google/wiki40b huggingface dataset:
Brocken

Historie

I 1935 var det første TV-tårnet i verden bygd på toppen av fjellet, og begynte å sende Deutsche Reichspost. Det sendte ut TV-sendinger fra Sommer-OL 1936 i Berlin. Tårnet ble stengt av myndighetene i september 1939 da annen verdenskrig brøt ut.
De allierte styrkene bombet Brocken 17. april 1945 og ødela Brocken Hotel og værstasjonen, men ikke TV-tårnet. Amerikanske styrker brukte installasjonen fra 1945 til 1947. Før amerikanerne reiste fra Brocken i 1947 koblet de fra den gjenoppbygde værstasjonen og TV-tårnet.
Mellom 1973 og 1976 ble det bygget et nytt moderne TV-tårn for GDR-TV. I dag bruker den tyske fjernsynskanalen ZDF tårnet.
Fra 1957 ble Brocken en sikkerhetssone, og etter at Berlinmuren ble reist, utpekte de østtyske myndighetene området som en høyggradsmilitærsone og gjorde om toppen til en festning. På grunn av høyden ble stasjonen også brukt til avlytting etter radiosignal fra de omliggende områdene. Grensetropper holdt til ved jernbanestasjonen og den sovjetiske røde armé brukte store deler av området. Stasi, det hemmelige politiet i Øst-Tyskland brukte TV-tårnet frem til 1985, før de flytta til en ny bygning, som i dag er museum. Hele toppen ble omringet av en betongmur for at ingen skulle komme inn. Muren og flere andre bygg er i dag tatt bort.

Hekser på Blocksberg

Fjellnavnet Blocksberg er i nordeuropeisk folketro særlig blitt knyttet til Brocken i Harz. Det ble sagt at heksene samlet seg der hvert år for å feire Valborgsnatten (Walpurgisnacht, det vil si natta mellom 30. april og 1. mai) sammen med djevelen. Denne forestillingen ble særlig spredt med Goethes Faust fra 1808, et skuespill om sagnskikkelsen Johann Faust som levde på 1500-tallet, og hans pakt med djevelens sendebud Mefistofeles. I Faust nevner forfatteren også tradisjonen med heksesabbater på fjellet. Goethe kan ha fått inspirasjon fra to steinformasjoner på toppen av Brocken, Teufelskanzel («djevelens prekestol») og Hexenaltar («heksenes alter»).
Det er liknende forestillinger om heksemøter på toppen av fjell i nordisk folketro. Ofte ble disse forbundet med lokale fjell, eksempelvis Gitvola i Hedmark. I Sverige blir det fortsatt sagt at heksene flyr på sopelimene sine til Blåkulla på valborgsmesseaften eller skjærtorsdag.
På tysk kalles «sabbatshekser» gjerne Bockenhexen («hekser fra Blokksberg»)
Helleristningene på Ekeberg

Helleristningene på Ekeberg er en veideristning fra eldre steinalder som ligger ved Karlsborgveien nedenfor Kongsveien, sør for Ekebergrestauranten i Oslo. Feltet har Riksantikvarens ID nr. 41907.
Ristningene kom for dagen søndag 12. september 1915 da preparanten ved Universitetets Oldsaksamling fant dem mens han var på søndagstur i området. Dagen etter ble stedet besøkt av ham og arkeologen Jan Petersen, og de fant da i alt 6-7 figurer. Feltet ble igjen befart i 1924 av den svenske arkeologen Ivar Lindquist, som fikk lokalisert resten av figurene.
Feltet er ikke stort, omkring 15 m² i alt. Det ligger ca. 55 moh. og består av 13 figurer. Ni av dem forestiller store hjortedyr, sannsynligvis elger. Forøvrig er det en fuglefigur, ett svært stilisert menneske og en figur som antakelig viser en trampfelle for dyr. Ristningen er den eneste i sitt slag i Oslo. De nærmeste parallellene finnes ellers i Drammen og i Lier. 
I forbindelse med utvikling av Ekeberg skulpturpark er det i de senere år gjort omfattendearkeologiske prøveundersøkelser i området. De viser at helleristningen ligger sentralt i et område som har vært meget flittig besøkt i eldre steinalder. I området nord for ristingene, i området rundt Ekebergrestauranten er det registrert et titalls boplasser fra denne perioden. Og nær opptil ristningene og videre nedover dalsøkket langs Karlsborgveien viser det seg at det er nærmest sammenhengende boplasspor fra Kongsveien og over hundre meter videre sørover.
Ristningene ble i 2011 trukket opp med maling, og er nå lett synlig for besøkende.
For øvrig er det funnet flere skålgropfelter oppe på selve Ekebergplatået. Dette er også en form for helleristninger, men de tilhører jordbruksristningene fra bronsealderen, og er dermed langt yngre enn veideristningen.
Dollart

Dollart (tysk) eller Dollard (nederlandsk) er ei 100 km² stor tidevannsbukt av Vadehavet i Nordsjøen ved utløpet av elva Ems. Elva Westerwoldsche Aa renner også ut i Dollart. Grensa mellom Tyskland og Nederland går i bukta, men de to landa er ikke enige om den nøyaktige grenselinja. Den tyske byen Emden ligger på nordsida av Dollart.
Bukta blei danna fra slutten av 1200- og begynnelsen av 1300-tallet og fram til Kosmas og Damian-stormfloa i 1509, delvis som følge av at stormflo gjorde at Nordsjøen brøyt gjennom dynene, og delvis på grunn av at elva Ems gikk over sine bredder. 30 landsbyer forsvant i prosessen. Fra 1500-tallet og fram til tidlig på 1900-tallet blei land gradvis gjenvunnet. 
Dollart er en del av Nationalpark Wattenmeer.
Åptafjorden

Åptafjorden er en fjordarm av Lyngdalsfjorden i Farsund kommune i Vest-Agder. Den er rundt syv kilometer lang. Fjorden går i nordvestlig retning fra innløpet på nordsida av Lyngdalsfjorden, inn til bygda Åpta. Sidefjorden Drangsfjorden går mot nordøst, og regnet inn til botnen av Drangsfjorden er Åptafjorden ni kilometer lang. Den største øya i fjorden er Åptøya, som ligger innerst i fjorden ved bygda Åpta.
Fylkesvei 465 følger sørvestsida av fjorden, hvor også Briseidbygda ligger, kommunesentrum i tidligere Herad kommune.
Mireille

Etymologi

Mireille er dannet av det oksitanske kvinnenavnet Mirèio (Mirèlha i klassisk oksitansk), som er kjent fra diktet Mirèio fra 1859 av Frédéric Mistral. Navnet kan være dannet av verbet mirar, «se, beundre». Navnet kan også være relatert til Maria.
Russisk ingeniørvåpen

Det russiske ingeniørvåpen i  hæren er satt opp for å gi kampstøtte til hærens manøverenheter i form av øket mobilitet eller hindring av fiendens mobilitet. Dette krever spesiell opplæring i form av håndtering av eksplosiver og ingeniørmessige konstruksjoner.
Wayne County (Iowa)

Navn

Fylket er oppkalt etter generalmajor Anthony Wayne.
Universitetet i Wrocław

Universitetet i Wrocław (polsk Uniwersytet Wrocławski) er en av 35 høyskoler i Wrocław i Polen. Det åpnet i sin nåværende form i 1945 som etterfølger etter Schlesische Friedrich-Wilhelms-Universität zu Breslau (kort Universität Breslau) av 1811, som gikk direkte tilbake til høyskolen Leopoldina grunnlagt i 1702. Universitetet består av ti fakulteter, og institusjonen har omkring 40 000 studenter og 3301 ansatte.

Historie

Byrådet etablerte universitetet på 1500-tallet, og Vladislav II av Bøhmen og Ungarn undertegnet stiftelsespapirene 1505. De ble imidlertid ikke godkjent av pave Julius II, som følge av protester fra Det jagellonske universitet i Kraków.
I 1702 opprettet den tysk-romerske keiser Leopold I en jesuittisk høyskole for filosofi og katolsk teologi på de samme premisser, og oppkalte den etter seg selv som Leopoldina.
Etter at Schlesien ble innlemmet i Preussen under de schlesiske kriger, ble akademiet slått sammen med Viadrina-universitetet i Frankfurt an der Oder og gjeninnvidd som et fullstendig universitet i 1811, Preussens andre etter Humboldt-universitetet i Berlin. Det hadde fem fakulteter: katolsk teologi, evangelisk teologi, jus, medisin og filosofi.
I 1884 hadde universitetet 1481 studenter og 131 dosenter. Universitetsbiblioteket omfattet året etter omkring 400 000 verker, deriblant et stort antall håndskrifter fra middelalderen og nyere tider. Det bestod også av samlinger fra opphevede stift og klostre og dessuten fra de tidligere universitetsbiblioteker i byen og i Frankfurt an der Oder.
Tilknyttet universitetet var også den botaniske hagen med botanisk museum, en zoologisk hage og det naturhistoriske og zoologiske museet, de kjemiske og fysiske samlinger, det kjemiske laboratorium, det plantefysiologiske og mineralogiske institutt, det anatomiske institutt, de kliniske anstalter, kunstgalleriet, Museum für schlesische Altertümer og det schlesiske statsarkivet.
Fra andre halvdel av 1800-tallet var universitetet kjent som Universität Breslau, og på den tiden utviklet institusjonen seg kraftig, med mange internasjonalt anerkjente forskere og forelesere, blant dem seks nobelprisvinnere.
Under andre verdenskrig ble universitetsbygningene sterkt skadet og 70 % ødelagt. Etter krigen ble byen okkupert av Sovjetunionen, og som følge av Potsdamkonferansen innlemmet i Polen, samtidig som byens innbyggere ble fordrevet. Universitetsvirksomheten tok slutt. Den første gruppen polske akademikere kom til byen i mai 1945, og overtok universitetsbygningene, samtidig som de begynte å bygge opp universitetsvirksomhet igjen. Noen av bygningene ble veldig raskt reparert, og en gruppe professorer ble etablert, mange av dem fra de polske universitetene i Vilnius og Lviv.
Universitetet ble gjeninnvidd under dets nåværende navn som et polsk statsuniversitet 24. august 1945. Den første forelesningen ble gitt av Ludwik Hirszfeld.
I 2002 feiret universitetet sitt 300-årsjubileum.
Wartburg

Historie

Ifølge legenden ble borgen bygget omkring 1067. Den eldste skriftlige kilde til borgens navn er et dokument fra 1080, der Bruno biskop av Merseburg, nevner «En borg kalt Wartburg».
Under Hermann I (1190–1216) var borgen et hovedsamlingspunkt for tysk diktning. Dikteren Walter von der Vogelweide beskriver hofflivet og mytene om sangerkonkurransen (sangerkrigen) på slottet, og som igjen inspirerte Richard Wagner til operaen Tannhäuser.
Den hellige Elisabeth av Thüringen tilbragte en del av sitt liv her (fra 1211 til 1228).
Martin Luther søkte tilflukt her fra tidlig mai 1521 til mars 1522. I slutten av mai var han blitt lyst fredløs av riksdagen i Worms (se Wormser-ediktet). Under oppholdet oversatte han på 11 uker Det nye testamente fra gresk til tysk.
Johann Wolfgang von Goethe besøkte borgen første gang 1777 og etterlot seg flere tegninger fra det fem uker lange oppholdet.
I 1817 ble 300-årsjubileet for reformasjonen feiret på borgen og det var dessuten fire år etter folkeslaget ved Leipzig. 18. oktober 1817 samlet 500 studenter seg til Wartburgfesten som ble den første borgerlig-demokratiske forsamling i Tyskland. Under mottoet Ære - frihet - Fedreland ( tysk: Ehre - Freiheit - Vaterland) startet de kampen for en nasjonalstat.
Borgen gjennomgikk i perioden 1838 til 1890 en omfattende renovering. Borgen var eiet av erkehertug Carl Alexander og arbeidet ble ledet av arkitekturprofessor Hugo von Ritgen. Wartburgstiftelsen ble etablert i 1922. Borgen ble i perioden 1952 til 1954 gjenstand for omfattende renovering og deler av slottet ble brakt tilbake til romansk stil.
DDR avviklet i 1967 - «året for nasjonale jubileer» - borgens nihundreårsjubileum, 450-årsjubileet for reformasjonen og 150-årsjubileet for Wartburgfesten, den første borgerlig-demokratiske forsamling i Tyskland.
Xenofobi

Xenofobi (av gresk ξένος (xenos), «fremmed», og φόβος (phobos), «frykt»), eller fremmedfrykt, er betegnelsen på avsky, angst eller fobi for alt som er fremmed, utenlandsk eller annerledes enn det kjente. 
Xenofobi er et nyord, konstruert av ovennevnte greske gloser for å gi en adekvat definisjon på fenomenet. Begrepet ble først lansert av forfatteren Anatole France i 1901, sammen med begrepene misoxeni (= fremmedhat) og xenoktoni (= drap på fremmede), i anledning Dreyfus-saken.
Xenofobi blir ofte brukt for å beskrive en frykt eller et fremmedhat mot det ukjente. Visse former for rasisme kan ha sitt utspring i fremmedfrykt. Denne frykten bunner ut i at elementene, mennesker, steder og skikker, innehar ukjente verdier som man har vanskelig for å forholde seg til. I så måte kan kjønnsdiskriminering ikke nødvendigvis betegnes som fremmedfrykt i en generell forstand, selv om enkeltmennesker kan ha reaksjoner overfor den andre gruppe utover hva det som er forventet av følelsesmessige eller institusjonaliserte reaksjoner.
Fremmedfrykt kan benyttes som beskrivelse av diagnostisert sykdom, men kan også benyttes som nedsettende betydning. Ordet har versert i både norske og utenlandske medier i debatten om den nye internasjonale politikken, der særlig USA har blitt kritisert. Argumentet kan knyttes opp til en fremvist større velvilje til å benytte fysisk makt enn å moderere egne verdier.
Begrepet, som en beskrivelse på grunnløs frykt eller hat mot fremmede eller utlendinger, ble dannet i årene 1900–1905.
Bokhylle

En bokhylle er et møbel som er beregnet til å holde flere hyller til bøker, permer og ark.
BDO

BDO Norge

Det norske har sin opprinnelse i A/S Revisjonsbanken som ble etablert i 1913.  Det het A/S Revisjon fra 1920 til 1988, da det fusjonerte med Noraudit AS.  Det var i 2006 at Noraudit så slo seg sammen med BDO Revco og tok navnet BDO Noraudit. Navneendring til rett og slett bare «BDO» skjedde for alle selskaper i verden i 2009. Etterpå het Noraudit bare Noraudit.
Hakucho-broen

Hakuchō-broen er en hengebro på øyen Hokkaido i Japan. Broen ble åpnet 17. april 1998. Den er 1 380 meter lang og hovedspennet er 720 meter.
Elmore Leonard

Bakgrunn

Leonards familie flyttet ofte under hans ti første leveår, men bosatte seg fast i Detroit i 1934. Han bodde siden i denne byen.
I 1943 vervet Leonard seg til den amerikanske marinens ingeniørkorps, Seabees. Han tjenestegjorde i tre år i Stillehavet. Etter krigen studerte han engelsk og filosofi ved University of Detroit Jesuit High School, hvor han ble uteksaminert i 1951.

Forfatter

Leonard fikk sin første novelle, en westernhistorie, på trykk i 1950. Samme år begynte han å arbeide for et reklamebyrå. Hans første bok, westernromanen The Bounty Hunters, ble utgitt i 1953. Gjennom 1950- og 1960-årene fortsatte han å skrive westernromaner, hvorav to ble filmatisert: Three-Ten to Yuma (1953), filmatisert som 3:10 to Yuma i 1957 og igjen i 2007, samt The Captives (1955), filmatisert som The Tall T i 1957.
Fra 1970-årene av skrev Leonard manuskript for film og romaner innen den sjangeren han senere ble mest kjent for, kriminallitteraturen. Hans første krimroman, The Big Bounce, ble utgitt i 1969. Han ble senere tildelt en lang rekke prestisjefulle priser innen sjangeren. I 1992 ble han tildelt Mystery Writers of Americas mest prestisjefulle pris, The Grand Master Award, for viktige bidrag til krimsjangeren over lang tid samt en stor produksjon av vedvarende høy kvalitet. I 2006 mottok han britiske Crime Writers' Associations tilsvarende pris, The Cartier Diamond Dagger, for livslangt arbeide av særlig høy kvalitet.
En lang rekke av hans romaner har blitt filmatisert som spillefilm eller for TV. Mest kjent er kanskje Get Shorty (1995), Rum Punch filmatisert som Jackie Brown i 1997 og Out of Sight (1998). Pronto og Riding the Rap er grunnlaget for den Emmy-nominerte TV-serien Justified.
Servicebuss

Servicebusser er en spesiell type bussruter som henvender seg til eldre beboere og vil forbinde boligområder, pleieboliger, biblioteker, apoteker, sykehus og tog– og metrostasjoner. Rutene kan også benyttes av andre.
Fylkesvei 4192

Fylkesvei 4192 går mellom Haddeland og Rossevatn i Hægebostad kommune. Veien er 4,3 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 759.
Apomecyna

Utseende

Stort sett middelsstore, avlange, grå- eller brunaktige trebukker.

Utbredelse

Slekten er artsrik i Sørøst-Asia, men finnes også i Afrika.
Diploa tridens

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), ensfarget rødbrun gullbasse. Oversiden er ikke spesielt blank med fine hår, beina ikke særlig lange. "Snuten" (clypeus) er litt tilspisset i midten.

Utbredelse

Arten er kjent fra Angola.
Norges handelshøgskole

Norges handelshøyskole
Denne siden er en «myk omdirigering» (soft redirect). Du blir ikke omdirigert automatisk, men må trykke på lenken for å fortsette.
Denne lenken kommer fra en feil stavemåte på et navn. «Norges handelshøyskole» skrives ikke med g.
Hvis du har fulgt en lenke til denne siden fra en artikkel bes du om gå tilbake og å rette opp stavemåten i artikkelen du kom fra.
Ecstasy (sang)

«Ecstasy» er en amerikansk popsang, skrevet av Doc Pomus og Phil Spector.
Innspillingen til Ben E. King ble utgitt på singlen Atco 45-6215 i 1962. Arrangør var Stan Applebaum. Produsenter var Jerry Leiber og Mike Stoller. B-siden var «Yes».

Svensk versjon

Den svenske tittelen er «Jonatan».

Listeplassering

Versjonen til King lå som # 56 på den amerikanske Billboard Hot 100-listen i 1962.
The Dandy Girls

The Dandy Girls er en tidligere norsk musikkgruppe. De er Norges første alljente rock'n roll band, og er sånn sett en pionér innen norsk musikk.

Historie

Gruppen var aktiv i perioden 1964–1969, og turnerte i til sammen 12 land i Europa og Asia. Bl.a. opptrådte de for Shahen av Iran, på anmodning fra Shah'en selv. De ble også engasjert av Forsvarets velferdstjeneste, og spilte på flere norske baser, både i Norge og i utlandet. 
De er også kjent for å ha takket nei til å spille som oppvarmingsband for The Rolling Stones i Zürich i 1967. Mick Jagger og Keith Richards hadde like før dette blitt tatt med hasj, men dette var ikke grunnen til at de takket nei. 
Den opprinnelige besetningen var Inger Tragethon (gitar og vokal), Torill Bakken (trommer og vokal), Marit Hurum (gitar og vokal) og Anne Skotland (bass og vokal). Tragethon er fra Geilo, resten fra Hønefoss. Gruppen som reiste i Asia og blant annet spilte i et av palassene til Shahen besto av Anne Skotland (vokal, bass, langfløyte) Rosemarie Eggli (sologitar, tenorsaksofon og vokal) fra Zürich, Marit Hurum (rytmegitar, altsaksofon og vokal), Gaby Taüber (keyboard, trombone og vokal) fra Zürich og Torill Bakken (trommer, trompet og vokal). De to sveitsiske medlemmene kom til da Inger Tragethon sluttet for å fortsette skolegang, og ble med i resten av turnéperioden. 
Gruppens manager var Thor G. Norås fra Stavanger.

Dandy Girls' plass i norsk musikkhistorie

Dandy Girls trekkes ofte fram som et eksempel på at norsk presse i større grad omtaler musikkgrupper med mannlig besetning enn kvinnelig. Selv om denne gruppen må kunne ses på som pionerer innen norsk musikk, med stor suksess, særlig i utlandet; i Sveits, Tyskland, Italia, Iran, Indonesia, Thailand, Japan, Taiwan, og Filippinene, ble det ikke funnet plass til dem i NRKs serie «Norsk rocks historie» i 2005. Også i sin samtid skrev pressen uforholdsmessig mye om de samtidige mannlige rockegruppene. Det som særlig vekker oppsikt med D.G. er at de oppholdt seg i krigssonene og opplevde mer enn de fleste tenåringsjentene i sin tid.  
Et annet godt eksempel på usynliggjøring av jenteband, er The Playmates som spilte i samme periode som det mer omtalte The Vanguards. Denne problematikken er noe av grunnen til at Marta Breen utga boken «Piker, vin og sang» i 2006. 
Dandy Girls ga bare ut to barneplater, singler, men spilte inn en rekke TV-show, bl.a. i NRKs Pop-Corn, i Suisse-Romande i Genève, Channel-7 i Manila mfl. Alle showene er blitt slettet og eksisterer ikke mer.
I 2004 ble 12 av Dandy Girls kostymer vist fram på en mannequinoppvisning på Restaurant Charlottenlund i Stavanger. Bl. den blå kjolen på bildet. Kjolene var så korte at det var sydd truser i samme materialet som kjolen.
Kostymene finnes registrert avbildet på en CD i Musikkavdelingen i Stavanger Bibliotek.
Oopsidius

Utseende

Middelsstore, avlange, litt blanke, brune trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene, dekkvingene jevnbrede.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Fiji.
Syrichthodontus cribratus

Utseende

En middelsstor, bred, halvmatt brunsvart hornbiller. Undersiden er tett kledt med lyse hår. Hannen har et kort, butt horn midt på pronotums forkant, og en rundet grop bak dette. Pronotum er rundet, fint og spredt punktert hos hannen, grovere hos hunnen. Dekkvingene er brede, jevnbrede, med litt uregelmessige punktrader.

Levevis

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar 2-3 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Afrika (Sør-Afrika, Botswana, Namibia).
Bjørn Jenseg

Karriere

Jenseg startet sin skuespillerkarriere på Folketeatret i 1956. I perioden 1959–1960 turnerte han sammen med Odd Furøy i et eget eksperimentteater, Studiescenen. Deretter var han fem år på Trøndelag Teater, siden kom han til Rogaland Teater og var der fra 1965 til 1968 før han kom til Det Norske Teatret. Han var en karakterskuespiller som behersket klassisk dramatikk og psykologisk realisme så vel som musikkteater og moderne poetisk og absurd teater.
Hauts-de-France Brass Band

Hauts-de-France Brass Band (tidl. Brass Band Nord Pas-de-Calais) er et brassband med base nordøst for Lille, Frankrike.  
Hauts-de-France Brass Band ble stiftet i 1992. Korpset har vunnet en rekke brassbandkonkurranser; deriblant det nasjonale franske mesterskapet og det åpne franske brassbandmesterskapet. Brassbandet har representert Frankrike en rekke ganger i europamesterskapet for brassband.
Asurnasirpal I

Liv og virke

I henhold til en kongelig hymne som komponert til hans ære, ble han født «i fjellene som ingen kjenner», noe som kan antyde at han ble født i landflyktighet, eller kanskje et litterært grep, da det fortsetter: «Jeg var uten forståelse og ba ikke for deres majestet.» Det forteller at da Ištar utpekte ham til konge, han hadde gjenopprettet hennes religiøse kult. Kjent fra en enkelt kopi i Asurbanipals bibliotek, inkluderer det en bønn til gudinnen om gi ham helsen tilbake fra den sykdom som har rammet ham, siterer hans gjenopprettelse av tempelet og bønn for å overtale henne. Den adresserer Ištar av Nineve og Ištar av Arbil som om de var to adskilte guddommer. En annen, fragmentert litterær bønn takket henne for hennes gunst.
En enkelt, kort mursteininskripsjon kommer fra hans palass i Assur, som var lokalisert mellom sørvest fronten av zigguraten og Anu-Adad-tempelet. Den hvite obelisk  er tidvis tilskrevet ham av historikere, men oftere til hans senere etterfølger med samme navn, Aššur-nāṣir-apli II, på grunn av dets interne innhold (jakt, militære kampanjer, og videre) passer bedre til hva som er kjent om hans styre. Den synkroniserte kongeliste  oppgir hans babylonske motpart som Kaššu-nādin-aḫi (ca. 1006–1004 f.Kr.), men sannsynligvis kun for stilistiske hensikter da det synes som at det ikke var noen nedtegnet kontakt mellom de to kongedømmene i denne perioden.
Han ble etterfulgt av sin sønn, Salmanassar II, som nevner ham på en av sine inskripsjoner  og senere av en annen sønn, Assur-rabi II, som fikk et langvarig styre.
Thermaenius Mekaniska Verkstad

Thermaenius Mekaniska Verkstad ble stiftet i 1846 av Johan Thermaenius, tidligere mekanikker i Eskilstunas Mekaniska Werkstad. Verkstedet lå ved Holmen i Torshälla, utenfor Eskilstuna i Sverige. I 1847 produserte verkstedet Sveriges første treskeverk. I 1868 flyttet bedriften til Hallsberg og endret navn til Johan Thermaenius & Son. I 1917 slo bedriften seg sammen med Arvikaverken.