google/wiki40b huggingface dataset:
Telen

Telen er en avis som dekker kommunene Notodden, Hjartdal og Sauherad i Telemark.
Telen har mer enn 80 år lange tradisjoner i Notodden-samfunnet og nabokommunene. Det var en markant avismann i redaktør Ola Storeng som etablerte avisen som kom ut med sitt første nummer 6. juni 1928 fra trykkeriet i Telegaten 3.

Far og sønn

Ola Storeng hadde allerede som 24-åring startet Teledølen i 1905 med 1200 kroner som startkapital, en avis han solgte i 1916 for så å dra tilbake til Røros og senere storgården Innbryn i Trøndelag. Han grunnla også i 1909 Rjukan Blad, senere Rjukan Dagblad. Begge disse avisene gikk inn på 60- og 70-tallet.
Det var dramatisk fall i tømmerprisene som skulle komme til å føre Ola Storeng tilbake til Notodden og avisdrift. Avisa Telen ble etablert i konkurranse med Teledølen som han selv hadde skapt noen år tidligere.
I 1936 kjøpte Telen og Storeng Bjørnstjerne Bjørnsons gate 8 som senere ble utviklet med både eget kontorbygg og trykkeribygg, og sentralt i utviklingen av avisbedriften sto barna Alfhild, Ørnulf, Bergliot, Ingrid, Tore og Erling. Da Ola Storeng døde 62 år gammel i 1943 overtok hans eldste sønn, Erling Storeng som ansvarlig redaktør. Sammen med sine søsken drev han avisen fram til 31/12-79.
Ola Storeng hadde vært en markant mann i bystyret og i samfunnsdebatten. Det samme ble sønnen Erling som fikk hele 52 år i redaksjonen, 37 av dem som redaktør. Den markante Høyre-mannen deltok også i fylkespolitikken. Under den lokale valgkampen ble han i 1967 konfrontert med at han var en parhest med Notodden Aps og Telemark Aps sterke politiker, Henry Finrud. Storeng svarte: ”Jeg tror på samarbeid, vi har ikke råd til partipolitisk kjegl”.
Som redaktør framsto han som en distriktets mann. Dette ble ført fram med stø penn i Telens spalter inntil han trakk seg tilbake.

Ut av familien

Telen ble på slutten av 1979 kjøpt av Drammens Tidende og Buskeruds Blad og fra og med 1/1-80 var det DT & BB som stod for utgivelsen av avisen. Samtidig overtok Kåre Hansen som ansvarlig redaktør. Han hadde tidligere vært avisens nyhetsredaktør siden 1968.
Hansen gikk av som ansvarlig redaktør ved oppnådd pensjonsalder i 1988 og ble etterfulgt av Iver Hammeren. Hammeren ble etter en tid i tillegg til ansvarlig redaktør også avisens disponent. Samme år flyttet avisen inn i nye lokaler i Heddalsveien 40.
Maj-Lis Stordal var avisens første kvinnelige ansvarlige redaktør/adm. dir da hun overtok etter Hammeren fra 1. januar 1993 til 31. desember 1998 da hun ble redaktør i Varden og siden i Norsk Ukeblad.
Fra 25. januar 1999 rykket journalist Per Thorstensen opp som ansv. redaktør/adm. dir i Telen. Thorstensen ble i 2008 etterfulgt av nok et journalistprodukt fra Telen; Jens Marius Hammer. Hammer startet i Telen 13 år gammel, og vendte 1. januar 2008 tilbake som ny redaktør etter arbeid i Telemark Arbeiderblad, NRK Telemark og redaktørjobb i Rjukan Arbeiderblad.
Jacob van Ruysdael

Jacob Izaaksoon van Ruisdael (født ca. 1628-29 i Haarlem – død 14. mars 1682 sammesteds) var en nederlandsk maler.
Tambusoides

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Afrika.
Mae La

Mae La er den største av ni flyktningleirer i Thailand. Den ligger i Tha Song Yang i provinsen Tak nord i Thailand for flyktninger fra Burma. De fleste av de nærmere 50 000 som bor i leiren, er karenere. Leiren ligger åtte timers kjøretur fra Bangkok, om lag 8 km fra grensa mellom Burma og Thailand. Den ble opprettet i 1985 og drives av FNs høykommissær for flyktninger.
En rekke NGOer driver arbeid i leiren, blant andre Refugees International.
I leiren drives et omfattende skolearbeid, det er mulig å få ti års skolegang der. Flyktningene har bygget flere kirker, det finnes både baptistkirker, katolske kirker og adventistkirker der. Også muslimer og buddhister har sine moskeer og templer i leiren.
FN deler ut ris, olje, chili, salt og andre matvarer. Mange flyktninger har etablert små butikker hvor de selger andre varer som trenges.
Fra leiren reiser folk til andre land å FNs høykommissær for flyktninger får kvoter for overføringsflyktninger. Folk som har bodd i Mae La, bor derfor nå i land som USA, Australia, New Zealand, Canada, Norge, Finland, Sverige og flere andre land i Europa. Våren 2007 ble 30 000 sendt til andre land, men etter protestene i Burma 2007 ble leiren fort fylt opp igjen.
Økern stasjon

Ombygging

I forbindelse med ombyggingen av Ring 3 mellom Ulven og Sinsen, og omleggingen av Østre Aker vei, ble Økern stasjon modernisert. Perronger er skiftet ut, vannbåren varme er lagt i perrongene slik at snø og is ikke blir liggende på vinterstid og stasjonen er lett tilkommelig fra alle tenkelige vindretninger.
Byggearbeidet ble startet i oktober 2008 og ble avsluttet 1. juni 2011.
Chantiers de l'Atlantique

Historie

Fra 1998 til 2013  hadde Chantiers de l'Atlantique en egen verftsavdeling i Lorient.
Vasilij Berezutskij

Landslaget

7. juni 2003 fikk han sin første landskamp for Russland.
Berezutskij spilte for Russland under EM-2008. Han skulle egentlig spille for Russland under EM-2012, men måtte melde forfall på grunn av skade.
Han ble tatt ut i Russlands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
There Is a Gate That Stands Ajar

«There Is a Gate That Stands Ajar er en amerikansk vekkelsessalme (bess-dur, 6/8), skrevet av Silas Jonas Vail (melodi) og Lydia Baxter (tekst). Den ble publisert i Sankey's Sacred Songs i 1873.
Elevine Heede oversatte salmen til norsk i 1875 under tittelen «En port til himlen åpen er».
E (kana)

Herkomst

え og エ stammer henholdsvis fra kanji-tegnene 衣 og 江. Disse kom fra Kina via det såkalte man'yōgana.

Varianter

Det finnes også mindre versjoner av E på Kana (ぇ, ェ) som brukes for å uttrykke fremmede ord. Dette gjøres ved å endre det forutgående tegnets siste vokal, som f.eks at フ (fu) endres til フェ(fe). Slik kan man enkelt forme fremmedord som カフォ (Café) som ellers ville vært umulig med kun store tegn.
Thysanomeros

Utseende

Middelsstore (5,5 - 8,5 millimeter), avlangt ovale, blanke, rødbrune bladbiller med blått matellglinsende, mørke dekkvinger. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, spredt punktert. Dekkvingene er jevnbrede, med kraftige punkter som danne rlitt uregelmessige, doble rader.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Costa Rica.
Språkrådet

Norsk språkråd

Norsk språkråd hadde i oppgave å verne om den kulturarv som norsk skriftspråk og talespråk representerer, fremme tiltak som kan øke kunnskapen om norsk språk, fremme toleranse og gjensidig respekt mellom alle som bruker norsk språk i dets forskjellige varianter, og verne om det enkelte menneskets rettigheter når det gjelder bruken av språket. Blant de viktigste oppgavene til rådet har vært normering av bokmål og nynorsk, språklig rådgiving og språklig kvalitetssikring av lærebøker. 
I 1994 fikk rådet i oppgave å føre tilsyn med statsorganer under departementsnivå når det gjaldt gjennomføringen av målloven. I 2000 fikk rådet også i oppgave å arbeide med norsk språk og informasjonsteknologi. Norsk språkråd registrerte nyord, la fram forslag til avløserord i stedet for engelske importord og fremmet tiltak for å sikre språklig likestilling mellom bokmål og nynorsk. Rådet utgav publikasjonene Språknytt og Statsspråk. Norsk språkråd hadde de siste årene ca. 20 ansatte.
De språkpolitiske og -normerende organisasjonene, slik som Riksmålsforbundet og Det Norske Akademi på riksmålssiden og Noregs Mållag på nynorsksiden, var representert i rådet.

Språkrådet

Stortinget sluttet seg i 2003 til et forslag om å omdanne Norsk språkråd til et nasjonalt kompetansesenter for norsk språk. Det nye organet skal føre videre mange av de gamle arbeidsoppgavene. Det skal legges særlig vekt på styrking og vern av norsk språk og på språklig likestilling. Det nye organet ble opprettet 1. januar 2005. I mai 2005 ble det fastsatt at navnet på institusjonen skal være Språkrådet. Fra 2005 er språkorganisasjonene ikke lenger representert. I 2005 ble også språktjenesten for statsorganer opprettet etter et vedtak i Stortinget. Språktjenesten har to likestilte oppgaver, å arbeide for klarspråk, dvs. klarere og bedre språk i staten, og for jevnere fordeling mellom nynorsk og bokmål i statlige dokumenter.
Språkrådets første direktør var Sylfest Lomheim. Han var direktør til 1. september 2010. Nestleder i styret, Magni Øvrebotten, var fungerende styreleder inntil 15. oktober 2010 etter at styreleder fra 2007, Ida Berntsen, trakk seg i august 2010. De øvrige medlemmene oppnevnt av Kulturdepartementet var inntil 15. oktober 2010: Jan Olav Fretland, Tor Fuglevik, Ottar Grepstad, Silje Solheim Karlsen. Øvrebotten, Fretland, Fuglevik og Karlsen trakk seg alle 15. oktober 2010 i protest mot kulturminister Anniken Huitfeldt og Kulturdepartementets prosess med å finne Sylfest Lomheims etterfølger.
28. februar 2011 ble det klart at Arnfinn Muruvik Vonen skulle tiltre som direktør i Språkrådet 1. juni 2011. 8. januar 2015 sluttet han på dagen, to år før åremålsperioden gikk ut.Roy Kristiansen fungerte frem til at Åse Wetås tiltrådte den 3. juli 2015.
Andre Vatikankonsil

Bakgrunn

Pave Johannes XXIII offentliggjorde 25. januar 1959 sin intensjon om å innkalle til et nytt konsil. Det kan hevdes at denne prosessen startet allerede ved valget av ham som pave bare tre måneder tidligere, 28. oktober 1958. I en alder av 78 år, og hvor han i sin samtid ble betraktet som en «overgangspave», annonserte han at han hadde til hensikt å innkalle til en synode for bispedømmet Roma (som ble avholdt i 1960), en revisjon av kirkeretten (noe som ble avsluttet i 1963) og et nytt konsil. 
Forslaget om et nytt konsil fikk ingen begeistret mottakelse, men den nye paven satte tre mål for dette, en bedre ordning av kirken, større enhet blant kristne i verden og fremme av fred. Det var sjelenes frelse som skulle fokuseres, ikke fordømmelser.

Arbeidet i konsilet

Konsilet ble forberedt i nesten fire år, hvor 10 kommisjoner arbeidet seg gjennom hundrevis av forslag og forberedte 70 tekstforslag.  Konsilet ble åpnet 11. oktober 1962, og deltakerne var rundt 2 400 biskoper, samt en del ledere for klosterordener.
Konsilet arbeidet i fire sesjoner, oktober-desember 1962, september-desember 1963, september-november 1964 og september-desember 1965. Møtene fant sted i Peterskirken hvor det var bygget opp store tribuner langs sideveggene i hovedskipet, hvor deltakerne satt. I tråd med katolsk tradisjon, var arbeidsspråket latin.
Siden det kun er paven som kan innkalle til, og ledet et konsil, medførte pave Johannes XXIIIs død 3. juni 1963, altså rett i forkant av den andre arbeidssesjonen, en viss usikkerhet med hensyn til den videre framdriften. Men 21. juni samme år ble erkebiskopen i Milano, kardinal Giovanni Battista Montini valgt til ny pave, og en av hans første erklæringer var at konsilet skulle fortsette. Dette var ikke uventet, da kardinal Monitini hadde vært en av konsilets pådrivere.
Det ble også blant den nye pavens oppgaver å sette konsilets vedtak ut i livet.
7. desember 1965 ble konsilet høytidelig avsluttet. Som vanlig innen Den katolske kirke, har vedtakene et offisielt navn, men blir omtalt etter de første ordene i teksten.

Vedtak

Konsilet vedtok en rekke viktige endringer blant annet i liturgien, som åpningen for nasjonale språk ved gudstjenester istedenfor kun latin som tidligere.
Videre ble det åpnet for en mer økumenisk holdning overfor andre kristne kirkesamfunn, og biskopenes stilling ble også noe styrket overfor paven.
Tilsammen deltok rundt 2 800 personer (kalt «konsilfedre») på konsilet, deriblant de norske katolske biskopene John Willem Gran, Jacob Mangers, Johannes Rüth og Johannes Wember.

Konsilet i ettertid

Konsilets gjennomgående tema var «ad fontes» («til kildene»). Konsilet søkte å finner inspirasjon og impulser tilbake fra kirkens opphav og arv, slik som Bibelen, kirkefedrene og tidligere konsil til å møte utfordringene i en skiftende verden.
Mange konservative katolikker er kritiske til endringene som ble vedtatt, og under den konservative Johannes Paul IIs pontifikat arbeidet mange for å reversere prosessen, men pave Benedict XVI forpliktet seg umiddelbart etter sitt valg om å fortsette med å sette konsilets vedtak ut i livet.
Nordlia

Bygdelaget og tettstedet

Bygdelaget Nordlia ligger lengst nord i kommunen, i lia ned mot Mjøsa, og grenser til nabokommunen Gjøvik. I sør er det i dag noe diffuse grenser mellom Nordlia og tettstedet Kapp, men fram til ca. 1900 ble hele mjøslia sør til Heggshuselva regna til Nordlia. Seinere har Kapp tettsted gradvis ekspandert, og mesteparten av den sørlige delen av bygdelaget (Bjørnsgård skolekrets) regnes nå til Kapp.
Tettstedet Nordlia ligger omtrent midt i det gamle bygdelaget, og består hovedsakelig av tre byggefelt som ble bygd ut i perioden 1980-2000. De tre felta heter Kallrustadskauen, Asgardsfeltet og Nordlijordet/Mekket. Et fjerde byggefelt, Askjumlia, er nå (2008) under utbygging. 
I tettstedet ligger Nordli skole, som den nordre delen av det opphavelige Nordlia søker til. Den nåværende skolebygningen er fra 1980, men kretsen ble oppretta alt i 1862. I utkanten av tettstedet ligger også Nordlia kirke, innvia i 1901. Den er sognekirke for hele det historiske bygdelaget Nordlia. Ved grensa til Gjøvik ligger boligområdet Steinsjå.

Næringsliv og jordbruk

Det er i dag få arbeidsplasser og sørvisfunksjoner i Nordlia, og størstedelen av befolkningen arbeider på Gjøvik. I tillegg til skole og kirke har tettstedet imidlertid barnehage og grendehus. Postkontoret og -stedet 2859 Nordre Toten ble lagt ned i 1989, mens butikken (som holdt til i samme hus) opphørte to år seinere. Dette sveitserstilhuset ble brent ned av brannvesenet i 2007, som ledd i en brannøvelse.
I Nordlia ligger det flere større garder, og vilkåra for jordbruksproduksjon er etter norsk målestokk gode, om ikke fullt på høyde med det gamle sentralområdet på Toten (Hoff). Fram til 1960-åra sysselsatte jordbruket størstedelen av befolkningen i Nordlia, men nærheten til Gjøvik og den allmenne rasjonaliseringa av næringa har redusert gardenes betydning som arbeidsplasser kraftig.

Stedsnavnet

Stedsnavnet Nordlia er trulig gitt fra bygdesenteret Hoff. Sett herfra er Nordlia den delen av mjøshellinga som ligger mot nord, mens naboområdet Østlia ligger mot øst. Tidligere ble Nordlia og Østlia samla kalt Lia. En person fra Nordlia kalles en nordli(i)ng.
4. deild karla

Play-off

Playoffene spilles i et knockout-format, lagene trekkes sammen og spilles hjemme og borte, og det vinnende laget går videre til neste runde. Det er ingen bortemålregel, og ved uavgjort på slutten av den andre kampen spilles ekstraomganger. Dersom det fortsatt er uavgjort bestemmes vinneren på straffesparkkonkurranse.
Finalen er én enkelt kamp som spilles på en nøytral bane. Vinneren av finalen er vinner av divisjonen, mens begge lagene som kommer til finalen rykker opp til tredje divisjon.
Det er også en kamp som spilles om tredjeplassen, mellom de tapende lagene fra semifinalene. Dette er også en enkelt kamp på en nøytral bane.
Sørpolteleskopet

Sørpolteleskopet (engelsk: The South Pole Telescope, SPT) er et teleskop med diameter 10 meter, beliggende ved Amundsen–Scott-basen på Sørpolen. Det opererer i mikrobølge-/millibeterbølge-området og observerer i frekvensområdet 70–300 GHz. Hovedformålet med SPT er å finne og kartlegge flere tusen galaksehoper som kan gi informasjon om beskrankninger i tilstandsligningen for mørk energi.
Prosjektet er et samarbeid mellom University of Chicago, University of California, Berkeley, Case Western Reserve University, University of Illinois at Urbana-Champaign, Smithsonian Astrophysical Observatory, University of Colorado, Boulder, McGill University og University of California, Davis. Det er finansiert av National Science Foundation.

Mikrobølge-/millimeterbølgeobservasjoner på Sørpolen

Sørpolen er det beste stedet på jorda for observasjoner i millimeterområdet. Polpunktets høyde over havet (2800 meter) medfører at atmosfæren er relativt tynn, mens den ekstreme kulden sørger for lavt vanndamptrykk i lufta. Dette er spesielt viktig for observasjoner i millibeterområdet, der de innkommende signalene kan bli absorbert av vanndamp, og der vanndamp avgir stråling som kan forveksles med astronomiske signaler. Atmosfæren er også stabil på grunn av solas gang ved Sørpolen, og det er ingen interferens i millimeterområdet i månedene med mørketid.
The Dark Light (Mads Veslelia-album)

The Dark Light er et musikkalbum med Mads Veslelia, utgitt den 18. mars 2011.
Olav Mosebekk

Biografi

Sammen med brødrene Trygve og Gunnar tok Olav Mosebekk utdanning som teknisk tegner med tanke på å få jobb på Kongsberg Våpenfabrikk. Da ingen av dem fikk jobb der, søkte de seg til Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS), hvor alle tre kom inn og begynte i 1928. Han fikk August Eiebakke og Eivind Nielsen som lærere. Nielsen kom til å bety mye for Mosebekks utvikling som tegner. Noen av medelevene hans var Per Hurum, Tore Deinboll og Kaare Espolin Johnson.
Fra 1931 til 1933 var Mosebekk elev av Axel Revold og Per Krohg på Kunstakademiet. I 1935 giftet han seg med Ellen Sofie Deinboll (18. august 1916–11. mars 1967) og fra 1936 bodde familien i Asker. Foruten egen produksjon hadde han en rekke vikariater som tegnelærer ved SHKS. I 1946 hadde han sin første større separatutstilling, den var i Unge Kunstneres Samfund. Fra 1947 til 1969 var Mosebekk lærer og overlærer ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo, og familien flyttet derfor til Iladalen i 1947. Men vinteren 1949 til 1950 bodde de i Nice, og fra 1963 hadde han årlige studieopphold i Frankrike, noe som lar seg spore i hans kunst.
I 1995 startet han tegneskolen Olav Mosebekks tegneskole, seinere kalt Mosebekkskolen, sammen med Hans Normann Dahl.

Verker

Olav Mosebekk er innkjøpt av Riksgalleriet, Norsk kulturråd, Sarpsborg og Bryne kunstforeninger, og Politiskolen, Oslo. Hans kunst finnes i Nasjonalgalleriet, flere kunstmuseer i Norge og i Statens Museum for Kunst, København. Han har også gjort utsmykninger for Norges Kooperative Landsforening i Trondheim, Hamar og Oslo.
Gibraltar under VM i friidrett 2019

Resultater

(q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste)
RQ-3 Dark Star

RQ-3 Dark Star er en drone, et ubemannet luftfartøy.  Det ble brukt av det amerikanske luftforsvaret.  Første flytur var 26. mars 1996.  Programmet ble kansellert i 1999.  Utviklingen ble foretatt av Lockheed Martins Skunk Works-avdeling og Boeing.  Det har blitt hevdet i pressen at Dark Star ikke ble kansellert, men forsatt utvikles som et «svart» prosjekt.
Den to første prototypene kan beskues på Museum of Flight i Seattle, Washington og National Museum of the United States Air Force ved Wright-Patterson Air Force Base i Ohio.
Cemal Gürsel

Bakgrunn

Cemal Gürsel var sønn av en osmansk offiser og barnebarn av en pasja i Erzurum. Etter å ha fullføt grunnskolen i Ordu begynte han på miltærskolen i Erzincan og avsluttet på Kuleli militærskole i Istanbul. Fra 1915 var han yrkesoffiser. Han fikk etter kort til kallenavnet Cemal Ağa.

Offiser

Gürsel tjenestegjorde i 45 år i den tyrkiske hær. Han kjempet i første verdenskrig i slaget ved Gallipoli som løytnant. Senere kjempet han ved den  syriske og palestinske front. I 1917 ble Gürsel tatt til fange av britene og satt til 1920 i Egypt. Da han senere ble dpurt av en utenlandsk journalist hvorfor han ikke lærte seg engelsk under fangenskapet, svarte Gürsel at han ble så frustert over å falle i deres hender at han i stedet lærte seg fransk.
Etter løslatelsen vendte Gürsel tilbake til Tyrkia og sluttet seg til Mustafa Kemal Atatürks bevegelse. Han kjempet fra 1920 til 1923 i den tyrkiske frigjøringskrig på dens vestfront. For sin innsats i slaget ved Sakarya mot grekerne mottok han senere uavhengighetsmedaljen av parlamentet.
Cemal Gürsel giftet seg i 1927 med Melahat, datteren av en marineoffiser, og de fikk sønnen Muzaffer.
Han ble etter militærakademiet gjort til stabsoffiser, og i 1923 firfremmet til fra regiments- til korpskommandør. Etter at han hadde vært kommandant for en offisersskole og offiser i generalstaben ble han brigadegeneral i 1946. År etter ble han firestjerner general, i 1957 armegeneral, og ble leder for den militære etterretning. 
I august 1958 ble Cemal Gürsel øverstkommanderende for de tyskiske landstridskrefter. Han var da allerede kommandant for den 3. tyrkiske arme so mvar stasjonert ved grensen mot Sovjetunionen. Etter at tropper var blitt satt inn mot demonstrerende studenter la han i mai 1960 ned sitt verv som øverstkommanderende i protest.
Ved sin lette og faderlige væremåte og sin humor var han godt likt både i den tyrkiske hær og blant landets partnere i NATO.

Kuppleder, reformator, president

Etter militærkuppet i Tyrkia den 27. mai 1960, som han ledet i egenskap av Komiteen for nasjonal enhet, begynte Cemal Gürsel (etter iranisk forbilde) å utvikle økonomiske femårsplaner. Dette førte til en oppsving i tyrkisk økonomi. Fra 28. mai 1960 til 26. oktober 1961 bar han både landets president og øverstkommanderende for de væpnede styrker.
I september 1960 bestemte han at den tyrkiske republikk skulle ha en frmokratisk forfatning som sitt grunnlag (den såkalte annen tyrkiske republikk). For første gang ble det gitt rettsgrunnlag for fagforeninger, politiske partier (uten særskilt rettstillatelse), studentsammenslutninger og foreninger. Tyrkia fikk intensive forbindelser med stater i Vest-Europa, Midstøsten og med Sovjetunionen. 
Etter at den nye forfatningen var på plass den 26. oktober 1961 ble han Tyrkias president. Dette embede utnevnte han til den 18. mars 1966. Da fratrådte han av helsegrunner.
Halehjulsfly

Historien

De første flyene fram til etter annen verdenskrig var alle halehjulsfly. Frem til ca. 1965 kom stadig flere fly med nesehjul. De vanlige Cessna modellene 170 og 180 var halehjulsfly som alle kom i nær identiske versjoner som nesehjulsfly med betegnelsene 172 og 182.

Fordeler og ulemper ved halehjul eller nesehjul.

Et hjul under flyets hale er vanligvis mye mindre enn et vanlig nesehjul. For fly som ikke trekker inn hjulene under flyging vil nesehjulet gi betydelig mer luftmotstand enn halehjulet. Et nesehjul og innfestingen av det veier betydelig mer enn et halehjul. Derfor vil et halehjulsfly ha noe større nyttelast enn et tilsvarende nesehjulsfly.
Under taxing eller når flyet triller på flyplassen vil plasseringen av hovedhjulene foran tyngdepunktet på et halehjulsfly øke risiko for en såkalt «groundloop» som innebærer at en liten sving forsterker seg selv og halen svinger ut til siden og muligens helt foran. Flyet har da gjort en halv «piruett». En slik «groundloop» kan forårsake skader på understell og muligens på vinger. Årsaken til dette er at hovedhjulene er foran tyngdepunktet . En liten sving vil da forsterke seg, så det er viktig at flygeren er på vakt og raskt svinger motsatt vei med halehjulet og/eller sideroret. På et nesehjulsfly skal det mye til for å gjøre en slik groundloop.
Ved landing med et halehjulsfly er det vanligst å holde alle hjulene i lufta til hastigheten er så lav at nesetillingen er så høy at det blir en trepunktslanding, det vil si at alle tre hjul får kontakt med bakken samtidig. Da kan halehjulet med en gang brukes til å kontrollere retningen og hindre en groundloop. Ved såkalt hjullanding settes hovedhjulene på bakken og halen holdes oppe med høyderoret. Da er man avhengig av god retningskontroll med sideroret.
Ved landing i sidevind på fast dekke er det viktig at hovedhjulene står i fartsretningen når de får kontakt med rullebanen. For halehjulsfly vil bevegelse til ene siden under landing gi fare for groundloop. Ved landing på gress vil hjulene gli til siden og faren for groundloop er mye mindre enn ved landing på fast underlag.
Et halehjulsfly vil på bakken ha en vinkel med høy nese og halen lavt ved bakken. Dette gir stor avstand mellom propell og bakken og mindre risiko for skader på propellen av sand og stein som virvles opp fra bakken. Denne vinkelen gir også så høy nese på flyet at flygeren oftest ikke kan se rett fremover foran flyet. Ved taxing legger flygeren inn svinger til begge sider for å ha kontroll rett fremover.