google/wiki40b huggingface dataset:
Jane Birkin

Karriere

Birkin vakte oppsikt som en av modellene i den kontroversielle filmen Blowup fra 1966. I 1968 reiste hun til Frankrike for å prøvespille til hovedrollen i filmen Slogan. Selv om hun ikke kunne snakke fransk, fikk hun rollen. Under innspillingen møtte hun sin fremtidige mann, den franske sangeren og musikeren Serge Gainsbourg.
I 1969 utgav hun og Serge Gainsbourg sangen «Je t'aime... moi non plus» («Jeg elsker deg.. ikke jeg heller». Gainsbourg hadde skrevet sangen, de fremførte den sammen, og det vakte stor oppsikt at sangen spilte så åpenlyst på sex. Sangen ble en kommersiell suksess i hele Europa, kanskje delvis på grunn av omtalen den fikk etter å ha blitt forbudt spilt på radiostasjoner i Italia, Spania og i Storbritannia. Sangens er primært berømt på grunn av den eksplisitte teksten (sunget på fransk), mens en kvinne stønner i bakgrunnen. 
Birkin tok en pause fra filming i 1971-72, men kom tilbake som Brigitte Bardots elsker i Don Juan (or if Don Juan were a woman) i 1973.
I 1975 spilte hun i Gainsbourgs første film, som også hadde tittelen Je t'aime... moi non plus. Birkin har blant annet spilt i filmatiseringer av Agatha Christies bøker, og har sunget inn flere album, inkludert Baby Alone in Babylone, Amours des Feintes, Lolita Go Home og Rendez-vous. 
Hun ble utnevnt til offiser av Order of the British Empire i 2001. Den franske regjering har hedret henne med Den nasjonale fortjenstorden.
Lamprima adolphinae

Utseende

En middelsstor til stor (23-50 millimeter), litt flat hjortebille med skinnende metalliske farger. Hannenes kjever er betydelig forstørret som vanlig i denne familien, kraftig oppoverkrummede, med er brem av gule hår på oversiden. Kroppen er fint og ganske tett punktert hos hannen, grovt og kraftig hos hunnen. De metalliske fargene kan variere mye innen samme art, noen hunner er helt uten metalisk farge. Grønnlige eksemplarer er vanligst, men de kan også være blålige, gylne eller purpurfargede, ofte kan pronotum og dekkvingene ha ulik farge. Hannens pronotum er rundet og hvelvet, forbeina utvidete.

Levevis

Larvene utvikler seg i morken ved.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt på Ny-Guinea.
Speyer

Speyer er en by i den tyske delstaten Rheinland-Pfalz, i det vestlige Tyskland, ikke langt fra grensen til Frankrike.
I år 10 f.Kr. ble det anlagt en romersk militærforlegning, Noviomagus, her, og germanske stammer slo seg ned i Civitas Nemetum. I år 346 fikk Speyer en biskop. Byens navn nevnes tidligst i år 496 som Spira. I år 1030 la den saliske keiser Henrik IV ned grunnstenen til domkirken i Speyer. I 1294 mistet biskopen de fleste av sine tidligere rettigheter, og byen ble en fri by direkte underlagt keiseren. Den var sete for den tysk-romerske rikskammerretten fra 1527 til 1693. På riksdagen i Speyer i 1529 protesterte de evangeliske riksstendene mot de reformasjonsfiendtlige beslutninger som der ble truffet. Byen ble nesten ødelagt av franske tropper under den pfalziske arvefølgekrig i 1689, og først i 1698 begynte gjenoppbygningen. I 1792 ble den okkupert av franske revolusjonstropper, og forble under fransk herredømme frem til 1814. I 1816 ble byen kretshovedstad i Pfalz og sete for regjeringen for den bayerske rhinkretsen (senere Bayersk Pfalz). Mellom 1893 og 1904 ble det bygget en minnekirke til minne om den protestantiske protesten i 1529.
Domkirken i Speyer hører til UNESCOs liste over verdens kulturarv. I 1987 besøkte pave Johannes Paul II dombyen.
Speyer er vennskapsby med den britiske byen Spalding, den franske byen Chartres og den italienske byen Ravenna.
Byen feiret sitt 2000-årsjubileum i 1990 med tallrike utstillinger, konserter og andre arrangementer. Bl.a. George H.W. Bush og Mikhail Gorbatsjov besøkte byen etter invitasjon fra kansler Helmut Kohl.
TV 2 Gruppen

Eierskap

TV 2 Gruppen ble etablert 13. november 1991 som følge av den vellykkede søknaden om konsesjon til å bli den eneste kommersielle allmennkringkasteren i Norge. Schibsted og Egmont var de to største aksjonærene ved oppstarten av selskapet.
I 1995 kjøpte A-pressen 24,51 prosent av aksjene i selskapet, og de tre mediekonsernene kontrollerte dermed 87,2 prosent av TV 2 Gruppen.
I 1997 solgte Norsk Aller, Tinius Nagell-Erichsen og Bergens Tidende seg ut av selskapet og de tre hovedaksjonærene kontrollerte 99,65 prosent av selskapet.
I mai 1997 kjøpte TV 2 Gruppen 49,33 prosent av aksjene i TVNorge. Oppkjøpet førte til en samarbeidsavtale på tvers av de to selskapene. Avtalen innebar at TV 2 skulle kjøpe inn programmer og styre sendeskjemaet til TVNorge. Samarbeidet opphørte i desember 1999, og TV 2 Gruppen solgte seg ut av TVNorge i 2004.
Ytre Rendal

Ytre Rendal er en tidligere selvstendig kommune i Hedmark, del av Rendal formannskapsdistrikt fra 1837.
I 1880 ble Rendal delt i Ytre- og Øvre Rendal. Ytre Rendal hadde da 1 661 innbyggere.
1. januar 1965 ble Ytre- og Øvre Rendal kommuner slått sammen til den nye Rendalen kommune. Ytre Rendal hadde ved sammenslåingen 1 913 innbyggere.
Etter grensejusteringer i Ytre- og Øvre Rendal, Tolga og Trysil kommuner, ble Engerdal opprettet som egen kommune 1. januar 1911. Fra Ytre Rendal ble et område med 311 innbyggere tilført den nye kommunen.
Kristent Politilag

Ledelse

Kristent Politilag Norge drives etter prinsipper fra «verdibasert ledelse» (value-based leaderhip). KPL baserer seg på en tradisjon hvor verdistyring er sentralt. I praksis ønskes å utbre et positivt menneskesyn, refleksjon over etiske holdninger og adferd, utvikling av sosial praksis og kultur. Grunnelementet i fellesskapet vårt er Jesus Kristus og den kristne tradisjonen.

Verdier

KPL har fem kjerneverdier:
Nær - et fellesskap preget av tillit og anerkjennelse.
Engasjerende - Inspirere og motivere hverandre i fellesskapet vårt.
Mot - synliggjøre etisk adferd og holdninger, tørre å si fra og stolthet over troen på Jesus Kristus.
Åpen - raushet, imøtekommenhet og ydmykhet i møte med andre mennesker.
Ærlig - sann og oppriktig i møte med andre. 
Bakgrunnen for verdiene er en kontinuerlig vurderingsprosess gjennom refleksjoner over ulike erfaringer.

Meninger og ytringer

Kristent Politilag er ingen politisk organisasjon, hvor man fronter synspunkter i media og samfunnsdebatter. Organisasjonen er underlagt de gjeldende regler og instrukser som innbefatter den norske politietaten.

Internasjonalt samarbeid

Kristent Politilag er en del av et internasjonalt samarbeid hvor man inngår i International Christian Police Fellowship (ICPF). ICPF er knyttet til en rekke land i verden både i Europa og USA. 
Hvert år arrangeres det konferanser og samlinger i regi av ICPF.
Trysimia

Utseende

Middelsstore, brune trebukker, hannene har svært lange antenner. Pronotum er tønneformet med korte tenner på sidene. Dekkvingene har hvite flekker.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (Andamanene, Sumatra, Java, Sulawesi og Molukkene).
Sportsklubben Rival

Tabellen 2011

Kilde: Speaker.no
Bakom skogen

Handling

Rosa Moline (Bette Davis) er gift med doktoren Lewis (Joseph Cotten) i en amerikansk småby. Hun har også en elsker, Neil Latimer (David Brian), som ønsker å gifte seg med henne. Når husvennen Moose (Minor Watson) truer med å røpe at hun skal ha barn med sin mann, tyr hun til drastiske tiltak.
Oscar Hanssen

Biografi

Oscar Hanssen var ansatt i konfeksjonsbedriften Jacobsen og Braastad i Ålesund. Under bybrannen i Ålesund 1904 brant lokalene ned og konfeksjonsbedriften ble midlertidig flyttet til Molde. Da bedriften flyttet tilbake til Ålesund, ble Oscar Hanssen igjen i Molde. Her grunnla han Confectionsfabrikken AS  i 1905. Han ble svensk visekonsul i Molde fra 1918 og ble varamann til Stortinget for perioden 1922-24. Han var medlem av styret i Norges Varemesse fra 1924, fra 1922 til 1926 var han medlem av styret i Norges Industriforbund. Fra 1927 var han medlem av styret for Romsdals Fellesbank. 
Ved brannen i Molde i 1916 brant fabrikken hans ned, og familien ble husløse, da de bodde i samme bygningen. Han kjøpte da en eiendom på 10 mål litt nord for sentrum av Molde. Her fikk han bygget Chateauet sin nye bolig (arkitekt Carl Moe), som i dag er fredet og eies av Romsdalsmuseet.
White Waltham Airfield

White Waltham Airfield (ICAO: EGLM) er en operativ flyplass for generell aviation, beliggende i White Waltham, 3.7 km. sydvest for Maidenhead i Windsor and Maidenhead i Berkshire, England. Den store gressbelagte flyplass er best kjent og assosieres med Air Transport Auxiliary fra 1940 til 1945, men den har også en betydelig historie i før-krigstidens øvelsesflyvning. Krigstidens og etterkrigstidens bruk av RAFs til et testsenter av Fairey- og Westland-fabrikkene. Midt på 1950-tallet var den hovedkvarteret for  RAFs Home Command. Den er nå i privat eie og er hjemstedet for Storbritannias største flyklubb, West London Aero Club.

Operativ historie

Flyplassen ble tatt i bruk i 1928 da de Havillands familie kjøpte  en gresslette til bruk for selskapets flyskole, Havilland Flying School. I 1938 ble plassen tatt over av regjeringen og under andre verdenskrig ble den basen til  Air Transport Auxiliary fra organisasjonen ble opprettet tidlig i 1940 til den ble avviklet 30. november 1945.  ATA  arrangerte en storslått forestilling på White Waltham den 29. september 1945 som ble åpnet av Lord Beaverbrook og  som kunne fremvise en minneverdig utstilling av allierte og tyske fly, inklusive en Seafire Mk45. Etter krigen ble plassen også brukt av Fairey Aviation og senere Westland Helicopters som monterte og testet fly bygget ved deres fabikk i Hayes. Dette omfattet Fairey FB-1 Gyrodyne (1947), Fairey Jet Gyrodyne (1954), Fairey Ultralight (1955), Fairey Rotodyne (1957) og Westland Scout (1960) samt Westland Wasp (1962). Prototypen til Fairey Gannet ble først fløyet fra Aldermaston, men produksjonen av fly ble fullført og først fløyet fra White Waltham. Et eksemplar er for tiden lagret på plassen.
Prins Philip, Hertugen av Edinburgh lærte å fly på White Waltham i 1952, da han fløy en de Havilland Chipmunk.
Plassen ble under  RAFs kontroll frem til 1982, da den ble kjøpt av nåværende eiere. Frem til 2007 var den base for Thames Valley & Chiltern Air Ambulances helikoptre.
Nebbspinner

Utseende

En middelsstor (vingespenn 39 – 54 mm) spinner med ganske store vinger, beige-farget med mørkere årer, lett kjennelig på de lange labialpalpene som stikker frem som et nebb. Hodet er middels stort, labialpalpene er omtrent tre ganger så lange som resten av hodet sett ovenfra. Antennene er litt kortere enn halve forvingen, hos hannen fjærformede, hos hunnen smalt fjærformede. Brystet er kledt med ganske lange, beige-brune hår, oftest med en kile- eller timeglassformet flekk av mørkere hår i midten. Bakkroppen er sylindrisk og forholdsvis lang, kledt med ganske korte hår. Hos hannen har den en to-delt dusk bakerst. Forvingen er avrundet trekantet med en kurvet, tannet ytterkant. Den er beige med mørkere vingeårer. Bakhjørnet er helt avrundet. I indre halvdel av bakkanten er det en bakoverstikkende kam av lange, hårlignende skjell som stikker opp på ryggsiden når sommerfuglen hviler. Bakvingen er hos norske eksemplarer av samme farge som forvingen, men årene har samme farge som resten av vingen. I de nordlige delene av Sverige og Finland forekommer underarten lapponicum, som har snøhvite bakvinger. Larven er naken uten noen form for kroppsutvekster, grønn med en smal sidestripe som er vekselvis svart, hvit, rosa og gul.

Levevis

Nebbspinneren forekommer i mange forskjellige slags løv- og blandingsskoger. Larvene lever på osp (Populus tremula), selje (Salix caprea) og ulike vier-arter (Salix spp.), helst på trær som står lysåpnet til, for eksempel i skogbryn, på hogstfelt eller langs skogsbilveier. Sommerfuglene flyr om natten, og som vanlig for tannspinnere kommer hannene, men ikke hunnene, gjerne til lys. I sør har arten to generasjoner, den første fra begynnelsen av mai til begynnelsen av juni, den andre fra slutten av juni til august. Lenger nord har den bare én generasjon som flyr i juni – juli. Etter parringen legger hunnen 75 – 150 egg på undersiden av vertstreets balder, enkeltvis eller to – tre sammen. Larvene snaugnager bladene de lever på slik at bare midtnerven står igjen. Den utvokste larven kryper ned på bakken, spinner seg inn i en kokong og forvandler seg til en puppe. Vårgenerasjonens pupper klekkes samme sommer, høstgenerasjonens (og den ene generasjonens lenger nord) overvintrer, ofte to ganger.

Utbredelse

Nebbspinneren finnes gjennom det meste av Europa, videre østover like til Stillehavet i Øst-Sibir og det nordlige Kina. I Norge er den vanlig i Sør-Norge, med spredte funn nord til Nord-Trøndelag.
Halden Håndballklubb

1. divisjon 2012/13

Kilde: Handball.no
Balans-gruppen

Balans-gruppen var et samarbeid mellom Hans Chr. Mengshoel og møbeldesignerne Oddvin Rykken, Peter Opsvik og Svein Gusrud om å utvikle en rekke stoler med produktnavnet «Balans»   .
Mengshoel registrerte varemerket Balans i 1976, og etablerte et samarbeid med Oddvin Rykken, som etterhvert trakk inn de to andre i samarbeidet. De første stolene ble lansert i 1979.
De tre designerne utviklet konseptet inn mot ulike bruksområder og møbeltyper: Rykken tegnet stoppede hjemmemøbler for familiebedriften Rybo, Opsvik tegnet stoler til arbeidsplasser og spisestuer for Stokke, mens Gusrud tegnet kontorstoler for Håg.
I 1996 etablerte Hans Chr. Mengshoel Balans Management A/S som produserer og markedsfører stoler med merkenavnet design:studio balans. Oddvin Rykken oppfatter dette som urettmessige kopier av åndsverk, og samarbeidet mellom partene har siden opphørt.
Kvartetten mottok Jacobprisen for 1986, og deres produkter har mottatt en lang rekke priser og finnes i flere kunstindustrimuseer.
Ringborg

Ringborg er en populær betegnelse for en type borg eller festningsanlegg som er rund som sirkel i utformingen. Ringborger fra tidlig middelalder, som de danske trelleborger, var bygd av tre og med palisader av stolper med en voll rundt, mens i senmiddelalderen var en ringborg en borg bygget av stein og omkranset av en vollgrav.

Nordiske ringborger i vikingtiden

I Danmark forbindes ringborger med de kjente festningsanleggene fra vikingtiden; Aggersborg, Trelleborg, Fyrkat og de senere avdekkede Nonnebakken og Borgring. Disse kalles trelleborger, sirkelborger eller ringborger. Navnet har ikke noe med treller (slaver) å gjøre, men er et eldre norrønt ord for tømmer og henviste således til borgens struktur. Disse ringborgene har en meget streng geometrisk utforming, både den runde vollen og portåpningenes plassering samt bebyggelsen innenfor vollene. Alle borgene er datert til noen tiår før år 1000 gjennom bruk av forskningsmetoden dendrokronologi.
Foruten de fire danske borgene kjennes det også to ringborger ved Trelleborg og Borgeby i Skåne i det som i dag er Sverige, men som i middelalderen tilhørte Danmark. Et satellittbilde fra Lyby i Rygge, Østfold har avslørt en sirkel på 140 meter i diameter som muligens kan være et tilsvarende borganlegg.

Burgwall

En form for ringborg kjennes også fra det slaviske området øst for Elben og vest for Weichsel som begynte fra en gang på 700-tallet. Denne typen kalles for Burgwall. Hva angår byggmaterialer og oppbygging av selve vollen, ligner Burgwall de senere ringborger eller trelleborger fra Danmark. Burgwall utviklet seg senere til større bebyggelser i løpet av middelalderen, og mistet da sitt vesen og karakter som borg.

Festningsanlegg

I Europa kjennes det til festningsanlegg helt tilbake til neolittisk tid. Oldtidens greske og romerske kultur, foruten også enkelte fønikiske kolonier, fremmet andre byggeformer og festningsanlegg, og generelt andre måter å organisere samfunnet på. Men nord for Alpene er lokale fesningsverk blitt brukt og forlatt, og gjenbrukt, gjennom tidene. Langs Rhinen og øvre Donau gikk den romerske limes (grense) og langs denne strekning er det avdekket flere høydeborger.
Tagging

Tagging, tags eller «throw-ups»  er en form for graffiti der stiliserte  navnesignaturer  blir spraymalt eller tusjet på vegger, offentlige toaletter osv. «Throw-ups» kalles de når taggen er i større format, der hver bokstav er avgrenset av konturlinjer.
Utøverne blir kalt writere og tilhører ofte spesielle ungdomsmiljøer, gjerne  innen Hiphop-kulturen.
Enkeltpersoner og gjenger er ofte involvert i «bombing» av tags over et stort område. Dette er en del av «battlingen» gjengene imellom. Det er klare grenser for hvor det er akseptabelt for gjengmedlemmer å tagge, selv om det kan være vanskelig for en utenforstående å se hvor grensen til skadeverk passeres. Innad i miljøet er det oppfattet som hærverk å tagge ned «pieces».

Tagging som skadeverk

Tagging kan straffes som skadeverk, og vedlikeholdsetater og huseiere verden rundt bruker hvert år store summer på fjerning av uønsket graffiti. I 2008 ble taggingen anslått å koste USA 25 milliarder dollar (ca. 150 mrd. kr). I 2007 beregnet Oslo Sporveier (nå Ruter) at tagging hvert år kostet dem 30 millioner kroner. I 2011 hadde dette økt til ca. 40 mill. kr. I tillegg var kollektivmidler ute av drift mens taggingen ble fjernet. Tagging er også et arbeidsmiljøproblem fordi en må bruke løsemidler for å fjerne taggingen. En kan bruke white spirit, rødsprit e.l., eller spesielle anti-tagging-midler. Anti-graffiti-film finnes også. Noen ganger kan taggingen overmales. I tillegg til politiet og Ruter jobber Oslo kommune gjennom Rusken for å forebygge tagging. Gårdeiere kan også abonnere på en Stopp tagging-ordning – en tjeneste som fjerner tagging innen 24 timer  – i regi av kommunen.
Filmen Grovt skadeverk, utgitt i 2004, skildrer tagging av sporvogner i Oslo.
Clifton Webb

Bakgrunn

Webb tok privattimer i dans og tok dramatimer i en alder av fem år. Han gjorde sin debut på teater i en alder av syv år i en forestilling av det kjente skuespillet Carnegie Hall som ble utført ved New York Children's Theatre i New York. Denne suksessen ble fulgt opp av en turné som ble etterfulgt av flere ledende roller blant annet som karakterene Oliver Twist og Tom Sawyer i The Adventures of Huckleberry Finn.

Karriere

I en alder av nitten år, hadde Webb blitt en profesjonell danser og han tok kunstnernavnet «Clifton Webb». Han både sang og danset i cirka to dusin forestillinger før han debuterte på Broadway som karakteren Bosco i The Purple Road, som åpnet på Liberty Theater den 7. april 1913, og hadde 136 forestillinger innen august dette året. 
Webb fikk en Oscar-nominasjon innen kategorien beste mannlige hovedrolle i 1949 for sin role i Sitting Pen som var den første filmen i en serie på tre filmer av komedien «Mr. Belvedere», der Webb portretterte den nedsettende og allvitende hovedpersonen som rakket ned på alle andre. I  filmen Cheaper by the Dozen fra 1950, spilte Webb mot Myrna Loy, da de spilte karakterene Frank og Lillian Gilbreth som i filmen var foreldrene til 12 barn. Filmens suksess førte til en oppfølger, kalt «Belles on Their Toes».
Webb tilbragte de fem siste årene av sitt liv som en syk eneboer som nesten aldri gikk ut av sitt hjem i Beverly Hills i California. Han døde som følge av ett hjerteinfarkt i en alder av 76 år. 
Han ble gravlagt i krypten 2350, korridor G-6 i Hollywood. For alle hans bidrag til den amerikanske filmindustrien, har Clifton Webb blitt tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6840 Hollywood Boulevard.
Kjemiske stridsmidler i Skagerrak

Kjemiske stridsmidler i Skagerrak er kjemiske våpen som ligger i tyske skip, senket i Norskerenna i Skagerrak.

Historikk

Etter andre verdenskrig ble det behov for å fjerne store mengder med kjemiske våpen som tyskerne hadde i beredskap for kjemisk krigføring, blant annet sennepsgass, sarin, tabun, fosgen og lewisitt. Det ble bestemt av de allierte at det beste var å senke denne ammunisjonen i havet, og store mengder ble lastet på skip som ble senket utenfor Sverige, Danmark og Norge i 1945 og 1946. I Skagerrak er det dokumentert senket 36 skip, uten at det er kjent om det er kjemiske stridsmidler i alle. Dumpingen ble godkjent av norske myndigheter.

Lokalisering

Området hvor skipene ligger er på 14 × 4 kilometer, og ligger omtrent 25 nautiske mil sørøst for Arendal. Det anslås at mengden av kjemisk stridsmidler er på 168 000 tonn. Området er avmerket i sjøkart 305 og 306 (østre og vestre del av Norskerenna). Kun 20 av skipene er kartlagt av Kystverket (2010).

Skader

I Østersjøen har flere fiskere fått alvorlige skader etter å ha fått sennepsgass i fiskeredskapene. Gassen er tyngre enn vann omdannes til klumper med sennepsgass i både væske og damp-form inni, som kan blant annet feste seg til fiskeredskaper. Sennepsgass har også blitt tatt opp av danske fiskere. Det er utgitt en egen brosjyre av Kystverket som informerer om de kjemiske stridsmidler i Skagerrak og farene med disse.
Hårgullbasse

Utseende

En middelsstor (14-20 millimeter), glinsende metallisk bille. Kroppen er nokså jevnbred og litt flat. Fargen er grønnlig til gyllent metallglinsende. Den kan forveksles med Maurgullbasse Protaetia metallica, men er mindre og friskere i fargen enn denne, og med Praktgullbasse, som den har en annen kroppsform enn. Hodet er flatt og firkantet, litt innbuktet foran. Antennene er ganske korte og mørke. Pronotum er nesten halvsirkelformet sett ovenfra, scutellum er ganske stor og avrundet trekantet. Dekkvingene er litt flate, med to vage lengderibber. På sidene foran er den en innbuktning som gjør at billen kan folde ut flyvingene og fly uten å åpne dekkvingene. Det bakerste bakkroppsleddet blir ikke dekket av dekkvingene, en nesten loddrett ryggplate synes bak dem. Beina er temmelig korte.

Levevis

Larvene lever i mulden som samler seg inne i hule trær, eller også i jorden. De voksne billene er dagaktive og finnes gjerne på blomstene av skjermplanter og andre åpne blomster. De sitter mest i ro men flyr også godt.

Utbredelse

Arten er utbredt over hele Europa og finnes også i det nordlige Asia. I Norge er den vanlig over det meste av landet bortsett fra på fjellet.
Nettelia

Utseende

En liten (4,5 millimeter), avlang, blank, rødbrun gjødselbille. Hodet er stort. Pronotum er mye bredere enn langt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene har en tann på "skulderen".

Levevis

Svært lite er kjent om biologien til denne slekten.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mexico.
Anders Kippersund

Priser

Anders Kippersund fikk sammen med fire andre unge Hedmarkskunstnere Hedmark fylkeskommunes kulturpris i 1999, og sammen med resten av familien Kippersund fikk han Hedmarksprisen i 2001.
9A52 Smertsj

9A52 Smertsj (russisk Смерч, 'kvervelvind'), 9K58 Smertsj eller 9A52-2 Smertsj-M er en Sovjetisk tung rakettkaster. Systemet er utformet for å slå ut personell, pansrede og myke mål, mål i konsentrasjonsområder, artilleribatterier, kommandoanlegg og ammunisjondepoter. Rakettkasteren ble lansert tidlig på 1980-tallet og gikk inn i tjeneste i den sovjetiske hæren i 1989.
Fantomet 1964

1964 var det første året tegneserien Fantomet ble utgitt i bladform i Norge. Det kom ut totalt seks blader i 1964, med én historie i hver. Tre av historiene var skrevet og tegna av Bertil Wilhelmsson, mens de tre andre var avisstriper fra USA skrevet av Fantomets skaper Lee Falk, og tegna av Wilson McCoy. Alle forsidene ble tegna av Rolf Gohs.
Nygle

Nygle, også skrevet nugle på riksmål, er en tapp i bunnen på en båt som man tar ut når båten står på land og skal tømmes for vann. 
Når båten kommer på land, blir nygla tatt ut slik at vannet kan renne ut. Når en båt blir satt til lagring, for eksempel i et naust, må den stå slik at alt vannet renner ut. På store båter kan det også være nyglehull fremme på båten.