google/wiki40b huggingface dataset:
Joe Bonamassa

Karriere

Bonamassa vokste opp i Utica, New York og startet allerede som 4-åring å spille gitar. 12 år gammel hadde han  sitt eget band, Smokin' Joe Bonamassa. Seinere spilte han i bandet Bloodline. År 2000 kom hans første soloplate, A New Day Yesterday. Etter dette kom platene i rask rekkefølge, So, It's Like That (2002), som toppet den amerikanske blues-salgslista. Så kom Blues Deluxe (2003), Had To Cry Today (2004) og You & Me (2006), som alle også nådde Topp 10 i hjemlandet. Fra og med Sloe Gin (2007) har også Bonamassas studioalbum havnet på Billboardlistas Topp 30.
Hans gjennombrudd i Europa kom med albumet The Ballad of John Henry (2009), og Black Rock (2010). Så kom Dust Bowl (2011), Driving Towards The Daylight (2012), Different Shades of Blue (2014) og Blues of Desperation (2016). Bonamassa har dessuten utgitt 10 livealbum alene. 
Sammen med vokalist Beth Hart har han gitt ut albumene Don't Explain (2011), Seesaw (2013) og Live in Amsterdam (2014). I 2009 dannet han rockebandet Black Country Communion sammen med bassisten Glenn Hughes (eks. Deep Purple), keyboardisten Derek Sherinian (eks. Dream Theater) og trommeslageren Jason Bonham. Bandet har så langt tre albumutgivelser.
Sigerik

Sigerik var vestgoternes konge i syv dager i 415. Hans forgjenger, Ataulf, ble dødelig såret i et attentat da han badet i palasset i Barcelona. Drapsmannen var en lojal tjener av Sarus, en gotisk adelsmann og personlig fiende som Ataulf tidligere hadde drept. Da Ataulf døde, brøt Sarus' fraksjon, amaliene, etterfølgingsloven ved umiddelbart å gjøre Sigerik, Sarus' bror, til konge.
Edward Gibbon skriver i History of the Decline and Fall of the Roman Empire at Sigeriks første handling som konge «var det umenneskelige drapet» på Ataulfs seks barn fra et tidligere ekteskap «som han rev uten medlidenhet fra armene til en biskop». Galla Placidia, Ataulfs enke, ble «behandlet grusomt og fornærmende» ved å bli tvunget til å gå mer enn 19 km til fots blant fanger som ble drevet fremover av en ridende Sigerik, «morder av en ektemann som Placidia elsket og sørget over».
Enkens lidelser ble en av faktorene som førte til opprør mot tronraneren, Sigerik ble raskt drept og erstattet med Ataulfs slektning, Wallia.
Siden Sigerik var en amali, medlem av en rivaliserende undergruppe blant vestgoterne til baltiene (som Ataulf og Wallia tilhørte), blir kongerekken vanligvis kalt Balti-dynastiet, Sigerik er den eneste som ikke tilhørte dette. På grunn av dette, og måten han kom til makten samt at han bare styrte i syv dager, er ikke Sigerik alltid nevnt i vestgoternes kongerekker.
G2A

G2A er et globalt økosystem og finansielt teknologiselskap som knytter sammen hele G2A økosystemet med internasjonale og lokale betalingsmetoder. Det sentrale punktet i dette økosystemet er G2A Marketplace, verdens største markedsplass for digitale produkter. G2A har hovedkontor i Hongkong, men G2A har kontorer i mange land, inkludert Kina, Polen og Nederland. Selskapet ble etablert i 2010.
Plattformen har millioner av kunder, flere hundre tusen selgere og over 75000 digitale produkter. Over 700 mennesker fra ulike avdelinger sikrer at hver transaksjon på G2A er trygg og sikker. Bortsett fra den digitale markedsplassen, har G2A et helt økosystem med ulike produkter, inkludert G2A PAY, en global betalingsgateway.
G2A ble startet av en gruppe spillentusiaster fra Hongkong med en visjon som gikk ut på å tilby den beste plattformen for digitale spill.
G2A.COM sin hoved målgruppe var unge spillere med mangel på disponibel inntekt, så målet ble å selge videospill til lavest mulig pris.
Pseudohippopsis

Utseende

Middelsstore, tynne, lyst gråbrunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk.

Levevis

Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Funai Classic at the Walt Disney World Resort

Funai Classic at the Walt Disney World Resort er en golfturnering på PGA-touren som arrangeres hvert år på en av de fem mesterskapsbanene i Walt Disney World Resort i Florida. Turneringen ble spilt for første gang i 1971 under navnet Walt Disney World Open Invitational. Selskapet Funai Electric overtok som tittelsponsor i 2003.
Parnassos

Parnassos som metafor

Navnet Parnassos refererer i skjønnlitteraturen til dets berømmelse som et sted for poesi, litteratur, og ved forlengelse til lærdom og visdom. Fjellet har gitt navn til den parisiske bydelen Montparnasse. Franske studenter på 1600-tallet kom dette åslendte nabolaget i Paris for å lese poesi og kalte det for «(le) Mont Parnasse», det vil si etter Parnassosfjellet i Hellas som var hjemmet til de ni musene som beskyttet kunstartene i gresk mytologi.

Parnassos i dag

I dag er fjellskråningen av Parnassos lokaliseringen av to skisentre. Parnassos' skisenter består av to seksjoner, Kellaria og Fterolakka, som til sammen utgjør det største skisenteret i Hellas. Et mindre skisenter med to skiheiser heter Gerontovrahos strekker seg over en fjellrygg fra Kellaria.
Det er en del gruvedrift i fjellet, hovedsakelig for dets rikelige mengder av bauksitt, en naturlig forekommende heterogen aluminiummalm, som er konvertert til aluminiumoksid og deretter omformet til aluminium.
Ferdinand von Richthofen

Bakgrunn

Ferdinand von Richthofens foreldre var Karl von Richthofen (1801–1874) og Ferdinande von Kulisch (1807–1885), som før hun giftet seg i 1828 var som «Nanny von Kulisch» hoffdame ved det hertugelige württembergiske hoff i Carlsruhe (Oberschlesien) og skulle forfatte en biografi av Ferdinands bror, den i 1873 ekskommuniserte domkapitular Carl Freiherr von Richthofen (1832–1876),.
Richthofen studerte geologi i Breslau og Berlin. Han promoverte i 1856, og arbeidet så som geolog. Han foretok fra 1856 til 1860 geologiske undersøkelser i  Sydtirol (Alpene) og Siebenbürgen (Karpatene). Han tok del i [[Franz von Hauer (geolog)|Franz von Hauer]s utarbeidelse av en omfattende geologisk beskrivelse av Siebenbürgen (publisert i 1863) og stod bak med et oversiktskart (1861), og som lenge ble betraktet som standardverket om sitt emne.

Forskningsreiser

Etter granskningene i Tirol og Transilvania resiste han rund i store deler av Asia (Ceylon, Japan, Taiwan,  Celebes, Java, Filippinene, Siam, Burma, California (der han fant nye områder med gull). 
Fra 1868 til 1872 foretok han syv ekspedisjoner til Kina. Det var han som var den første vesteuropeer som lokaliserte den uttørrede Lopnur. Under reisene  gjennom Kina lette han også etter kullforekomster. En kinesisk fjellkjede ble i Europa oppkalt etter ham: Richthofenfjellene. .
Han var professor i geologi ved Bonn fra 1875, professor i geografi ved universitetet i Leipzig fra 1883, og professor i geografi ved Humboldtuniversitetet i Berlin fra 1886. Blant hans mes kjente studenter var Sven Hedin, den svenske oppdagelsesreisende. Også Alfred Philippson, Arthur Berson, Fritz Frech og Wilhelm Sievers var blant hans studenter.
Han var president for det tyske geografiske selskap i mange år, og grunnla Berlins hydrografiske institutt.
Ferdinand von Richthofen var onkel til flygeresset fra Første verdenskrig Manfred von Richthofen, kjent som «den røde baron».
Ferdinand von Richthofen er gravlagt på Südwestkirchhof Stahnsdorf.
Svarthyll

Ikke-synlige trekk

Svarthyllen er hurtigvoksende, tåler skygge, frost, salt og en del vind. Rotnettet består av tykke, kun svakt forgrenede, vidt utbredte røtter. De gjenkjennes lett på lukten. Grenene har tykk, hvit marg, som på gamle grener svinner bort og etterlater et hulrom. Blader og bark inneholder bitterstoffer, men ikke i så høy konsentrasjon som hos den nært beslektede druehyllen. Hele busken, bortsett fra blomstene og de modne fruktene, er derfor giftig.

Størrelse

6 × 5 m (50 × 40 cm/år).

Bruk

Hyllen gror best i frodig, eventuelt litt fuktig jord, men kan også dyrkes i kalkholdig sandjord. Den tåler beskjæring godt. Den egner seg både til den indre delen av skogbryn, og til lebeplantninger. Det er viktig at man planter riktig sort svarthyll, da de fleste selvsådde svarthyllplanter ikke er hardføre. De modne fruktene er ettertraktet blant fugler.
Hyll er en gammel legeplante. Avkok av blomstene skulle virke feberstillende og svettedrivende, og bærene hjelpe mot forkjølelse og influensa. Blomstene brukes til hyllblomstdrikk, og kan også spises, for eksempel dyppet i tynn deig, frityrstekt og drysset med sukker. Bærene brukes til saft og suppe. Bærene har høyt innhold av A- og C-vitamin.
I gamle dager het det seg at gudinnen Frøya bodde i hyllen, og luket man hyllen ved huset sitt uten å plante en ny, var det fare for ulykke.
Vitaliebrødrene

Vitaliebrødrene, også kalt viktualiebrødrene eller fetaliebrødrene, er en betegnelse på en gruppe kaprere som var særlig operative i årene 1391 til 1398, primært i Østersjøen. En av vitaliebrødrenes mest kjente leder var Klaus Störtebeker. De eksisterte fram til 1430-tallet, men med en etterhvert mindre styrke.
Navnet kommer fra lavtysk: vitalie («proviant»), fra latin: victualia («levnetsmiddel»), og de fikk dette navnet da kaprergruppen ble engasjert av huset Mecklenburg under en krig mellom Danmark og Sverige for å bringe forsyninger til Albrecht av Mecklenburg da han som svensk konge var beleiret i Stockholm av dronning Margretes hær i «1389». Etter at krigen sluttet fortsatte vitaliebrødrene å kapre handelsfartøyer og plyndret de danske kjøpsteder for egen regning og kalte seg så for «Likedeeler» (lavtysk: likedeler = lik andel) ettersom de delte byttet likt innbyrdes, noe som har gitt dem et Robin Hood-rykte i ettertiden.
De inntok Bergen i 1393, og Malmö og Visby 1394 slo seg ned på Gotland. En overenskomst mellom Margrete og Albrecht i 1395 førte til at Albrecht ble satt fri og Stockholm pantsatt til hanseatene. Dette fratok vitaliebrødrene deres grunnlag, men de fortsatte med sjørøveri. Den tyske orden under stormester Konrad von Jungingen fordrev vitaliebrødrene fra Visby i 1398 og slik sikret østersjøhandelen.
I 1401 klarte en flåte fra Hansaforbundet ledet av Simon av Utrecht å nå Störtebekers flåte i nærheten av Helgoland og slo denne i et slag 22. april. Ifølge enkelte historier hadde Störtebekers skip blitt gjort sjøudyktig ved hjelp av en forræder som hadde kastet flytende bly på kjettingen som holdt styreroret. Störtebeker og hans mannskap ble overmannet og fraktet til Hamburg og ble der dømt til døden og halshugget 20. oktober.
Så sent som i 1429 plyndret de Bergen
Slå hjul

Å slå hjul er en akrobatisk bevegelse der man setter hendene i bakken og roterer sidelengs slik at man lander på beina igjen. Rotasjonen kan minne om et hjul som ruller, derav navnet.

Utførelse

Når man slår hjul tar man fart og setter først den ene hånda i bakken til side for kroppen, mens man holder armer og rygg strake. Den andre hånda settes i bakken samtidig som man sparker fra med beina og lar dem rotere over resten av kroppen. Man roterer altså sidelengs langs en tenkt linje i retningen på tvers av kroppen. Bevegelsen bærer derfor navnet sitt, fordi kroppen under utførelsen minner om eikene i et hjul som triller.

Variasjoner

Å slå hjul regnes blant de enklere momenter innen turn. En lignende og noe mer avansert variant kalles en araber. I den bevegelsen vrir man kroppen mens beina pendler over hodet slik at man lander baklengs med samlede bein. Det er også mulig å slå hjul ved å sette kun en hånd i bakken eller ingen i det hele tatt, såkalt fritt hjul. Disse bevegelsene krever mer spenst og større hastighet.
Xiphiopsylla lippa subsp. smithi

Liv og utvikling

I alle fall noen av artene er knyttet til gnagere som lever i høylandet i Afrika.

Utbredelse

Artene i slekten Xiphiopsylla ser ut til å være begrenset til Øst- og Sentral-Afrika.
Anna av Sachsen

Biografi

Anna var datter av Christian III og Dorothea av Sachsen-Lauenburg, datter av hertug Magnus I av Sachsen-Lauenburg og Katarina av Braunschweig-Wolfenbüttel (søster til svenskekongen Gustav Vasas første ektefelle).
Anna, som var storesøster til Frederik II ( konge av Danmark-Norge 1559-1588), Magnus av Øsel og Hans den Yngre, ble på slottet Hartenfels i Torgau 1548 gift med August I av Sachsen (1526–1586) som ble kurfyrste i 1553. Med ham oppdro hun med stor nidkjærhet og religiøs overbevisning, Augusts foreldreløse niese Anne. Selv fikk hun mange barn men kun få av dem nådde voksen alder.
I Hauptstaatsarchiv i Dresden er det en stor brev- og dokumentsamling etter kurfyrstinne Anna av Sachsen. På slutten av 1500-tallet perfeksjonerte hun kunsten å lage akevitter. Hun etterlot seg 181 typer brennevin smaksatt med krydder og urter, men ingen av oppskriftene er bevart.
Anna døde i Dresden av pest og ble begravet i Freiberger Dom. Hun har fått oppkalt byen Annaburg etter seg, samt Annenkirche og Alter Annenfriedhof i Dresden.
Metrioidea

Utseende

Små til middelsstore (gjerne 3-10 millimeter), avlange, glatte og blanke, gjerne rød- eller gulaktige bladbiller. Antennene er trådformede.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt og forekommer i Sørøst-Asia, Oseania, Nord- og Sør-Amerika, med særlig mange arter på Ny-Caledonia.
Julia Livia

I fiksjonen

I Robert Graves’ romaner Jeg, Claudius og Claudius Guden ble Julia framstilt som «Helena slukhalsen». Graves gjorde dette som et humoristisk innslag i sine romaner, men i virkeligheten hadde hun ikke noe omdømme for å være grådig storspiser.
I TV-serien basert på Graves’ roman, Jeg, Claudius, ble hun framstilt av Karin Foley. Det er ikke historisk korrekt at hennes mor forsøkte å forgifte henne for å forhindre at Sejanus giftet seg med henne.
Niemegk

Niemegk er en småby i det østre Tyskland, beliggende i Landkreis Potsdam-Mittelmark i forbundslandet Brandenburg, omkring 75 km sydvest for Berlin. Byen har 1987 innbyggere (2012). Den er sete for kommunalforbundet Amt Niemegk, hvori også kommunene Mühlenfliess, Planetal og Rabenstein/Fläming inngår.

Historie

Sør for dagens Bahnhofstrasse fantes en oldtidsborg der rester av tyske og slaviske bosettinger er blitt funnet. Byen näevnes som borglen i år 1161, med en bosetting omkring borgen, og i 1228 fikk deb byrettigheter.
Navnet på byen antas å ha blitt tatt fra den nederlandske byen Nijmegen - en rekke steder i det samme landskapet i Tyskland, Fläming - har navn som viser tilbake til det flamske, hvorfra det var en tilflytting.
Byen var fra middelalderen frem til 1815 en grenseby i nordre del av Kurfyrstedømmet Sachsen og ble hardt rammet i mange kriger, blant annet den schmalkaldiske krig og i trettiårskrigen. Etter Wienerkongressen i 1815 tilfalt byen provinsen Brandenburg i Preussen.

Kommunikasjoner

Byen har tilknytning til motorveien A9 (Potsdam - München), med en avfart to 2 km nord for bykjernen.  Gjennom byen går også  Bundesstrasse 102 (Wusterhausen an der Dosse - Luckau).
Syrefri

Syrefri er en betegnelse som brukes om papir, papp, kartong og annet som ikke inneholder mekanisk masse, det vil si urensede trefibre, og som har en pH-verdi på 7 eller mer. Dette gjelder først og fremst papir som skal være varig og ikke bryte ned seg selv eller det som det er i nær kontakt med.
Mange papirkvaliteter har, (og fremstillingsmetoder for andre materialer) etterlater små mengder syrer som på sikt kan viske ut eller bryte ned fargestoffer og i det minste føre til blekning eller misfarging.
For kunst som skal vare noen år, er det viktig at papir ikke misfarges eller bryter ned det som står på det. Også passepartouter, bakplater og andre bestanddeler som brukes til innramming har en etterhvert erfart at må være syrefri.
Det at en i tidligere tider ikke har visst nok, har gitt fare for tap av kunstverk, og konservatorene ved mange museer får store restaureringsarbeider.
Stella (Linux)

Stella er en rumensk Linuxdistribusjon som er basert på CentOS. Distribusjonen er rettet mot næringslivet og legger vekt på brukervennlighet og støtte for mange populære multimedia-formater. Distribusjonen har sine egne programvarelagere for LibreOffice og annen brukervennlig programvare, i tillegg til de som tilhøys av CentOS og Red Hat Enterprise Linux.
Distribusjonen benytter skrivebordsmiljøene GNOME. Distribusjonen har 32-biter x86 og 64-biter x86-64 som plattform.
Første versjon var 6.3 og ble lansert 31. juli 2012. Siste versjon er versjon 6.7 som ble lansert 15. august 2015.
Edifício Altino Arantes

Edifício Altino Arantes (Edifício do Banespa) er en skyskraper i São Paulo. Den ble bygget fra 1939 til 1947. Den er 161 meter høy, og er den fjerde høyeste bygningen i Brasil. Bygningen er et av São Paulos mest kjente landemerker.
Parasteatoda tepidariorum

Utseende

Parasteatoda tepidariorum er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper og mange er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen stor og kuleformet. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.

Levevis

Parasteatoda tepidariorum lever litt skjult, i hulrom og skyggefulle steder og bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers. 
Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk. I Norge kan den kun reprodusere innendørs og regnes som en innført art.
Tetsuo Sugamata

Japans herrelandslag

Tetsuo Sugamata spilte 23 landskamper for Japans herrelandslag.
Attilio Ariosti

Liv og virke

Ariosti ble født inn i en middelklassefamilie og fikk fiolin-, orgel- og komposisjonsundervisning. I 1689 trådte han inn i minorittordenen, ble diakon i 1692 og fikk samme år organistposten ved kirken S. Maria dei Servi i Bologna. Etter at han komponerte noen oratorier, fikk han de første kontaktene i teaterverdenen.
De første operaene fikk han oppført i Venezia i 1697. Fra 1697 til 1703 var han hoffkomponist ved Sophie Charlotte av Hannovers hoff i Lietzenburg ved Berlin. Her komponerte han operaene La fede ne tradimenti, L'inganno, vinto della costanza og Mars und Irene. Ellers skrev han ved hoffet forskjellige arier, kantater og kammerkonserter.
På grunn av en fysisk konfrontasjon med overhoffkapellmesteren måtte han forlate Schloss Charlottenburg i året 1703. Deretter var han en kort tid ansatt ved hoffet i Anjou. Mellom 1703 og 1709 tjenestegjorde han som keiser Josef I av Det tysk-romerske rikes østerrikske generalagent for Italia.
Etter 1715 opplevde han store suksesser i Paris og London som først ble overtruffet da Georg Friedrich Händel entret scenen. I 1719 samarbeidet Ariosti og Händel i Royal Academy of Music. Arisosti skrev drama, var sanger, spilte cello og cembalo, men favorittinstrumentet hans var viola d'amore, og det var dette instrumentet han spilte mellom aktene i Amadigi di Gaula 12. juli 1716 som Händels første kjente framføring i London.
Arisosti skrev 21 solosonater for viola d'amore som vanligvis blir kalt «Stockholm-sonatene» da den eneste bevarte kilden for de fleste av dem oppbevares i Statens Musikbibliotek i Stockholm. Disse verkene viser en utpreget sans for humor og overraskende harmonier, og en kreativ bruk av stillhet.
Bergens Glasværk

Bergens Glasværk var en virksomhet som produserte glass, opprettet i 1875 og nedlagt i 1927. Det hadde vært flere eierskifter og produksjonsstanser på de vel femti årene verket var i drift. Verket ble også kalt Flesland Glasværk. I 1937 ble verket startet opp igjen som Flesland nye glassverk, senere skiftet det navn til A/S Flesland Glassverk.
Etter en eksplosjon i et tysk skip på Vågen i Bergen 20. april 1944 hadde Flesland Glassverk fått inn over 100 tonn glasskår etter ulykken, dette ifølge Bergens Tidende den 3. juni samme år. Glasskårene skulle brukes i produksjonen av kavl og annet bruksglass. Driften ble nedlagt ned igjen etter en eksplosjonsartet brann som gikk ut over de fleste bygningene på verket i 1956.
Verket lå på Flesland. Det meste av området har nå blitt boligområde og plass til et anlegg for spesialavfall. Som alle glassverk på den tiden ble det lagt i nærheten av kilder for brensel, i dette tilfellet torvmyr. Torvmyrene er nå for det meste dekket av Bergen lufthavn Flesland. I tillegg var tilgangen til rikelig kjølevann fra Fleslandselva viktig, og at råvarer og ferdige glassprodukter lett kunne transporteres inn og ut fra egen kai ved Raunefjorden.
Verket produserte mest flasker, men også kavl, særlig i den siste perioden. Kavl merket F anses å være fra Flesland Glassverk.
Komiprisen 2016

Komiprisen 2016 ble delt ut lørdag 30. april 2016 på Ole Bull Scene i Bergen. Utdelingen ble ledet av Erik Solbakken og Hasse Hope og overført direkte på NRK1.
Triztan Vindtorn poesipris

Triztan Vindtorn poesipris er en norsk litteraturpris, første gang utdelt i 2013. Målet med prisen er å øke interessen for poesi, og den er etablert i navnet og til minne om poeten Triztan Vindtorn. Prisen gis til en norsk forfatter som har gjort en stor innsats for norsk poesi.
Bak prisen står Den norske Forfatterforening, Drammen kommune og forlaget Aschehoug. Den er på 75 000 kroner. I tillegg utdeles et trykk, en gave fra Vindtorns familie.
Prisen ble første gang utdelt i mars 2013, ved «Poesiens dag» i Drammen Teater. Juryen var ledet av Arild Linneberg, og besto ellers av Torgeir Rebolledo Pedersen, Mette Karlsvik, Edvard Hoem og Kristin Berget.
Neandra

Utseende

Små til middelsstore, avlange og litt flate, brunrøde trebukker med korte antenner. Hannens kjever er noe forstørrede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-Amerika. Den vanligste arten, Neandra brunnea er etablert i området rundt Dresden i Tyskland, der den ble innført i det 19. århundre.
Storfosna kirke

Historie

Det ble bestilt en kirkeklokke på 100 kg hos O.Olsen & Sønn, Nauen pr. Tønsberg. Den kostet 120 kr.
Det ble en høytidsdag på Storfosna torsdag 11.desember 1913. Da kirkeklokken ringte og varslet at innvielsesdagen for kapellet var kommet, gikk de geistlige iført sitt kirkelige skrud i prosesjon fra Storfosen gård til kapellet.
Tanken om å bygge kirke ble først lansert i 1887, men allerede åtte år tidligere hadde storfosningene søkt kommunen om å få anlagt en gravplass på øya.
Eieren av Storfosna har gitt tomt til både kapellet og kirkegården. Inventar til kirken er gitt som gaver fra flere ulike personer, familier og foreninger.

Inventar

Orgelet er et pedalharmonium. Det er bygget av Norsk Orgel og harmoniumfabrikk i 1953
Det ble innlagt elektrisk lys sommeren 1959. I 1960 fikk kirken ny messehagel, kjøpt fra Husfliden i Oslo. Til 50-årsjubileet i 1963, fikk kapellet installert elektrisk oppvarming.