google/wiki40b huggingface dataset:
Voluntad Popular

Historie

Partiets grunnlegger Leopoldo López tilhørte det høyreliberale partiet Primero Justicia før han grunnla VP. Han fungerte som borgermester i Chacao de Caracas fra 2000 til 2008, men regjeringen fratok ham retten til å bli valgt på grunn av beskyldninger om misbruk av offentlige midler. Den interamerikanske domstolen for menneskerettigheter erklærte regjeringens vedtak for urettmessig.
I 2012 betegnet López, som dengang var partiets presidentkandidat, Hugo Chávez' regjering som et autoritært regime, og han oppfordret befolkningen om å velge «en demokratisk vei fremover». Videre forpliktet han seg til å gjeninnføre rettsstaten, nærmere bestemt ved å gjøre slutt på korrupsjon og å garantere uavhengige domstoler..
López var en av de ledende skikkelsene i massedemonstrasjonene mot regjeringen i 2014. Han ble arrestert i februar 2014, og i september 2015 ble han dømt til over tretten års fengsel for oppfordring til voldsbruk og sammensvergelse. Amnesty International og Human Rights Watch klassifiserer ham som politisk fange. 30. august 2019 ble López befridd fra husarrest av tropper som sluttet seg til oppstanden mot regimet, og efter en kortvarig offentlig opptreden sammen med opposisjonslederen Juan Guaidó tok han tilflukt i Spanias ambassade i Caracas.

Politisk ståsted

Partiet regnes i sin alminnelighet for å tilhøre sentrum-venstre i latin-amerikansk kontekst, mens Venezuelas regjering fordømmer VP for å være høyreekstremt. Som sosialdemokratisk parti har det vært medlem av Sosialistinternasjonalen siden desember 2014. VP er ett av fire venezuelanske opposisjonpartier som tilhører internasjonalen.

Politisk innflytelse

VP tilhører opposisjonsblokken som har absolutt flertall i Venezuelas parlament Asamblea Nacional. Imidlertid fratok landets høyesterett forsamlingen all makt i mars 2017 og overførte dets myndighet til seg selv. Partiet har stått i fronten for et opprør mot landets sosialistregjering som kulminerte 10. januar 2019, da partiets parlamentariske leder Juan Guaidó erklærte seg selv som landets fungerende president med støtte i parlamentet efter et omstridt presidentvalg 20. mai 2018.
Litauens ambassade i Oslo

Historie

Diplomatisk kontakt ble opprettet med Norge i 1991, like etter selvstendighet fra Sovjetunionen. Samme år ble det åpnet norsk ambassade i Vilnius, mens den litauiske ambassaden i Oslo ble åpnet høsten 1994.
Thalia Teater

Historikk

Thalia Teater drev privatteater i Oslo med utgangspunkt i Chateau Neuf fra 1985 til 2008. I tillegg til produksjoner i Chateau Neuf, har selskapet hatt forestillinger på turné på landsbasis, og produsert forestillinger på Chat Noir, Edderkoppen, Scene West Victoria og Oslo Spektrum. Utenbys har selskapet produsert forestillinger i Bergen, Trondheim og Tønsberg. I løpet av disse årene har teateret hatt ca. fore millioner besøkende.
Thalia Teater måtte våren 2008 flytte fra Chateau Neuf etter 23 års drift.
Høsten 2009 produserte Thalia Teater Cats, Hulemannen og Avslørte bondepiker.
Samme år ble Hulemannen med Sven Nordin avsluttet etter en no år lang turné. Høsten 2010 var Sven Nordin tilbake med oppfølgeren til Hulemannen med forestillingen PAPPA!. Premieren fant sted i Lillestrøm Kultursenter i september og forestillingen var på turné over hele landet, samt som sommershow i Oseberg Kulturhus i Tønsberg i juli 2011.
I august 2010 overtok Thalia Teater den daglige driften av Chat Noir Teater i Oslo. Chat Noir er teatret som siden 1912 har vært landets ledende scene for show, humor og musikk i nærmere 100 år.
Turion

Turion er et forkortet, kompakt overvintringsskudd hos planter. De er vanligst hos vannplanter, men finnes også hos noen landplanter, for eksempel mjølkeslekta. Hos vannplantene løsner de når vinteren begynner og synker til bunns. Bunnvannet blir ofte ikke kaldere enn 4 °C, og slik overlever planten vinteren. Om våren utvikler turionen seg til en ny plante.
Nettolønnsordningen

Nettolønnsordningen er en støtteordning (subsidie) til norske rederier og sjøfolk hvor fartøyene registrert i Norsk Ordinært Skipsregister (NOR). Staten refunderer beløpet sjøfolkene betaler i skatt. Rederiene betaler i virkeligheten bare nettolønnen. Støtteordningen for norske sjøfolkene har blitt endret et tjuetall ganger siden 1996.
Lakselvtindan

Lakselvtindan er et fjellmassiv i Tromsø kommune i Troms. Det er en del av Lyngsalpan og ligger sørøst for bygda Lakselvbukt. Lakselvtindan inneholder ti topper på over 1 000 moh, hvorav den den høyeste toppen er Store Lakselvtinden med en høyde på 1 616 moh.
Guineansk franc

Den første francen

Den første guineanske francen ble innført i 1959, for å erstatte CFA-franc. Det var 1, 5, 10 og 25 franc mynter (laget av aluminiumbronse) med sedler (datert 1958) på 50, 100, 500, 1 000 5 000 og 10 000 franc. En annen serie med sedler ble utstedt i 1960, uten 10 000 franc. Den andre serien hadde samme portrett, men med ulike farger og design for å reversere den første. En ny utgave av mynter i 1962 ble laget av kobbernikkel.
Fei Junlong

Bakgrunn

Han ble rekruttert til Kinas luftvåpen i 1982. I luftvåpenet ble han utdannet med toppkarakterer og ble pilot, flyinstruktør og flyteknologi-inspektør. Han ble gift i 1991 og har en sønn. På sin fritid liker han å drive med kunst.

Romfartskarrieren

Som oberst ble Fèi utvalgt til å bli taikonaut i 1998. Han var en av de siste fem utvalgte til Shenzhou 5-ferden, som ble Kinas første bemannede. Junlong var kommandør ombord på Shenzhou 6, som ble skutt opp 12. oktober 2005, sammen med Niè Hǎishèng. De landet 17. oktober 2005.

Etter romfarten

En asteroide (9512 Feijunlong) er oppkalt etter ham.
Grefsensetra

Grefsensetra, Grefsenkollveien 20, var i mange år et populært utfarts- og serveringssted. Tidligere var det en husmannsplass her under Østre Grefsen gård som ble kalt «Fjellstua». Bygningen lå der hvor Grefsenseteren Boligsameie ligger i dag. Stedet ble nedlagt på begynnelsen av 1980-tallet og brant ned til grunnen natt til 1. januar 1988.
Michel Sabbah

Midtøstenkonflikten

Under et besøk i Nidarosdomen i Trondheim, sommeren 2008, uttalte Sabbah at «Israels uvilje er det største hinderet for fred». Han uttalte videre at «På israelsk side er de som sier nei til fred myndighetene selv, regjeringen. På palestinsk side er de som sier nei til fred politiske ekstremister». Kilde: Andersen, Ole-Einar (30. juli 2008). «Ekstremisme eller fred». Adresseavisen (norsk): 4.
 Han kom i 2005 med fordømmelse av den israelske delingsmuren og oppfordret Israel til å rive den.
Pasma tasmanica

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 30 millimeter), kraftig, mørkbrun smyger med små, hvite flekker.

Levevis

Larvene utvikler seg på ulike gress.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Australia og Tasmania.
Eidsfjorden (Åfjord)

Eidsfjorden er en del av Skråfjorden i Åfjord kommune i Trøndelag. Fjorden er 4 kilometer lang, og går fra Grimstadøya nordøstover til det smale sundet Straumen. Videre innover fortsetter Skråfjorden under navnet Grytfjorden.
Fjorden er oppkalt etter Dragseidet på sørsida av fjorden. Eidet er rundt 300 meter bredt og fører over Dragseidvågen i Åfjorden, som går parallelt med Skråfjorden. 
Fv50 går langs sørøstsida av fjorden.
Tsjadsjøen

Tsjadsjøen er en av Afrikas største sjøer. Den ligger der statene Tsjad, Nigeria, Niger og Kamerun møtes. En gang var innsjøen den fjerde største i verden. Våtmarksområdet tilknyttet Tsjadsjøen var Afrikas nest største, og hadde et svært rikt dyreliv. Intense tørkeperioder har imidlertid gjort at vannstanden i sjøen har sunket drastisk, og i dag er den bare en tiendedel av den opprinnelige størrelsen. Innsjøens størrelse var i utgangspunktet på 1,5 millioner kvadratkilometer. 90 prosent av vanntilførselen kommer fra elven Chari. Vannstanden i innsjøen er i dag svært lav, men allerede før de verste tørkeperiodene, hadde Tsjadsjøen en dybde på bare fem til åtte meter. Forandringer i gjennomsnittlig årlig nedbør påvirker også innsjøens vannstand ettersom en vesentlig del av sjøens vannvolum er regnvann.
Kvalsundbrua

Historie

Den 11. juni 1934 ble Skipsaksjeselskapet Kvalsundfergen opprettet, med en aksjekapital på 45 200 kroner. Selskapet kjøpte inn ferga «Kvaløy», som hadde kapasitet til å frakte tre biler eller én buss ombord. I 1954 kjøpte selskapet inn en ny ferge, for å kunne transportere den økte biltrafikken. Den nye ferga hadde kapasitet til ta med åtte biler ombord.

Planlegging

I 1962 sendte Vest-Finnmark Interkommunale Tiltaksråd (VFIT) en anmodning til Vegdirektoratets bruavdeling om å utarbeide planer for en bru over Kvalsundet, inkludert en kostnadsberegning. Målet var å ha en bru ferdig til 1968. Fylkestinget i Finnmark vedtok å støtte anmodingen samme høst. Den 1. desember 1962 ble det opprettet en komité som skulle arbeide videre med saken på vegne av VFIT. På årsmøtet til VFIT sommeren 1963 ble kommunene i Vest-Finnmark invitert til å tegne andeler i bruprosjektet. Målet var å få inn 2 millioner kroner fra kommunene og 1 million fra næringslivet. Hammerfest, Kvalsund og Kistrand kommuner tegnet andeler på tilsammen ca. 700 00 kroner. I september 1964 foretok Statens vegvesen de første oppmålingene for en potensiell bru, som ble kostnadsberegnet til 25 millioner kroner.

Åpningen

Brua ble åpnet i 1977 og kostet 72,5 millioner kroner å bygge, med en bompengeandel på 12,3 millioner kroner. Det kostet 10 kroner å passere brua. Kvalsundbrua ble laget etter tegninger av Skjombrua i Nordland. Avvik i byggingen gjorde hovedspennet noen cm lengre, og Kvalsundbrua ble dermed Norges lengste fram til Skarnsundbrua åpnet i 1991. Brua var nedbetalt i 1991.
Tynagh gasskraftverk

Tynagh gasskraftverk er et varmekraftverk i County of Galway i Irland. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 404 MW, fordelt på én kombinasjonsblokk med kogenerasjon. Anlegget ble påbegynt omkring 2003, og stod ferdig i 2006. Brenselkilden er naturgass. Operatør er Tynagh Energy Ltd. Teknologien kommer fra bl.a General Electric.
Roing under Panamerikanske leker 1967

Roing under Panamerikanske leker 1967. Roing var med som en av tjue sporter i de femte Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg i Canada fra 23. juli til 6. august 1967. Det var sju roøvelser for menn. USA ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Argentina med en.
Pupienus

Tidlige år

Historia Augusta, et upålitelig verk med keiserbiografier fra denne perioden, framstiller Pupienus som et eksempel på forfremmelse via cursus honorum grunnet militær framgang. Verket hevder at han var sønn av en smed, deretter adoptert av Pescennia Marcellina (som ellers er ukjent), og som begynte sin karriere som en centurio primus pilus, deretter tribunus militum før han ble pretor. Han var faktisk en del av aristokratiet, skjønt fra de lavere delene, og ganske mulig nylig opprykket. Ettersom han kom fra den tidligere etruskiske byen Volterra, har det blitt spekulert om han kan ha vært sønn av Marcus Pupienus Maximus, en senator som kan ha vært det første medlem av hans familie som ble medlem av det romerske senatet, og hans hustru Clodia Pulchra.
Pupienus’ karriere var imponerende og tjenestegjorde i en rekke betydningsfulle posisjoner i løpet av regjeringstiden til det severanske dynasti gjennom slutten av 100- og tidlig på 200-tallet. Det omfattet utnevnelser som prokonsul av de senatoriske promagistratprovinsene Bithynia et Pontus, Achaea, og Gallia Narbonensis. Han ble senere utnevnt til keiserlig legat (Legatus Augusti pro praetor) til en av de germanske provinsene, mest sannsynlig etter hans første konsultid, ca. 207. I løpet av hans tid som guvernør var han ganske populær og oppnådde flere militære seirer over sarmatere og germanske stammer.
I 234 under de siste årene av Alexander Severus’ styre ble han installert som konsul for andre gang. Det samme året ble han også utnevnt til Praefectus urbi (urban prefekt) for Roma og fikk et omdømme for å være streng, såpass at han ble upopulær blant Romas lavere klasser.

Familie

Pupienus hadde minst tre barn. Hans eldste sønn, Tiberius Clodius Pupienus Pulcher Maximus, var en consul suffectus en gang rundt 235, og var patronus, beskytter, av byen Tibur utenfor Roma. Hans yngste sønn, Marcus Pupienus Africanus Maximus, var consul ordinarius i 236 som kollega av keiser Maximinus Thrax. Disse konsulskap innenfor familien på tvers av styrene til Alexander Severus og Maximinus Thrax viser at familien hadde innflytelse og sto høyt på rangstigen. Pupienus hadde også en datter ved navn Pupiena Sextia Paulina Cethegilla, og som var gift med Marcus Ulpius Eubiotus Leurus, også romersk konsul.
Finnskogen

Finnskogen (offisiell skrivemåte), eller Finnskogene (finsk: Suomalaismetsät), er et stort sammenhengende skogområde som strekker seg langs begge sider av riksgrensen mellom Solør i Norge og Värmland i Sverige. Lokalt uttales navnet fiɳɳ`skoga hvilket er en stivna dativform av navnet. Eidskog Finnskog, Vinger Finnskog, Brandval Finnskog, Grue Finnskog, Hof Finnskog, Åsnes Finnskog og Våler Finnskog finnes brukt om deler av området i henhold til tidligere kommunegrenser. Området er spredt befolket. Svullrya i Grue kommune danner et slags uoffisielt senter for den norske delen av Finnskogen.

Utstrekning

Området ligger i kommunene Kongsvinger, Grue, Åsnes og Våler i Hedmark i Norge og i Torsby kommun i Värmland i Sverige. Det kan grovt sett avgrenses av bebyggelsene ved Glåma i vest, Klara i øst, Eidskog (Skotterud og Magnor) i sør og Trysilvegen (Rv 25) i nord.
Vegetasjonsmessig er Finnskogen preget av skrinn morenejord med furu og lyngmoer. Jordbruket er preget av små gårdsbruk med dyrehold og lite kornproduksjon.

Historie

Områdene har navn etter de finske innvandrerne, såkalte skogfinner, som bosatte seg der på 1500-tallet og 1600-tallet. Kjerneområdet for den norske finnekulturen ligger i Grue og Åsnes. Innvandringen kom i overveiende grad fra området Savolax i Finland. Det finnes også tilsvarende finnskoger eller finnemarker andre steder på Østlandet, både mellom Hedmark og Akershus og mellom Akershus, Oppland, Oslo og Buskerud (se Finnemarka der). Også i Sverige finnes det slike isolerte «finnskoger», blant annet Orsa Finnmark i Dalarna og i Tiveden i Västra Götalands län.
Skogfinner er i dag anerkjent som en nasjonal minoritet. Den årlige festivalen Finnskogdagene feirer proklameringen av Republikken Finnskogen.
Tarquinio Merula

Liv og virke

Tarquinio Merula var organist i Lodi fra 1616 til 1622, deretter ble han kapellmester ved Santa Maria Maggiore i Bergamo og i 1623 hofforganist hos kong Sigismund III av Polen i Warszawa. Merula vendte tilbake til Italia i 1628 og ble organist og konsertmester ved Sant'Agata og kapellmester ved Cattedrale di Cremona. Fra 1633 til 1642 bekledte han i sine tidligere poster i Bergamo, og fra 1652 til sin død var han på ny ved katedralen i Cremona.
Takket være Amati-familien hadde Cremona allerede fra andre halvdel av 1500-tallet vært et betydelig senter for bygging av strykeinstrumenter, og etterspørselen etter instrumentalmusikk var stor blant områdets adelige og patrisiere. Merula og Niccolò Corradini var blant de komponister som dekket behovet for både kirkelig og verdslig musikk.

Musikk og betydning

Merula var en nøkkelfigur i den tidlige utviklingen av musikkformer som modnet senere i barokk-æraen: variasjoner over generalbass, sinfonia, kantate, arie og sonateformene da chiesa og da camera.
I kirkemusikken brukte Merula mange av Monteverdis teknikker, men utviklet også selv motetter for solostemme akkompagnert av strykere. I utgivelser fra 1639, 1640 og 1652 finnes messer over en ostinat bass, eksempelvis formene ruggiero og romanesca. Noe av Merulas musikk minner om Giovanni Gabrielis concertato-stil. En moderne følelse for tonalitet er gjennomgående.
Merulas verdslige musikk inkluderer madrigaler med instrumental ledsagelse, ofte bruker han Monteverdis stile concitato-teknikk, og formalt peker han framover mot den senere barokke kantateformen med oppdelingen i aria og resitativ. Han skrev en opera, La finta savia (1643), basert på en libretto av Giulio Strozzi. De flerstemmige instrumentalverkene, som canzoni, balli og sonater, hører til de mest bemerkelsesverdige eksemplene på fiolin- og triosonate-litteraturen fra tiden før 1650.
Seier'n er vår (Fleksnes)

Seier'n er vår er en episode fra 1976 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn NRK fra 1972 til 2002.

Handling

Ingen kan stoppe Fleksnes fra å få oppleve et av livets høydepunkter: VM på skøyter i Göteborg. Turen går med tog sammen med noen kompiser og der blir de sittende sammen med tre herrer som har helt andre interesser enn skøyter.
Helgøy (Finnøy)

Helgøy er en av Sjernarøyane i Finnøy kommune i Rogaland.
Postadressen er 4174 Helgøysund (postkontor 1909-1998), sannsynligvis valgt for ikke å blandes sammen med 9149 Helgøy postkontor i Karlsøy kommune i Troms (postkontor 1880-1996).
Det er en annen Helgøy i samme område; 4167 Helgøy i Ryfylke (brevhus II 1980-1997), rett øst for øya Fogn.
Kinsarvik kirke

Inventar

Antemensalet  (dekorert framside av alter) i Kinsarvik kirke er et av de mest verdifulle malerstykkene i nordeuropeisk middelalderkunst. Den er laget av 4 furubord 1,96m x 1,03m. Antemensalet viser frelseren på korset og korsfestingen. Over korset står det: «Iesus Nazarenus Rex Iuderu» (Jesus av Nasaret, Jødekongen). 
Rundt kanten står det: «NEC-DS-NEC-HONO-PRESES-QVM-CARNIS-YNACO-SET-DS-EST-HONO-PRESES-QVAN-SING-NAT-YMAGO» («Verken av Gud eller menneske er dette bildet, som du ser. Men det er et bilde både av Gud og menneske»). Maleren har vært dårlig i latin og gjort flere feil.
Originalen står nå på Bergen Museum, men en kopi er ennå i Kinsarvik kirke.
 Døpefonten  fra middelalderen er av kleberstein. Den har en firkantet fot med kort, tjukt skaft og ei rund skål. Under døpefonten er det et hull som vannet etter dåpen rant ut gjennom.
 Kirkemodellen  i Kinsarvik kirke er en korskirke med et høyt midttårn og flere småtårn. Et sagn forteller at det var skotter som bygde kirken og at de hadde med seg kirkemodellen. Dette var en modell av en kirke i Skottland. Kirken ble ikke bygd fordi den var for dyr å bygge og at tårna ville bli ødelagt av vær og vind. 
Modellen ble sannsynligvis brukt som gjemmested for en eller flere relikvier. Originalen står nå på Bergen Museum, men en kopi står fremdeles i kirken.

Spådom

Det er en gammel  spådom  som forteller at kirken skal rase sammen under ei gudstjeneste. Under gudstjenesta søndag 7. mai 1865 så det ut til at spådommen skulle bli oppfylt. Rett etter at prost Irgens var ferdig med prekenen, begynte kirken å riste, sprekker i veggen utvidet seg og kalken dryste ned fra veggene. Folk fikk panikk og prøvde å komme seg ut. Mange ble skadd, men ingen alvorlig. Prost Irgens stod rolig hele tiden, og når alt hadde roet seg, holdt han en tale om at ingen kan slippe bort fra Guds vilje.
Under Storeflaumen i desember 1743 ble en stor del av kirkegården vasket vekk av vannet og kistene fløt ut på fjorden. Et sagn sier at kisten til Engel Simonson Ringøy som døde i 1739 fløt i land i båtstøa hans på Ringøy. Kistene ble hentet inn igjen og lagt under gulvet i kirken. 
Under gulvet i koret er det og en krypt der sogneprest Løgit, kona og barna hans ligger. Det ligger også to navnløse kister der.
Tøvik

Tøvik er et sted i Averøy kommune i Møre og Romsdal. Her var det ferge som gikk fra Tøvik til Ørjavika i Eide kommune før Atlanterhavsveien ble bygd.
Irans herrelandslag i håndball

Irans herrelandslag i håndball er Irans landslag i håndball for herrer.
Iran tok bronsemedalje under det asiatiske mesterskapet i 2014 og kvalifiserte seg derfor til Håndball-VM 2015 for første gang.
Senait Mehari

Liv i Eritrea

Meharis fødselsdag er offisielt 3. desember, men det eksakte fødselsåret er ikke kjent. Det ligger trolig mellom 1974 og 1976. Faren var eritreer, moren var etiopier. Etter å ha blitt forlatt som spedbarn i en koffert av moren, overlatt til å dø, ble hun reddet, og gikk siden under navnet «barnet fra kofferten». Hun ble sendt til det statlige barnehjemmet «Orfan» i Asmara, og to år senere til et barnehjem drevet av italienske ordenssøstre. Etter å ha bodd der noen år ble hun tatt hånd om av sin tante.
Da Mehari var seks år sendte faren henne, sammen med hennes halvsøstre Tzegehana og Yaldiyan, til geriljaen Eritrean Liberation Front, hvor hun måtte arbeide for soldatene i forskjellige leire.
I begynnelsen av 2007 oppstod kontrovers om Mehari kunne betegnes som «barnesoldat», etter at fjernsynsprogrammet «Zapp» på NDR hadde gjort egne undersøkelser av hennes bakgrunn.

Liv i Tyskland

Tre år etter at Mehari ble sendt til geriljaen ble hun og søstrene reddet av onkelen Haile, som tok dem med seg til Sudan, der de bodde de neste tre årene. Hennes far emigrerte i mellomtiden til Tyskland, og bad om at jentene kom etter. En stund bodde de sammen i Hamburg, men ettersom faren slo Senait, fikk hun plass i et ungdomshjem.

Sanger og forfatter

Mehari begynte å skrive sine egner sanger på tigrinya, tysk og engelsk, og fikk sitt gjennombrudd i Tyskland i 2001 med singlene «Leben» og «Aura».
I 2004 offentliggjorde Mehari selvbiografien Feuerherz, hvor hun skriver om tiden som barnesoldat i Afrika.
I november 2005 utkom Meharis første album, Mein Weg, og i mai 2006 kom hennes nye bok Wüstenlied, hvor temaet igjen er hennes røtter i Eritrea og hvor hun forsøker å finne sin plass i verden.
Cape Bauld

Cape Bauld er et nes nord på Quirpon Island, på den nordøstligste spissen av Great Northern Peninsula på øya Newfoundland i den canadiske provinsen Newfoundland og Labrador.
Cape Bauld ligger helt øst i Belle Isle-stredet.
En fyrlykt av tre ble bygget på kappet i 1884. I 1908 ble det erstattet av et fyrtårn i jern. Det nåværende fyrtårnet ble bygget i perioden 1960–1961. Fyrvokterboligen er fra 1920.
Cape Bauld er blant stedene som er nevnt som landgangssted for den genovesiske oppdageren Giovanni Caboto den 24. juni 1497.
Det kinesiske vitenskapsakademi

Det kinesiske vitenskapsakademi (forenklet kinesisk: 中国科学院; tradisjonell kinesisk: 中國科學院; pinyin: Zhōngguó Kēxuéyuàn, på engelsk: The Chinese Academy of Sciences [CAS]), tidligere kjent som Academia Sinica, er Folkerepublikken Kinas nasjonale akademi for naturvitenskaper. Det deler historiske røtter med Academia Sinica i Taipei.
Det har sitt hovedkvarter i Zhongguancun i bydistriktet Haidian i Beijing, og har avdelinger landet rundt. Det er en institusjon underlagt Kinas Statsråd, det vil di regjeringen. Akademiet har initiert hundrevis av kommersielle selskaper, blant annet selskapet Lenovo.