google/wiki40b huggingface dataset:
Henrettelse ved skyting

Henrettelse ved skyting, historisk også kjent som arkebusering, er en utpreget militær straffemetode for iverksettelse av dødsstraff.
Det historiske navnet skriver seg fra 1500-tallets navn på geværer; «arkebuse».
Det brukes normalt flere skyttere, kalt en pelotong (fransk for «avdeling»), eller eksekusjonspelotong (eksekusjon (latinsk executio); utførelse av dødsstraff, henrettelse). Den dømte bindes normalt til en stolpe eller stilles opp mot en vegg. Da det er viktig at skytterne treffer riktig er det vanligst at personen bindes, slik at han ikke beveger seg eller faller om før skuddene avfyres. 
Det er vanlig at kommandanten for pelotongen raskt etter at salven er avfyrt går bort til den dømte og avfyrer et nådeskudd, et enkelt skudd mot hodet med pistol, for å forkorte lidelsen dersom personen fortsatt er i live og ved bevissthet. 
Under irregulære forhold utføres henrettelse ved skyting ofte på andre måter. En metode som særlig er assosiert med Det tredje riket er at de dømte må grave sin egen grav, og deretter blir skutt på kanten av denne. Ved massehenrettelser brukte man ofte maskingevær.

Nakkeskudd

Nakkeskudd er en spesiell form for henrettelse ved skyting. Et enkelt skudd avfyres mot nakken, slik at hovednerven kuttes og hjernen ødelegges. Ved bruk av grovkalibret pistol inntreffer døden så godt som alltid umiddelbart. Metoden er den mest brukte henrettelsesmetode i Folkerepublikken Kina, og var tidligere den vanligste metode i Sovjetunionen og Øst-Tyskland. Skuddet ble avfyrt umiddelbart etter at den domfelte ble meddelt dommen.
Metoden ble også brukt i konsentrasjonsleirer under andre verdenskrig. Fangene ble stilt opp til veggen for å måles, og fikk nakkeskudd.

Henrettelse ved skyting i Norge

Etter 1815 var henrettelse ved skyting eneste form for dødsstraff i Norge etter den militære straffelov. Det ble neppe brukt mellom 1815 og 1902, da det ble besluttet at straffen kun skulle brukes i krig, noe som imidlertid ble utvidet til å gjelde landssviksoppgjøret etter andre verdenskrig. 
Den 14. august 1943 innførte Vidkun Quisling etter press fra Josef Terboven, Midlertidig lov til opprettholdelse av ro og orden i krigstid som hadde dødsstraff for en rekke brudd på denne loven og dens forskrifter. Loven kom som en følge av Eilifsen-saken.
25 norske landsforrædere og 12 tyske krigsforbrytere ble henrettet i Norge etter krigen. Den siste henrettelse i Norge fant sted i august 1948. Ved slik henrettelse ved skyting var det alltid flere soldater som medvirket.
Lejops

Utseende

En middelsstor (10-13 mm), middels kraftig blomsterflue. Fasettøynene er nakne og bredt adskilte hos begge kjønn. Antennene er korte og mørke. Ansiktet er tydelig uthulet under antennene. Pannen er kraftig bestøvet over antennene. Thorax er svart med fem grågule lengdestriper av tett bestøvning: tre oppe på ryggen og to på sidene. Scutellum er brungult, svingkøllene hvite. Beina er oransje og svarte, baklårene noe fortykkede, bakleggene krumme slik at de kan foldes tett mot lårene. Bakkroppen er langstrakt kjegleformet. Leddene 2-4 har hvert sitt par sølvhvite flekker som er mye lengre enn brede. Det andre og tredje leddet har også gulaktige sideflekker. Det femte leddet er tett, sølvhvitt bestøvet bortsett fra en naken stripe i midten. Vingene er glassklare, vingemerket bittelite og brunt, åren R₄₊₅ gjør en dyp bue bakover nær vingespissen.

Levevis

Denne arten er ofte funnet i bestander av havsivaks (Scirpus maritimus), som hunnene spiser pollen fra. De er også funnet på takrør (Phragmites australis) og smal dunkjevle (Typha angustifolia). Disse fluene flyr ikke så mye, men sitter mye i to på stråene med hodet ned. Larven lever først blant flytende vegetasjon (for eksempel andmat), senere blant råtnende plantedeler på bunnen av grunne dammer. Den har et langt ånderør på bakkroppsspissen.

Utbredelse

Arten forekommer i Nord- og Mellom-Europa, Sentral-Asia og i alle fall i deler av Sibir. I Norden har den trolig ikke faste bestander, den er funnet på øyene i Danmark og i Sør-Sverige, men dette kan dreie seg om individer som har fløyet inn sørfra. Den er aldri funnet i Norge.
Fantefilm

Fantefilm er et norsk reklamefilm- og spillefilmselskap som holder til i Oslo. Selskapet ble startet i 1997 og produserte i starten kun reklamefilmer. I 2006 produserte selskapet sin første spillefilm, skrekkfilmen Fritt vilt. Selskapet har siden produsert flere filmer under navnet Fantefilm Fiksjon. I tillegg til Fritt vilt-filmene, står selskapet bak filmer som Arme Riddere (2011), Gåten Ragnarok (2013), Julekongen – Full rustning (2015), Bølgen (2015), Snekker Andersen og Julenissen (2016) og Skjelvet (2018).
Sandvolleyball under Stillehavslekene 2003

Sandvolleyball under Stillehavslekene  2003. Sandvolleyball var en av flere sporter som var med i de tolvte stillehavslekene som ble arrangert i Suva på Fiji i perioden 28. juni til 12. juli 2003. Det var andre gangen som sandvolleyball var med på programmet under stillehavslekene. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner.
Sportsdans under Verdenslekene 2013

Sportsdans var en av øvelsene ved World Games 2013, og ble arrangert fra 26. til 28. juli 2013 ved Cañaveralejo Bull Fighting Ring i Cali i Colombia.
Cape Town Opera

Cape Town Opera (CTO) er et profesjonelt operaselskap med sete i Cape Town, Sør-Afrika. Det ble grunnlagt i 1999 av ledelsen og staben ved det forhenværende South Africa Arts Council Opera. Da hadde operasjef Michael Williams samt regissør Angelo Gobbato i en rekke år kjempet for å bringe fram svarte operautøvere samt deres rettigheter til å stå på scenen.
Selskapet produserer seks fullstendige sceneproduksjoner årlig på Art Scene Opera House. 2008-sesongen omfattet oppsetninger av Giuseppe Verdis Rigoletto, Giuseppe Verdis Aida, Mats Larsson Gothes Poet & Prophetess samt Claudio Monteverdis L'incoronazione di Poppea.
Cape Town Opera viser regelmessig produksjoner internasjonalt og har samarbeidet med selskaper som Norrlandsoperan samt Welsh National Opera. Viktige internasjonale produksjoner inkluderer fremføringene ved åpningen av Welsh Millenium Centre i Cardiff, Giacomo Puccinis Turandot med Norrlandsoperan, en europeisk turné med Jerome Kerns og Oscar Hammerstein IIs Show Boat (gjestet Den Norske Opera i 2005) samt fremføringer av George Gershwins Porgy and Bess med både Welsh National Opera og Norrlandsoperan i 2006. Porgy and Bess ble først fremført i Cape Town i 2006 og ble tidlig sommeren 2008 satt opp ved Deutsche Oper i Berlin. 9. august–29. august 2008 gjestet Cape Town Opera hovedscenen på Den Norske Opera med denne forestillingen.
Teodolitt

En teodolitt er en siktekikkert for nøyaktig måling av vinkler i horisontal- og vertikalplan. Teodolitter anvendes i landmåling, geodesi m.m. De fleste modeller har i dag også integrert avstandsmåler, såkalte Electronic Distance Meter (EDM). Disse modellene, såkalte totalstasjoner, har også muligheten til å lagre data for videre behandling i et GIS eller CAD-program.
En spesiell variant, orografen ble utviklet som kikkertsikte for kystartilleriet.
Tom Sherak

Tom Sherak er president for Academy of Motion Picture Arts and Sciences i 2009-2010 perioden.

Karriere

Sherak begynte å jobbe med filmdistribusjon i Paramount Pictures i 1970. Etter å ha jobbet som visepresident og sjefsinnkjøper i General Cinema, begynte han i Twentieth Century Fox, der han jobbet seg opp gjennom roller innen distribusjon og markedsføring til å bli sjef for innenlands distribusjon for selskapet i 1990.
Sherak var med på danne Revolution Studios, som produserte rundt 30 filmer i de syv årene de var operative, inklusive Black Hawk Down, xxx og Hellboy.
Sherak jobber i dag som filmkonsulent for bl.a. Marvel Studios, og innehar en rekke styreverv i forbindels med filmindustrien.
Kråkmo-ranet

Kråkmo-ranet er kallenavnet på et ran som ble avverget av politiet 6. september 1996, blant annet ved bruk av grundig forarbeid og en planlagt aksjon med beredskapstroppen.
To svenske statsborgere hadde planer om å bevæpnet med skytevåpen rane en verditransport på Kråkmofjellet i Hamarøy nord for Fauske i Nordland fylke. På grunn av politisamarbeid over grensene kunne politiet forberede en væpnet aksjon mot ranerne, der begge to ble pågrepet.
Politiets aksjon medførte i ettertid en debatt om deres bruk av våpen, da en av ranerne ble skutt mens han flyktet fra stedet. Vurderingen ble imidlertid lagt slik at ranerne var så farlige at de ikke kunne unnslippe stedet.
Commentarii de Bello Gallico

Commentarii de Bello Gallico (Norsk: Kommentarer til gallerkrigen, men også utgitt på norsk som Gallerkrigen) er Julius Cæsars beretning om gallerkrigen, det vil si de ni årene han kjempet i Gallia.

Innhold

Boken beskriver slag og intriger under felttoget for å legge Gallia under romersk styre. Området som omtales som Gallia er noen ganger hele Gallia unntatt Provincia Narbonensis (dagens Provence), hvilket betyr størstedelen av dagens Frankrike, hele Belgia og deler av Sveits; andre ganger bruker han begrepet kun om området fra Den engelske kanal til Lyon, det vil si området som var bebodd av keltere.
Den første boken omhandler kun den helvetiske krig i 58 f.Kr.. Cæsar tillot ikke at omkring 300 000 helvetere migrerte gjennom Provence eller gjennom områder styrt av stammer som var vennligsinnet overfor Roma. Helveterne, som trengte mer land, dannet derfor en allianse mot Cæsar. Senere bøker omhandler felttoget mot veneterne, akvitanerne, germanerne og bretonerne; Cæsars invasjon av Britannia, gallernes opprør mot romersk styre og Vercingetorix' nederlag i slaget ved Alesia.

Språk

De Bello Gallico regnes som et godt eksempel på velskrevet, klart latin. Den har derfor tradisjonelt vært en av de første bøker latinelever har gitt seg i kast med, på linje med Xenofons Anabasis på gammelgresk. Stilen er enkel og elegant, og teksten går til kjernen i en tørr krønikestil fremfor den retoriske stil mange andre latinske forfattere hadde.

Betydning som kilde

Boken er svært rik på detaljer. Den er den beste, og i mange tilfeller eneste, kilde til kunnskap om krigene, og den forklarer mye om gallernes levevis, religion, klær og annet. Det er også mange geografiske detaljer, som dels bidrar til å plassere tapte steder og dels gir god innsikt i romernes geografiske kunnskaper.
Dog bør det ikke glemmes at boken er skrevet av Cæsar selv, og derfor kan være partisk.
Thorvald Christian Christensen

Utmerkelser

Christensen ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1867, og til kommandør av 2. klasse i 1895, ridder av Vasaordenen, kommandør 2. klasse av Zähringerløvens orden og ridder av franske Æreslegionen.
Holmestrandfjorden

Holmestrandfjorden er en liten fjord eller et sund i Ytre Oslofjord mellom Holmestrand i Vestfold og øya Langøya. Øst og nord for Holmestrandfjorden ligger Breiangen og i nordvest glir fjorden over i Sandebukta mot Selvik.
Holmestrandfjorden er cirka 8 kilometer lang mellom Sandebukta og Mulodden ved Holmestrand.
Dennis Daugaard

Bakgrunn

Han ble født på en gård med melkeproduksjon mellom Garretson og Dell Rapids som sønn av gårdbruker Raymond Daugaard og Florence Kennedy, som begge var født døve. Familien kommuniserte på amerikansk tegnspråk. Slektsnavnet kommer fra farfaren og farmoren Martin og Margaret Daugaard, som innvandret fra Danmark i 1911. 
Dennis Daugaard giftet seg i 1981 med lærer og bibliotekar Linda Schmidt fra Dell Rapids. De har tre barn.

Karriere

Daugaard tok arbeid som oppvaskhjelp, servitør, sveiser og industrimaler for å betale collegeutdannelsen sin, og ble uteksaminert med bachelorgrad i offentlig administrasjon fra University of South Dakota i 1975. Mens han studerte jus ved Northwestern University, arbeidet han som sikkerhetsvakt og bussjåfør. Daugaard praktiserte som advokat i Chicago 1978–1981, hvoretter han flyttet tilbake til slektsgården og ble viseadministrerende direktør i banken U.S. Bancorp i Sioux Falls. I 1990 ble han utviklingsdirektør ved Children’s Home Society of South Dakota, en institusjon for barn som har vært utsatt for overgrep og omsorgssvikt. Daugaard var administrerende direktør ved institusjonen 2002–2009.
Han var valgt til Sør-Dakotas delstatssenat fra Minnehaha County 1997–2003, deretter viseguvernør under guvernør Mike Rounds 2003–2011. I 2010 ble han valgt til guvernør i Sør-Dakota, etter å ha vunnet det republikanske primærvalget med 50,4 % av stemmene i første valgrunde, deretter selve guvernørvalget med 61,5 % av stemmene.
EU-troikaen

EU-troikaen eller Troikaen (The troika) er en ofte brukt samlebetegnelse på Den europeiske sentralbanken (ESB), EU og Det internasjonale pengefondet (IMF), som sammen har ansvaret for å overvåke den økonomiske situasjonen i EU, og gi politiske råd i tilknytning til gjeldskrisen i EU. Troikaen har blant annet betalt ut lån, eller såkalte redningspakker, til Hellas, Portugal og Irland, forutsatt kraftige nedskjæringer i landenes offentlige forbruk. Troikaens krav om sparetiltak i offentlige budsjetter har fått sterk kritikk fra mange, blant annet for å true arbeidernes rettigheter, arbeidsrettslige bestemmelser og sosiale rettigheter.
Willian Borges da Silva

Landslaget

Han ble tatt ut i Brasils tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Moriusap Atuarfia

Moriusap Atuarfia («Moriusaq skole») er folkeskolen i bygda Mourisaq, som ligger i Qaanaaq kommune, nordvest på Grønland.
Skolen har kun ca. 12-14 elever fra 1. til 9. klassetrinn, og det er ansatt én lærer og to timelærere her. Det er to undervisningslokaler på skolen, hvorav det ene også brukes til kirkesal. Skolen har også bibliotek.
Folda (Trøndelag)

Folda eller Folla er et åpent havstykke i Trøndelag som strekker seg fra Buholmråsa fyr til Gjæslingan fyr og Grinna fyr. Det er en distanse på 30 nautiske mil. Folda er kalt en «havets kirkegård», med henvisning til antall skipsforlis på strekningen.
En av de mest kjente forlis er hurtigruteskipet «Sanct Svithun» på dette sted i oktober 1962. 
Navnet Folda brukes også om Foldafjorden.
Nicky Walker

Spillerkarriere

Walker begynte sin fotballkarriere hos Elgin City tidlig på 1980-tallet, før han som 17-åring i 1981 dro til den engelske klubben Leicester City FC. Her fikk han seks seriekamper før hjemlengsel tvang han tilbake til Skottland, hvor han skrev under på en kontrakt med Motherwell FC. Etter å ha spilt over 30 kamper for klubben ble han kjøpt opp av storklubben Rangers FC, hvor han etablerte seg som fast førstelagsmålvakt for klubben.
Da Greame Souness innførte den såkalte «engelske invasjonen» i Rangers kom blant andre landslagsmålvakten Chris Woods til klubben, som henviste Walker til benketilværelse. Etter å ha mistet plassen til fordel for Woods gjennom flere sesonger ble Walker solgt videre til Heart of Midlothian FC for 125 000 pund. Hos Hearts konkurrerte han om førstelagsplassen med Henry Smith, og begge fikk tilnærmet lik spilletid en periode før Smith tok over plassen på permanent basis og gjorde at Walker ble lånt ut til Burnley FC. I 1994 ble han solgt til Partick Thistle FC, hvor han endelig etablerte seg som fast førstelagsmålvakt.
Etter å ha rykket ned med Partick Thistle mot slutten av 1995/1996-sesongen ble Walker solgt til Aberdeen FC for 60 000 pund, men i hard konkurranse med Derek Stillie forlot han i 1997 Aberdeen til fordel for Ross County FC, hvor han fikk over 110 seriekamper på litt over tre sesonger. Han avsluttet karrieren hos Inverness Caledonian Thistle FC i 2001/2002-sesongen og la deretter opp som fotballspiller.

Internasjonal karriere

Walker fikk sin landslagsdebut for Skottland i en VM-kvalifiseringskamp mot Tyskland i mars 1993. Han ble deretter valgt ut til den skotske troppen under EM i fotball 1996 av landslagstrener Craig Brown, hvor han som tredjevalg bak Jim Leighton og Andy Goram ikke fikk spille noen av Skottlands tre gruppespillkamper. Hans siste av i alt to landskamper kom i en VM-kvalifiseringskamp mot USA i mai 1996.
Anfi del Mar

Historikk

Anfi del Mar ble til som et resultat av et prosjekt som ble startet i 1988 av den norske entreprenøren Bjørn Lyng. I 1992 opprettet Lyng-gruppen selskapet Anfi International BV, og året etter sto den første ferieklubben ferdig, Anfi Beach Club. I 1996 ble Club Puerto Anfi ferdigstilt, og tre år senere Club Monte Anfi. Med Club Gran Anfi i 2003 hadde prosjektet ferdigstilt de fire ferieklubbene som utgjør Anfi del Mar. Disse har felles parkanlegg, et kjøpesenter, en marina med 80 båtplasser, en planmessig anlagt øy i hjerteform og en kunstig sandstrand med 20 tonn hvit karibisk sand. Steinen som ble sprengt ut ved utbyggingen ble i stor grad gjenbrukt.
Flere profilerte nordmenn har medlemskap i ferieklubben, blant annet tidligere landslagstrener i fotball, Egil «Drillo» Olsen, samt skuespillerne Nils Vogt og Nils Ole Oftebro som har stilt opp for ukebladet Se og Hør mot en gratis ferieuke på Anfi del Mar. «Drillo» har blitt brukt i en kampanjefilm for anlegget siden 1995, men angrer på det ettersom det er problemer med annenhåndsmarkedet. Langrennsløperen Bjørn Dæhlie unngikk medlemskap og kjøpte selveierleilighet i prosjektet i 2001.
Golfkortet

Hvitt kort

Når en spiller som har golfkortet har spilt en golfrunde hvor hun/han har skåret 36 eller flere stablefordpoeng, oppnår hun/han offisielt handicap, såkalt hvitt kort. Man begynner da på handicap 36. Etter regelendring holder det nå med 18 poeng over ni hull for å få offisielt handicap.
Skridulaupbu

Kuriosa

I hyttebøkene tilbake til 1950-tallet kan en lese om forskjellige hendelser og bakgrunnen for hytta. En av årsakene til at hytta ble bygget, var at for skiturister var ruta fra Grotli til Sota Sæter svært lang. Ved etablering av Skridulaupbu ville dette bli mindre av en manndomsprøve. En episode beskrevet er at hytta hadde mange turister samtidig, uten sengeplass til alle, og som har værfaste i påska i flere dager. Det står også om en rednignsaksjon på 50-tallet med omkomne skiturister. Videre står det å lese at en turist foreslår at hytteansvarlig bør få på plass en skomakerlest for å reparere beksømstøvler. Denne står i hytta fremdeles. 
I mer moderne tid kan en lese om turister som beklager seg over den strabasiøse turen over til Slæom turisthytte, og at merkingen her er dårlig. Denne turen går over snø og breområder, og spesielt om snøen ligger lenge utpå våren og forsommeren, vil det være et langt parti uten T-varder. I hytteboka har flere laget svært nøyaktige opptegnelser for sin oppfatning av koordinatene langs turen. Imidlertid er merkingen blitt bedre de siste årene.
VITA

VITA var et norsk kjedeforetak med fokus på kosmetikk og personlig pleie. Kjeden ble etablert i 1981 som en del av Validus-konsernet og hadde 215 butikker og rundt 1300 ansatte i Norge. Vita begjærte seg konkurs 21. oktober 2019.
Noel Wien

Biografi

Noel Wien ble født i Lake Nebagamon, Wisconsin i USA. Han lærte å fly i Minnesota av major Ray Miller i 1921 og ble en av de omreisende flyartistene i Clarence W. Hincks sitt Federated Fliers Flying Circus. Noel Wien hadde imidlertid blikket rettet mot Alaska, hvor han så for seg gode fremtidsmuligheter innen flybransjen, og han flyttet dit sammen med brødrene sine. Med pilotsertifikat nr. 39 utstedt av Federation Aeronautique Internationale Official Orville Wright i lomma, fløy han 6. juli 1924 en Hisso Stadard J-1, en åpen toseters todekker, fra Anchorage til Fairbanks i Alaska for Bennet Rodebaugh sitt selskap Alaska Aerial Transport Co. Dette hadde ingen gjort tidligere. Senere ble Noel Wien førstemann på mange flystrekninger.
I 1925 kjøpte Wien et Fokker F.III, et enmotors høyvinget monoplan med plass til fem passasjerer bygget i Amsterdam 1921, for Fairbanks Airplane Company, som selskapet til Rodebaugh da het. Det ble fraktet med båt til Seward i Alaska og videre i deler med jernbane til Fairbanks. Broren til Noel, Ralph Wien (1897–1930), ble med ham for å arbeide som mekaniker, og de satte sammen flyet i Fairbanks.
Etter at brødrene Noel og Ralph Wien i 1927 kjøpte en Stinson todekker, grunnla de i juni Wien Alaska Airways i Nome, Alaska og åpnet den første faste flyruten i Alaska: en ukentlig tur mellom Nome og Fairbanks. Året etter lærte Noel broren Ralph å fly. Flyselskapet solgte de i 1929, men Noel etablerte snart et nytt, Northern Air Transport. Han etablerte med tiden flere flyselskaper, og sto igjen som eier av Wien Alaska Airways i 1930.
12. oktober 1930 omkom Ralph i en flyulykke da han var pilot ombord i et Bellanca. Flyet styrtet ved Kotzebue, Alaska, og ved siden av Ralph endte også to katolske prester sine dager der. Flyplassen i Kotzebue kalles Ralph Wien Memorial Airport til minne om ham. Den yngre broren Sigurd Wien (1903–1994), som arbeidet som flymekaniker, lærte seg også å fly av Noel, og ble fra 1937 en såkalt bush pilot. Han kjøpte aksjene Noel hadde i Wien Air Alaska i 1940, og etter sammenslutningen med Northern Consolidated Airlines i 1968 overtok Sigurd stillingen som administrerende direktør for Wien Consolidated (fra 1974 kalt Wien Air Alaska). Noel trakk seg tilbake i 1969.
I løpet av livet rakk Noel Wien i bli en legende blant legendariske piloter. Første gang han kom til Alaska hadde han 538 flytimer bak seg som luftakrobat. I Alaska ble han førstemann til å fly en rekke strekninger, bl.a. mellom Fairbanks og Nome. Han var den første som fløy en rundtur mellom Amerika og Asia (1925) og den første til å krysse Beringstredet i luften (1935). Han var også den første som fløy en kommersiell flyrute med passasjerer mellom Fairbanks og Seattle (1935). Noel Wien døde 19. juli 1977 i Bellevue, Washington, USA.
Maassenia

Utseende

Middelsstore (vingespenn 50-80 millimeter), brunlige svermere.
Overflatisk er de påfallende like på store utgaver av metallfly av slekten Autographa, tross at de overhodet ikke er beslektet med disse. Forvingen er brunlig med tverrbånd i ulike sjatteringer, i midten med en spørsmålstegn-lignede, sølvhvit flekk. Bakvingen er gråbrun.
Maassenia distincta kjennes lett på at vingenes ytterkanter er markert tannede.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Madagaskar og Komorene.
Theodor Kittelsens plass (Oslo)

Theodor Kittelsens plass er en plass på Grünerløkka i Oslo, der Søndre gate og Thorvald Meyers gate møtes. Plassen ble i 1934 oppkalt etter maleren Theodor Kittelsen. Plassen er tidligere kjent som «Leker'n». I nyere tid er plassen best kjent for sin minigolf-park.
Tomahawk (sykkel)

Tomahawk var en populær guttesykkel i Norge, produsert av DBS ifra 1971 til 1973, solgt under navnene DBS, Vello og Svithun, men alle var laget ved Jonas Øglænd i Sandnes.

Beskrivelse

Tomahawk var en utpreget USA-inspirert choppervariant med 20 tommers bakhjul og 16 tommers forhjul, høyt chopperstyre og høy sal med dragsterdesign. Tomahawksyklene hadde også tre-trinns navgir, med en gedigen girvelger med T-håndtak plassert på rammen, Sturmey Archer frinav eller Sachs Trippel Torpedo. Tomahawk hadde dessuten særpreget utstyr som brede skjermer, kraftig knastedekk bak, skvettlapp på bakskjermen samt «Batman»-baklykt. Fargene var gul, jaffagul, amazonasgrønn, grønn transparent samt blå transparent, og rammen var 13 tommer.

Egenskaper

I tillegg til chopperutseendet var Tomahawken best kjent for sine dårlige kjøreegenskaper, og som egnet seg meget dårlig i bratte oppoverbakker. Dens design innbød meget til sykling på bakhjulet, noe som ofte førte til ulykker. I samråd med Trygg Trafikk tok DBS sykkelen av markedet i 1973.

Relansering

På grunn av sin korte levetid ble det en sjelden sykkel som raskt ble et ikon. Tomahawk er nå blitt et meget ettertraktet samleobjekt for sykkelentusiaster. På midten av 1990-tallet relanserte DBS Tomahawk. Sykkelen ble produsert i barnestørrelser, men et lite antall ble også produsert for voksne.
Stuping under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954

Stuping under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954. Stuping var en av flere sporter i de sjuende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico i perioden 5. til 20. mars 1954. Det var sjuende gangen som stuping var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var fire øvelser, 3 meter sviktstup og ti meter tårnstup for både menn og kvinner. Mexico ble beste nasjon, de vant alle fire gullmedaljene.