Sebulon

Sebulon (hebraisk: זְבֻלוּן var i henhold til den hebraiske Bibelen (det gamle testamente) den tiende sønnen til patriarken Jakob og den sjette sønnen til hans ene hustru Lea. Sebulon grunnla i henhold til tradisjonen den israelittiske stammen Sebulons stamme. En del bibelforskere mener at han kan være eponymisk metafor som ga en etiologi for stammens forbindelse til de andre stammene i det israelittiske forbundet. Med Lea som matriark er det antatt at stammen ble sett på av bibelforfatterne som en del av det opprinnelige israelittiske forbundet.

Etymologi

En forklaring på navnet er at det er avledet fra det nordvestlige semittiske rotordet zbl, vanlig i ugarittisk tekster i andre millennium f.Kr. som en epitet eller tittel på guden Baal, foruten også i fønikisk og bibelhebraisk i personnavn.
Navnets betydning er noe uklart. Det kan være et ordspill på Zebed i henhold til Leas ord i Første Mosebok: «Gud har gitt meg (zebadani) en god gave (zebed). Denne gangen vil mannen min vise meg respekt (yizbeleni), for jeg har født ham seks sønner.»
Teksten i Første Mosebok gir to forskjellige etymologier for navnet Sebulon som bibelforskere har tilskrevet til ulike kilder, den ene til Jahvisten og den andre til Elohisten (se Flerkildehypotesen); den første er at det er avledet zebed, ordet for «gave», i referanse til Leas utsagn om at hun fødte sønnen var en gave fra Gud. Den andre forklaringen er at det er avledet fra yizbeleni i betydningen «ære», i referanse til Leas håp om at Jakob vil ære henne nå som hun har født ham seks sønner. I Femte Mosebok er det imidlertid en hentydning til en tredje mulig forklaring, at det kan være forbundet med zibhe, som betyr «ofring», og da i referanse til de kommersielle aktivitetene til Sebulons stamme. Det var en avtale som ble gjort på Taborfjellet mellom Sebulons stamme og en gruppe ikke-israelitter. Denne ble referert til som zibhe-tzedek, bokstavelig betydning er ofring til rettferdighet eller ofring til Tzedek.
En forklaring utover den bibelske er at navnet Sebulon har vært benyttet lenge før det hebraiske verbet «å bo strålende» kom i bruk. HAW Theological Wordbook of the Old Testament nevner en forbindelse til akkadiske zubullu som betegner en brudgoms gave. Det hebraiske ordet for gravgave er zebed fra et tilsvarende verb. Det eneste tilfellet av dette verbet og dette substantiv er i det nevnte sitatet over fra Første Mosebok. Navnet Sebulon i seg selv er klart beslektet til verbet zabal i betydningen «å opphøye/prise» eller «ære». Dette verbet også kun benyttet i nevnte sitat. Substantivet zebul i betydningen «beboelse/bolig» opptrer fem ganger.

Den bibelske fortellingen

Toraen slår fast at Sebulon hadde tre sønner: Sered, Elon og Jahleel. Hver av dem eponymiske grunnleggere av sine klaner. Utover dette er det svært få referanser til Sebulon, hvilket også er en åpenbar indikasjon på at han er litterær og ikke en historisk figur.
Sebulons stamme fikk tildelt et område nordøst i landet rundt Sidon i dagens Libanon. I gamle tider, da det fortsatt var mulig, mot slutten av Ijár (den andre måneden i det jødiske året), kunne jøder fra fjerntliggende områder i Midtøsten gjøre en pilegrimsreise til gravstedet som etter sigende lå her.
Det er en tradisjon som mener at den nå avbefolkede landsbyen Sabalan i nærheten av byen Safed i Norddistriktet i Israel var oppkalt etter Sebulon.
En av dommerne («Høvdingene»), Elon, hevdes å ha kommet fra Sebulons stamme.