google/wiki40b huggingface dataset:
Georg Ossian Sars

Biografi

G.O. Sars' foreldre var Michael Sars (1805–1869) og Maren Cathrine Welhaven Sars (1802–1889). Han var bror av historikeren Ernst Sars og svoger til Fridtjof Nansen, som var gift med hans søster Eva Sars. Sars vokste opp på Manger i Nordhordland der faren var sogneprest. Han ble sendt på Bergen katedralskole i 1852 og begynte i 1854 på Oslo katedralskole etter at familien flyttet dit. Her tok han examen artium i 1857. Han studerte først medisin, men etter 1. avdeling gikk han over til zoologi og mottok H.K.H. Kronprinsens gullmedalje 1862. Dette ble avgjørende for hans videre karriere. I 1864 fikk Sars og Jonas Axel Boeck ansettelser som de første havforskere for å studere henholdsvis torsk og sild. I 1870 ble han universitetsstipendiat ved Universitetet i Oslo, i 1874 ble han professor, et sete han holdt til 1918, 81 år gammel. Men han fortsatte sitt vitenskapelige arbeid ved universitetet, som statsstipendiat fra 1918, helt til han døde, nesten 90 år gammel, i 1927.

Vitenskapelig karriere

Sars dro i 1864 til Lofoten for å studere gytetorskens (skreiens) biologi. Han ble rodd omkring i den lunefulle Vestfjorden og allerede den første sesongen oppdaget han at skreiens egg var pelagiske (svevende i sjøen). Dette stred mot den vanlige oppfatning på denne tiden om at alle fiskearter la egg på bunnen, slik som laksen, som opp til Sars startet sin forskning, var den eneste undersøkte arten. Sars' enkle, men fundamentale oppdagelse av det pelagiske fiskeegget la grunnlaget for den perioden som kalles «norsk havforsknings gullalder».
Da Jonas Axel Boeck døde i 1873, overtok Sars også sildeundersøkelsene. Dermed hadde han ansvaret for alle praktisk-vitenskapelige fiskeriundersøkelser langs hele norskekysten. Dette ansvaret hadde han i 20 år, til han i 1893 ble avløst av Johan Hjort. Sars studerte individets utvikling og livshistorie. Han ble tidlig klar over at man for å forstå forholdene langs norskekysten og på de nære fiskebanker må kjenne til forholdene i hele Norskehavet. 
Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78, som Sars planla og gjennomførte sammen med meteorologen Henrik Mohn, fikk grunnleggende betydning. Her påviste de en arktisk dyphavsdyreverden i Norskehavets dyp under 600 meter. Tidligere var det antatt at dyrelivet opphørte på et par hundre meters dyp og at dyphavet var som livløse ørkenområder. 
Sars har på grunnlag av sine egne og sin fars innsamlinger skrevet artikler om nesten alle havets grupper av flercellede dyr fra hvalene ned til hydroidene. De omtales av Hjalmar Broch som eksakte og omhyggelige, systematiske studier av største verdi. 
Sars' største zoologiske arbeid er likevel granskingen av krepsdyr i Norskehavet. Avhandlingen illustrerte han med egne tegninger, og den er et standardverk i internasjonal zoologi. Ved studier av krepsdyr kan ingen unnvære hans systematiske og bindsterke hovedverk An Account of the Crustacea of Norway. I 1882 oppkalte han Pseudoparatanais batei etter den britiske zoologen Charles Spence Bate. 
Sars var tilhenger av teoriene til Charles Darwin, og han var også den første nordmann som ga forelesninger om evolusjonsteorien. Det skjedde ved Universitetet i Oslo.
Friedensreich Hundertwasser

Navn

Navnet hans var Friedrich Stowasser da han ble født, men han forandret fornavn og etternavn selv. Det fulle navnet hans ble «Friedensrerich Regentag Dunkelbunt Hundertwasser». Fornavnet Friedensreich betyr både fredfull og fredelig land. Mellomnavnene «Regentag» og «Dunkelbunt» valgte han selv, og de kan oversettes til «Regndag» og «Mørkt fargerik». "«Hundertwasser» betyr, grovt oversatt, «hundre vann». Stowasser og Hundertwasser betyr det samme, men «Sto» var det slaviske ordet for «Et hundre», mens «Hundert» var det tyske ordet for det samme. Man kan si at navnet hans betyr «Fredelig-land hundre-vann».

Barndom og kunstnerliv

Hundertwasser ble født inn i en jødisk familie i Wien 15. desember 1928. Før han fylte tjue år, var hele morssiden av slekta hans blitt drept i Holocaust.
I 1936 begynte han på Montessoriskolen, som trolig fikk han til å tenke mye selv og utvikle sin egen stil, i tråd med denne skolens tenkning. Han begynte å lage egne verker på slutten av 1940-tallet, og begynte på Akademie der bildenden Künste Wien i 1948. Det er hevdet at hans virkelige kunstliv begynte da han oppdaget og fascinerte seg over kunsten til Egon Schiele.
Han elsket New Zealand, og han definerte det som sitt offisielle hjemland. Det sies at han hadde klokken stilt til den newzealandske tidssonen, uansett hvor han var i verden. Her ble han også begravet etter sin død, 19. februar 2000. Han ble 71 år.

Stil

Hundertwassers konservative stil kan nesten sammenliknes med Gaudí i art nouveau. Han ville gjenforene menneskene med naturen, og ville ikke ha rette linjer i sine verker. Han var veldig inspirert av planter og naturen, og brukte mange organiske former. Han sto for individualisme, og mente at hver og en hadde en plass i helheten. Et annet kjennetegn var ofte sterke, lyse farger.
Han definerte ofte stilen sin som transautomatisme.
Louise Sophie Frederikke av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg

Portrett

Hun ble malt i 1752 av Andreas Brünniche. På portrettet ses hun i halvfigur i hvit kjole med hvite og sorte kniplinger, pudret med toppet frisyre og slør og en blå hermelinskappe over skuldrene. Hun er dekorert med l'union parfaite og Vallørordenen med dronningens navnetrekk i diamanter, i hånden holder hun en abbedissestav med det danske og markgrevelige brandenborgske våpen under en krone. Maleriene finnes på Vallø og Frederiksborgmuseet.
Mark – de biter!

Handling

Fiskerlansbyen Fly Creek i Georgia blir hjemsøkt et av voldsomt tordenvær. Noen kraftlinjer slites løs i uværet og kablene lander på bakken slik at jorda blir elektrisk. Dette fører til at millioner av mark kryper fram og går til angrep på befolkningen.

Om filmen

Filmen ble dårlig mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den bare har oppnådd 36 % på Rotten Tomatoes.
VGs anmelder gav den terningkast en og skrev følgende kommentar: «En ufyslig film om en spesiell sort meitemark som velter frem i hundretusener og truer folk».
Gjeldkarvedvergmåler

Utseende

En liten (vingespenn 19 – 24 mm), spinkel, lysbrun eller -grå måler. Forvingen er hvitaktig til lysgrå med 7-8 oftest forholdsvis tydelige, brune eller grå, bølgete tverrstriper. I midten har den en smal, svart flekk. Bakvingen er hvit med brune eller grå tverrstriper. Larven er lang og tynn, naken, ensfarget grønn eller rosa.

Levevis

Arten finnes helst på tørre og varme enger. Larvene utvikler seg i frøkapslene av gjeldkarve (Pimpinella saxifraga).

Utbredelse

Den finnes over hele Europa, og også i Nord-Afrika og det nordlige Asia. I Norge er arten funnet spredt nord til Nord-Trøndelag.
Hybosoridae

Utseende

Middelsstore (5 – 7 mm), avlange, hvelvede biller, lysbrune til svarte, blanke. Kjevene (mandiblene) og overleppen (labrum) er store og stikker ut under hodet. Antennene er 9- eller 10-leddete, ganske korte, med en tre-leddet kølle der det innerste leddet er stort og har en grop der de to ytterste leddene kan felles inn. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, uten knøler, groper eller pigger. Dekkvingene er avlange. Beina er kraftige, alle leggene (tibiae) er brede med tenner på utsiden. Føttene er fem-leddete, slanke og forholdsvis korte. Larvene er av vanlig skarabide-type (scarabaeiform larve), C- formede.

Levevis

Lite er kjent om hybosoridenes biologi. De voksne billene flyr om natten og kommer gjerne til lys. I alle fall noen arter kan finnes på relativt ferske kadavere, eller møkk. Larvene til noen arter er funnet i råtnende plantemateriale. De kan lage lyd ved å gnisse frambeina mot kanten på epipharynx (en del av munnverktøyet).
Isispynten

Isispynten er en øy på østkysten av Nordaustlandet, Svalbard. 
Stedet har sitt navn etter en del av elven Themsen ovenfor Iffley Lock som renner gjennom byen Oxford. Navnet blir gitt av briten George Binney og hans ekspedisjon The Oxford University Arctic Expedition som gjorde topografiske observasjoner i området 4. august 1924. 
I 2008 ble det avdekket at Isispynten ikke er en del av Nordaustlandet, men en øy.
Boonesborough

Boonesborough er et kommunefritt samfunn i Madison County, Kentucky, USA. Det ligger sentralt i delstaten, langs Kentucky River.
Det ble grunnlagt av den legendariske nybyggeren Daniel Boone mens han jobbet for Richard Henderson i Transylvania Company. Boone ledet en gruppe med nybyggere gjennom fjellene fra Fort Watauga (nåtidens Elizabethton), skar ut veien Wilderness Road via Cumberland Gap og skapte Fort Boonesborough. Boone levde der fra 1775 til 1779. Boonesborough var den første chartrede byen i Kentucky, og en av de første engelskspråklige samfunnene som ble etablert vest for Appalachene. Boone ledet sine nybyggere til suksess under beleiringen av Boonesborough i 1778. Derimot ble angrepene fra indianerne for mye for dem, og nybyggerne forlot omsider fortet.
I Boonesborough finner man blant annet Fort Boonesborough State Park, som inkluderer Kentucky River Museum. Det har blitt renovert til å se ut som et fungerende fort fra Boones dager. Det tilbys idag muligheter for helgeopphold med historieinnslag, som sponses hele året gjennom.
Egentlige traner

Taksonomi

Tranefamilien består av to distinkte underfamilier; krontraner (Balearicinae) og egentlige traner (Gruinae).
Fossile funn daterer Balearicinae tilbake til eocen (54–37 millioner år før vår tidsregning), og så mange som elleve arter er kjent fra Europa og Nord-Amerika de siste 50 millioner årene. De to eneste nålevende artene er imidlertid endemiske for Afrika og tåler dårlig kulde, noe som har ført til at forskerne tror kaldere klima førte til at andre arter i denne underfamilien døde ut.
Gruinae opptrer først i fossile funn fra miocen (24–5 millioner år før vår tidsregning), i gresslandets tidsepoke. Minst sju utdødde arter er kjent fra dette tidsrommet, i tillegg til de tretten nålevende artene.

Beskrivelse

Underfamilien består av fem slekter med tilsammen 13 arter, og utgjør i alt 21 taxa. Egentlige traner har mindre fargerik fjærdrakt, sammenlignet med krontraner. De mangler dessuten prydkrone, selv om en art har prydfjær i hoderegionen. Alle artene unntatt en er større enn krontranene, og kallesignalene er dessuten mer kompliserte. Den største arten kan bli mer enn 175 cm høy og 12 kg tung, mens den minste gjerne måler mindre enn 100 cm og typisk veier 2–3 kg. Fjærdrakten er i hovedsak hvit eller grå, eller en kombinasjon av disse. Flere arter har dessuten større og mindre innslag av sort i fjærdrakten.
Hermann Dietrich

Bakgrunn

Dietrich studerte jus i Straßburg, Basel, Göttingen og Heidelberg. Han var medlem av Badische Ständeversammlung fra 1911 og fra 1919 Badens nasjonalforsamling.

Politisk karrière

Ved utbruddet av revolusjonen i 1918 ble Dietrich justis- og utenriksminister i Republikken Baden og hadde vervet til dette ble opphevet i 1920.
Hermann Dietrich var i 1919 en av grunnleggerne av det liberale Det tyske demokratiske parti og ble dette året valgt inn i den tyske, grunnlovsstiftende nasjonalforsamlingen i Weimar. Han var medlem av Riksdagen helt til alle ikke-nazistiske partier ble oppløst i 1933.
Høydepunktet i hans politiske karrière kom da han i 1928 ble minister i den siste storkoalisjon i mellomkrigstiden. Han gikk av ved regjeringen Brünings fall i 1932. Dietrich var Tysklands visekansler fra 1930 til 1932.
I den nasjonalsosialistiske perioden var Dietrich ikke politiske aktiv, men bodde på sin bondegård i Schwarzwald og drev praksis som advokat. 
I 1945 ble Dietrich en av grunnleggerne av det liberale tyske partiet FDP.
Portforbud

Portforbud er forbud mot å oppholde seg utendørs til visse tider på grunn av uroligheter, som straff eller lignende. Det er også en type unntakstilstand som kan erklæres av en regjering eller annen myndighet. Portforbudet pålegger visse eller samtlige personer å vende tilbake til sine hjem før et visst klokkeslett. Personer som trosser portforbudet, kan bli pågrepet av politi, militære eller annen ordensmakt.
Portforbud innføres gjerne som et forsøk på å gjenvinne ro og orden etter uroligheter, men kan også brukes som et middel til undertrykkelse av visse befolkningsgrupper (som for eksempel portforbudet det nasjonalsosialistiske Tyskland påla jødene).
Nordeuropaforum

Historie

Tidsskriftet ble stiftet i 1991 av Bernd Henningsen og Reinhold Wulff ved Freie Universität Berlin. Det henvendte seg til en leserkrets som er interessert i forskjellige emner som er knyttet til Norden som geografisk og politisk område. Tidsskriftet fikk økonomisk støtte fra de nordiske landene. Etter at skandinavistikk-instituttet i Berlin ble omstrukturert, noe som førte til opprettelsen av Nordeuropa-Institutt ved Humboldt-Universität i Berlin, flyttet redaksjonen til Humboldt-universitetet, og begynte å gi ut tidsskriftet i magasinformat. Siden den gang utgis kun vitenskapelige bidrag på tysk eller engelsk.
Fra og med 2006 har tidsskriftet utelukkende blitt utgitt som vitenskapelig open-access-publikasjon. Derfor kan artiklene brukes gratis, og det er også gratis for forfatterne å publisere. For å nå et bredere publikum, og på grunn av de nyeste utviklingene innenfor vitenskapen og publikasjonsystemet, vedtok man høsten 2013 å utvide tidsskriftets innholdsmessige profil, og å ta med flere utgivere og redaksjonsmedlemmer. Siden den gang har tidsskriftet hatt undertittelen «tidsskrift for kulturstudier», og istedenfor to hefter i året utgis artiklene og anmeldelsene nå kontinuerlig.

Profil

Tidsskriftet er et tverrfaglig forum for tysk-nordisk og europeisk-nordisk dialog og vitenskapelig meningsutveksling i Østersjø-regionen. Det er kvalitetssikret gjennom fagfellevurdering og ser nærmere på Norden med et kulturvitenskapelig perspektiv gjennom artikler om politikk, næringsliv og kultur. Dessuten inneholder det samfunnsvitenskapelige metode- og teoridiskusjoner. Fagområdene omfatter litteratur- og språkvitenskap, samfunnsvitenskap, antropologi, middelalderstudier, historie, politikkvitenskap samt medie-, film- og kunstvitenskap.
Tidsskriftets geografiske fokus ligger på Norden i videre forstand: Bidragene omhandler Danmark, Sverige, Norge, Finland og Island, samt Grønland, Færøyene, de baltiske statene, Nordvestrussland, landene på sørsiden av Østersjøen og transregionale forbindelser.
Jackass: The Game

Spillet

I en artikkel på IGN.com, ble det sagt at videospillet kommer til å bestå av 40 mini-spill som tett følger stilen fra både serien og filmen. Jason «Wee-Man» Acuña får egne mini-spill. Spillets offisielle nettside oppgir at Nintendo DS-utgaven har en fri spillverden hvor spillere kan samarbeider for å gjøre stunt.

Handling

Som regissør for Jackass er målet å få best mulig opptak av opptil 36 stunt i spillet, for å lage en ny Jackass-serie for MTV. Alle stuntene må nå et minstekrav for kvalitet før MTV sender episodene på lufta. Den nye serien skal ha syv episoder med opptak.

Mottakelse

Jackass: The Video Game for PSP ble kåret til månedens spill av IGN PlayStation Portables lesere i september 2007.
PSP-utgaven vant også prisen for brukerskapt innhold ved TUANZ Business Internett 2007 Awards i november 2007, pga. mulighetene for videoopptak, redigering og deling.
U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2018

U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2018 ble arrangert 9. og 10. juni 2018 i Jesolo i Italia.
Confirmit

Confirmit AS er et norsk IT-selskap. Det utvikler analyseverktøyer for meningsmålinger. Confirmit AS har 230 ansatte samt kontorer i Norge, England og USA.
Det hadde en omsetning på elleve millioner i annet kvartal i 2008. Confirmit AS fikk et driftsresultat på én million kroner.
Administrerende direktør/daglig leder er Henning Hansen.
Confirmit AS ble stiftet 7. oktober 1996.

Alexander Vik

Sebastian Holdings, som blir kontrollert av Alexander Vik, eier mer enn nitti prosent av aksjene per 1. august 2008. Det innebærer at Vik kan tvangsinnløse de andre aksjonærene.
Han har vært investor i Confirmit AS siden 2001 og er styremedlem. De seneste to månedene har han per 1. august 2008 kjøpt seg opp til en kontrollerende posisjon.
ESO 148-2

.
ESO 148-2, ESO 148-IG002 eller AM 2312-591 er et par vekselvirkende galakser som ligger rundt 600 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Tukanen. Galaksene kan ligna på en ugle da de har to tidevannshaler som krummer seg som vinger. Tidevannshalene består av stjerner og gass som har blitt trekt vekk fra de lett derfomerbare galakseskivene. ESO 148-2 er en av de mest lyssterke galaksene i det infrarøde.
Hos Martin

Handling

Sven Nordin spiller Martin Amundsen, en alminnelig og ukomplisert mann som driver sin egen kafé. Denne ligger i Normannsgate 44 på Kampen, rett foran Kampen kirke. Martin er gift med Elisabeth Solvang, spilt av Henriette Lien. Elisabeth er en bestemt og konservativ dame som gjerne vil ha det siste ordet. Nils Vogt er teaterskuespilleren Lars Viktor Hegerman Grosh, venn av paret og stamgjest i Martins café. I sesong tre har Elisabeth flyttet til Bergen. Da bli vi kjent med Nora som driver en bokhandel.

Om serien

Trivia: Normannsgate 44 på Kampen har vært brukt som filmkafé før, i Olsen-Banden ved navn Café Lefsa. 
Skaperen av serien er Bjarni Thorsson og regi er ved Endre Bjørnsen. Serien kom ut på DVD 16. januar 2008, men er ikke i salg lenger.
Han Yuandi

Keiser Yuan av Han (tradisjonell kinesisk: 漢元帝; forenklet kinesisk: 汉元帝; hanyu pinyin: Hàn Yuándì; fødi i 75 f.Kr. i Chang'an, død 33 f.Kr. samme sted), født Liú Shì (劉奭), tempelnavn Xiàoyuán (孝元), var den ellevte keiseren av det tidlige kinesiske Han-dynastiet, kjent som det Det vestlige Han-dynasti, fra 49 til 33 f.Kr.

Liv og virke

Historikere kjenner til hans virke fortrinnsvis fra de gamle historiekrøniker Hanshu (kap. 9) og Zizhi Tongjian.
Han var gift med Wang Zhengjun og de hadde tre barn. Hans førstefødte sønn Han Chengdi etterfulgte ham på keisertronen.

Mausoleum

Keiser Yuandi ligger begravet i mausoleet Han Weiling i dagens byfylke Xingping i Shaanxi.
Skeive skiver

Skeive skiver er et norsk musikkprogram med Runa Halland som gikk på ulike radiokanaler i drøyt 20 år. Programmet var stort sett begrenset til spilling av gammelrock og gammelpop fra 1950- og 1960-tallet, alt hentet fra Hallands private platesamling. Programmet gikk på NRK 1981-1993, på P4 1993-2000 og ble etter den tid sendt på ulike lokalradioer i noen år.
Runa Halland har også utgitt flere CD-plater med sine favorittlåter.

Bakgrunn

Svein-Erik Lundby og Rune Halland var programledere for en liten radioserie på NRK med tittelen På ville veier. Der spilte de utelukkende noveltysanger som «Paralyzed» med the Legendary Stardust Cowboy og andre lignende skiver fra 1950- og 1960-årene. Da Lundby og Halland fikk gjennomslag for et program som skulle spille gammelpop og rock'n'roll, måtte de prøve å komme opp med et fengende navn. Det var NRKs kulturjournalist Lisa Strindberg som foreslo Skeive skiver. Programmet kom i gang, og helt fra begynnelsen var det utelukkende Hallands platesamling ble spilt. Etter en tid sluttet Lundby. Halland fortsatte som programleder på egen hånd.
Da andre utesteder startet med å arrangere Skeive skiver-kvelder og andre disc jockeyer startet med å reklamere for at de spilte skeive skiver, tok Halland patent på navnet.
Det ble etablert en Facebook-gruppe Skeive skiver tilbake på radio med Rune Halland.
Skeive skiver ved Rune Halland er også en spalte i bladet Blues News.
Wiener melange

Wiener melange (melange = fransk for blanding) er en østerriksk kaffedrikk bestående av kaffe og melk, som oftest med melkeskum på toppen. Den kan minne om den italienske cappuccino, men ofte anvendes en mildere form for kaffe i wienerutgaven. Drikken stammer fra Wien på 1830-tallet, og fås i dag også med espresso.
Kaffedrikken ses ofte i kaffeautomater.
The Ghost and Mrs. Muir

Handling

Lucy Muir (Gene Tierney) er en ung enke med en liten datter (Natalie Wood) som bor hos sin svigerfamilie i London på begynnelsen av 1900-tallet. En dag har hun fått nok av den kjedelige enketilværelsen, og hun bestemmer seg for å leie et hjem i Whitecliff, en liten landsby ved kysten. Hun forelsker seg i villaen Gull Cottage, men eiendomsmegleren fraråder henne på det sterkeste å flytte dit. Huset skal nemlig være hjemsøkt. Men Lucy står på sitt, og hun slår seg til rette med sin datter og husholdersken Martha (Edna Best).
Det kommer for en dag at huset virkelig er hjemsøkt. Gjenferdet av husets opprinnelige eier, sjømannen Daniel Gregg (Rex Harrison), dukker opp og ikke er særlig interessert i selskap. Lucy har mer ben i nesen enn de fleste og lar seg ikke skremme. Etter hvert blir de enige om å dele husly, og det viser seg at begge har noe å lære av hverandre. Etter en stund får Lucy pengeproblemer, og hun blir tvunget til å flytte. Gregg prøver å hjelpe henne med problemene, men forelsker seg i henne underveis. Han forstår at et kjærlighetsforhold er håpløst og foreslår at hun blir sammen med en levende mann.
Ymerbukta

Ymerbukta er en 6 km dyp bukt eller fjord på nordsiden av Isfjorden, sørøst på Oscar II Land på Spitsbergen, Svalbard. Ymerbukta avgrenses i sør av Selmaneset og Erdmannodden og innerst i bukta ligger Esmarkbreen.
Bukta lgger under fjellene Sten De Geerfjellet og Ramfjellet (614 m) i øst, og Värmlandsryggen (575 m) i vest. Umiddelbart vest for denne ryggen starter Trygghamna. Området tilhører Nordre Isfjorden nasjonalpark.
Mojiang Hani

Mojiang (kinesisk: 墨江哈尼族自治县; pinyin: Mòjiāng hānízú Zìzhìxiàn) for hanifolket er et autonomt fylke i byprefekturet Pu'er i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 350 991 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.
Kristine Breistøl

Landslagspill

Breistøl har ingen landskamper for ungdomslaget til Norge. Hun debuterte for juniorlaget til Norge den 25. november 2010 mot Frankrike i en alder av 17 år og 84 dager. Breistøl har 37 kamper og 100 mål for Norge sitt juniorlandslag i perioden fra 25. november 2010 frem til 11. juli 2012. Hun har ingen landskamper for seniorlandslaget.
Katrin Ottarsdóttir

Biografi

I 1976 dro Katrin Ottarsdóttir fra Færøyene for å studere på filmskole i København (Danmark, 1982).  I 1989, vant hun første prisen for færøysk film på festivalen Nordische Filmtage. Prisen vant hun for filmen: Atlantic Rhapsody.
Katrin Ottarsdóttir er regissør og manusforfatter for hennes filmer, men hun har også produsert Atlantic Rhapsody.
De fleste skuespillerne i Karin Ottarsdóttir filmer er færøyske skuespillere, fordi de har en rik teaterkultur og dermed finnes det mange faglærte skuespillere der.
Færøyene sitt landskap kommer godt fram i filmene til Katrin Ottarsdóttir. Dette er fordi hun selv mener Færøyene har et unikt landskap og egner seg godt som film.
Reisefilmen, (eller "road movie-en") Bye Bye Bluebird som kom i 1999, fikk ble godt mottatt på Nordische Filmtage og the Tiger Award i 2000, på International Film Festival Rotterdam. I denne filmen spiller Katrin Ottarsdóttir sin datter, Hildigunn Eyðfinnsdóttir (født 1975), hovedrollen.
I 2012 debuterte hun som dikter med Eru koparrør í himmiríki. Hun mottok M.A. Jacobsens Heiðursløn 2013 for diktsamlingen.
Idrettslaget Runar

Idrettslaget Runar (stiftet 7. januar 1949) et idrettslag fra Sandefjord, som driver med fotball, friidrett, ski og håndball. Klubben har hovedsete og hall på Haukerød.

Kjente profiler

Vadim Demidov, Kevin Larsen, Morten Fevang, Caleb Francis (Trener), Fredrik Thorsen, Jarle Raastad, Bjørn Odmar Andersen (Trener), Glenn Jacobsen, Jan Fredrik Bjørntvedt, Bjørn Erik Rui, Tor Hansen ( Trener), Silje Andersen, Kjell «jakken» Jacobsen, Arne Lunde, Elisabeth «Betten» Bjørvik, Morten Thorsen, Helge Nilsen, Geir Ludvig Fevang, Bjørn Larsen.