Norddal kirke

Altertavlen

Altertavlen er fra senmiddelalderen, omkring 1510–20, og trolig tysk. Den har mye til felles med tavler laget ved Bernt Notkes verksted i Lübeck. Altertavlen er utformet som et skap med hengslede sidefløyer. Innrammingen i kraftig barokk ble trolig tilføyd omkring 1670. Altertavlen ble trolig skjenket til kirken omkring 1670 til minne om en avdød prest. Domenico Erdmann restaurert tavlen i 1922 og han mente at den hadde vært overmalt 7 ganger tidligere. Altertavlen er 320 cm bred og 270  cm. Den ble restaurert hos NIKU i regi av Riksantikvaren i 2017.

Annen innredning

I kirken er det en smijernslysekrone som også kan være fra middelalderen. Prekestolen er i hollandsk stil og trolig fra 1600-tallet, mens døpefonten trolig er tysk og fra omkring år 1600. Det er seks gamle portretter av prester i kirken, prestene er ikke identifisert med navn. Ved innredning av kirken i 1782 ble Peder Palladius' bok konsultert for råd om hvordan kirker bør se ut innvendig, blant annet skulle prekestolen være på sørsiden av koråpningen. Ved inngangen var det egen benk for «inngangskoner» - kvinner som nylig hadde født var «urene» og presten måtte be for dem først.

Historie

Den åttekantede kirken erstattet en stavkirke på samme tomt. Det var den første oktogonale kirken på Sunnmøre. Bortsett fra steinkirkene i Åheim, Giske og Borgund er dette den eldste kirken på Sunnmøre.  Senere oktogonale kirker på Sunnmøre kan ha blitt inspirert av Norddal, blant annet Leikanger kirke (Herøy) (bygget sto tidligere i Ørskog). Stordal gamle kirke ble planlagt før presten døde i 1785 og kan også ha blitt inspirert av Norddal. Norddal og Stordal gamle kirke fikk frem til omkring 1850 en rekke etterfølgere i Nordfjord, på Sunnmøre og i Romsdal.
Bygget ble oppført i presten Ludolf Krohns tid. «Kirkebrevet» viser grunnrisset som tømrerne arbeidet etter, det viser også navnet på hver av tolv tømmrerne som hadde ansvar for hvert sitt hjørne i laftekonstruksjonen. Arkitekt var byggmester Ole Larsen Døving. Byggmesteren reiste selv til blant annet Trøndelag for å se på ulike kirkebygg. I «nærheten» av Trondheim fant de kirke de likte og som byggmesteren tegnet et grunnriss av. Det var trolig Hospitalskirken i Trondheim som ble kopiert, men det kan også ha vært Bakke kirke. På den tiden hadde Hospitalskirken en gavl eller ark som brøt det åttekantede pyramidetaket på langsiden, gavlen ble fjernet på 1800-tallet. Bakke kirke var en kopi av Hospitalskirken og har fortsatt en slik gavl. På den tiden fantes det også åttekantkirker i Surnadal og på Smøla.

1814

Valg til Riksforsamlinga på Eidsvoll og til det første Stortinget i 1814 skjedde hovedsakelig i kirkene etter gudstjenesten. Valget var indirekte ved at prestegjeldet valgte to valgmenn til valgmannsforsamlingen i Romsdals amt. Ifølge referatet møtte hele almuen fra prestegjeldet på «den berammede Bededag» 25. mars 1814. Fra Norddal prestegjeld (med Sunnylven og Geiranger) ble soknepresten Johan Christopher Haar Daae og «Kirkeværger og anden Forligelses Commisair» Ole A. Dahle valgt. De skulle møte i valgmannsforsamlinga i Molde 30. mars. Norddal kirke er en av de opprinnelige valgkirkene og fikk i 2014 et skilt til minne om begivenheten.

Navn

I Aslak Bolts jordebok (om lag år 1440) ble hovedkirken (som da trolig sto på Sylte) kalt både «Dals kirkju» og «Sulta kirkju». I Olav Engelbrektssons jordebok står det «Daell Sogn», også Trondhjems reformats 1589 skriver «Dals kirke» om kirken på Sylte. Kildene har brukt «Dals kirkju» og «Daell Sogn» for hele sognet også da Sylte var eneste kirkested. Etter den tid er «Norddal» det vanlige ifølge skriftlige kilder, også før gården Dale ble kirkested. Fra 1882 blir også «Dale kirke» brukt i visitasprotokollene og denne formen står sterkt i den muntlige tradisjonen - kanskje tilbake til den tid «Dale» var navn på skipreidet. På Dale ble det også holdt ting, i perioder var dette tingsted både for dagens Norddal kommune og for det området som nå er Stranda kommune.