google/wiki40b huggingface dataset:
Stjernekammeret

Stjernekammeret (engelsk Star Chamber, latin Camera stellata) var en engelsk overdomstol, som satt ved det kongelige Palace of Westminster fram til 1641. Det besto av medlemmer av Det kongelige råd (Privy Council) foruten også dommere i vanlig lov (Common law), og kammeret supplerte aktivitetene til de sistnevnte domstolene, og billighetsretten (Equity) i både sivile som kriminelle saker. Kammeret ble opprettet for sikre rettferdig håndheving av loven mot prominente (adelige) mennesker, de vil si de som var så mektige at en ordinær rettsstol ikke ville makte å dømme dem. Rettssakene ved kammeret ble holdt i all hemmelighet med ingen tiltale, ingen rett til appell, ingen jury og ingen vitner. Bevis ble framført skriftlig. Over tid utviklet Stjernekammeret seg til et politisk våpen og ble et symbol på det motsatte av den opprinnelig ble opprettet for, misbruk av makt av det engelske monarki og hoffet.
Det ble feilaktig antatt at i 1487 ble en lov vedtatt som etablerte en særegen «Court of Star Chamber» for å behandle adelen. Imidlertid var den eneste lovgivning som ble vedtatt dette året i denne sammenhengen var å sette opp en domstol for å forhindre intimidasjon (skremming) av jurymedlemmene og for å forhindre opprettelse og opprettholdelse av private hæravdelinger av personer med høy rang. Det synes som dette gikk ut av bruk ved 1509 og hadde ingen forbindelse med senere rettssaler for Stjernekammeret som hadde som hovedformål å høre politisk saker innenfor ærekrenkelser og forræderi.
I moderne bruk i England har juridiske eller administrative nemnder med strenge og vilkårlige avgjørelser og hemmelighetsfull møter tidvis blitt karakterisert, i metaforisk forstand, for «stjernekammere».
Nemnden bak Stjernekammeret tok sitt fra «Star Chamber» eller «Starred Chamber», i seg selv fysiske rom som ble bygget under regimet til kong Edvard II av England for de særskilt møtene til kongens råd, skjønt opprinnelsen til navnet for rommet i seg selv er uklart.
Den første referansen til kammeret er i 1398 som Sterred chambre; det mer vanlige formen for navnet opptrer i 1422 som le Sterne-chamere. Begge formene opptrer gjennom hele 1400-tallet med Sterred Chambre som det siste dokumenterte ved benevnelse i loven Act of Supremacy (1543). Ingen opplagt etymologi har blitt funnet for navnet på kammeret; den mest vanlige forklaringen, datert til slutten av 1500-tallet, er at «because at the first all the roofe thereof was decked with images of starres gilted», altså at alle takene der var dekket med bilder av gylne stjerner. Mens det er ingen dokumenterte bevis for at rommene var dekorert på dette vis, er det likevel blitt stående som den mest sannsynlige forklaringen av redaktørene av Oxford English Dictionary.
Stupino

Stupino (russisk: Сту́пино) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved elva Oka, rundt 100 km sør for Moskva. Innbyggertall: 63 124 (folketelling 2002), 74 476 (folketelling 1989).
Byen ble grunnlagt i 1939 som en lukket by. Dens viktigste landemerke er Belopesotskij-klosteret, med bygninger fra 1600-tallet og fremover. Under den kalde krigen var den viktigste industrien i Stupino våpenproduksjon.
Trichomesosa

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vietnam.
Canadian Soccer Association

Historie

Dominion of Canada Football Association ble stiftet den 24. mai 1912. Organisasjonen ble medlem av FIFA 31. desember 1912. Den 21. juni 1926 trakk DCFA seg fra FIFA, og meldte seg ikke inn igjen før 20. juni 1948.
Forbundet har arrangert tre FIFA-turneringer, U-17 VM for herrer i 1987, den U-20 VM for kvinner i 2002, og U-20 VM for herrer i 2007.
Øst-Timors statlige investeringsfond

Øst-Timors statlige investeringsfond (portugisisk: Fundo petrolífero de Timor-Lesteer) Øst-Timors petroleumsfond. Fondet ble startet i 2005, med et innskudd på 205 mill USD. 31. desember 2010 var kapitalen på 6,9 mrd USD. Fondet ble opprettet som en del av Øst-Timors petroleumslov, som sier hvor mye av petroleumsinntektene som skal settes inn i Fondet. Både petroleumsloven og Fondet er bygget opp etter modell fra den norske petroleumsloven og Statens pensjonsfond.
Yasuharu Kurata

Japans herrelandslag

Yasuharu Kurata spilte 6 landskamper for Japans herrelandslag.
Pachygastra

Utbredelse

Arten lever i Australia (Tasmania, Victoria og Southern Australia).
Dyschiriodes salinus

Utbredelse

Dyschiriodes salinus  finnes i nesten hele Europa.  Den er utbredt i Nord-Afrika og Asia. Finnes i Norge.

Utseende

Dyschiriodes salinus er mellom 3,5-4 mm lang. Den har en litt sylindrisk form på kroppen, med en metallisk glans, i motsetning til de like artene i slekten Clivina som har en matt farge (ikke metallisk).  Mange av artene i denne slekten er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.  Brystskjoldet (pronotum) er avskilt fra dekkvingene av en tydelig innsnøring (hals).  Antennens tredje ledd er kortere enn andre leddet.

Levevis

Dyschiriodes salinus  finnes på steder med sand, blant annet langs innsjøer og vassdrag.  De lever som predatore på mindre dyr. 
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
950. rakettkasterregiment

950. rakettkasterregiment er et regiment i det russiske forsvaret som er underlagt 2. kombinerte armé og skal gi ildstøtte til denne arméen. Regimentet er forlagt til Totskoje og har 24 x 9P140 URAGAN rakettkastere som hovedvåpen.
So It's Come to This: A Simpsons Clip Show

Handling

Historien begynner den 1. april. Homer lurer Bart med aprilsnarrer hele dagen. Bart, som er sint på grunn av alle triksene hans far har lurt ham med, forsøker seg på hevn ved å riste en ølboks i en malingsblandemaskin. Da Homer åpner ølen resulterer det i en massiv eksplosjon som skader ham hardt. Homer havner i koma, og blir sendt til sykehuset i full fart. Da familien besøker ham, minnes de alle opplevelsene de har hatt igjennom livet (klipp fra tidligere episoder). I løpet av mimringen viser Homer livstegn. Til slutt innrømmer Bart at det var han som fikk ølen til å eksplodere. En forbannet Homer våkner og tar kveletak på sønnen mens resten av familien står ved sengen og er lettet over at han endelig har våknet.
Barranco de Tirajana oljekraftverk

Barranco de Tirajana oljekraftverk er et oljekraftverk med kombinert gassdrift, beliggende ute ved havet nær Tirajana-deltaet øst-sørøst på Gran Canaria, Kanariøyene i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 420 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er et av landets mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
Anlegget ble påbegynt omkring 2002 og stod ferdig i 2007. Operatør er UECG (Unelco Endesa SA). Brenselkilden er dieselolje og kraftverket har kombinasjonssyklus.
De totale CO₂-utslippene i 2008 var ca. 1 531 400 tonn, utslippskvoten var samme år 1 118 500 tonn. 
Rundt kraftverket er det også en vindmøllepark.
Alive (sang)

Format og sporliste

All information tatt fra forskjellige kilder.
John Forsythe

Bakgrunn

Forsythe, den eldste av tre søsken, vokste opp i Brooklyn i New York hvor hans far arbeidet som forretningsmann under børskrakket i 1929. Som 18-åring tok han jobb som annonsør i Ebbets Field-stadionet i New York.

Karriere

Til tross for tvil forfulgte John en skuespillerkarriere på 1930-tallet, hvor han møtte skuespillerinnen Parker MacCormick, som ble hans kone i 1939. Paret fikk sin første sønn i 1941, men skilte seg året etter. Etter en rekke småroller fikk Forsythe en hovedrolle i krigsfilmen Destination Tokyo (1943). Etter dette tjenestegjorde han i andre verdenskrig. I 1943 møtte han Julie Warren som ble hans andre kone, og på 1950-tallet fikk de to barn sammen. 
Før Dynastiet medvirket Forsythe i flere filmer av blant annet Alfred Hitchcock. Etter Dynastiet er han i Norge mest kjent som programlederen i TV-serien Videovitne (I Witness Video) som gikk flere år på TVNorge i siste halvdel av 1990-tallet.
Forsythe medvirket som stemmen til Charlie i TV-serien Charlie's Angels fra 1970-tallet. Samme rolle hadde han i filmen Charlie's Angels (2000) og oppfølgeren Charlie's Angels: Full Throttle (2003). 
I mai 2006 medvirket han på en Dynasti-gjenforeningen Reunion: Catfights & Caviar som ble vist på TV.

Personlige forhold

I 1994 døde Forsythes kone, Julie Warren, etter en beslutning om å koble henne fra en livsforlengende maskin siden hun hadde ligget i koma i lang tid. I 2002 giftet han seg med forretningskvinnen Nicole Carter som var 22 år yngre enn ham.
Han døde av langs tids kreftsykdom i 2010, 92 år gammel.
Mimolochus

Utseende

En middelsstor, lyst gråbrun trebukk med små, svarte prikker.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mexico.
Regin Dahl

Bakgrunn og karrière

Han ble født i Sandagerði i Tórshavn i 1918, som den yngste av Maria (født Hansen) og prost Jákup Dahls fire barn. Maria Dahl fra Tórshavn var datter av den kjente musikklæreren Georg Casper Hansen, også kalt Bakar Hansen, som opprinnelig var fra Bornholm. Jákup Dahl fra Vágur var sønn av kjøpmannen Petur Hans Dahl. Regin Dahl vokste opp i et hjem hvor faren forfektet kristendom og klassisk dannelse, men også selvstyre- og nasjonalbevegelsens krav om anerkjennelse av det færøyske språket, og fikk også opplæring i latin fra faren. Gudstroen kan også spores i noe av hans senere diktning. Mye brukte karakteristikker om Regin Dahls væremåte skulle bli usnobbete, bluferdig, selskapsmenneske og levemann.
Regin Dahl dro etter folkeskolen til Danmark i 1934, og tok examen artium ved Sorø Akademi i 1937. Vinteren 1937/1938 var han hjemme på Færøyene, og han dro senere tilbake til Danmark og studerte litteratur og norrønt ved Københavns Universitet. I 1947 ble han ansatt som konsulent i sin venn Ole Wivels forlag, og ble med videre som konsulent da dette inngikk i Gyldendal i 1953. Ved siden av rådgiverstillingen mottok han etterhvert kunsterstipend. Dahl ble boende i Danmark resten av livet, men hadde tett kontakt med andre færøyinger i landet, blant annet gjennom aktiv deltagelse i Føroyingafelag. Han var medredaktør i Føroyingafelags juleblad, Jól uttanlendis, sammen med Karsten Hoydal 1940–1944.
Dahl var gift og hadde tre døtre.

Diktning

Dahl fikk sin første prosa på trykk i Varðin i 1936, og senere i Jól uttanlendis og Útiseti, men denne skilte seg lite fra den stilen man fant hos Jóannes Patursson, Hans A. Djurhuus og Janus Djurhuus. I 1937 debuterte han imidlertid med diktsamlingen Í útlegd («I landflyktighet»), hvor han beviselig hadde funnet sin egen stil.
Marsteinen

Marsteinen er en lokalavis som utgis i Austevoll i Hordaland. Den utgis ukentlig på torsdag. Redaktør er Trond Hagenes.
Defence Medal

Mottakere

Utmerkelsen ble gitt til både personer i militær tjeneste og enkelte sivile tjenester. Nordmennene Sverre Bratland, Håkon Nilsen, Jens Vidar Hind, Alf Husa og Boy Rist er blant dem som er blitt tildelt medaljen.

Design

Utmerkelsen består av en medalje i sølv eller koppernikkel, 36 mm i diameter. Advers viser Kong George VI i profil, og teksten: «GEORGIVS VI D:G:BR:OMN:REX F:D:IND:IMP:». På revers er den kongelige kronen på et eiketre, med en hann og hunnløve på hver side. Over løvene står årstallene 1939 og 1945 på hver side. Nederst står teksten "THE DEFENCE / MEDAL" på to linjer. 
Medaljebåndet har striper i rekkefølgen: grønt, sort, grønt, rød (senter), grønt, sort, grønt. Rødfargen symboliserer flammer og angrep, grønnfargen det grønne Storbritannia og det sorte symboliserer mørkleggingen.
NS-monumentet

Etter andre verdenskrig

Kort tid etter frigjøringa våren 1945 rev motstandsfolk «NS-monumentet», knuste relieffet og gravde bautaen ned i en grøft like bak den gamle olavstøtta som ble satt opp igjen. I 1995 gikk imidlertid fylkesmannen i Nord-Trøndelag inn for å avdekke NS-bauaten, i 2005 ville Justismuseet stille den ut på Kalvskinnet i Trondheim  og i desember 2007 tok Stiklestad Nasjonale Kultursenter (SNK) til orde for å synliggjøre monumentet som et minnesmerke over denne delen av krigshistorien. Men grunneieren Fortidsminneforeningen sa nei. Bautaen ble avdekket en kort stund i 2009. Også i 2013 ble det foreslått å grave opp den knekte nazibautaen og gjenreise den på Stiklestad.
Leddbetennelse (dyresykdom)

Leddbetennelse også kjent som fotasjuke eller fotfarang er en infeksjonssykdom hos lam.

Forekomst

Hos lam utover våren og forsommeren. Særlig hvis lammene er ute i fuktig og kaldt vær om våren og må ligge på våt mark.

Symptom

Feber tidlig i sykdomsforløpet, med nedsatt matlyst og dårlig allmenntilstand. I denne fasen kan lammet krepere eller den kan gå over uten å bli oppdaget. Kroniske symptomer vil variere med type infeksjon. Vanligst er stive bevegelser, varme ømme og svulne ledd, halting og dårlig allmenntilstand. Byller i ledd med gråkvitt og gulgrønt puss eller byller i indre organ kan forekomme.

Årsak

Bakterier som koli, streptokokker, stafylokokker og rødsyke-bakterier. Å skille mellom bakteriene utfra symptom er vanskelig. Infeksjonen kan skje via navle-stump, etter kastrasjon, sår og rifter og sannsynligvis også flått-bitt. Flåtten kan vere en medvirkende faktor ved at flått-bårne infeksjoner svekker motstandskraften til lammet.

Behandling

Antibiotika og sulfa kan hjelpe om sykdommen oppdages tidlig. Ved kroniske symptomer som har gitt skadde og forkrøplede ledd er det liten sjanse for bedring. Spesielt i store saueflokker kan slike lam lide mye. Søyen går gjerne fra lammet og det kan angripes av insekter og andre sykdommer. Avliving er her å anbefale.
Caloneurodea

Utseende

Caloneurodea hadde to par omtrent like, membranøse vinger. Vingene var sterkt foldete (plisserte). Antennene var svært lange, trådformede, føttene fem-leddete og haletrådene (cerci) redusert til ett ledd.

Fossiler

Gruppen er først kjent fra Karbon og døde etter alt å dømme ut i den store massutdøingen ved slutten av Perm.
Eirik Jensen

Karriere

Jensen ble utdannet ved Statens politiskole i 1977 og arbeidet først ved Pipervika politistasjon. Han ble etter hvert forfremmet til politioverbetjent. Høsten 2006 ble han leder for innsatsgruppa «X-Ray» i politiet. Jensen fikk innvilget søknad om å gå av med pensjon fra politiet 1. desember 2016 etter å ha vært suspendert i nærmere tre år i forbindelse med den såkalte Cappelen/Jensen-saken.

Arrestasjon og tiltale

Jensen ble arrestert 24. februar 2014 og suspendert fra tjenesten. Han ble også varetektsfengslet frem til 30. juni 2014 i forbindelse med etterforskningen av narkotikanettverket ledet av Gjermund Cappelen, i det som senere ble kjent som Cappelen–Jensen-saken. Jensen ble tiltalt for grov korrupsjon og narkotikakriminalitet i februar 2016. Jensen slapp ut av varetenkt 30. juni 2014, og satt deler av tiden i full isolasjon.

Dom i Oslo tingrett

Rettssaken mot ham og Gjermund Cappelen startet i Oslo tingrett 9. januar 2017. Jensen erklærte seg «ikke skyldig».
Jensen ble 18. september 2017 domfelt i Oslo tingrett for grov korrupsjon, medvirkning til narkotikasmugling og ulovlig våpenbesittelse, og dømt til 21 års ubetinget fengsel. Han valgte å anke over bevisvurderingen for korrupsjonen og narkotikasmuglingen, samt saksbehandlingen.

Første behandling i Borgarting lagmannsrett

Ankesaken i Borgarting lagmannsrett startet 28. august 2018. Saken i lagmannsretten ble avsluttet 28. januar 2019 med at saken ble bestemt behandlet av ny rett. Dette skjedde etter at juryen hadde svart ja på spørsmålet om Jensen er skyldig i korrupsjon, men nei på spørsmålet om han er skyldig i medvirkning til narkotikasmugling. Et jurymedlem fortalte NRK at seks jurymedlemmer hadde stemt for å finne Jensen skyldig også i narkotikasmugling, mens fire hadde stemt for å frikjenne ham på det punktet; det var én stemme mindre enn kravet om syv stemmer for å finne ham skyldig.
En drøy time etter at juryens kjennelse ble opplest tilsidesatte fagdommerne juryens vurdering og slo fast at juryens vurdering var åpenbart uriktig og at Jensen «utvilsomt» er skyldig etter hele tiltalen. Lagmannsretten bestemte deretter at saken skal behandles av ny rett. Jensens forsvarer John Christian Elden uttalte at avgjørelsen vil bli anket til Høyesterett. Strafferettsprofessorene Jo Stigen og Jon Petter Rui uttalte at de ikke så noen mulighet for at Elden kan vinne frem med en slik anke. Høyesterett avviste Jensens anke 22. februar 2019.
Juryavgjørelsen som ble tilsidesatt var den siste juryavgjørelsen i norsk rettshistorie.

Andre behandling i Borgarting lagmannsrett

I henhold til rettsavgjørelsen i Borgarting lagmannsrett 28. januar 2019 skal saken behandles på nytt som meddomsrett i Borgarting lagmannsrett. Saken ble ikke umiddelbart berammet.

Bokutgivelser

I 2015 utgav Jensen selvbiografien På innsiden: Historien om mitt politiliv på Kagge Forlag.
Våren 2016 utgav Jensen sammen med Thomas Winje Øijord en kriminalroman med tittelen Attentatet på Kagge Forlag. Spesialenheten har varslet at myndighetene vil ta beslag i fremtidige bokinntekter.
Jorunn Kjellsby

Teater

Kjellsby debuterte på Trøndelag Teater i 1961 i stykket  «Forbudt område» av Tennessee Williams. Hun var tilknyttet Trøndelag Teater frem til 1963. Var etter det ansatt ved Oslo Nye Teater fra 1968 til 1970 og fra 1977 Det Norske Teateret. I perioden 1973 til 1977 var hun tilknyttet Fjernsynsteatret. I Fjernsynsteatret gjorde hun inntrykk i Bjørg Viks To akter for fem kvinner (1976) og året etter i John Osbornes Se deg om i vrede. Hun var også i en periode tilknyttet Club 7.
På Det norske teater har hun vist seg som en markant og allsidig scenekunstner, blant annet i som Ulla i Lars Forssells Bellman-stykke Vertshuset Haren og Hauken (1979), tittelrollen i Cora Sandels Kjøp ikke Dondi (1983) og som moren i Salka Valka (1990) av Halldór Laxness. Utover 90-tallet var hun å se i stykker som blant annet Sankt Olavs skrin (1991), Otto Homlungs oppsetning av Kanin, kanin (1994), Stein Winges oppsetning av En folkefiende (1995) og Etter regnet (1997) av Sergi Belbel. I 1998 hadde hun rollen som sjefsheksa selv i Kjærleik og magi i mammas kjøkken, som var basert på en sann historie fra Italia om trippelmordersken Leonarda Cianciulli. På 2000-tallet hadde hun blant annet rollen som engstelig mor i Tennessee Williams Ingenting om nattergalen (2000). Hun medvirket videre i Rainer Werner Fassbinders Angsten et sjela, Gideon Wahlbergs Skjergardsflørt (2001), Ödön von Horváths Historier frå Wienerskogen (2001) og Strindbergs Eit draumspel (2004). Hadde samme år suksess som hovedrolleinnehaver i Frode Gryttens Bikubesong og i 2006 hadde hun en av hovedrollene i Skjønnhetsdronninga. 
I 2007 spilte hun i Tennessee Williams' stykke Katt på hett blikktak.

Film og TV

Kjellsby filmdebuterte i 1970 i Balladen om mestertyven Ole Høiland. Hun har ellers på film spilt både hovedroller og biroller i samtlige av filmene til duoen Wam & Vennerød (15 stk.), blant dem kan en nevne Lasse & Geir (1976), Svartere enn natten (1979), Åpen framtid (1983) og komedien Bryllupsfesten (1989). Hun har ofte vært å se i rollen som bekymret mor i denne filmserien. Av filmmedvirkning utover det kan en nevne rollen som Fru Beck i Berit Nesheims Høyere enn himmelen (1993) og som Haldis i Erich Hörtnagels Den som frykter ulven (2004).
Hun TV-debuterte i 1974 i episoden Beklager, teknisk feil, av komiserien Fleksnes fataliteter. I 1976 var hun å se i Fjernsynsteatrets To akter for fem kvinner. Videre hadde hun rollen som Tistel i barneserien Jul i Blåfjell i 1999. Høsten 2002 hadde hun rollen som den mentalt forstyrrede Irma Funder i krimserien Sejer – Djevelen holder lyset, basert på en bok av Karin Fossum. Forøvrig en rolle som hun ble hun nominert til Amandaprisen for i 2003.
Marius Hægstad

Slekt

Han var sønn av juristen Ole Hægstad og Charlotte Abigael Rønneberg, datter av en kjøpmann på Larsnes. Selv var han far til filologen Leiv Heggstad og professor Olav Heggstad.

Liv

Faren kom fra gården Hegstad ved Fiskumvannet i Øvre Eiker. Han hadde et godt hode og fikk derfor utdannelse ved middelskolen på Kongsberg, hvor Maurits Hansen ledet undervisningen. Senere tok han juridisk embetseksamen og ble sakfører i Ålesund. Her ble sønnene Marius og Johan Gabriel født.
I 1854 kjøpte faren gården Frimannslund i Davik i Nordfjord, som Claus Frimann hadde eid på begynnelsen av 1800-tallet. Her levde familien som «kondisjonerte» blant bøndene, men den første undervisningen fikk Marius Hægstad ved bygdeskolen. Senere hadde brødrene egen huslærer, og i 1861 flyttet familien til Bergen for at de skulle komme på en byskole. Etter noen år på Frimanns skole og Tanks skole kom Marius Hægstad i 1865 inn på Bergen katedralskole, hvor han ble kjent med den senere filologen Alf Torp. Det var i Bergen han ble oppmerksom på landsmålet og begynte å regne seg som målmann. Det siste året før examen artium ble han tatt ut av skolen og leste privat med sin far, trolig av økonomiske grunner.
Som student i Christiania sluttet Hægstad seg til kretsen omkring Olaus Fjørtoft, som delte hans interesse for målsaken. Han lot seg også påvirke av Christopher Bruun, som i 1870 holdt foredrag om folkehøyskoletanken. Sommeren 1871 tok han anneneksamen med de sjeldne fagene gotisk og angelsaksisk.
Deretter måtte han på grunn av familiens økonomiske forhold fortsette studiene hjemme i Bergen. Men i 1872 arvet han penger etter en onkel, som gjorde ham i stand til å ta et kort studieopphold ved Universitetet i Oxford. Her lærte han fonetikk hos den kjente professoren Henry Sweet. Tilbake i Bergen ble familien rammet av at moren døde høsten 1872, og broren et halvt år etterpå. Faren kunne ikke lenger støtte ham, så han måtte avbryte studiene og skaffe seg egen inntekt. Høsten 1873 ble han huslærer i Eidsvåg utenfor Bergen, og året etter fikk han en lærerstilling ved borgerskolen i Namsos.
Hægstad ble ved denne skolen i ti år. I 1884 stiftet han Namdals folkehøgskole på gården Hylla i Namsos, og drev den til 1892. Deretter ble han rektor ved middelskolen i Steinkjer. I 1899 ble han utnevnt til den første professoren i norsk folkemål (landsmål og dialekter) ved universitetet i Kristiania.

Hægstad-normalen

I 1898 ble Marius Hægstad formann for en nemnd som skulle finne frem til en offisiell rettskrivning for landsmål (nynorsk). De andre medlemmene i nemnda var Arne Garborg og Rasmus Flo. Flertallet i nemnda ville gjennomføre en radikal nyskapning, men Hægstad gikk inn for en moderat endring av Ivar Aasens norm. Departementet delte Hægstads syn, og Hægstad-normalen ble den 6. februar 1901 dermed vedtatt som den første offisielle rettskrivningen
for landsmål.
Marius Hægstad satt også på Stortinget for Venstre i Nordre Trondhjems amt 1892–1894 og 1898–1900, og var vararepresentant 1889–1891 og 1895–1897.
Den arnamagnæanske samling

Den arnamagnæanske samling er en samling av islandske og norske håndskrifter fra middelalderen, samlet av islendingen Árni Magnússon. Han testamenterte samlingen til Københavns Universitet like før han døde i 1730. Samlingen deles inn i håndskriftsamlingen og diplomsamlingen.
Samlingen ble i juli 2009 tatt opp i UNESCOs verdensminneregister fra Danmark og Island.

Diplomsamlingen

Diplomsamlingen består av mange originaldiplomer og apografer (diplomavskrifter) fra Norge (herunder Færøyene, Shetlandsøyene og Orknøyene) og Danmark.