google/wiki40b huggingface dataset:
Flytoget (selskap)

Historikk

Selskapet ble etablert som NSB Gardermobanen AS 24. november 1992 for å stå for utbyggingen av Gardermobanen – en dobbeltsporet høyhastighetsbane. Totalt skulle det bygges 64 km ny jernbane, inkludert den 14,5 km lange tunnelen Romeriksporten mellom Etterstad i Oslo og Lillestrøm. Utbyggingen av banen startet i 1994 og pågikk fram til 1999. Den 1. oktober 1996 vedtok Stortinget at NSB Gardermobanen AS også skulle stå for driften av den nye jernbanen. Selskapet startet driften av Flytoget 8. oktober 1998. Da kjørte man som planlagt nordover fra Lillestrøm, men man måtte kjøre utenom Romeriksporten som ennå ikke var ferdigstilt på grunn av omfattende vannlekkasjer og påfølgende tettingsarbeider. Fra 22. august 1999 kunne Flytoget så kjøre gjennom Romeriksporten og toget ble kjørt som planlagt på hele strekningen. Reparasjonene i Romeriksporten førte til tilleggskostnader på 1,3 mrd. kroner. Det var også andre problemer som både forlenget og fordyret byggeprosessen, og anleggskostnadene ble på totalt 7,7 mrd. kroner. Inkludert togkjøp (1,4 milliarder) og finansielle kostnader (0,9 milliarder) med videre ble det totalt investert 10 mrd. kroner. Ved planleggingen av flytoget ble det lovet at billettinntektene skulle dekke driften, i realiteten har det vist seg at det ikke var realistisk og flytoget er kraftig subsidiert av skattebetalerne.
I 2000 NSB Gardermobanens infrastruktur overført til Jernbaneverket, mens NSB Gardermoen fortsatte med selve togkjøringen. Til gjengjeld ble alle investeringskostnadene på banen og togene slettet fra ansvaret til NSB Gardermobanen, og selskapet trengte dermed ikke betale renter på lån. Derimot må Flytoget AS og de andre togoperatørene betale en «kjørevegsavgift» til Jernbaneverket for å få bruke banen, en slags driftsavgift som går til å dekke vedlikeholdet av den. Dette er en vanlig driftsform på jernbanenett i Europa, men Gardermobanen er den eneste banestrekningen i Norge som er organisert på denne måten. Dette skjedde blant annet på bakgrunn av «en omfattende evaluering av hele Gardermoprosjektet i regi av det offentlig oppnevnte Mydske-utvalget.», som høsten 1999 fastslo at «Gardermobanen kan ikke bli bedriftsøkonomisk lønnsom som lovet i Regjeringens forslag fra 1992.» Fra 1. januar 2001 endret NSB Gardermobanen navn til Flytoget AS, som ble organsiert som et datterselskap av NSB BA. Stortinget bestemte 9. desember 2002 at Flytoget fra 1. januar 2003 skulle etableres som et eget statsaksjeselskap. Selskapet ble først underlagt Samferdselsdepartementet, men ble fra juni 2004 flyttet til Nærings- og handelsdepartementet (nå Nærings- og fiskeridepartementet). Erna Solbergs regjering har imidlertid planer om å privatisere Flytoget, og får antagelig flertall på Stortinget for dette.
De vestlige Tatrafjellene

Geologi og økologi

De vestlige Tatrafjella er verneområde innen Tatranský národný park i Slovakia og Tatrzański Park Narodowy i Polen.
Norsk Boktrykkalender

Utgitte kalendre

Kalenderen kom ikke ut for årene 1926–1928: 1918, 1919, 1920, 1921, 1922, 1923, 1924, 1925, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936, 1937, 1938, 1939, 1940 (viet Boktrykkerkunsten femhundre år 1440 - 1940), 1941, 1942, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1949, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972,1973–1974.
Sandaker Ski- og Fotballklubb

Historie

Sandaker har tradisjonelt hørt hjemme i de lavere divisjonene, men sesongen 1948/49 var klubben oppe i Hovedserien. Klubbens mest meritterte spiller er utvilsomt Ragnar Larsen, som var proff i Italia i flere sesonger på 1950-tallet, og er Sandakers eneste A-landslagsspiller gjennom tidene.

Åsen

I 1961 slo Sandaker SFK seg sammen med naboklubben Åsen Sportsklubb (stiftet 1932). Åsen var opprinnelig medlem av Arbeidernes Idrettsforbund og hadde vært en foregangsklubb innen aldersbestemt idrett. Fra og med 1930-tallet arrangerte de juniorturneringer i fotball og håndball, i regi av Harry Næss. Sammenslutningen gikk under navnet Sandaker/Åsen fram til 1973, da det ble vedtatt å bare bruke Sandaker-navnet. Som en reaksjon på dette ble fotballklubben Åsenkameratene stiftet, men denne hadde kort levetid.

Futsal

Sandaker Ski og Futsal ble etablert vinteren 2006. Laget besto av spillere fra Sandaker SFK og deltok i futsalturneringer i osloområdet. Etter flere gode regionale turneringer i Coca-Cola Cup i Ekeberghallen ble Sandaker Ski og Futsal kvalifisert til nasjonalt sluttspill. Sandaker Futsal tapte der bronsefinalen 3-0 mot Nidaros Futsal fra Trondheim. Sesongen 2009/2010 deltok klubben i Umbro5cup og Norgesautomaten Indoor Cup som begge var nasjonale futsalturneringer.
Dobbelpunktfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 30 – 40 mm), lyst gråbrunt nattfly. Hodet er gulbrunt, forkroppen (thorax) brungrå med gulbrun krage, en svart ring skiller det to fargene. Forvingen er lyst grålig okerfarget. Det to mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er svarte og går sterkt i sik-sak. I midtfeltet er det nokså små, mørke nyre- og ringmerker med blålig kjerne. Langs ytterkanten er det litt mørkere lengdestreker i hvert åremellomrom. Bakvingen er perlegrå, med en silkeaktig glans. Larven er lyst gulbrun, med mørke, trekantede flekker på sidene av ryggen.

Levevis

Arten finnes i skogbryn , hekker og parker. Larvene lever på ulike urter, blant andre syrer (Rumex spp.) og maurer (Galium spp.). Arten hviler ved vingene tett pakket rundt kroppen og ligner då sterkt på en avbrukket kvist.
De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.

Utbredelse

Den finnes over hele Europa. I Norge er den funnet i den sørligste landsdelen nord til Rogaland og de sørlige delene av Oppland og Hedmark, dessuten er den kjent fra Nord-Trøndelag.
Stefan Kuntz

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Tyskland. Han ble europamester i fotball i 1996.
Brødrene (film)

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn i AB Svenska Biografteaterns studio på Lidingö med utendørsscener fra terrassen foran Restaurang Foresta på Lidingö.
Aulacia

Utseende

Små (ca. 2 millimeter), bredt ovale, hvelvede, blanke, mer eller mindre rødlige bladbiller.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere som lever på trær og busker i skog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Malaysia og Indonesia.
Raphidia ophiopsis

Utbredelse

Raphidia ophiopsis er utbredt i hele Norge, men er sjelden.

Utseende

Raphidia ophiopsis er litt mindre enn R. notata. Hodet er fremoverrettet, med de bitende munndelene fremover på snuten (prognath).  På hodet er det tre punktøyne, i en trekant. Bryststykkets første ledd (prothorax) har en eiendommelig langstrakt form og minner om en hals, herav navnet kamelhalsflue. 
Både fram og bakvingen har normal form og er like å se til. Under vingemerket på framvingen,finnes tre celler som er plassert side ved side, på skrå, under hverandre. Vingemerket (pterostigma) er kort og mørkt, like langt som høyt, og har vanligvis en skråribbe.
I Norge er det tre arter kamelhalsfluer, som kan bestemmes ut fra ytre karakterer. Lengre sør i Europa og andre steder i verden, hvor artsantallet er høyere må kamelhalsfluer artsbestemmes ut fra genitaliene.

Levevis

Raphidia ophiopsis er rovdyr og lever av andre mindre dyr, som insekter og midder.
Buer kullkraftverk

Buer kullkraftverk er et varmekraftverk i byen Gelsenkirchen i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på brutto 70 MW, og stod ferdig i 1985. Brenselkilden er bitumenøst kull og steinkull. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG.
Langtungebier

Utseende

Størrelsen varierer fra 2,2 mm bittesmå Ceratina til meget store trebier Xylocopa med 30 mm kroppslengde. Det er meget stor variasjon i utseendet fra slekt til slekt.

Levevis

De fleste av artene i Apidae er solitære bier som bygger sine reir hver for seg. Flere er sosiale insekter, og danner samfunn. Mange av artene bygger ikke selv  bol eller samler pollen, men legger sine egg i andre biers bol (gjøkbier) – underfamilien Nomadinae består utelukkende av slike.
Basestasjon

Opplink og nedlink

Basestasjoner som sender på en frekvens, og tar imot på en lavere frekvens, kan ikke ha forbindelse direkte med hverandre om de er på samme kanal. Da er det viktig at mobile radioer i den ene basestasjonens dekningsområde ikke får forbindelse med den andre basestasjonen. Dette er en av grunnene til at bakkebaserte radiostasjoner som mobiltelefoner og politiradioer kan gi problemer ved bruk i fly, siden den store høyden gir radioen fri sikt og forbindelse med mange basestasjoner i bakkenettet.
Ved skogbrannvaktflyging benytter flyene brannvesenets basestasjoner, men på grunn av stor høyde kan de ta imot sending fra to basestasjoner med "gjennomsnakkfunksjon" som gjør det vanskelig eller umulig å tyde meldingen fra egen brannvakt så lenge gjennomsnakket gir bærebølge fra den andre basestasjonen.
Basestasjonene sender vanligvis på en litt høyere frekvens enn de mobile apparatene. På maritim VHF er frekvensseparasjonen på duplex-kanaler 2,4 MHz. På helseradionettet og politiradioen er det 8 MHz. Radioamatørene har så smalt bånd at de to frekvensene på slike basestasjoner (som betegnes repeatere) bare ligger 600 kHz fra hverandre. Sålenge et mobilt apparat har forbindelse og radiodekning fra basestasjonen, vil mobilapparatet ved gjennomsnakk/aksjonssamband/repeaterfunksjon kunne ha forbindelse med alle andre apparater innenfor basestasjonens dekningsområde. 
Hjelpekorps og radioamatører kan sette ut basestasjoner ved behov for å gi forbindelse mellom radiostasjoner for eksempel ved en ulykke, og kaller den ofte for repeater. Ved ulykker i områder med radioskygge, slik at mobiltelefoner, helseradionett og politiradio ikke virker, kan slike raskt utplasserbare repeatere på en fjelltopp i nærheten gi kommunikasjon ned i daler og søkk som ellers er uten forbindelse. I det nye digitale Nødnettet vil alle mobilapparatene kunne virke som slik repeater for andre mobilapparater i nærheten, som ellers er uten dekning, uten at brukeren er oppmerksom på det.
Dersom det mobile apparatet kan sende og ta imot samtidig (duplex) er det unødvendig med en taleknapp, PTT (push to talk) og samtalen kan gjennomføres som en vanlig telefonsamtale.
I GSMnettet kalles en liten gruppe basestasjoners dekningsområde en celle. Oppkall til en mobiltelefon sendes over alle basestasjonene innen cellen som er registrert i mobiltelefonens hjemmesentral som oppholdssted i øyeblikket for den aktuelle mobiltelefonen. Mister mobiltelefonen forbindelse med basestasjonene i cellen og får forbindelse med en annen celle, sendes beskjed til hjemmesentralen om ny celle som oppholdssted. Dette er årsaken til at mobiltelefon kalles cellphone på engelsk og cellulare på italiensk. 
Alle GSM-mobiler har en unik ID i form av et SIM-kort med eget SIM-nummer som knytter abonnenten til nettet og eget abonnement.
I det nye Nødnettet med TETRA-standard er det enkelte basestasjoner med spesielle kanaler som også betjener TETRA-terminaler i fly og helikoptre. For denne bruken er det også øket mulig avstand mellom radioapparat og basestasjon, noe som er begrenset for bakkenettet.
Folehavna fort

Folehavna fort er et ekstysk kystfort på den sydligste delen av Vesterøya i Sandefjord kommune. Området ble beslaglagt av okkupasjonsmakten den 8. mai 1941.
Fortet, som ble kalt HKB 5/980 Vesterøen av okkupasjonsmakten, var ved krigens slutt bestykket med fire belgiske 12 cm K370(b) feltkanoner med skuddvidde på 15 000 meter, samt flere luftvern- og panservernkanoner. Det meste av skytset var krigsbytte fra tyskernes invasjoner i andre land i Europa.  Selve fortet ble opprettet i mai 1941 og fungerte fram til januar 1993 som skolebatteri for hærens kystartilleri, da denne funksjonen ble flyttet til Stavern.
Anlegget hadde ellers flere tunneler i fjellet, den lengste omtrent 120 meter lang. I tillegg kommer blant annet bunkere, forlegningsbrakker, løpegraver, lyskastere, piggtrådgjerde, nærforsvarstillinger, brystvern og minefelt.
Fra fortet er det fri sikt over sjøen mot Onsøy og Hvaler i øst. Mot sør er det åpent hav, mens det i vest er sikt mot Svenner fyr og kyststrøkene av Telemark og Vestfold.
Fortet skal aldri ha vært i direkte kamp, men deltok i flere anledninger i beskytning av allierte fly.
Etter krigen ble det meste av anlegget tatt over av Kystartilleriet, mens enkelte deler raskt ble frigitt.
I 1957 ble Folehavna fort modernisert, og hovedskytset ble byttet ut med tre 10,5 cm kanoner montert i grube med paddeskjold.
Den militære aktiviteten ved anlegget ble lagt ned i 1993.

Sikring av området

I begynnelsen av 2009 ble det kjent at Skifte eiendom ønsker å gjøre ytterlige sikring av området. Denne sikringen innebærer fjerning av de fleste spor etter militær aktivitet på Vesterøya. Etter en langtrukket prosess med stort lokalt engasjement, endte det med at Skifte eiendom fikk tillatelse av Sandefjord kommune til å gjennomføre rivingen. Sikringen ble berammet til å starte 19. oktober 2009 og planlagt å være ferdig til 1. desember 2009.
Tiger Karateklubb

Tiger Karateklubb er en norsk karateklubb som ble opprettet i 1976 og holder til på Frysja ved Teknisk Museum i Oslo. I klubben trenes det shotokan karate, der dype stillinger og eksplosive øvelser står sentralt. Klubben er veletablert og har over 200 betalende medlemmer. Klubben har en sosial profil med fellesskapet i fokus men klubben har også høstet mange nasjonale og nternasjonale titler i årenes løp. I 2018 har klubben en fulltidssutøver på landslaget som satser mot OL2020. Junior utøvere fra Tiger har også de siste årene gjort seg bemerket blant annet i junior og senior NM fra 2008 med tallrike gullmedlajer, bestemannspriser og flere ganger beste klubb.  
Blant instruktørene er det tidligere landslagsutøvere i både kumite og kata. Per 2018 er Tiger regjerende norgesmestere i lag-kata 5 år på rad for Herrer og 4 år på rad for damer, samt regjerende mestere for Hr Jr. I NM 2016 ble Tiger beste klubb med flest gullmedaljer totalt i WKF og Shotokan/Shobu Ippon. Tiger tok sølv i Lag kata i WTKO EM i 2016, der de tapte for Irland med lavest mulig margin (0,1 poeng). Tiger satte i 2018 Norgesrekord med hele 6 deltakende katalag i NM, samt sitt totalt 11. gull i lagkata på rad. Per 2018 er Tiger landets ledende kataklubb.      
Det instrueres vanlig shotokan karate (kihon-kata-kumite). I tillegg trenes det noe selvforsvar, bla. applikasjoner (bunkai) fra kata. Det blir også hentet selvforsvarsteknikker fra andre stilarter da klubben har instruktører gradert i Shito Ryu, Goju-Ryu, Kyokushinkai, Shorin Ryu, Krav Maga, WKF m.m. Det benyttes også inspirasjon og teknikker fra andre kampformer som boksing, muay thai , Krav Maga,  Jujutsu, Kali, m.m. til å utfylle den grunnleggende basis fra Shotokan Karate.
Klubben samarbeider med internasjonalt anerkjente instruktører gjennom Norges Shotokanforbund (NShF). Blant annet med årlige sommerleirer med instruktører som Kagawa, Asai, Kase, Kato, Yahara og Kawasoe, og i senere år med Richard Amos, Tom Kompier, Scott Langley, Steve Ubl og Aidan Trimble. Det arrangeres også flere NSF treninger/samlinger i løpet året med internasjonale instruktører, deriblant Richard Amos, Scott Langley, Scott Midleton og andre instruktører. Tiger holder tradisjonelt en av disse samlingene.
Surendra

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 30-35 millimeter) stjertvinger med brede, litt kantede vinger. Bakvingene er uten eller med en kort stjert. Oversiden er mørkbrun med en mørk, blålig glans, eller lysere brun med markerte, blå felter, undersiden grønnlig brun.

Levevis

Larvene lever på busker og trær i mimosafamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.
Den burgundiske rikskrets

Historie

I løpet av det 15. og 16. århundre samlet burgunderne og senere Habsburgerne Nederlandene under sitt styre. Keiseren av det Hellige Romerske riket kom rett nok fra huset Habsburg, mens de ekte herskerne i det løse forbundet av stater generelt sett var de som styrte de ulike statene.
I Nederlandene var herskeren samtidig hertug av Brabant, greve av Flandern etc. Da Venlotraktaten ble underskrevet i 1543 og Hertugdømmet Gelre ble føyd til keiserens eiendommer, ble den burgundiske rikskretsen et mer sammenhengende område.
Administrativt sett kom dette konglomeratet under én ledelse etter opprettelsen av den burgundiske rikskretsen ved Augsburgtransaksjonen i 1548. Dette var en politisk suksess for keiser Karl V, som også greide å få orden på arvefølgen til denne rikskretsen. Det var bare fyrstbispedømmet Liège og noen mindre områder i Nederlandene som ikke falt inn under dette forbundet, de forble dermed små, uavhenglige delområder innen det hellige romerske rike av den tyske nasjon.
Den burgundiske rikskretsen ble drastisk forandret da republikken De forente Nederlandene erklærte sin uavhengighet i 1581, men dette ble ikke erkjent før freden i Münster ble underskrevet i 1648. Etter 1648 var republikken uavhengig av den burgundiske rikskretsen. Rikskretsen ble de facto opphevet da den første franske republikk okkuperte Nederlandene i 1794. Etter at okkupasjonen var over, eksisterte det hellige romerske rike av den tyske nasjon ikke lenger, og i 1815 overtok Det forente nederlandske kongedømme rikskretsens posisjon.
Styrkeløft under Stillehavslekene 2007

Styrkeløft under Stillehavslekene  2007. Styrkeløft var en av flere grener som var med i de 13. stillehavslekene som ble arrangert i Apia på Samoa i perioden 25. august til 8. september 2007. Det var tredje gangen som styrkeløft var med på programmet for Stillehavslekene. Det ble konkurrert i 15 vektklasser, ti for menn og fem for kvinner. Fiji ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Nauru med fire.
Toppidrett (skolefag)

Toppidrett er et valgfritt programfag i norsk videregående skole. Faget er knyttet til utdanningsprogram for idrettsfag, og skal gi elevene kompetanse og praktisk erfaring innen toppidrett, eller eliteidrett, og omfatter treningsplanlegging, basistrening og ferdighetsutvikling. Sentralt i faget er elevens praktiske prestasjonsutvikling og tilegning av nye ferdigheter.
Håndball under Panamerikanske leker 1987

Håndball under Panamerikanske leker 1987 var med som en av flere sporter i de tiende Panamerikanske leker som ble arrangert i Indianapolis i USA i perioden 8. til 23. august 1987. Det var første gangen som håndball var med i de panamerikanske leker. Det var en turnering for menn og en for damer, USA vant begge.
Blåtann

Navn

Navnet er inspirert av kong Harald Blåtann (Harald 1 (Gormsson) Blåtann) som var konge i Danmark, trolig fra 958 til 987. Han var den andre i den danske kongerekken. Logoen for Blåtann er satt sammen av bokstavene H () og B () i runealfabetet.
Jinghabanen

Jinghabanen (kinesisk: 京哈铁路, pinyin: Jīnghā Tiělù) er den kinesiske jernbanelinjen som knytter Beijing til Harbin i provinsen Heilongjiang. Den er 1 388 kilometer lang.

Historie

Byggingen av avsnittet mellom Tangshan og Tianjin begynte i 1881 som Kaipingbanen. Dette avsnittet er den nest eldste jernbanen i Kina, og den eldste som fortsatt er trafikkert. (Den eldste jernbanen i Kina var Woosungbanen i Shanghai, dom ble bygd i 1876 og ble demontert året etter.) Senere ble linjen forlenget vestover til Beijing, og østover til Shanhaiguan. Den ble så ytterligere forlenget mot nordøst til den nådde Shenyang i provinsen Liaoning i 1912. Da fikk jernbanen fra Beijing til Shenyang navnet Jingfengbanen (Beijing til Fengtian (Shenyang)), og senere Beiningbanen (Beijing/Beiping til Liaoning).
Avsnittet fra Shenyang til Harbin var tidligere en del av sørmandsjuriaforgreningen av den kinesiske østbanen, bygd fra 1898 til 1902. Senere ble avsnittet fra Changchun til Shenyang del av Sørmandsjuriabanen. Det var først ingen forbindelsesspor mellom Jingfengbanen og Sørmandsjuriabanen. En bro ble bygd slik at Sørmandsjuriabanen kunne krysse Jingfengbanen. Huanggutunhendelsen fant sted den 4. juni 1928 på denne broen, flere kilometer øst for Huanggutun jernbanestasjon på Jingfengbanen. Under den japanske okkupasjon av Mandsjuria (1931–1945) ble Jingfengbanen og Sørmandsjuriabanen sammenknyttet. Etter 1949 ble Jingfengbanen og Shenyang-Harbin-avsnittet av Sørmandsjuriabanen gitt navnet Jinghabanen.

Situasjonen i 2009

I dag deler Jinghabanen og Jinghubanen sen trespors trasé mellom Beijing og Tianjin. Mellom Tianjin til Shenyang har den dobbeltspor. Fra Shanhaiguan til Shenyang løper den parallelt med Qinshen passasjerjernbane, som er tospors og fører passasjertrafikk i 200 km/t hastighet og avlaster Shenshanbanen. Seksjonen fra Beijing til Shanhaiguan kalles gjerne Jingshanbanen, og fra Shanhaiguan til Shenyang Shenshanbanen. Avsnittet fra Shenyang til Harbin er tospors og elektrifisert.
Den sosialetiske bevegelsen

Den sosialetiske bevegelsen var en sosial og politisk bevegelse innenfor Den norske kirke og noen frikirkelige samfunn på 1960-tallet og 1970-tallet. Bevegelsen mobiliserte Kirken til å ta et større sosialt og etisk engasjement og i praksis bevege seg inn på politiske stidsområder. Drivkraften for de involverte var nestekjærligheten og gjensidighetsprinsippet i kristendommen.
Bevegelsen var utvilsomt inspirert av samtidens politiske mobilisering omkring spørsmål som avkolonialisering, frigjøringskrig, og miljøvern. Det skjedde også en tilsvarende utvidelse av mange teologers og lekfolks sosiale og etiske engasjemnt i Den katolske kirken, ikke minst inspirert av kamp mot diktatur og økonomisk undertrykking i Latin-Amerika. Frigjøringsteologien innenfor den katolske kirke vakte gjenklang i blant radikale kristne i Norge.
På 1970-tallet var Den sosialetiske bevegelsen for mange sosialt engasjerte unge et reelt alternativ til venstresidens sterke politiske mobilisering. Bevegelsen kanaliserte et sosialt og politisk engasjement innenfor Kirkens og troens rammer.
I dag er kanskje miljøkrisen og klimaspørsmål de mest levende temaer som vekker til live en sosialetisk bevegelse.
I dagens Norge videreføres engasjemntet fra Den sosialetiske bevegelsen i mange miljøer, blant annet i den tverrkirkelige (økumeniske) bevegelsen Korsvei, som åpent bekjenner seg til denne arven.
Ray Promontory

Ray Promontory er et 7 km langt og 2,8 km bredt forberg som ligger mellom Barclay Bay og New Plymouth, og som utgjør den nordvestlege delen av Byers Peninsula på  Livingston Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis og som ender i Start Point og Essex Point. Inne på forberget ligger Dospey Heights.
Det er oppkalt etter kaptein Nathaniel Ray på selskuta «Harmony», som drev fangst ved disse øyene i 1820-21.