google/wiki40b huggingface dataset:
JPL Horizons On-Line Ephemeris System

JPL Horizons On-Line Ephemeris System er et nettsted som gir rask tilgang til nøkkeldata om solsystemet og fleksible produksjoner av nøyaktige efemerider for objekter i solsystemet.
Oskulerende elementer ved en gitt epoke er alltid en tilnærming til et objekts bane, dvs. en ikke-perturbert konisk bane eller en tolegeme-bane. Den virkelige banen (eller den beste tilpasningen til denne) hensyntar perturbasjon fra alle planeter, noen få større asteroider og få andre dysiske uvanlige småkrefter, og krever numerisk integrasjon.
Efemerider fra Jet Propulsion Laboratory (JPL) bruker ikke slike ting som perioder, eksentrisitet, etc. I stedet integrerer JPL bevegelsesligninger inn i kartesiske koordinater (x,y,z), og justerer de opprinnelige forholdene for å tilpasse seg moderne, svært nøyaktige målinger av planetariske posisjoner.
Per august 2013 benytter Horizons efemeride DE431.
Nir Bitton

Celtic

Han skrev en fire-års kontrakt med Celtic 30. august 2013, med en overgangssum på rundt £700 000 og en 20 % andel av et eventuelt videresalg til hans ungdomsklubb FC Ashdod. 2. november 2015 ble det meldt at kontrakten var forlenget fram til sommeren 2020.

Landslaget

Han debuterte på det israelske landslaget i en vennskapskamp mot Uruguay 26. mai 2010. Han har en sentral rolle i de israelske kvalifiseringskampene til EM i fotball 2016.

Kontrovers

Han provoserte en rekke av Celtics supportere da han i 2014 la ut bilder på sin Instagram-konto som framsto som støtte til sine landsmenns deltakelse i Gaza-krigen 2014. Dette ble først meldt av den skotske avisenDaily Record. Bildene ble raskt fjernet, men var da allerede kopiert og distribuert på en rekke nettsider. Dette kom samtidig som en annen av lagets stjernespillere, Anthony Stokes, hadde uttrykt støtte for palestinerne i den samme konflikten.
1. divisjon basketball for menn 2008/09

1. divisjon basketball for menn 2008/09 var det nest øverste nivået i norsk basketball for menn 2008/09-sesongen. Frøya vant grunnserien foran Sandvika og Centrum Tigers.
Stillwater

Stillwater var et amerikansk rockeband som ble startet i 1973 og spilte for det meste rock, særlig sørstatsrock med en folkelig stil. De hadde en regional radio-hit med sangen «Mind Bender», som gikk inn på hitlisten Top 40 i 1977, ble regnet som en av de 100 beste singlene i 1978. Gruppa eksisterte fra 1973 til 1982, og var basert i Warner Robins i delstaten Georgia i USA. De ble gjenforent for en periode mellom 1996 og 1998.
Gruppa er ikke identisk med den fiktive gruppa ved samme navn i filmen Almost Famous (2000), men ble benyttet med tillatelse fra medlemmene av den faktiske Stillwater. Sangene som ble framført av gruppa i filmen var originalt skrevet til den av Nancy Wilson, Cameron Crowe, og Peter Frampton.

Bandhistorie

De utga to album på Capricorn Records, Stillwater (1977), som også inkluderte singelen «Mind Bender», og I Reserve the Right! (1978). På større konserter åpnet de for grupper som Atlanta Rhythm Section og Charlie Daniels Band. Etter at Capricorn Records gikk konkurs fortsatte gruppa å spille og turnere fram til 1982. Bobby Golden begynte på college, og gruppa gikk oppløsning kort tid etter. De ble gjenforent med trommeslager David Heck og utga albumet Running Free i 1997.
Det er et sjeldent konsertalbum kalt Hotels, Motels and Road Shows som ble utgitt på Capricorn Records i 1978. Det finnes to sanger som synes å ha bli innspilt på konsert ved Fox Theater; «Out on a Limb» og «Mind Bender». Sistnevnte sang er også inkludert på et samlealbum fra Capricorn Records, The Souths Greatest Hits, VOL 2.
Etter at gruppa gikk fra hverandre, ble Rob Walker vervet i militærbandet United States Air Force Band i New England. I hans senere tjenestetid var han stasjonert i aktiv tjeneste i Robins Air Force Base i Georgia. I denne egenskapen har han spilt med mange musikere, blant annet Kevin Joseph Barnett. Rob Walker har siden trukket seg fra USAF og spiller i dag rundt om i Georgia sammen med Eddie Stone fra Doc Holliday.
Mike Causey spiller og underviser i gitar rundt om i Warner Robins og Macon. Al Scarborough spiller bass med et band kalt The Wall in Warner Robins and Macon Ga. Rob Walker og Eddie Stone spiller jevnlig i midtre Georgia. David Heck spiller i Denver i Colorado. Jimmy Hall bor i Byron, Georgia. Bobby Golden spiller sammen med The Wall og bor i Atlanta, Georgia. Bob Spearman, som også spilte sammen med The Wall etter Stillwater, døde av kreft. Mike Causey, Sebie Lacey, Tony Cooper, og Eddie Store kan bli hørt på Phil Palmas kristne album Warrior (2009).
Joan Crawford

Tidlig liv

Crawfords foreldre var skilt og hun vokste opp i trange kår, med stefarens etternavn som Billie Cassin i Lawton i Oklahoma. Hun arbeidet blant annet som servitrise og butikkassistent innen hun begynte en beskjeden dansekarriere etter å ha vunnet en charlestonkonkurranse.
Crawford opptrådte på nattklubber i Detroit og Chicago. Hun debuterte som korpike på Broadway i revyen Innocent Eyes (1924). I 1925 signerte hun filmkontrakt med Metro-Goldwyn-Mayer. Hun brukte fødenavnet sitt i de første filmene hun spilte i, før navnet Joan Crawford ble valgt etter en konkurranse i et filmmagasin.

Filmskuespiller

Gjennombruddet kom med melodramaet Våre dansende døtre (1928). Crawford klarte overgangen fra stumfilm til lydfilm og i 1930-årene spilte hun i filmer som Grand Hotel (1932), Den dansende venus (1933), Sadie McKee (1934), Sladderen går (1936) og Kvinner (1939). Hun vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for tittelrollen i dramafilmen Mildred Pierce (1945). 
JoanCrawford ble nominert til Oscar for rolletolkningene sine i dramafilmen Besatt (1947) og thrilleren Skjer det i natt? (1952). Hun ble nominert til BAFTA for rolletolkningen sin i den psykologiske thrilleren Hva hendte med Baby Jane? (1962). Crawford fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame i 1960 og ble belønnet med en Cecil B. DeMille Award i 1970. I 1999 ble hun kåret til tidenes 10. største kvinnelige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.

Privatliv

Crawford adopterte fem barn, men oppfostret bare fire, etter at den ene adoptivsønnen ble hentet igjen av sin biologiske mor. Etter Crawfords død skrev det eldste av de fire barna, Christina, boken Mommie Dearest (1978). I boken beskyldes Crawford for fysisk og psykisk mishandling av Christina og hennes bror Christopher. Boken ble filmatisert i 1981, med Faye Dunaway i hovedrollen.
HKB 4/974 Straumöy-Süd

HKB 4/974 Straumöy-Süd (4/HKAR 974) var et tysk hærkystbatteri på Seines på Straumøya ved Saltfjorden, Bodø kommune, Nordland, underlagt Seekommandant Sandnessjøen. Batteriet ble opprettet her i juni 1943 etter å først ha vært plassert på Reitan utenfor Bodø siden juni 1941. Batteriet besto av 3 stykk 21 cm Mörser 18 med en rekkevidde på rundt 16 000 meter. I de forlatte stillingene på Reitan ble det opprettet et nytt kystfort HKB 3/974 Reitan.
Sam Totman

Tidlig liv

Totman ble født i England, men flyttet til New Zealand ganske tidlig. Han begynte å spille klassisk gitar i 9-årsalderen og trente på den i mange år før han begynte med elektrisk gitar.
Gacko kullkraftverk

Gacko kullkraftverk  er et kullkraftverk i Republika Srpska i det sørlige Bosnia-Hercegovina, nær byen Gacko i fjellene mot Montenegro. Det har en installert produksjonskapasitet på 300 MW, fordelt på 1 blokk/ turbin. 
Anlegget stod ferdig i 1983. Brenselkilden er lignitt (brunkull), fra en nærliggende gruve som ligger like nordøst for byen Gacko. Årlig brennes 1,8 mill. tonn brunkull. Det planlegges siden 2006 en mulig utvidelse og opprusting av anlegget.
Aiguntraktaten

Aiguntraktaten (kinesisk: 瑷珲条约, pinyin: Aìhún Tiáoyuē, russisk: Айгунский договор) ble inngått mellom Russland og Qing-Kina den 28. mai 1858 i den mandsjuriske byen Aigun.

Beskrivelse

Traktaten føyer seg inn i rekken av «ulikeverdige traktater» som den gang ble påtvunget Kina av fremmede makter. Den russiske side ble anført av generalguvernøren av Østsibir, Nikolai Nikolajevitsj Muravjov-Amurski og med Nikolaj Ignatiev som pådriver/rådgiver, den kinesiske ved øverstkommanderende for den kinesiske hær, Yishan. 
Traktaten ble ratifisert den 14. juni 1858 av den kinesiske keiser og den 20. juli av den russiske regjering.
Kina hadde ved en tidligere traktat, Nertsjinsktraktaten av 1689, fått definert sin nordgrense et godt stykke nord for elven Amur, men kineserne hadde aldri effektivt etablert noe nærvær nord for elven eller varig etablert vesentlige handelsstasjoner. Etterhvert hadde russerne de facto begynt å gjøre seg mer gjeldende i området. Det kinesiske keiserrikes blikk var vendt mot mer akutte utfordringer, ikke minst i 1850 til 1864 da Taipingopprøret utgjorde en dødelig fare i de sørlig-sentrale deler av det egentlige Kina.   
Traktaten føyde seg inn i rekken av russisk ekspansjonisme østover til Amur-området og Det fjerne østen. En særlig viktig rolle for denne fremtrengen var Amur-ekspedisjonen ledet av den russiske forsker Gennadij Ivanovitsj Nevelskoj. Den russisk-kinesiske grense ble vesentlig flyttet i kinesernes disfavør; den venstre bredd av elven Amur fra elven Argun og til havsmunningen ble nå russisk. Området øst for elven Ussuri og til havet ble «inntil videre» definert som «område til felles utnyttelse». Andre stater ble nektet adgang til seilas langs disse elvene. 
Dermed tapte Kina store deler av Mandsjuria som var blitt anerkjent som kinesisk ved Nertsjinsktraktaten i 1689. 
Aiguntraktaten ble revidert ved Pekingkonvensjonen allerede to år etter; igjen i kinesernes disfavør.
Serie A 1965–1966

Serie A  er den italienske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i 1898. Det italienske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Regionfelt Østlandet

Regionfelt Østlandet (RØ) er et 193 kvadratkilometer skyte- og øvingsfelt ved Gråfjellet i Åmot kommune i Hedmark, tilhørende Forsvaret.
Feltet ble bestemt 23. mars 1999 av Stortinget ved et knapt flertall fra Fremskrittspartiet, Høyre og Arbeiderpartiet. Fylkestinget samt kommunestyrene i Åmot, Elverum og Rendalen var imot utbyggingen. Det har vært uttrykt sterke bekymring fra miljøbevegelsen angående miljøforurensning og støy fra feltet, og det har blitt utført sivil ulydighet ved utbyggingen.
Gniezno erkebispedømme

Historie

I år 1000 besøkte den tysk-romerske keiseren Otto III graven til sin nære venn, misjonæren Adalbert av Praha, som hadde lidd martyrdøden tre år tidligere og blitt begravd i den polske hovedstaden Gniezno. I anledning dette besøket, og med pave Sylvester IIs velsignelse, oppfylte keiseren hertug Bolesław I av Polens ønske om et eget polsk metropolitanbispedømme. Samtidig med erkebispesetet ble det opprettet suffraganbispedømmer i Kołobrzeg, Kraków, Włocławek og Wrocław. Bispedømmene Kraków og Włocławek kan muligens også ha vært noen år eldre enn Gniezno, men ble uansett lagt til Gnieznos kirkeprovins ved dens opprettelse. Det samme skjedde i 1075 med Poznań og det nygrunnlagte Płock bispedømme.
Med grunnleggelsen av en egen polsk kirkeprovins hadde Polens biskoper blitt uavhengige av den tysk-romerske kirken. Dette var ikke bare av stor kirkelig, men også politisk betydning for det polske hertugdømmet. Dette spesielle forholdet mellom Polens hertuger og Gnieznos erkebiskoper kom også til uttrykk gjennom en rekke privileger. Erkebiskopen kronet de polske hertugene og kongene og var deres stedfortreder.
Som primas av Polen og Litauen hadde (og har) erkebiskopen av Gniezno høyere rang enn andre polske erkebiskoper. Det andre polske erkebispesetet ble grunnlagt i 1375 i Lwów (Lviv).
Etter Wienerkongressen ble Warszawa erkebispedømmet for «Kongress-Polen», mens Gnieznos kirkeprovins ble begrenset til de delene av Polen som hadde falt til Preussen gjennom Storhertugdømmet Posen. 1821 ble Poznań bispedømme lagt sammen med Gniezno erkebispedømme til Gniezno-Poznań erkebispedømme (tysk Erzbistum Gnesen-Posen). 1948 ble de to bispedømmene igjen skilt fra hverandre. Fra 1946 til 1992 var dessuten erkebiskopen av Gniezno samtidig (i personalunion) erkebiskop av Warszawa.
Cagots

Cagots var historisk en samfunnsgruppe i Frankrike og deler av Spania som var utstøtt fra resten av samfunnet. Gruppen levde under ulike særregler, utsøtt fra andre, og ble sett ned på og diskriminert. Ordningen ble dels regulert med nedskrevne lover og dels av lokale skikker.
Cagoter er kjente under ulike navn fra Baskarland, Béarn, Gascogne og Bretagne. Folk som tilhørte gruppen bebodde egne områder utenfor byer eller landsbyer (kjent som caogteries). De måtte gifte seg innenfor sin egen gruppe og kunne ikke arbeide, danse eller more seg med ikke-cagoter. Cagoter fikk ikke drikke vann eller vasket seg i vannkilder brukt av andre. De måtte ofte bære et merke på klærne, ofte rødt og formet som en gåsefot.
Cagotane kunne bare utøve særskilte yrker, og var særlig tilsluttet tre- eller metallarbeid. De fikk ikke drive jordbruk eller selge næringsmiddel som mel, kjøtt, vin eller matolje til andre. Om de fikk adgang til kirken, hadde de gjerne egne, små innganger, eget vievann og fikk bare nattverd på enden av en pinne.
Gruppen var særlig utstøtt i middelalderen. Den første betegnelsen som trolig viser til de er fra år 1000; den første som bruker ordet «cagot» er fra 1288. Særbestemmelsene om cagotene ble opphevet på slutten av 1700-tallet, og de ble blant annet gitt fulle rettigheter under den franske revolusjonen, selv om uformell diskriminering kunne fortsette lokalt. Etter hvert ble cagotene likevel absorberte av lokalbefolkningen, eller de utvandret til den nye verdenen. I dag er det svært få som vil bekjenne et slik opprinnelse.
Marielkrisen

Marielkrisen var en masseemigrasjon av kubanere som la ut fra havnen Mariel i Cuba på båter for å ta seg til USA mellom den 15. april og 31. oktober 1980. Hendelsen kom etter en kraftig forverring av den kubanske økonomi. Dette skapte spenninger på øya, og oppimot 10 000 kubanere søkte om asyl hos den peruanske ambassade. Som svar bekjentgjorde den kubanske regjering at alle som ønsket å forlate Cuba kunne gjøre det. En utvandring via båt fulgte, organisert av kubansk-amerikanere i enighet med Fidel Castro. Den aller største migrasjonen fant sted fra slutten av april og i mai måned. Den ble avsluttet med en overenskomst mellom Cubas og USAs regjeringer i oktober 1980. Da hadde 125.000 kubanere allerede forlatt landet.
Tåtten om Gull-Åse-Tord

Tåtten om Gull-Åse-Tord (Ásu-Þórðar þáttr eller Gull-Ásu-Þórðar þáttr) er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Norge på 1100-tallet og handler om skalden Tord, kalt Åsa-Tord eller Gull-Åse-Tord, som gifter seg i Norge med Åsa av Bjarkøyætten. Tåttens handling har blitt oppsummert som «tells of the dealings of Norwegian chieftains with each other and with their king, Eysteinn Magnússon. This neatly structured tale preserves a number of witty retorts and rare aphorisms.» og karakterisert som «written in a terse, forceful style […] perhaps pure fiction but possibly sprung from some faint recollection of an anctual incident».
Et av hovedtrekkene i fortellingen er striden mellom Tord og hans rival Ingemar fra Asker (Ingimarr af Askr), som tre ganger streber Tord etter livet, hver gang med et større følge. Til sist må Ingemar gi seg, og rømme fra landet da det viser seg at Tord står under kong Øystein Magnussons (1103-1123) beskyttelse.
Teksten er blant annet kjent fra håndskriftet Morkinskinna, hvor det er en del av Magnussønnenes saga slik denne gjengis der. Tåtten finnes både i en lengre versjon og i den kortere nedredigert versjonen innfelt i kongesagaen. Tåtten er utgitt på norsk som del av Morkinskinna. Den ble også oversatt som del av sagautgaven i 2014.
Royal Canin

Kort historikk

Firmaet ble grunnlagt i 1967 av Dr. Jean Cathary, og hovedkontoret ligger i Aimargues i Frankrike. Royal Canin har virksomhet i over 90 land. I mars 1972 ble firmaet oppkjøpt av Guyomarc’h. I 1990 kjøpte den franske banken Paribas ut Gyoumarc’h Group.
I juli 2001 solgte Paribas Royal Canin til Mars for mer enn 1,5 milliarder Euro. In March 2004, Royal Canin acquired the veterinary grade manufacturers/service providers, in the U.S. and Canada, the IVD, Medi-Cal and Techni-Cal brands from Del Monte Foods for $82.5 million.

Publikasjoner

I tillegg til fôrproduksjonen, har også Royal Canin publisert en rekke bøker og publikasjoner i samarbeid med veterinærer. Royal Canin gir også ut det vitenskapelige magasinet FOCUS en gang i kvartalet. Magasinet kommer ut på elleve språk og når ut til over 70 000 veterinærer verden over. I tillegg har det blitt produsert over 1450 veterinærpublikasjoner fra Waltham Royal Canin.
Coniomma

Utseende

En liten, avlang bladbille. Arten kan kjennes på utstående, kjegleformede fasettøyne (derav navnet, som betyr "kjegle-øye") og antenner som er lengre enn kroppen. Oversiden er kraftig punktert. pronotum er rundet med tverrfurer langs for- og bakkantene, noe smalere enn de jevnbrede dekkvingene.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Filippinene (Luzon).
Liarvatnet

Fiske

Liarvatnet var tidligere rammet av forsuring, og fiskebestanden var nær utryddet. Vannet ble siden kalket, og har nå livskraftig bestand av ørret. Undersøkelser med elektrisk fiskeapparat har påvist at naturlig rekruttering skjer i tilløps- og utløpsbekker. I en undersøkelse fra 1998 ble det satt ut prøvegarn, og i løpet av én natt kom det 125 fisk i garnet. Gjennomsnittsvekten var imidlertid lav, og kun to av fiskene var lengre enn 23 centimeter. Den største fisken veide 165 gram.
Aldersbestemming ved hjelp av skjell viste at fiskens alder lå på rundt 2-3 år. Konklusjonen ble tolket i retning av at Liarvatnet har en for tett bestand, selv om den aller yngste fisken synes å ha god tilgang på næring.

Om navnet

Navnet kan komme av at vannet ligger ved ei li, Jørpelandslia. I en tinglysning fra 1912 om vegen som ble bygget i forbindelse med Ryfylke Kraftanlæg sin virksomhet i området, omtales navnet som Learvand. Det kan deretter tenkes at navnet kommer av at vannet ligger i le av fjellene.
Høland Idrettslag

Fotball

Herrelagets plass i 4. divisjon ble overtatt av samarbeidsklubben Aurskog-Høland.
USS «Liberty»

Angrepet av Israel

Under seksdagerskrigen i 1967 den 8. juni utenfor Sinai, i internasjonalt farvann, ble USS «Liberty» angrepet av Israels krigsfly, selv om skipet var godt merket som et amerikansk militærfartøy. Mange ble drept i dette angrepet, som besto av bomber, raketter og maskingevær.
Senere ble hun angrepet av tre israelske motortorpedobåter. En torpedo laget et stort hull på styrbord side. Totalt ble 34 amerikanske soldater drept og nesten 170 såret.
På grunn av det nære forholdet mellom USA og Israel ble dette angrepet mot det amerikanske fartøyet med mange drepte og sårede dysset ned.
Overlevende besetningsmedlemmer, amerikanske offiserer, som tidligere generalstabssjef under president Richard Nixon, admiral Thomas Moorer, samt mange vestlige observatører, mener at angrepet var planlagt og forsettlig, og at Israel visste at skipet var amerikansk. 
Mange av de som var i tjeneste om bord på USS «Liberty» følte seg sveket av de amerikanske myndighetene. Veteranene har laget en hjemmeside der de belyser det israelske angrepet og de politiske uttalelsene om hendelsen.
Først i 1991 fikk veteranene en oppreisning.
Den 8. juni 1991 proklamerte Bill Clinton datoen som en minnedag for de som var ombord i skipet den 8. juni 1967.

Annet

I 2002 lagde BBC en dokumentarfilm om hendelsen, USS «Liberty» Dead in the water.
Vraket i Eiebukta

Vrakfunnets beliggenhet

Ved byen Egersund lå en smal bukt opp mot Tengs fra Eigerøy og nordover mot Sandvika, der hadde et spesielt funn vært gjort i 2005 ved dykking. Bare en halv til to-tre meter under vannflaten ble et båtvrak funnet utenfor Tengs gård som har vært en betydelig gård i middelalderen i Kremmerviken.
Tengs gård som en betydelig storgård lå strategisk ved et viktig knutepunkt for trafikk, der begynte ferdselsåren over Jæren langs den norske kysten fra øst til vest.

Vraket

Undersøkelsene har vist at båten er en typisk kystfarer på 12 meter lengde med uvanlige detaljer som har fått marinarkeolog Endre Elvestad til å undre om vraket er fra tidlig middelalderen. Elvestad har konkludert med at båten som hadde store likheter med vikingskipene, tilhørt en type som eksisterte i flere århundrer, omkring 1200 til omkring 1850.

Egersunds betydelighet

Sjøområdene ved Egersund har rikelig med minner fra fortiden med stor handelsvirksomhet i lang tid, laksefisket hadde vært en viktig økonomisk ressurskilde for innbyggere. Som et knutepunkt mellom øst og vest ble det viktig for kongen å ha kontroll om, i tillegg var havnen kommunikasjonspunkt med utlandet, Holland i sørvest, østersjølandene i øst og De britiske øyer i vest.
For 20 år siden ble en større nederlandsk seilskute funnet under Eigerøybrua, den var lastet med stein. Dateringen er ikke heller kjent om dette vrakfunnet.
Brokadehane

Beskrivelse

Arten viser stor kjønnsdimorfisme. Hannen blir cirka 70–80 cm og veier typisk 790–1 136 g, mens hunnen blir cirka 38 cm og veier typisk 705–790 g. Også fjærdrakten er svært forskjellig. Brokadehane ei sort kappe som dekker hodet og halsen til litt ned på kroppen (bryst, rygg og skuldre). Kappen har små avrundede flekker av gult og hvitt. Ryggen, brystet og «buksene» på de undere ekstremitetene er gråspraglet på sort bakgrunn, mens buken og deler av vingene er rødbrun. Overgumpen er sort ispedde rødbrunt, mens den praktfulle stjerten er sort til blåsort. Hannen har prominent rød hodekam med fine tagger og røde hakelapper. Høna er ganske uanselig og kamuflasjefarget, hovedsakelig brun på oversiden (stjerten er sort) og sort og hvit på undersiden. Strupen hvitbeige og den nakne huden rund øynene er brunbeige med en nærmest hvit flekk i bakkant av øyene.
Sandviksvassdraget

Geologi og næringsforhold

Sandviksvassdraget tilhører Oslomarkavassdragene som ligger i Oslofeltet. Berggrunnen består av kambrosilurske kalkrike skifre som gir et fruktbart jordsmonn og god kantvegetasjon langs elvebredden. I de høyereliggende områdene i nord vokser barskog, mens i dalområdene og i de lavereliggende områdene finnes løvskog og også edelløvskog. Deler av vassdraget er vernet på grunn av disse spesielle naturforholdene.

Kultur

Langs Sandviksvassdraget finnes mange kulturminner spesielt fra industrivirksomheten på 1900-tallet. Mest kjent er Franzefoss kalkmølle som i dag benyttes til konsert- og selskapslokale. På Wøyen mølle har Vestre Bærum Sportsfiskere sitt tilholdssted. I Sandvika utgjør Løkke bru en del av Løkkeparken og Løkke gård sees fra sjøsiden ved Kalvøya.

Fiske

Laks og sjøørret kan vandre opp til Vøyenfossen (Lomma) og til Bjørum sag (Isielva). Denne strekningen er totalt på om lag 9 km. Fisket har gått tilbake de siste årene, og kommunen har derfor igangsatt tiltak for å verne vassdraget. Spesielt utsatt er elva for industrien i området. Firmaet Technoterm jobbet i 2005 med et kjøleanlegg for en bedrift i Rud-Hauger næringspark da ammoniakk rant ut i Sandvikselva og drepte all fisk og skadet miljøet i elva nedstrøms Løxa.
Bærum kommune kultiverer vassdraget. I samarbeid med flere lag og foreninger driver de Hamang klekkeri for laks- og ørretrogn. På sommeren er Franzefoss et sosialt samlingspunkt for fiskeinteresserte som observerer laks som hopper i fossen eller står i kulpen nedenfor.
Bærum Jeger og Fiskeforbund og Vestre Bærum Sportsfiskere deler fiskeretten i vassdraget mellom seg og det kreves medlemskap i en av foreningene for å få kjøpt fiskekort.
Transmile Air Service

Transmile Air Service er et malaysisk fraktflyselskap som opererer ruter for det internasjonale fraktselskapet DHL, samt Malaysias postselskap POS Malaysia.
Transmiles flåte består av 9 Boeing 727-200F fly, 4 McDonnell Douglas MD-11 fly, og 3 Boeing 737-200C. 737-flyene flys av Gading Sari for POS Malaysia