google/wiki40b huggingface dataset:
General Aircraft Hamilcar

General Aircraft GAL 49 Hamilcar var det største allierte glidefly brukt i andre verdenskrig. Det gjennomførte sin første flyvning i 1942. Det kunne frakte åtte tonn, for eksempel en stridsvogn som Tetrach, M22 Locust eller to Bren. Det var nesten utelukkende bygget av tre og ble vanligvis tauet av Short Stirling, Avro Lancaster, eller Handley Page Halifax bombefly med en maksimal hastighet på 240 km/t 
Det ble bygget i om lag 400 eksemplarer og brukt blant annet under D-dagen, Operasjon Market Garden og Operasjon Varsity (kryssing av Rhinen).
En motorisert utgave var GAL 58 Hamilcar X som ble utstyrt med  to Bristol Mercury 31 (709 kW) stjernemotorer, men flyet var nesten uendret.
Erstatningsrett

Hensyn bak erstatningsretten

Hovedhensynet bak denne grenen av privatretten er at skadelidte skal stilles som om skaden ikke skjedde. Dette hensynet kalles ofte reparasjonshensynet. Et annet hensyn bak erstatningsretten er prevensjonshensynet. Det at en eventuell skadevolder vil stå økonomisk ansvarlig for sine handlinger har en forebyggende effekt og gjør at folk handler mer aktsomt enn de ellers ville.
Biscarimassakren

Biscari-massakren var en krigsforbrytelse begått av medlemmer av den amerikanske hæren under andre verdenskrig. Den omfatter to hendelser hvor amerikanske soldater var involvert i å drepe 73 ubevæpnede italienske og tyske krigsfanger på Regia Aeronauticas 504 luftbase i Santo Pietro, en liten landsby nær Caltagirone sør på Sicilia i Italia 14. juli 1943.
En av de medvirkende, sersjant Horace T. West, ble stilt for en militær domstol tiltalt for personlig å ha drept 37 krigsfanger. Sersjanten ble dømt til livsvarig fengsel og sluppet fri ett år etter og fortsatt sin militærtjeneste. Kaptein John T. Compton ble tiltalt for å ha beordret drap på over 30 fanger. Compton ble frikjent på grunnlag av at han handlet etter ordre fra general George Patton som hadde oppfordret til ikke å ta fanger under kampene om Sicilia. Retten konkluderte samtidig med at Comptons handlinger var ulovlige.
Opsund

Opsund er en bydel i Sarpsborg. Opsund ble oppført i 1920–1940 for å skaffe boliger for å rekruttere arbeidere til Borregaard. Sammen med boliger ble det anlagt torg, skole, forsamlingshus, idrettsplass, en golfbane og en kolonihage.
Bydelen ligger på Tunøya, og avgrenses av Glengshølen i vest, Glomma i nord og øst og Sarpsborg sentrum i sørvest. Sentrum og Opsund ligger på hver sin side av jernbanen og Sarpsborg stasjon. På andre siden av Glomma ligger Hafslundsøy, og i 2017 ble en gangbro mellom Krabbens brygge på Opsund og Bruveien på Hafslundsøy ferdigstilt.
Karl I av Burgund

Tilnavn

Kronikører i Burgund beskrev hertugens personlighet som alvorlig, streng og rettskaffen, men uten medlidenhet, fromhet og kysk, og med en forbitret følelse a ære. Hans samtidige kalt ham for le Hardi eller der Kühne, «den dristige eller modige», eller le Guerrier, «krigeren», eller le Terrible, «den forferdelige», blant andre. 
Det epitet som ble hans tilnavn i historien, le Téméraire, «den djerve» eller til og med «den dumdristig», er funnet allerede hos Thomas Basin, historiker og biskop av Lisieux, som skrev en gang rundt 1484. Imidlertid ble disse tilnavnene benyttet på 1400-tallet som kvalifikasjoner for hans karakter, men ikke på noe systematisk vis; hertugen var kjent som og ble omtalt som Charles de Bourgogne, det vil si Karl av Burgund. Prosessen med epitetet le Téméraire var gradvis. På 1600-tallet omtalte Grand Dictionnaire Historique til Louis Moreri ham som «Charles de Bourgogne, surnommé le Guerrier, le Hardi ou le Téméraire». På 1700-tallet omtalte Dom Plancher ham fortsatt som Charles le Hardi. På 1800-tallet ble tilnavnet le Téméraire standard i franske og belgiske skrifter.
Ralph Myerz and the Jack Herren Band

Ralph Myerz and the Jack Herren Band er et norsk electronicaband. Gruppen ble dannet i 1997 av Erlend «Ralph Myerz» Sellevold som spurte Thomas Lønnheim og Tarjei Strøm om å være med på én konsert i regi av Mikal Telle. Deres første konsert på "Den Elleville Festen" var en suksess og bandet ble booket til flere konserter, og bestemte seg derfor å fortsette sammen som et band.
Bandet lanserte først en egen 12" med blant annet låten A Special Morning som var deres første utgivelse. Denne ble utgitt av Ralph Myerz på hans Disconnected Records sammen med Doc L Junior (Kolbjørn Lyslo). Mr Scruff og Kruder & Dorfmeister begynte tidlig å spille låter fra denne første EP´en. Etter dette kom en 7" og en 12" på plateselskapet Tellé Records, som ble etterfulgt av en del oppmerksomhet fra blader og DJ-er rundt i Europa, inkludert Dimitri from Paris som brukte låten «Nikita» på en av sine «Playboy Mansion CD-samlinger».
I 2002 signerte Ralph Myerz en kontrakt med det amerikanske plateselskapet Emperor Norton Records, og de lanserte A Special EP. Albumet A Special Album fulgte ett år senere. Det inneholdt blant annet sporene «Casino» og «Think Twice», som begge ble slagere i klubber rundt omkring i Europa, og kommersielt i Norge, og gikk rett inn på 2.-plass på VG-lista topp 20. For albumet vant de Alarmprisen 2004 i klassen elektronika. I løpet av turneene der de promoterte albumet, slo gitarist Mads Berven seg sammen med dem på liveshows.
I 2004 kom albumet Your New Best Friends, og ble godt mottatt av kritikere i Europa. Blader som Mixmag, Djmag og Sunday Times lovpriste det nye albumet som «Downtempo Heaven». Nok en gang ga albumet de en Alarmpris i klassen elektronika, denne gang under Alarmprisen 2005. Liveshowene deres fikk et stort rykte på seg både i Norge og resten av Europa om at de kombinerte diverse slaginstrumenter og pyroteknikk. Bandets medlemmer har uttalt i mange intervjuer at de er fans av rockegruppen KISS, og at dette har hatt stor innvirkning på liveshowene deres. Navnet til bandet er tatt fra B-filmregissøren Russ Meyer, og Jack Herren er en fiktiv kameramann.
I juni 2006 utkom singelen «Kill the DJ». Låten er hentet fra albumet Sharp Knives & Loaded Guns som kom ut i september 2006. Låten «The Teacher» fra samme album (en tolkning av The Kids' «Forelska i Lærer'n») er å finne på radiokanalen «Radio Broker» i actionspillet Grand Theft Auto IV. Bandet hadde da signert med nå oppløste EMI Records.
Mot slutten av 2008 trakk Thomas Lønnheim seg fra bandet. Forholdsvis raskt ble to nye bandmedlemmer rekruttert; bassist Benjamin Helland og gitarist Thomas Larsen.
Ralph Myerz begynte i 2009 å fokusere mer på en solokarriere. Hans tredje soloalbum fikk i 2013 Spellemannsprisen for beste album i klassen elektronika.
Mer bakgrunnshistorie om Ralph Myerz, bandet og musikkmiljøet i Bergen finnes i dokumentaren Northern Lights.
Bandet ble oppløst i 2019 av grunnleggeren Ralph Myerz.
Espen Dahl

Forskerprofil

Dahl forsker innenfor emnene helseulikheter , helse og velferds politikk i et komparativt perspektiv, aktive arbeidsmarkedspolitikk, dynamikk ved sosialt hjelpearbeid, og dynamikk ved sosial ekskludering. Han har studert «Den nordiske modellen» som har sterke velferdsordninger, og fant at disse ikke var til hinder for økonomisk vekst og høy sysselsetting.
Siobhan Dowd

Liv

Hun ble født i London, i en irsk familie, og gikk på katolsk barneskole før hun studerte ved universitetene i Oxford og Greenwich. Fra 1984 arbeidet hun for menneskerettighetsorganisasjonen PEN; dette førte henne til New York, hvor hun arbeidet sju år som programdirektør for PENs American Center's Freedom-to-Write Committee. I denne tiden ble hun kåret av som en av «top 100 Irish-Americans» av tidsskriftet Irish-America Magazine og flyselskapet Aer Lingus. Etter hjemkomsten til England fortsatte hun arbeidet for PEN, og andre menneskerettighetssaker. 
Hun debuterte som forfatter i 2006, og døde i 2007 etter tre års kamp mot brystkreft. Hun var gift to ganger, først med irlenderen Mial Pagan, og i 2004 med bibliotekaren og musikeren Geoff Morgan. Etter hennes død er det opprettet en stiftelse som forvalter inntektene fra forfatterskapet til veldedige formål.
Krigen mellom Danmark-Norge og Alger

Krigen mellom Danmark-Norge og Alger var en oversjøisk konflikt (krig) mellom den nordafrikanske barbareskstaten Alger og kongedømmet Danmark-Norge fra den 14. september 1769, da dey Baba Mohammed ben-Osman erklærte krig, til den 16. mai 1772, når en fredstraktat ble signert av begge partene. Fra København ble en straffeekspedisjon på fire linjeskip, to fregatter og to bombegalioter sendt mot Alger mai 1770 (noen kilder oppgir 1769). Til ekspedisjonen ble det skrevet ut 1438 mann fra Norge og 640 fra Danmark og Slesvig. Toktet ble ledet av Fredrik Chr. Kaas og samlet besetning var 2451 mann og 460 soldater. Skipene bombarderte Alger 6. og 8. juli 1770. Pålandsvind hindret skipene i å bruke bredsiden, forsvaret var sterkere enn ventet og Kaas trakk skipene tilbake 15. juli. I mai 1772 kom dansk-norske orlogsskip igjen til Alger og det ble sluttet fred 16. mai og 30 dansk-norske fanger ble sluppet fri og ble med skipene tilbake til København. Flåten klarte ikke å gjennomføre et effektivt bombardement på grunn av pålandsvind, og måtte slå retrett etter å ha blitt rammet av sykdom. Deretter ble Alger underlagt en sjøblokade fram til våren 1772. Deyen sluttet fred med danskene, som ble tvunget til å betale for skipenes sikkerhet. Om lag 500 dansk-norske sjøfolk omkom i krigen, i tillegg til et ukjent antall beboere i byen Alger.
Télévision tunisienne

Bakgrunn

Tunisias fjernsynshistorie går tilbake til 31. mai 1966 etter flere år med utredninger og planlegging. Den første prøvesendingen skjedde i oktober 1965, med et program som varte i 75 minutter. Året etter startet regulære sendinger med offisiell åpning 31. mai 1966. I starten sendte kanalen tre timer daglig, to timer på arabisk og én time med franskspråklige programmer.
I 1976 startet tunisisk fjernsyn å sende i farger, og i juni 1983 endret kanalen navn til TAT1, i forbindelse med etableringen av den franskspråklige tv-kanalen ET2 – et samarbeid mellom Tunisia og Frankrike. ET2 ble stengt i 1994 og i stedet avløst av ungdomskanalen Kanal 21. De to kanalene skiftet senere navn til dagens Al Watanya  1 og 2. 
Sammen med tunisisk statsradio var de to tv-kanalene underlagt det statlige kringkastingsselskapet Établissement de la Radiodiffusion-Télévision Tunisienne (ERTT) fra 1990, men i november 2006 besluttet president Zine El Abidine Ben Ali å dele ERTT opp i to selskaper: radiokringkasteren Établissement de la radio tunisienne og fjernsynskringkasteren Établissement de la télévision tunisienne. De to selskapene ble formelt dannet året etter.
I 1987 begynte tunisisk fjernsyn å vise propaganda for første gang, etter pålegg fra landets myndigheter. Etter den arabiske våren i 2011 har imidlertid tunisisk media, også Télévision tunisienne, fått økt frihet til å rapportere og sende nyheter og informasjon. Blant annet har landets politiske oposisjon fått slippe til på statseid radio og fjernsyn. Staten utøver likevel stor innflytelse over statskanalene, og i juli 2017 sparket landets regjering plutselig tv-sjefen Elyes Gharbi, angivelig fordi Télévision tunisienne hadde høyt overforbruk av penger og sviktende seertall. Landets journalistforening mente imidlertid oppsigelsen brøt med tunisisk lovgiving og anså oppsigelsen som en trussel mot kringkasterens uavhengighet og frihet.
Shrek The Musical

Handling

Shrek er et grønt troll som har slått seg til ro med sitt grufulle utseende og sin grisete tilværelse. En dag kommer en gjeng eventyrfigurer til sumpen hans som forteller Shrek at de har blitt sendt dit av Lord Farquaad. Shrek bestemmer seg for å besøke Lord Farquaad for å finne ut hva som foregår, og på turen møter han et snakkende esel. Farquaad forteller ham at han kan få tilbake sumpen sin dersom han redder en prinsesse for ham, men dette er ingen hvilken som helst prinsesse. Prinsesse Fiona har vært innelåst i et høyt tårn så lenge hun kan huske, voktet av en flammesprutende drage. Hun er også rammet av en forbannelse som forvandler henne til et troll om natten, men det er en hemmelighet hun gjør alt for å skjule. Når Shrek omsider redder Fiona, er et unormalt kjærlighetsforhold i emning.

Broadway-oppsetningen

Broadway-oppsetningen gikk fra 14. desember 2008 til 3. januar 2010. Brian d'Arcy James spilte hovedrollen som Shrek, Sutton Foster spilte Fiona, Daniel Breaker spilte esel, Christopher Sieber spilte Lord Farquaad og John Tartaglia spilte Pinocchio. Oppsetningen ble nominert til åtte Tony Awards, blant annet for beste musikal, beste mannlige hovedrolle i en musikal (d'Arcy James), beste kvinnelige hovedrolle i en musikal (Foster) og beste mannlige birolle i en musikal (Sieber). Den vant én Tony-pris for beste kostymedesign. Broadway-innspillingen ble i tillegg nominert til en Grammy Award for beste musikalalbum.
Fra Nei til Ja

Fra Nei til Ja var en av flere organisasjoner som jobbet for norsk medlemskap i Den europeiske union i forkant av folkeavstemningen i 1994.
Sangen «Mitt lille land» ble skrevet som et bestillingsverk for Fra Nei til Ja.
Fokstua

Fokstua eller Fokstugu var en skysstasjon og fjellgård på Dovrefjell i eldre tider, mellom Dombås og Hjerkinn. Fokstua ligger ikke langt fra dagens Fokstumyra naturreservat, langs de gamle pilegrims- og kongeveiene til Trondheim. Det var skysstasjon her på 1800-tallet, men den var fattig og stod i skyggen av stasjonene på Dombås og Hjerkinn. Siden ble Fokstua hotell bygget.
Dikteren Ragnar Solberg (1898–1967) bodde på Fokstua gård nesten hele sitt liv, og drev hotellet fra 1923.
Fokstua eies i dag av Lauritz Fokstugu. Det er i dag enkel overnatting for pilegrimer. Det er også oppført et kapell på eiendommen. Kapellet Gudshuset ble vigslet av biskopene Tor Singsaas, Solveig Fiske og biskop emeritus Finn Wagle 20. juni 2010.
Waldemar von Knoeringen

Bakgrunn

Knoeringen tilhørte en gammel tysk adelsslekt, hvis deltagelse i korstogene er dokumentert. Flere medlemmer av familien var biskoper og abbeder i den katolske kirke i Bayern. Hans familievåpen befinner seg på en avbildning av konsilet i Konstanz.

Politisk virke

I 1926 ble han medlem av SPD. For ham var det bare dette partiet som stod for både rettferdighet og frihet. Da det var sjelden at adelige var sosialdemokrater på denne tiden, gikk han tidvis under navnet Den røde baron (et navn Manfred von Richthofen er bedre kjent under).

Landflyktig under nasjonalsosialismens tid

I 1933 ventet han med maskingevær sammen med sine venner fra Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold på signalet til opprør, men signalet kom aldri, og Knoeringen flyktet til Østerrike. Gestapo fengslet hans forlovede Juliane og truet med å kun løslate henne hvis Knoeringen meldte seg frivillig. Av redsel for at Knoeringen ville gjøre dette innledet Juliane en sultestreik, ble løslatt og flyktet til Tirol.
Fra 1933 var han medlem av den antinazistiske gruppen Neu Beginnen. Knoeringen levet av å holde foredrag, hovedsakelig for det østerrikske sosialdemokratiske partiet.
Etter at Engelbert Dollfuß grep makten i Østerrike flyktet han til Tsjekkoslovakia. Der møtte han Léon Blum, som hjalp ham og andre sosialdemokrater å få innreisevisa til Frankrike. Her åpnet han et fotoatelier, men forretningen gikk dårlig.
Ved krigsutbruddet var han i England. Fra 1940 til 1943 arbeidet han for den tyskspråklige redaksjonen i BBC. Han sluttet i BBC etter at han ikke lenger fikk arbeide selvstendig med programmene og han heller ikke hadde fått gjennomslag for sitt krav om å få sendemanuscripter på forhånd.

Etterkrigstiden

I 1946 reiste Knoeringen tilbake til Tyskland. På grunn av sin emigrasjon og sitt «arbeide for fienden» ble han sterkt fiendtlig mottatt av mange. Han engasjerte seg i gjenoppbyggelsen av SPD i Bayern, og var fra 1947 til 1963 formann for SPD i Bayern. Fra 1958 til 1962 var han også viseformann i SPD. Han var medlem av den bayerske landdagen fra 1946 til 1970 (frem til 1962 som SPDs fraksjonsformann), og fra 1949 til 1951 var han også medlem av Forbundsdagen.
1954 oppnådde Knoeringen i koalisjonsforhandlinger med Bayernpartei, FDP og GB/BHE dannelsen av den såkalter Firerkoalisjonen under Wilhelm Hoegner og dermed den frem til idag eneste avløsning av CSU som regjeringsparti i Bayern.
I sin tale ved partikongressen i 1959 gikk han inn for Godesberger-programmet, SPDs nye partiprogram som markerte den for lengst fullførte forvandlingen fra sosialistisk arbeiderparti til pragmatisk (og sentrumsorientert) folkeparti. Han hadde vært en av de viktigste personene i utarbeidelsen av dette programmet. I 1965 tilhørte han SPDs skyggekabinett i tilfelle en valgseier.
Kandidatturneringen

Kandidatturneringen var en sjakkturnering som verdenssjakkforbundet FIDE arrangerte hvert tredje år, for å kåre utfordreren til verdensmesterskapet i sjakk. Turneringen omfattet åtte spillere. De seks beste i Intersoneturneringene var kvalifisert, og de to best plasserte fra den foregående kandidatturneringen var seedet. Før 1965 spilte man serie (alle mot alle), men fra 1965 ble turneringen spilt som cup.

2014

Utdypende artikkel Kandidatturneringen 2014
Circus (album)

Circus er et musikkalbum med Ole Amund Gjersvik Quintet, utgitt i 2006 av Acoustic Records.
Medvirkende: Thomas Nøkling, Are Ovesen, Eivind Austad, Ole Amund Gjersvik, Stein Inge Brækhus og  Nils Are Drønen.
RottenGraffty

RottenGraffty (ロットングラフティー) er en japansk punkrock-/alternative metal–gruppe grunnlagt i Kyoto i 1999.
James P. Grant

Bakgrunn

Han var født i Beijing som canadisk statsborger, og bodde i Kina til han var 15 år, der faren var professor i folkehelse ved Peking Union Medical College. Grant studerte samfunnsøkonomi ved University of California, Berkeley og jus ved Harvard Law School, og ble amerikansk statsborger like etter andre verdenskrig.

Arbeid innen internasjonal utvikling og humanitært arbeid

Fra slutten av 1940-årene arbeidet han for United Nations Relief and Rehabilitation Administration i Kina. I 1962 ble han utnevnt til Deputy Assistant Secretary of State for Near East and South Asian Affairs og stedfortredende leder for International Cooperation Administration, forløperen til U.S. Agency for International Development. Fra 1964 til 1967 var han landdirektør for USAID i Tyrkia. Han var viseregionaldirektør for USAID i Sørøst-Asia fra 1967 til 1969. Etter at han sluttet i USAID grunnla han Overseas Development Council, som han ledet frem til han ble utnevnt til generaldirektør for UNICEF.

Utmerkelser

Han ble tildelt Presidential Medal of Freedom av Bill Clinton i 1994.
Gylne ungdom

Handling

Gymnasiasten Tom Polden har det ikke lett hjemme. Moren lever i minnene om sin mann, advokat Ernst Polden. Det går dårlig med hattebutikken hennes, og økonomien er skral. Tom får hele tiden høre om den storartede faren, og det treffer han derfor som et slag da han en dag får høre at faren i sin tid skjøt seg fordi han hadde underslått et betydelig pengebeløp. Samtidig trues moren med utkastelse fra leiligheten fordi hun skylder husleie for flere måneder. I sin fortvilelse finner Tom den desperate utvei å gjøre innbrudd i kolonialbutikken for å skaffe penger. Fra nå av snører nettet seg sammen om han. En kynisk unggutt får Tom i sin makt, og imot sin vilje tvinges han med på plyndring, hyttetyverier og frekke innbrudd. Men Toms lyspunkt i tilværelsen er hans forelskelse, Eva, som går i klassen hans. 
Filmen ble sett på som den norske versjonen av Rotløs ungdom (Rebel Without A Cause) med James Dean.
Wimmera (elv)

Wimmera er en elv i den vestlige delen av delstaten Victoria i Australia. Den har sitt utspring i fjellkjeden Pyrenees og renner 278 kilometer nordover før den munner ut i Lake Hindmarsh og Lake Albacutya. Wimmera er en av få elver i Victoria som ikke renner ut i havet eller Murray.
Elva har også gitt navn til området Wimmera. Den renner igjennom byene Horsham, Dimboola og Jeparit. Området rundt Wimmera er preget av jordbruk med kunstig vanning fra elva. I slutten av 2000-årene opplevde Wimmera en lengre tørke som har påvirket vannstanden i elva. Som følge av tørken ble det satt i gang et større prosjekt for å legge de kunstige vanningskanalene i rør for å spare vann fra fordamping. Prosjektet sto ferdig i 2010.
Spirakel

Et spirakkel eller sprøytehull er er en åpning på begge sider av hodet bak øyet hos bruksfisker og enkelte beinfisker med primitiv bygning av hodeskallen. Åpningen må ikke forveksles med sprøytehullet hos hvaler, som er en neseåpningen. Spiraklet strekker seg fra utsiden og inn i svelget foran gjellene, og hos bruksfisker har de funksjonelle gjeller. Hos bikirer, lungefisk og hos hos hos mange panserpadder sitter spiraklene på toppen av skalletaket og brukes til at puste luft inn til lungene/svømmeblæra. En slik åpning hos de utdødde panserpaddene er antatt å være opphavet til øret hos frosker og amnioter (krypdyr, fugler og pattedyr).
Froogle

Froogle er Googles shopping-søkemotor. Søkemotoren er en betaversjon. Søker du med Froogle, får du søkeresultater fra butikkjeden shop com. Søkeresultatene listes med et bilde, en beskrivelse og en pris. Man kan i tillegg søke med spesialkriterier som prisområde (både øvre og nedre) og kategorier. I 2012 ble navnet byttet til Google Shopping.
Raceloma jansoni

Utseende

En liten (ca. 12-16 millimeter), halvblank, mørk gullbasse. Arten finnes i flere fargeformer, kan være metallisk blågrønn (begge kjønn), ensfarget mørkbrun til svart (hunner) eller mørk med lysbrune dekkvinger (hanner).

Levevis

Arten lever i høytliggende områder. Den kan finnes både på buskmark og åpne gressletter. Larvene har blitt funnet mellom møkk fra kaniner, og blant råtnende plantemateriale.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Afrika, Swaziland og Lesotho.
Reynoldsbreen

Reynoldsbreen er en isbre i Antarktis. Den er ni km lang og flyter østover fra Haines Mountains langs sørsiden av Keyser Nunatak og ut i Hammondbreen i den vestlige delen av Marie Byrd Land.
Breen ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1959-65 og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Donald K. Reynolds, en forsker på ionosfæren ved Byrd-stasjonen sommeren 1967-68.
CenSES

Centre for Sustainable Energy StudiesSustainable Energy Studies (CenSES) (Senter for studier av bærekraftig energi) er et  nasjonalt forskningssenter som ser  på endringsstrategier for et bærekraftig energisystem.
Senterets vertskap er Norges teknisk- naturvitenskapelige Universitet (NTNU) , og andre forskningsinstitusjoner som deltar er  IFE, Norges Handelshøyskole,  Høgskulen i Sogn og Fjordane, SINTEF, SNF, Universitetet i Oslo og Vestlandsforskning.
Senteret ble startet i 2009 og fikk status som  Forskningssentre for miljøvennlig energi (FME) finansiert av  Norges forskningsråd i 2011. 
Målet med CenSES  er å utføre forskning som kan bidra til et bedre faktagrunnlag for offentlige og private beslutningstakere i grenseflaten mellom klimapolitikk, energipolitikk og næringspolitikk. Senterets forskning er tverrfaglig og  forskerne har kompetanse innenfor energiøkonomi, sosiologi, industriell økologi, energisystemanalyse, statsvitenskap, innovasjonsstudier og studier av teknologi og samfunn. 
CenSES har over 20 partnere fra industri og forvaltning som bidrar med finansiering og samarbeid på prosjekt.