Butterfield Overland Mail

Butterfield og Overland Mail Route

Kontrakten med det amerikanske postvesen som trådte i kraft den 16. september 1858, identifiserte ruten og delte den inn i en øst-og vest-divisjon. Franklin,Texas, for senere å bli kalt El Paso var møtepunktet, og disse to var inndelt i mindre avdelinger, fem i Øst og fire i Vest. Disse mindre divisjoner ble nummerert vest til øst, fra San Francisco, hver under ledelse av politimesteren.

San Francisco til Memphis

Som nevnt ovenfor, ruten fra San Francisco til Fort Smith var den samme for begge rutene. Reisetiden fra Fort Smith til Memphis var omtrent den samme som til St. Louis. Ledelse av ruten fra Fort Smith til Memphis omfattet  Divisjon 8. Imidlertid, på grunn av den ugjestmilde naturen langs Mississippi-elven og dens Arkansas sideelver på vinterstid, måtte den sørlige ruten nødvendigvis benytte ulike alternative ruter og metoder underveis. På den tiden var det ingen bro over Mississippi i Memphis, og Memphis og Little Rock jernbanen gikk fra Hopefield nær dagens West Memphis, Arkansas til et punkt 12 km øst for Madison, Arkansas på St. Francis-elven. Derfra gikk ruten overland med diligenser. Hvis Arkansas-elvens vannstand var høy nok kunne en i stedet reise fra Memphis med dampskip ned Mississippi til Little Rock, og videre derfra med diligensen. Når Arkansas var for lav for dampbåter, kune Butterfield ta White River til Clarendon, Arkansas eller Des Arc, Arkansas før en byttet til diligenser

Drift

Butterfield Overland Post Selskapet fikk den amerikanske Postkontrakt fra 15. september  1857 for en seks-års periode. På den dato dro den fra St. Louis til San Francisco for første gang. Ruten fra San Francisco kom til St. Louis 23 dager, og fire timer senere med post og seks passasjerer. Den planlagte tiden mellom de to punktene var 25 dager.
Overland-Post gjorde to turer i uken over en periode på to og et halvt år. Hver mandag og torsdag morgen ville diligenser forlate Tipton og San Francisco på sin tur over kontinentet, frakte passasjerer, frakt og opptil 12 000 brev. Den vestlige gikk én vei, fra Memphis eller St. Louis til Golden Gate var $200, med de fleste stadier som kommer på deres endelige destinasjon 22 dager senere Den Butterfield Overland Selskapet hadde mer enn 800 manm  ansstt, 139 mellom stasjoner og 250 diligenser i bruk på en gang.
I løpet av 1860-årene var det få ruter vestover og Overland 
Diligensen var en av de primære ruter og måtte holdes åpen for bosetterne, gruvearbeidere og forretningsfolk som reiste vestover. Da Overland diligensruten ble angrepet av banditter og indianere, svarte Lincoln's War Department med å beordre Kansas Kavaleri, ledet av oberstløytnant William O. Collins fra Fort Laramie i Wyoming Territorium til å bevoktede ruten mellom Independence, Missouri og i Sacramento, California.
Med den amerikanske borgerkrigen truende, ble den konkurrerende Ponniekspressen opprettet i 1860 for å levere post raskere og på en sentral/nordlig rute bort fra den farligere sørlige rute. Ponyexpressen lykkes i å levere post på,10 dager, men klarte ikke å få postkontrakt.
I mars 1860 ble Overland Stagecoch Compay tatt over på grunn av gjeld til Wells Fargo og som et resultat ble John Butterfield tvunget ut av business. Butterfield's eiendeler samt testene av Pony Express ende opp med Wells Fargo som partnere.

Rute avvikles

I mars 1861, før den amerikanske borgerkrigen faktisk hadde begynt på Fort Sumter, opphevet den amerikanske regjeringen formelt kontrakten med  Butterfield Overland Stagecoach Selskapet i påvente av den kommende konflikten. En lov godkjent av Kongressen 2. mars 1861 avviklet ruten som opphørte 30. juni 1861. På samme dato som den sentrale ruten fra St. Joseph, Missouri, til Placerville, California, trådte i kraft. Denne nye ruten ble kalt Central Overland California Route.
Under Confederate States of America ble  Butterfield rute mellom Texas og California drevet som en del av Overland Mail Corporation's rute med begrenset suksess fra 1861 til tidlig i 1862 av George Henry Giddings. Wells Fargo fortsatte sin stagecoach-tjeneste til gruveleirene i mer nordlige steder før den Den transamerikanske jernbanen i 1869.
Minst fire kamper av den Den amerikanske borgerkrigen fant sted på eller i nærheten Butterfield's posttuter, Battle of Stanwix Station, Battle of Picacho Pass, Andre Slaget av Mesilla og Slaget ved Pea Ridge. Tre sammenstøt mellom Apache og Confederate eller Union styrker i Apachekrihem skjedde på ruten, First Battle of Dragoon Springs, Second Battle of Dragoon Springs, og Kampen om  Apache-Passet. Ligaen forsøkte å holde stasjoner fra Tucson til Mesilla åpne mens de ødela stasjoner fra Tucson til Yuma som ble brukt til å forsyne unionshæren.

Moderne rester

Det finnes overlevne Stage coach stasjoner i Oak Grove, og den mest kjente er i nærheten av Warner Springs, California i San Diego County, California,Den eies av Warner's Ranch 32 km unna, hvor ranchhuset brukt som en stasjon, ble erklært for å være et nasjonalhistorisk landemerker i 1961. Warne's Ranch var en Butterfield-stasjon og stopp for emigrantreisende til Vest fra 1849-1861 og har to opprinnelige bygninger på den 89 mål store eiendom. I 1857 ble ranchhuset brukt til overnatting noen ganger ligger reisende.
Elkhorn Inn i Pea Ridge National Military Park (nasjonalpark var en annen destinasjon langs ruten som ble gjenoppbygd etter lrigen). Den ligger på en av de siste delene av ruten som fremdeles eksisterer—Old Wire Road gjennom Avoca, Rogers og Springdale, Arkansas. Også i Arkansas er byen Pottsville som ble bygget rundt Pott Inn. Pott ' s Inn ble ferdig i 1859 og var et populært stoppested langs veien. Det er bevart som et museum
Når ruten først ble etablert, gikk den  rett øst fra Franklin, Texas, mot Hueco Tanks; restene av en stagecoach stopp er fortsatt synlig i Hueco Tanks State Historic Site.
Toppen av Guadalupefjellet i Guadalupe Mountains National Park har et pyramide rustfritt stål reist i 1958 for å feire 100-årsjubileet for Butterfield Overland-Post som gikk sørsiden av fjellet.

Foreslått Butterfield Overland Trail National Historic Trail

Den 30. mars 2009 signerte President Barack Obama Kongressens lov om å gjennomføre en studie og utpeke ruten til en National Historic Trail. United States National Park Service gjennomfører møter i berørte lokalsamfunn og gjør spesiell miljøvurdering for å avgjøre om det skal bli en sti og hva ruten skal hete.