google/wiki40b huggingface dataset:
Jamestown Foundation

Jamestown Foundation er en amerikansk tankesmie og stiftelse basert i Washington, D.C. Den har som formål å «informere og utdanne» beslutningstakere om de hendelser og trender som den oppfatter som «strategisk viktig» for USA. Jamestowns nettsted hevder at deres materiale «presenteres uten politisk bias, filter eller agenda.» Den har imidlertid også blitt beskyldt for å vende tilbake til propagandataktikker fra den kalde krigen.
William Geimer grunnla Jamestown Foundation i 1984 etter at sovjeteren Arkadij Sjevtsjenko hoppet av i 1978. Sjevtsjenko, som på den tid var assisterende generalsekretær i De forente nasjoner (FN), var den høyest rangerte sovjetiske embetsmann som noensinne hoppet av til USA. Geimer hadde arbeidet nært sammen med Sjevtsjenko, og etablerte Jamestown som et redskap for å fremme skriftene til den tidligere sovjetdiplomaten, samt de til Ion Pacepa, en tidligere høyt plassert rumensk etterretningsoffiser, og med Geimers og stiftelsens hjelp publiserte begge avhopperne bestselgende bøker.
CIA-direktøren William J. Casey, en ledende skikkelse i de amerikanske «national security»-organisasjonene, hjalp til med å støtte dannelsen av The Jamestown Foundation, da han var enig med dens anklager om at det amerikanske etterretningsvesenet ikke bidro med tilstrekkelig økonomisk støtte til avhoppere fra Østblokken. Stiftelsen var til og begynne med dedikert til å støtte sovjetiske dissidenter, og organisasjon gjorde det også mulig for avhopperne å tjene ekstra penger gjennom forelesninger og skriving.
For tiden er dens hovedfokus på Kina, Russland/Eurasia og terrorisme. Per 2008 utgir den publikasjonene China Brief, Eurasia Daily Monitor, Global Terrorism Analysis og North Caucasus Weekly (også kalt Chechnya Weekly). Av tidligere publikasjoner kan nevnes Eurasia Security Trends, Fortnight in Review, Monitor, North Korea Review, Prism, Russia and Eurasia Review, Russia’s Week, Spotlight on Terror, Terrorism Focus og Terrorism Monitor. Jamestown Foundation henter sin informasjon gjennom både offisielle kanaler og etterretningskontakter.
Per 2008 består stiftelsens styre av blant andre James H. Burnley IV og Frank Keating,, og blant Jamestowns fremtredende medlemmer finner man blant andre Vladimir Socor.
Michael Scheuer, et tidligere fremtredende medlem, forlot Jamestown Foundation i februar 2009. Han hevdet i en artikkel på anti-war.com at han ble sparket fra organisasjonen på grunn av sine åpenhjertige synspunkter om forholdet mellom USA og Israel. Jamestowns nåværende president, Glen Howard, har nedsettende sammenlignet Scheuers synspunkter med den tidligere republikanske presidentkandidaten Ron Paul.
Woman in Gold

Handling

Maria Altmann, en åttiårig jødisk flyktning, tar opp kampen med den østerrikske regjeringen for å få igjen et kunstverk hun mener rettmessig tilhører henne.
Eriocharis

Utseende

Middelsstore, avlange, svarte trebukker, dekkvingene med lyse striper. Prnotum og den fremste delen av dekkvingene er gjerne kledt med lange, lyse (hvite eller oransje), ull-lignende hår. Antennene er nokså kraftige, mørke, oftest litt lengre enn kroppen. Pronotum er rundet med en tann på siden, dekkvingene jevnbrede, rundede i spissen, emd et par brede, gulaktige, opphøyde lengderibber. Beina er  middels lange og kraftige.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil, Peru, Bolivia og Argentina.
Ieper

Historikk

Ieper var en betydelig by  i middelalderen, og var på 1300-tallet sammen med Gent og Brugge et sentrum for tekstilindustrien i Flandern, som omfattet lin- og ullveverier. Mot slutten av 1300-tallet skal Ypern ha hatt minst 100 000 innbyggere.
Kledevevernes hall (Lakenhalle) ble ferdigbygd i 1380. Med sin rike gotiske stil, en 140 m lang fasade og et 70 m høyt tårn regnes den som en av middelalderens fremste arkitektoniske verk i området.
I 1383 ble Ieper beleiret av engelskmennene, som var i forbund med den rivaliserende byen Gent. Ieper klarte å motstå beleiringen, som etter en tid ble hevet. Næringsvirksomheten fikk imidlertid en knekk av beleiringen, for mange arbeidere hadde under denne bosatt seg andre steder, og fortsatte sin virksomhet på de nye stedene også etter at beleiringen var over. Egentlig gjenfant Ieper aldri sin gamle stilling etter denne beleiringen.
På 1500-tallet var Ieper et midtpunkt for motstanden mot Spania og måtte i 1584 utstå en ny tung beleiring av Alexander Farnese. Etter denne beleiringen ble det oppgitt at befolkningen var nede i 5 000 personer. På 1600-tallet var Ieper som viktig strategisk punkt et etterstrebet mål for flere krigsoperasjoner. Byen ble inntatt i 1648 av Condé, i 1649 av spanjolene, i 1658 av Turenne og i 1678 av Ludvig XIV, som beholdt byen helt til freden i Utrecht (1713). Festningsverkene ble lagt ned i 1781, ble gjenopprettet i 1815, men ble deretter revet nok en gang.
Jansenismens inspirator Cornelius Jansen ble i 1636 biskop av Ieper, der han døde 1638 og er begravet i St. Martinskirken.

Første verdenskrig

Under første verdenskrig, da Ieper ble provisorisk befestet, ble traktene omkring åsted for intense kamper mellom tyskerne og Ententemaktene, framfor alt britene. Selve Ieper forble imidlertid i ententemaktenes besittelse, selv om tyskerne både nord og sør om for byen klarte å trenge seg et stykke forbi byen. Fra 20. april 1915 ble byen bombardert i flere uker på rad av tyskerne, og da ble store deler av den, inklusive kledeveverhallen, ødelagt. Kampene rundt Ieper fortsatte deretter i årene fra 1916 til 1918.
Man regner gjerne med at det var tre store slag ved Ieper.  Under det første slaget om Ieper (31. oktober til 22. november 1914) gjenerobret britiske soldater byen fra tyske styrker. Under det andre slaget om Ieper (22. april til 25. mai 1915) benyttet tyske styrker giftgass, for første gang på vestfronten og de erobret noen viktige åser rundt byen. Under det tredje slaget om Ieper (31. juli til 6. november 1917) gjenerobret britiske, canadiske og ANZAC-styrker åsene og led store tap. Dette slaget er også kalt slaget om Passchendaele.
Et stort antall krigskirkegårder av forskjellige nasjonaliteter finnes i området.

Etter første verdenskrig

Etter krigsslutt ble Ieper gjenoppbygd med penger som Tyskland måtte betale i krigsskadeerstatning. Området rundt det store torget, inklusive kledevevernes hall og rådhuset, ble gjenoppbygd i stil likt det tapte. Øvrige deler av byen fikk et mer moderne utseende. Kledevevernes hall ble i 1999 utropt til verdensarv og rommer i dag et museum over slagene rundt byen.
Industrial and Financial Systems

IFS (Industrial and Financial Systems) er en svensk bedrift som ble startet i 1983 av en gruppe studenter på Linköpings tekniska högskola i Sverige. Det første oppdraget var å utvikle et vedlikeholdssystem for et svensk kjernekraftverk. I dag er IFS et verdensomfattende selskap med sitt IFS Applications. Hovedkontoret ligger i Linköping i Sverige.
IFS er i dag representert i rundt 50 land og er notert på Stockholmsbørsen. De er også representert i Norge som IFS Norge AS. I Norge har selskapet blant annet levert integrerte økonomi- og logistikksystem til Luftforsvaret.
Synechocera

Utseende

Nokså små (gjerne 3-4, opptil 10 millimeter), slanke, mørke praktbiller. De kan ha litt matt, fiolett metallglans.

Levevis

Artene ser ut til å være knyttet til planter i halvgrasfamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Xiayi

Xiayi (kinesisk: 夏邑县 ; pinyin: Xiàyì Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Shangqiu.
Befolkningen var i 1999 på 1 072 090.
Ringerike Folkehøgskole

Stand Up og Revy

I Stand Up & Revylinja jobber de naturligvis med både Stand Up og revy. Hvert år setter de opp en farse, før de på slutten av året setter opp en revy de selv har skrevet. I løpet av året skal de også ha skrevet og holdt en stand up på en bar i Hønefoss.
Presten i paradiset

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn i 2014 i Phuket og Phi Phi i Thailand.

Handling

Filmen handler om en rivalisering mellom den svenske og den norske sjømannspresten i Phuket i Thailand. Den svenske presten har et «tøyelig» forhold til syndsbegrepet. Han har drukket og spilt bort pengene som ble samlet inn til å bygge en ny kirke. Når Sveriges statsminister er ventet til åpningen av en kirke som knapt nok er påbegynt, forsøker den svenske presten å låne den norske kirken til anledningen, en idé den norske presten ikke er spesielt begeistret for.

Mottakelse

Filmen fikk en overveiende negativ mottakelse av svenske filmkritikere, med et flertall enere som karakter. Aftorbladet var imidlertid et unntak og gav filmen en treer. Gjennomsnittskarakter var 1.76.
Genomsnittsbetyg: 1,76.
Troppene til VM i fotball 2006

Troppene til VM i fotball 2006 inneholder samtlige 32 tropper som ble tatt ut til VM i fotball 2006 i Tyskland som ble spilt fra 9. juni til 9. juli 2006. Hver av de 32 nasjonene som deltar i mesterskapet registrerte 23 spillere (20 utespillere og tre keepere) som skulle delta i det kommende VM. Troppene måtte bli registrert senest 15. mai 2006, selv om det var lov til å erstatte skadde spillere på laget så sent som 24 timer før lagets første kamp i mesterskapet.
Klubbene som er oppført er klubben som de enkelte spillerne sist spilte en offisiell kamp før mesterskapet. Alderen er alderen til hver enkelt spiller ved starten av mesterskapet.
Ménage à trois

Ménage à trois er et fransk uttrykk som betegner et langvarig kjærlighets-eller seksuelt forhold som involverer tre personer, ofte et ektepar og en ekstra elskerinne. Direkte oversatt betyr Ménage à trois «En husholdning på tre». Noen ganger blir betegnelsen «trekant» benyttet dersom det utelukkende hentydes til et enkelt seksuelt forhold på tre personer.
Roussillon

Roussillon (katalansk: Rosselló) er et av de historiske grevskapene i det tidligere fyrstedømmet Catalonia.
Området utgjør i hovedsak dagens franske departementet Pyrénées-Orientales. Det blir også omtalt som Nord-Catalonia eller Fransk Catalonia. Befolkningen snakket hovedsakelig katalansk.
Området var katalansk før det ble erobret av Frankrike under tredveårskrigen. Den franske overtakelsen av området ble formalisert gjennom Pyreneene-traktaten i 1659 etter at Frankrike gikk seirende ut av den fransk-spanske krigen (1635–1659).
Som et område på grensen mellom Frankrike og Catalonia var det ofte utsatt for militære konflikter. Under den franske revolusjon ble provinsen Roussillon lagt ned og departementet Pyrénées-Orientales ble i stedet opprettet. Departementet samsvarer omtrent med det gamle Roussillon, i tillegg til Fenouillèdes i nordvest.
Navnet levde videre i regionnavnet Languedoc-Roussillon.
Den kurrhinske rikskrets

Den kurrhinske rikskrets (tysk: Kurrheinische Reichskreis) var en av ti rikskretser. Den ble dannet av keiser Maximilian I i forbindelse med riksreformen i Det tysk-romerske rike. Kretsen ble opprettet i 1512 som et virkemiddel for å motvirke en oppsplitting av riket.
Denne rikskretsen var en av de mest uregelmessige og rotete rent geografisk. Den omfattet  områder på begge sider av Rhinen, nemlig erkestiftet Mainz, byen Erfurt med omgivelser, samt Eichsfeld, erkestiftene Trier og Köln, Rheinpfalz med mere.
Den opphørte de facto i 1801.
Split-album

Et split-album er et musikkalbum hvor to eller flere band eller artister går sammen for å gi ut ett felles musikkalbum. Split-album reduserer kostnadene ved å gi ut et album, samtidig som det kan gi økt PR å gi ut med andre band. Dette gjør at split-utgivelser er vanlig blant nyoppstartede band og undergrunnsmusikk.
To eksempler på split-album er Emperor / Hordanes Land og The Forest Is My Throne / Yggdrassil av blant annet bandet Enslaved.
Westfalenlied

Westfalenlied er en hymne fra 1868 for identifikasjon av den westfaliske kultur, som beskriver innbyggerne i de forskjellige enkeltregioner i Westfalen og deres karakter. Hymnen ble første gang offentliggjort i en utgave av Wochenblatt für den Wahlkreis Iserlohn-Altena i april 1869. Forfatteren av denne teksten var kjøpmannen og lyrikeren Friedrich Emil Rittershaus (1834–1897) under et opphold i Iserlohn. En minnetavle befinner seg i Iserlohn på stedet til det daværende vertshuset til posten ved Theodor-Heuss-Ring. Den velkjente musikalske fremstillingen befinner seg på samme sted og stammer fra Peter Johannes Peters (1820 – 1870).
I tillegg til versjonen til Ritterhaus, finnes det også lignende tekster av andre forfattere som bærer tittelen Westfalenlied.
Jordskjelvet i Ancash 1970

Omkomne og skader

Det offisielle dødstallet fra jordskjelvet og skredet kom opp i 74 194 mennesker, men noen beregninger viser at tallet kunne ha vært så høyt som 80 000 mennesker. Omtrent 25 600 var savnet og 131 331 ble skadet. Over en million mennesker ble hjemløse og enda tre millioner mennesker ble rammet på en eller annen måte. I Yungay døde 20 000 mennesker som følge av skredet og bare 400 overlevde. De overlevende inkluderte de som var på høye steder i byen, som for eksempel kirkegården og også 300 barn som var på et sirkus ved den lokale stadionet.
Jordskjelvet rammet et område på 83 000 kvadratkilometer, et område større enn Belgia og Nederland til sammen. Skader og panikk ble rapportert også i Ecuador, og rystelser kunne merkes i det sentrale og vestlige Brasil.
Katastrofen ødela det som var av den regionale infrastrukturen. De økonomiske tapene kom på over en halv milliard amerikanske dollar. Byer, landsbyer så vel som elektriske og sanitære anlegg til disse ble enten ødelagt eller sterkt skadet.
Områder som ble hardt rammet var kystbyene Chimbote (den største byen i Ancash), Casma, Supe og Huarmey. I Chimbote ble rundt 80 til 90 % av bygningene i byen ødelagt, noe som rammet 3 millioner mennesker.
Den panamerikanske motorveien ble også skadet slik at det ble vanskelig å få fram nødhjelp. Jernbanen mellom Chimbote og Santa Valley ble ubrukelig på 60 % av ruten.
Myndighetene i Peru har nedsatt et forbud mot utgravninger i området hvor landsbyen Yungay ligger begravd, fordi at det blir regnet som et nasjonalt gravsted. Barna som overlevde på stadionet i byen ble bosatt rundt omkring i verden. I 2000 ble det bestemt at den 31. mai skulle bli en offisiell minnedag, for å minnes den nest dødeligste seismiske katastrofen i Sør-Amerika, kun overgått av Jordskjelvet i Haiti i 2010.
Hver 31. mai avholder skolene i Peru en jordskjelv-øvelse for å minnes denne katastrofen.
Sambeskatning av ektefeller

Sambeskatning av ektefeller er en norsk skatteordning hvor ektefeller lignes under ett. Dette betyr at ektefellenes inntekter og utgifter regnes sammen ved beregningen av grunnlaget for alminnelig inntekt. Ved sambeskatning skal ektefellene gis personfradrag etter klasse 2.
Sambeskatning kan medføre både skattelette og skatteskjerpelse, avhengig av de øvrige skatteregler og ektefellenes inntekter. Under et system med progressive skattesatser vil sambeskatning medføre en høyere skattlegging av ektefeller hvor begge har inntekt. På den annen side, hvis en av ektefellene har lav eller ingen inntekt, vil det høye personfradraget medføre lavere skatt.
I norsk skatterett er det hovedregelen at ektefeller sambeskattes, men hver av ektefellene kan kreve at de lignes separat. For beregning av personinntekt vil alltid ektefeller lignes separat.

Sambeskatningens historie

På slutten av 1800-tallet, med skattelovene av 1882, var det ingen regler om sambeskatning av ektefeller. Dette ble videreført i skattelovene av 1911. I 1921 ble sambeskatning obligatorisk, og slik forble det frem til 1959. Dette ble gjenstand for kritikk da det gjorde at gifte kvinner med ektemann med inntekt ville bli skattlagt med mannens marginalskattesats hvis de gikk ut i arbeid. I 1948 ble dette delvis kompensert med et såkalt hustrufradrag i kvinnes inntekt. De neste tiårene utviklet reglene seg mot mer særbeskatning, med unntak av for kapitalinntekter, av hensyn til at det under progressive kapitalinntektsskatter kunne medføre at ektefeller overførte eiendeler seg imellom for å spare skatt (dette er ikke en aktuell problemstilling med dagens skatteregler). Når skatt på kapitalinntekt i 1992 ble proporsjonal ble det også åpnet for særskilt ligning av kapitalinntekter.
Standardatmosfære

Standardatmosfære (symbol: atm) er en måleenhet for trykk. Det er ikke en SI-enhet. Det tiende Conférence Générale des Poids et Mesures i 1954 godkjente standardatmosfære for generell bruk og definerte det til å være nøyaktig 1 013 250 dyn per cm² (101 325 Pa). Denne verdien skal representere det gjennomsnittlige lufttrykket ved havnivå i Paris, men i praksis representerer den middeltrykket ved havnivå for områder på samme breddegrad som Paris.
Högsta förvaltningsdomstolen (Finland)

Högsta förvaltningsdomstolen (Korkein hallinto-oikeus) er den høyeste rettsinstansen i Finland for forvaltningsrettslige saker. Domstolen ble opprettet i 1918 og er grunnlovsfestet. Den har sete i hovedstaden Helsingfors.
Korkein oikeus er Finlands alminnelige høyesterett.
Cang

Cang (kinesisk: 沧县 ; pinyin : Cāng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Cangzhou i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina.
Det hadde i 1999 en befolkning på 646 108 innbyggere.

Kulturminner

Jernløven i Cangzhou (Cangzhou tieshizi, 沧州铁狮子) fra det senere Zhoudynastiets tid, og Ji Xiaolan-gravmælet (Ji Yun 紀昀, 1724-1805; Ji Xiaolan mudi 纪晓岚墓地), er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
NM i bryting 1959

NM i bryting 1959 ble arrangert på Notodden 7.-8. mars og i Oslo 14.-15. mars. Arrangør var Norges Bryteforbund og SK Snøgg. Kongepokalen ble vunnet av Roger Skauen.
Jacques Zoua

Landslaget

Han ble tatt ut i Kameruns tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
NOU 2018:17, Klimarisikoutvalget

NOU 2018:17 «Klimarisiko og norsk økonomi» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 6. oktober 2017. Utredningen ble avgitt til Finansdepartementet 12. desember 2018.  Utvalget ble ledet av Martin Skancke. De øvrige medlemmene av utvalget var: Terje Aven, Nalan Koç, Klaus Mohn, Trude Myklebust, Linda Nøstbakken og Ragnar Torvik. Utvalget ble referert til som «Klimarisikoutvalget».
Utvalget dokumenterer at klimaendringene som nå skjer, gjør Norge utsatt for både fysisk risiko og overgangsrisiko. Den største klimarisikoen for Norge på lengre sikt er etter utvalgets vurdering knyttet til virkningene av fysisk risiko i andre land. I et scenario med vesentlige klimaendringer globalt øker risikoen for politisk ustabilitet, humanitære katastrofer og voldelig konflikt, særlig i og mellom sårbare stater. I tillegg til at omfattende krig og konflikt kan hemme veksten i en tett sammenvevd verdensøkonomi, kan enda større migrasjonsstrømmer også ramme Norge.
Utvalget slår fast at det viktigste tiltaket for å redusere slik risiko er en ambisiøs og effektiv global klimapolitikk.
I Nasjonalbudsjettet 2019 er nåverdien av statens samlede inntekter fra olje- og gass-utvinning anslått til omtrent 6000 milliarder kroner. Utvalget argumenterer for at om det forutsettes en stram klimapolitikk hvor bruken av fossile brensler er eliminert innen 2050 og en prisbane for olje som synker til null i 2050, vil nåverdien av statens samlede inntekter fra olje- og gass-utvinning reduseres til 2000 milliarder kroner.

Reaksjoner

Kommentator Andreas Økland i Dagbladet mente rapporten «bør endre debatten om klima og norsk politikk for alltid» og skrev videre «På tross av at klimarisiko har blitt diskutert i stadig større grad de siste åra, har innsiktene til gode å sette sitt merke på politikken som føres. Vi har diskutert effekten av politikk og næringsliv på klima, men ikke effekten klimaframtida vil få for politikken og for næringslivet. Klimarisikoutvalgets rapport viser at det er ingen farbar vei. Vi må legge til grunn en verden hvor klimamålene vi har satt oss nås, og lage politikken deretter. Hvis ikke kan klimaframtida bli lite hyggelig.»

Investeringer på norsk sokkel

I Dagens Næringsliv 18. desember påpeker kommentator Bård Bjerkholt at Klimarisikoutvalget argumenterer for at dersom målestokken er samfunnsøkonomisk lønnsomhet, så er investeringene i utvinning av olje og gass på norsk sokkel for lave. I Aftenposten 20. desember fremhever Karl Eirik Schjøtt-Pedersen at utvalget konkluderer med at «klimarisiko tilsier ikke i seg selv at beslutningssystemet for investeringer i petroleumssektoren bør endres».
Josh Risdon

Landslaget

Han ble tatt ut i Australias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Adelsö

Adelsö (eldre navn: Alsnö) er et sogn som tilhører Ekerö kommune i Stockholms län. Det ligger i Färentuna herred og består av flere øyer som ligger mellom nordlige og sørlige Björkfjärden. Foruten hovedøya Adelsön består sognet av den bebodde øya Björkö, hvor den betydningsfulle handelsplassen og kaupangen Birka lå i vikingtiden, Kurön, Tofta holmer og ytterligere noen mindre øyer. Björkö og området rundt Adelsö kirke og Hovgården er på UNESCO verdensarvliste. Hovedøya Adelsön er rundt ti km lang og rundt to og fire km bred.

Natur

Adelsös landskap består av småkuperte barskogsbevokste åser og morenehøyder vekslende med åkre og enger med løvtrær, først og fremst eiketrær. Høyeste punktet på Adelsö er Kunsta med sine 53,2 m over havet. På Kunsta finnes nå et utkikkstårn, hvorfra man kan se milevidt ut over Mälaren. Adelsö ligger inntil Sørlige og Nordlige Björkfjärden. 
Dyrelivet er artsrikt og omfatter blant annet elg, rådyr, villsvin, rødrev og mink.

Befolkning

Cirka 750 innbyggere er bofaste og innbyggertallet har vært ganske stabilt gjennom århundret. Flertallet av de yrkesaktive pendler i dag til Stockholm, men jordbruk drives i stor utstrekning og et par aktive yrkesfiskere finnes fortsatt. I sommermånedene økes antallet innbyggere med mange sommergjester, som gjør at hele øya våkner til liv.

Næringsliv

På Adelsö finnes jordbruk, fiske, landhandel, pizzeria, kafé og handelshager.

Kommunikasjoner

Kommunikasjonene til Adelsö er gode. Busser (linjene 311 og 312) går ut fra Brommaplan til fergeleiet, Sjöängen, på Munsö. Buss 312 følger med fergen og går også rundt på øya. Fergen går hver halvtime på dagtid (hvert 20. minutt i rushtiden) og så godt som hver time resten av døgnet.
Løsingssønn

Løsingssønn eller løysingssønn var sønn av en frigitt trell (løysing); altså første generasjon fri mann.

Som løsingssønn hadde man rett til å tåle mannebot for noen typer forseelser, i stedet for fysisk straff. For en mindre forseelse var manneboten 1 mark eller tilsvarende 107,16 gram sølv på 1100-tallet.
Kongedømmet Iberia

Iberia (georgisk: იბერია, Latin: Iberia og Iberi, gammelgresk: Ἰβηρία), også kjent som Iveria (georgisk: ივერია), var et navn som de gamle grekerne og romerne ga det gamle georgisk kongedømmet Kartli mellom det 4. århundre f.Kr. og 400-tallet. Kongedømmet befant seg i det som i dag utgjør den østlige og sørlige delen av Georgia.
Benevnelsene Kaukasisk Iberia eller Østlige Iberia brukes også, for å skille mellom dette kongedømmet og Den iberiske halvøy. Dette kongedømmet la grunnlaget for den senere georgiske statsdannelse, og utgjorde sammen med Kolchis kjernen i det som senere ble den georgiske befolkningen.
Pharnavaz I av Iberia (datert til 200-tallet f.Kr.) nevnes som en betydningsfull hersker i oldtiden. Han grunnla Pharnavasidenes dynasti. Pompeius Magnus invaderte landet i 65 f.Kr., men etablerte ikke permanent kontroll. Siden fikk romerne riket på sin side. Mens Kolchis ble gjort til en romersk provins, ble Iberia et protektorat.