Volga

Geografi

Volga er den lengste elva i Europa. Det tilhører det lukkede bassenget til Det kaspiske hav. Fra kilden 225 moh. i Valdajhøydene nordvest for Moskva renner Volga østover forbi Sterzjsjøen, Tver, Dubna, Rybinsk, Jaroslavl, Nizjnij Novgorod og Kazan. Derfra svinger den sørover, renner forbi Uljanovsk, Toljatti, Samara og Saratov. Ved volgakneet er avstanden til elva Don kun 65 km før Volga snur 90 grader mot øst. På dette strategiske punktet ligger Volgograd, tidligere Stalingrad. Til slutt renner den ut i Det kaspiske hav i nærheten av Astrakhan 28 meter under havnivå.
Volga har mange sideelver, de viktigste av disse er Kama, Oka, Vetluga og Sura. Volga og dens sideelver danner Volga-vassdraget, som renner gjennom et område på ca. 1,35 millioner kvadratkilometer i de mest befolkede delene av Russland. Volgadeltaet har en lengde på ca. 160 kilometer og inkluderer så mange som 500 kanaler og mindre elver. Det er den største elvemunningen i Europa og det er det eneste stedet i Russland hvor pelikaner, flamingoer og lotusrot kan bli funnet. Volga fryser langs det meste av elveløpet i tre måneder hvert år.
Volga drenerer det meste av det vestlige Russland. De mange store reservoareren bidrar til vanning og elektrisitetsproduksjon. Den fruktbare elvedalen gir store mengder hvete, og har også stor mineralrikdom. En betydelig petroleumsvirksomhet har senter i Volgadalen. Andre ressurser inkluderer naturgass, salt og pottaske. Volgadeltaet og det nærliggende Kaspihavet gir utmerkede fiskeplasser. Astrakhan, på deltaet, er et sentrum i kaviarbransjen. Høye nivåer av kjemisk forurensning har rammet elven og dens leveområder.

Navigasjon

Med tanke på navigasjon ble Volga utvidet ved bygging av store demninger som en del av Josef Stalins industrialiseringsprosjekter, og er fortsatt i dag av stor betydning for shipping og transport i innlandet i Russland. Alle demningene i elven er utstyrt med store (doble) sluser slik at fartøy med betydelige dimensjoner kan reise oppover fra Kaspihavet og nesten helt opp til kilden av elva.
Forbindelser med elven Don og Svartehavet er mulig gjennom Volga-Donkanalen. Forbindelser med innsjøer i Nord (Ladoga, Onega), Sankt Petersburg og Østersjøen er mulig gjennom Volga-Østersjøkanalen, og en forbindelse med Moskva har blitt realisert gjennom Moskvakanalen som kobler sammen Volga og Moskvaelven.
Denne infrastrukturen har blitt designet for relativt store skip (slusedimensjonene er 290 x 30 meter på Volga, litt mindre på noen av de andre elvene og kanalene), og den spenner over mange tusen kilometer. En rekke tidligere statlige, nå for det meste privatiserte, selskaper opererer passasjer-og lasteskip på elva, Volgotanker, med over 200 petroleumstankere, er en av dem.
Fra den siste delen av sovjettiden og fram til moderne tid har korn og olje vært blant de største eksportlastene transportert på Volga. Inntil nylig ble tilgang til de russiske vannveiene bare gitt til utenlandske fartøy i et svært begrenset omfang. Den økende kontakten mellom EU og Russland har ført til nye retningslinjer med hensyn til adgang til russiske innlandsvannveier. Det forventes at fartøy fra andre nasjoner vil bli tillatt på russiske elver snart.

Volga i kunsten

Pramdragernes sang ved Volga er en velkjent tradisjonell russisk sang.