Kristian Djurhuus

Bakgrunn og yrkeskarrière

Kristian Djurhuus ble født i Tórshavn i 1895 som sønn av Elin (født Larsen) fra Porkeri og byggmesteren Hans Andreas Djurhuus (kalt Dia í Ólastovu) fra Tórshavn. Han var tippoldebarn av Jens Christian Djurhuus, og var forøvrig slektning av Hans A. Djurhuus og Janus Djurhuus. Kristian Djurhuus giftet seg i 1917 med Margreta Nielsen, som han etterhvert fikk fire sønner med, deriblant Johan Djurhuus.
Kristian Djurhuus ble uteksaminert fra middel- og realskolen i Tórshavn i 1910 og fra politikurs i København i 1922. Han var kontorist ved postkontoret i Tórshavn fra 1910, og senere ved sorenskriverkontoret fra 1914. Han var videre dommerfullmektig fra 1916.  Han flyttet med familien til Tvøroyri på Suðuroy for å være Suðuroys sysselmann fra 1920. Han var representant for Færø Amts Sparekasse fra 1920, for ulykkesforsikringen fra 1920, for A/S Trolle og Rothe i København 1923–1940, og for engelske forsikringsselskaper 1940–1948. Han var styreformann i forsikringsselskapet Tryggingarsambandið Føroyar 1940–1949.

Tidlig politisk arbeid

Djurhuus var kommunestyremedlem i Froðbiar kommuna 1926–1934, herav borgermester 1926–1930. Han kom snart inn i rikspolitikken, og var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1932–1962 og 1966–1970. Han var Lagtingets nestformann 1940–1945 og formann fra august til november 1945.
Djurhuus var formann i Færøyenes landbruksråd 1938–1948 og leder av Lagtingets delegasjon til forhandlingene med britiske myndigheter i London i 1940. Senere under den andre verdenskrig var han formann eller medlem av en rekke komiteer for Færøyenes vareforsyning og forholdet til okkupasjonsmakten Storbritannia. Okkupasjonen var godtatt av færøyske politikere, som ønsket å sikre øygruppen mot tysk okkupasjon. Djurhuus var leder av Lagtingets forhandlingsdelegasjon til Reykjavík i 1941, delegat til den nordvestatlantiske fiskerikonferansen i Washington, D.C. i 1949 og 1951, og medlem av kommisjonen for Danmarks fiskeri- og havundersøkelser fra 1951.

Regjeringsmedlem

Da Hjemmestyreloven av 1948 trådte i kraft, ble partifellen Andrass Samuelsen statsminister. Djurhuus ble minister uten portefølje i regjeringen, og tok selv over som statsminister den 15. desember 1950. Den første av Djurhuus' regjeringer bestod frem til 18. desember 1954, og utgikk fra Sambandsflokkurin og Fólkaflokkurin. Den andre regjeringen inkluderte i tillegg Sjálvstýrisflokkurin. Mellom 1952 og 1955 hadde Djurhuus-regjeringen og især ministeren Edward Mitens gjort seg svært upopulære på Norðoyar grunnet Klaksvíkstriden, hvor disse stod på de danske myndighetenes side. Den 15. november 1955 falt de første dommene for lokale opprørere i Klaksvík. Dette kan ha vært foranledningen til at en ukjent gjerningsmann skjøt mot Djurhuus' hjem med maskinpistol den 18. november 1955. Djurhuus pådro seg ingen skader i attentatet.
Djurhuus' andre regjering satt inntil den tapte lagtingsvalget i 1958, og Djurhuus ble etterfulgt av Peter Mohr Dam fra Javnaðarflokkurin som statsminister den 9. januar 1959. Djurhuus ble visestatsminister i regjering, og fikk også ansvaret for finans-, fiskeri- og justissaker. Djurhuus gikk av som sysselmann på Suðuroy i 1965, etter 45 år i stillingen. Etter en periode i opposisjon til den såkalte selvstyreregjeringen 1963–1967, kom Djurhuus tilbake i Peter Mohr Dams andre regjering med nøyaktig samme ansvar som i den første. Regjeringen gikk av den 19. november 1968, etter at Peter Mohr Dam hadde dødd 11 dager i forveien. De samme regjeringspartiene – Sambandsflokkurin, Javnaðarflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin – dannet da Kristian Djurhuus' tredje regjering. Djurhuus trakk seg fra politikken ved lagtingsvalget i 1970, og Atli Dam, sønn av Peter Mohr Dam, etterfulgte ham som statsminister.