google/wiki40b huggingface dataset:
Harald Stenmark

Faglig arbeid

Stenmarks doktoravhandling handlet om difteritoksin, et giftstoff produsert av difteribakterien, og hvordan dette trenger inn i celler. I avhandlingen viste Stenmark blant annet at en ufarlig variant av difteritoksin kan brukes til å frakte "fremmede" proteiner inn i celler. Som postdoktorstipendiat i Marino Zerials gruppe studerte Stenmark Rab-GTPaser, en gruppe proteiner som styrer intracellulær transport. Stenmark var den første til å vise at Rab-GTPaser er aktive når de har bundet GTP og inaktive når de binder GDP . Han identifiserte også den første "effektoren" som binder til den GTP-bundne formen av Rab5 på endosomer, Rabaptin-5 .
Et tidlig funn fra Stenmarks egen forskningsgruppe har vist seg å ha stor betydning for vår forståelse av hvordan cytosoliske proteiner blir rekruttert til cellens indre membraner. Stenmark identifiserte en sink-bindende proteinmodul som han kalte for FYVE-domenet . Sammen med to andre forskningsgrupper viste hans gruppe at FYVE-domenet binder til et spesielt membranlipid, fosfatidylinositol 3-fosfat (PI3P) . Det finnes ca 30 ulike humane proteiner som inneholder et FYVE-domene, og Stenmarks forskningsgruppe har vist hvordan disse rekrutteres til intracellulære membraner på en PI3P-avhengig måte og regulerer cellulære prosesser som membranfusjon , degradering av vekstfaktor-reseptorer , autofagi , celledeling  og dannelse av cellulære utløpere . Stenmarks gruppe har også vært blant de ledende i verden i studier av såkalte ESCRT-proteiner, som er involvert i cellulær reseptorsortering og membran-dynamikk . Et viktig funn var at ESCRT-proteiner forårsaker lukking av membranen som omgir nydannede cellekjerner ved slutten av celledelingen .
Stenmarks arbeid har ført til oppdagelse av flere tumor-suppressorer, cellulære proteiner som forhindrer kreft, og enzymet som danner PI3P er også kjent som en tumor-suppressor .

Familie

Stenmark er sønn av skolesjef Harald Erik Stenmark (1926-1991) og lærer Randi Stenmark (f. Heitmann-Olsen, 1933). Han har to brødre, psykologspesialist Håkon Stenmark og lektor og forfatter Asbjørn Stenmark. Stenmark er gift med forsker Yan Zhen og har en datter, Embla Siping Stenmark.
Charles Robberts Swart

Tidlig liv

Swart ble født den 5. desember 1894 på gården Morgenzon i Winburg-distriktet, en del av Boer-republikken i Oransjefristaten (som ble en britisk koloni i 1902, og en provins i Unionen Sør-Afrika i 1910) 
Han var det sjette av syv barn, sønn av Hermanus Bernardus Swart (1866–1949) og Aletta Catharina Robberts (1870–1929). Den andre boerkrigen brøt ut da han var bare fem år gammel. I løpet av krigen ble han, sammen med sin mor og sine søsken, flyttet til konsentrasjonsleiren i Winburg. Det var kun to av de tre guttene som overlevde oppholdet i konsentrasjonsleiren. Faren hans ble skadet og tatt til fange av britene under slaget om Paardeberg. Han krigsfange ble holdt som krigsfange i Groenpunt og Simonstad til slutten av krigen.
Da Swart var 7 år begynte han på den offentlige skolen i Winburg. Han gikk senere til en C.N.O.-skole, en skole opprettet av afrikanderne, som respons på Lord Milners anglofisering av de offentlige skolene. Senere ble skolene slått sammen, noe som resulterte i at Swart ble flyttet opp et trinn. Han var bare 13 år da han tok sin eksamen.
Han ble kjent som skrankeadvokat i 1914, og han tilbrakte en kortere periode i Hollywood, hvor han spilte i stumfilmer, før han fikk start på sin politiske karriere.
Den høyeste bygningen  i Bloemfontein, Sør-Afrika (CR Swarts Building), som er oppholdssted for provinsens administrasjon, samt noen av regjeringens departementer, ble oppkalt etter ham. Bygningen som også er kjent som «Den frie stats stolthet», har en restaurant som går rundt sin egen akse i 26. etasje.

Politisk liv

Fra 1923 til 1938 satt han som parlamentsmedlem for Ladybrand. Han ble så leder i Nasjonalistpartiet i Oranjefristaten og parlamentsmedlem for Winburg i 1939. Som vaskeekte republikaner var han medlem av Nasjonalistpartiet i mange år. Han ble utpekt til justisminister da Nasjonalistpartiet vant makten i 1948 og var ansvarlig for lovendringene som gav mer makt til South African Police når det gjaldt å slå ned anti-apartheidsaktivitet. Fra 1949 til 1950 var han minister for utdanning, kunst og vitenskap og ble utøvende statsminister i 1958.
Swart ble utpekt til generalguvernør i 1960. I likhet med sin forgjenger, Dr. Jansen, nektet han å avlegge ed  til dronning Elizabeth II – eller å gå med den seremonielle uniformen. I en folkeavstemning de året etter stemte en liten majoritet blant de hvite for å grunnlegge en republikk. I 1961, etter å ha signert en ny grunnlov utarbeidet av parlamentet, ba han Dronningen om å bli løst fra sin stilling, og han ble deretter valgt til president for den nye republikken av parlamentet, en ny stilling som erstattet monarken og generalguvernøren som statsoverhode. 
Nelson Mandela og andre fargede motstandsledere prøvde å protestere mot endringene innad regjeringen ved å planlegge en tre-dagers storstreik blant ikke-hvite arbeidere, men regjeringen avfeide planene på forhånd ved å trakassere de som var uenige.
Selv om han ble valgt for en syv år lang periode, var Swart kun president i seks år, før han pensjonerte seg i 1967. Han døde i 1982. Swart var populært kjent som «Blacki» (Swart er afrikaans for "svart").
Nizjnevartov gasskraftverk

Nizjnevartov gasskraftverk er et gasskraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2013 MW, beliggende ved elva Vakh i det autonome området (OA) Khanty-Mansia øst for Uralfjellene i Russland. Anlegget ble påbegynt i 1990, og stod ferdig i 2004. Årsproduksjonen er om lag 11 TWh. Operatør er OGK-1.
Kjent og kjært

Kjent og kjært er det syvende albumet til De Syngende Husmødre, og det siste albumet som ble utgitt på Arne Bendiksen A/S. 
De fem syngende husmødre var nå blitt til fire, i og med at Paula Bysveen hadde sluttet. Etter denne platen tok de en pause på 6 år, før de i 1990 kom på banen igjen med platen Hvite roser fra Athen, da som trio. Men på Kjent og kjært er viseutvalget velkjent: Norske slagere som «Den gamle syrin», «Ungdomsminner» og slageren «Lille Laila» som popgruppen Doodle Bugs hadde landeplage med i 1969. På baksiden av coveret trykket plateselskapet en fullstendig oversikt over alle De Syngende Husmødres plater, med tilhørende viser. Det forteller også at Husmødrene har solgt 250 000 plater, eller som Arne Bendiksen A/S uttrykker det på coveret: «Husmødrene har solgt mer enn 1/4 millioner plater!!!!»
Julio Kopseng

Liv og virke

Kopseng er født i Colombia og ble adoptert til Norge som femåring i 1982. Han vokste opp på Grefsen i Oslo.
Som voksen har Kopseng livnært seg som danser, og han var et kjent ansikt i Oslos dansemiljø. Kopseng har blant annet opptrådt på barnekanalen NRK Super og i TV 2-konkurransen Norske Talenter. Han har også arbeidet som fotograf, stripper og flammesluker samt drevet med formidling av artistoppdrag på internett.

Voldtektsdommer

Den første anmeldelsen mot Kopseng for seksuell handling uten samtykke kom i juli 2001, da Kopseng var 24 år gammel. I årene som fulgte, kom det flere voldtektsanmeldelser mot ham; noen ofre oppgav hans egentlig navn til politiet, mens andre oppgav kunstnernavnene «Inferno» (som han brukte som stripper) og «Julio Gonzales» (som han brukte som flammesluker og fotograf). Politiet sporet imidlertid ikke disse navnene tilbake til Kopseng, og alle de seks første voldtektsanmeldelsene ble henlagt etter bevisets stilling.
25. april 2013 ble Kopseng i Oslo tingrett dømt for tre voldtekter som hadde funnet sted høsten 2008 og august 2009.
Kopseng ble dømt til fengsel i fire år, og to år av straffen var betinget. Retten hadde den gang vurdert det til at det var liten gjentagelsesfare, og han gikk ennå fri under påvente av ankesaken. Sommeren 2013 kom det en ny voldtektsanmeldelse mot Kopseng, denne gangen fra en britisk kvinne som hadde overnattet hos ham gjennom couchsurfing-tjenesten. Den britiske kvinnens anmeldelse var et vendepunkt i etterforskningen, og etter dette ble Kopseng satt i varetekt. I ankesaken i lagmannsretten ble han dømt for to av voldtektene, men frikjent for den tredje.
Mens han sonet denne voldtektsdommen ble han på ny stilt for retten, anklaget for en lang rekke andre voldtekter i perioden 2001 til 2013. Etter at enkelte medier og nettsider hadde begynt å omtale Kopseng med navn og bilde og omtalt ham som en potensiell serievoldtektsmann, hadde flere og flere kvinner gått til politiet for å melde fra om voldtektsepisoder fra de siste ti årene, og det kom et ras av nye anmeldelser. Mange av disse voldtektene skjedde i forbindelse med jobben hans som formidler av artistoppdrag. Han lokket ofrene med dansejobber og åpninger for å opptre i filmer og musikkvideoer og dopet dem ned og voldtok dem under jobbintervjuene. Andre ofre for Kopsengs voldtekter omfattet en kvinnelig kollega og Kopsengs samboer. Kopseng ble dømt for disse forholdene i Oslo tingrett i februar 2015, men anket dommen. Ankesaken startet i januar 2016, og i Borgarting lagmannsrett ble han dømt til 21 års forvaring med en minstetid på ti år, noe som var lovens strengeste straff. I forbindelse med rettssaken omtalte politiet Kopseng som «Norges mest aktive voldtektsmann».
I 2017 ble han tiltalt for å ha voldtatt ytterligere to kvinner.
Bagarmossen tunnelbanestasjon

Bagarmossen tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane i bydelen Bagarmossen i Söderort i Stockholm kommune.
Stasjonen ligger på T-bane 17 (grønn linje) mellom stasjonene Skarpnäck og Kärrtorp.
Den gamle stasjonen ble innviet 19. november 1958 på en annen plass enn den nåværende; den lå langsmed og sør for Lagavägen og Lagaplan, og hadde en utendørs plattform på bakkenivå. Stasjonen var endestasjon for linje 17 til 8. juli 1994.
Den nye stasjonen ble innviet 15. august 1994 og ligger i fjellrom 19 meter under bakken.
Henny Meijer

Landslaget

Henny Meijer spilte én landskamp for Nederlands herrelandslag.
Nes Lenseteater

Nes Lenseteater ble etablert 2009, for å spille friluftsteater på Nes lensemuseum iSkiptvet i Østfold. De forestillingene Nes lenseteater har vist, heter «Spor i vann» (2010) og «Den som ikke er ropt opp, kan gå hjem» (2012).
27.august 2015 hadde Nes Lenseteater urpremiere på «Det andre landet» om husmannsjenta Thea Foss (1858–1927) fra Eidsberg, som emigrerte og ble gründer i USA.
I sommeren 2017 skal Nes Lenseteater holde forestillingen «Skuddår smeller ikke». Det er usikkert om denne forestillingen foregår på Nes lensemusem, da grunnen er utrygg, og større grupper ikke får lov til å oppholde seg der før grunnen er sikret.
Nes Lenseteater er del av en satsing på næringsutvikling og turisme langs Glomma. Teaterforestillingen som skal spilles på Nes lensemuseum er planlagt med støtte fra Skiptvet kommune.
Ægidius av Viterbo

Bakgrunn

Egidio da Viterbo var sønn av Lorenzo Antonini og Maria del Testa. Han ble opptatt i augustinerordenen i år 1488 og studerte ved flere universiteter, og ble doktor i teologi. Egidio var en dyktig orator og preket for blant annet pave Alexander VI. Han reiste meget omkring ikke minst i kraft av sine oppgaver som augustinerordenens leder. Dette muliggjorde for ham å ha personlig kontakt med eb rekke ledende intellektuelle skikkelser, og han gikk inn i samarbeid med flere av dem.

Kardinal

I juli 1517 opphøyde pave Leo X Egidio til kardinalprest med San Bartolomeo all'Isola som tittelkirke. Senere samme måned fikk han San Matteo in Merulana som tittelkirke. 
Egidio deltok i konklavet i 1521–1522, som valgte pave Hadrian VI, og i konklavet i 1523, som valgte Klemens VII. 
I desember 1523 ble Egidio utnevnt til biskop av Viterbo og ble bispeviet den 10. januar året derpå av erkebiskop Gabriele Foschi. I samband med Romas plyndring i mai 1527 mistet han sitt omfattende bibliotek.
Kardinal Egidio da Viterbo døde i 1532 og er begravet i kirken Sant'Agostino.
Harstad (by)

Historie

Rikard Kaarbø regnes som byens grunnlegger på grunn av sitt maritime og politiske engasjement. Han anla Harstad Mekaniske Verksted i 1895, og siden da har verftsindustrien hatt stor betydning for byens utvikling.

Bydeler

Bergseng, Blåbærhaugen, Trondenes, Sama, Harstadåsen, Eineberget, Skaret, Sentrum, Heggen, Seljestad, Harstadbotn, Grønnebakkan, Gangsås, Stangnes, Åsby, Kanebogen, Medkila, Holtet, Breivika og Ruggevika.
Fairchild PT-19

I tjeneste

Sammenlignet med de tidligere biplan-treningsflyene, var PT-19 et avansert fly. Det hadde høyere hastighet, og en vingebelastning som lignet de kampfly elevene trente for å kunne bruke, og dermed flykarakteristikk som krevde mer presisjon. Det var billig, enkelt å vedlikeholde og praktisk talt lytefritt.
Likevel begynte det i 1943 å oppstå holdbarhetsproblemer med finérvingene på  PT-19 og PT-23. Når vingene ble utsatt for vær og vind, oppsto det  treråte, samt at lagene i finérplatene i vingene skilte seg. Det ble  innført at alle fremtidige treningsfly skulle ha vinger i helmetall. 
Tusenvis av fly i M-62-serien ble tatt i bruk i USAs og Storbritannias treningsprogram, og tjente sine land både under krigen og lenge etter. Et stort antall er fortsatt i bruk på verdensbasis.

Norske forhold

I juni 1940 var løytnant Birger Fredrik Motzfeldt i Hærens flyvåpen i USA for å skaffe fly. Selv om Norge hadde kapitulert, trengtes fly til den flyskole Motzfeldt hadde vært med på å planlegge i Canada, Little Norway. 25. juni var han ved Fairchild-fabrikken i Virginia, der han testfløy en M-62. I løpet av en ettermiddag var kontrakt tegnet på seks fly. I august ble det inngått kontrakt om fire fly til, og i november ytterligere fire. Leveringen til den norske flygerskolen i Toronto begynte i august. Snart var 36 PT-19 på plass ved Little Norway. De første var levert med åpen cockpit, men tilleggsutstyr ble innkjøpt slik at alle etter hvert hadde lukket cockpit. Også blindflygingsutstyr ble innkjøpt og montert i de fly som ikke ble levert med det.
I tillegg til disse flyene, ble det mellom august 1942 og juli 1944 bestilt 50 PT-26. Disse kom fra Fairchild og Fleet.
Da krigen var over, var det 74 fly igjen av i alt 86 som var innkjøpt. Disse kom til Norge og ble tatt i bruk ved blant annet Feltflyskolen. Da Luftforsvaret gikk over til Saab Safir i 1956, ble de gjenværende Cornellene solgt til private brukere eller overlatt til NAK.
Det står to Fairchild Cornell utstilt på Forsvarets flysamling på Gardermoen. 103 er fra den første ordren inngått sommeren 1940. Det var i bruk frem til 1956. 205 kommer fra Fleet-fabrikken i Canada. Det var i bruk i Forsvaret frem til 1947, da det ble solgt privat. Har siden vært innom Sogn Yrkesskole, og har også stått utstilt på Forsvarsmuseet på Akershus festning.
Allround-VM på skøyter 1999

Allround-VM på skøyter 1999 ble arrangert i Vikingskipet på Hamar, Norge den 6. og 7. februar 1999.
Rintje Ritsma fra Nederland ble verdensmester for menn, mens Gunda Niemann-Stirnemann fra Tyskland ble verdensmester for kvinner.

Funksjonærer

Blant funksjonærene stilte norske Svein Inge Strugstad som starter.
Österlånggatan

Österlånggatan er en gate i Gamla stan i Stockholm, som strekker seg i nord-sørlig retning fra Slottsbacken til Järntorget.

Historikk

Österlånggatan gikk akkurat som Västerlånggatan like utenfor bymuren og var en av Gamla stans hovedgater. Gaten nevnes allerede på 1400-tallet med navnet Långa gatan. I 1558 brukes navnet Østra long gatan og i 1593 Østralånggatenn.
På 1600-tallet ble Skeppsbron anlagt, og den ble da den østligste hovedgaten. Dermed mistet Östra långgatan sin betydning som hovedgate. I dag spiller Österlånggatan som turistgate en mer bortgjemt rolle enn Västerlånggatan. Her er takten noe roligere og butikkene mindre preget av souvenirer.
Portalen på Österlånggatan 37 stammer fra 1600-tallet og ble trolig lagd av steinhuggermesteren Johan Wendelstam fra Tyskland. Over porten finnes en inskripsjon med den nederlandske teksten GAET. HET. WEL. MEN. HEEFT. VEEL. VRINDEN. KERT. HET. LÜCK. WIE. KAN. SE. VINDEN (omtrent: Går det väl, har man många vänner. Vänder lyckan - var då finna dem?). Språket tyder på at bestilleren kom fra Holland.
På Österlånggatan 51 finnes den klassiske restauranten Den gyldene freden, grunnlagt i 1722 og en av Stockholms eldste gjenværende på samme adresse.
Sverrir Ingi Ingason

Klubbkarriere

Ingason begynte sin karriere hos Breiðablik og i 2011 ble han lånt ut til Augnablik i nedre divisjoner. Etter endt låneopphold etablerte han seg fast hos Breiðablik, hvor han spilte over 40 seriekamper frem til 2013 I sesongen 2013 var han også med på å vinne den islandske ligacupen Deildabikar. I januar 2014 meldte han overgang til den norske klubben Viking, hvor han spilte 29 av 30 seriekamper i Tippeligaen 2014 og var med på å spille Viking frem til kvartfinale i Norgesmesterskapet.
I januar 2015 meldte Ingason overgang til den belgiske klubben KSC Lokeren Oost-Vlaanderen, hvor han i 2015/2016-sesongen spilte samtlige seriekamper for klubben. Hans første seriemål for Lokeren kom borte mot Oud-Heverlee Leuven den 13. februar 2016 i en kamp som endte 3–3.

Internasjonal karriere

Ingason debuterte for Islands herrelandslag i en treningskamp mot Sverige den 21. januar 2014 (0–2), hvor han kom inn som innbytter for Arnór Smárason. Han scorte sitt første landslagsmål i en treningskamp borte mot Hellas den 29. mars 2016 (2–3). Den 9. mai 2016 ble han tatt ut i den islandske troppen til EM i fotball 2016 av landslagstrener Lars Lagerbäck.
Han ble tatt ut i Islands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Islands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Pål Jacobsen

Amputasjon

Varige komplikasjoner etter en akillesoperasjon i 1985 førte til at Jacobsen i 2001 valgte å få amputert det ene benet sitt under kneet.
Alte Feste

Alte Feste er en festning og museum i sentrum av Windhoek i Namibia. Det ble bygget av Curt von François for de tyske Schutztruppe i daværende Tysk Sørvest-Afrika. Festningen ligger på et høydedrag ved byen og sto ferdig i 1890. Den er den eldste bygningen i Windhoek.
Da Sør-Afrika okkuperte området under første verdenskrig ble festningen hovedkvarter for de sørafrikanske styrkene. I 1935 ble bygningen bygget om som innkvartering for Windhoek High School. I 1957 ble bygningen vernet og frem til 1963 ble den restaurert. I 1962 flyttet nasjonalmuseet inn i bygningen.
Motion Picture Association of America

Mål

MPAA sitt mål er å fremme interessen til filmindustrien gjennom lobbyvirksomhet. I de senere årene har fokus særlig på opphavsrett og strafferammene for dette, samt å utvikle nye systemer for digitale rettigheter.

Lederskap

I 1922 ble Will H. Hays innsatt av studioene som den første presidenten av Motion Picture Producers and Distributors of America. Hays var tidligere sjef i postverket og valgkampanjeleder for president Warren G. Harding. Han sto bak Production Code i 1930. Hayes gikk av 1945, og ble erstattet av Eric Johnston. Navnet ble da forandret til Motion Picture Association of America. Johnston var president gjennom den vanskelige svartelisteperioden i Hollywood, og beholdt stillingen til sin død i 1963. Ralph Hetzel virket som midlertidig leder frem til 1966. Mellom 1966 og 2004 var Jack Valenti president for gruppen, og har i USA blitt nærmest synonym med organisasjonen takket være sin lange ledertid og høye medieprofil. Han trakk seg tilbake 1. september 2004 i en alder på 82, og fikk Dan Glickman, tidligere landbruksminister under Bill Clinton, som sin etterfølger.

Kritikk

Noen av MPAA sine handlinger har vært kontroversielle. Blant annet har aldersgrensene deres mottatt mye kritikk. Det er vanlig for unge under 17 å få tilgang til filmer med R-sensur, og dermed blir denne sensuren undergravd. Mens en NC-17-sensur blir sett på som en kommersiell død for en film. Mange, deriblant filmkritiker Roger Ebert, har tatt til orde for et nytt system. 
Systemet fører til at mange filmmakere og studioer klipper og redigerer filmene sine slik at de passer inn i de forskjellige sensurgruppene. Volds- og sexscener kan bli klippet bort for å komme under NC-17, men man kan også krydre en film opp fra  G til PG for å vekke interessen hos eldre barn.
NHL Entry Draft 2015

NHL Entry Draft 2015 var den 53.  NHL Entry Draften. Den ble avholdt i BB&T Center i Sunrise, Florida. De tre første valgene var Connor McDavid, Jack Eichel og Dylan Strome.
Tommy Cooper

Døde på scenen

15. april 1984 kollapset Tommy Cooper på scenen foran millioner av fjernsynsseere, halvveis gjennom sitt nummer på showet Live From Her Majesty's, sendt på LWT. Det ble klart at det var et hjerteattak og det ble gjort forsøk på å gjenopplive ham. Han ble etter en stund kjørt med ambulanse til Westminster Hospital, der han ble erklært død.
Et videoklipp som viser Tommy Coopers død ble i mai 2009 lastet opp til Youtube.com, noe som vakte sterk kritikk i mediene.
Boo

Boo er et tettsted i Nacka kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 24 052 innbyggere.
En av forstedene i Boo er Orminge.
Lars Onsagers professorat

Lars Onsagers professorat er et internasjonalt æresprofessorat som deles ut av NTNU til minne om Lars Onsager, som fikk nobelprisen i kjemi i 1968.  Æresprofessoratet tildeles forskere som i spesiell grad har utmerket seg internasjonalt innen fysikk, kjemi eller matematikk.
Lars Onsager startet sin vitenskapelige karriere som student i kjemi ved NTH, og tok sin grad som sivilingeniør i fysikk der i 1925.  Han fortsatte å forske både i kjemi og fysikk, og hans mange og nøyaktige resultater skyldtes ofte hans helt spesielle evner innen matematisk analyse.  Dette gjorde at han før 1968 gjentatte ganger var innstilt til Nobelprisen både i kjemi og i fysikk.
Etter Lars Onsagers bortgang donerte familien hans nobeldiplom og æresbevisninger, vitenskapelige arbeider og noen av hans forskningsrelaterte eiendeler til NTH (fra 1996 integrert i NTNU) som hans Alma mater.  De var overbevist om at NTH ville være den institusjonen som best kunne ivareta hans ettermæle.  For å leve opp til denne tilliten etablerte NTH i 1993 Lars Onsagers professorat og Lars Onsager-forelesningen.  Professoratet, forelesningen og medaljen deles ut årlig av en internasjonal komité, Onsagerkomiteen.
Lars Onsagers professorat består av et 3–6 måneder forskningsopphold som gjesteprofessor ved NTNU og offentlig tildeling av Onsagermedaljen.
Lars Onsager-arkivet ved NTNU inneholder Onsagers samlede arbeidsnotater, bilder, illustrasjoner og forskningsresultater, og er i dag organisert som et eget arkiv ved NTNUs vitenskapelige arkiver. Det er åpent for alle som er interessert i Lars Onsagers arbeider, og det meste av hans arbeider kan brukes fritt innen forskning og undervisning.
Saarbrücken

Historie

Den første trefningen i den fransk-tyske krig fant sted her 2. august 1870.
Industrielt jordbruk

Industrielt jordbruk er en moderne form for gårdsdrift som innebærer industrialisert produksjon av buskapen, fjærkre, fisk og avling. Metodene for industrielt jordbruk er tekniskvitenskapelige, økonomiske og politiske. De omfatter innovasjoner i jordbruksmaskiner og jordbruksteknikker, genetisk teknologi, teknikker for å oppnå økonomi i henhold til skalering av produksjonen, skape nye markeder for forbruk, søknader og håndhevelser av patentproduksjon av genetisk informasjon og global handel. Disse metodene er omfattende i utviklede eller industriland og er økende verden over. Det meste av hvete, meieriprodukter, egg, frukt og grønnsaker i supermarkedene er produsert som benytter disse metodene for industrielt jordbruk.
Det motsatte av industrielt jordbruk er konvensjonelt, tradisjonelt jordbruk eller småbruk.
Den norske Forening mod Brændeviinsdrik

Den norske Forening mod Brændeviinsdrik ble stftet i 1845 av teologistudenten Kjeld Andresen som en sammenslutning av flere måteholdsforeninger.
Oppgave fra 1855 viser et medlemstall på 30 000 og oppgave fra 1860 viser 35 000.
Foreningen ble nedlagt i 1869.

Kilder

NRK Nyheter