google/wiki40b huggingface dataset:
Peronycha

Utseende

Små (3 - 4 millimeter), avlange, svarte bladbiller uten metallisk glans. Gruppen er lett å kjenne på at oversiden er dekket av skarpe pigger, artene kan minne om bittesmå piggsvin. Dekkvingene har tallrike, ganske korte pigger langs sidekanten av hver dekkvinge og flere pigger oppe på ryggen, pronotum har fem pigger på hver side. Antennene er 11-leddete, ganske tynne, rundt halve kroppslengden, de seks innerste leddene med pigger. Dekkvingene er jevnbrede med åtte uregelmessige punktrader.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artenes vertsplanter er ukjente, de fleste beslektede arter lever på ulike gress.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Georg Dedichen

Karriere

Etter examen artium gikk han ved Trondheim Tekniske Skole, før han var fire år i Tyskland. Han fikk sin dr.chem. ved Universitetet i Kiel 1894 på avhandlingen Synthesen von Benzolhydragenen mittelst Hydrazinhydrat veiledet av  Theodor Curtius.
Deretter var han amanuensis i kjemi ved Det Kongelige Frederiks Universitet frem til 1911, overingeniør i Patentstyret 1911-17, før han i 1917 gikk til sjokoladefabrikken Freia som leder for dets forsøkslaboratorium frem til 1926. Det var i hans periode at  Freia lanserte Firkløver (1926) og Monolit (1926).
Han var også ansvarlig for det kjemiske innhold i Teknisk Ukeblad.  I 1930 ble han dosent i kjemi ved Universitetet.

Familie

Han var sønn av Hans Gabriel Sundt Dedichen (1836–1899), som var lege ved Modum bad, og Caroline Henriette Fredrikke Thaulow (1836–1917), som var datter til lege Heinrich Arnold Thaulow, grunnlegger av Modum bad. Georg Maria giftet seg 1902 med kokebokforfatteren Hetna Ingeborg Brandes (1876–1936) og ble således svigersønn til den danske politiker Edvard Brandes. Sammen fikk de flere barn, deriblant skipsmegler Jan Kurt Dedichen, som var gift 1929–1935 med sangerinnen Aase Bye. 
Georg Marias søster Christiane Jeanette Aimëe (1872-1959) var gift med rådmann i Oslo Jacob Vilhelm Rode Heiberg (se slekten Heiberg).
Hans tre brødre var psykiater Henrik Arnold Thaulow Dedichen (1863–1935), som var far til forfatterinnen Aimée Sommerfelt, lege Lucien Dedichen (1867–1944) og Hagbart Emil Waldemar Dedichen (født 1865). De fire brødrene var en tid del av Kristiania-bohemen. Han var også ungdomsvenn av Edvard Munch, som i 1922 fikk oppdraget med å utsmykke spisesalen til Freia Sjokoladefabrikker, der Dedichen var ansatt.
Bomullspinne

Bomullspinner (ofte kalt Q-tips) er små plast-, papir- eller trepinner med bomull på hver ende. De har flere anvendelser som for eksempel innen personlig hygiene, i medisinen eller ved påføring av sminke. Den vanligste bruken er til rengjøring av øregangen, men det anbefales ikke at den stikkes inn i selve øret. Bomullspinnen ble oppfunnet på 1920-tallet av den polsk-amerikanske Leo Gerstenzang. Han ble inspirert av sin kone som brukte en tannpirker med bomull på tuppen for å rense øret til deres sønn.
Greve av Urgell

Greve av Urgell var en adelstittel i Catalonia. Den er kjent siden begynnelsen av 800-tallet. I 1413 gikk den sammen med den aragonske krone. Grevskapet omfattet på det meste Alt Urgell, Noguera, Solsonès, Pla d'Urgell, Urgell og Andorra. Hovedstaden var La Seu d'Urgell og senere Balaguer.
Walmart

Kritikk

Walmart har blitt sterkt kritisert fra mange hold i lang tid, blant annet for å presse ut mindre konkurrenter og for dårlige arbeidsforhold og aktiv motarbeiding av fagforeninger.  I juni 2006 trakk Statens pensjonsfond – Utland, med sine nesten 670 millioner investerte kroner, seg ut av selskapet etter anbefaling fra Etikkrådet.
I 2005, ble en dokumentaren Wal-Mart: The High Cost of Low Price sluppet, denne filmen omhandler Walmarts behandling av ansatte, primært i USA, men også ved produksjonsanlegg i Kina; hvordan etableringen av en Wal-Mart-butikk representerer en konkurranse som kan bety at forretninger i småbyer blir utkonkurrert; og firmaets praksis i forhold til miljøspørsmål.
Selskapet har vært innblandet i flere rettssaker opp gjennom årene som omhandler arbeidernes rettigheter.
Pholidochris

Utseende

Nokså store (26-36 millimeter), kraftige, blanke til matte oldenborrer.

Levevis

Larvene lever i jorda som vanlig for oldenborrer.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Mashan (Jixi)

Mashan (kinesisk: 麻山区, pinyin: Máshān Qū) er et bydistrikt i den byprefekturet Jixi i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 411 km² og teller 40 000 innbyggere (2004).

Samferdsel

Kinas riksvei 201 fører gjennom området. Den begynner i Hegang i provinsen Heilongjiang og fører via blant annet Mudanjiang og Dandong sør til Liaodonghalvøya til Lüshunkou/Dalian.
Metopides

Utseende

Middelsstore, gråbrune trebukker. Hannen har lange antenner. Pronotum er tønneformet med en liten pigg midt på hver side.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Vest-Malaysia i vest til Sulawesi i øst.
Jiuding Shan

Jiuding Shan er et fjell i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i Daxuefjellene, del av et komplisert fjellsystem i vestlige Sichuan, langs østre rand av Tibetplatået.
Jiuding Shan er 4969 moh.
USS «Houston» (CA-30)

USS «Houston» (CA-30) (opprinnelig CL-30) var en amerikansk krysser av Northampton-klassen. Hun ble sjøsatt i 1929 og var det andre skipet som bar navnet «Houston». Hun ble bygget ved Newport News Shipbuilding & Drydock Company i Newport News i Virginia. «Houston» var også favorittskipet til den amerikanske presidenten Franklin D. Roosevelt, og hadde derfor egen bar og orkester ombord, samt andre fasiliteter til bruk for presidenten når han var ombord.

ABDA-COM

«Houston» befant seg ikke ved Pearl Harbor ved det japanske angrepet på marinebasen den 7. desember 1941, men var på vei til Darwin i Australia for å tilslutte seg til en flernasjonal alliert flåte, kalt ABDA-COM (American-British-Dutch-Australian Command), som bestod ov om lag 15 skip fra de ulike nasjonene. Flåtens operasjonsområde var Stillehavet, og skulle blant annet drive patruljetjeneste for å hindre at de japanske styrkene skulle kunne invadere nederlandsk Øst-India. Dessverre fungerte kommunikasjonen mellom de ulike lederne i flåten dårlig, fordi alle hadde sine egne meninger om hvordan flåten skulle operere, og mange av flåtens skip ble senket uten at de klarte å påføre sine japanske fiender store tap.

Slaget om Sunda-stredet

Den 28. mars 1942 var bare den amerikanske krysseren USS «Houston», den nederlandske krysseren HNLMS «Evertsen» og den australske krysseren HMAS «Perth» de gjenværende skipene i flåten. Resten av fartøyene hadde blitt senket i slaget om Javahavet, og nederlaget for den flernasjonale flåten var totalt. De tre gjenværende skipene forsøkte å flykte, men natten til 1. mars 1942 seilte de rett inn i en japansk landgangs flåte med mer enn 20 krigsskip og 50 troppeskip. «Perth», som ledet formasjonen, åpnet ild mot japanerne før de allierte hadde innsett hvor stor den japanske flåtestyrken egentlig var. Iløpet av timene som fulgte ble «Perth» raskt senket, og gikk ned med 353 mann av det opprinnelige mannskapet på 681. «Houston» hadde blitt rammet av bombefly under slaget i Javahavet, og av den grunn var bare seks av de ni 20 cm kanonene i stridsdyktig tilstand. Dette svekket naturligvis hennes ildkraft, og etter noen få timer var skipet så sønderskutt at mannskapet måtte forlate skipet. Hun gikk ned med baugen først, med intense flammer herjende på dekk. Av de 1061 sjømennene ombord, overlevde bare 368. Disse havnet senere i japansk fangenskap, hvor mange også omkom. De japanske tapene var på fem senkede fartøyer, som alle hadde blitt senket av sine egne skip i forvirringen som oppstod.
«Evertsen», som lå noen mil lenger bak, oppdaget kanonilden, og forsøkte å flykte fra kampene. I stedet seilte hun rett inn i to japanske kryssere, som gjennom en kraftig ildgivning nærmest ødela skipet. Med flammer over hele akterdekket klarte likevel «Evertsen» å komme seg unna, men sank ikke lenge etter. Sjøfolkene som overlevde infernoet, ble tatt til fange noen dager senere.
Code

Code er et engelsk/norsk black metal-band startet i 2002.
Bandet ga ut sin første demo, Neurotransmissions: Amplified Thought Chemistry, i mars 2002. Etterhvert fikk bandet kontrakt med Spikefarm Records på Spinefarm Records og ga ut albumet Nouveau Gloaming i juni 2005. Bandets andre album, Resplendent Grotesque, ble gitt ut i juni 2009 og ble nominert til Spellemannprisen 2009 i klassen metal.
Bukidnon

Navnet Bukidnon

Bukid er et ord for fjell; bukidnon betyr fjellbygg (fjellboer).

Politisk inndeling

Bukidnon er delt i 2 "cities" (bykommuner) og 20 "municipalities" (landkommuner).
Heterogastridae

Utseende

Tegene er avlange til avlangt-ovale. Noen arter etterligner maur. Forvingens membranøse del har en eller to lukkede celler.

Levevis

Heterogastrinae lever som de fleste Lygaeoidea av å suge ut næringsstoffer fra frø. De ser ikke ut til å være svært spesialiserte på visse plantearter, men en del arter går på leppeblomstfamilien (Lamiaceae) og neslefamilien (Urticaceae). I Afrika er det mange arter som går på fiken (Ficus spp.) og trenger inn i disse plantenes spesielle, lukkede blomster/frukter (sykonier).
Annette Bjelkevik

Trivia

Under Enkeltdistanse-NM 2003 på Geithus gikk søsken-trioen bort og tok alle medaljene på 1500m for damer med Annette på toppen av pallen og med Hedvig på sølvplass og da med Silje på bronse-plass.
Dette var første gang dette skjedde i et senior-norgesmesterskap i hurtigløp på skøyter.
Mladenovac

Mladenovac (serbisk: Младеновац) er en av de 17 bykommunene i Beograd by. Kommunen hadde 52 450 innbyggere i 2002.
Navnet Mladenovac stammer fra det serbiske ordet «Mlad» som betyr «ung» på norsk. Kommunen har fått navnet etter en serbisk helt som het Mladen.
De fleste beboerne i Mladenovac arbeider i de store industrifabrikkene Keramika, Petar Drapi, Progres, Minel trafo, Elektrosumadija, Cobest og Makovica, som er blant de de største selskapene i Serbia.
Cold (slekt)

Cold er en norsk slekt som stammer fra Anders Madsen Cold (1605–1683) som var prest i Øyer og gift med Sara Frantzdatter hvis far Frantz Andersen Riber (død 1646) var prest i Øyer før Anders Madsen Cold.  
Det er uvisst om Anders Madsen Cold er i slekt med kjøpmann og borgermester Anders Nielsen i Christiania ca 1610. Det er heller ikke kjent noen slektsforbindelse til lagmann Tore Torkelsen Kold (f. 1458 d. ca 1491 i Stavanger) som er stamfar til slekten Koll som idag bruker navnet Kaald.

Slektsvåpen

Skjoldmerket er et stilisert trollansikt som også er i hjelmtegnet. Våpenskjoldet er med på våpenanetavlen for Maren Jørgensdatter (Staur) fra 1685, samt i Nicolas Bergs våpenbok fra 1712 (gjengitt på Arnstein Rønnings nettsted med navnet Koll/Cold). 
Slektsforskeren S. H. Finne-Grønn antok at denne våpenfiguren er en feiltolkning av et segl som viser en oval med to krysslagte staver og omgitt av stråler. Dette seglet tilhørte  Anders Nielsen ca 1610. Men det er ikke påvist om Anders Nielsen er i slekt med Anders Madsen Cold (død 1683). 
Våpenet ble antakelig tatt i bruk sent på 1600-tallet. Nicolas Bergh påstår i sin våpenbok at det ble brukt av Karen Cold som skal ha vært mor til Christoffer Trondsen. Våpenet og slekten er med i det første danske adelsleksikon, men er ikke med i Thiset og Wittrups Nyt Dansk Adelslexikon, København 1904.
Vettakollen

Vettakollen er en kolle, en ås og et område i bydelen Vestre Aker i Oslo. Åsen ligger vest for Sognsvann, og sørøst for Holmenkollen. Vettakollen var kollen til Grimelund gård, og navnet kommer av ordet vete som betyr varde. Selve toppen ligger i Nordmarka, med en høyde på 419 moh. Innbyggertallet i Vettakollenområdet er 2 756 mennesker.

Geografi

Vettakollen var tidligere en del av Grimelund gård (gårdsnummer 35). Vettakollen og Holmenkollen skilles av Skådalsbekken og Skådalen. Toppen ligger 419 moh. Rundt Vettakollen er det også et boligstrøk, og det finnes også en egen T-bane-stasjon med navn Vettakollen. Også Gulleråsen stasjon, Gråkammen stasjon og Skådalen stasjon ligger nær Vettakollen og blir i noen tilfeller regnet som deler av Vettakollen. Innbyggertallet i Vettakollenområdet er 2 756 mennesker.

Geologi

Mellom Vettakollen og Sognsvann ligger en rekke tidligere gruver og skjerp, både Vettakollen skjerp (kobber og jern), Gaustad gruve (jern) og Riis skjerp (jernmalm). Sistnevnte ved Båntjern fremstår bare som små groper i terrenget, mens Vettakollen og Gaustad gruve hadde betydelige dimensjoner, sistnevnte med en 60 meter lang stoll. Dette er grenseområdet mellom knollekalk og akeritt, og i kontaktsonen skjedde metamorfoser dypt nede i jordas indre hvor det ble avfelt sink, kobber og jern. Gruvene ble drevet fra 1540 og skiftevis til 1620 og videre en tid på 1700-tallet. Her går Ankerveien forbi og betjente gruvene. Øst for Sognsvann ligger også et mindre geologisk grensefelt med Sogn gruve.

Navn

Navnet «Vettakollen» kommer av det gamle ordet «vete» (norrønt viti, 'tegn, merke, varde'), som er betegnelse på de vedstabler som tidligere ble reist på visse fjelltopper, oftest nær kysten, og som ble tent når fiender nærmet seg eller var kommet til landet. Bålet var et signal om at det skulle tennes lignende bål på andre topper, og om at alle våpenføre menn skulle samles for å verge landet.

Annet

Musikkfestivalen Kollenfestivalen tar navnet sitt fra Vettakollen.
Anton Anderledy

Bakgrunn

Antonius Anderledy ble født i det tyskspråklige Sveits, ble jesuitt i 1838, og studerte filosofi og teologi ved universiteter i Roma og Fribourg. Etter at jesuittene ble fordrevet fra Fribourg i 1847, begav Anderledy seg til Piemonte. Da jesuittordenen ble forbudt også der i 1848, dro han til USA, der han ble sogneprest i Green Bay i Wisconsin.
I 1851 dro han tilbake til Europa, og kom til Bayern, Ermland og til Niederrhein i Tyskland. I 1853 ble han rektor for jesuittenes studieanstalt i Köln. I 1856 ble Anderledy kalt il rektor for Theologisches Kolleg Paderborn, og hadde dette embede i tre år. I 1859 avanserte Anderledy til provinsial, og i 1865 ble han professor for moralteologi ved Maria Laach. Fire år etter ble han rektor ved abbediet Maria Laach og i 1870 assistent for jesuittgeneralen pater Peter Johann Beckx i Roma.

Generalsuperior for jesuittordenen

Tretten år etter trådte pater Beckx tilbake som generalsuperior på grunn av høy alder, og da ble pater Anderledy valgt til hans etterfølger.
De få rundskrivene han sendte ut til ordenens medlemmer dreide seg for det meste om religiøs og åndelig tematikk: Kanoniseringen (helligkåringen) av Edmund Campion (og andre), fremme av andakten til Jesu hellige hjerte, og kanoniseringene av Alphonsus Rodriguez, Johannes Berchmans og Aloysius Gonzaga.
Han uttrykte sterk støtte til pave Leo XIII, først ved å gi sterke støtte (i et brev av 1884) til pavens fordømmelse av frimureriet i Humanum genus, og senere ved å fordømme voldsomme anti-pavelige skrifter som sirkulerte i Frankrike.
På hans tid var jesuittordenen forbudt i flere europeiaske land; dette betød indirekte at ordenens apostoliske arbeid i oversjøiske verdensdeler kunne styrkes. Den kanadiske misjon kunne oppgraderes og gjøres uavhengig av England. Under Anderledy etablerte ordenen nye misjoner i Moldavia, Pune (India) og El Minya (Egypt). En rekke teologater og universiteter kunne også opprettes: Enghien (franske jesuitter i eksil i Belgia, 1887), Los Gatos (California), Kurseong (India, 1888), Tananarive (Madagaskar, 1888), og andre.
Anton Anderledy redigerte og publiserte en ny utgave av Reuters Neo-Confessarius, som han adnoterte.
Antallet jesuitter steg fra 11 481 til 13 275.
Mostratinget

Mostratinget var et tingmøte som ble holdt ved Moster kirke, på Moster på Bømlo i 1024. Her la kong Olav den hellige og biskop Grimkjell frem kristenretten som de i samråd med frie bønder på tinget fikk vedtatt. Senere ble dette også vedtatt på de ulike lagtingene, og kan dermed regnes som den formelle innføringen av kristendommen som nasjonal religion i Norge. Mostratinget er nevnt i de eldste norske lovtekstene, blant annet fire ganger i Gulatingsloven og i Frostatingsloven. Det første kapittelet i Gulatingsloven var selve kristningsvedtaket fra Olav Tryggvason sin tid.
Mostratinget danner rammen omkring den andre delen av det årlige sagaspillet «Kristkongane på Moster», som til vanlig går under navnet «Mostraspelet» og er skrevet av Johannes Heggland.
Ved Moster Amfi står en stein, som Kong Olav V, Kong Harald V og Dronning Sonja har risset navnene sine inn i.
Foran Moster gamle kirke står det tre minnesteiner av Olav Tryggvason (som holdt messe på Moster i 995), Biskop Grimkjell og Olav Haraldsson (som satte kristenretten på Mostratinget i 1024). Minnesteinene ble avduket i 1979 av kong Olav V.
Grammicosum

Utseende

En middelsstor, avlang, blankt svart trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen.
Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Dekkvingene er parallellsidige, avrundet i spissen, med et gulaktig, uregelmessig skråbånd i midten. Beina er spinkle.

Utbredelse

Arten er utbredt i Chile og det sørlige Argentina.
Residual

Residual eller feilleddet/restleddet (ofte benevnt e eller med det greske tegnet  ε (epsilon)) i en regresjonsanalyse er all variasjon i en effektvariabel som en modell ikke klarer å fange opp. Ønsket med en modell er som oftest å finne en modell som kan forklare all variasjon i en gitt forklaringsvariabel, det vil si at ønsket er residualer lik 0. Residualene kan derfor være en måleenhet på en modells forklaringsevne, det vil si hvor godt modellen forklarer forklaringsvariabelen. 
Dette utgangspunktet er grunnlaget for estimeringsmetoden minste kvadraters metode som lager en regresjonslinje ved å minimere kvadratene til feilleddene. Residualene er også grunnlaget for måleparameteren R² som er forholdet mellom all variasjon i forklaringsvariabelen og variasjonen som modellen tar med. Differansen blir alt modellen ikke tar med, men som tas opp i residualene.
Det er flere årsaker til at et feilledd eksisterer som for eksempel forklaringsvariabler som ikke blir tatt med i en modell, men som ville forklart modellen bedre. Det er flere grunner til at variabler ikke blir tatt med, for eksempel manglende data eller at man ikke er klar over variabelen.
Sticky Fingers

Accolades

På en Rolling Stone-liste fra 2003 over de beste album noensinne, kom albumet som nr. 64, og som nr. 4 av Stones' egne album, kun slått av Exile on Main St. (1972), Let It Bleed (1969) og Beggars Banquet (1968)
Edward Lloyd Limited

Edward Lloyd Limited var et britisk bok-, avis- og papirproduksjonsimperium som ble grunnlagt av Edward Lloyd (født 16. februar 1815, død 8. april 1890) fra Thornton Heath i Surrey. Hovedkontorene lå i London, der Lloyd blant annet kontrollerte papirfabrikkene langs Themsen. Selskapet eide også flere kjente aviser, som Lloyd's Illustrated London Newspaper (senere kjent som Lloyd's Weekly London Newspaper, Lloyd's Weekly Newspaper og Lloyd's Sunday News som ble slått sammen med Sunday Graphic i 1931) og Daily Chronicle (som ble slått sammen med Daily News og publisert under navnet News Chronicle i perioden 1930-1960, da avisen ble slått sammen med Daily Mail som fortsatt utgis) i London.
Mot slutten av 1800-tallet økte behovet for tremasse i Europa, noe som førte til at bedriften kjøpte seg opp i utenlandske selskaper. I 1893 kjøpte Lloyd blant annet opp daværende Hønefoss Træsliberi (etter dette kalt Hønefoss Brug), som lå langs Hønefossen i Hønefoss på Ringerike, der de etter hvert utvidet driften betydelig. I 1902 kjøpte så Lloyd også opp tresliperiet Vittingfos Bruk i Hvittingfoss, som også ble sterkt modernisert og utvidet i årene som fulgte. Fabrikkene i Hvittingfoss ble solgt til Tønsberg by alt i 1916, mens Hønefoss Brug ble solgt til Hønefoss og Norderhov kommuner i 1918. Lloyd ble imidlertid i Hønefoss til i 1936, da virksomheten ble nedlagt. Fra 1918 til da var Edward Lloyd Limited leietakere.
Transvestitus infernalis

Utseende

Transvestitus infernalis er en av blærebillene og kan kjennes på at de har oppblåsbare, røde blærer nær forhjørnene av brystskjoldet og på sidene av bakkroppen. Antennene er festet like ved eller noe foran fasettøynene, de har elleve ledd. Oversiden hos noen av artene har en mørk oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettels litt inn under bakkroppen. Beina er ganske slanke, alle føtter har fem ledd.

Levevis

Voksne blærebiller er aktive i solskinn og kan ofte sees på blomster. Både de voksne og larvene er predatore (rovdyr) og lever gjerne på bakken.
Iowas flagg

Iowas flagg er delt i blått, hvitt og rødt slik at det det midtre, hvite feltet er bredere en to to sidefeltene. I midten av det hvite feltet er det plassert en ørn som holder et bånd med påskriften "Our liberties we prize and our rights we will maintain" samt delstatens navn i rødt langs nedre kant. Flagget ble innført 29. mars 1929. Et tidligere flagg, uten de blå og røde feltene, hadde vært i bruk siden 1917. 
Iowas flagg ble innført etter påtrykk fra den patriotiske organisasjonen Daughters of the American Revolution, som tok opp flaggsaken i 1913. Organisasjonen ønsket et flagg basert på delstatens segl. Dette ble i 1917 også vedtatt av Iowas Krigsråd og distribuert til delstatens soldater som da var sendt til Europa for å kjempe i den første verdenskrig. Fordi mange mente et delstatsflagg ville ta oppmerksomheten bort fra USAs nasjonalflagg, ble det ikke fattet formelt vedtak om delstatsflagget før i 1921. Flagget ble da modifisert, etter forslag fra Dixie C. Debhardt, ved at blå og røde sidefelter ble tilført flaggduken. Fargene blått, hvitt og rødt er de franske flaggfargene. Dette skal minne om at delstaten Iowa opprinnelig var en del av Frankrikes amerikanske kolonier og først kom inn under USA i forbindelse med det såkalte Louisiana Purchase.
Kontoret för särskild inhämtning

Kontoret för särskild inhämtning (KSI, tidligere Sektionen för Särskild Inhämtning (SSI)) er en avdeling i den svenske Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST). KSI arbeider med menneskelig etterretning, et område som blant annet innbefatter anvendelse av infiltratører.
I mange år på 1980- og 1990-tallet ble KSI (da kalt SSI) ledet av Bertil Lundin.
Rabatt (frakk)

Krage

Betegnelsen rabatt om klær kan også brukes om bladkrage, en spesiell type krage som består av to firkantede, hvite lerretsstykker. Slike krager oppstod på 1600-tallet og har siden 1700-tallet vært en del av embetsdrakten for prester og dommere i enkelte land.
Barybas

Utseende

Middelsstore, nokså brede, brunlige oldenborrer. Oversiden er ujevnt kledt med avlange, lyse skjell.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Nicaragua i nord til Bolivia og Peru i sør.
Marsha Thomason

Biografi

Thomason ble født i Manchester til Phyllis McCrae og Peter Thomason. Fra hun var tretten år gikk hun på Oldham Theatre Workshop.

Skuespiller

Som skuespiller er hun mest kjent for sine roller som Nessa Holt i den amerikanske tv-serien Las Vegas og som Naomi Dorrit i Lost. For tiden har hun en fast rolle i den amerikanske tv-serien White Collar som går på den amerikanske tv-kanalen USA Network. Thomason hadde i tillegg suksess med filmen Into the Blue 2: The Reef.

Personlig

Thomason giftet seg den 5.april 2009, med Craig Sykes, en lysteknikker fra Malibu. Thomason er i tillegg en ivrig Manchester City FC-supporter.
Vannløp

Et vannløp er en betegnelse på en renne eller forsenkning i det omkringliggende landskapet, eller hulrom og sprekker under jorden, hvor ferskvann er i bevegelse. Et vannløp kan være naturlig, som elver og bekker, eller menneskelaget, som kanaler, vanntuneller og akvedukter.