google/wiki40b huggingface dataset:
Nuzi

Nuzi (eller Nuzu; akkadisk: Gasur) var en oldtidsby i Mesopotamia som lå sørvest for Kirkuk i dagens provins Al Ta'amim (eller Kirkuk-provinsen), den nåværende kurdiske delen av Irak, lokalisert i nærheten av elven Tigris. Dagens navn for stedet er Yorghan Tepe. Det består av en jordhaug av middels størrelse i flere arkeologiske lag og to mindre jordhauger bestående av enkeltperioder.

Historie

Byen Gasur ble tilsynelatende grunnlagt under det akkadiske rike på slutten av 2000-tallet f.Kr. På midten av 1000-tallet f.Kr. overtok hurritterne byen og omdøpte den til Nuzi. Stedets historie i den mellomliggende perioden er uklar, skjønt tilstedeværelsen av noen få leirtavler med kileskrift fra Gammelassyria indikerer at det var handel med nabobyen Assur. Etter at det hurrittiske kongedømmet til Mitanni ble erobret av hettittene, havnet Nuzi i hendene på assyrerne og byen gikk i nedgang. Merk at den hurrittiske perioden er godt kjent ettersom disse arkeologiske lagene er godt utgravd og undersøkt, mens den tidligere historien er mindre bestemt grunnet at det kun har vært gjort mindre undersøkelser av denne spesifikke perioden. Historien til Nuzi er nært beslektet med de nærliggende byene Eshnunna og Khafajah.

Provinsby på 1300-tallet f.Kr.

Den beste kjente perioden for stedets historie er på 1400- og 1300-tallet f.Kr. Leirtavlene fra denne perioden indikerer at Nuzi var en mindre provinsby i nordlige Mesopotamia på den tiden da området var hovedsakelig befolket av hurrittere, et folk som er godt kjent, men svakt dokumentert, og det ville ha vært enda mindre kunnskap om dem om det ikke var for informasjonen avdekket ved dette stedet.
Nuzi var en provinsby i kongedømmet Arrapha. Den ble administrert av en guvernør, šaknu, fra palasset. Dette palasset som lå i sentrum av jordhaugen, hadde mange rom arrangert rundt en sentral gårdsplass. Funksjonene til en del av rommene har blitt identifisert: mottakelsesrom, boliger, kontorer, kjøkken, og lagerrom. Arkivene som har blitt gravd opp forteller om den kongelige familie, foruten også organiseringen av palassets interne administrasjon og dets besittelser, og betalinger i rasjoner som arbeiderne fikk fra arbeid på markene. Junioroffiserer ved den kongelige administrasjonen er sukkallu, tidvis oversatt som «vesirer», halṣuhlu var «distriktslederen», og hazannu, «borgermester», var hver for seg ansvarlige for et administrativt nivå. Loven ble utført av disse, men også av dayānu, «dommere», utplassert i distriktene. Frie undersåtter av staten var forpliktet til et gebyr, Ilku, som synes å bestå av oppgaver som militærtjeneste, arbeid for ulike myndighetstjenester, inkludert på dets land.
Som dere vil ha det

Handling

Oliver, en av sønnene til Roland de Boys, vil bli kvitt sin yngre bror, Orlando, som er til hinder for at han selv skal bli enearving etter sin far, ettersom den andre broren, Jacques, er landsforvist. Derfor utfordrer han broren til å møte den nye hertugens sterkeste bryter, i håp om å få ham drept. Men skuffelsen er stor da Orlando vinner, og Oliver må flykte til Ardennerskogen sammen med sin tjener. Han er ikke den eneste som må flykte: det må også hertugens niese, Rosalind, når det blir kjent at hun er forelsket i ham. Sammen med sin kusine, Celina, som er datter til hertugen, flykter de to forkledd som gutter til samme skog som Orlando gjemmer seg.

Kvinner forkledd som menn

Som dere vil ha det er bare et av mange litterære verker som bruker elementet med kvinner som kler seg ut som menn, og er ikke det eneste skuespillet av Shakespeare som bruker dette. I Kjøpmannen i Venedig, som ble skrevet 2–3 år før Som dere vil ha det, brukes dette når Portia og hennes tjener Nerissa kler seg ut som menn og løser de ulike problemene som har blitt skapt av Antonio og Shylock. Også i Som dere vil ha det kler Rosalind og Celia seg ut som menn, og løser ubevisst problemer for og forsoner de innblandede i stykket.
Blant andre forfattere som har brukt dette elementet i sin litteratur, er Robert Louis Stevenson i Den svarte pil, der bokens kvinnelige hovedbiperson kler seg ut som en mann for å skjule sin identitet under rosekrigen (1455–1485) i England, og J.R.R. Tolkien i Ringenes herre, der Éowyn kler seg som en mannlig kriger for å delta i ett av de avgjørende slagene.

Tolkning

Skuespillet blir ofte tolket ut i fra hertugens idé om det universelle teater og, Jacques' bekreftelse av at hele verden er en scene som blir bekreftet gjennom menneskelivets syv faser, der alle menn og kvinner spiller mange roller. Rosalind og Celine er ofte brukt som eksempel på dette, i og med at de forkler seg som gutter for å skjule sin virkelige identitet og løser mange av problemene blant personene i stykket. Det universelle teateret har ofte blitt brukt som en allegori for Shakespeares teater Globe i London.
I tillegg inneholdt skuespillet romantikken, spenningen, fantasien og humoren som folk forventet av et "perfekt" stykke.

I Norge

I Norge ble skuespillet oppført på Nationaltheatret i Herman Wildenveys frie gendiktning 1912, utgitt i bokform under tittelen Leken i skogen 1942. Første gang utgitt i 1933 på Somes forlag i Gunnar Reiss-Andersens oversettelse, under tittelen As you like it. Skuespillet har blitt nyoversatt flere ganger. Av de mest kjente er Aschehoug forlag sin utgave på riksmål, som er gjendiktet av André Bjerke under tittelen Som dere vil ha det, og Oktober forlag sin utgave på nynorsk, gjendiktet av Edvard Hoem, under tittelen Som du vil. Skuespillet har også gått under titlene Leken i skogen (1942) og Hver sin lyst (1999).
Ooh Aah… Just a Little Bit

Eurovision Song Contest

Sangen ble plukket ut til å delta i den britiske finalen i forkant av Eurovision Song Contest 1996 i Oslo. I finalen på BBC One 8. mars 1996 vant «Ooh Aah... Just a Little Bit» en klar seier med over 113 576 telefonstemmer, nesten tre ganger som mange som andreplassen. Sangen ble dermed Storbritannias bidrag til Eurovision Song Contest i Oslo 18. mai.
Det britiske bidraget ble raskt en av de største favorittene i forkant av den internasjonale finalen, og BBC-produsent Jonathan King håpet sangen ville bidra til å øke interessen for konkurransen både i Storbritannia og ellers i Europa. For å begrense antallet deltakerland holdt Den europeiske kringkastingsunion en forhåndskvalifisering der 29 sanger skulle bli til 22. «Ooh Aah... Just a Little Bit» ble her nummer tre og sikret seg dermed en finaleplass i Oslo.
I Eurovision Song Contest 1996 var «Ooh Aah... Just a Little Bit» det andre bidraget ut på scenen i Oslo Spektrum. Australske Gina G fremførte sangen sammen med to dansere, en korist og to remiksere som bidro med vokal og synthesizer. Kringkastingsorkestret akkompagnerte under ledelse av den britiske dirigenten Ernie Dunstall. 
På seg hadde Gina G en ikonisk gullpaljettkjole, kreert av Paco Rabanne for artisten Cher. Kjolen hadde blitt hengende på kontoret til Warner Bros. Records inntil Gina G kom over den ved en tilfeldighet like før finalen. Kjolen ble blant annet forkortet for å passe Gina G og fremføringen. 
«Ooh Aah... Just a Little Bit» hadde et moderne og typisk 90-talls lydbilde, med elementer av techno og tung pop. Tross favorittstemplet ble ikke Europas juryer overbevist, og låten endte opp med 77 poeng og en åttendeplass blant 23 deltakere. Bare Portugal og Belgia ga Storbritannia 12 poeng, mens åtte land – deriblant Norge – ikke ga sangen et eneste poeng.

Kommersiell suksess

Sangen entret den britiske singellisten på en sjetteplass 6. april 1996 og klatret til andreplass to uker senere. Uken etter Eurovision Song Contest gikk «Ooh Aah... Just a Little Bit» helt til topps i Storbritannia. Per 2018 er dette fremdeles siste gang at en britisk Eurovision-låt har toppet den britiske singellisten.
Sangen gikk inn på singellistene over hele Europa, og uvanlig nok også i USA, der den nådde nummer 12 på Billboard Hot 100. Dette gjør «Ooh Aah... Just a Little Bit» til den fjerde mest suksessrike Eurovision-låten ut fra listeplassering i USA. Bare «Love Is Blue» («L'amour est bleu») (1968), «Waterloo» (1974) og «Eres tú» (1974) har nådd en høyere plassering i USA.
«Ooh Aah... Just a Little Bit» ble også nominert til en Grammy-pris i 1998 i klassen Best Dance Recording.
Gråbrunt metallfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 35–40 mm), gråbrunt nattfly. Arten ligner mye på fiolettbrunt metallfly (Autographa pulchrina), men skiller seg fra denne på at den mangler den fiolette fargetonen. Den kan også ligne på gammafly (Autographa gamma), men skilles fra denne på den markerte, gule flekken i forvingen. Forkroppen (thorax) er gråbrun med brungule områder på sidene bak. Den har en tverrkjøl av hårlignende skjell litt foran midten. Forvingen er gråbrun med lysere og mørkere tegninger. Midt i vingen er det en krum, y-formet, hvit tegning som kan være sammenhengende eller delt i en oval og en v-formet flekk. Bak og utenfor denne flekken er det en ganske stor, gulaktig flekk. Nyremerket nær vingens forkant er mørkt langs ytterkanten, ellers lite markert. Ringmerket er ikke markert. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er lyse med brune kanter. Bølgelinjen langs ytterkanten er mørkbrun, jevnt bølgete i de fremste 2/3, utydelig i den bakerste tredjedelen av vingen. I vingens ytre del er det bleke områder langs ytterkanten av ytre mellomlinje, langs vingens ytterkant og i en stor flekk ved bakhjørnet. Bakvingen er lyst gråbrun, mørkere langs ytterkanten.

Levevis

På grunn av forveksling med fiolettbrunt metallfly finnes det lite spesifikk informasjon om biologien til denne arten, men det er grunn til å tro at de to artene er ganske like hverandre i så måte. Arten holder til i åpne områder opp til bjørkebeltet, og larven lever trolig på ulike lave planter. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.

Utbredelse

Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa, videre østover gjennom Russland og Sentral-Asia til det østlige Sibir og Japan. Den finnes også i Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til Rana i Nordland, den er sannsynligvis ikke sjelden.
Birger Meidell

Bakgrunn

Birger Meidell studerte i Norge, Tyskland og Frankrike, og tok forsikringseksamen ved universitetet i Göttingen i 1906. 
Han ble ansatt som aktuar i Livsforsikringsselskapet Norske Liv i 1907 og i Statens pensjonskasse fra 1913. Han var direktør for Oslo kommunale pensjonskasse 1917–24, og var fra 1923 professor i forsikringsteknikk ved Det kgl. Frederiks Universitet, senere Universitetet i Oslo. Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1923.

Nasjonal Samling, annen verdenskrig

Meidell ble medlem av Nasjonal Samling i 1930-årene.  Han var en av dem som Vidkun Quisling annonserte som medlemmer av en påtenkt regjering i sin radiotale under den tyske invasjonen 9. april 1940. Meidell ble da nevnt som Kirke- og undervisningsminister.
Quislings kupp-regjering ble aldri en realitet, men 25. september samme år ble Meidell «kommissarisk statsråd» og leder av Sosialdepartementet. I denne stillingen arbeidet han for lønnsøkning og bedrede arbeidsforhold for arbeiderne. Han fikk i november 1940 innført en lov om arbeidsledighetstrygd, en bearbeidelse av den loven Stortinget hadde vedtatt i 1938, men som ble suspendert våren 1940. Samtidig søkte han innflytelse over LO ved å pleie kontakt med utvalgte opposisjonelle. 
Meidell arbeidet ut fra en egen strategi der NS' innflytelse over samfunnet skulle skapes gjennom bedrede sosiale forhold. Politisk tilhørte han det som kan kalles partiets venstrefløy.
Etter hvert kom Meidell i konflikt med Josef Terbovens Reichskomissariat over spørsmålet om økt lønn til arbeiderne. Han fikk også motstand for sitt forsøk på å føre en uavhengig politikk overfor fagforeningene fra Quisling og den fløyen i NS som ivret for en overtagelse av alle samfunnsfunksjoner med makt. Forsøkene på en tilnærming mellom departementet og utvalgte personer i LO førte også til at han ble motarbeidet av den NS-fiendtlige delen av landsorganisasjonen. 
Meidell trakk seg som kommissarisk statsråd i september 1941, og ble deretter direktør i Norges Brannkasse. Politikken hans om å skape oppslutning gjennom sosiale reformer og økt fordeling var avgjørende for at han måtte gå av.

Etter krigen

I 1946 ble Meidell dømt til livsvarig tvangsarbeid for landssvik. Han ble benådet tre år senere.
Birger Meidell var bror av forfatteren og pressemannen Sigurd Segelcke Meidell.
Sigurd Senje

Forfatterskap

Han debuterte i 1955 med romanen Tabell tolv, og skrev i alt 29 bøker. Han skrev håndbøker for sjømenn, bind 2 av Bygdebok for Eidsberg, romaner, dokumentarbøker, og lokal kultur- og naturhistorie i bøker som Vi i Østensjøbyen  (1985), Akerselva, en veiviser til Miljøparken (1977, 1990) og Østmarka (1972, 1987). Boken Ekko fra Skriktjenn (1982) om Feldmann-saken ble filmatisert i 1987 som Over grensen, i regi av Bente Erichsen.
Han fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for sin første ungdomsbok Sleiven finner kursen (1959). Av hans 29 bøker var det 8 barne- og ungdomsbøker. Dum-dum-kuler (1972) og Quislings gutt (1973) var av-heroiserende dokumentarromaner fra krigen, med collageaktige innslag av tekster fra denne tiden.
Vickers Vulcan

Utvikling

Vickers Vulcan ble konstruert av Reginald Pierson ved Vickers. Det fløy første gang i april 1922, ført av sjefspilot S. Cockerell på Brooklands i Surrey.
Vulcan var basert på en sivil versjon av Vickers Vimy bombefly, men hadde mange endringer, inklusive mye større og høyere skrog og en, i stedet for to, Rolls-Royce Eagle VIII motorer. Intensjonen var å redusere driftsutgiftene. Skrogets form, såvel som dets flyegenskaper, ga det kallenavnet "Flying Pig". Første levering fant sted i august 1922 til Instone Air Line Ltd. Andre operatører omfattet Imperial Airways og Qantas, men Quantas returnerte flyene da ytelsen var for lav for selskapets behov. Den siste Vulcan som fløy var Type 74 med Imperial Airways. Den havarerte i juli 1928.
Way of the Dragon

Handling

Tang Lung er en ung kinesisk mann som kommer til Roma for å hjelpe en venn av familien som driver en restaurant. Restauranten går dårlig på grunn av lokale gangstere som jevnlig trakasserer dem. Til å begynne med behandler gangsterne Tang som en naiv bondegutt. Men det varer ikke lenge før de for erfarer hans never. Tang viser seg å være en mester i kampkunst og han klarer å skremme vekk bandittene under et masseslagsmål. Flere forsøk gjøres for å bekjempe Tang, men ingen lykkes. Som et siste desperate mottrekk bestemmer gangsterbossen seg å leie ekstern hjelp. Disse består av to kampsporteksperter; En fra Japan og en fra USA. Tang tvinges til å møte den amerikanske mesteren til et endelig oppgjør. Dødskampen foregår i selveste Colosseum.

Om filmen

Filmen har fått 89 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske anmelderen Roger Ebert gav den 2 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.
Den har fått 1 av 5 stjerner i Den store film- og videoguiden (1987). 
Den ble i 1975 forbudt for visning på norsk kino. Videoselskapet CP Entertainment gav ut den på video i Norge i 1982. Den ble forbudt på video rundt 1987. En ny versjon ble lansert på slutten av 1980-tallet.
Helga saga Hallvarðssonar

Helga saga Hallvarðssonar («Sagaen om Helge Hallvardson») er en nyskrevet «islendingesaga» fra ca 1800-tallet, skrevet av Jónatan Þorláksson (1825-1906) fra Akureyri, på bakgrunn av lokale sagn og tradisjonsstoff. Historien foregår i Norge og på Island på 900-tallet. Sagaen har blitt beskrevet som «Islændingesaga, som i hvert fald ikke er skrevet før 19. årh.»
Sagaen ble tatt med i Guðni Jónssons standardutgave av islendingesagaer.
Roenberg

Roenberg er en norsk regissørduo som består av barndomskameratene Joachim Rønning og Espen Sandberg fra Sandefjord. Roenberg ble etablert som selskap i 1993 og har laget en rekke reklamefilmer.

Arbeid

Rønning og Sandberg gikk sammen på filmskolen i Stockholm fra 1992 til 1994. Siden har de produsert og regissert en rekke filmer i flere land, blant annet reklamefilmer. I 2006 debuterte de som spillefilmregissører med westernkomedien Bandidas der Penelope Cruz og Salma Hayek spiller hovedrollene. Filmen fikk lunken mottakelse i Norge, men var blant de mest populære filmene i Spania og Frankrike.
De står blant annet bak den norsk storfilmen Max Manus, og den oscarnominerte Kon-Tiki.
Joachim Rønning og Espen Sandberg samarbeider tett om planlegging, regi og klipping når de oversetter manusforfatternes ideer til film. Likevel er ofte Rønning hovedansvarlig for storyboard og det visuelle, mens Sandberg i deler av prosessen særlig tar seg av casting og skuespillerregi.
Batalden

Batalden er ei øy i Flora kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger på sørsiden av Hellefjorden, rundt 10 kilometer nordvest for Florø. Øya har en karakteristisk pyramideform og når opp til en høyde på 492 meter over havet, til tross for at øya bare er rundt to kilometer i diameter.
Foreningsmannen Annanias Batalden (1893–1973) var født på øya.
Framtun skole

Skoletrinn

Framtun skole har per 2016 kun én klasse per trinn.
Cop Out

Sammendrag

Jimmy Monroe og Paul Hodges er NYPD-etterforskere. De mislykkes med å arrestere en mistenkt kriminell, Juan Diaz – og blir ssuspendert uten lønn. Jimmy`s datter Ava skal gifte seg, og bryllupet koster veldig mye penger. Selv om hans eks-kone Pam`s arrogante ektemann Roy tilbyr seg å betale for bryllupet, er Jimmy fast bestemt på å betale alt selv. Jimmy vil selge et verdifullt Andy Pafko-baseballkort fra 1952, for å betale for datterens bryllup. Men de blir ranet av Dave (Seann William Scott), som tar baseball-kortet hans. 
De finner ut at Dave skal rane et hus, så de går dit for å arrestere ham. Men han har allerede solgt baseball-kortet, for å skaffe seg penger. Jimmy og Paul går til narkolanger Poh Boy, som har fått tak i baseball-kortet. Han går med på å gi dem kortet, hvis de henter en stjålet bil for ham først. Når de finner bilen, oppdager de en kvinne som heter Gabriela i bagasjerommet. Gabriela avslører at hun er elskerinnen til en narkobaron, som ble kidnappet og drept av Poh Boy. Gabriela stikker av fra dem, og de kjører bilen hjem til Poh Boy. 
Når de kommer dit holder Poh Boy Gabriela som gissel, og han nekter å gi fra seg baseball-kortet. De skyter ham, men en kule går gjennom Jimmy`s baseball-kort, som var i Poh Boy sin skjortelomme. Sjefen deres Jack (Sean Cullen) er fornøyd med arbeidet deres, og de får tilbake jobbene sine. Jimmy har ikke nok penger til å betale for datterens bryllup, etter at det dyrebare kortet hans ble ødelagt. Så han lar Roy betale for bryllupet.
Petra (band)

Petra var et kristent rockeband som ble grunnlagt i 1972 av gitarist Bob Hartman, den eneste i Petra som var med i bandet til slutten. Greg X Volz (som senere ble erstattet av John Schlitt) var vokalist.
Gjennom hele Petra's karriere ble det laget 23 album, og solgt nærmere 10 millioner kopier.
I slutten av desember 2005 ble Petra oppløst, etter 33 år.
Petra har vært i Norge flere ganger, de hadde blant annet en konsert i Teatergarasjen i Bergen i 2004. Under deres siste besøk her i landet holdt de to konserter, en på Flekkerøy like utenfor Kristiansand, og en i Tønsberg. Dette skjedde i november 2005.
Bandets medlemmer er fortsatt aktive innen musikken. Petra har sunget mye for festivalen skjærgårds music and mission. I løpet av sommeren og høsten 2006 har frontfigurene John Schlitt og Bob Hartman spilt inn en ny plate sammen. Under den tilhørende turnéen hadde de kun ett stopp i Europa, nemlig i Norge. Da holdt de igjen konsert på Flekkerøy, og deltok på gudstjenesten dagen etter. Også i 2010 kom de tilbake til Norge og holdt konsert på Flekkerøy.
Høsten 2010 ga 5 tidligere medlemmer av Petra ut en plate kalt Back to the rock, under navnet Classic Petra. Platen består av nyinnspillinger av sanger fra perioden 1980-1985, samt to nye sanger. Denne utgaven av Petra består av Louie Weaver på trommer, John Lawry på keyboards, Mark Kelly på Bass, Bob Hartman på gitar og vokalist Greg X. Volz. Disse 5 utgjorde i hovedsak bandet på første halvdel av 80-tallet. I november 2010 spilte de også et live show for kringkasting på TBN og en dvd-utgivelse senere. Classic Petra begynte i 2011 en verdensturne, og vil blant annet spille på Skjærgårds Music & Mission Festival i juli 2011.
Mleccha

Mleccha (vedisk sanskrit: म्लेच्छ, «ikke-vedisk», «barbar») var en benevnelse som ble brukt om personer som ikke handlet i tråd med moralen og de religiøse normene i det vediske samfunnet i det gamle India.
Gjennom sin struktur fremgår det at benevnelsen ikke er opprinnelig indoiransk, og det har derfor vært spekulert i om det kan være et låneord for et etnonym på et ikke-arisk folk. Språkforskeren Asko Parpola har foreslått at mleccha er beslektet med ordet meluhha som var det sumeriske navnet på en handelspartner med bronsealderens Sumer, og videre at dette kan identifiseres med Induskulturen.
Deterministiske kontekstfrie språk

Deterministiske kontekstfrie språk er innenfor formell språkteori en delmengde av kontekstfrie språk. De er kontekstfrie språk som kan bli akseptert av en deterministisk pushdown automat. Slike språk er alltid entydige og godtar en entydig grammatikk. Der finnes også ikke-deterministiske kontekstfrie språk som er entydige.
Deterministiske kontekstfrie språk er av største praktiske interesse, ettersom de kan bli parset i lineær tid, og ulike former for språk tillater enkle, praktiske parsere. De er derfor vidt utbredt innen informatikken.
U55 (Berlins undergrunnsbane)

U-55 er en nybygget U-Bahn-linje i Berlin og den er første byggetrinn i en ny bane som skal forbinde Berlins nye Hauptbahnhof med Alexanderplatz. Det er meningen at den skal knyttes sammen med den eksisterende linje U-5 fra Alexanderplatz via Frankfurter Tor og Lichtenberg til Berlins østlige forsteder i Hellersdorf der Hönow er endestasjonen. Byggingen startet allerede på 1990-tallet, men ble av økonomiske grunner stanset i 2001. Senere ble byggingen gjeopptatt og linjen ble åpnet 8. august 2009.
Denne første etappen går fra Hauptbahnhof til Brandenburger Tor og har bare en mellomstasjon – Bundestag. Det er pendeltrafikk på ett spor med avgang hvert tiende minutt fra Brandenburger Tor (0, 10, 20, 30, 40 og 50 minutter over hver time) og fra Hauptbahnhof 5 minutter senere.
Robert Kišerlovski

Karriere

Han startet sin profesjonelle karriere i 2005 i det slovenske laget Adria Mobil. Han syklet for dette laget i fire år og fikk sin hittil eneste UCI-seier i 2007. Da vant han rittet GP Palio del Recioto som er et kategori 1.2 ritt på UCI kalenderen. I 2009 kjørte han for det San Marino registrerte laget Amica Chips, men halvveis ut i 2009 sesongen ble han hentet inn til ProTour laget Fuji-Servetto. Her fikk han kjøre ritt som Sveits Rundt og Østerrike rundt. Senere samme år fikk han muligheten til å debutere i en Grand Tour. Han var med i troppen til Fuji-Servetto i Vueltaen. Dette ble ikke en stor suksess og han stilte ikke til start på den 5. etappen. På den foregående etappen som gikk til Liège brakk han kragebeinet i en massevelt og kunne ikke fortsette rittet.

2010

I 2010 byttet han lag til det italienske laget Liquigas-Doimo. Her fikk han muligheten i mindre ritt som Tour de San Luis, et 2.1 ritt i Argentina og det italienske rittet Giro di Sardegna. Han presterte en topp ti plassering på kuperte etapper i begge rittene. Hans første ProTour ritt for sesongen var Catalonia rundt. Han ble nummer ni på den småkuperte 4. etappen og fullførte til slutt som nummer 18 sammenlagt.