google/wiki40b huggingface dataset:
Overflateteknikk

Overflateteknikk er et fagområde innen fag- og yrkesopplæringa.
På vg1 Bygg- og anleggsteknikk får elevene en grunnleggende opplæring innen overflateteknikk, på linje med de andre byggfagene. På vg2 Overflateteknikk, som bygger videre på vg1 Bygg- og anleggsteknikk (eller tilsvarende skole/praksis), gis en videregående opplæring og fordypning i fagområdet. Fra vg2 Overflateteknikk kan elevene gå videre som lærling i malerfaget, industrimalerfaget eller renholdsoperatørfaget. Etter to års læretid i et av fagene kan vedkommende ta fagbrev/svennebrev og bli fagarbeider/svenn. Mulighetene er også til stede for å ta videre utdanning etter noen år med praktisk erfaring. Da er noen aktuelle valg: fagskoletekniker innen overflateteknikk eller byggteknikk, malermester, byggtapetsermester, diplommaler eller ingeniør.
De ulike håndverksfagene innen overflateteknikk har det til felles at de arbeider med overflater. Maleren og byggtapetsereren beskytter, dekorerer og vedlikeholder nye og gamle bygningers overflater med sine materialer og spesialverktøy. Industrimaleren beskytter, dekorerer og vedlikeholder overflatene på industrikonstruksjoner som blant annet broer, båter og skip, samt olje- og gassinstallasjoner.
NM i bandy 1996

Det 79. Norgesmesterskapet i bandy – 1996
Stabæk vant seriemesterskapet. Stabæk, Mjøndalen, Ullevål og Solberg gikk til semifinale.
Jinnah (forskningsstasjon)

Jinnah er en pakistansk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende på Prinsesse Ragnhild Kyst i Dronning Maud Land. Stasjonen ble etablert som en sommerstasjon 25. januar 1991 under Pakistans første antarktisekspedisjon, da det ble gjennomført studier innen oseanografi, biologi, geofysikk og glasiologi. Det ble også satt opp en automatisk værstasjon i nærheten som sender værdata til Pakistan via satellitt. Jinnah består av tre laboratorier i prefabrikkerte bygninger og tre prefabrikkerte iglooer med innkvarteringsplass til ni personer i hver.
Stasjonen ble også benyttet under Pakistans andre antarktisekspedisjon i 1992–93, da det også ble oppført en feltstasjon, Jinnah II, ved 70°50′S 25°10′Ø og en automatisk værstasjon, Iqbal-observatoriet, 125 kilometer sør for Jinnah i Sør-Rondane ved 71°27′36″S 25°17′24″Ø.
Stasjonen opereres av en polarforskningsenhet (Polar Research Cell) ledet av National Institute of Oceanography i Karachi på oppdrag fra Pakistan Antarctic Programme.
Stasjonen er oppkalt etter grunnleggeren av den pakistanske staten, Muhammad Ali Jinnah.
Teaterdirektøren

Bakgrunn

Syngespillet ble laget som del av en konkurranse arrangert av keiser Joseph II, der Mozart og Antonio Salieri skulle arrangere hvert sitt enaktersstykke på hver sin side av Orangeriet. Begge var en parodi på det å sette opp en opera, og er slik et selvrefererende stykke. Mozarts stykke var på tysk, Salieris stykke, Prima la musica e poi le parole var på italiensk. Mozart skrev på Figaros bryllup da stykket ble bestilt, og det kom så i veien for ham, men han fikk mulighet til å harselere med det å sette opp en opera. Mens det er uklart hvem som vant, fikk Salieri best betalt.

Handling

Stykket består av kun fire sanger, av dem to arier, en trio og en allsang på slutten.
Teaterdirektøren Frank, sammen med buffasangeren Buff, har prøvelesning på to skuespillerinner for å se om de blir del av hans nye teatertropp. Mens begge blir ansatt, krangler de om hvem som skal ha hovedrollene og få best betalt. De illustrerer sine styrker ved å synge to imponrende arier (Herz: «Da schlägt die Abschiedsstunde», Silberklang: «Bester Jüngling»). Tenoren, Vogelsang, intervenerer, og i en trio kalt «Ich bin die erste Sängerin» («Jeg er primadonnaen») når de et kompromiss der begge får høy lønn og topkreditering. Stykket avsluttes med kvartetten «Jeder Künstler strebt nach Ehre».
Kaia Huuse

Før karrieren

Huuse ga ut den egenfinansierte kassetten Lille Klovn i 1992, hvor hun tolket kjente norske viser og popballader. Sommeren 1993 var hun korist i konsertversjonen av Which Witch, og senere samme år begynte hun på Toneheim Folkehøgskole. Det var her hun begynte å skrive egne låter.

Karrieren

Etter folkehøgskolen flyttet Huuse til Oslo hvor hun begynte å opptre på diverse viseklubber. Hun fikk platekontrakt og høsten 1997 gikk hun i studio med Jan Eggum som produsent. Hun albumdebuterte med De som kan noe annet i 1998, og det ble gjort et stort nummer i pressen av at produsenten også var hennes samboer. Platen ble fulgt opp allerede året etter med Egentlig kunstner, hvor en av sangene – «Journalisten» – var en kommentar til alt mediaoppstyret rundt debutplaten. Like etter utgivelsen av Egentlig kunstner startet Huuse et samarbeid med Veslemøy Solberg og Anne-Marie Giørtz under fellesnavnet Jenter fra Jante. Samarbeidet endte med et album med dikt av Aksel Sandemose, som ble utgitt i 1999, hundre år etter Sandemoses fødsel. 
På det egenproduserte albumet Mellom oss rettet (2001), retter hun et satirisk skråblikk mot samfunnet. Blant visene på albumet var «For han», som toppet Norsktoppen i flere uker. I 2003 opptrådte hun sammen med Eggum i forestillingen Mann av Huuse. For albumet Trist og fint fikk hun Spellemannprisen 2004 i klassen viser. 
Huuse var samboer med Jan Eggum til 2014.
VM i fjelløp 2014

Verdensmesterskapet i fjelløp 2014 (World Mountain Running Championships 2014) ble arrangert 14. september 2014, i Casette di Massa i Italia.
Sykling under samveldelekene 2002

Sykling under de syttende samveldelekene som ble arrangert i Manchester i England i perioden 25. juli til 4. august 2002. Det var tiende gangen som Sykling var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2002 Det var sekstende gangen som sykling var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2002 ble det konkurrert i sytten øvelser, elleve i bane-, fire i landevei- og to i terrengsykling. Det var ti øvelser for menn og sju for kvinner de deltok i fire bane-, to i landevei- og et terrengsyklingsritt. Australia ble beste nasjon med ti gullmedaljer foran Canada med tre.
21. januar

Navnedag

Agnes, Agnete
Mark Lillis

Spiller

Mark Lillis startet sin profesjonelle fotballkarriere i Huddersfield Town sommeren 1978. Han spilte sju sesonger for Huddersfield før han i 1985 ble solgt til Manchester City for £130 000. I denne klubben ble han bare værende i en sesong, og august 1986 ble han solgt til Derby County for £200 000. På grunn av en kneskade ble det ikke mye spilletid i Derby, og i september 1987 gikk han til Aston Villa. Deretter ble det opphold i Stockport County og Scunthorpe United før hans aktive karriere ble avsluttet i Witton Albion tidlig på 90-tallet.

Trener/manager

Lillis fikk sin første jobb som trener da han ble ansatt i Macclesfield Town. Siden jobbet han i Huddersfield Town før han i 1996 ble han ansatt som assistentmanager i Scunthorpe United. Hans første jobb som manager kom i 1999 da han fikk jobben i Halifax Town, en jobb han hadde fram til september 2000. I 2002 ansatte John Gregory han som trener i Derby County, og da Gregory ble suspendert fra jobben var Lillis en kort periode i mars 2003 midlertidig manager i Derby.
I mars 2003 ble han også assistenten til Sammy McIlroy som var sjef for Nord-Irland, og denne deltidsjobben hadde han fram til oktober 2003. Deretter ble han assistentmanageren til Sammy McIlroy i Stockport County, og da McIlroy sa opp denne jobben i november 2004 ble Lillis midlertidig manager i klubben fram til 18. desember 2004 da Chris Turner overtok som ny manager.
30. mai 2006 ble Mark Lillis nok en gang ansatt som assistentmanageren til Sammy McIlroy. Denne gang i Morecambe der han skrev under på en 2-årskontrakt som binder han til klubben ut 2007/08-sesongen.
Figurtall

Figurtall er klasser av positive heltall som kan representeres ved regelmessige, geometriske figurer eller mønstre. De mest kjente er polygontallene basert på regulære polygoner i det todimensjonale planet. Typisk representanter er trekanttallene 1, 3, 6, 10,  ...   som fyller opp jevnt større trekanter og kvadrattallene  1, 4, 9, 16, ...  som likedan er basert på kvadratet eller den regelmessige firkanten. 
Nye klasser av figurtall oppstår ved å betrakte tilsvarende figurer i rom med  høyere dimensjoner. For eksempel kan en likesidet trekant utvides til et tetraeder som er en regelmessig pyramide med fire hjørner i tre dimensjoner. Denne gir opphav til tetraedertallene 1, 4, 10, 20, .... De tilhører klassen av pyramidetall hvor grunnflaten i pyramiden er en regulær polygon og sideflatene er trekanter.
Med en ekstra dimensjon kan et kvadrat utvides til et heksaeder eller kube i tre dimensjoner. Den gir opphav til kubikktallene 1, 8, 27, 64, 125, ... . Hver av de fem platonske legemene danner grunnlaget for en klasse av figurtall som inngår i en enda større klasse av polyedriske tall.
I mer enn tre dimensjoner er det vanskelig å forestille seg slike geometriske figurer som generelt går under navnet polytoper. På samme måte som de platonske legemene i tre dimensjoner,  er de regulære polytopene spesielt interessante i høyere dimensjoner. Storparten av de tilsvarende figurtallene kan deles inn i tre hovedklasser. Disse er basert på utvidelse av tetraederet, heksaederet og oktaederet. Mens de to siste av disse regulære polytopene kalles hyperkuber og hyperoktaeder og er duale til hverandre, gir utvidelsen av tetraedret opphav til simplekser. For denne siste gruppen finnes det ikke noe entydig navn for de tilsvarende figurtallene, men kan noe upresist omtales som simplekstall. Spesielt i fire dimensjoner finnes det tre andre regulære polytoper i tillegg til disse tre hovedklassene som opptrer i alle høyere dimensjoner.

Historie

Helt siden antikken er figurtall blitt studert. Historien beretter om pythagoreerne som forbant tall med geometriske figurer. Disse kunne illustreres ved å forme dem med steiner i sanden. Ordet kalkulere eller beregne kommer fra det latinske ordet calculus som betyr en liten stein.
I senere tid har mange av de store matematikerne beskjeftigt seg med dem. På 1600-tallet påstod Fermat at hvert positivt heltall kan skrives som en sum av maksimalt n n-polygontall. Med bruk av trekanttall betyr det maksimalt tre slike som i summen 17 = 10 + 6 + 1. Tilsvarende med kvadrattall trenges det maksimalt fire slike  som for 31 = 25 + 4 + 1 + 1 = 9 + 9 + 9 + 4. Lagrange beviste teoremet for kvadrattallene, mens Gauss beviste det litt senere for trekanttallene. En generelt bevis ble presentert av Cauchy i 1813.
Jakob Bernoulli brukte egenskaper ved simplekstallene som opptrer i Pascals trekant, til å utlede en generell formel for summer av potenser av naturlige tall. Dette førte til oppdagelsen av de viktige Bernoulli-tallene som er brøker. Disse viste seg senere å spille en viktig rolle i moderne tallteori.
Oppenborgen

Oppenborgen er en fellesbetegnelse for to bygdeborger som ble anlagt i folkevandringstiden (400-600 e.Kr.). De ligger i Raukleiva, øst for Oppenåsen og vest for Follum, i Ringerike kommune, kun få kilometer fra urgården Ve, som trolig er opphavet til det store gravfeltet på Veien, Veien-feltet.
Forsvarsanlegget består av to bygdeborger som ligger med 50-70 meters mellomrom, på hver sin side av to parallellgående bergkammer (som ligger i nord-sør retning), atskilt av ei dyp kløft. Bare et steinkast unna går den gamle oldtidsveien mot Ådal og Valdres, den såkalte «Vestsideveien», som for lengst har blitt asfaltert. Borgen nærmest veien (i øst) kalles «Ormekula», den andre «Slotteberget». Borgene er omgitt av stupbratte fjellsider og har bare tilkomst fra nordsiden.
Begge forsvarsanleggene har vært forholdsvis likt utformet. Ormekula ligger på et platå med god plass og utsyn mot mot Ve og Veien, noe som samsvarer med teorien om at bygdeborger gjerne ble plassert slik at de hadde utsikt hjem. På platået finnes to godt bevarte brønner, som aldri har gått tørre. Jordvollen på platået er formet som en hestesko. Man tenker seg at den var forsterket av en palisade av tømmerstokker. Utenfor vollen er det plassert ut kampesteiner som skulle hefte eventuelle angripere, som også måtte forsere den sumplignende marken rundt borgene før det kunne angripe selve forsvarsverkene.
Víctor Jara

Bakgrunn

Victor Jaras foreldre Manuel Jara og Amanda Martínez var fattige bønder. Foreldrenes ekteskap var ikke lykkelig og faren forlot familien mens Jara ennå var barn. Moren oppdro og underviste selv sine barn, for at de kunne få den utdannelse hun aldri fikk. Victors mor døde da han var 15 år gammel og han ble overlatt til seg selv. 
Han begynte å studere for å bli revisor, men avbrøt utdannelsen for å lese teologi. Etter noen år oppgav han dette prosjekt og anså kirken som for konservativ og høyreorientert. Stadig uten utdannelse ble han innkalt til militærtjeneste, hvoretter han begynte å spille musikk og lage teater. Han meldte seg også inn i det chilenske kommunistparti.

Musiker

Victor Jara var sterkt preget av chilensk og annen latinamerikansk folklore, samt artister som Violeta Parra og Atahualpa Yupanqui, og poeten Pablo Neruda. Han lanserte sitt første album i 1966, og i 1970 sluttet han på teateret og satset fullt på musikken. Han støttet Salvador Allendes presidentvalgkamp «Unidad Popular», og hjalp til med frivillig arbeide, samt at han holdt en del gratiskonserter.
Den 12. september 1973 ble Jara tatt til fange av militære styrker sammen med tusenvis av andre. Jara ble ført til en stor stadion i Santiago, der han ble torturert. Torturen innebar blant annet at han fikk brukket fingrene, slik at han ikke kunne spille gitar. Det har senere kommet frem hvordan han døde; Soldater skal etter å ha knust fingrene hans, tvunget ham til å spille russisk rulett, for så – etter at han var skutt i tinningen – å skyte han 44 ganger med en maskinpistol.
Jaras kone har sagt liket ble kastet på gaten og senere funnet på et likhus sammen med mange andre lik. Regimet i Chile ville ikke at Jara skulle bli en martyr og beordret at alle mastertapene til innspillingene hans skulle ødelegges.
Víctor Jara var en viktig inspirasjonskilde for en rekke skadinaviske visesangere på syttitallet. I 1977 gav Cornelis Vreeswijk ut en plate med sanger av Víctor Jara, omdiktet til svensk. Lillebjørn Nilsen har både skrevet en minnesang som heter Victor Jara, og bl.a. gjendiktet Jaras sang Luchín.
Kurt Masur

Bakgrunn

Kurt Masurs far var elektroingeniør, hadde en elektrofagforretning og sørget for at også Kurt fulførte lære som elektriker. Han kunne bidra med virksomheten, klatret i master og hjalp til.
Musikken kom fra moren og de to storesøstrene. Barna sang ofte folkesanger når de skulle legge seg og sovne, og hjemmet hadde et klaver. En av søstrene fikk spilleundervisning, og Kurt Masur begynte også å interessere seg for musikk. Som tiåring fikk han undervisning av en organist, ble fascinert av det store instrumentet og ville bli organist. Men det skulle vise seg at han ikke lenger klarte å strekke ut sin høyre lillefinger, og da ble ikke dette en mulig yrksevei. Men dirigent kunne han jo bli, mente legen som undersøkte ham.
I 1944/45 ble han innkalt til krigstjeneste som fallskjermjeger.

Komponist

Masur studerte piano, komposisjon og dirigering i Leipzig. Han dirigerte Dresdner Philharmonie i tre år frem til 1955–1958 og 1967–1972. Han arbeidet også med Komische Oper Berlin. I 1970 ble han kapellmester for Gewandhausorkester Leipzig, en befatning han innehadde til 1996 da han ble utnevnt til  æresdirigent.
I mange år var Masur lojal mot regimet i DDR. I 1982 mottok han Nationalpreis der DDR. Hans insntilling til regimet ble forandret i 1989 etter arresteringen av en gatemusikant i Leipzig. Han inngrep i demonstrasjon den 9. oktober 1989 i Leipzig og forhandlet frem en slutt på konfrontasjonene som ellers kunnet ha innebåret at sikkerhetsstyrkene angrep demonstranter på lignende vis som det skjedde i april och juni på Den himmelske freds plass i Beijing i Kina.
I 1991 etterfulgte han Zubin Mehta som leder for New York Philharmonic og stod i den stillingen til 2002. Mellom 2000 og 2007 var han sjefsdirigent for London Philharmonic Orchestra, samtidig som han var leder for Orchestre National de France 2002–2008. På sin 80-årsdag, den 18. juli 2007, dirigerte han musikere fra begge orkestre ved en Proms-konsert i London.
Deltorhinum vazdemelloi

Utseende

Middelsstore (ca. 8 millimeter), høyt hvelvede, blankt svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet med fremstrakt "snute", nærmest trekantet sett ovenfra. Dekkvingene har fine punktstriper. Oversiden er tilsynelatende uten hår.
Beina er kraftige, leggene (tibiae) nærmest trekantede, på forbeina med tre butte tenner. Føttene (tarsi) er ganske små og mangler helt på forbeina.

Levevis

Nesten ingenting er kjent om biologien til disse billene, som tilsynelatende er ganske sjeldne. De aller fleste kjent eksemplarene er fanget i kollisjonsfeller for flygende insekter, dette viser at de er aktive flygere.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Amerika.
Paracondyloides

Levevis

Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Ny-Caledonia.
Nirodia belphegor

Utseende

En liten til middelsstor sommerfugl med litt spisse forvinger, bakvingen er trukket ut til en bred, kort stjert. Oversiden er mørkblå med gule flekker.

Levevis

Arten lever på tørre, steinete steder over 1000 meter over havet. Dette miljøet har mange sjeldne og endemiske arter. Tross mye leting har arten blitt observert mindre enn 10 ganger på 140 år.

Utbredelse

Arten lever i Brasil (Minas Gerais).
Den ble vurdert som sterkt truet (EN) av IUCN i 2006.
Gustavsbergs porslinsfabrik

Gustavsbergs porslinsfabrik ble etablert i 1825 på Gustavsberg i Värmdö kommune utenfor Stockholm som en keramisk fabrikk for «Alla sorts Porcellainer».
Fra 1839 ble produktene merket med et anker og navnet Gustavsberg i en bue over ankeret.
Fabrikken ble på 1800-tallet, og første del av 1900-tallet ansett som en mønsterbedrift som etablerte et eget samfunn for sine arbeidere, noe som medførte at det ikke ble etablert noen fagforening der før i 1919.
I 1902 bevirket daværende eier Oscar Wilhelm Odelberg, som også var konservativ riksdagsmann, at Gustavsberg ble utskilt som en egen kommune. Kommunen eksisterte fram til kommunereformen i 1952.
Fabrikken er bl.a. særlig kjent for porselensfiguren «Kan du inte tala?», og for kaffeserviset «Blå blom».
Deler av Gustavsbergs produksjon er utstilt på Porslinsmuseet i Gustavsberg.
I dag er det to ulike firmaer som produserer porselen og som bruker Gustavsberg-logoen. Det ene firmaet produserer dekketøy, det andre ulike VVS-utstyr.

Gustavsberg i dag

«HPF i Gustavsberg AB» har fabrikk i Gustavsberg og produserer dekketøy. Bedriften har ca. 19 ansatte.
«AB Gustavsberg» er overtatt og er en del av Villeroy & Boch konsernet, og sysselsetter i alt ca. 600 personer. Bedriften produserer VVS-produkter (badekar, servanter, WC og armatur). Det er en fabrikk i Gustavsberg (WC-utstyr), en i Vårgårda (vvs-armatur) og en i Växjö (badekar).
Nymark Idrettslag

Historie

Klubben Rask, en ren fotballklubb, ble dannet av Knut Herland, Fritz Fjeldberg og Reidar Eliassen den 20. april 1921, og hadde etter noen få år en hurtig utvikling som et av de bedre lagene i Bergen. De fikk etter hvert sine rivaler i Nymark Fotballag, som ble dannet den 1. mai 1926, nærmest som en motklubb. Sistnevnte utvidet repertoaret til også å inkludere friidrett, og fra 1928 ble Nymark Fotballklubb til Nymark Idrettslag. I 1934 ble Nymark og Rask slått sammen til en klubb. Fem år senere vant Nymark Arbeidernes Idrettsforbunds 15-årsjubileumsturnering, der de og Ørn fra Trondheim og de siste 15 årenes mestere ble invitert. Fra 1945 ble Nymark med i Norges fotballforbund uten å markere seg utover kretsmesterskap.

Kvinnefotball

Nymark Idrettslags største innsats ligger sannsynligvis innen fotball for kvinner. Nymark vant flere ganger vestlandsserien, og i 1985 vant Nymark Idrettslag sluttspillet, og ble seriemester i Norge. Nymark har hatt en spiller på det norske A-landslaget for kvinner, Reidun Seth.

Sykling

På 1960-tallet var Nymark Idrettslags sykkelklubb en av Norges største, og Edvald Boasson Hagen startet sin sykkelkarriere her.
Norges Volleyballforbund

Historikk

Volleyballaktiviteten i Norge regnes med å ha startet i 1935, da Rolf Hofmo, sekretæren i Arbeidernes Idrettsforbund (AIF), var på besøk i Sovjetunionen og lærte om volleyball. Ved hjelp av sølvpapirkuler på et ark demonstrerte han hvordan spillet foregikk for kvinneutvalget i AIF. I 1936 ble spillet, som i starten hadde navnet «nettball», tatt opp på programmet i AIF. De første treningene startet høsten samme året i kjelleren til Arbeiderbladet på Youngstorget i Oslo.
I 1970 fikk forbundet sin første ansatte, med kontor i Youngsgata 1, i samme huset som Norges Idrettsforbund holdt til. I 1975 flyttet forbundet sammen med de fleste andre særforbundene og Idrettsforbundet inn i eget hus på Rud i Bærum. I 1999 ble den seneste forflyttingen foretatt, og nå holder administrasjonen i volleyballforbundet til sammen med de fleste andre på Ullevaal Stadion i Oslo.

Organisering

Eliteserien er betegnelsen på det øverste serienivået i norsk volleyball. Under eliteserien kommer 1. divisjon, med flere divisjoner under. Norgesmesteren kåres i Norgesmesterskapet, men det finnes også NM for veteraner, juniorer, og for gutter og jenter. Forbundet administrerer også et landsomfattende mesterskap for videregående skoler. Siden 1993 har det også vært arrangert NM i sandvolleyball hvert år.
Vågehamn

Vågehamn, lokalt uttalt Våje, blir regnet som sentrum av Vestbygd i Lødingen kommune i Nordland. Stedet har fra 1850-årene vært et knutepunkt for folk fra de vestre delene av kommunen.
Idag finner man i Vågehamn viktig infrastruktur (og øvrige fasiliteter) som kirke (Vestbygd kirke), skole, barnehage, basseng, bibliotek, idrettsanlegg, omsorgsboliger, samfunnshus, havneområde (inkludert gjestehavn og slipp), husflidsstue, ysteri og butikk.
Geologisk tidsskala

Geologisk tidsskala er en sammenstilling av den tiden som har gått siden Jorden skaptes og frem til i dag. Jordas tidsskala uttrykkes i millioner år før nåtiden (engelsk: million years before present, eller mya). For forståelsens skyld hender det at man i framstillinger representerer hele jordhistorien som ett døgn, og hvor mennesker bare har eksistert i «25 sekunder» (25/86400 av jordhistorien tilsvarer 1,3 millioner år). 
Tiden er inndelt i navngivne perioder som er definerte av arbeidsgrupper innenfor International Commission on Stratigraphy. 
En internasjonal kommisjon ved navn International Union of Geological Sciences (IUGS) er en del av UNESCO og arbeider med geologiske spørsmål. Definisjonen av jordas tidsenheter gjøres ved hjelp av metoder som biostratigrafi og radiometrisk dateringsmetoder innen geokronologi, der man kan få fram absolutte aldre på ulike bergarter.
Tiden før kambrium kalles generelt for prekambrium, men den korrekte inndelningen er arkeikum og proterozoikum. Opprinnelig ble termen benyttet for all tid før det fantes kjent liv, dvs før kambrium.
Vend er et eldre navn på den yngste delen av proterozoikum. Idag kalles den delen av jordens historia for ediacara. Tiden fra og med kambrium kalles fanerozoikum. De tre eonene arkeikum, proterozoikum og fanerozoikum er delt inn i æreaer, som igjen er delt inn i epoker.
Cretaesalus

Utbredelse

Arten er kjent fra Øvre Kritt fra Kasakhstan, for mellom 94 og 89 millioner år siden.