Tuxtla Gutiérrez

Topografi

Kommunen Tuxtla Gutiérrez befinner seg i Depresión Central, eller Sentraldepresjonen, i Chiapas, omgitt av fjell og åser som stiger over 1000 meter. Byområdet i dalbunnen ligger på mellom 520 og 600 meter. Cerro Mactumatzá er med 1160 moh. det høyeste fjellet innenfor kommunegrensa.

Etnisk sammensetning

Flertallet av befolkningen identifiserer seg som mestiser eller criollos, kreoler, folk av henholdsvis blandet europeisk og urfolksbakgrunn eller hovedsakelig europeisk bakgrunn. Urbefolkningen utgjorde i 2000 bare 2,64% av befolkningen, av disse snakket 1,47% bare sitt morsmål. De to chiapanekiske urfolkene tzotzil og tzeltal utgjorde tilsammen de fleste. Andre representerte urfolk er zapotek, chol og zoque. Zoque-nasjonen er hjemmehørende i regionen rundt Tuxtla Gutiérrez, de øvrige kommer fra andre regioner i Chiapas eller fra utenfor staten.

Religioner

78,98% av befolkningen er katolikker, 7,38% er protestanter, 5,95% tilhører andre kristne retninger, 0,13% tilhører andre religioner og 6,61% har ingen religion. Det finnes tallrike pinsevenner, adventister, Jehovas vitner og mormonere.

Historie

På 500-tallet grunnla zoque-nasjonen den første bosettingen i området. De ble i sin tur dominert av aztekerne fra slutten av 1400-tallet. I kolonitida var Tuxtla Gutiérrez et hvilested langs ruta opp til høylandet i Chiapas. Her møttes også handelsrutene fra Oaxaca (by), Veracruz, Tabasco, Campeche og Guatemala.
I 1693 gjorde zoquene opprør og drepte ordføreren og guvernøren for å straffe maktmisbruket deres. 19. juni 1768 ble Chiapas delt i to distrikter, og Tuxtla ble sentrum for zoque-delene av Chiapas. I 1813 fikk byen begrensede byrettigheter, og fra 1829 har byen hatt full bystatus. I 1834 ble Tuxtla for første gang delstatshovedstad, men allerede i 1835 gikk denne statusen tilbake til den gamle hovedstaden San Cristóbal de las Casas. Mellom 1858 og 1861 var Tuxtla på ny hovedstad, og igjen for tredje gng mellom 1864 og 1867. Først i 1892 ble hovedstaden permanent flyttet til Tuxtla Gutiérrez. I 1911 gjorde innbyggerne i San Cristóbal væpnet opprør for å sikre seg hovedstadsstatusen, men mislyktes.
Med byggingen av den Panamerikanske Hovedveien i 1940-årene ble kommunikasjonene med Mexico by og med resten av delstaten forbedret, og Tuxtla vokste i politisk og økonomisk betydning. Denne veksten har blitt forsterket av de sentrale overføringene etter Zapatist-opprøret i 1994.

Navn

Coyatoc er det opprinnelige navnet på zoque, noe som betyr stedet med kaninhjemmet, fordi det var mange kaniner. Dette ble oversatt til náhuatl av aztekerne til Tochtlán, og dette ble på zoque forvansket til Tuchtlán. Spanjolene forspansket dette til Tuxtla. I 1748 ble stedet kalt San Marcos Tuxtla, og i 1848 ble byen gitt navnet Tuxtla Gutiérrez etter frihetshelten Joaquín Miguel Gutiérrez

Økonomi

Arbeidsstyrken utgjorde i 2000 166 484 innbyggere. 2,02% arbeidet i jordbruket, 19,10% var sysselsatt i industrien og 75,16% arbeidet i servicesektoren. Offentlig sektor utgjør en stor del av dette,

Offentlig samferdsel

Det meste av persontrafikken foregår med «microbús», minibusser, som lokalt kalles combis eller colectivos. Det er langt færre «Tuguchis», eller vanlige busser.

Langdistansebusser

Transport ut av byen går stort sett med langdistansebuss. Flere busselskaper holder til i byen, men foreløpig finnes det ingen bussentral. Reisende er henvist til å bruke de enkelte busselskapenes stasjoner. En sentral busstasjon er imidlertid under bygging.

Flytransport

Aeropuerto Internacional Ángel Albino Corzo i nabokommunen Ciapa de Corzo er nærmeste lufthavn for byen. Aeropuerto Militar Francisco Sarabia fungerte tidligere som lufthavn for Tuxtla Gutiérrez, men ble i 2006 stengt for sivil trafikk og brukes nå kun av Mexicos flyvåpen.