i all hovedsak på sosiale medier.
De politiske partiene og media har ikke tatt den voksende klimabevegelsen i folket på alvor før foran kommune og fylkestingsvalget 2019.
Ungdommen og ungdomspartiene er kommet strekt på banen i klimakampen mot oljeutvinning i Lofoten, Vesterålen og Senja.
Flere ordfører i Nordland har snudd i saken, og det diskuteres klima på alle nivåer de fleste kommuner og fylkeskommuner i Norge. 
Norske regjeringpolitikere går fortsatt inn for nye konsesjoner med økt oljeutvinning i Barentshavet, som ikke samstemmer med FN-panelets ønsker om reduksjon globalt, noe Den norske regjering har sluttet seg til gjennom Parisavtalen i 2015. Parisavtalen er en internasjonal avtale som skal sørge for at verdens land klarer å begrense klimaendringene. 
Derfor øker Klimafestivalen §112 i omfang og i takt med de lokale engasjementene for å bevare egen framtid og natur lokalt og globalt.