Omajademoskeen i Aleppo

Omajademoskeen (arabisk: (جامع بني أمية بحلب Jāmi‘ Bani Umayah Bi-Halab) eller Den store moskeen i Aleppo (arabisk: جامع حلب الكبير‎‎ Jāmi‘ Halab al-Kabīr) er den største og eldste moskeen i Aleppo i Syria. Den ligger i gamlebyen i Aleppo som er ført inn på UNESCOs liste over verdensarv.
Omajademoskeen ble først reist tidlig på 700-talet. Den nåverende bygningen ble reist på 1000- til 1300-talet. Minareten stod ferdig i 1090 under Seldsjukkriket. Minareten hadde en kvadratisk form ulikt den vanlige runde eller sylindriske formen. Den var 45 m høy og dekket av arabisk tekst, og var et landmerke i Aleppo. Moskeen har inngang fra Aleppos souk. Ifølge tradisjonen er det levningene av Sakarja, far til Johannes som oppbevares i en sarkofag i moskeen og omtales på arabisk også som Sakarjas moske. Moskeen har likhetstrekk med Den store moskeen i Damaskus som den etterlignet eller som byggherren forsøkte å overgå. Den store moskeen i Córdoba, «La Mezquita», hadde også Den store moskeen i Damaskus som forbilde og ble bygget etter at umajjadene erobret den iberiske halvøy.

Historie

I hellenistisk tid var stedet byens agora, og i kristen tid var det tomt for Sankta Helena-katedralen. Det første bygget ble reist under umajjadene. Det ble trolig fullført av Sulaymān ibn ʿAbd al-Malik, og kan ha blitt påbegynt av Al-Walīd I som ifølge tradisjonen skal ha brukt materialer fra en tidligere kirkebygning. Deres bror Maslama ibn Abd al-Malik kan også ha stått bak oppføringen. På grunn av etterfølgende ødeleggelser og gjenoppbygging/ombygging er ingenting igjen av det opprinnelige moskebygget. Restene av katedralen ble brukt av kristne lenge etter at moskeen ble bygget i katedralens kirkegård/hage. I 1124 ble restene av katedralen tatt over av Aleppos kadi og omgjort til madrasa som gjengjeldelse for korsfarernes fremferd mot muslimer.
På 1000-tallet kontrollerte Mirdasid-dynastiet byen og bygget en fontene med kuppel på gårdsplassn. Minareten ble reist i sultan Tutush Is regjeringstid. Abu'l Hasan Muhammad, den sjiaislamske kadi, sørget for å få minareten bygget. Minareten er delvis inspirert av senantikk arkitektur. Minareten ble utformet av den lokale arkitekten Hassan ibn Mukri al-Sarmani og er inndel i fire felt med ulikt innhold. Mesteparten av moskeens arkitektoniske og stilistiske element skriver seg fra Zangidenes og Ajjuibidenes periode. Moskeen brant ned i 1169 og ble endret fullstendig (med unntak av minareten) ved Nūr ad-Dīns gjenoppbygging. Senere ombygginger har i sin tur erstattet mesteparten av arbeidene utført under Nūr ad-Dīn.

Borgerkrigen

I oktober 2012 ble Omajademoskeen rammet under kamphandlinger mellom grupper fra Den frie syriske armé og Den syriske hæren under Den syriske borgerkrigen. Bashar al-Assad erklærte at moskeen skulle være reparert innen utgangen av 2013.
Opprørere inntok moskeen tidlig i 2013 og var midt i et område med intense kamper våren 2013. Opprørere og regjeringshæren var bare 200 meter fra hverandre. Under nye kamphandlinger i april 2013 ble minareten fra 1090 rammet av en granat og rasert. Øyenvitner antyder at det ikke nødvendigvis var et direkte treff som fikk den slanke minareten til å falle. Moskeens nordvestlige veggen ble også ødelagt. Regjeringshæren skyldte på opprørere, opprørerne skyldte på regjeringshæren. Opprørerne hadde forskanset seg inne i moskeene under kampene om Aleppo og moskeens vegger dekket av kulehull Snikskyttere holdt til minareten. Kuppelen i moskeen har også rast ned. Etter al-Assads regime gjenerobret området i desember 2016 foreligger planer om å gjenreise moskeen og andre sentrale historiske bygg i byen. Ramzan Kadyrov og Tsjetsjenia støtter gjenreisingen. Ifølge Haaretz står Putin bak Kadyrovs engasjement for moskeen og er et tiltak for å styrke Russlands nærvær i Syria. På grunnlag av fotodokumentasjon fra 2010 har minareten blitt rekonstruert digitalt i detalj.