Mont-Saint-Michel

Historie

Legenden forteller at biskopen av Avaranches, St. Aubert, som virket under kong Childebert III, i 708 fikk pålegg fra erkeengelen Mikael om å bygge kloster og kirke på øya. Før dette hadde herskerne i Armorica brukt øya på 400- og 500-tallet.
Klosteret ble stående, og øya ble videre befestet i 933. Den italienske arkitekten Guglielmo da Volpiano bygde kirken på toppen tidlig på 1000-tallet. Den ble anlagt på toppen av klippen, og flere grotter inne i fjellet er forsterket for å støtte byggverket. Øya er avbildet på Bayeux-teppet, som skildrer normannernes erobring av England i 1066: en scene på teppet viser at Harald Godwinson redder to riddere fra kvikksanden under en trefning. 
Beliggenheten ga festningen strategisk betydning i forhold til lokale elveløp og havner. Karl VI av Frankrike (1368–1422) forsterket befestningene, og britene lyktes ikke med å erobre øya under hundreårskrigen (1337–1453). 
Klosterets makt og betydning var i sin tid stort, og det fikk avleggere, blant annet St Michael's Mount i Cornwall. Etter reformasjonen gikk makten etterhvert tapt, og antall munker minket. Etter den franske revolusjonen i 1789 ble klosteret brukt som fengsel, opprinnelige for geistlige motstandere av det nye regimet. I 1836 ble det imidlertid tatt til orde for at klosteret, med sin historiske og arkitektoniske betydning, burde fredes. Fengselet ble stengt i 1863, og klosteret fredet i 1874.

Tidevannsøy

Tidevannet beveger seg inn og ut med en hastighet «tilsvarende en hest i galopp»
på de nesten vannrette strendene/grunnene, og stiger og synker inntil 14 meter. På grunn av kvikksanden er der få østersfangere på denne del av kysten.
Strendene rundt øya var opprinnelig langgrunne, og det var mulig å gå tørrskodd til øya ved lavvann. En måtte bare passe seg for kvikksand. Veien ble derfor etterhvert steinsatt, inntil der var blitt landbro om lag slutten av 1800-tallet. Senere utfylling har hevet denne, samtidig som en kanalisering av Couesnonelva har ført til fler avsetninger.  
Bygging av diker har ført til en polderisering hvor omkringliggende landområder har blitt tørt land, og avstanden mellom fastland og øyas sørside har krympet. De nye landområdene er nå i bruk som sauebeiter med slaktet servert på lokale restauranter som «forhåndssaltet». 
I 2006 ble det satt i gang et arbeide for å tilbakeføre Mont-Saint-Michel som øy, bundet til fastlandet med en bro. Prosjektet omfatter blant annet en demning i elva, for å skape større eroderende strømmer

Turisme

Mange har blitt betatt av profilen sett fra land. Det er også imponerende å tenke på den enorme mengden byggemateriale som i årenes løp har blitt fraktet ut og det praktfulle byggverket disse er blitt til. Mont-Saint-Michel har vært reisemål i århundrer for pilegrimer, kunstnere og andre med sans for det spesielle.
Byen blir derfor besøkt av et utall turister, de fleste fra Frankrike. Alle må gå gjennom byporten. Følelsen av å gå i kø fortar seg litt når man har gått noen trapper opp. Trappegang er helt nødvendig unntatt for dem som nøyer seg med å kjøpe suvenirer eller ta seg et godt måltid i hovedgata. Dersom man vil besøke klosteret på toppen eller gå opp i kirketårnet, må man løse billett. Det er et betjent billettutsalg ved inngangen på toppen, hvor man kan betale med kort eller kontanter.
Det er ikke lengre mulig å kjøre til selve øya med egen bil. Parkeringsplassen har blitt flyttet til landsiden, og besøkende skysses nå ut til øya ved hjelp av gratis shuttlebuss som går hvert 10'ende minutt hele dagen. Hvis man i stedet velger å gå fra parkeringsplassen til øya, vil det ta anslagsvis 40 minutter i henhold til lokale oppslag.