google/wiki40b huggingface dataset:
Profesjonell golf

Historie

Skillet mellom amatørspillere og profesjonelle spillere har sin bakgrunn i sosiale klasser. I Storbritannia på 1700- og 1800-tallet ble golf spilt av sosieteten for fornøyelse og rekreasjon. De første profesjonelle golfspillerne var menn fra arbeiderklassen som hadde golf som levevei, enten ved å være caddie, greenkeeper eller køllemaker, eller ved å spille i utfordringsturneringer. Da golfsporten kom til Nord-Amerika ved slutten på 1800-tallet, var det en elitesport også der. De første amerikanske golfklubbene importerte sine klubbproer fra Storbritannia. Det var ikke mulig å tjene til livets opphold kun som turneringsspiller før et stykke inn på 1900-tallet (Walter Hagen regnes iblant som den første).
I den vestlige verden er klasseskillet nå irrelevant. Golfsporten er tilgjengelig for store deler av befolkningen og de fleste profesjonelle spillerne har middelklassebakgrunn, ofte samme bakgrunn som medlemmene i klubbene der de jobber eller menneskene de instruerer, og utdannelse på universitetsnivå. I noen utviklingsland er det imidlertid fortsatt et klasseskille, fordi kun en liten del av befolkningen har midler og mulighet til å utøve sporten. Profesjonelle spillere fra slike land har ikke sjelden bakgrunn fra fattigere kår og begynner sin karriere som caddie, for eksempel Angel Cabrera fra Argentina og Zhang Lian-Wei fra Kina.

Klubbgolf

Det store flertallet av profesjonelle golfspillere (minst 95 prosent) tjener til livets opphold ved å tilby instruksjonstimer, holde kurs, drive golfklubber og -baner og behandle golfutstyr. Slike golfspillere kalles gjerne golfpro eller bare pro. En pro som er ansatt ved en golfklubb kalles klubbpro; hvis det er flere ansatt kan én være head pro og de andre assisterende pro. De fleste av disse spillerne vil delta i noen turneringer hvert år mot sine kolleger, og iblant kan de også kvalifisere seg til å delta i prestisjetunge konkurranser for turneringsspillere.
Jan Lothe Eriksen

Liv og virke

Eriksen ble utdannet ved Rogaland Musikkonservatorium i 1978, og arbeidet senere som cellist i Stavanger Symfoniorkester, regionmusiker og musikkpedagog. Fra 1987 til 1997 arbeidet han i Norsk Musikerforbund (nå Musikernes fellesorganisasjon). Han var nestleder i åtte år, før han de siste par årene arbeidet som forbundssekretær. I det meste av denne perioden var han også redaktør av Musikerforbundets fagblad Norsk Musikerblad. I 1992 – 93 var Eriksen engasjert som prosjektleder for det da nyopprettede Norsk Musikantbruk i Rikskonsertene, da med permisjon fra Musikerforbundet. Fra 1997 gikk han over i stilling som daglig leder i Norsk Folkemusikk- og Danselag og tilknyttede Norsk folkemusikkformidling frem til han tiltrådte som daglig leder i Riksscenen.
Eriksen har innehatt en rekke verv i norsk musikkliv, bl.a. i Modus senter for Middelaldermusikk, Forum for norsk musikk, GRAMO, Norges Kunstnerråd, Fagutvalg for musikk i Norsk kulturråd, Kulturutvalget i Den norske UNESCO-kommisjonen, Norsk Musikkinformasjon, Sentrum Scene, Ungdomssymfonikerne, Fond for utøvende kunstnere, i tillegg til en rekke verv innenfor LO. 
I 1993 var Eriksen sekretær for et utvalg nedsatt av Arbeidsdirektoratet som utredet arbeidsmarkedstiltak for musikere. Samme år var han engasjert av Norad og Rikskonsertene for å evaluere Norads samarbeid med Zimbabwe Union of Musicians. Innenfor Forum for Norsk Musikk var Eriksen leder og prosjektmedarbeider for Norsk Musikkuke (1993–96) og prosjektleder for U-MUSIKK (1994) – et samarbeid med NRK om tre ungdomsprogrammer. Han ledet også Forumets Utredning om innkjøpsordningen for nye fonogram (1998). I 1995 var Eriksen oppnevnt som referansegruppemedlem i Norsk kulturråds utredning om Landsdelsmusikerordningen i Nord-Norge (Mie B. Simonsen, Rapportserien nr. 1), og senere som referansegruppemedlem i kulturrådets utredning Om folkemusikk og folkedans i det seinmoderne Noreg (Georg Arnestad, Rapportserien nr. 27, 2001).
Eriksen var i 2000 oppnevnt som eneste utenfor Afrika som deltaker i The Music Industry Task Team, Department of Arts, Culture, Science & Technology, Sør-Afrika – konsulent i en spesialistgruppe for evaluering og gjennomgang av kulturpolitiske virkemidler innen musikkbransjen i Sør-Afrika etter sammenbruddet av apartheidregimet.
I 2002 var han med på utarbeidelse av rapporten A needs analysis of the training and transmission of traditional music in university and professional level education throughout Europe – en utredning i regi av European Network of Traditional Music and Dance ved dr. Liz Doherty.
Han deltok også aktivt i lobbysamarbeidet innen SAMSTEMT! som daglig leder i Norsk Folkemusikk- og Danselag.
Jan Lothe Eriksen er utnevnt til greve av Ladonia for sitt bidrag som komponist av Ladonias nasjonalsang (se Lars Vilks).
Annika Dahlqvist

Dahlqvists kostholdsråd

Annika Dahqvist har vært en aktiv kostholdsdebatant i flere år. I dag er hun spesielt kjent for å fronte kostholdsråd som strider mot allerede veletablerte kostholdsanbefalinger.
Dahlqvist har solgt nærmere en halv million bøker i Sverige, og nesten 100 000 i Norge. Hennes innflytelse har inspirert tusenvis til å legge om til et Lavkarbo og LCHF kosthold.
Dahlqvists kostholdsråd har som mål å lede til en bedre helse og lavere kroppsvekt. I korte trekk dreier Dahlqvists kostholdsråd seg om å minske inntaket av karbohydrater, og øke inntaket av naturlig forekommende fett.
I Sverige regnes Dahlqvist som en av frontfigurene innen LCHF. Etter å selv ha slitt med overvekt, fibromyalgi, tarmkatar og utmattelsesdepresjon, ble hun frisk fra disse sykdommene og normalvektig etter å ha begynt på LCHF senhøsten 2004. 
Lenge hadde Dahlqvist selv fulgt og anbefalt de tradisjonelle kostholdsanbefalingene til sine pasienter med diabetes. Etter nærmere studier hvor hun sammenlignet diabetikeres forbrenning med friskes forbrenning, begynte hun imidlertid å anbefale lavkarbokost til flere av sine pasienter.

Arbeid og kritikk

Dahlqvist har fått æren for å starte lavkarbobevegelsen i Sverige, og har forelest mange steder i Sverige og Norge.
Dahlqvist har to ganger valgt å forlate sitt arbeide. Første gang var da hun ikke fikk anbefale sine banebrytende kostholdsråd til diabetikere da hun jobbet på Njurunda vårdcentral i november 2006. Hun hadde da blitt anmeldt til Socialstyrelsen fordi hun ga kostholdsråd i strid med de statlige gitte kostholdsrådene. Andre gang Dahlqvist valgte å bytte jobb, var høsten 2009. Hun ble pågrunn av hennes skeptiske standpunkt rundt massevaksinasjonen av svineinfluensa ikke tildelt flere vakter på Primärvårdsjouren i Sundsvall.
I dag (januar 2013) jobber Dahlqvist delitd som lege i Sundsvall. Resten av tiden hennes går med til blogging, skriving og forelesninger.
Bisaltes

Utseende

Middelsstore, stort sett brunlige trebukker, noen er mer kontrastrikt fargede. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er jevnbrede.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Costa Rica i nord til det nordlige Argentina i sør.
Klostergarden (Utstein)

Klostergarden har sitt utspring i Utstein Gard på Mosterøy i Rogaland, Norge. Garden ligger ved Utstein kloster, Norges eneste bevarte middelalderkloster. 
Anders Schanche Rettedal og hans kone eier og driver Utstein gard. De overtok garden 1. januar 2012 som ellevte generasjon.

Historie

Navnet Utstein skriver seg opprinnelig fra et lite skjær vest for Klosterøy, hvor garden og klosteret ligger. Utstein opptrer i historiske kilder som kongsgård alt på 800-tallet. Selve klosteret ble oppført rundt år 1200. 
Bygningene og området har opp igjennom tidene blitt brukt allsidig og har vært både høvdingesete, kongsgård for blant annet Harald Hårfagre, kloster og herregård. Klosteret var et maktsentrum og eide store gardparter over hele Rogaland.
Klosteret var i familiens eie og fungerte som våningshus for garden helt frem til 1934. Det er på denne historiske grunnen matproduksjonen fra Utstein Gard skjer i dag.

Matproduksjon

Gården er på 1500 mål, av dette er 340 dyrket areal. Bruket er i aktiv drift med rundt 700 vinterfôrede sau og 1500 slaktegris.  Lammene beiter i det særegne kulturlandskapet rundt klosteret. Landskapet er preget av mange hundre års beitebruk og at folk har dyrket jorden enda lenger. Åpne flater omkranset av karakteristiske steingjerder har gitt et typisk, historisk kystlandskap.

Fredet kulturmiljø

Garden ble fredet i 1999 under kulturminneloven som Utstein kulturmiljø. Det fredede området dekker totalt et areal på om lag 2500 dekar og omfatter hele garden, Klostervågen og Fjøløysundet, samt en sone på inntil 220 meter fra land i sjøen utenfor. Formålet med fredingen var å sikre og ivareta det særpregede kulturmiljøet og beitemarkene ved Utstein kloster. Det sies i forskriften om fredringen at dette området har særlig nasjonal verdi med de kulturhistoriske, landskaps- og landbruksmessige elementene som gir området særpreg.
Domenico Rao

Resultater

Ved EM i friidrett innendørs 2009 deltok han på 4 x 400 meter stafett, her vant Italia gull med Jacopo Marin, Matteo Galvan, Domenico Rao og Claudio Licciardello på laget.
Senere samme år deltok han i Lag-EM i friidrett 2009 i Leiria, med det italienske stafettlaget, som bestod av Isalbet Juarez, Domenico Rao, Marco Vistalli og Domenico Fontana, kom ikke til finalen.
Den syngende detektiv

Handling

Ute av stand til å bevege seg og med store smerter ligger krimforfatteren Phillip Marlowe på sykehus sterkt angrepet av psoriasis. For å holde seg selv beskjeftiget går han i tankene i gjennom en av sine tidligere romaner, «The singing detective». Men snart glir han inn i en forvirrende veksling av fantasi og virkelighet, han blir selv hovedpersonen i romanen, og episoder fra en vond barndom dukker opp.
The Patriot (1998)

Handling

Wesley McClaren (Steven Seagal) er en landsbylege og alenepappa med tro på naturmedisin. Han har en fortid som immunolog og har arbeidet for et militært program. I nærheten av der han bor holder også en paramilitær gruppe med nynazistiske tendenser til, og disse har på mystisk vis fått fatt i et dødelig virus som de slipper løs på folk. Også McClarens datter blir smittet. McClarens må, ved hjelp av sine kunnskaper om naturmedisin, kjempe en iherdig kamp for å finne en kur – og finner det i form av noen urter som er kjent blant indianerne i området. McClaren må også tilintetgjøre de som var ansvarlig for smittet og som nå har tatt gisler på det lokale sykehuset.

Om filmen

The Patriot har bare fått 22% på Rotten Tomatoes.
Det norske nettstedet CINERAMA gav den terningkast to og skrev blant annet: «Man sitter ikke igjen med særlig mye etter å ha sett The Patriot, annet enn en følelse av at dette kunne vært gjort mye bedre. En film selv Segal-fans bør unngå. Det er også veldig irriterende at filmen til stadighet forsøker å “oppdra” publikum til å synes at biologisk krigføring er fæle greier og at gamle kloke indianere og deres naturmedisin nok er det beste som finnes».
Filmen ble innspilt i nærheten av Seagals farm i Montana. Han produserte den med sine egne penger.
Sommeren på Mirabelløya

Handling

Rammen om fortellingen er naturen og livet på en ensom øy i havgapet. På denne øya skal den 12 år gamle Maria tilbringe sommerferien sammen med foreldrene og broren Jeppe på syv år. Mor er forfatter og far er statsmeteorolog. Alle bor i et gammelt skipperhus som engang tilhørte oldefaren til Maria og Jeppe. 
Ved en tilfeldighet finner de to barna et mystisk kart i ett av husets gamle skap. Kartet er fra 1781 og leder til ei øy på øya. De tar seg frem til den mystiske øya og kommer til en gammel låve hvor de finner to grønne steiner i en hemmelig skuff som ser ut som øyne. Maria og Jeppe kaller den mystiske øya for Mira. 
En dag kommer en ny familie til Mirabelløya: Direktør Møller Madsen med frue og sønnen Jørgen som nesten er like gammel som Maria. Jørgen blir også etterhvert innviet i hemmeligheten til Maria og Jeppe. Senere setter faren til Maria og Jeppe med å lete etter et tjern som de har hørt om fra oldefars gamle sagn. De blir imidlertid overrasket av uvær og må snu. Jørgen forsvinner, men kommer til rette takket være Maria. Ungene overnatter på den hemmelige øya. Maria røper hemmeligheten med de grønne øynene til Jørgen. Jørgen har også en hemmelighet: Faren vil kjøpe Mirabelløya og bygge ferieparadis
Historien fortelles gjennom 12 år gamle Maria.

Produksjon

Vivian Zahl Olsen produsert omlagt 500 tegninger for serien. Produksjonen startet i januar og sluttet i august.
En spillefilmversjon var også planlagt i 1977, men ble aldri realisert.
MF «Kvinnherad»

MF «Kvinnherad», er en bilferge bygget i 1978 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskibsselskap. Fergen går i rutefart for Norled på strekningen Skånevik-Matre-Utåker.
U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016

U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 var den andre utgaven av dette toårlige friidrettsmesterskapet for utøvere under 23 år. Det ble arrangert i Radès i Tunisia fra 4. til 5. juni 2016.
Folkemordkonvensjonen

Konvensjon om forhindring og avstraffelse av forbrytelsen folkemord (engelsk: Convention on the Prevention and Punishment of the Crime of Genocide) er en FN-konvensjon vedtatt av FNs generalforsamling i desember 1948. Konvensjonen trådte i kraft i januar 1951. Alle signatarstater pålegges å forhindre og straffe folkemord i krig og fredstid. 137 stater har til nå undertegna konvensjonen.

Bruk

Første gang konvensjonen ble brukt som rettsgrunnlag, var 2. september 1998, da det internasjonale rettstribunalet for Rwanda fant Jean-Paul Akayesu – tidligere borgermester i en småby i Rwanda – skyldig i ni tilfelle av folkemord. To dager seinere ble Jean Kambanda som første statsminister tiltalt for folkemord på grunn av sin rolle under folkemordet i Rwanda.
Den første staten som ble tiltalt etter konvensjonen, var Serbia. Den internasjonale domstolen frikjente 26. februar 2007 Serbia for direkte deltakelse i folkemord under krigen i Bosnia, men slo samtidig fast at myndighetene i Beograd brøt internasjonal lov ved ikke å forhindre Srebrenica-massakren, og ved ikke å utlevere personer anklaga for folkemordet på bosniske muslimer til Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia.
Sotsji

Historie

Fra 700-tallet til 1600-tallet tilhørte området kongene av Georgia, som bygde et dusin kirker der. I bydelen Loo står ruinene etter en bysantinsk basilika fra 1200-tallet. Fra 1600-tallet ble kysten dominert av Det osmanske rike. Etter Den russisk-tyrkiske krig (1828–1829) ble byen formelt avstått til Russland i Adrianopeltraktaten i 1829.
Byen ble grunnlagt i 1838 som fortet og bosetningen Aleksandrija (Александрия). Fortet fikk imidlertid det nye navnet Navaginskij (Навагинский) allerede i 1839. Under Krimkrigen ble det oppgitt av de russiske styrker, og ble ikke gjenoppbygd før i 1864 som utposten Dakhovskij  (Даховский). I 1874 fikk utposten det nye navnet Dakhovskij Posad (Даховский Посад). 
Byen fikk så navnet Sotsji i 1896. Det nye navnet er fra det ybiske språks navn på elven som renner gjennom byen, Soatsjsje (eventuelt fra det adygeiske språks versjon Sjatsja).   
I Sovjetunionens tid utviklet byen seg til en svært populær kur- og badeby. Josef Stalin bygde seg en datsja der, og den regnes for å ha vært hans yndlingsdatsja. Den russiske stat har fremdeles et representasjonssted der, dit man av og til bringer utenlandske dignitærer. 
Sotsji har mange hoteller, sanatorier og mineralbad.

Religion

Frem til 1864 var Sotsji en rent muslimsk småby. De fleste muslimer var ubykher og shapsuger. Nå er Sotsji overveiende kristen, men med en muslimsk minoritet på anslagsvis 20 000 personer (adygher og andre østkaukasiere, tyrkere, tatarer og mindre muslimske grupper). Men byen har ingen moskeer.

Klima

Sotsji og omegn har det varmeste klima i Russland. Snø er ytterst sjelden i lavlandet, ettersom gjennomsnittstemperaturen i de kaldeste månedene er 7 °C (januar og februar). I juli er gjennomsnittstemperaturen 23,3 °C. Somrene er lange og varme, noe som sammen med kildevell, grønnkledte fjell og fine strender langs Svartehavet gagner byens turistnæring. Vegetasjonen er subtropisk med palmer, blomster og parker.

Severdigheter

Sør for sentrum finnes den høyt priste Dendrarijs botaniske hage med mange eksotiske planter. Utenfor byen ligger Dagomys teplantasje og nord for byen finner man det kaukasiske biosfærereservat, som UNESCO har oppført som del av verdensarven.
Byen har et delfinarium og mange sportsanlegg for tennis, fotball og svømming. Om vinteren er det skisport i fjellene noen få mil utenfor byen. Hver sommer holdes filmfestivalen «Kinotavr» i Sotsji.

Samferdsel

Byen har en internasjonal flyplass (Adler-Sotsji lufthavn), havn og jernbaneforbindelse.

Olympiske leker

Den 4. juli 2007 ble det avgjort at Sotsji skal arrangere Vinter-OL 2014 og Paralympiske vinterleker samme år. De to konkurrerende kandidatbyene var sørkoreanske Pyeongchang og østerrikske Salzburg.
Ellingsøyfjorden

Ellingsøyfjorden er en fjord i kommunene Ålesund og Skodje på Sunnmøre. Den ligger på nordsiden av Nørvøya, der selve byen Ålesund ligger, og Oksnøya og sør for Ellingsøya, som den er oppkalt etter, og strekker seg 24 kilometer østover til Skodjevika. Medregnet Skodjevika er fjorden 29 kilometer lang.
Fjorden har innløp i vest mellom Kverve på Ellingsøya og Verpinsvika i Ålesund by. Vest for innløpet ligger Valderhaugfjorden. Øst for Ellingsøya ligger Taftesund der Fv107 krysser sundet via Taftasundsbrua. På nordsiden av Taftesund ligger Grytafjorden. Mellom Ellingsøyfjorden og Skodjevika krysser de to Skodjebruene fjorden. Fra Skodjevika går det trange sund sørover til Storfjorden. Fjorden er mellom en og to kilometer bred og på det dypeste er den 113 meter.
I Ellingsøyfjorden ligger flere tidligere bosatte øyer og holmer. Fra vest mot øst finner man Svinøya, Litje-Kalvøya, Vikholmen, Langøya, Bjørgeholmen, Dyrøya og Vemøya. De to siste hører til Skodje.
Havnen i Ålesund, Gangstøvika, ligger ved Ellingsøyfjorden. Områdene ved havnen og ved Flatholmen er sterkt forurenset.
Ellingsøytunnelen er en 3 500 meter lang tunnel under fjorden, mellom Ålesund og Ellingsøya. Lenger øst kan man krysse fjorden over Straumsbrua.
Deler av den britiske påskekrimserien Malstrøm ble spilt inn i Ellingsøyfjorden på 1980-tallet.
Chlamydatus pulicarius

Utseende

Chlamydatus pulicarius er en liten tege med bare 2-3 millimeter lengde. Den er en liten svart, av og til litt brunlig bladtege. Oversiden har korte mørkebrune hår.  Hodet er litt lysere i bakkant.  Brystskjoldet (pronotum)  bakre hjørner er ganske rettvinklet. 
Arten er av og til vingeløs eller har reduserte vinger som voksen. Men vingede eksemplar finnes. Dekkvingenes membran har bare en celle, noe som er uvanlig, de fleste andre bladteger har to celler.
Lårene (femora) er lysere gule med noen mørkere flekker, særlig ut mot spissen.  Føttene (tibia) har kraftige svarte torner på små mørke flekker. Føttene (tibia) er brunlige. Sugesnabelen er brunlig, litt lang og når bakover, under tegen, til midthoftene.
Det er en fargevariant som har fått sitt eget navn.
…f. pseudopulla Sti. – lårene er brune eller brunsvarte, men gule ut mot spissen.

Levevis

Chlamydatus pulicarius lever på litt tørre solrike lokaliteter uten så mye gress, men med lavvokste urter som malurt (Artemisia sp.) 
Den har trolig to generasjoner hvert år lengst sør i Norge. Lengre nord er det nok bare en generasjon. 
Hunnen legger egg om høsten på vertsplanten.  Eggene overvintrer og klekkes neste år, om våren. 
Teger har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går  gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene ligner mer og mer på de voksne (imago) for hvert hudskifte. 
De voksne (imago) finnes i juni til september.
Evimantius

Utbredelse

Slekten lever på Madagaskar.
Shahjalal-universitetet

Shahjalal University of Science and Technology (bengali: শাহজালাল বিজ্ঞান ও প্রযুক্তি বিশ্ববিদ্যালয়), også kjent som SUST, er en statlig universitet i Sylhet, Bangladesh. Det er også ett av ni universiteter i Bangladesh hvor det er mulig å forsvare en doktorgrad.
Universitetet ble grunnlagt av regjeringen i Bangladesh etter universitetsloven fra 1986. Universitetet har spesiell fokus på vitenskap og teknologi, og det første som har spesialisert seg innen disse grener. Etter SUST er ytterligere syv nye universiteter innen de samme fagområdene blitt etablert i Bangladesh.
Nasjonalt tolkeregister

Nasjonalt tolkeregister er et offentlig innsynsregister med oversikt over statsautoriserte tolker og tolker med tolkeutdanning i Norge. Registeret inneholder kontaktinformasjon samt informasjon om tolkenes kvalifikasjoner og tilgjengelighet.
Moses Tanui

Andre meritter

I 1996 og 1998 vant han Boston Marathon. Tanui var den første i verden til å løpe halvmaraton under 60 minutter, da han 3. april 1993 løp på 59:47 i Milano, en tid som stod i fem år inntil landsmannen Paul Tergat slo rekorden.
Joachim Ernst av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn

Biografi

Joachim Ernst ble født som attende barn og tiende sønn av hertug Hans den yngre i hans annet ekteskap med Agnes Hedvig av Anhalt. 
12 år gammel ble han med broren Hans Georg (1594–1613) sendt til akademiet i Giessen, hvor de oppholdt seg i  to år. Deretter reiste brødrene til Tübingen, hvor Johan Georg døde den 25. januar 1613. 
20 år gammel la Joachim Ernst ut på en dannelsesreise med sin hoffmester til Tyskland, Nederlandene, England, Frankrike og Italia. Han gikk i venetiansk krigstjeneste under greven av Nassau, hvoretter han i 1620 var i et diplomatisk oppdrag for Christian IV hos vinterkongen Fredrik V av Pfalz i Bøhmen. Han gikk deretter i dansk krigstjeneste, og i 1621 kommanderte han danske tropper. 
Ved arveskiftet etter farens død i 1622 arvet han området omkring Pløn i Holsten, samt områdene omkring Ahrensbök og Reinfeld. Da hans storebror hertug Christian døde i 1633, arvet han også en rekke gods på Ærø.

Pløn slott

12. mai 1633 ble han på Gottorp gift med Dorothea Augusta (1602–1682), en datter av Johan Adolf av Slesvig-Holsten-Gottorp. I den forbindelse lot han nedrive den gamle borgen i Pløn, og i årene 1633–36 oppførte han et nytt slott i renessansestil, som residens og regjeringssete. Her grunnla han Pløn fyrstebibliotek og installerte en samling optiske apparater, som var hans store interesse. 
Paret fikk flere barn. Da hertug Joachim døde den 5. oktober 1671, ble han etterfulgt i sine besittelser av sønnen Hans Adolf (1634–1704). Hertugparet er begge bisatt i Pløns slottskapell. Den plønske linje av den oldenborgske slekt døde ut med Frederik Carl af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn (1706–61).
Tetthetsfunksjon

Tetthetsfunksjonen (også kalt sannsynlighetstettheten eller frekvensfunksjonen) brukes i statistikken til å gi et bilde av hvor sannsynlige ulike resultater er i forhold til hverandre, til forskjell fra fordelingsfunksjonen som gir sannsynligheten for å komme til venstre for et gitt punkt x på tallaksen.
Robot 70

Bruk

Raketten blir ledet manuelt ved bruk av en tommeljoystick. En laserstråle reflekteres i et speil inne i siktet og danner en kjegleformet korridor. Raketten følger denne korridoren på vei mot målet. Denne teknologien gjør det umulig å forstyrre raketten under flukten.
Detonering skjer enten ved direkte treff eller ved et såkalt nærhetsbrannrør. I tillegg til sprengstoff, inneholder sprenglegemet 3000 wolframkuler som har høy gjennomtrengningsevne.
Ved bruk av et såkalt "Clip on night device", egner Robot 70 seg og til strid i mørke. Videre kan et identifiseringssystem kalt "Friend or foe" monteres på våpenet.
Måltilvisninger kan skje fra en Giraffe-radar (NALLADS-løsningen til Hæren), eller et NASAMS ildledningssystem (NORSOL-løsningen til Luftforsvaret). Våpenet kan og opereres uten radartilknytning eller andre elektroniske ildledningssystemer. Robot 70 var i bruk i Norge inntil 2004, da Forsvarets faset ut NALLADS «Norwegian Advanced Low Level Air Defence System» og solgte systemene man hadde til Litauen.