Christopher Hitchens

1949–1970: tidlig liv

Christopher Hitchens ble født i Portsmouth som det eldste av to barn. Hitchens var sønn av Eric Ernest Hitchens, en britisk kommandør som gjorde seg bemerket i Royal Navy under andre verdenskrig. Hans mor, Yvonne Jean, jobbet også i marinen. De to traff hverandre under krigen i Skottland. På grunn av farens karriere ble familien nødt til å flytte fra sted til sted, blant annet til Malta, hvor hans bror Peter ble født.
Hans mor sa en gang følgende: «hvis det skal finnes en overklasse i dette landet, skal Christopher bli med i den». Han ble derfor utdannet ved den private kostskolen Leys School i Cambridge, og tok senere en grad i PPE ved Balliol College, University of Oxford. I Hitchens memoarer, Hitch-22, beskriver han at han hadde enkelte homoseksuelle eksperimenter under internatskolen og på universitetet. Hitchens ble svært inspirert av forfattere og bøker som blant annet Richard Llewellyns bok How Green Was My Valley, Arthur Koestlers bok Mørke midt på dagen, Fjodor Dostojevskijs bok Forbrytelse og straff, R. H. Tawneys kritikk i sin bok Religion and the Rise of Capitalism og særlig av forfatteren George Orwell. Inspirert av sin sterke motstand mot vietnamkrigen, atomvåpen og rasisme ble Hitchens på 1960-tallet medlem av et politisk venstreparti. Han deltok også i flere politiske protester og bevegelser på 1960- og 70-tallet. Han ble medlem i det britiske Labour Party i 1965, men ble utvist i 1967 sammen med flere andre Labour-studenter, hovedsakelig fordi Hitchens kritiserte datidens statsminister Harold Wilson for støtten til krigen i Vietnam. Hitchens ble inspirert av Peter Sedgwick og Victor Serge, og dannet en ideologisk interesse for trotskisme og anti-stalinisme. Gjennom årene som student ble han flere ganger arrestert og angrepet i de mange politiske aktivitetene og protestene han deltok i.

1970–1981: Journalistisk karriere

Hitchens forlot Oxford med en tredjeklasses grad. Hans første jobb var i Times Higher Education, hvor han skrev om samfunnsvitenskapelige emner. Hitchens har senere innrømmet at han hatet jobben og ble senere oppsagt. Han har uttalt «Jeg tror noen ganger at dersom jeg var god i den jobben, ville jeg fortsatt drevet med det». Senere på 1970-tallet jobbet han i New Statesman, et politisk magasin for venstresiden, og ble venner med blant andre Martin Amis og Ian McEwan. Først her fikk han sitt ry for å være en sterk venstreorientert debattant, etter sine svært aggressive utfall mot vietnamkrigen, Henry Kissinger og den katolske kirken. I 1973 døde Hitchens’ mor i Athen, men da Hitchens fløy ned, rapporterte han om den konstitusjonelle krisen som militærjuntaen befant seg i. Dette resulterte i et førstesideoppslag i New Statesman.

1970–1981: Amerikansk karriere

Hitchens emigrerte til USA i 1981, etter at han hadde skrevet skrev svært kritisk om Ronald Reagan, George H.W. Bush og amerikansk utenrikspolitikk i Sør- og Sentral-Amerika for The Nation. Han bodde også mange år i Kypros som utenrikskorrespondent. Det var også her han traff sin første kone, Eleni Meleagrou, som han fikk to barn sammen med. Han ble «Contributing Editor» i Vanity Fair i 1992, og skrev over ti spalter hvert år. Hitchens forlot The Nation i 2002, da han hadde havnet i en dyp uenighet med kollegaer om Irak-krigen.