google/wiki40b huggingface dataset:
Fredrik Fasting Torgersen

Tidlige dommer

I 1952 fikk Torgersen en betinget dom på 6 måneders fengsel for vold mot politiet, legemsfornærmelse og tyveri. I 1954 ble han dømt til bot for å ha slått ned en middelaldrende mann. I 1954 ble han også dømt til 6 måneders fengsel for forsøk på innbruddstyveri på et sykehjem, en straff som ble gjort betinget ved benådning.

«Torgersen-saken» (1958)

Den 16. juni 1958, 23 år gammel, ble Torgersen idømt livsvarig fengsel og 10 års sikring for drapet på 16 år gamle Rigmor Johnsen i Skippergata 6B i Oslo. Han sonet 16 år i fengsel, og ble løslatt 29. januar 1974. Aktor i straffesaken var Lauritz Dorenfeldt.
Torgersen ble i 1971 dømt for overfall på en fengselsvakt.

Forsøk på gjenopptagelse

Ved sin advokat Tor Erling Staff begjærte Torgersen gjenopptakelse av saken i 1973. Begjæringen ble sluttelig avvist av Høyesterett i 1976. I 1980-årene var det stille om Torgersen-saken, men i 1990-årene begynte mediestudenten Camilla Juell Eide å interessere seg for saken. Flere advokater leste det hun skrev og den nye interessen endte med en ny begjæring om gjenopptakelse i 1997. Denne ble endelig avvist av Høyesteretts kjæremålsutvalg i 2001.
25. februar 2004 begjærte Torgersen på nytt gjenopptakelse, denne gang overfor den nye Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker. Begjæringen ble fulgt opp med professor Ståle Eskelands utredning Bevisene i Torgersensaken. Gjenopptagelseskommisjonen sendte begjæringen til uttalelse hos Oslo statsadvokatembeter. Den 2. desember uttalte så påtalemyndigheten ved statsadvokat Anne M. Katteland at den gikk imot gjenopptakelse. Torgersens støttespillere, advokat Erling Moss og jussprofessor Ståle Eskeland, ba da om offentlig høring om de tekniske bevis i saken. I slutten av mars 2006 ble høringen avholdt i Gjenopptagelseskommisjonens lokaler i Oslo. Gjenopptagelseskommisjonen avviste 8. desember 2006 å gjenoppta saken.
Torgersen og hans støttespillere har ikke gitt opp arbeidet for gjenopptakelse og retter på eget nettsted sterk kritikk mot Gjenopptakelseskommisjonen for dens vurderinger av bevisene i saken. Sommeren 2008 undertegnet 279 forskere innen naturvitenskap og medisin et opprop som er kritisk til Gjenopptakelseskommisjonens vurdering av sakkyndiges konklusjoner i Torgersensaken.
I 2007 søkte Torgersen gjenopptagelse for femte gang, og dette ble avslått 30. september 2010.

Jens Bjørneboe og Torgersen

Forfatteren Jens Bjørneboe befattet seg mye med Torgersens saker. I 1972 skrev han en rekke essays der han blant annet påpeker svakheter ved påtalemaktens argumentasjon, bevis- og vitneførsel. (Jf. Bjørneboe 1975: Politi og anarki, s. 67–117.) I 1973 skrev han skuespillet Tilfellet Torgersen. Torgersen kjempet helt frem til sin død om å få gjenopptatt drapssaken, og den debatteres fortsatt (i 2015) i norsk presse.
Loboederus

Utseende

Middelsstore (15 - 24 millimeter), slanke, rødbrune smellere med gyllen hårkledning. Oversiden er kraftig punktert. Antennene er nokså korte og sagtakkede. Pronotum er kort og bredt, bakhjørnene med en avsnørt, rundet lobe. Dekkvingene har tydelige punktstriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis

Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den sørlige delen av Brasil.
De fif Amten

De fif Amten (nedertysk for «De fem laug») er en betegnelse gitt de fem mest innflytelsesrike tyske håndverkslaug i Bergen i hansatiden; bakerne, barberene (bartskjærerne), buntmakerne (skinnerne), gullsmedene og skomakerne. Totalt hadde de fem laugene omtrent 150 medlemmer.

Skomakerlauget

Skomakerne (Schuster) refererte ikke nødvendigvis bare til faktiske skomakere, men til alle laugshåndverkere.
Den mektigste av laugene var skomakerlauget, hvorav det i en periode var 72 basert i Skostredet. Dette lauget hadde makt nok til å få avsperret den korteste veien for trafikk mellom Bryggen og Stranden, Skostredet, for trafikk.
Skomakerlauget fikk i 1320 Hallvardskirken som egen kirke, men etter reformasjonen i Norge fikk alle amtene denne kirken felles.
Christoffer Valkendorf, lensherre på Bergenhus, grep inn overfor makten til de tyske håndverkerne basert i Bergen i 1559. Etter å ha fått valget om å forlate byen eller løse borgerskap valgte to tredeler å bli i Bergen. De tyske hansalaugene i Bergen ble oppløst i 1560, hvoretter et nytt nasjonal laugsvesen utviklet seg i Norge.
Luftens friheter

Luftens friheter er et sett med regler som regulererer den kommersielle luftfart.
Luftens friheter, opprinnelig Luftens fem friheter, er en avtale regulert i Chicago-konvensjonen (Convention on International Civil Aviation] fra 7. desember 1944.   
Senere har andre «friheter» blitt lagt til, selv om de ikke er offisielt godkjent under internasjonal avtale.

Første frihet

Rett til overflyging uten landing.
Etter den kalde krigen er den første frihet nesten fullstendig universell, selv om enkelte land krever en forhåndsnotis før en overflyvning.

Annen frihet

Rett til teknisk mellomlanding (uten trafikkrettigheter).
Det mest kjente eksemplet på anvendelsen av den annen frihet var Shannon Airport, som ble brukt til tekniske mellomlandinger for fly fra Kontinentet og frem til 1960-årene. For SAS-fly i atlanterhavstrafikk ble Prestwick i Skottland brukt tilsvarende.

Tredje frihet

Rett til å sette av passasjerer og last fra flyets hjemland, i et annet land.

Fjerde frihet

Rett til å ta opp passasjerer og last bestemt for flyets hjemland.
Det mest kjente eksemplet på anvendelse av tredje og fjerde frihet var det islandske flyselskapet Loftleiðir. På grunn av Islands lave trafikkgrunnlag hadde ikke selskapet noen mulighet for økonomisk å kunne operere i atlanterhavstrafikken. Fra 1950-tallet tok Loftleiðir en stor del av atlanterhavstrafikken ved å kombinere de to friheter. Passasjerer mellom Europa og USA ble utstyrt med to billetter, en for strekningen Europa – Island og en for Island – USA, selv om det ble benyttet samme fly hele veien. Dette er egentlig den sjette friheten.
Tredje og høyere friheter reguleres av avtale mellom land. Svalbard er ikke listet i avtale mellom Norge og Finland, og dekkes ikke av EU/EØS-regler fordi Svalbard er ikke med i EØS. Finnair ble i 2016 ikke tillatt å fly mellom Finland og Svalbard av denne grunn.

Femte frihet

Rett til å ta opp og sette av passasjerer og last mellom to fremmede land, for flyruter som begynner eller ender i hjemmelandet.

Sjette frihet

Retten til å frakte passasjerer og gods fra et annet land til et tredje, ved å mellomland i ens eget land

Syvende frihet

Retten til å frakte passasjerer og gods mellom to fremmede land.

Åttende frihet

Retten til å frakte passasjeres og gods innen et fremmed land i forbindelse til eller fra ens eget land.

Niende frihet

Retten til å frakte passasjerer og gods innen et fremmed land uten forbindelse til eller fra ens eget land.
Denne frihet har British Airways brukt i Norge på sin rute Billund – Oslo – Geilo. Norweigan Air Shuttle bruker den for å fly innenriks i Sverige.
EU tillater alle friheter for flyselskaper fra EU/EØS innenfor EU/EØS.
Who I Am

Who I Am er et countryalbum (studioalbum) av Alan Jackson utgitt på Arista Nashville 28. juni 1994. Albumet fulgte opp A Lot About Livin' (And a Little 'bout Love) fra 1992.
Simonetta Saenger

Familie

Saenger kom til Norge i 1947. Hennes far var den italienske kunstmaleren Alberto Rosati; morfaren var den norske kunstneren Oluf Wold-Torne. Hun er gift med kunstneren Hans Saenger.

Billedkunstner og konservator

Hun studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (S.H.K.S) fra 1956 til 1959, som elev på malerlinjen og glasslinjen. Hun har også vært elev av maleren Finn Nielssen, og hadde et treårig studieopphold i Roma og Firenze for å lære dekorering og restaurering av polikrome møbler samt kunsthistorie og stilhistorie. Etter å ha fullført malerlinjen på Kunst- og håndverksskolen utdannet hun seg til møbelkonservator i Firenze. Hun har også foretatt senere studiereiser til Italia, Frankrike, Tyskland, Holland og Spania, og har arbeidet parallelt som billedkunstner og konservator.

Simonettas dukketeater

I nærmere 20 år, fra 1969 til 1988, drev hun Simonettas dukketeater ved siden av virket som billedkunstner. Annethvert år produserte hun en ny forestilling med sitt enmannsteater. Hun laget blant annet en versjon av eventyret Kvitebjørn kong Valemon, og i Barneåret 1979 satte hun opp Pinocchio med støtte fra Østfold fylkeskommune. Etter noen års drift ble bibliotekssjef Arne Solli i Fredrikstad oppmerksom på dukketeatervirksomheten hennes, og satte henne i forbindelse med biblioteknettverket i Østfold fylkeskommune. Fra 1984 fikk hun produksjonsstøtte fra fylket. I en periode spilte hun nærmere 50 forestillinger i året. Hvert år ble forestillingene hennes sett av omkring 5000 barn. Hun var medlem av Norsk Dukketeaterforening, som etter hvert skiftet navn til UNIMA Norge.
Soriano (departement)

Naturgeografi

Soriano ligger sørvest i Uruguay. Departementet grenser til Colonia i sør, mot Flores i øst, mot Río Negro i nord, og mot Argentina i vest. Den vestlige delen av departementet er fjellområder med elver og innsjøer. Mercedes ligger i denne regionen og er det økonomiske senteret i departementet.
I elva Rio Negro ligger El Palmar-demningen ved tettstedet Pueblo Palmar, på grensen til fylket Río Negro i nord. Det har 600 MW installert vannkraft, som gjør dette til landets kraftigste vannkraftverk.

Historie

Soriano ble opprettet i 27. januar 1816.

Kommuner

Soriano har to kommuner (municipios): Cardona og Dolores.

Regjering

Guvernøren (spansk: intendente) i Soriano er Agustín Bascou (Partido Nacional).
Tekst-TV

Tekst-TV (også skrevet Text-TV) er fjernsynsutsendelse av tekstsider i en usynlig del av  det vanlige fjernsynsbildet. Alle tekst-TV-sider sendes ut i en evig sirkel og bare litt tekst overføres per TV-bilde. Derfor tar det noe tid før TV-apparatet har mottatt all informasjon til en gitt side. Noen apparater har derfor et eget minne for de mest søkte tekst-TV-sidene.
Med tekst-TV kan seerne i tillegg til vanlige TV-sendinger søke seg fram til egne sider med korte tekster og enkle grafiske figurer dersom TV-apparatet har en tekst-TV-dekoder. Innholdet på sidene er blant annet nyheter, børsinformasjon, programoversikter og sendeskjemaer, trafikkinformasjon, sms-tjenester og annonser. De fleste TV-apparater som kan vise tekst-TV, kan også vise en tekst-TV-side som delvis gjennomsiktig over selve TV-bildet. Dermed kan systemet brukes til teksting av programmer og for hørselssvekkede, eller som tilvalg. Grafikken og oppløsningen er meget enkel og ble også brukt i Teledata – en forløper for Internett.
«Tekst-TV» brukes både om teknologien og tjenesten som flere TV-kanaler tilbyr.

Opprinnelse

Tekst-TV-teknologien kalles internasjonalt teletext. Systemet ble innført av den britiske tv-kanalen BBC i oktober 1972 under navnet Ceefax, eller internt teledata. De enkle tekstsidene følger vanligvis den tidlige, grafiske standarden Prestel, og i enkelte land også CEPT1. Tjenesten på BBC ble nedlagt høsten 2012.
I Norge ble tjenesten tilbudt første gang 2. februar 1983, og per 2015 er det fremdeles 9 % av befolkningen som benytter seg av tjenesten, flere enn f.eks. Twitter med 7 % på samme tidspunkt. Per 2017 er det 400 000 som bruker tekst-TV i Norge hver dag, samtidig som tjenesten på TV 2 avvikles.
José Ilson dos Santos

Karriere

José Ilson dos Santos startet sin profesjonelle karriere i Bahia i 1993. Han har også spilt for Gamba Osaka, Sport Recife, Botafogo, Braga, Lokeren, Lierse, Atlético Paranaense og Fortaleza.
Negentropi

Negentropi er en forkortelse for negativ entropi og er dermed entropi med negativt fortegn. Den kan betraktes som et mål for hvor sterkt en stokastisk variabel avviker fra en uniform fordeling. Fordi entropien (uorden eller tilfeldighet) i en uniform fordeling er maksimal er fordelingens negentropi samtidig minimal. Negentropi kan dermed også betraktes som et mål for orden.
Etter Shannon var informasjon blitt definert som negativ entropi. I informasjonsteorien interpreteres negentropien som stor når en tegnfølge inneholder mye informasjon (lite uorden), og som liten i en tilfeldig tegnfølge (mye uorden). Dermed er negentropi å betrakte som en alternativ betegnelse på informasjonsbegrepet.
Kishaudemningen

Kishaudemningen er en demning under bygging nær byen Garhwal i delstaten Uttarakhand i India, på elven Tons som er en stor sideelv til Yamuna.
Høyden vil bli 236 meter og lengden av dammen 680 meter.
Rakettfly

Rakettfly er som navnet indikerer, et fly hvis fremdrift blir besørget utelukkende av en eller flere raketter. De viktigste fordelene med rakettfremdrift er større skyvekraft og lavere luftmotstand, siden rakettmotoren ikke trenger luftinntak. Ulempene er eksplosjonsfarlig drivstoff, begrenset brenntid (og dermed rekkevidde), og vanskeligheter med å justere pådraget.

Historie

Verdens første rakettfly var «Lippisch Ente». Ente (tysk for and) var et glidefly designet av den tyske flykonstruktøren Alexander Lippisch. To svartkrutt-raketter ble montert på det haleløse flyet, og 11. juni 1928 gjennomførte testpiloten Fritz Stamer en vellykket flyvning. Under den andre flyvningen eksploderte den ene raketten og ødela flyet. Stamer greide imidlertid å nødlande, og overlevde.
Det første masseproduserte operative rakettflyet var det tyske Messerschmitt Me 163 «Komet» som ble utviklet under andre verdenskrig. Me 163 hadde en rakettmotor som var drevet av et tokomponents flytende drivstoff, C-stoff og T-stoff. Disse etsende og giftige væskene reagerte voldsomt når de ble blandet, og forårsaket mange eksplosjoner under drivstoffylling og motor-start. På grunn av sin enorme klatre-evne ble Me 163 et fryktet fly for de allierte bombeflyformasjonene underveis til Tyskland.
Flere av USAs eksperimentfly var rakettfly. De mest berømte er kanskje Bell X-1 som brøt lydmuren i 1947, og North American X-15 som satte flere hastighetsrekorder. Det (foreløpig) siste rakettflyet er SpaceShipOne som i november 2004 ble tildelt «Ansari X-Prize» (10 millioner US Dollar) for å ha fullført 2 bemannede romferder med samme fartøy i løpet av 2 uker.
J. Robert Welsh kullkraftverk

J. Robert Welsh kullkraftverk er et kullkraftverk ved Mount Pleasant i delstaten Texas i det sørlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1674 MW, fordelt på 3 like store blokker / turbiner. Operatør er AEP Resources Inc.
Anlegget ble bygget ut i årene 1977–1982. Brenselkilden er (sub-)bitumenøst kull, lignitt.
Utslippene av CO2 i 2006 var totalt 11,9 millioner tonn.
Fjord Boats

Fjord Boats AS er en produsent av lystbåter i glassfiber. Bedriften ble etablert som Fjord Plast i Arendal i 1960.
Fjord Plast ble startet av Alf R. Bjercke og Finn B. Røer med flere. Det var Jan Herman Linge som fikk i oppdrag å utvikle båter for selskapet. Fjord Plast kjøpte opp Herwa, Selco, Trifoil og Norcems plastbåtvirksomhet helt på slutten av 60-tallet. Fjord Plast vokste til å bli Nord-Europas største plastbåtprodusent men fikk hard medfart av olje-krisen i 1973. Samme år overtok Norcem eierskapet i bedriften. Fjord Plast hadde da produksjon i Arendal, Tromøy, Grimstad og Rjukan. Det ble også etablert en fabrikk i Filippinene. Den fallende etterspørselen medførte at virksomheten måtte redusere kraftig mot slutten av 70-tallet og kun fabrikken på Rjukan overlevde.
I 1981 ble Fjord Plast AS solgt til Bjørn Minde, Tor Egil Baardsen og Odd Simonsen. Minde overtok etterhvert som eneeier og fusjonerte Fjord Plast, som fikk det nye navnet Fjord Boats, med Wiking Boats.
Senere solgte Minde Fjord Boats til Eivind Astrup i 1991, som igjen solgte Fjord Plast til Inger Sande Brøvig i 1996. I mars 2006 kjøpte Hanse Yachts 51% av aksjene i Fjord.

Båtmodeller

Blant de mer populære båtmodellene som Fjord Plast produserte var Fjordlingen. Den kom i produksjon allerede i 1962.

Arkivet

Arkivet etter Fjord Boats befinner seg ved KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter om lag 22 hyllemeter og inneholder korrespondanse, regnskap, personal, reklamebrosjyrer, foto og båttegninger. Det meste stammer fra 1980- og 1990-årene.
Gjerd

Gjengjerd

Gjengjerden (også kalt veitslegjerd og sølvskatt) var en avløsning av kongens veitslerett, altså kongens rett til underhold for seg selv og sitt følge når han drog i gjestebud gjennom landet. Den avløste også den såkalte bordleidangen, en leidangsskatt til mat for kongens bord.
Gjengjerden oppsto i norsk senmiddelalder (1400–1536). I 1405 ble det blant annet gitt gjengjerd da Erik av Pommern kom til Norge, likeledes da Christian II kom hit i 1514. Likeledes ble det gitt gjengjerd til kroningen av Frederik I i 1528 og til hyllingen av kronprins Frederik, den senere Frederik II, i 1548.
Fra oppkrevingen av gjengjerden på Østlandet er det bevart skattelister som er en viktig kilde til bosetningshistorien i denne delen av landet. Skattelistene forteller at bøndene i grupper av forskjellig størrelse ble stilt ansvarlig for innbetalingen av skatten.
Green River (Wyoming)

Green River er en amerikansk by og administrativt sete for det amerikanske county Sweetwater County i staten Wyoming. I 2000 hadde byen et innbyggertall på 11 808. 
Byen ligger vid elven med samme navn, Green River, som utspringer i Wyoming. Den største byen i Sweetwater County, Rock Springs, ligger 29 km lenger mot øst.

Historie

Stedet ble bosatt i 1868 i det daværende Dakotaterritoriet, innen Union Pacifics del av den transamerikanske jernbane kom til området. Union Pacific valgte imidlertid å legge sin byttestasjon lenger vest, i Bryan, sa grunnen i Green River allerede var lagt beslag på av bosettere, og Green River tapte meget av sin befolkning til Bryan. På grunn av en større tørke som tørrla elven Blacks Fork og gjorde Bryan uegnet som jernbanedepot ble imidlertid stasjonen likevel etter en tid flyttet til Green River, og Green River ble formelt en by i 1891. 
Fra 1873 ble Sweetwater Countys administrasjon også overført hit, etter at det tidligere County seat South Pass City lenger mot nord hadde mistet sin betydning.
Byen var startpunktet hvorfra John Wesley Powell la ut på sine viktige ekspedisjoner ned Green River, Colorado River og Grand Canyon imot slutten av 1800-tallet.

Næringsliv

Området omkring byen er kjent for å ha verdens største forekomster av trona, og brudd av natriumkarbonat er en stor gruveindustri i regionen. Dette er et av få steder i verden der gruvebruddsprosessen er mer lønnsom rnn industriell fremstilling ved hjelp av Solvay-prosessen.

Kommunikasjoner

Byen ligger ved den store øst-vestlige motorveien Interstate 80 som sammenbinder San Francisco med New York City. Gjennom byen går også Union Pacifics tidligere transamerikanske jernbanelinje.
Musée National d'Art Moderne

Le musée national d’art moderne (MNAM), det franske nasjonalmuseum for moderne kunst, er en del av Centre Georges-Pompidou i Paris. Denne delen av virksomheten i senteret er fordelt på to etasjer på tilsammen 14 000 kvm og har en bakgrunnssamling på om lag 60 000 verk, hvorav bare en brøkdel kan vises på en gang.
Museet åpnet i 1947 i Palais de Tokyo. Starten besto av donasjoner fra kunstnere og private samlere. Samlingen har vokst jevnt siden, både ved gaver og egne innkjøp. Innflytting i Pompidousenteret skjedde i 1977. Starck, Nouvel, Perrault er ansvarlig for arkitektur og design.
Placy

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Placy
Referanse:INSEE
Davanagere (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 946 905 innbyggere i distriktet, mot 1 790 952 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 32,31 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,63 % i 2011 mot 13,42 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 931 i 2011 mot 946 i 2001.
Bevaringstenestene

Bevaringstenestene – Museumssenteret i Hordaland er det fulle navnet på en fellestjeneste for de konsoliderte museene i Hordaland fylke, knyttet til konservering og bevaring av museenes samlinger.
UEFA-cupen i fotball for kvinner 2007/08

UEFA Women's Cup 2007–08 var den syvende sesongen av Mesterligaen i fotball for kvinner. 45 lag fra 44 UEFA-medlemsland deltok (Arsenal LFC var kvalifisert som titterlforsvarer, og dermed stilte England med to lag). I finalen slo 1. FFC Frankfurt sammenlagt 4-3 over Umeå IK og vant dermed sin tredje UEFA-Cup-tittel.
Clap Your Hands Say Yeah

Clap Your Hands Say Yeah er et fremadstormende band fra USA. De spiller indie og ble kritikerroste etter det selvtitulerte debutabumet deres i 2005. Bandet består av Alec Ounsworth, Lee Sargent, Robbie Guertin, Tyler Sargent og Sean Greenhalgh.
29. januar gav de ut sitt andre album, Some Loud Thunder.
Sommeren 2006 deltok de på Quartfestivalen i Kristiansand.
Matthäus Lang von Wellenberg

Bakgrunn, tidlig karriere

Han fikk sin borgerlige utdannelse i Ingolstadt, Tübingen og Wien, og ble deretter tilknyttet det erkebiskoppelige kanselli i Mainz under erkebiskop Berthold von Henneberg. I 1494 ble han keiser Maximilian Is sekretær, i 1501 keiserlig rådgiver, og i 1508 keiserens kansler. Keiseren satte ham høyt og gav ham mange kirkelige benefisier. 
I 1498 ble han opptatt i adelsstanden og fikk tittelen «von Wellenburg». I 1500 ble han probst for katedralen i Augsburg, og kort tid etter også for katedralen i Konstanz. 
I 1503 ble han koadjutorbiskop og to år etter fyrstbiskop av Gurk (nå i det sørøstlige Østerrike). Selv om han hadde mottatt dette bispeembedet holdt han seg fortsatt ved det keiserlige kanselli og var lekmann, og besøkte ikke en gang dette bispedømmet (som han «ledet» frem til mars 1522). 
Som keiserlig legat ledet han keiserens forhandlinger med Frankrike, Venezia og Ungarn, og med paven (fra 1508 til 1515).

Kardinal

Han ble kreert til kardinal in pectore i mars 1519 av pave Julius II. Utnevnelsen ble publisert i november samme år. 
Han arbeidet med keiserens støtte for utnevnelse til bispestolene i Mainz, Magdeburg, Halberstadt og Trient, uten hell. Til slutt ble han utnevnt til koadjutor i Salzburg i 1514, mot den sittende erkebiskop Leonard Keutschachs uttrykkelige ønske. Da sistnevnte døde i 1519 ble Lang prsteviet og den påfølgende dag (24. september) bispeviet og tiltrådte som erkebiskop av Salzburg.
Skjønt han opprinnelig hadde vært en tilhenger av det skismatiske konsilet i Pisa (1511) bevirket han senere at striden mellom pave og keiser ble bilagt, og deltok under Laterankonsilet i desember 1512. 
Det var hovedsakelig takket være Langs innflytelse at Karl V ble kåret til keiser i 1519.
Han var også med på å få den nye keiser til å gripe inn mot Martin Luther under Riksdagen i Worms i 1521, og til å bekjempe det tyske bondeopprøret på hans territorier 1525–1526, og gå inn for kirkelige reformer på de synoder han sammenkalte til Mühldorf i 1522 og 1537, og slutte seg til den katolske liga i Regensburg i juli 1524. I I 1529 fikk han tittelen «Tysklands primas» (Primas Germaniae). 
Kardinal Lang var en ivrig litterat, men fremfor alt en stolt og ambisiøs kirkefyrste. Hans kamp mot protestantismen var mer drevet av politiske enn av religiøse motiver.