google/wiki40b huggingface dataset:
Skotfoss TIF Fotball

Skotfoss TIF Fotball (stiftet i 1884) er fotballdelen av Skotfoss Turn & Idrettsforening. Klubben spiller sine kamper på Skotfoss stadion.
Klubben er en av landets eldste fotballklubber. Klubben ble stiftet i 1884 da engelske fremmedarbeidere som jobbet på papirfabrikken på Skotfoss, tok med seg fotballen over til Norge. Ikke lenge etter stiftet de en fotballklubb i byen Skien og Odds Ballclub ble en klubb (som også regnes som Norges eldste eksisterende av NFF).
Skotfoss hadde sin beste sesong i 2009 hvor klubben endte på 5.-plass i 3. divisjon. A-laget spiller i 2012 i 3. divisjon, etter å ha rykket opp fra 4. divisjon i 2011.

Kjente utøvere

Fotballspilleren Frode Johnsen har spilt i Skotfoss Fotball, og laget er hans moderklubb. Også Odd Grenland-spiller Tommy Svindal Larsen har vært i klubben, men som trener. Han ga seg som trener før 2009-sesongen.
Obrenovac

Obrenovac er en forstad og en av de 17 kommunene i hovedstadsregionen Beograd i Serbia. Obrenovac hadde 72 524 innbyggere i 2011, og utgjør 410 km² av Beograd storkommune.
Tettstedet Obrenovac har 25 429 innbyggere (2011). Det er lite industri i kommunen utover et kullkraftverk. Ellers baseres økonomien på landbruk. Den kinesisk eide fabrikken Mei Ta sysselsetter mange av byens innbyggere.
Solli løkkeeiendom i Oslo

Solli, løkkeeiendom i Oslo som strakte seg fra Drammensveien og ned til Hjortnes. Navnet Solli er bevart i Solli plass som ligger i den øvre delen av den gamle løkkeeiendommen. I 1828 kjøpte regjeringsadvokat og senere statsråd Hans Christian Petersen en parsell av denne løkken og satte opp en ny hovedbygning som sto ferdig i 1832 og var tegnet av arkitekt Christian H. Grosch. Dette huset ble revet i 1940 for å gi plass til den nye bygningen for Oslo handelsgymnasium. Men interiørene fra havestuen, kabinettet og spisestuen ble bevart og står montert på Kunstindustrimuseet i Oslo.
Langesundsfjorden

Langesundsfjorden eller Breviksfjorden er et fjordstykke mellom øyene Sandøya, Bjørkøya og Siktesøya i Porsgrunn kommune på østsiden, og fastlandet i Bamble kommune på vestsiden, begge i Telemark. Fjorden regnes fra sundet ved Langesund og inn til Brevik, hvor den deler seg i Brevikstrømmen og Eidangerfjorden.
I middelalderen var navnet på denne fjorden Grenmar, etter folkeslaget grenene som holdt til her, og mar som er norrønt for hav. Senere, til langt ut på 1700-tallet, ble hele strekningen fra Langesundsgapet og opp til Skien benevnt som Langesundfjorden.
I geologisk forstand markerer fjorden grensen mellom Bamblefeltet i sørvest og Oslofeltet i øst. Langs vestsiden av fjorden går et kilometerbredt bufferbelte av kambrosilurske sedimentære fjell (lokalt kjent som «flauer») som grensesone mellom Bamble- og Oslofeltene.
Utenfor fjorden er havet svært dypt, hvor det årlig gjennomføres en egen havfiskekonkurranse etter dypvannsarter i Langesundsrenna. Her er havet flere hundre meter dypt like inn i fjordgapet.
Čačak

Čačak (serbisk kyrillisk: Чачак) er en by og en kommune i det sentrale Serbia, som ligger 140 kilometer fra Beograd. Kommunen har 117 072 innbyggere (2002) og byen har 105 092 innbyggere (2002). Kommunens areal er på 636 km²
Byen er det administrative sentrum for fylket Moravica. Čačak er også hovedsenter for industriell, kulturell og sportsvirksomhet i hele distriktet.
99% av innbyggerne i Čačak er serbere.
Carl August Ehrensvärd (1745–1800)

Bakgrunn

Som sønn av Sveaborgs arkitekt Augustin Ehrensvärd, vokste han opp på dennes festningsøy utenfor Helsingfors i Finland, der han i forbindelse med sin militærutdannelse også ble undervist av faren og av kunstneren Elias Martin.

Offiser

Under farens overbefal deltok han i 1761-1762 som løytnant i Pommerske krigen. Etter freden i Hamburg, vendte han tilbake til Finland, der han tjenestegjorde under den befalhavende majoren Henrik af Trolle. De ble venner, og dro 1766-1767 på en reise til Brest og andre franske krigshavner. Ehrensvärd ble i 1770 utnevnt til kaptein, deltok i 1772 under Sprengtporten i Gustav den tredjes statskupp og avanserte i 1777 til oberst.
Kunstforfatter: Carl August Ehrensvärd reiste 1780 til 1782 i Italia og publiserte to bøker der han med entusiasme skrev om antikkens kunst, sammen med Winckelmann.
Ehrensvärd var 1789 överamiral (overadmiral) i første slaget ved Svensksund. På 1790-tallet var han bosatt på Tosterup i Skåne. Det siste tiåret sitt var han flittig aktiv som tegner og utviklet en egen personlig, drastisk stil. 
Han forsøkte seg også som jordbruker og kjemiker og var en flittig brevskriver. Han hadde kontakter med blant annet arkitekten Olof Tempelman, skulptøren Johan Tobias Sergel, dikteren Johan Gabriel Oxenstierna og skipsbyggeren Fredric Henric af Chapman. 
Han var også opphavsmann til en satirisk nidtegning av kung Gustav III og dennes seksuelle omgang med sin dronning. 
Ehrensvärd ble innvalgt i 1790 som medlem nummer 254 av Kungliga Vetenskapsakademien.
RS «Biskop Hvoslef»

Navnet

Fartøyet ble finansiert av kaptein Hvoslef og frue, og fikk sitt navn etter kapteinens far, biskop Waldemar Hvoslef (1825–1906).

Aktiv tjeneste 1933–1969

«Biskop Hvoslef» var i tjeneste som redningsskøyte frem til 1969. I årene 1933–1969 berget båt og mannskap 49 personer fra drukningsdøden. Ni fartøyer ble reddet fra totalforlis, og skøyta bistod i alt 2 000 fartøy mens den var i aktiv tjeneste. Dessuten hjalp «Biskop Hvoslef» til under evakueringen av Finnmark på slutten av andre verdenskrig.
Skøyta ble bygget om flere ganger mens den var i Redningsselskapet. Blant annet ble det skiftet motor i 1955, og da fikk skøyta også nytt rorhus og ny bestikklugar. På 1980-tallet ble taket i aktre salong hevet, og båten ble utstyrt med bermudarigg.

Veteranskøyte

I 1992 ble «Biskop Hvoslef» kjøpt av Balsfjord bygdemuseum. Senere ble den pensjonerte redningsskøyta overtatt av en stiftelse. Fra 1992 stod skøyta også på Riksantikvarens liste over verneverdige fartøyer, men vernestatusen ble opphevet da skøyta skiftet eier i 2013.
Slaget ved Kunaxa

Slaget ved Kunaxa, som var et sted i det gamle Babylonia nord for byen Babylon ved floden Eufrat, ble utkjempet i 401 f.Kr. Der beseiret den persiske kong Artaxerxes II sin yngre bror Kyros som falt i kamp. Kyros' greske leiestyrker la etter slaget ut på det tilbaketoget som skildres i Xenofons verk Anabasis.
Idrija

Geografi

Idrija ligger i den vestlige delen av Slovenia, i provinsen Goriška, ved den øvre delen av elven Idrijca, i overgangen mellom subalpine- og karstområder.

Befolkning

I de rundt 35 tettstedene i kommunen bodde det i 2008 totalt 12 034 mennesker, selve byen Idrija hadde 5 878 innbyggere.

Historie

I 1490 ble grunnstoffet kvikksølv oppdaget i Idrija og det ble etablert gruvedrift for å utvinne det. Kvikksølv fra Idrija ble blant annet eksportert og brukt ved utvinning av gull og sølv i gruver i spansk Sør-Amerika, en handelsvirksomhet som er dokumentert i Idrija. Gruvene i Idrija var sammen med gruver i Almadén i Spania verdens største produsenter av kvikksølv fra 1500-tallet og frem til 1900-tallet.
Idrija er også kjent for sine kniplinger, et håndarbeid som har blitt utført i over 300 år. Byen har også en skole for å lære håndverket, skolen ble grunnlagt for over 100 år siden og hvert år i slutten av august er det en kniplingfestival (slovensk: Čipakarski Festival).
Varangerfjorden

Geografi

Fjorden ligger på sørsiden av Varangerhalvøya. Den største bosetningen på nordsiden av fjorden er byen Vadsø som ligger om lag halvveis innover i fjorden. Andre steder på nordsiden er Kiberg, Komagvær, Skallelv, Krampenes, Ekkerøy, Golnes, Vestre Jakobselv og tettstedet Nesseby. På sørsiden ligger byen Kirkenes (ved Bøkfjorden), Bugøynes og Karlebotn. 
Pga. forkastningen på havbunnen mellom nord- og sørsiden av fjorden er dette Norges mest vannholdige fjord.
Innerst i fjorden stikker Selešnjárga ut. Her ligger fjordene Karlebotn på sørsiden og Meskfjorden på nordsiden. Innerst i Meskfjorden ligger Varangerbotn
I den ytre delen av fjorden på sørsiden ligger flere øyer. Den største av disse er Skogerøya like nord for Kirkenes. Her ligger og Kjelmøya og Reinøya.

Historie

Kvenene som bor ved Varangerfjorden er stort sett etterkommere etter finske immigranter som kom til området på 1800-tallet fra Finland og Nord-Sverige.
På den første halvdelen av 1800-tallet var sjansen for at Russland kom til å kreve en del av kysten langs Varangerfjorden et politisk tema i Europa, noe som gjorde at kong Oskar I gikk inn i allianse med Storbritannia og Frankrike for å hindre dette.
Cellepotens

Cellepotens er en samling egenskaper som begrense hva en enkelt celle kan bli til. Det best kjente eksemplet på celletyper med høy cellepotens er stamceller, som kan bli til nær sagt hvilken som helst celletype i det voksne individet. I motsatt ende av skalaen har vi røde blodlegemer som hos høyere virveldyr mangler cellekjerne og ikke kan dele seg og følgelig ikke gi opphav til noen annen type celler. Celler med høy cellepotens kalles pluripotente og har muligheten til å bli til mange forskjellige celletyper, mens celler med lav cellepotens bare kan bli til en enkelt eller et lite fåtall celletyper.
Cellepotens er et viktig fenomen i utviklingsbiologi og fosterutvikling, der helt udifferensierte celler gi opphav til de tre kimlagene, som igjen gir opphav til de forskjellige celletypene de voksende individene består av. Mindre spesialisertee celler har høy cellepotens, mer spesialiserte celler har lavere cellepotens. Planter, som har langt færre celletyper enn de fleste dyr har mye høyere cellepotens, og selv små fragmenter av et individ kan vokse opp til et fullverdig nytt individ via stiklinger. Også svamper og end el flatormer har en liknende cellepotens, mens mer avanserte dyr med mer differensiert vev ikke har samme fleksibilitet.
Hiroaki Matsuyama

Karriere

Hiroaki Matsuyama startet sin profesjonelle karriere i Furukawa Electric i 1990. Han har også spilt for Bellmare Hiratsuka, Tosu Futures og Consadole Sapporo.
Linden Cogen kraftverk

Linden Cogen kraftverk (Linden Cogen Plant) er et varmekraftverk i Union County i New Jersey, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1.019 MW, fordelt på 9 turbiner, herav åtte a 103 mw hver fra 1992, og en siste turbin på 213 MW fra 2002. Anlegget har kogenerasjon. Operatør er energiselskapet Progress Energy Carolinas Inc. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2002. Brenselkilden er naturgass, parafin og dieselolje.
Stanford Encyclopedia of Philosophy

Stanford Encyclopedia of Philosophy (SEP) er et filosofisk oppslagsverk på nettet som vedlikeholdes av Stanford University. Oppslagsverket ble grunnlagt av Edward N. Zalta i 1995 gjennom finansiering fra National Endowment for the Humanities og National Science Foundation i USA.
Hvert oppslagsord er skrevet av en ekspert innenfor området. Blant disse finner man professorer fra over 65 akademiske institusjoner over hele verden. Skribentene gir Stanford University tillatelse til å publisere artiklene, men beholder opphavsretten for teksten. Oppslagsverket er fagfellevurdert.
Firstemmig sats

Firstemmig sats er en tradisjonell og vanlig brukt musikalsk satsteknikk som tar sikte på å fordele fire selvstendige stemmer, ofte representerert av de menneskelige stemmeleiene, altså sopran, alt, tenor og bass.
Den firstemmige satsen skal ved hjelp av et regelverk skape både homofon/vertikal overensstemmelse, og polyfon/horisontal selvstendighet. På denne måten får man stemmer som i seg selv er sangbare og interessante, og som følger kontrapunktiske regler, samtidig som de hele tiden danner akkorder, som følger en tonalt logisk progresjon.
Firstemmig sats utviklet seg i det 17. århundre, fra homofone vokal- og instrumentalsatser, laget i renessansens stil. I dag regnes Johann Sebastian Bachs firstemmige sats som spesielt mønstergyldig, da den oppfyller alle satsens krav på en musikalsk svært vellykket måte.
Max Reger brukte firstemmig sats på en harmonisk sofistikert måte i både verdslig og sekulær musikk.
Via Regia (antikken)

Via Regia var en viktig vei i antikkens Midtøsten. Den strakk seg fra Egypt, videre over Sinaihalvøya via Akaba til Damaskus og videre til Resafa ved elven Eufrat.
Via Regia var viktig for handelen i mange oldtidsstater, som Edom, Moab, Ammon og forskjellige arameiske områder. Den begynte ved Heliopolis i Egypt og derfra gikk veien mot øst til Clysma (dagens Suez), gjennom Mitlapasset 50 kilometer østover og de gamle egyptiske festninger Nekhl og Themed i Sinaiørkenen til Eilat og Akaba. Veien vendte så nordover gjennom Wadi Arabah over Petra og Maan men også Adhruh, Sela og Shawbak. Veien passerte Kerak og Moabs territorier til Madaba, Rabbah Ammon / Philadelphia (dagens Amman), Gerasa (dagens Jerash), Bosra i Syria og Tadmor (Palmyra), og endte opp i Resafa ved øvre Eufrat.
Nabatéerne benyttet veien til transport av varer som røkelse og krydder fra sørlige Arabia. Under Romerriket ble vien kalt Via Traiana Nova.
Torjusdøtrene

Torjusdøtrene er en folkevise av det slaget vi kaller ballader. Det er en legendeballade og i TSB-katalogen typologiseres den som TSB B21. Sophus Bugge har dokumetert seks varianter av visa i øvre Telemark. Visa er også kjent i Danmark og Sverige. Det er ikke kjent melodier til de norske variantene, men i Sverige er flere melodier bevart.

Innhold

En, eller tre, jenter møter røvere på veg til kirken. Da hun ikke vil ligge med dem, dreper de henne. På stedet hvor hun ble drept, brenner det høye vokslys.
I svenske versjoner tar røverne klærne til jenta med seg til nærmeste gård og vil selge dem. Jentas far kjenner klærne igjen og dreper røverne. Etterpå forstår han at røverne var hans egne sønner som hadde vært borte lenge. Han begår selvmord eller bygger en kirke.
Ingmar Bergman brukte denne balladen som grunnlag for den prisbelønte filmen Jungfrukällan fra 1960.
Pseuderesia

Levevis

Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer.
De lever på trær som har kolonier av maur i slekten Crematogaster, som passer på dem og til gjengjeld får drikke søte sekreter som larvene skiller ut.
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
London Buddhist Vihara

London Buddhist Vihara er et buddhistisk tempel i Chiswick i bydelen Hounslow i den vestlige delen av det ytre London. Tempelet tilhører retningen theravāda.
Tempelet ble opprettet i Ealing i 1926 av Anagarika Dharmapala og var det første tempel utenfor Asia som følger den buddhistiske tradisjonen på Sri Lanka. Kort tid etterpå ble det flyttet til Gloucester Road i Royal Borough of Kensington and Chelsea hvor det fortsatte inntil andre verdenskrig. Under krigen ble bygningen rekvirert, og munkene vendte tilbake til Sri Lanka.
I 1955 ble tempelet åpnet på nytt i Ovington Square i Knightsbridge under initiativ av Sir Cyril de Zoysa. I 1964 ble det flyttet til Heathfied Gardens, Chiswick, og i 1994 ble det flyttet til sin nåværende adresse i The Avenue, også i Chiswick. London Buddhist Vihara er residens for flere buddhistiske munker fra Sri Lanka, og fortsetter å spille en aktiv rolle i buddhistiske aktiviteter i regionen.
Vestfold Festspillene

Vestfold Festspillene ble første gang arrangert sommeren 1991 og er Norges eneste festival som omfatter et helt fylke.
Vestfoldfestspillene er fylkets største kulturelle begivenhet og gjennomføres årlig. Festivalen presenterer regional, nasjonal og internasjonal kunst og kultur – med hovedvekt på musikk og annen scenekunst. Festivalen er et møtested mellom norske og utenlandske kunstnere – amatører og profesjonelle – og skaper et mangfold som spenner fra avantgarde til tradisjon. Et kjennemerke er den sommerlige og uformelle profilen, der hele fylket – fra svaberg til fossestryk – tas i bruk som arena.
Markland

Markland er navnet vikingene ga et landområde i Canada. Området ble antagelig oppdaget allerede i 985, da Bjarne Herjolvsson kom ut av kurs på sin vei til Grønland. Stedet ble dog først gitt sitt navn av Leiv Eiriksson omkring år 1000, da han var på sin oppdagelsesreise ned langs den nordamerikanske kysten.
Man er rimelig sikker på at Markland er det området vi i dag kjenner som Labrador.
Da Leiv Eiriksson ankom stedet, var det fylt med trær, og det var derfor naturlig for ham å gi det navnet Markland, som betyder «skogland». Mark betyr også gressbevokst område, i Sogn i Norge seie vi fortsatt utmark og innmark, der innmark er benevnelsen for eit inngjerda område med hovedsakeleg gras som vert kultivert,slege og beitt, mens utmark er området utanfor som vert hovedsakeleg nytta til beiting, so Markland kunne vore sletter med gras, men også delvis skogbevokst. Sognadialekten er den dialekten i Norge som er mest likt språket som vart nytta av Vikingane.Bygdene på Grønland benyttet trær de fikk i Markland så sent som i 1347.
17. januar

Navnedag

Anton, Tony og Tønnes

Helligdager

Antonsmesse, for eremitten Antonius den store i Egypt, han bodde først i en brønn, grunnla siden det første kristne kloster d. 356. På primstaven avmerket med en gris, for djevelen ville friste Antonius til å spise svinestek. Han regnes som skytshelgen for husdyra.
Ereshkigal

Ereshkigal eller Ereškigal (fra Ereš = dronning, frue; Ki = jord; Gal = stor; det vil si «Store frue under jorden»), mesopotamisk dødsgudinne og underverdens dronning, et skrekkinnjagende kvinnelig vesen i mesopotamisk mytologi. Hun var søster av Inanna (akkadisk Ishtar). Stundom er hennes navn oppgitt som Irkalla, navnet på underverden, tilsvarende slik navnet Hades ble benyttet i gresk mytologi for både underverden og dens hersker.
Ereškigal var den eneste som kunne dømme og gi lover i sitt rike. Hennes hovedtempel var lokalisert i Cuthah (Kutha). Gudinnen Inanna viser til Ereškigal som hennes eldre søster i den sumeriske hymnen «Inannas nedstigning», også nevnt som ble videreført i en babylonisk myte. Inannas reise ned til underverden og tilbake igjen var den mest kjente myten som er blitt bevart i ettertiden som omhandlet Ereškigal.

Kildemyter

Ereškigal er kjent hovedsakelig via to myter som er antatt å symbolisere sesongenes endringer, men hadde kanskje også til hensikt å illustrere visse doktriner som ble utviklet i Babylonias tempelskoler. Ereškigal er derfor Inannas søster og fra denne synsvinkelen hennes motpart, symbolet på naturen i løpet av de ikkeproduktive sesongenes i året. Som doktrinen om de to kongedømmer, den ene av denne verden og den andre på de dødes verden, ble krystallisert ved at de to søstrenes riker i slik grad sto i motsetning til hverandre.
En av disse mytene er den kjente fortellingen om Inannas nedstigning til underverden, Irkalla eller Aralu, som den nedre verden til de døde ble kalt, og hennes mottagelse av hennes søster som hersket over denne verden. Den andre historien er fortellingen om Nergal, pestens gud som forbrøt seg mot Ereškigal og ble forvist til hennes dødsrike, og siden forsoningen mellom Nergal og Ereškigal ved at dødsgudinnen tilbød Nergal å dele æren med å herske over underverden. I en senere tradisjon er det sagt at Nergal var seierherren og som tok Ereškigal som sin hustru og styrte dødsriket i egen rett.
Det er blitt teoretisert om fortellingen Inannas nedstigning er blitt fortalt for å illustrere muligheten av å unnslippe Irkalla, mens den andre mytens hensikt var å forsone eksistensen av to herskere av Irkalla med en gudinne og en gud. Tillegget med Nergal representerer en harmoniserende tendens til forene Ereškigal som underverdens dronning med guden som, i hans egenskap som gud for krig og pest, som ledsager de døde til Irkalla, og således blir den ene som hersker over de døde.

Andre detaljer

I en del versjoner av mytene hersket Ereškigal i underverden i egen kraft, andre ganger sammen med en ektemann underordnet henne ved navn Gugalana. Det ble sagt at hun hadde blitt stålet unna av Kur og tatt med til underverden hvor hun uvillig ble gjort til dronning. Hun er mor til gudinnen Nungal. Hennes sønn med Enlil er guden Namtar. Med Gugalana fikk hun sønnen Ninazu.
Huaneng Yudu kullkraftverk

Huaneng Yudu kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shanxi i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW. Operatør er energiselskapet Huaneng.
Punktlavspinner

Utseende

Punktlavspinner er sjelden i Norge. Den er lys gul-brunlig og har fem mørke punkt på hver framvingevinge, tilsammen ti punkt, noe som er opphav til navnet muscerda. Brystet og bakkroppen er lyst brun-grått.  Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile slik at de danner et trekantet form.  Vingespennet er mellom 23 og  32 millimeter.
Lavspinnere kan forveksles med flere andre småsommerfugler, kanskje særlig en vikler eller en liten måler.  Men de kan skilles fra disse på de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Lavspinnere har også et høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax). 
Larvene er tynt behåret med mørke korte hår. Hårene er arrangert i dusker på hvert ledd. Disse danner rekker av hårdusker bakover kroppen.  Larvens kropp har  noen svakt brunrøde flekker på ryggen og på siden, på hvert ledd.  Utvokst blir den ca. 3 centimeter lang.

Levevis

Punktlavspinner finnes i løvskog med høy fuktighet, som sumpskog, skog ved våtmark eller skog der det er flom regelmessig fra vassdrag.  Men arten finnes også i tørrere skoger.   Flygetiden er i juli og august og den er aktiv om natten.  
Hunnen legger  egg i barksprekker og greiner med mye lav, eggene legges i små grupper.
Larvene lever på ulike lav, på stammer og greiner på trær.  De vokser seint og  overvintrer halvt utvokst, i en barksprekk eller lignende.  Neste vår fortsetter den å vokse, og er utvokst i mai eller juni.   Eldre larver er vanligvis aktive om natten og gjemmer seg om dagen. 
Punktlavspinner tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning.  Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Puppestadiet tilbringes ofte i en barksprekk eller lignende. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.  Puppen klekkes etter noen uker.

Utbredelse

Punktlavspinner er utbredt i det sydlige og sentrale Europa, men mangler i Tyrkia.  I Asia gjennom Russland til Japan.
Det er bare gjort tre funn av arten, på noen få lokaliteter, i sydøstlige Norge langs kysten fra Kristiansand.  Finnes i det sydlige Sverige, Danmark og Finland.

Navnet

Det latinske navnet Pelosia betyr leirfarget, av gresk pelos, som er leire.  Navnet muscerda betyr musemøkk, og kommer nok fra artenes mange små mørke flekker på framvingene.   På svensk heter den Punktlavspinnare, på engelsk Dotted Footman.