Tage Knudsen

De første ungdoms- og juniorårene

Tage Knudsen deltok på sitt første vektløfterstevne som 15-åring i 1974, med en kroppsvekt på rundt 80 kg. Han viste seg raskt å være et stort talent, og i 1976 ble han norgesmester for ungdom i klasse -90 kg. Han vant dessuten bronsemedalje i junior-NM og bronsemedalje i nordisk mesterskap for juniorer samme år. Han fortsatte utviklingen i 1977, da han allerede som førsteårs junior ble junior-norgesmester i den nyopprettede 100-kilosklassen. Han satte ny norsk juniorrekord i klassen, og ble dessuten kåret til mesterskapets nest beste løfter av totalt 73 deltakere. Den eneste med bedre poengsum var ett år eldre Arne Hagelund fra Stavanger Vektløfterklubb. Senere samme år kom Knudsen på 4.-plass i senior-NM, før han vant sølvmedalje i nordisk mesterskap for juniorer.
I 1978 tok Knudsen enda et steg videre. I januar ble han nok en gang junior-norgesmester i klasse -100 kg, samtidig som han for første gang bikket 300 kg-grensen sammenlagt. Videre vant han i februar sølvmedalje i senior-NM, hvor han økte sine personlige rekorder i samtlige disipliner. Han deltok i juli på kombinert EM/VM for juniorer i Athen i Hellas, før han i oktober ble nordisk mester for juniorer i klasse -110 kg. Også her økte han sine personlige rekorder i alle disipliner. Dette året ble han også junior-norgesmester i styrkeløft.

Juniorresultater for historiebøkene

Knudsen fikk sitt virkelig store gjennombrudd som vektløfter i 1979, da han som sisteårs juniorløfter vant gull i både junior-NM og senior-NM. Under senior-NM vant han også kongepokalen, for å ha vært den poengmessig beste løfteren uavhengig av vektklasse. Han ble dermed den yngste kongepokalvinneren gjennom tidene, og heller ikke senere har noen prestert å vinne kongepokalen allerede som juniorløfter. Dette året vant Knudsen også sølvmedalje i nordisk mesterskap på seniornivå, i tillegg til at han tok fire medaljer i kombinert EM/VM for juniorer i Debrecen – deriblant sølv i rykk. Han deltok også i senior-VM, hvor han – etter å ha løftet 160 kg i rykk – ikke fikk godkjent resultat i støt. Knudsen avsluttet året med å sette ny norsk seniorrekord i rykk i klasse +110 kg, med et løft på 160,5 kg. Denne rekorden stod seg frem til februar 1988, da Stig Øvrebø løftet 165 kg under et vektløfterstevne i Tønsberg idrettshall. Knudsens rykk-resultat var  også det meste som noengang hadde vært løftet av en juniorløfter, noe det forble inntil Sigmund Borgenhaug fra T&IL National løftet 161 kg i desember 1987. I støt og sammenlagt er det imidlertid ingen juniorløftere som noengang har overgått Knudsens resultater på henholdsvis 195 kg og 352,5 kg. Knudsen er dessuten nr. 2 på listen over de poengmessig beste norske juniorløfterne gjennom tidene, bare bak Viktor Solstrand fra Rossabø Ungdomslag.

Flere mesterskap og rekorder på seniornivå

Knudsen fortsatte medaljefangsten og rekordjaget også etter å ha blitt seniorløfter, selv om 1980 ikke ble noe stort år for ham. Blant annet ble han stående uten godkjent støt-resultat i NM. Under EM i Beograd dette året kom han på 9.-plass sammenlagt i klasse +110 kg, etter å ha løftet 345 kg sammenlagt. I 1981 var han imidlertid tilbake på vinnersporet, og dette året vant han nok et NM-gull. I klasse -110 kg løftet han 355 kg sammenlagt, som var ny personlig rekord. Han satte først norsk rekord i rykk med 162,5 kg, før han skapte dramatikk da han først i sitt tredje forsøk klarte begynnervekten i støt på 192,5 kg. Kongepokalen tapte han med mindre enn ett poeng til Gunnar Østby fra IL Kraftsport. Senere i 1981 ble Knudsen for første gang nordisk mester i vektløfting på seniornivå. Også her løftet han 355 kg sammenlagt i klasse -110 kg, etter blant annet å ha økt den norske rekorden til rykk 165 kg. Denne rekorden ble stående helt frem til endringen av vektklassesystemet f.o.m. 1993. Det er i senere tid bare to personer som har løftet mer i rykk enn Knudsen: Stig Øvrebø (165,5 kg) og Stian Grimseth (195 kg). I 1981 vant Knudsen også en bronsemedalje i NM i styrkeløft.
Også 1982 ble et bra år for Knudsen på merittfronten. Han vant nok et NM-gull i klasse -110 kg, men måtte i kampen om kongepokalen gi tapt for Øystein Holt fra Tønsberg-Kameratene. Senere samme år ble han nok en gang nordisk mester i samme klasse, etter å ha satt ny personlig rekord sammenlagt med 360 kg. I det påfølgende VM i Ljubljana kom han på 10.-plass sammenlagt, etter å ha løftet 352,5 kg sammenlagt.

Strid med Norges Idrettsforbund

Knudsen ble i oktober 1982 mistenkt for dopingbruk, etter at det i media ble slått stort opp at han sammen med vektløfteren Øystein Holt skulle ha stukket av fra en dopingprøve. Medieoppslagene viste seg å være sterkt overdrevne, idet verken Knudsen eller Holt hadde blitt innkalt til dopingkontroll før de forlot lokalet. Dette ble senere bekreftet av Norges Idrettsforbund. I etterkant mottok både Knudsen og Holt innkalling til ny dopingprøve 31. oktober 1982. Begge møtte opp, men de nektet å la seg teste – delvis i protest mot det de mente var en uhjemlet innkalling, og delvis i protest mot å ha blitt hengt ut i media. De ba om at spørsmålet om dopingkontrollørenes innkallingsprosedyrer ble forelagt idrettstyret i Norges Idrettsforbund for en prinsipiell behandling. Norges Idrettsforbund mente de hadde hjemmel for den aktuelle innkallingen, og uten å forelegge spørsmålet for styret kalte de Knudsen og Holt inn til ny dopingprøve på Idrettens hus i Bærum 4. november 1982. Ingen av dem møtte opp, og i en felles uttalelse til NTB informerte de om at de verken ville la seg dopingteste eller konkurrere i aktiv idrett før deres forespørsel om prinsippbehandling var etterkommet. På et møte i idrettsstyret 25. november 1982 ble det vedtatt å anmelde Knudsen og Holt til Idrettsforbundets domsutvalg for brudd på dopingreglementet. Den 5. januar 1983 ble de av domsutvalget begge fradømt retten til å drive idrett i to år, under henvisning til at nektelse av å avgi dopingprøve likestilles med å avlegge positiv prøve. Dette var på daværende tidspunkt de strengeste dopingdommene i norsk idretts historie. Både Knudsen og Holt anket sine dommer, og i mars 1983 besluttet Idrettsforbundets appellutvalg å nedsette straffen til ett år for begges vedkommende. Både Knudsen og Holt ble dermed utestengt i ett år, selv om ingen av dem noen gang hadde avgitt en positiv dopingprøve.

Opptrening og comeback

I begynnelsen av november 1983, omtrent samtidig som utestengelsen opphørte, ble Knudsen påkjørt av en bil. Skadene var relativt alvorlige, og det var uvisst om han kunne komme tilbake til toppidretten. Etter en opptreningsperiode gjorde han comeback i 1984. Han deltok bare på et par vektløfterstevner i 1984 og 1985, uten de helt store resultatene. I 1985 vant han imidlertid gullmedalje i B-NM i styrkeløft, etter å ha løftet 642,5 kg sammenlagt i klasse -100 kg.
Knudsen kom aldri tilbake til toppnivå, og det meste han løftet i vektløfterøvelsene etter ulykken var 130 kg i rykk, 150 kg i støt og 280 kg sammenlagt. Dette løftet han under B-NM i 1986, hvor klassevinneren Stig Øvrebø løftet 285 kg sammenlagt. Knudsen deltok også i A-NM senere samme år, hvor han etter å ha løftet 130 kg i rykk ble stående uten resultat i støt. Knudsen hadde imidlertid ikke vunnet sin siste gullmedalje, for i B-NM i 1990 endte han øverst på pallen i klasse -100 kg, etter å ha løftet 250 kg sammenlagt. Dette var 20 kg mer enn andremann, Einar Solvang fra Tønsberg-Kameratene. Dette ble Knudsens siste stevnedeltakelse før han la vektløfterskoene på hylla.