google/wiki40b huggingface dataset:
Sörstafors

Sörstafors er et tettsted i Hallstahammar kommune i Västmanlands län i landskapet Västmanland i Sverige. Det ligger cirka tre kilometer sør for Hallstahammar. I 2010 hadde tettstedet 278 innbyggere.
Sörstafors ligger like sør for E18. Det ble anlagt et tresliperi på 1860-tallet, som på 1870-tallet ble komplettert med en papirfabrikk. Samfunnet vokste opp omkring denne virksomheten. Bruket tilhørte lenge Surahammars Bruk. Sörstafors Pappersbruks AB ble i 1961 kjøpt av Billerudkonsernet, som la ned virksomheten i 1966. I dag finnes det blant annet et støperi på stedet, det eies av Varnäsföretagen AB. I 1937 ble det bygd et større vannkraftverk i forbindelse med Kolbäcksån.
Sørlandsparken

Sørlandsparken er en næringspark som ligger i Kristiansand, 17 km fra Lillesand sentrum. Parken har et næringsareal på 670 000 m² og har ca 5 000 arbeidsplasser.
Hoveddelen ligger i Kristiansand kommune og huser bl.a. Sørlandssenteret med 195 butikker og Kristiansand Dyrepark. Innunder Sørlandsparken hører også Sørlandets Travpark. 
En rekke kjedebutikker er lokalisert i parken: Biltema, Elkjøp, Power, Montér, Byggmakker, Skeidar, Rema 1000, og Vianor. Hovedtyngden av bilforretningene i distriktet har sine utstillingslokaler og verksteder i parken. Ikea åpnet butikk i Sørlandsparken høsten 2010.  
Rica Dyreparken Hotel og Quality Hotel & Resort Kristiansand ligger i tilknytning til Sørlandsparken.
Coraliomela

Utseende

Store (20-32 millimeter), flate, avlangt ovale, halvblanke, rødlige og svarte skjoldbiller. Hodet er lite men godt synlig ovenfra. Pronotum er rundet, uten store sideflater, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er røde, gjerne med svarte flekker, kraftig punkterte, nokså jevnbrede. Antennene er ganske tynne. Beina er ganske korte, føttene utvidete.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene er knyttet til palmer der de kan gjøre noe skade på unge trær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika: Brasil, Bolivia, Paraguay og Argentina.
Manuel Ángel Martín Perez

Karriere

Martín debuterte i internasjonal sammenheng da han deltok ved Verdenscupen i boccia 2007 i Vancouver. I den individuelle konkurransen endte han på 23.-plass, og i lagkonkurransen (BC1/2) fikk Spania sølv, bak Storbritannia. Året etter deltok han ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. Her vant han alle sine tre kamper i gruppespillet, og gikk videre til kvartfinalen. Han tapte imidlertid semifinalen mot sørkoreanske Kwok Hoi Ying, og måtte spille bronsefinale mot Pablo Cortez, der Martín vant 3-2 og fikk PL-bronse. I lagkonkurransen fikk Spania bronse, etter seier 5-4 over Kina i bronsefinalen. Ved utgangen av 2008 var han dermed rangert som nummer 8 i verden i klassen BC2. 
Ved EM i boccia 2009 i Póvoa de Varzim i Portugal gikk han videre fra gruppespillet, med to seire og et tap, og spilte seg fram til finalen ved å bl.a. slå nummer én på verdensrankingen, Nigel Murray, 4-0 i semifinalen. I finalen tapte han 1-4 for portugisiske Fernando Ferreira, og fikk dermed sølv individuelt. I lagkonkurransen tapte Spania semifinalen mot Portugal, men vant bronsefinalen 6-2 mot Irland. 
Da han deltok ved VM i boccia 2010 i Lisboa i Portugal kom han på 6.-plass individuelt, etter tap 4-5 for Nigel Murray i kvartfinalen. I lagkonkurransen fikk Spania bronse, etter at de slo Irland 10-5 i bronsefinalen. Martín spilte her sammen José Manuel Prado, Francisco Javier Beltran, José Vaquerizo og Pedro Cordero. Året etter kom han på 24.-plass ved Verdenscupen i boccia 2011, der Spania kom på 6.-plass i lagkonkurransen. 
Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London ble han slått ut i åttendedelsfinalen, der han tapte på tie-break etter 3-3 ved full tid. I lagkonkurransen tapte Spania begge sine to kamper i gruppespillet, og gikk ikke videre til finalespillet.
UNIPOM

UNIPOM, formelt United Nations India-Pakistan Observation Mission, var en militær observasjonsstyrke opprettet av FN for å overvåke våpenhvilen på grensen mellom India og Pakistan etter at de to landene hadde vært i krig. Mandatet ble gitt i Sikkerhetsrådets resolusjon 211 av 20. september 1965. Operasjonen var aktiv fra september 1965 til mars 1966.
UNIPOM påså at India og Pakistan trakk sine styrker tilbake til stillingene fra 5. august 1965. Da dette var fullført, ble operasjonen avviklet. To hovedkvarter ble etablert, det ene i Amritsar i India, det andre i Lahore i Pakistan. UNIPOMs område dekket ikke Kashmir, der FN allerede hadde en egen observasjonsstyrke, UNMOGIP.
På det meste hadde UNIPOM en styrke på 96 militærobservatører, støttet av en sivil stab av internasjonalt og lokalt personell. I alt 19 land bidro med personell, deriblant Norge.
Edward Bernhard Raczyński

Bakgrunn

Edward Raczyński var sønn av grev Edward Alexander Raczyński og Rose, født grevinne Potocka. Han tilhørte en av de eldste adelsslekter i Stor-Polen, som 1. februar 1824 ble opphøyet i arvelig prøyssisk grevestand av kong Fredrik Vilhelm III av Preussen. Slekten eide Rogalin-slottet i provinsen Posen med store kunstsamlinger. Raczyński ble utdannet i Berlin, Paris og Roma.

Diplomat

Han trådte i 1919 inn i tjeneste for det polske utenriksdepartementet. Fra 1932 til 1934 var han polsk gesandt til Folkeforbundet i Genève, og deretter frem til 1941 ambassadør i London.

Død

Som siste medlem av sin slekt døde grev Raczyński 101 år gammel i London i 1993. Han ble begravet i en statsbegravelse i Polen og bisatt i familiekrypten i Rogalin. Slottet Rogalin hadde han testamentarisk skjenket til det polske folk.
Adam Bałdych

Karriere

Bałdych begynte å spille fiolin da han var 9 år gammel, og begynte da på en musikkskole i Gorzow Wielkopolski med Grazyna Wasilewska som lærer. Han er videre utdannet ved Instituttt for Jazz og populærmusikk i Karol Szymanowski Academy of Music, og fikk et stipend for å fortsette på Berklee College of Music i Boston. Da han var 16 år hadde han allerede oppnådd stor anerkjennelse, og ble kalt et "vidunderbarn" i Polen. Han begynte å turnere med fremtredende polsk og Amerikanske musikere i Polen, Tyskland, Serbia, England, Finland, Ungarn, Spania, Frankrike, Indonesia og USA.
Albumet hans Imaginære Rom (2012), med musikere som Lars Danielsson, Jacob Karlzon, Verneri Pohjola, Morten Lund og Marius Neset, har gitt Bałdych tilgang til de viktigste musikkscener, og han ble invitert til de største jazzfestivaler i Europa som Montreux Jazz Festival i Sveits og London Jazz Festival. Jurier viser til oppmerksomheten fra mange kritikere, og Bałdych vant tittelen Fiddler and Hope ved jazzforum, og det beste Europeiske jazz magasinet i 2012, 2013 og 2014. Han ble også tildelt pris for Åretsw album ved Jazzarium.pl., og var den første polske musiker for å få ECHO Jazz-Prisen i 2013, av den tyske musikkbransjen.
Hans andre album for å ACT The New Tradition ble spilt inn sammen med den Israelske pianisten Yaron Herman og utgitt 30. mai 2014. Nylig ACT utgitt Jazz at Berlin Philharmonic IV - Accordion Night , som er et opptak fra jazzkonserten i Berlin-Filharmonien-serien. 28. august 2015. Det tredje albumet for ACT ble utgitt i 2015 – Adam Bałdych & Helge Lien Trio Bridges.
Bałdych var også nominert til FRYDERYK Prisen i 2013 og 2015 som Årets Jazzartist. Adam Bałdych mottok prisen for Beste Jazzalbum i2014 for albumet The New Tradition, Denne utmerkelsen gis hvert år ved Gala Grand Prix Jazz Melomani av TVP-Program 2 og Jazz Melomani Society.
Arnold Origi

Karriere

Origi spilte for Mathare United og Tusker i hjemlandet før han i 2007 forlot Kenya for å bli en del av Moss.
For Moss spilte Arnold 44 kamper fra 2007 til 2011 hvor han i 2011 gikk på lån til Fredrikstad og fikk 2 kamper for laget fra plankebyn.
I 2012 forlot Arnold Østfold å satte kursen for Akershus og plasserte seg i Ullensaker, der han skulle spille for Ull/Kisa i Adeccoligaen.
For Ull/Kisa Fikk Arnold 30 kamper.
21. desember 2012 ble det bekreftet at Arnold skal spille i Tippeligaen for Lillestrøm.
9. mars 2019 signerte Origi en kontrakt med den finske klubben HIFK.
Grunnkretser i Indre Fosen kommune

Grunnkretser i Indre Fosen kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Indre Fosen kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Jevnaker (tettsted)

Stedet

Tettstedet Jevnaker er delt i to. Den vestre delen, som regnes som sentrum, ligger fysisk i sørenden av Randsfjorden, på østsiden av utløpet til Randselva, heter Nesbakken. Den østre delen, der jernbanestasjonen ligger, heter Toso.
Jevnaker er mest kjent for sine glassverk, Hadeland Glassverk fra 1762 og Randsfjord Glassverk, som nå er nedlagt. Hadeland Glassverk, som ligger midt i mellom Nesbakken og Toso, er Norges 3. mest besøkte turistattraksjon. Glassverket produserer fortsatt krystallglass, men driver også med andre aktiviteter, som lysestøperi, aktiviteter for barn, restaurant, utsalg m.m. Randsfjord Glassverk lå nord i Toso, et lite stykke ovenfor jernbanestasjoen.
Det er stor satsing på turisme ved sørenden av Randsfjorden med 2 nye campingplasser under opparbeiding i tillegg til en allerede bestående i Sløvika, ca. 10 km nord for sentrum. På Jevnaker finnes 3 hoteller: Torbjørnrud, mest kjent for sine regjeringskonferanser, Halvorsbøle og Randsvangen.
Leder av det konservative parti (Storbritannia)

Leder av Det konservative partiet er den mest høytstående politiker i Det konservative parti i Storbritannia.

Bakgrunn

Etableringen av Det konservative partiet er vanligvis datert til Tamworth-manifestet levert den 18. desember 1834 av Robert Peel.
Frem til 1922, var det ingen formell «Leder av Det konservative partiet». Det var lederen av Det konservative partiet i hver av de to husene, og de ble ansett som likeverdige med mindre en av dem var enten var statsminister eller en tidligere statsminister, eller hvis en bestemt krise (slik som i 1846-1847 eller 1916) hadde resultert i en klart hevdet autoritet over andre. I perioder når dette ikke var tilfelle (1881-1885, 1911-1916, 1921-1922) det var ingen klar «Leder av Det konservative partiet» – dette har bidratt til noen av de interne partikonfliktene på den tiden. Skillet mellom lederne er ofte oversett av mange, og det er lister i omløp som antar at den eventuelle ene lederen som dukket opp etter en periode med like lederskap var leder fra starten. Dog dette var ikke alltid tilfelle – for eksempel i 1881 var det allment forventet at Underhusets leder Stafford Northcote ville bli den neste konservative statsminister, men på det tidspunktet når partiet kom tilbake i regjering i 1885 hadde den politiske utviklingen resultert i at Overhusets leder Robert Gascoyne-Cecil, 3. marki av Salisbury hadde sterkere krav til statsministerposten.
Da Parliament Act 1911 reduserte innflydelsen til lordene, virket det sannsynlig at lederen i Underhuset ville være den fremtredende kandidaten, men det var ikke formelt anerkjent før elleve år senere, og det var flere anledninger når medlemmer av Overhuset var vurdert som en sterk kandidat for ledelse av hele partiet etter dette tidspunktet. Siden 1922 har en overordnet leder vært formelt valgt av et fellesmøte i parlamentsmedlemmer, adelige og potensielle parlamentariske kandidater, selv når partiet er i opposisjon. Frem til 1965 var dette valget en automatisk bekreftelse for den personen som allerede hadde blitt spurt av monarken til å danne regjering; lederstolen var dog ikke tom i enhver periode når partiet var i opposisjon i denne perioden. Siden 1965 en rakke av stemmegivninger har blitt avholdt for å velge mellom konkurrerende kandidater. Dette ble igangsatt av Alec Douglas-Home i 1964 etter et forvirret forhold til sin egen utnevnelse i 1963.
Bror Lindh

Biografi

Etter skolegangen hjalp han faren som arbeidet som yrkesmaler og dekorasjonsmaler. Han dro senere til Arvika der han fikk undervisning av maleren Gustaf Fjæstad. Gustaf syntes unggutten hadde talent og oppfordret ham til å søke plass på Konstnärsförbundets målarskola. Han ble antatt der i 1899, men har var mer interessert i studentlivet enn av undervisningen. 
I disse kretser møtte han motejournalisten Elsa Klein, som han forelsket seg i. Hun besvarte imidlertid ikke hans følelser, og skuffet dro han til Värmland der han sammen med kameraten Walter Hülphers bestemte seg for å leve et liv i kyskhet og fattigdom. Etter en tid vendte kameratene tilbake til et mer normalt liv. Bror tok igjen leksjoner hos Gustaf Fjæstad og utviklet en egen stil med dempede fargetoner. På 1920-tallet trakk han seg tilbake og levde isolert. Han døde i 1941.
Amador County

Historie

Amador County ble opprettet i 1854 fra deler av fylkene Calaveras og El Dorado. I 1865 ble en del av fylket overført til Alpine County.
Fylket er oppkalt etter Jose Maria Amador, en spanskættet soldat, bonde og gruvearbeider som i 1848 åpnet en gullgruve sammen med indianere i området.

Geografi

Fylkets areal er 1.566 km² stort. 1536 km² er land og de resterende 30 km² er vann.
Charles Perrault

Bakgrunn

Clarles Perrault (hvis tvillingbror døde i spedbarnsalder) vokste opp som den yngste av fire brødre i en velstående slekt med flere medlemmer i det parisiske jurist- og høyere embedsmannsmiljøet, Dette var kretser som den gang hellet mot jansenismen.
Han studerte jus, og fikk i 1651 advokatbevilling.
Charles Perrault var fullmektig hos sin bror Pierre Perrault, som var generalskatteoppkrever. Colbert overdrog ham i 1664 oppsynet med de kongelige bygninger og bestemmelsen av de offentlige innskrifter, og dermed det som la grunnlaget for Académie des inscriptions et belles-lettres. 
I 1671 ble han medlem av Académie française. Her feiret han i 1687 Ludvig XIVs helbredelse fra sykdom med opplesning av et dikt, Le siècle de Louis le Grand, som gav støtet til en langvarig krig mellom det klassiske og det moderne.

Eventyrforteller

Perrault la grunnlaget for en ny litterær sjanger, eventyret, med sine tekster avledet fra eldre folkefortellinger. Perraults berømmelse skriver seg først og fremst fra en tynn bok med åtte fortellinger som ble utgitt i 1697: Histoires ou contes du temps passé, avec des moralités: Contes de ma mère l'Oye. Perrault, som da var 69 år, utgav boken i sønnen Pierres navn da han fryktet latterliggjøring. Disse fortellingene omfatter blant annet Le Petit Chaperon rouge (Rødhette), Cendrillon (Askepott), Le Chat Botté (Katten med støvlene), La Belle au bois dormant (Tornerose) og La Barbe bleue (Ridder Blåskjegg). Mange av Perraults fortellinger, som ble omskrevet av brødrene Grimm på tysk, fortsatte å være populære og bli utgitt på nytt. De ble tilpasset til opera, ballett (som Pjotr Tsjajkovskijs Tornerose), teater, og film og tegnefilm (som gjentatte versjoner av Walt Disney Company). 
Hundre år senere ble disse eventyrene betegnet som folkeeventyr av forskere i Tyskland og andre steder, men sannsynligvis er det Perraults eventyr som har gjenutvandret til folket. Bokens suksess skyldes Perraults sikre språkfølelse, men dagens lesere vil nok finne den noe høytidelig. I 1820 kom de på dansk ved N.T. Bruun, men den mest kjente danske utgaven er nok Christian Winthers oversettelse fra 1873 med Gustave Doré dramatiske tegninger fra 1862. Selv om Perrault ga eventyrene en moral på vers ble disse utelatt i oversettelsene.
Hans niese var Marie-Jeanne L'Héritier, som også skrev en rekke eventyr i sin karriere.
Brent jord

Handling

Handlingen utspiller seg i Finnmark vinteren 1944. Den tyske okkupasjonsmakten trekker seg tilbake, presset av Den røde armé. På vei sørover svir de etter hvert av et landområde like stort som Danmark. Til sammen ble om lag 60 000 mennesker tvangsflyttet, og 11 000 bolighus, 116 skoler og 21 sykehus ble ødelagt, i tillegg til broer, kraftverk og kaianlegg. Filmen skildrer disse hendelsene og konsekvensene det fikk for enkeltmennesker og hele samfunn der både bygd og by var lagt øde.

Anmeldelse

Den fikk terningkast seks av VG. «En spennende film uten dødpunkter hvor regissør, fotograf og skuespillere har
ytet sitt ypperste og hvor alt har lykkes», var anmelderens mening.
Ryszard Kaczorowski

Biografi

Etter at Øst-Polen ble okkupert av Sovjetunionen i 1939 ble Kaczorowski medlem av en undergrunnsorganisasjon, «De grå rekker», og var kontaktmann mellom sin organisasjon og den polske undergrunnshæren. 
I juli 1940 ble han arrestert av det sovjetiske hemmelige politiet, NKVD, og i februar 1941 dømt til døden. Etter 100 dager på dødscelle ble straffen omgjort til 10 års Gulag-fangenskap i Kolyma. I 1942 ble han imidlertid benådet, etter at Stalin bestemte seg for å danne en polsk hær i sovjetisk tjeneste og trengte rekrutter. Han deltok i kamper i Italia, bl.a. i slaget om Monte Cassino.
Etter krigen returnerte han ikke til Polen, men studerte i London og arbeidet senere for britiske industriselskaper. Han fortsatte å være aktiv i speiderbevegelsen, bl.a. som formann for den polske speiderbevegelsen i eksil og kommandant for speidernes verdenstreff på Monte Cassino i 1969 og i Belgia i 1982.

Eksilpresident

Etter at Kazimierz Sabbat måtte trekke seg som eksilpresident i 1989 på grunn av sykdom, ble Kaczorowski utnevnt til hans etterfølger. Allerede noen måneder senere falt kommunistregimet i Folkerepublikken Polen, og folkerepublikken ble avløst av den tredje polske republikk. Lech Wałęsa ble i desember 1990 den første polske presidenten valgt i et fritt valg. Eksilinstitusjonene i London oppløste dermed seg selv, og den 22. desember overrakte Kaczorowski i en seremoni på kongeslottet i Warszawa sine presidentinsignier til Wałęsa.
Etter 1990 oppnådde Kaczorowski stor aktelse i Polen gjennom sine tallrike foredrag, intervjuer og reiser, og ble utnevnt til æresborger av bl.a. Białystok, Kraków og Warszawa.
Ryszard Kaczorowski bodde i London.
Ryszard Kaczorowski døde i flyulykken 10. april 2010 hvor også Polens sittende president Lech Kaczyński omkom.
Ankerstokk

Ankerstokk er et langt, kompakt brød laget av rug.
Brødet ble nevnt i skotsk sammenheng i 1821. Desemberutgaven av Blackwood Magazine forteller om krydrede rugbrød kalte «anchor-stocks» som blir lagd i Edinburgh i forbindelse med julehøytida. Disse brødene inneholdt korinter og skal ha fått navn etter stokken i et tradisjonelt anker, som de lignet.
Der fröhliche Wanderer

«Der fröhliche Wanderer» eller «Mein Vater ist ein Wandersmann» er en tysk populærmusikksang av Friedrich-Wilhelm Möller, som skrev den kort tid etter den andre verdenskrig. Den blir ofte feilaktig tatt for å være en tysk folkesang, men er altså en originalkomposisjon. Teksten ble skrevet av Friedrich Sigismund på begynnelsen av 1800-tallet.
Hans søster, Edith Möller, dirigerte et lite amatørbarne- og ungdomskor i Schaumburg, Nord-Tyskland, Schaumbürger Märchensanger.
I 1953 overførte BBC radio korets vinteropptreden i Llangollen International Eisteddfod, en årlig kunstfestival i Nordøst-Wales. Sendingen gjorde dette glade ekstranummeret til en øyeblikkelig hit.
Amatørkoret, hvor flere av originalmedlemmene var blitt foreldreløse under den andre verdenskrig, ble et usannsynlig internasjonalt fenomen i de følgende årene. Koret opptrådte på tallrike internasjonale turnéer under navnet Obernkirchen Children's Choir med opptredener på TV-shows, slik som The Ed Sullivan Show, 29. november 1964 og 11. desember 1966.
Die Isaspatzen, Herbert Beckh und das Tanzorkester des Bayerischen Rundfunks spilte også inn en tysk versjon. Det ble gjort i München 16. juni 1954 og utgitt av Electrola Records med katalognummer EG 8082. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3463.
Sangens tyske originaltekst har blitt oversatt til flere språk, og den har siden blitt en korklassiker. På engelsk bærer den tittelen «The Happy Wanderer». Den engelske teksten er skrevet av Antonia Ridge. Milton DeLugg har skrevet et berømt arrangement, og han har noen ganger feilaktig blitt kreditert som komponist av sangen.
The Skyliners har også spilt inn sangen. I Norge ble den utgitt på 78-platen Harmoni 607.
Gunnar Wersén har skrvet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Den glada vandraren». Jens Book-Jenssen, Egil Monn-Iversens orkester har spilt den inn. Sangen ble utgitt på 78-platen Cupol 4856.

Norsk versjon

Jacob Hjelte skrev en norsk tekst. Den norske tittelen er «Den glade vandrer».

Listeplassering

22. februar 1954 entret versjonen med Obernkirchen Children's Choir den britiske singlelisten og lå på listen - som kun var Top 12 på tiden - i 25 ikke-sammenhengende uker med nummer to som beste plassering.
Sam Brownback

Bakgrunn

Sam Brownback nedstammer fra en gammel tysk innvandrerslekt som først bosatte seg i Pennsylvania, men som dro til Kansas etter den amerikanske borgerkrig. Sam Brownback vokste opp på familiegården utenfor Parker i Kansas. Han gikk college ved Kansas State University frem til 1979, og har kandidatutdannelse i rettsvitenskap fra University of Kansas fra 1982. 
Siden dengang har han jobbet som advokat i Manhattan i Kansas, radiovert, lærer og skribent. Brownback ble oppdratt som metodist, men ble senere medlem av en evangelikalsk kirke, og konverterte til katolisismen i 2002.

Politiker

Brownback kom inn i politikken som landbruksminister i Kansas 1986–1993 og praktikant hos USAs handelsrepresentant i Washington, D.C. 1990–1991. I 1994 ble han valgt til Representantenes hus fra Kansas' 2. kongressdistrikt, og etter nærmere to år i Kongressen ble han valgt til Senatet i et ekstraordinært valg i november 1996.
Den 20. januar 2007 erklærte han sitt kandidatur i Det republikanske partis primærvalg foran presidentvalget i 2008, men trakk seg den 19. oktober samme år, fordi han ikke klarte å samle inn nok penger til valgkampen.
Han ble sittende i Senatet frem til han ikke stilte til gjenvalg i 2010, og ble samme år valgt til guvernør i hjemstaten med stort flertall. Brownback tiltrådte som guvernør den 10. januar 2011. I 2014 ble han gjenvalgt som guvernør.
Stinson Detroiter

Utvikling

Den første fra det Detroit baserte Stinson Fly Syndicate var Stinson SB-1 Detroiter, en fire-seters dobbeltdekker med nyheter som for eksempel oppvarmet cabin, individuelle hjulbremser og selvstarter. Den hadde en 220 Hk Wright Whitlwind motor. Dette flyet ble snart utviklet til en seks-seters Stinson SM-1D Detroiter med en avstivet vinge, en enkeltdekker som fløy første gang 25. januar 1926. Flyet ble snart en suksess og det gjorde at Stinson fikk 150 000 dollar i offentlig subsidier for å etablere Stinson Aircraft Corporation på 4. mai 1926.
Sytti-fem med Wright J-5 ble bygget, etterfulgt av 30 med Wright J-6 motorer. Fra 1928 ble  SM-1 brukt i ruter operert av Paul Braniff eier av Braniff Air Lines,  Northwest Airlines og Wien Air Alaska.
I 1930 nådde en SM-1FS med et mannskap på tre Bermuda fra New York City, det første flyet som noensinne kom til øyene. Sjøflyet ble landet på kvelden, cirka 60 miles nord for Bermuda p.g.a. mørket, og også etter å ha gått tom for drivstoff. Etter å ha fått et par kanner med bensin fra marinen, kunne flyet fly inn til havnen i Bermuda. En vinge ble skadet, sendt tilbake til New York.
I 1928 utviklet Stinson mindre SM-2 Junior modell for å appellere til private eiere.
Steeler

Steeler var et amerikansk heavy metal-band fra 1980-tallet.
Bandet ble opprettet i 1981 i Nashville. Medlemmer var Ron Keel (vokalist & gitarist) Michael Dunigan (gitarist), Bobby Eva (trommeslager) og Tim Morrison (bassist). De ga ut sammen en vinylsingle med navnet Cold Day in Hell, B-siden hadde sporet «Take Her Down».
Eva forlot bandet og ble erstattet av Mark Edwards. Dunigan og Morrison forlot så bandet og ble erstattet av Rik Fox på bass og den 18 år gamle svenske gitaristen Yngwie Malmsteen. Denne besetningen ga ut bandets eneste studioalbum, et selvtitulert debutalbum med samme navn (Steeler). Malmsteen forlot bandet for å spille i Alcatrazz, og Fox og Edwarts sluttet også. De ble erstattet av Kurt James (gitar), Greg Chaisson (bassgitar) og Bobby Marks (trommer). Bandet ble så oppløst i 1984. Ron Keel opprettet så bandet Keel.
I 2005 ga Ron Keel ut et samlealbum med spor fra singlen, konserter, bootlegs og u-utgitte spor. ALbumet fikk tittelen Metal Generation: The Steeler Anthology.
Sinuskurve

Sinuskurven, eller sinusoiden betegner formen til den grafiske fremstillingen av de to trigonometriske funksjonene sin(x) og cos(x), som begge er projeksjonen av et punkts bevegelse langs en sirkel.