Frihetsgudinnen

Idé

Båndet mellom USA og Frankrike ble styrket under Den amerikanske uavhengighetskrigen, idet Frankrike støttet amerikanernes kamp mot britene.
Nesten ett hundre år etter, i 1865, var den 31-årige franske billedhuggeren Frédéric Bartholdi blant gjestene i et middagsselskap i Frankrike. Under middagen ble det snakket beundrende om Amerikas suksess med etableringen av en demokratisk stat og avskaffelsen av slaveriets i forbindelse med den amerikanske borgerkrigen. Et tema var også synet som både USA og Frankrike hadde på frihet.
Verten for selskapet, den franske politikeren Édouard René de Laboulaye, fant at det var ekte sympati mellom landene og kalte Frankrike og USA "de to søstre". Senere på kvelden uttrykte han tanken om hvor fantastisk det ville vært hvis folket i Frankrike gav USA et stort monument, et minnesmerke for uavhengighet, og derved viste at franskmennene også støttet idéene om frihet og likhet.
Bartholdi så ikke dette som et forslag, men lot seg inspirere av tanken. Noen år senere bestemte han seg for å sette tanken ut i livet. Han skrev til sin venn Laboulaye, som anbefalte Bartholdi å reise til USA og finne ut hva amerikanerne syntes om ideen. Den 8. juni 1871 dro dermed Bartholdi av sted til New York. Allerede før han kom i land hadde han funnet stedet hvor monumentet skulle stå, øya Bedloe's Island utenfor New York, som Bartholdi straks ble utrolig betatt av.

Idéen presenteres

Han dro ut på en rundtur i Amerika og viste amerikanerne et bilde han hadde laget som forestilte monumentet "Liberty Enlightening the World”. Folk virket interesserte og begeistrede for monumentet, men ingen var likevel villige til å støtte det økonomisk.
I 1874 ble Laboulaye og Bartholdi enige om at amerikanerne som skulle betale for grunnen og sokkelen, mens franskmennene skulle finansiere selve statuen.
Det ble dannet en komite, kalt Den fransk-amerikanske union, som hadde medlemmer fra begge sider av Atlanterhavet. I september 1875 ble det sendt ut informasjon om statuen og oppfordringer til folk om å gi økonomisk støtte. Samtidig hadde Den fransk-amerikanske union arrangert en rekke støttearrangementer som skulle reise penger til prosjektet. Komiteens mål var å kunne presentere statuen for USA den 4. juli 1876 på 100-årsdagen for Amerikas uavhengighet, men lot seg ikke gjennomføre.

Bygging

Bartholdi fikk teknisk hjelp til oppbygning av statuens skjelett av den franske ingeniøren Gustave Eiffel, som er best kjent for at ha laget Eiffeltårnet i Paris. 
Statuens 10 meter lange arm med den hevede fakkelen ble i august 1876 stilt ut på verdensutstillingen i Philadelphia. For 50 cent kunne man via en stige komme opp på balkongen som befant seg rundt fakkelen. Det var også på dette tidspunktet at Bartholdi foreslo at Bedloe's Island fikk navnet endret til Liberty Island. Dette ble en realitet 80 år senere, i 1956.
Økonomien var det største problemet. Da byggingen av Frihetsstatuen skulle i gang i Frankrike hadde i alt 300000 mennesker gitt et bidrag til prosjektet, men det var langt fra nok til å dekke behovet. Den fransk-amerikanske Union avholdt i 1879 en rekke lotterier hvor noen av Bartholdis verk og andre gjenstander ble loddet ut. I alt ble det samlet inn 250000 franc.
Mens statuen nærmet seg ferdigstillelse i Frankrike gikk det langsomt med pengeinnsamlingen og arbeidet med sokkelen i Amerika. Den amerikanske pressen var meget kritisk til prosjektet og hadde vanskelig for å forstå hvordan fundamentet kunne koste like mye som selve statuen. Mange amerikanere som bodde utenfor New York mente heller ikke at statuen tilhørte dem, men derimot var New Yorks. Holdningen var derfor at det var innbyggerne her som skulle betale for den. Men i juni 1884, da statuen var ferdig konstruert, hadde det blitt samlet inn $182491 (og kun brukt $179624). I alt hadde 120000 amerikanere gitt et bidrag.
Den 5. august 1884 la så amerikanerne ned grunnsteinen til statuen. Denne bestod av 350 deler, som ankom i 214 kasser med skipet Isere fra Frankrike i juni 1885, og den 28. oktober 1886 var statuen omsider ferdig. President Grover Cleveland innviet monumentet. Statuen endte med å veie 225 tonn, bli 45 meter høy (fot til fakkel) og i alt 92 meter over jorden (fra bakke til fakkel). Den 47 meter høye sokkelen til statuen er bygget lokalt i USA. Den stod ferdig i april 1886 og rommer et museum som skildrer byggingen av statuen og dens symbolikk.
I 1986 ble statuens 100-årsdag feiret etter to års restaurering, en prosess hvor det ble skiftet ut 1600 deler av det innerste metallskjelettet, montert ny fakkel og installert heis.

Adkomst

Statuen ligger på Liberty Island, sør for Ellis Island. Begge øyene ble avstått av New York til den føderale regjeringen i 1800. I en avtale fra 1834 mellom New York og New Jersey ble grensen mellom de to statene lagt midt i bukta, men øyene forble New Yorks territorium til tross for plasseringen på New Jerseys side av statsgrensen. 
Adgang til øya er gratis, men det er en kostnad for fergen som alle besøkende må bruke da private båter ikke kan anløpe øya. Fergene, som går fra Liberty State Park i Jersey City og Battery Park på Nedre Manhattan, stopper også på Ellis Island, og mange kombinerer besøk til de to minnesmerkene. Alle passasjerer på fergene må gjennom en sikkerhetskontroll før ombordstigning, ikke ulikt de som foregår på flyplasser.
Besøkende som har til hensikt å gå inn i statuens base og pidestall får en gratis billett sammen med ferjebilletten. De som ønsker å gå trappen inne i statuen opp til kronen kan kjøpe en spesiell billett, disse kan reserveres inntil et år i forveien. Totalt 240 personer per dag er tillatt å opp i kronen, ti per gruppe, tre grupper per time. Besøkende i kronen kan bare ta med seg medisiner og kameraer, oppbevaringsskap er tilgjengelig for andre gjenstander. Besøkende som skal helt opp, må også gjennomgå en ny sikkerhetskontroll.
I 1984 ble Frihetsgudinnen utpekt som et verdensarvsted av UNESCO.