google/wiki40b huggingface dataset:
Einar Morset

Andre verdenskrig

Einar Morset var sønn av Peder og Marit Morset, og hadde seks brødre; Ola Morset, Oddmund Morset, Reidar Morset, Tormod Morset, Helge Morset og Trond Morset. 
Familien Morset ble hardt rammet av okkupasjonen. Allerede våren 1941 utførte NS, under ledelse av fylkesfører Henrik Rogstad, en såkalt "straffeekspedisjon" til Selbu, som ble sett på som et "jøssingreir". To av morsetbrødrene ble plukket ut, Reidar og Einar. Sammen med flere sambygdinger ble de holdt arrestert på Morset gård. Her ble de forhørt og terrorisert i over ett døgn. I 1942 ble Einar og noen andre selbygg igjen hentet av Rogstad, nå til NS-huset i Trondheim. Her ble de hundset en hel dag, og 17-årige Einar Morset ble utnevnt av Rogstad til «leder for jøssingtroppen fra Selbu», og skulle holdes ansvarlig for at folket i bygda skulle stille seg mer positivt til «Det nye Norge». 
Faren Peder og brødrene Oddmund og Tormod ble tidlig engasjert i motstandsarbeid, og i 1942 og 1943 gikk Tormod Morset i kurértrafikk mellom Trondheim og Sverige, via Selbu og Tydal. Aktiviteten ble tidlig i 1943 rullet opp av Gestapo og natt til 1. mars samme år slo Gestapo og Rinnanbanden til mot Morset-familiens hjemgård Kleset i Selbu, og alle i familien måtte flykte. Rinnan og Gestapo var først og fremst ute etter å arrestere Tormod Morset, som de hadde funnet ut drev med illegal virksomhet.
Einar Morset rømte ved å hoppe ut fra et vindu i andre etasje da fienden stormet huset. Han ble hjulpet og holdt skjult av naboer og sambygdinger, og tok seg via Tydal over fjellet til Storlien i Sverige, en tur han brukte seks døgn på.

Utdanning og yrkesliv

I Sverige ble Einar Morset fra høsten 1943 til juni 1945 elev ved gymnaset i Uppsala. Han hadde søkt om å bli sendt til England og komme i aktiv tjeneste, men disse planene ble stoppet av en norsk offiser som mente at familien Morset hadde lidd nok.  
Etter eksamen artium tok Einar Morset Statens skogskole, Levanger lærerskole, Statens gymnastikkskole 1. avdeling og ett års studium i engelsk språk og litteratur ved University of Newcastle. Han arbeidet som lærer i førti år i Stjørdal kommune, i henholdsvis barneskole, framhaldsskole og ungdomsskole, de siste tjue åra som undervisningsinspektør.
Var jeg blott en keiser i aften

«Var jeg blott en keiser i aften» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse fra midten av 1800-tallet. Det oppgis på trykket at visa kan synges til melodien «Aa det var i aaret i 1807».

Teksten

1.Og hvis jeg var en keiser en eneste dag,

så ville jeg kolbøtter gjøre,

sold og kommers skulle gå slag i slag

så folk skulle få det at høre.

Fra Island til China og Pokker i Vold,

ja hele verden bød jeg mot Sebastopol

ja der skulle blive et moderlig sold

så folk skulle få det at høre.
2.Vinen skulle flyte den lekreste mat

den skulle fortæres med hilsen:

Og småfolk og konger skulle danse i rad

og drikke hinannen på pelsen.

Tyske musikantere på hodet skulle stå,

og spille den nyeste mazurka ovenpå,

så det ble prektig i løyer min bror

hvis jeg var keiser i aften.
3.Louis Napoleons den nyfødte sønn

han skulle stå med tente sigarer,

og Hennes Nåde grevinnen så skjønn

hun skulle være billig med sine varer.

Med livband, halvstøvler og trekantet hatt

skal Russlands keiser sitte naken en natt,

og ikke få en snaps, nei ikke en slat

hvis jeg var keiser i aften.
4.Og Dronningen av Spanien med oppskjørtet kjol

skulle skjære for medens jeg spiser,

min hoffnar ja han skulle stå på en stol

og synge meg de muntreste viser.

Og sultanens kone det deilige Nor

ja hun skulle sitte aller øverst ved mitt bord

så det var prektige løyer for bror

hvis jeg var keiser i aften.
5.Og Keiser Napoleon med forkledet på

skulle ta i mot min tallerken,

og Dronningen av Saba med flasker skulle stå

og smile så vennlig til lerken

Og hver en tallerken skulle være av gull

og kongen av Preussen være sprøytefull

ja hvis jeg var Keiser så drakk jeg omkuld

alle dem som gjorde spetakler.
6.Enhver som har lyst til at yppe klammeri

som gjerne ville slåss eller kriges,

skulle druknes i vin til hans harme var forbi

så fikk de vel saktens forlikes.

kun Mikkel må henge i loftet i en ring

og gjøre spetakler om alle verdens ting

og skrike som en poppedrang all jorden omkring

vårt keiserdømme varer kun i aften.
Andrej Korotajev

Bakgrunn

Korotajev studerte ved Statsuniversitetet i Moskva, hvor han tok bachelorgraden i 1984 og mastergraden i 1989. Han tok Ph.D i 1993 ved University of Manchester og en høyere doktorgrad fra Det russiske vitenskapsakademi i 1998.
Den primitive Rite av Memphis-Misraim

Den primitive Rite av Memphis-Misraim er et høygradsystem innenfor frimureriet, som ble etablert i 1889. Systemet oppstod som en sammenslåing av de to tidligere høygrads-systemene Riten av Misraïm og Riten av Memphis.
Systemet anser menn og kvinner som likeverdige. Begge kjønn blir tatt opp som medlemmer, og riten er derfor en irregulær retning innen frimureriet.

Den primitive rite av Misraïm

Denne riten ble grunnlagt i Venezia i 1805, og bestod av et komplekst system med 90 grader. På denne tiden søkte man etter frimureriets opprinnelse i de egyptiske mysterier. James Andersons verk The Constitutions of the Free-Masons (1725) og De gamle plikter hadde gitt støtet til en legende om at forløperne til det moderne frimureriet deltok i byggingen av de egyptiske pyramidene.
Viktige impulser for denne riten var Det egyptiske frimureri, som ble grunnlagt i 1775 av Alessandro Cagliostro. Ordenen aksepterte både kvinner og menn som medlemmer. Mellom 1767 og 1775 hevdet Cagliostro å ha oppdaget det såkalte Arcana Arcanorum i London, et manuskript som skildret en serie egyptiske ritualer, og på dette grunnlag opprettet Cagliostro et rituelt system bestående av tre grader. I 1788 innviet han Sir Knight Luigi d’Aquino, som var bror til stormesteren av frimureriet i Napoli, i systemet. Ordenen bredte seg raskt i Milano, Genova og Napoli.
Mellom 1803 og 1805 ble brødrene Joseph Marc og Michél Bédarride innviet i systemet, og i 1805 grunnla de Riten av Misraïm. Etterhvert betraktet de seg som etterfølgere av tempelridderordenen og rosenkorsordenen. På grunn av sine anti-klerikale og republikanske tendenser, vakte de interesse hos medlemmer av Jakobinerklubben og Carbonariene. Dette førte til at ordenen ble forbudt i 1817, og frem til 1881 opplevde ordenen en medlemsflukt.
I begynnelsen av 1800-tallet ble ordenen introdusert i Frankrike, og i 1817 sendte den en søknad til Den franske Storlogen Grand Orient om å bli anerkjent som en legitim grein av frimureritet. Søknaden ble avslått, delvis fordi ordenens egyptiske opprinnelse ikke var blitt bevist, og delvis fordi 68 av ordenens 90 grader allerede eksisterte og ble praktisert av andre høygradssystemer som var underlagt Grand Orient.
Marc Bedarride publiserte i 1835 en beskrivelse av ordenens legende i to bind. Myten om dens egyptiske opprinnelse var omstridt, og frimureren Robert Macoy som var en sentral skikkelse i Order of the Eastern Star og Order of Aramanth, beskrev i 1871 ordenslegenden som «en ren romanfortelling, fylt med barnsligheter».
Selv om man benekter ritualenes egyptiske opprinnelse, er de likevel interessante som dybdepsykologiske og symbolske fremstillinger av temaene død og oppstandelse, som går igjen innenfor alle retninger av frimureriet. Det mytologiske temaet er guden Osiris, som drepes og parteres av Typhon; døden, oppstandelsen og overvinnelsen av døden, representert ved Osiris, og gudinnen Isis som setter sammen igjen delene av den drepte guden.
Høygradene var inndelt i fire kategorier – symbolske, filosofiske, mystiske og kabbalistiske, som igjen var inndelt 17 klasser.
Religiøse folketonar

Religiøse folketonar er et musikkalbum med Arve Moen Bergset som ble utgitt på Grappa (GRCD4114) i 1996. Albumet ble spilt inn i Oslo domkirke i september 1996, og sammen med Bergset som stod for kvedinga medvirker dessuten Geir Inge Lotsberg på fiolin og Kåre Nordstoga på orgel. På CD-coveret opplyses at enkelte av folketonene er lært fra notenedtegnelser av Edvard Bræin, Eivind Groven og Ole Tobias Olsen.
Teratozephyrus

Utseende

Middelsstore (vingespenn 30-35 millimeter) stjertvinger med en nokså lang og tynn stjert på bakvingen. Oversiden er brun, hos hunnene gjerne med oransje flekker eller et grønt metallisk skjær.
Hannene er gjerne skinnende grønne. Undersiden er brun med en smal, hvit tverrstrek.

Levevis

Larvene lever på løvtrær, mest i eikeslekten (Quercus).

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Øst- og Sørøst-Asia, der de er kjent fra Tibet, Kina, Burma og Vietnam.
Sigurd Øysteinsson

Primære kilder

Sigurd er omtalt i to viktige kilder fra 1200-tallet, Snorre Sturlasons kongesagaer, og Orknøyingenes saga. Etter Harald Hårfagres rikssamling i 872 (Slaget ved Hafrsfjord) ble, ifølge sagaene, Orknøyene, Hebridene (Hjaltland) og Shetland (Suderøyene) tilfluktssted for vikinger som bodde på øyene om vinteren og herjet i Norge om sommeren. Harald Hårfagre skal ha tatt et oppgjør med dette da han «seilte sør til Orknøyene og rensket helt for vikinger der.». Under felttoget ble Ragnvald Mørejarls sønn Ivar drept, og i vederlag fikk Ragnvald Orknøyene og Hebridene. Disse øyene ga han videre til sin bror Sigurd, som fikk tittelen jarl av kongen.
Den samme historien gjengis i Orknøyingenes saga, men Harald Hårfagres herredømme over øyene er likevel blitt trukket i tvil. I Historia Norvegiæ fortelles det at okkupasjonen av Orknøyene ble gjennomført av Ragnvald Mørejarl. Sigurd nevnes ikke i denne boken.

Erobringen i Skottland

I allianse med den skotske vikinghøvdingen Thorstein Olavsson (Thorstein den røde) utvidet Sigurd sitt jarledømme i 870-årene til deler av Skottland. Han erobret Caithness, Sutherland og Moray. Thorstein Olavsson skal ha vært sønn av dublinkongen Olav Kvite. Under sitt erobringstokt i Skottland skal Sigurd og Thorstein ha kommet i en trefning med den lokale herskeren Máel Brigte (Melbrikta jarl). De skulle møtes til en fredssamtale med 40 mann på hver side, men Sigurd plasserte to mann på hver hest og lurte seg med denne krigslisten til å møte med 80 mann. Det kom til en kamp som Sigurd vant. Sigurd red tilbake med Máel Brigtes avhogne hode festet til salen. Underveis fikk han en tann fra hodet inn i leggen. Det satte seg betennelse i såret og Sigurd døde av dette. Sigurd ble gravlagt i Sigurðar-haugr («Sigurd’s Howe») i Skottland.
Sigurd ble etterfulgt som jarl av sin sønn Guttorm Sigurdsson, men han døde barnløs etter få måneder. Jarledømmet gikk da over til Ragnvald Mørejarl. Han ga det videre til sin yngste (uekte) sønn, Torv-Einar.
I «Krønikene til kongene av Alba»  er det nevnt, under regjeringstiden til kong Donald II (889-900), at «norrøne menn la Pictland øde». Dette refererer seg kanskje til erobringene som Sigurd jarl og hans menn gjorde.

«The Ba’»

The Ba’ er et ballspill som blir utført i gatene i Kirkwall, hvert år ved juletider og ved nyttår. Spillet handler om å sparke ballen «Tusker's head», og skal vere inspirert av en legende om at hodet til Melbrikta ble sparket gjennom gatene i raseri etter at Sigurd jarl døde.
Camden Town

Historie

Camden har navn etter Charles Pratt, 1. jarl Camden (1714-1794), som eide jord i området og som på slutten av 1700-tallet solgte tomter langs det som i dag er Camden High Street. Hans jarldømme hadde navn etter hans eiendom Camden Place i nærheten av Chislehurst i Kent (i dag i Londons bydel Bromley), tidligere eid av historikeren William Camden (1551-1623). Stedsnavnet, som opptrådte på kartet til Ordnance Survey i 1822, ble senere benyttet kunstnergruppen Camden Town Group og kommunen (borough) Camden som ble opprettet i 1965.
Den gang sto det bare to hus i området; vertshusene Black Cap (der undergrunnsstasjonen ligger i dag) og Old Mother Red Cap. Tidlig på 1800-tallet ble London and Birmingham Railway anlagt gjennom Camden, men til forskjell fra andre steder i nordlige London som fikk jernbane/forstadsbane til bysentrum, ble det ikke lagt inn noe togstopp i Camden. Området ble derfor ikke kolonisert av middelklasse som ville bo landlig og pendle til byen, men av fattige irske immigranter, og Camden Town ble et typisk arbeiderklassestrøk med trange boliger av lav standard.
På 1960-tallet trakk de billige husleiene i det sentralt beliggende Camden Town til seg mange studenter, og i åras løp har stedet utvikla seg til å bli en bydel med et bredt tilbud av musikkscener, klubber og barer – i mange tilfeller med en avantgardistisk eller alternativ profil. Camden Town har flere utendørsmarkeder som trekker store menneskemengder – Camden Market, Camden Lock Market og Stables Market.
Camping (album)

Mottakelse

Aftenposten skrev at «musikalsk er «Camping» tre doser Tre Små Kinesere, to doser Motorpsycho og en liten dose Knutsen og Ludvigsen», og ga albumet terningkast fire. «Dette er popmusikk i klassisk forstand med trønderske tekster, levert av en morsom låtskriver som ikke har vært opptatt av målgruppe eller radioformater underveis,» skrev VG og ga albumet terningkast fem.
Jung Taek-woon

Biografi

Jung Taekwoon vokste opp som den yngste av fire søsken og har tre eldre søstre. Jung var medlem av the National Youth Soccer Players fra 2004 til 2007. Han kan sportsgrenen tae kwon do og har vunnet flere mesterskap i svømming og boksing. Jung Taekwoon har utdannelse fra Howon-universitetet i Sør-Korea.
Nadezhdiella

Utseende

Middelsstore til store (opptil 65 millimeter), slanke, mørke trebukker. Oversiden er gjerne tett kledt med lyse skjell, men kan også være glatt og blank. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, nokså slanke. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, med kraftig, noe rynket skulptur. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Beina er forholdsvis lange.

Levevis

Larvene lever i ved. Nadezhdiella cantori er et alvorlig skadedyr på sitrusfrukt-trær i Asia.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Øst-Asia (Kina, Japan og Borneo).
Norges Fiskarlag

Norges Fiskarlag ble stiftet i 1926 og er både  fagforening og arbeidsgiverforening for norske yrkesfiskere. Laget organiserer enefiskere, lottakere (som kan være fisker, fangstmann, kokk eller maskinist) og fiskebåtredere. Laget er en organisasjon av arbeidstakere, arbeidsgivere, og enkeltmannsforetak.

Historie

Norges Fiskarlag ble dannet i Bodø 16. juli 1926. Ifølge verket I kamp for havets verdier av Pål Christensen og Abraham Hallenstvedt (2005), var stiftelsen av Fiskarlaget resultatet av en lang prosess, der også utenforstående grupper så behovet for å organisere fiskerne. Slik sett kan en si at det startet helt tilbake til 1870 med opprettelsen av Selskapet til Fremme av Fiskeriet innenfor Drøbak. Det første kjente tiltaket fra fiskernes egen side på å organisere seg, kom omkring århundreskiftet (Uthaug Fiskarlag,1899), og utviklingen gikk gjennom flere faser før man fikk etablert en nasjonal organisasjon med formål å organisere alle yrkesfiskere i landet. Det målet kan ikke sies å være endelig oppnådd før i 1936.
På høsten 1989 vedtok laget den såkalte Trålstigen - et vedtak «som i røynda handla det om langsiktig fordeling av totalkvotenane mellom ulike fartøygrupper, og vedtaket var laget sitt råd til styresmaktene om korleis den burde vere. Vedtaket kom utan høyring i organisasjonen, det var gjort i eit sterkt splitta styre med ei stemmes overvekt. Å leggje ei så viktig sak framfor landsmøtet vart det heller ikkje tid til. «Trålstigen» vart mest omstridd når det gjald fordelinga av torsk mellom kystflåten og trålarane. I snitt, og grovt rekna, gjev den cirka 25 prosent til trålarane og resten til kystflåten. Stigen har også ein glideskala som gjev aukande andel til kystflåten når totalkvoten er liten, og tilsvarende meir til trålarane når kvoten er auka. Dette skjedde på trappene til torskekrisa i 1990 med historisk låge torskekvotar. Fiskarlaget sitt vedtak utløyste raseri i Nord-Noreg. Troms Arbeiderparti ville ha trålerane ut av norsk fiske» (...) På landsmøta kom det til flere harde omkampar der kystflåten kom med krav til omfordeling. Havfiskeflåten møtte med motkrav og trugsmål om å lage sine egne faglege og økonomiske organisasjonar om dei ikkje fekk det som dei ville. Resultatet vart skjøre kompromiss som fekk mange fiskarar til å vende laget ryggen».
Texas Mexican Railway

Texas Mexican Railway, også simpelthen kalt Tex-Mex, er en internasjonal jernbane mellom Beaumont i USA og Nuevo Laredo i Mexico. Jernbanen krysser Rio Grande over Texas Mexican Railway International Bridge.
Jernbanen har historie tilbake til 1875, da det ble bygget en smalsporbane for å frakte tamsau fra rancher i Texas til Mexicogulfens bredder. I 1883 ble jernbanen forlenget med en bro over Rio Grande, som den første amerikansk-mexicanske internasjonale jernbane. Texas Mexican Railway ble kjøpt opp av Kansas City Southern Railway i 2005, og er forbundet med denne jernbanen i Beaumont.
Bischofshofen

Historie

På begynnelsen av 700-tallet e.Kr. ble det anlagt et kloster her av Rupert, biskopen av Worms. Derav første del av navnet på byen. I år 1151 dukker første gang betegnelsen "hofen" opp.

Severdigheter

I dag er Bischofshofen mest kjent som et av stedene som arrangerer den tysk-østerrikske hoppuka.
Donald Dewar

Tidlig liv

Han gikk på Glasgow Academy og fortsatte å studere jus på University of Glasgow. I to år fra 1961 var han leder av den ene studentunionen der. I 1964 giftet han seg med Alison McNair, som var seks år yngre enn ham. De fikk en sønn og en datter, men ble skilt i 1973, etter at hun hadde forlatt ham til fordel for Derry Irvine, en studiekamerat av Dewar. Selv om de senere satt i samme regjering, ble de aldri forsonet etter dette, og han giftet seg ikke igjen. I denne tiden knyttet han også et livslangt vennskap med den senere Labour-lederen John Smith. Etter studiene arbeidet han som forsvarer i Glasgow.
West Midlands

Administrasjon

West Midlands styres siden 1986 av syv distriktsråd i de enkelte byer med omegn.
Noen tjenester besørges felles for alle distrikter, som polititjenester, brannvesen og kollektivtransport, renovasjon og sivilforsvaret. Det finnes ikke noe egentlig grevskapsorgan for dette, men i stedet råd opprettet av distriktene i fellesskap.
West Midlands er dermed bare et seremonielt grevskap, med en stattholder.

Historie

Det meste av området har historisk sett tilhørt andre grevskaper. Birmingham og Coventry tilhørte Warwickshire, Wolverhampton og det meste av Black Country var i Staffordshire, mens resten av Black Country var i Worcestershire.
Tanken om å opprette et grevskap rundt Birmingham kom i 1960-årene, i Redcliffe-Maudrapporten om Englands lokaladministrasjon. I de opprinnelige planene skulle det opprettes som et storbyområde og ikke som et grevskap, med ganske annerledes grenser; blant annet var ikke Coventry med i forslaget. Edward Heaths regjering tiltrådte i 1970, og endret drastisk på forslaget, og i 1972 ble det lagt fram en ny plan med dagens grenser. Grevskapet ble så opprettet to år senere.
At Coventry ble inkludert var svært kontroversielt, da mange mente at byen hadde mer til felles med Warwickshire enn Birmingham. Det er fortsatt mange som ønsket å tilbakeføre Coventry til sitt gamle grevskap, og enkelte organer, som det offentlige helsevesen, er felles for Warwickshire og Coventry.
Slaget ved Restigouche

Slaget ved Restigouche var et sjøslag som ble utkjempet under den franske og indianske krigen på Restigouche River mellom britiske Royal Navy og en liten flotilje av franske marinefartøy. De franske fartøyene ble sendt for å støtte Ny-Frankrike etter at Quebec falt. Forsyninger var særdeles viktige fordi Frankrike styrte koloniene sine slik at de var helt avhengige av produkter og varer fra hjemlandet. Tapet i slaget ved Restigouche gjorde at forsyningene ikke kom frem til soldatene og markerte slutten på det franske forsøket på å holde på koloniene sine i Nord-Amerika.
Tøjhusmuseet

Organisering

I 2004 ble Tøjhusmuseet og Orlogsmuseet lagt sammen under navnet
Statens Forsvarshistoriske Museum. De to museenes utstillinger ble drevet videre som selvstendige museer i Statens Forsvarshistoriske Museums regi.
I 2014 ble Statens Forsvarshistoriske Museum en del av Nationalmuseet.
Jinning

Jinning (kinesisk: 晋宁县; pinyin: Jìnníng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Den er understilt byprefekturet Kunming.
I 1999 var befolkningen på 262 172 innbyggere.

Kulturminner

Gravene i Shizhaishan (Shizhaishan gumuqun, 石寨山古墓群) i storkommunen Kunyang med sine rikholdige arkeologiske funn fra riket Dians tid, og gravstelen i Kunyang for Ma Hazhi (Ma Hazhi mubei, 马哈只墓碑) faren til Zheng He, ble i 2001 hhv. 2006 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Samferdsel

Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.
Zhi Qian

Zhī Qiān (pinyin; tradisjonell kinesisk: 支謙, fl. 222–252 e.Kr.) var en kinesisk buddhistisk legmann av Yuezhi-herkomst som oversatte en lang rekke indiske buddhistiske tekster til kinesisk. Han var sønnesønn av (ifølge andre kilder sønn av) en immigrant fra landet Store Yuezhi, et område som i en viss grad overlappet Kushriket. Ifølge kinesiske navnekonvensjoner på denne tiden, brukte han etnikonet "Zhi" (支, Zhī)) (forkortelse for "Yuezhi") som etternavn, for å indikere sin utenlandske opprinnelse.
Golinca

Utseende

Nokså store (opptil 40 millimeter), langbeinte, svarte gullbasser, ofte med lyse tegninger. Pronotum er svart, tett punktert, med en rund grop på hver side i den bakre delen, dekkvingene er svarte med små, gulaktige flekker. Hannen har hodet trukket ut til to fremoverrettede horn som er tverre i spissen.

Levevis

Larvene lever i morkent treverk eller hule trær, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene besøker ofte blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Cerautola

Utseende

Middelsstore dagsommerfugler, store til Lycaenidae å være. Forvingene er litt sigdformede. Hannene er mer eller mindre metallisk blå på oversiden, hunnene brune. Undersiden er lys med brune streker.
Larvene er lyst gråbrune, med lange, stive hår. De kan minne om børstespinnere (Lymantriinae).

Levevis

Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De ser ut til alltid å leve i nærheten av kolonier av maur i slekten Crematogaster. Maurene holder larvenes fiender borte, men det ser ikke ut til at larvene gir noe til maurene, og maurene vil ikke aktivt forsvare dem, i motsetning til bladlus og larver som skiller ut søte stoffer som maurene liker. Det er sannsynlig at de stive hårene gir larvene et vern mot å bli angrepet av maurene – puppen har også stive hår. De voksne sommerfuglene holder seg mest oppe i trekronene, der hannene utfører et slags fluktspill om morgenen. De metalliske fargene kommer da til sin rett.
Disse sommerfuglene lever i skog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Selina Heregger

Karriere

På grunn av de gode resultatene under junior-VM 1996, der hun vant i utfor og kom på andreplass i storslalåm, fikk hun sin debut i sesongen 1996/97, super-G-rennet i Vail. Sine første poeng kapret hun først 5. mars 1999, da hun kom på 8.-plass i utforrennet i St. Moritz.
Under Under VM 2001 i St. Anton am Arlberg tok hun bronse i utfor, bak Michaela Dorfmeister og Renate Götschl. Den beste plasseringen fra verdenscupen kom i Åre 2. februar 2002, da hun ble nummer to i utforrennet. Samme år startet hun i OL 2002 i Salt Lake City, der hun ble nr. 6 i utfor. Hun kjørte sitt siste renn i det østerrikske mesterskapet 17. mars 2005.