Magne Nyborg

Biografi

Nyborg startet sin forskerkarriere i 1964 og før det underviste han i 12 år i daværende folke- og framhaldsskole hvor han førte to klasser frem til avsluttende eksamen.  De observasjonene han da gjorde munnet ut i et ønske om å forstå hvorfor enkelte barn i normalskolen generelt lærte på en utilfredsstillende måte, dvs. på en lite meningsfull og lite overførbar måte, og derfor en lite motiverende måte og hvorfor disse barna glemte for raskt og ble for mye frustrert, osv.  Forskningen hans var i sterk grad motivert av dette ønsket. Nyborgs teoretiske- og empiriske forskning resulterte i flere modeller for pedagogiske tenkning, planlegging og praksis.
Etter at Nyborg tok doktorgraden i 1971,  var han forsker og lærer ved Universitetet i Oslo, de siste 10 årene som dosent og professor. Fra og med 1993 søkte han avskjed for å arbeide med forskningsformidling gjennom stiftelsen INAP – Institutt for Anvendt Pedagogikk.
Nyborg var gift med spesialpedagog Ragnhild Nyborg, som også var medforfatter av flere av hans siste publikasjoner.  Begge gikk bort i 1996.

PSI-modellen

Nyborgs teoretiske modell av en lærende person, PSI-modellen (Person-Situasjon-Interaksjons-modellen), er en tegnet fremstilling hvor Nyborg peker ut  antatte forhold mellom psykologiske prosesser og strukturer i en lærende person, ofte i interaksjoner med andre personer.  Her vektlegges språkets betydning for læring og utvikling og den rollen som læreforutsetninger i form av grunnleggende begrepssystemer (GBS) kan ha for koding i persepsjonen, for korttidsminnebehandling av informasjon, for tenkning og problemløsning, for valg av handling etc.
PSI-modellen gir en mulighet til å teoretisk forestille seg hva som kan antas å skje inne i en lærende person sett i forhold til ytre observerbare hendelser og blir et analyseredskap for resonnementer rundt hva som kan ha sviktet når læring hos barn og unge ikke finner sted i tilstrekkelig grad og hvilke pedagogiske tiltak som kan iverksettes for at de skal tilegne seg læreforutsetninger og forbedre sin evne til å lære.

BU-modellen

BU-modellen (Begreps-Undervisnings-modellen) kalles gjerne for BU-modellen eller BUM og er den sentrale undervisningsmodellen.  BU-modellen representerer pedagogiske- og psykologiske prinsipper og tenkemåter for hvordan en kan bidra til at barn og unge tilegner seg grunnleggende begreper og begrepssystemer til et språklig, bevisstgjort og overførbart nivå, hvor disse komponentene kan fungere som langtidsminne og bli viktige redskaper for koding, korttidsminnebearbeidinger, tenkning og læring, valg av handling etc.
Prinsippene kan også benyttes i undervisning av alle mer sammensatte hverdagsbegreper og fagbegreper. Der man i den grunnleggende begrepsundervisningen underviser om enkeltegenskaper, vil en i undervisningen av mer sammensatte fenomener måtte rette fokus mot to eller flere karakteristiske egenskaper, samt hvordan disse skiller seg fra egenskapene til andre, gjerne forvekslingslike fenomener ved hjelp av analytisk koding ved GBS

GBS-modellen

Grunnleggende BegrepsSystemer (GBS-modellen) er en ordnet presentasjon med ord for en rekke grunnleggende begrepssystemer med tilhørende begreper (farge, form, stilling, størrelse, retning, antall m. fl.) som det har vist seg viktig å lære barn og unge på en presis måte og som danner basis for videre læring og utvikling.  I alt regner en med fra om lag 18 til 26-27 begrepssystemer alt etter hvordan disse grupperes. Nyborg betegnet sin oversikt over grunnleggende begreper og begrepssystemer som en målanalytisk modell.

Modellen for ferdighetsopplæring

Modellen for ferdighets-opplæring ble avledet fra en oppgaveanalyse av ferdigheter utført av Paul M. Fitts og viser hvilke delprosesser som inngår i ferdighetslæring innenfor rammen av tre faser, til hjelp når pedagoger skal tenke omkring og tilrettelegge for ferdighetslæring av ulike slag.

Analytisk koding

Analytisk koding er et sentralt begrep i Nyborgs læringsteori 
Analytisk koding innebærer  at personen ved en ”mental” prosess suksessivt vender, innretter eller styrer sin oppmerksomhet mot ulike deler ved et observert helt fenomen, mot egenskaper ved deler eller det hele, mot forhold mellom så vel som innen helheter, mot antall deler eller helheter etc Denne form for oppmerksomhets-innretning vil svært ofte skje på basis av grunnleggende begrepssystemer (GBS), integrert med språk- ferdigheter.  Dette kan også uttrykkes som at personen koder ett og samme fenomen på flere måter ved hjelp av et utvalg av språklig bevisstgjorte GBS.
En slik analytisk koding kan altså foregå på et indre plan, men kan også utføres på et ytre og observerbart plan ved at personen utfører selvinstruksjoner under kodingen samt ”rapporterer” om utfallet av oppmerksomhets-innretningene: Hvilke deler kan denne tingen deles inn i/opp i? (Aktuelt svar). Hva er antallet deler? (Aktuelt svar). Hvilken farge, form, stilling, størrelse, plass, m.m. har den/de forskjellige delene? (Aktuelle svar). etc. 
Denne kodingen gir i neste omgang grunnlag for å foreta sammenligninger (se likheter og forskjeller mellom ulike fenomen/situasjoner), kategoriseringer (f.eks. inn i begreper)  og generaliseringer med tilsvarende muligheter for overføring av læring til nye situasjoner.

Erfaringer med Systematisk begrepsundervisning

Magne Nyborgs undervisningsmodeller er utprøvet og dokumentert i et større antall flerårige og kontrollerte forsøk i barnehager, skoler og - i sin tid - Statens spesialskoler over et tidsspenn på 35 år. BU-modellen er også trukket inn i prosjekter og  forskningsarbeid internasjonalt og har vunnet anseelse for sin gode effekt, særlig for barn med læringsutfordringer.