google/wiki40b huggingface dataset:
Zaprešić

Zaprešić er en by i Zagreb fylke i Kroatia. Per 2006 var innbyggertallet estimert til 26 741 i selve byene og over 51 000 for de syv kommunene som utgjør storbyområdet. Zaprešić er den tredje største og tettest befolkede området i fylket. Byen ligger nordvest for den kroatiske hovedstaden Zagreb og nær grensa til Slovenia. Byen er sentrert på slettene nord for Sava, grenser til Medvednicafjellene i øst og til Marija Gorica-fjellene i vest.

Historie

Området der Zaprešić idag ligger har vært bebodd siden førhistorisk tid. Arkeologiske funn i form av steinøkder fran yngre steinalder er blitt funnet i nærliggende Brdovec, kopperøkser fran koppersteinalderwn i Marija Gorica of spor etter Hallstattkulturen i Sveti Križ. I romertiden passerte hovedvieen mellom Emona (dagens Ljubljana) til Siscia (dagens Sisak) gjennom området. Zaprešić nevnes imidlertid først i 1094, i samband med grunnleggelsen av bispedømmet Zagreb, da den kroatisk-ungarske kong  Ladislaus I forlente området vest og øst for Medvednica til sin rådgiver Ača for å beskytte det nye bispedømmet. På 1400- og 1500-tallet da osmanerne avanserte sørfra, ankom mange flyktinger fra Lika til byen. Det kroatiske og slovenske bondeopprøret i 1573 slo hardt mot byen og en av opprørslederna, Ilija Gregorić, kom fra nærliggende Marija Gorica.
Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows

Handling

Skilpaddene kommer tilbake for å redde byen fra en farlig trussel.
Eindride Einarsson

Eindride Einarsson (død 1050) var sønn av Einar Tambarskjelve og Bergljot Håkonsdatter. Einar var en av de mest innflytelsesrike bondehøvdingene i Trøndelag første halvdel av 1000-tallet, og Bergljot var datter av ladejarlen Håkon Sigurdsson.
Eindride var gift med Sigrid Kjetilsdatter, datter til Kjetil Kalv og Gunhild, som var søsterdatter til kong Harald Hardråde.
Eindride nevnes i sagalitteraturen stort sett i sammenheng med sin far, Einar, som var sentral i de rikspolitiske spørsmålene, spesielt etter Olav den helliges død i 1030. Einar var den som i 1035 sammen med Kalv Arnesson dro til Gardarike og hentet Olav den helliges sønn Magnus den gode og fikk ham utropt til konge.
Senere kom Einar på kant med kong Harald Hardråde, og Einar og Eindride ble drept av kongen i 1050.
Kongebøkene

Kongebøkene (hebraisk: מלכים – Mĕlāḵîm, «Konger») er den ellevte og tolvte bok, henholdsvis Første Kongebok og Andre Kongebok, men var opprinnelig en bok i Den hebraiske Bibelen (jødiske Tanakh) og den kristne Bibelens gamle testamente. Oppdelingen oppsto ved oversettelsen av den hebraiske teksten til gresk i Septuaginta. Der ble denne boken og den hebraiske Samuelsbøkene sammen organisert som fire kongebøker , noe som ble videreført i den latinske Vulgata som første til fjerde kongebøker. Fra den engelske King James version ble Vulgatas første og andre kongebok kjent som Første og Andre Samuelsbok, mens Vulgatas tredje og fjerde kongebok ble Første og Andre kongebok.
Bøkene konkluderer deuteronomistiske historie, en historie om Israel som også innbefatter Josvas bok, Dommernes bok og de to Samuelsbøkene, som bibelforskere mener ble skrevet å komme med en teologisk forklaring at kongedømmet Judea av Babylonia i 586 f.Kr. og et fundament for en tilbakevending fra landsforvisningen. De to kongebøkene presenterer en historie om oldtiden Israel og Judea fra og med kong Davids død og fram til Jojakin ble løslatt fra fengslingen i Babylon, en periode på rundt 400 år (ca. 960 – ca. 560 f.Kr.). Forskerne tenderer å behandle bøkene som utgjorde den første utgaven fra slutten av 600-tallet f.Kr. og en andre og endelig utgave fra midten av 500-tallet f.Kr.

Kronologi

Den standardiserte hebraiske teksten av Kongebøkene presenterer en umulig kronologi. Et enkelt eksempel er Omris tiltredelse til tronen av kongedømmet Israel i det 31. året av Asa av Juda (Første kongebok 16:23) kan ikke følge etter at hans forgjenger Simri av Israel døde i det 27. året av Asa (Første kongebok 16:15). Den greske teksten korrigerte den umulige kronologien, men det synes ikke å representere en eldre versjon. Flere forskere hevder å ha løst disse vanskelighetene, men resultatene skiller seg fra hverandre, tidvis mye, og ingen har oppnådd anerkjennelse.
Honey Don't (sang fra 1956)

Bakgrunn

Carl Perkins' to brødre Jay og Clayton var med i kompgruppen til Perkins da «Honey Don't» ble presentert. Jay som spilte akustisk gitar, protesterte mot C7 akkorden og syntes den ikke passet inn i akkordmønsteret i det hele tatt. Men Carl sto på sitt.

John Lennons versjon

Mens Lennon spilte inn sitt første musikkalbum John Lennon/Plastic Ono Band etter The Beatles' oppløsning, hadde han og musikerne en jam hvor «Honey Don't» var inkludert. Versjonen stoppet i første instrumentalparti, og varte bare 1:40, men ble allikevel inkludert på John Lennon Signature Box som ble utgitt 5. oktober 2010.
Ålands lagting

Ålands lagting, eller bare Lagtinget, er det selvstyrte Ålands parlament, og har eksistert siden 1920, frem til 1993 under navnet Landstinget.
Bernhard Rostad

Familie og yrke

Han var sønn av gårdbruker Ole Johnsen Rostad og hustru Marie Martiniusdatter Moe på Trones i Verdal. Farfaren John Olsen Rostad kom i 1823 til Trones fra Rostad på Inderøy; hans søster Massi Rostad var gift med proprietær Jørgen Richter. Deres sønn var statsminister Ole Richter. Farfaren var «sikkert bygdens rikeste gårdbruker på sin tid» og fornyet så godt som hele bygningsmassen på Trones. Faren Ole Johnsen Rostad utvidet også buskapen på gården.
Han tilhørte et av de første kullene på Trondhjems tekniske læreanstalt, hvor han ble uteksaminert fra den bygningstekniske linjen i 1878. I 1884 overtok han slektsgården Trones, som ble «drevet frem til et mønsterbruk», og han hadde interesser i «sjøbruk, handel med landbruksmaskiner og trelast». I 1918 hadde gården 600 mål innmark, 1 000 mål skog og en stor buskap.
Samme år som han overtok gården, giftet han seg med Jøran Bruun, datter av en skogeier i Stor-Elvdal. Blant deres barn var Arne Rostad, senere formann i Norges Bondelag og stortingsmann for Bondepartiet. Hustruen døde i 1904, så han giftet seg på nytt med Kristine (født Olsen), enke etter gårdbruker Gustav Edmund Søberg på Storhof på Elverum. En søster av Bernhard, Marie Otilie, var gift med glass- og stentøyforhandler Andreas Moe, opprinnelig fra Verdal, og mor til Trondhjems ordfører Andreas Moe (den yngre).

Politiske og offentlige verv

Rostad var medlem av Verdal herredsstyre fra 1891 til 1893 og fra 1911 til 1915, herav ordfører fra 1911 til 1913. Alle representantene var valgt ved flertallsvalg frem til 1910; Rostad var valgt for Landbruksforeningen fra 1911 til 1913, deretter for Riksmålspartiet (Høyre). Han var suppleant for valgmennene fra Verdal ved stortingsvalgene i 1894 og 1897, valgt for Høyre.
Som ordfører gikk Rostad inn i striden om Værdalsbruket, som kommunen hadde kjøpt noen år i forveien. Rostad mente at «en bedrift av den art og det omfang som Værdalsbruket ikke med fordel kunne drives som et kommunalt foretagende». Han var selv styreformann i bruket fra 1911 til 1912. Sagbruk for Værdalsbrukets egne skoger ble for det meste drevet på Levanger etter Verdalsraset i 1893, da utskipningen av trelast fra Verdalsøra ble umulig. I 1912 ble Værdalsbruket solgt med fortjeneste til et konsortium som krevde at halvparten av tømmeret ble foredlet i Verdal; året etter solgte Rostad en del jord på nordsiden av Tronestangen til bruket, så det kunne anlegges et sagbruk med dypvannskai, Trones bruk.
Rostad var styreformann i Verdal Sparebank fra 1913 til sin død i 1921.

Sykdom, død og begravelse

Han døde etter lengre tids sykdom og ble begravet fra Stiklestad kirke.
Allgemeiner Deutscher Nachrichtendienst

Allgemeiner Deutscher Nachrichtendienst (ADN) var ved siden av Panorama DDR det eneste tillatte nyhets- og billedbyrå i DDR (Øst-Tyskland). Hovedsetet var i Øst-Berlin.
Det hadde monopol på leveranse av nyheter, rapporter, artikler og fotos av overregionalkarakter, til nesten alle de østtyske aviser og til radio og fjernsyn. ADN hadde samarbeidsavtaler med rundt seksti agenturer i andre land, og filtrerte ideologisk og politisk det nyhetsmateriale som ble formidlet. ADN var formelt underlagt DDRs Ministerrat, men var i praksis ledet og holdt under oppsyn av Sozialistische Einheitspartei Deutschlands sentrale partiapparat. Frem til 1989 hadde ADN rundt 1.400 medarbeidere.

Historie

Nyhetsagenturet ble til i oktober 1946 med samtykke fra den sovjetiske militæradministrasjon i Tyskland. Den var et «GmbH»-selskap opprettet av en rekke forlag, aviser og radiosendere. I april 1953 ble selskapet oppløst og agenturet omdannet til statlig nyhetsbyrå. Billedavdelingen tilkom i 1956 da «Zentrale Bildstelle Berlin» ble tilsluttet under navnet «ADN-Zentralbild».
Nyhetsagenturet dominerte fullstendig i dannelsen av Øst-Tysklands nyhetsbilde frem til Berlinmurens fall i 1989. I mai 1992 ble ADN med sine da 254 medarbeidere kjøpt av «Deutscher Depeschendienst» (ddp). Det historisk verdifulle arkivet til ADN-Zentralbild med rundt syv millioner fotografier helt tilbake til fotografiets barndom ble overført til det tyske Bundesarchiv og flyttet til Ehrenbreitstein i Koblenz.
Haderslev stift

Haderslev stift er et bispedømme i Den danske kirke. Biskopsetet er i Haderslev og domkirken er Haderslev domkirke. 
Fra mai 2013 er Marianne Christiansen biskop i stiftet.
Ungdommens Musikkmesterskap

Historie

Musikkhandlerne i Oslo gikk i 1965 sammen om å lage et pianomesterskap, der Norske musikklæreres landsforbund (NMLL) skulle være kunstnerisk ansvarlig. I 1984 overtok NMLL ansvaret for Ungdommens pianomesterskap. Det var et ønske at mesterskapet skulle videreutvikles.
Fra 1988 ble det arrangert Ungdommens sang- og strykemesterskap og Ungdommens Pianomesterskap annen hvert år. De fleste finalene ble arrangerte i Oslo. I perioden 1991 til 1999 var Phillips Petroleum Norway A/S sponsor for mesterskapet. Arrangementet ble i denne perioden gjennomført i Bjergsted Musikksenter i Stavanger. Stavanger kommune ga bla kr.  som pris til den deltakeren som utmerket seg spesielt. Siden 2001 har Norges musikkhøgskole huset mesterskapet.
I 2003 ble det første Ungdommens Musikkmesterskap, der NMLL samarbeidet med Norsk kulturskoleråd, arrangert. De første regionale mesterskapene med kvalifisering til det nasjonale mesterskapet, ble arrangert i 2005.
Erasmusprisen

Erasmusprisen er en internasjonal pris som tildeles for innsats for å fremme europeisk kultur. Den kan tildeles både person og institusjoner. Prisen er oppkalt etter Erasmus fra Rotterdam. Stiftelsen Praemium Erasmianum står bak utmerkelsen. Erasmusprisen ble etablert i 1958 av prins Bernhard av Nederland ved grunnleggelsen av Stiftelsen Praemium Erasmianum. Nederlands konge Willem-Alexander er Erasmusprisens høye beskytter.
Prisen består siden 1995 av et utmerkelsestegn bestående av titanplater, som når de er foldet ser ut som et skjerf, og når de er lukket tar form av en bok. Platene er utstyrt med en tekst fra et av Erasmus' brev og i hans håndskrift. I tillegg kommer prispenger på 150 000 euro.
Stephen Batchelor (forfatter)

Stephen Batchelor (født 7. april 1953 i Dundee i Skottland) er en skotsk forfatter, lærer og filolog, som har skrevet bøker og artikler om buddhisme og ledende meditasjonsformer fra hele verden. Han er en kjent forsvarer av en agnostisk eller sekulær tolkning av buddhismen.
Eichmann i Jerusalem

Eichmann i Jerusalem. En rapport om ondskapens banalitet er en bok av den politiske filosofen Hannah Arendt. Den opprinnelig utgitt i 1963. Boka er en sammenfatning av artikler skrevet av Arendt for avisa The New Yorker fra rettssaken mot Adolf Eichmann i Israel.
Boka introduserte begrepet «ondskapens banalitet».
Orgel

Orgel er en fellesbetegnelse for flere musikkinstrumenter. 
Orgelet er et av de eldste instrumentene vi kjenner til i dag. 
I et pipeorgel er lydkilden piper av tre eller metall. Pipeorgelet blir gjerne kalt kirkeorgel, fordi det oftest finnes i kirker, men det blir også brukt i enkelte synagoger og i verdslige bygg (for eksempel konserthus og kinoer. Ktesibios (Alexandria rundt 250 f. kr) regnes som pipeorgelets oppfinner.
Pipeorgelet spilles på tangenter, men lyden produseres ved at det åpnes for luft som kommer ut av pipene. 
De fleste orientalske kirker, med unntak av enkelte emigrantkirker i USA har prinsipielt ikke orgler, kun den menneskelige stemme skal lyde.
Et trøorgel (også kalt harmonium) har ikke piper, men frie tunger som i et trekkspill. Trøorgelet var spesielt vanlig i bedehus og skoler før pianoet overtok på 1960-tallet.
Hammond-orgelet ble opprinnelig utviklet som en erstatning for pipeorgelet, men er i dag mest brukt i populærmusikken.
Digitale orgel (som Hauptwerk), benytter samplingsteknikk der pipelyden er tatt opp og gjengitt via lydkabinetter. Noen kirker velger disse som hovedorgel; mest av økonomiske grunner, men også fordi dette gir et instrument med flere muligheter. Disse instrumentene har kortere levetid enn pipeorgel og regnes vanligvis ikke som fullverdige instrumenter.
Den sovjetiske rakettutskytingsbilen Katyusha ble under andre verdenskrig kjent som stalinorgel av de 
tyske soldatene.
Minicia marginella

Utseende

Minicia marginella er en liten edderkopp, mellom 1,5 og 1,8 millimeter lang. Den er en de lyse dvergedderkoppene, med lyse ensfargede bein. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Minicia marginella er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Bjarne Stroustrup

Biografisk informasjon

Stroustrup er cand.scient. i matematikk og informatikk fra Aarhus Universitet og har doktorgrad i informatikk fra University of Cambridge i England. I 1979 flyttet han til New Jersey i USA for å jobbe ved Computer Science Research Center ved det som den gang het Bell Telephone Laboratories. På begynnelsen av 80-tallet designet han programmeringsspråket C++, og har siden da hatt en aktiv rolle i standardiseringen.  
Stroustrup er professor ved College of Engineering in Computer Science ved Texas A&M University.  Der har han vært siden 2002. Han er gift og har to voksne barn, en sønn og en datter.

Anerkjennelse

Dr. Stroustrup ble valgt til medlem av The National Academy of Engineering i 2004 for å ha skapt C++. I 2005 fikk han som første person innenfor datateknologi William Procter Prize for Scientific Achievement fra forskningsorganisasjonen Sigma Xi. Han fikk IEEEs Computer Entrepreneur Award i 2004 med følgende begrunnelse: «for pioneering the development and commercialization of industrial-strength, object-oriented programming technologies, and the profound changes they fostered in business and industry.»  Han har tittelen «fellow» ved både AT&T Bell Laboratories og AT&T. Fra Association for Computing Machinery (ACM) fikk han Grace Murray Hopper-prisen i 1993 for «for his early work laying the foundations for the C++ programming language. Based on those foundations and Dr. Stroustrup's continuing efforts, C++ has become one of the most influential programming languages in the history of computing.»  Han er medlem av Texas Academy of Medicine, Engineering, and Science. Han har tittelen «fellow» både hos ACM og IEEE. Han har jobbet ved det danske Forskningsrådet. Han havnet på listen over «America's twelve top young scientists» hos magasinet Fortune i 1990, og ble kåret til en av «the 20 most influential people in the computer industry in the last 20 years» av bladet BYTE i 1995. Han er også på Computer Museum of America sin «Computer Hall of Fame».
Parosmodes

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
The Good or Better Side of Things

The Good or Better Side of Things er et musikkalbum med Garness, utgitt i 2008. Dette er bandets debutalbum.
Eilefsen Peak

Eilefsen Peak er et fjell på den nordøstlige delen av Radford Island, som ligger i Sulzbergerisen utenfor kysten av Marie Byrd Land i Antarktis. Fjellet ble trolig sett første gang på en flytur under Byrd-ekspedisjonen (1928–30). Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Albert Eilefsen, som var sjåfør under Byrd-ekspedisjonen (1933–35).
Bjønnåsen

Bjønnåsen som tusenårssted

Bjønnåsen er Rælingen kommunes tusenårssted, og det er bygget en pyramideformet minnevarde av stein på åsen. Innmurt i varden ligger et skrin med tegninger og tekster laget av elever fra alle skolene i kommunen som beskriver hvordan det var å være ung i Rælingen i 1999. Varden ble avduket av Rælingens daværende ordfører Margaritha Rambøl i oktober 1999.
Ankerhåndteringsskip

Ankerhåndteringsskip (engelsk: Anchor Handling Tug Supply (AHTS) vessel) er en skipstype som er utstyrt med flere svært kraftig vinsjer som kan taue og ankre opp oljeplattformer og ellers fungere som forsyningsskip.
AHTS er mer avanserte og er tyngre enn PSV (Platform Supply Vessel).
Noen av de største ankerhåndtererne kan dra så mye som 400 tonn bare med propellene.
Per dags dato er det K-lines KL «Saltfjord» som er Nordsjøens sterkeste med 397 tonn BP (bollardpull) med vinsjpakke fra Brattvaag som har 600 tonn som kapasitet
Gullris

Utseende

Gullris er en av de vanligste korgplantene å treffe på i skog og mark i Norge. Den har omvendt lansettforma grunnblader og avlange, smalere stengelblader oppover langs stengelen. Gullris blir som regel rundt en halv meter høy, men den kan variere fra 5 cm til 1 meter. Korgsamlinga ("blomsterstanden") er en litt rotete, aksforma samling av de gule korger.
Gullris i Norge består som to underarter eller økotyper; vanlig gullris (S. v. virgaurea) og fjellgullris (S. v. lapponica). Imidlertid er disse ganske like av utseende, og skilles stort sett på at fjellgullris er mindre og vokser høgere til fjells.

Forekomster i Norge

Gullris regnes for å være lite næringskrevende, og stort sett kan du treffe på den overalt i skogen og på fjellet. Gullris er ofte blant de få urtene som vokser også i blåbærgranskog og andre næringsfattige skogtyper.
Gullris finnes over hele Norge. Vanlig gullris går nord til Tromsø og er i tillegg funnet tilfeldig i Sør-Varanger, mens fjellgullris opptrer i de sørlige fjelltraktene og i tillegg i lavlandet fra Nordland og nordover.
Margaret Aase

Margaret «Magga» Aase (født 1. mai 1988) er en kampsportutøver fra Kristiansand, og verdensmester innen brasiliansk jiu-jitsu og sport-jujutsu.
Ase begynte med jujutsu som 8-åring. Som 21-åring deltok hun i Stockholm i sitt første internasjonale stevne innen brasiliansk jiu-jitsu, hvor hun vant både sin egen klasse samt åpen klasse. Hun har både EM- og VM-tittel innen sport-jujutsu. I 2011 tok hun VM-gull i brasiliansk jiu-jitsu i Los Angeles.
Hun har også NM-sølv i judo, og har trent karate.
Hun 2012 deltok hun i TV-programmet Norges beste fighter i grenen Mixed Martial Arts mot andre norske kvinnelige toppidrettsutøvere innen kampsport. Hun vant alle sine tre kamper, den siste mot Fatima Pinto i finalen. Hun vant dermed tittelen «Norges beste fighter 2012», 250 000 kroner, samt en 12 måneders proffkontrakt. Den første MMA kampen var 16. november 2012, hvor hun vant på knockout i andre runde mot svenske Lina Eklund på «Rumble of the kings»-stevnet i Linköping i Sverige.
Proparasophronica

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Arten er utbredt på Borneo.
DS «Barøy»

Historie

DS «Barøy» ble bygget som kystruteskip for å erstatte sin navnesøster fra 1914 som forliste ved Andenes i februar 1928. Etter overleveringen 19. august 1929, ble hun satt inn i lokalrutetrafikk mellom Narvik, Lødingen og Svolvær. DS «Barøy» var også reserveskip for rederiets ekspress-rute Narvik – Trondheim. Da Ofotens Dampskibsselskab fikk hurtigrutekontrakt i 1936, ble skipet benyttet som reserveskip for rederiets hurtigruteskip DS «Nordnorge». DS «Nordnorge» ble senket i april 1940, og da hurtigruteseilingene ble gjenopptatt sommeren 1940, ble DS «Barøy» satt inn på delstrekningen Trondheim – Narvik.
Natt til 13. september 1941 var DS «Barøy» på nordgående mellom Bodø og Narvik. Hun hadde seilt fra Skutvik omkring 2.30 og var på vei til Tranøy i Hamarøy. Klokken 3.48 ble hun truffet av en torpedo i forskipet på babord side. Torpedoen var sluppet av et britisk Fairey Albacore fly fra 817 skvadron på hangarskipet HMS «Victorious». I løpet av to minutter sank DS «Barøy» på 300 meters dyp 2 nautiske mil vest av Tranøy fyr. 112 mennesker, deriblant 35 tyske soldater, omkom. DS «Skjerstad» kom til åstedet og fikk plukket opp 18 overlevende.
DS «Richard With» ble senket samme dag.

Skipet

DS «Barøy»s tonnasje var ved levering 424 bruttoregistertonn og 234 nettoregistertonn. Skipet hadde to lasterom, et forut og et akter. Hovedmaskinen var en kullfyrt trippel ekspansjon dampmaskin bygd ved Trondhjems Mekaniske Værksted. Oppgitt ytelse var 560 ihk (indikerte hestekrefter), og 68 nhk (nominelle hestekrefter), noe som ga en marsjhastighet på 11 knop. DS «Barøy» var et toklasse-skip med 1. plass (1. klasse) lugarer og salonger plassert akter, og 3. plass plassert forut under dekk. Ved levering hadde skipet sertifikat for 200 passasjerer i kystfart, og hun hadde 45 køyeplasser på 1. plass.

Minnestein

En minnestein til minne om senkingen av DS «Barøy» står ved enden av veien til Tranøy fyr. Minnesteinen ble reist av Hamarøy Historielag i 2002.
Fønhus bru

Fønhus bru er ei veibru på fylkesvei 226 i Sør-Aurdal kommune i Oppland. Brua krysser Begna vest for Fønhus. Brua er ei buebru i limtre på totalt 35 meter med ett spenn på 28 meter. Seilingshøyden er ca. 7 meter. Fønhus bru ble åpnet i 1998.
Tettegrasslekta

Utseende

Tettegrasartene har en rosett av klebrige blad, som insekter og andre små dyr kan festne på. Bladene skiller ut enzymer som gjør planta i stand til å ta opp næringsstoffer fra dyret. Dette utgjør trolig et viktig tilskudd av nitrogen på de næringsfattige områdene der plantene vokser. Den zygomorfe blomsten sitter på en stengel som går ut fra sentrum av bladrosetten.

Levested

De fleste artene trives på fuktige steder. Norske arter finnes mest i myrområder.  Hos noen arter folder bladene seg sakte igjen over dyret, som sitter fast på bladet.

Tettemelk

Bladene har vært brukt i produksjon av en tykk kulturmelk (tettemelk). Hvorvidt bladene er avgjørende for å opprette den bakterikulturen som er nødvendig for å lage denne syrna melketypen er omdiskutert. Hva som er klart er at bladene av tettegrasarter (i hovedsak "vanlig" tettegras), har vært brukt på denne måten og planten har derfor vært godt kjent av folk. Dette skal også ha gitt planten dens norske navn.