Tomsk

Historie

Tomsk ble grunnlagt ved et dekret av tsar Boris Godunov i 1604 etter at Toyan, tatarhertug av Eushta, ba om tsarens beskyttelse mot kirgisiske banditter. Tsaren sendte 200 kosakker under kommandoen til Vasily Tyrkov og Gavriil Pisemsky for å bygge en festning på bredden av elva Tom, med utsikt over det som skulle bli byen Tomsk. Toyan aksepterte den russiske kontrollen og avsto landområdet som festningen ble bygget på til tsaren.
Tomsk militære betydning ble etter hvert erstattet med at byen ble et handels- og transportsenter for karavaner fra Kina. Dette ga Tomsk ytterligere stimulans for vekst, og det gjenspeiles i bygging av store murstein kirker, som Åpenbaringskatedralen (først ferdig i 1784) og Oppstandelseskirken (1789), et mesterverk av sibirsk barokk arkitektur. I 1782 fikk Tomsk bystatus og i 1804 ble Tomsk administrativt senter i et nytt gubernija som inkluderte de moderne byene Novosibirsk, Kemerovo, Krasnojarsk og østlige område av Kasakhstan, noe som førte til ytterligere vekst av byen.
I 1830 ble det oppdaget gull i nærheten, som førte til en videre utvikling av Tomsk på 1800-tallet. Under byggingen av den transsibirske jernbanen på slutten av det 19. århundre, gikk Tomsk glipp av en gyllen mulighet når det russiske samferdselsdepartementet besluttet at den transsibirske jernbanen skulle krysse over elven Ob sør for byen. Denne beslutningen tilsidesatte Tomsk, men skapte byen Novonikolaevsk, som senere ble den store sibirske metropolen Novosibirsk. Tomsk fikk i stedet bygget en sidelinje i 1896, slik at byen kunne forbli et senter for handel og landbruksutvikling i det sentrale Sibir.
På midten av 1800-tallet var en femtedel av innbyggerne personer som ble sendt dit i eksil. Dette førte til at Tomsk aksepterte en rekke religiøse trosretninger i tillegg til russisk ortodoksi. Etter noen år oppsto byen som et utdanningssenter i Sibir og Tomsk statlige universitet og Tomsk polytekniske universitet ble bygget. Da den andre verdenskrigen startet var en tolvtedel av innbyggerne studenter. Av den grunn er Tomsk ofte blitt kalt «Sibirsk Athen».
Under andre verdenskrig ble ca. 30 fabrikkanlegg flyttet fra den europeiske delen av Russland til Tomsk, slik at deres viktige produksjon kunne opprettholdes. Som følge av dette vokste byen kraftig og den sovjetiske regjeringen valgte i 1944 å etablere Tomsk oblast (region), med Tomsk som administrativt senter.
Under den kalde krigen var Tomsk ett av flere steder som ble lukket, og utenforstående og særlig utlendinger ble nektet adgang. Dette ble i 1949 tatt et steg videre da en hemmelig by, kjent som «Tomsk-7» (også ofte kalt «Postboks 5») ble grunnlagt 15 kilometer fra Tomsk. Den nye bebyggelsen ble hjemmet til Tomsk atomkraftverk (senere omdøpt Sibirskaya atomkraftverk), landets første industriell skala atomkraftverk. Tomsk-7 fikk kommunal status i 1956 og ble omdøpt Seversk i 1992.
I 1970 ble Tomsk gitt status som «historisk by».

Arkitektur

Tomsk er godt kjent for sin trehusarkitektur. Områder med trehus med nydelige utskjæringer med overdådige detaljer (ornamenter eller «kniplinger»), spesielt rundt vinduer. Husene er ellers ofte bygget av solide stokker med planke ytterkledning. Et meget godt bevart område med trearkitektur, er Verhnyaya Yelan' med sine mange tradisjonelle gamle herskapshus tilhørende datidens handelsmenn.
Antallet gamle hus i denne stilen er avtagende grunnet manglende vedlikehold, nyutvikling og at noen av dem brenner ned, da denne typen bebyggelse har liten eller ingen brannbeskyttelse.

Administrativ og kommunal status

Tomsk fungerer som det administrative senteret i oblastet (regionen), selv om det ikke er en del av det.

Politikk

Tomsk oblast er styrt av guvernør og en duma på 33 medlemmer. Sergey Zhvachkin, tok over som guvernør i 2012 og etterfølger Viktor Kress som ledet regionen i over 20 år. Av de 33 medlemmene i dumaen, er 16 valgt fra de åtte doble mandat distrikter mens 17 er valgt fra partilister.
Byens ordfører er Ivan Klein. Han vant valget i 2012 med 62% av stemmene og er medlem av partiet Forent Russland. Ivan Klein erstattet Nikolai Nikolaichuk, da han valgte å trekke seg noe før hans 5 års periode utløp etter en måneder lang konflikt med den gangs guvernør Sergei Zhvachkin i Tomsk oblast.

Naturressurser

Tomsk oblast er rik på naturressurser. Oljereservene er beregnet til 2,5 milliarder tonn, 1,3 billioner kubikkmeter gass og 75,5 millioner tonn brun kull. Region er beregnet å ha det nest største reservoaret av torv i Russland. Om lag 60% av territoriet i regionen er skog.

Transport

Den russiske riksveien (Den russiske føderasjons automagistrale - motorvei) M53 «Baikal» går fra Novosibirsk, gjennom Tomsk, til Irkutsk.
Største parten av den offentlige kommunikasjonen i den indre by og i forstedene skjer med «marshrutkas» (drosjer i ruter), hovedsakelig PAZ-minibusser. De betjener ca. førti ruter og er litt dyrere enn trolleybusser, men stopper på anmodning fra passasjerer som vil av eller på utenom de vanlige holdeplassene.
Den offentlige kommunikasjonen i byen ellers blir gjort med trolleybusser, vanlige busser og noen trikkelinjer.
På elva Tom finnes både en gods og en passasjerhavn.

Jernbane

Tomsk har en (hoved)jernbanestasjon og er koblet til den regionale jernbanelinjen Bely Jar - Tajga - Tomsk. Jernbanelinjens opprinnelige lengde var på 95 km og åpnet i 1896.  I Tajga møter jernbanelinjen Den transsibirske jernbanen, som er ca. 50 km fra Tomsk. Det finnes også flere mindre stasjoner for forstads- og regionale tog i byen. Total jernbanelengde i Tomsk-regionen er 346 km. 
Tomsk jernbanen eksisterte som en selvstendig enhet fram til 1961. På nåværende tidspunkt tilhører Tomsk jernbanelinjen til Den vest-sibirske jernbanen, en gren av det russisk jernbaneselskapet.
Togene knytter Tomsk til Anapa, Asino, Barnaul, Bely Yar, Moskva, Novokuznetsk, Novosibirsk, Sotsji, og Tajga.

Kultur

Tomsk har mange  kulturinstitusjoner, inkludert flere teatre samt et barneteater og et dukketeater. I byen finnes store konsertarenaer som musikkonservatoriets konsertsal og Tomsk Palace of Sport. Byen har også kulturelle sentre viet til tysk, polsk og tatarske språk og kultur.
En av byens fremtredende teatre ble ødelagt i en terrorhandling i 1905. Korolevsky teateret (bygget i 1884-1885) ble brukt av en gruppe kommunistiske revolusjonære når teateret ble angrepet og satt i brann av medlemmer av De svarte hundre, en uforsonlig nasjonalistisk organisasjon. De som unnslapp flammene ble skutt ned av medlemmer av De svarte hundre som ventet utenfor teateret. Estimatene er vage, men viser at mellom 200 og 1000 omkom i angrepet.
Det finnes en rekke museer i Tomsk viet til ulike tema, særlig kunst, lokal historie og treskjæring. Det finnes også et museum for undertrykkelse, som ligger i KGBs tidligere fangekjeller. Statsuniversitetet i Tomsk har en rekke små museer med utstillinger for arkeologi, paleontologi, zoologi, samt et herbarium og en botanisk hage.
Som i mange andre byer i det tidligere Sovjetunionen, ødela den revolusjonære regjeringen en rekke gamle kirker i byen, inkludert to fra det 17. århundre. Imidlertid klarte Tomsk å spare noen av sine kirker ved å gjøre  dem om til maskinbutikker, lager, arkiver og til og med boliger. Etter kommunisttiden har noen av kirkene blitt renovert og returnert til sine menigheter. Eksempler på dette er den katolske kirken Den hellige rosenkrans, en luthersk kirke (ombygd), en stor synagoge som er blant de vakreste i Russland, samt to moskeer (hvor den ene finnes i Tartarkvartalet).

Sport

Byens stolthet i fotball er klubben Tom Tomsk. Laget har profflisens, og siden lagets opprykk til Russlands førstedivisjon i 2004, har de lokale supporterne kunnet se noen av landets beste lag spille på byens egen stadion, Trud.