google/wiki40b huggingface dataset:
Starotsjerkasskaja

Starotsjerkasskaja (russisk: Старочерка́сская), tidligere Tsjerkassk, er et mindre samfunn (stanitsa) i Rostov oblast i det sørlige Russland, med røtter fra sent 1500-tall. Den er administrasjonssted i Starotsjerkasskoje Selskoje Poselenije, en landsbygdpreget administrativ enhet med totalt 3 366 innbyggere ved inngangen av 2013. 
Området er kjent for å ha vært donkosakkenes politiske og kulturelle senter som hovrdstad i Don Voisko oblast. I Starotdjerkasskaja med omgegn finnes det over 40 historisk og kulturelt notable steder, som Oppstandelsekatedralen som ble ferdigstilt i 1719. Denne katedral er et symbol for donkosakkenes hovedfeste og opprinnelse, der «oppstandelse» får en dobbelt betydning, nemlig også om at det var her alt startet og donkosakkene fikk sitt opphav.
24 timers service

Mannskoret Vrakpant

Vrakpant eksisterte på slutten av 1970-tallet og helt fram til 1980. Koret er best kjent for sin deltakelse på Vazelina Bilopphøggers' første plate, 24 timers service, som ble utgitt i samme år som koret ble oppløst. Koret besto av Jan Einar Johnsen (født 1959) Bjørn Bogetvedt (født 1960) og Hallvard Høynes (født 1957). Hallvard var den første mannen i koret som ga seg. Han ga seg før den første plata til Vazelina Bilopphøggers ble utgitt. Etter plateinnspillingen av 24 timers service ga Bjørn Bogetvedt seg. Jan Einar Johnsen spiller i dag saksofon trekkspill og orgel i Vazelina Bilopphøggers. Bjørn Bogetvedt jobber i dag som musiker i Marinemusikken. og Hallvard Høynes er i dag lokal felespiller i Mosjøen.
Johann Albert Fabricius

Liv og virke

Han var født og oppvokst i Leipzig, og kom som ung til Hamburg, hvor han fra 1699 til sin død virket som professor ved byens akademiske gymnasium. 
Fabricius beskrev i hovedverkene Bibliotheca Latina (1697 og senere), Bibliotheca Græca (1705-28) og Bibliotheca Latina Mediæ et Infimæ Ætatis (1734-36) det meste av den greske og latinske litteraturs historie i oldtid og middelalder. Disse verker samt atskillige andre bøker og utgaver gav ham en posisjon som en av Europas betydeligste humanister i den tidlige opplysningstid. Han stod per brev i kontakt med atskillige av sin samtids lærde, i Danmark blant andre Hans Gram og Christian Falster, og gav dem i tidens ånd adgang både til viten han satt inne med, og til bøker og utrykte kilder i sitt omfattende bibliotek. Han møtte også den lærde prest Lars Terpager da denne var på sin første utenlandsreise. Som lærd forfatter skrev Fabricius på latin.
I Hamburg var han blant annet. medstifter av det moralske ukeskrift Der Patriot, som han også bidrog til som essayistisk opplysningsskribent. En pionerinnsats på det tyske område gjorde han tillike som formidler av den såkalte fysikoteologi, blant annet som oversetter av engelskmannen William Derham.
Fabricius var lærer for og fra 1728 svigerfar til Hermann Samuel Reimarus, som året etter Fabricius’ død publiserte en bok om dennes liv og skrifter. Reimarus overtok Fabricius’ store samling av håndskrifter, hvis alder strekker seg fra 800-tallet til 1700-tallet. Samlingen ble et par år etter Reimarus’ død i 1768 erhvervet av Københavns Universitetsbibliotek. Den ble i 1938 overført til Det Kongelige Bibliotek, i hvis Håndskriftavdeling den fortsatt oppbevares under navnet Fabricius’ Samling.
Nord-Torpa

Nord-Torpa er en av tre hovedbygder i Torpa, ved siden av Aust-Torpa og Vest-Torpa. Synfjellet med Spåtind (1414 moh.) ligger i Nord-Torpa. I Synnfjell er det et stort antall hytter. Spåtind høyfjellshotell ble etablert i 1960-årene.
Åmot kirke fra 1823 ligger i Nord-Torpa.
Torpa kraftverk som utnytter vatnet fra Dokkfløy, ble satt i drift i 1989.
Grytfossen kraftverk som ligger i Livasselva, er et småkraftverk som ble satt i drift i 2006.
Oddelia naturreservat ligger i Nord-Torpa
I 1960 var folketallet i Nord-Torpa 1060 innbyggere.
Robert Renner

Idrettskarriere

Renner markerte seg på ungdomsnivå i 2011, der han vant Ungdoms-VM i friidrett 2011 i Lille, med personlig rekord på 5,25 meter. og deretter vant European Youth Olympic Festival 2011 i Trabzon med 5,31 meter, som var ny mesterskapsrekord. Året etter deltok han i Junior-VM i friidrett 2012, der han kom på femteplass med 5,40 meter.
Som senior deltok han i EM i friidrett innendørs 2013, men kom på 16.-plass i kvalifiseringsrunden, og nådde ikke finalerunden.
Han deltok igjen i EM i friidrett innendørs 2015, der han kom på 15.-plass i kvalifiseringsrunden, og gikk heller ikke denne gangen til finalerunden. I juli vant han stavsprang i U23-EM i friidrett, der han hoppet 5,55 meter og satte ny personlig rekord og nasjonal U23-rekord. Han vant også Balkanmesterskapet i friidrett 2015 i Pitești, der han hoppet 5,65 meter. Han deltok i VM i friidrett 2015 i Beijing, der han satte personlig og slovensk rekord i kvalifiseringsrunden, med 5,70 meter. I finalerunden hoppet han ikke like bra, han greide 5,50 meter, men rev deretter tre ganger på 5,60 meter, og endte på 13.-plass. Canadiske Shawnacy Barber vant VM med 5,90 meter.
Under EM i friidrett 2016 i Amsterdam fikk han bronse, med 5,50 meter som beste hopp. Han deltok også i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, men greide bare 5,45 meter i kvalifiseringsrunden, og nådde ikke finalen. Han endte på 22.-plass sammenlagt. 
Han kom på fjerdeplass i stavsprang under Balkanmesterskapet i friidrett innendørs 2017, og representerte Slovenia under Lag-EM i friidrett 2017, der Slovenia deltok i Second League, og Renner kom der på andreplass, bak Ivan Horvat fra Kroatia.
Hot Jupiter

Hot Jupiter er en klasse av eksoplaneter hvis masse ligger nær eller over Jupiters (1,9×10²⁷ kg). Mens Jupiter går i bane rundt moderstjernen (solen) i en avstand av 5,2 AE (777908928  km) går planetene som kalles «hot Jupiter» i bane mellom ca. 0,015 og 0,5 AE (2,2×10⁶ til 7,5×10⁶ km) fra moderstjernen.
En av de best kjente «hot Jupiter»-planetene er 51 Pegasi b. Planeten ble oppdaget i 1995 og var den første eksoplaneten funnet å gå i bane rundt en sol-lignende stjerne.
Einar Nilsskog

Liv og familie

Nilsskog var utdannet ved Statens Kunst- og Handverkskole i Kristiania. Han var bosatt på Drevja i Vefsn der familien drev et småbruk, og gift med Anna Marie Vatshaug. De hadde 8 barn sammen: Bjørnstein, Gudlaug, Amund, Dagrunn, Emil, Audun, Inger og Liv. 
Nilsskog hadde 3 brødre, hvorav den eldste var billedskjærereren Andreas Nilsskog. Sønnen Audun Nilsskog ble en kjent lyriker.

Arbeider

Av Einar Nilsskog kunstneriske produksjon er hans altertavler i flere lokale kirker i Nord-Norge av det mest kjente, og han ble også i 1977 tildelt Nordland fylkes kulturpris.
Taigaspinner

Utseende

En middelsstor (vingespenn 30 – 51 mm), mørk grå spinner. Hannen kjennes lett på den grå fargen kombinert med en trekantet, hvit flekk i forvingen, mens hunnen kan minne om enkelte nattfly i slekten Xestia.  Kroppen er ensfarget mørkegrå, hannens antenner kraftig fjærformede og rundt halvparten så lange som forvingene, hunnens smalt fjærformede og rundt 1/3 av forvingenes lengde. Forvingen er grå med et bredt, urgelemessig, litt mørkere tverrbånd i midten. Dette er kantet med hvitt på begge sider og har en trekantet, gråhvit flekk i midten. Bakvingen er ensfarget grå, en del lysere enn forvingen. Larven er mørkegrå på rygge, på sidene blålig med brunrøde og hvitgule flekker. Den har tette tufser av oppstående, mørke og lyse hår på ryggen og på sidene, med tilsynelatende nakne hudpartier imellom.

Levevis

Taigaspinneren er knyttet til nordlige barskoger, men ikke nødvendigvis til taigaen. Larvene lever først og fremst på furu, i noen grad også på gran. Det finnes to underarter i Norden. Underarten lobulina forekommer i Sør-Norge, -Sverige og -Finland og er knytte til varme, tørre furuskoger, mens underarten junia lever i gammel granskog, mest i Sverige og Finland.  Disse spinnerne holder seg mest i trekronene og kommer ikke ofte ned til bakken, det kan være noe av grunnen til at de forholdsvis sjelden blir registrert. Begge kjønn flyr om natten, hunnene vanligvis før midnatt og hannene etter. Hannene kommer gjerne til lys, men ikke hunnene. De sørlige bestandene flyr i august, de nordlige i juni – juli. Flygetiden varer gjerne bare rundt en uke. I de nordlige delene av utbredelsen flyr denne arten bare annethvert år. Hunnene legger 70 – 100 egg enkeltvis eller noen få sammen på barkvister. Larveutviklingen tar ett år i sør, to i nord. Larven overvintrer på kvistene der den lever, og er meget motstandsdyktig mot kulde.

Utbredelse

Arten finnes fra Alpene og andre fjellområder i Vest-Europa nord- og østover gjennom taiga-beltet til Mongolia, Kina og Japan. I Norge er den bare funnet noen få ganger, underarten lobulina i indre Aust-Agder, Telemark og Buskerud, underarten junia i Hedmark og Sør-Trøndelag.
Norsk inndeling av vitenskapsdisipliner

Norsk inndeling av vitenskapsdisipliner er en standard som ble vedtatt i 1994 av det daværende «universitetsrådet» (nå Universitets- og høgskolerådet) for klassifisering av vitenskapelig forskning.
Standarden bruker av norske universitetsbiblioteker, åpne institusjonsarkiv og ved rapportering av forskningsstatistikk. Inndelingen er en inndeling av vitenskapsdisipliner, ikke av undervisningsfag. Den er derfor ikke organisert på samme måte som fagene undervises, eller etter hvordan de er organisert administrativt. Standarden bygger på OECD-standarder, men er tilrettelagt for norske forhold, bla. ved at det er mange kategorier innen fiskeriforskning. Dessuten har OECD-standarden ikke noen grupper for fag som tilbyr profesjonsutdanning. For studentrapportering og klassifisering av undervisningsfag benyttes oftest standarden Norsk standard for utdanningsgruppering (NUS).
Siden hver disiplin kun kan tilhøre én overkategori (hierarkisk inndeling), passer tverrfaglig og mellomfaglig forskning ikke inn i standarden, og "bindestreksfag" må presses inn i en enkelt kategori.
Steven Bochco

Bakgrunn

Steven Bochco kom fra en jødisk familie av serbisk bakgrunn i New York City; moren var malerinnen Mimi, faren var konsertfiolinisten Rudolph Bochco. Han ble utdannet på Manhattan ved High School of Music and Art. Hans eldre søster var skuespillerinnen Joanna Frank.
I 1961 begynte han ved Carnegie Institute of Technology (etter sammenslåing med Mellon Institute i 1967 kjent som Carnegie Mellon University) i Pittsburgh i Pennsylvania der han studerte manusskriving og teater. Han tok eksamen med Bachelor of Fine Arts (BFA) i teater i 1966.

Karriere

Steven Ronald Bochco begynte sin karriere som manusforfatter for den amerikanske 60-tallsserien Ironside og skrev deretter manus til flere avsnitt av kriminalserien Columbo i begynnelsen av 1970-tallet. Han har også skrevet manus til flere spillefilmer for fjernsyn. 
Han har skapt eller bidratt til en rekke TV-serier. Bochco ansees som skaper av serier som Hill Street Blues som begynte innspillinger i 1981, Lov og rett i L.A. (L.A. Law) 1983, Hooperman 1987, Doogie Howser 1989, Civil Wars 1991, NYPD Blue 1993, Murder One: Diary of a Serial Killer 1997, Total Security 1997, Philly 2001,  Over There 2005, og Welcome, Mrs. President, 2005-06.
Mange skuespillere innen fremfor alt TV-verdenen har fått sine definitive gjennombrudd i Steven Bochcos produksjoner, som ble vist verden rundt – Bruce Weitz, Michael Warren, Joe Spano, Barbara Bosson, Ed Marinaro, Ken Olin, Corbin Bernsen, Alan Rachins, Blair Underwood, Jimmy Smits, John Spencer, Dennis Franz, Kim Delaney, Henry Simmons, Jacqueline Obradors, Gail O'Grady og Esai Morales for å nevne noen. 
Steven Bochco giftet seg med skuespillerinnen Barbara Bosson i 1969. De hadde to barn ved skilsmissen i 1997. Han ble gjengift i 2000 med Dayna Kalins.
Bochco døde den 1. april 2018, 74 år gammel, som følge av leukemi.
Eucoilinae

Utseende

Små, vanligvis svarte snyltevepser. Hodet er nokså lite og thorax høyt hvelvet slik at de ser noe pukkelrygget ut i profil. Antennene er nokså lange og perlekjede-formede. Vingene er vanligvis velutviklede, forvingene rundede med kraftig årer i de indre to tredjedelene men uten årer i spissen. Bakkroppen er noe flattrykt fra sidene, vanligvis blank. Beina er korte, oftest gulaktige.

Levevis

Eucoilinae er parasitoider, larvene snylter på larver og pupper av fluer i gruppen Cyclorrhapha.
Europamesterskapet i skyting

Europamesterskapet i ISSF baneskyting ble arrangert første gang i 1955 i București, og arrangeres annenhvert år. I tillegg til europamesterskapet som inneholder skyteøvelser fra alle våpen, finnes det også egne mesterskap for hagle og lufvåpen (10 meter).
François Christophe Kellermann

Bakgrunn

François Christophe Kellermann nedstammet fra en saksisk slekt som lenge før hans fødsel hadde slått seg ned i Strasbourg og blitt elevert til adelsstanden. Hans far var Christoph Edler von Kellermann og moren den slesisk-saksiske baronesse Marie Magdalene von Dyhrn. Han var i slekt med den fremstående saksiske  general og krigsminister Georg Karl Freiherr von Dyhern (1710–1759).
Rundt 1769 giftet han seg med markise Marie Anne de Barbé-Marbois, en søster av François Barbé-Marbois. De fikk ett barn, sønnen François-Etienne de Kellermann, 2. hertug av Valmy.

Militær

Kellermann tok i 1750 tjeneste ved et fransk regiment og ble under syvårskrigen forfremmet til offiser. Ved utbruddet av den franske revolusjon i 1789 var han generalmajor, sluttet seg henført til revolusjonen og beskyttet i 1792 i spissen for Moselle-arméen Alsace og Lorraine. Da han imidlertid ble tvunget til retrett forente han den 19. september samme år sine styrker med Charles François Dumouriezs, hvorpå han dagen etter beseiret prøysserne i slaget ved Valmy.
I desember 1792 fikk han overkommandoen over Alpe-arméen, beleiret i 1793 det mot nasjonalkonventet opprørske Lyon, men ble fengslet i oktober, og ble befridd først i november 1794 etter skrekkveldets fall. Han overtok atter befalet over Alpe-arméen, men måtte 1797 tre tilbake for Napoléon Bonaparte og førte deretter bare reserveavdelinger.
Napoléon utnevnte ham til senator, marskalk av Frankrike og hertug av Valmy. Likevel sluttet Kellermann seg i 1814 til den bourbonske restaurasjon og ble pair av Frankrike.
Hullkort

Hullkortet er et lagringsmedium som blir brukt i vevemaskiner, datamaskiner og andre maskiner. I dag har hullkort hovedsakelig blitt avløst av andre, mer effektive lagringsmedier. Hullkort er rektangulære kort, vanligvis laget av papp. Kortene har en rekke hull, der datamaskinen registrerer fravær av et hull som tallet «0» og et hull som tallet «1». Dermed kan kortene lagre informasjon i to-tallsystemet.

Historie

Hullkortet ble oppfunnet av Jean-Baptiste Falcon i 1728, som en forbedring av hullbåndet, som ble oppfunnet av hans læremester tre år tidligere. Joseph Marie Jacquard brukte hullkort da han i 1801 fant opp den automatiske vevstolen.
Charles Babbages analytical engine, ansett som den første datamaskinen som ble planlagt (men aldri ferdigstilt) var tenkt å bruke hullkort. Utover 1900-tallet, helt opp til 70-tallet, ble dette mye brukt som lagringsmedium. Fra ca. 1920 til 1950 var dette det mest populære lagringsmediet. Andre alternativer var etterhvert trommelminnet (oppfunnet 1932), williamsminnet (oppfunnet i 1946), kvikksølvminnet og magnetbåndet (oppfunnet i 1951). Men etter at magnetkjerneminnet (en forløper for dagens RAM) kom i 1952 ble nesten alle disse gradvis utfaset.

Mer moderne former for lagringsmedia er f. eks. disketter, platelager, magnetbånd, CD-er, DVD-er, minnepinner og ulike minnekort.
Sibirtiger

Utbredelse

Sibirtigeren er utbredt i Amurområdet, et område som inkluderer deler av Øst-Russland, Nordøst-Kina og Nord-Korea. Den trives i temperert skog, der barskog, eik og bjørk dominerer.
Det er trolig færre enn 1 000 slike tigere igjen i verden, hvorav cirka 600 lever i fangenskap. GTRP (Global Tiger Recovery Program) estimerte i 2010 at bestanden av ville dyr besto av cirka 360 individer. Langt de fleste har tilhold i Russland.

Beskrivelse

Sibirtigeren regnes som den største av underartene, men i snitt er den jevnstor med eller til og med mindre enn Bengaltigeren. Sibirtigere har blekere utfarging enn de andre underartene. Den er blekorange/okergul langs sidene og de øvre partiene av kroppen, mens undersiden er nærmest hvit. Generelt har sibirtigere også mer hvitt i pelsen enn alle andre underarter. Stripene langs sidene, som ikke er like mange i antallet, varierer i farge fra brunt til gråbrunt. Pelsen er generelt lengre og tettere enn hos de tigere som lever i varmere strøk. Pelshårene blir gjerne ca. 40–105 mm lange og har en tetthet på ca. 3 000 pelshår pr. cm². Den kan tåle temperaturer ned mot minus 46ᵒ celsius. Sibirtigeren har dessuten en mer utpreget manke. Det har aldri vært dokumentert hvite sibirtigere, selv om noen har hevdet å ha sett slike. Studier  sibirtigerens genmateriale viser også at denne ikke har det muterte genet som gjør at noen tigere blir hvite eller svært bleke.
En studie med mtDNA fra 2009 viser at kaspitigeren var en svært nær slektning av sibirtigeren. Det er derfor framsatt en teori om at kaspitigeren oppsto som følge av sibirtigerens vandringer langs Gansukorridoren (også kjent som Silkeveien), fra øst via Sibir og til områdene rundt Kaspihavet og Aralsjøen i vest. Forslag om å reintrodusere sibirtiger til dette området er alt framsatt.
En fullvoksen hann kan veie ca. 150–300 kg (i snitt 160–190 kg) og måler opp mot 330 cm fra snutespiss til halerot. Hunnen er generelt mye mindre og veier gjerne ca. 100–150 kg (i snitt 110–130 kg) og måler opp mot 260 cm fra snutespiss til halerot. Skulderhøyden er rundt 120 centimeter hos fullvoksne hanner. Den er altså like høy som en fullvoksen hannløve, men en god del lengre. I fangenskap kan sibirtigeren i de mest ekstreme tilfellene veie opp mot 450 kg.
Sibirtiger regnes som verdens største kattedyr. Det er imidlertid kjent at avkom (hybrider) etter en hannløve og en hunntiger, en såkalt liger, kan bli enda større. Ligere er imidlertid ikke fertile og kan derfor ikke produsere eget avkom. De eksisterer heller ikke i naturen.
Sibirtigre er solitær og skyr normalt mennesker. Hannen oppretter enorme territorier som den forsvarer mot artsfrender av samme kjønn og andre dyr som konkurrerer om føden. Hunnen etablerer mindre territorier som gjerne overlapper hannens. Hannens territorium kan således overlappes av flere hunnterritorier.
I senere år har russiske myndigheter jobbet for å bevare den sibirtigeren og amurleoparden i naturen. Sistnevnte er enda mer sjelden.
Cyclommatus dehaani

Utseende

En middelsstor til stor (hannen 28-50 millimeter lang), blank, rødbrun hjortebille. Denne arten har ikke påfallende metallisk glans. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, noe krumme mandibler med en kraftig, innoverrettet tann et stykke innenfor midten og markert, mørk ytterrand. Mandiblene er sagtakkede ytterst i spissen, etter en nokså lang, innoverrettet tann. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har ikke opphøyde sidekjøler, men en lav, U-formet tverrkjøl. Hode og pronotum er mørke på sidene. Pronotum utvider seg litt forover. Dekkvingene er uten synlig punktering. Beina er slanke, rødbrune.  Hunnen er mye mindre enn hannen, rødbrun med litt vage, mørkere lengdestriper på sidene, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten lever i Vest-Malaysia, Borneo, Sumatra og en del mindre øyer.
Avsavnsrente

Avsavnsrente er en rentegodtgjørelse utmålt etter prinsipper for erstatning og kan gjøre seg gjeldende for pengekrav som kreditor er ukjent med, og som det derfor kan ta tid før det blir beregnet forsinkelsesrente for kravet.
Avsavnsrente må beregnes etter vanlige utmålingsprinsipper for erstatning, og vil derfor ikke settes til forsinkelsesrenten, men til det tap som kreditor har hatt ved at han ikke har fått disponere pengene. Hvis et bestemt tap ikke kan påvises vil vanligvis bankens innskuddsrente bli brukt.
Avsavnsrente krever ingen konkret hjemmel i loven, men kan tilkjennes etter alminnelige erstatningsprinsipper.
Senere rettsutvikling har også gått i retning av å åpne for å tilkjenne avsavnsrenter også utenfor prinsipper for erstatning. Her åpnes det for at avsavnsrenter kan tilkjennes på grunnlag av en konkret rimelighetsvurdering.
David de Gea

2011/12

Den 29. juni 2011 signerte de Gea en femårskontrakt med Manchester United. Han debuterte for Manchester United i en vennskapskamp mot Chicago Fire 23. juli 2011, en kamp som endte 3-1 til Manchester United. Hans første offisielle kamp kom 15 dager senere, 7. august 2011. Det var Community Shield-kampen mot Manchester City som Manchester United vant 3-2. Den første mannen til å score på de Gea etter overgangen fra Atlético Madrid ble Joleon Lescott. De Gea spilte sin første Premier League-kamp en uke senere mot West Bromwich. Første gang de Gea holdt buret rent var mot Tottenham på Old Trafford. De Gea debuterte i Mesterligaen 27. september 2011 mot FC Basel, og kampen endte 3-3.

Landslaget

Den 1. juni 2014 ble De Gea tatt ut til den 23-manns store landslagstroppen som reiste til Brasil for å spille VM.
Han ble tatt ut i Spanias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Spanias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Live at Texas Stadium

Live at Texas Stadium er et countryalbum (konsertalbum) av Alan Jackson, George Strait og Jimmy Buffett utgitt på MCA Nashville den 3. april i 2007.
Albumet består av innspillinger fra konserten trioen holdt på Texas Stadium i Dallas (USA), lørdag den 29. mai i 2004.
Nyfeministene

Nyfeministene (etablert 1970 i Oslo) ble startet av medlemmer i Norsk Kvinnesaksforening, etter modell av den amerikanske Womens Liberation.
I hovedsak var medlemmene studenter ved Universitetet i Oslo, og blant kampsakene var lik rett på arbeidsplassen, rett til daghjem-plasser og rett til selvbestemt abort. Lignende foreninger ble snart etablert i Trondheim, Bergen, Støren, Vadsø, Gjøvik, Kongsberg, Tønsberg, Åfjord, Porsgrunn, Namsos, Raufoss, Molde, Lillehammer, Harstad, Åga, etter hvert kom Stavanger/Sandnes, Fredrikstad, Larvik, Moss, Ski.
Andrej Tupolev

Biografi

Tupolev gikk på gymnasiet i Tver og tok Examen artium i 1908. Han begynte så å studere ved Moskvas tekniske universitet hvor han intresserte seg i bygging av fly. Han ble leder for universitetets vindtunnel som han hadde vært med på å konstruere og ble utestengt senere for å ha vært med i en forbudt  politisk organisasjon og ble bannlyst i flere år. Han kunne komme tillbake i 1914, men kom etter oktoberrevolusjonen i 1917 og fikk en ledende stilling i konstruksjonsavdelningen i den statlige uftfartens hovedforvaltning. 
I 1921 begynte han på utviklingen av Tupolev ANT-1. Andrej Tupolev grunnla Tupolev i 1922 og på 1920- og 1930-tallet ble selskapet mest kjent for sine tunge bombefly hvor Tupolevs konstruksjoner ble normgivende for militære og sivile fly. Under andre verdenskrigen var Tupolevs Tu-2 en av Sovjetunionens fremste bombefly.
Tupolev ligger begravd på Novodevitsjijkirkegården.
Jarnnetter

Jarnnetter er et musikkalbum med Camilla Granlien Band, utgitt i 2007. Dette er bandets første og hittil siste plate.
Sulcis kraftverk

Sulcis kraftverk er et varmekraftverk beliggende i Storbyområdet Cagliari i regionen Sardinia i Italia. Det har en installert produksjonskapasitet på 720 MW fordelt på 3 like store blokker/turbiner. Anlegget ble utbygd omkring 1962-1963. Brenselstypen er kull og råolje, og operatør er energiselskapet Enel SpA.
De totale CO₂-utslippene i 2008 var ca. 2 356 000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,368 mill. tonn.
Shaanxipanda

Shaanxipanda eller Qinling panda (engelsk) (latin: Ailuropoda melanoleuca qinlingensis) er en underart av pandaene. Det antas at mellom 200 og 300 shaanxipandaer fremdeles lever vilt på 1300–3000 meters høyde i Qinlingfjellene i den kinesiske provinsen Shaanxi. Shaanxipandaer spiser planter og bambus, og underarten er nesten utryddet og derfor fredet.
Den ble oppdaget på 1960-tallet, men ikke anerkjent som en underart før i 2005. Om en ser bort fra nominatunderarten, var dette den første underarten som ble definert. Den skiller seg fra den mer vanlige nominaturunderarten ved at den er mindre, har en mindre skalle og at pelsen er mørk og lys brun, og ikke hvit og svart.