google/wiki40b huggingface dataset:
Burano

Burano er en italiensk øy i den venetianske lagunen, eller rettere: Flere små øyer som er skilt av kanaler og knyttet sammen med broer. Den ligger like ved den mer kjente Torcello i lagunens nordlige del og kan nås med ferge fra Fondamenta Nuova, Venezia.
Landsbyen dekker hele øya og er den mest fargerike i hele lagunen. Årsaken skal være en filminnspilling på 1950-tallet hvor gondoler og bygninger ble malt i friske farger. Siden er det blitt værende slik. Mange kunstnere har slått seg ned her. I dag kan man ikke male husene uten å søke godkjenning på fargen.
Øyene ble trolig befolket av romerne og på 500-tallet okkupert av folk fra Altinum. Burano ble administrert fra Torcello og hadde ingen av de privilegiene som Murano hadde. Stedet blomstret opp på 1500-tallet da kvinnene begynte å produsere silkearbeider og kniplinger. Det begynte som hjemmeindustri overvåket av kvinner fra overklassen. Senere spredte virksomheten seg til hospitaler og kvinnehus hvor kvinnene ble pålagt å utføre silkearbeider. Virksomheten var i tilbakegang på 1700-tallet og tok seg ikke opp igjen før i 1872 da myndighetene åpnet en skole for silkearbeider og silkekniplinger for å sikre håndverket, kunnskapen og de gamle mønstrene.
I dag er der få som arbeider etter de gamle, tidkrevende mønstrene, som falt meget kostbare.
I dag er skolen kniplingmuseum, Museo del Consortio Merletti di Burano. Andre attraksjoner er kirken San Martino fra 1500-tallet med kampanilen fra 1700-tallet som heller slik at toppen er 1,85 m ute av lodd.
Burano er forbundet med Mazzorbo via en trebro.
Sekkmøll

Utseende

Små (vingespenn 7 – 25 mm), slanke sommerfugler med smale vinger. På farge varierer de sterkt, mange er bleke, andre brunlige eller metalliske, ofte med lysere lengdestriper, tverrbånd eller flekker. Vingene foldes tett over kroppen i hvile og sommerfuglen ser mer eller mindre dråpeformet ut. Kroppen er ganske slank, hodet forholdsvis bredt med lange, rette eller noe nedoverkrummede labialpalper. Antennene er trådformede og kortere enn forvingene. Forvingene er smale, tilspissede ytterst, hos enkelte er de trukket ut til en krok i spissen. Langs bak- og ytterkantene har de lange hårfrynser. Bakvingene er smale, tilspissede med lange hårfrynser. På bakkroppen har de parvis ordnede, spisse børster. Larvene er forholdsvis lange og slanke, med sterkt reduserte vorteføtter på bakkroppen.

Levevis

Sekkmøll-larver er funnet på mer enn 30 forskjellige plantefamilier, både bartrær, enfrøbladete planter (særlig sivfamilien) og tofrøbladete planter. De nyklekte larvene minerer inne i blad, blomster eller frø, men etter hvert kryper de ut og lever på utsiden, skjult under et sekk- eller pølseformet hylster av silke og matrester. Dette byttes ut med et større ettersom larven vokser. Sekkmøll finnes i alle verdensdeler men mangler i tropiske regnskoger i Sør-Amerika.

Mange truede arter

Sekkmøllene er vanskelige å bestemme til art, og dette har medført at de er forholdsvis dårlig undersøkt. Likevel er det grunn til å tro at mange arter kan være utryddingstruede, fordi plantene de lever på er truede. På den siste rødlisten over truede norske arter fra 2010 er 40 av de 100 sekkmøllartene registrert fra Norge listet som mer eller mindre utryddingstruede, og sekkmøllene utgjør med dette en nokså stor del av de rødlistede sommerfuglene.
The Detection Club

The Detection Club er en forening opprettet, sannsynligvis på 1920-tallet, av kjente forfattere fra britisk kriminallitteraturs gullalder, inkludert  Agatha Christie, Dorothy L. Sayers, G.K. Chesterton, Freeman Wills Crofts og E. C. Bentley. 
Det nøyaktige årstallet for når klubben ble opprettet er omstridt, selv blant medlemmene. En avisdebatt om emnet endte med en forsiktig enighet om «sannsynligvis 1929». Andre holder imidlertid på 1928, 1932 eller andre årstall.
Opprinnelig var medlemskap begrenset til forfattere av klassiske detektiv-fortellinger. Forfattere av «såkalte thrillere» og andre former for krimromaner hvor løsning av krimgåten ikke var hovedfokus, var utelukket. Denne regelen ble senere fjernet.
I tillegg til å arrangere middager og tjene som et diskusjonsforum omkring skriving og litterære kriminalmysterier, måtte medlemmene av klubben godta et sett regler som skulle sikre «fair play» overfor leseren. 
For forfattere av klassiske mordmysterier var det at diktum at alle spor måtte legges fram for leseren, som skulle stille likt med detektiven i å løse gåten. I praksis viste få av medlemmene av the Detection Club skrupler med å bryte reglene når de følte for det. Opprinnelig skal nye medlemmer ha måttet sverge å følge disse reglene ved en temmelig dramatisk, humoristisk seremoni i skinnet fra levende lys. Seremonien omfattet blant annet svarte kapper og edsavleggelse med hånden på en hodeskalle.
The Detection Club eksisterer i 2007 fremdeles.

Noen andre kjente medlemmer (alfabetisk)

Margery Allingham – Eric Ambler – Desmond Bagley – Robert Barnard – Christianna Brand – John Dickson Carr – John le Carré – Edmund Crispin – Lionel Davidson – Len Deighton – Peter Dickinson – Colin Dexter – Dick Francis – Michael Gilbert – John Harvey – Patricia Highsmith – Reginald Hill – Geoffrey Household – Michael Innes – P. D. James – H.R.F. Keating – Peter Lovesey – Ngaio Marsh – Val McDermid – A.A. Milne – Ian Rankin – Ruth Rendell
Meiji-forfatningen

Forløp

Med den påtvungne åpningen av Japan mot den vestlige verden i Edo-tiden var shōgunatet Tokugawa kommet under press. Da keiser Kōmei døde i 1867 og sønnen hans Mutsuhito (keisernavn Meiji) fulgte ham på tronen skjedde Meijirestaurasjonen. Den hadde som mål å gjeninnføre et virkelig keiserdømme i Japan.
I den påfølgende tiden i forbindelse med Iwakura-sendebudet – en studiereise foretatt av politikere av høy rang til Europa og Nord-Amerika – ble det innledet omfattende reformer. I 1881 tilkjennegjorde Itō Hirobumi – en av reisens deltagere – at den japanske regjeringen innen 10 år skulle utarbeide en forfatning. Det japanske keiserriket skulle bli til et konstitusjonelt monarki.

Forfatningens utforming

Itō Hirobumi var president i Rådet for lovforberedelse (sanji in) og spilte en vesentlig rolle i utforminingen av den nye forfatningen. Den rettet seg etter to forbilder: Den britiske og den prøyssiske forfatning. Albert Mosse, dommer i Berlin stilte seg til tjeneste som rådgiver. Det ble en bitter maktkamp mellom tilhengere av det liberale britiske systemet og det autoritære prøyssiske. Til slutt var det tilhengerne av en forfatning som lånte mest fra den prøyssiske som fikk gjennomslag. Keiseren ble innrømmet vidtrekkende fullmakter, blant annet den øverste befalingsmyndighet over det militære. Fra den britiske innflytelse kunne man kjenne igjen et parlament med to hus (over- og underhus). Likeså at overhuset var forbeholdt adelige.
Blant moderne elementer i forfatningen var også den dømmende myndighets uavhengighet og grunnleggende borgerrettigheter.
Fastleggingen av det såkalte ie-systemet som modell for japansk familieliv hadde vidtrekkende følger for samfunnet. Idealet var en tre-generasjoners familie under ett tak og et klart hierarki under ledelse av et mannlig familieoverhode.

Varighet

Etter åtte år var forfatningen ferdig utarbeidet, og den trådte i kraft 29. november 1890. Samme dag trådte den japanske nasjonalforsamling for første gang sammen. Meii-forfatningen ble avløst av en ny forfatning i 1947. Denne ble for det meste utarbeidet av den amerikanske okkupasjonsmakten etter at Japans kolonial- og ekspansjonspolitikk hadde ført landet til nederlag i den andre verdenskrig.
Gruppe 47s litteraturpris

Gruppe 47s litteraturpris (på tysk: Der Preis der Gruppe 47) var en litterær tysk pris som ble gitt ennå ukjente forfattere. Prisen ble innstiftet i 1950. Prispengene ble først samlet sammen blant medlemmene av Gruppe 47; seinere ble finansieringen overtatt av forlag og radiostasjoner.
Dan Olmsted

The Age of Autism

I perioden 2005 til 2007 skrev Olmsted hyppig om sine observasjoner relatert til en global økning i antall tilfeller av autisme som ble diagnostisert. Denne artikkelserien kalte han The Age of Autism. Til tross for at den tilgjengelige forskning tilsier at autisme primært er et genetisk avvik og økningen i antall diagnoser i hovedsak skyldes endringer i diagnosekriteriene, hever Olmsted at økningen skyldes kvikksølvforgiftning, i hovedsak fra vaksiner, og at det genetiske kommer i annen rekke.

Kritikk

Myten om at det er en sammenheng mellom kvikksølvforbindelser i MMR-vaksinen og autisme er grundig tilbakevist gjennom mange store studier, og kan spores tilbake til en forfalsket studie utført av den britiske forskeren Andrew Wakefield. Andre reportere har kritisert Olmsted for å skrive villedende om temaet, og at han kun har rapportert de observasjonene som stemmer med hans forutinntatte konklusjon.
Dodewaard kjernekraftverk

Dodewaard kjernekraftverk var et kjernekraftverk med en kokvannsreaktor (BWR) i det nederlandske tettstedet Dodewaard. Utbyggingen av kraftverket begynte i 1965, og reaktoren ble kommersielt igangsatt 26. mars 1969 med Juliana av Nederlands tilstedeværelse. Anlegget produserte elektrisk kraft i 28 år, frem til 1997. 
Kraftverket i Dodewaard var det første atomkraftverket i Nederland, og det ble i sin helhet bygget av den nederlandske regjeringen. Nederland ønsket å vite mer om hvordan et slikt anlegg fungerte og hvordan det skulle utbygges. Av den grunn var anlegget mer ment til forskning og eksperimentering enn det var til storartet produksjon av elektrisk kraft. Anleggets ene reaktor hadde en installert maksimal elektrisk effekt på bare 60 MW. Som følge av Tsjernobylulykken gikk store deler av den nederlandske befolkningen imot kjernekraft, som allerede var et hett debattema i nederlandsk politikk. Utbyggingen av nye anlegg stoppet derfor opp, og det ble vedtatt å utfase Dodewaard kjernekraftverk. Anlegget ble dog stengt hele syv år tidligere enn opprinnelig stengingstid.
Cascading Style Sheets

Cascading Style Sheets (CSS, gjennomgående stilark)  er et språk som brukes til å definere utseende på filer skrevet i HTML eller XML. Prinsippet er at HTML- eller XML-dokumentet utelukkende skal beskrive struktur og semantikk, mens oppsett, farger og annen stilinformasjon skal beskrives ved hjelp av CSS. Stilinformasjonen kan integreres i selve dokumentet eller skilles ut som en egen fil med endelsen .css. Et ubegrenset antall dokumenter kan peke til og styres av samme .css-fil, noe som er styrken i CSS: Ved å endre på en fil, kan man endre fargebruk, bakgrunnsbilder osv. i alle dokumenter som peker til CSS-filen.
Eksempel:
body {background-color: #ff0000;color: #ffffff;}
Her setter man bakgrunnsfargen til rød ved hjelp av background-color og HEX-koden #ff0000 samt tekstfargen til hvit.
Man peker til CSS dokumentet med denne HTML-koden:
<link rel="stylesheet" href="mappe/filnavn.css" type="text/css" />
Den første versjonen av CSS ble lagt fram av Håkon Wium Lie i 1994. Han videreutviklet siden språket sammen med Bert Bos, og i dag er det W3Cs CSS Working Group, hvor Lie og Bos begge er medlemmer, som oppdaterer CSS-spesifikasjonen.
Med versjon 2 av CSS kom medietyper (media types) inn i spesifikasjonen. Medietyper gjør det mulig å definere ulik stil for det samme dokumentet avhengig av hvor og hvordan det blir brukt. For eksempel brukes medietypen "screen" for vanlig pc-nettleservisning, mens "handheld" er for mobiltelefoner og andre mindre skjermer, "print" for utskrift og "projection" for visning på storskjerm.
Dr. Fish

Bakgrunn

Bandet fikk sitt gjennombrudd på Troilltampfestivalen i 1981 og var sterkt etterspurt særlig i Nord-Norge utover i 1980-årene. Dr. Fish var flere ganger på radio og TV og deltok på en rekke festivaler. Bandet har gjennom alle år vært en smule internasjonalt og den opprinnelige besetningen besto av fire nasjoner. Det har gjennom tidene vært bortimot førti personer innom bandet i ulike konstellasjoner, men Witsø, Sandbæk, Hans Thisen (sax, blåseinstrumenter) og Frank A. Jenssen (bass) har vært med fra opprinnelsen. Frank A. Jenssen døde i 2017.
Dr. Fish sitt varemerke er entertainment og utagerende sceneopptredener med basis i dikt med musikkfølge samt ren rock. Foreløpig siste konsert ble avholdt i Lønstrup, Danmark 3. august 2016. Bandet ledes fremdeles av Witsø som bor i Trondheim og Sandbæk som bor i Bergen. Dr. Fish har utgitt tre plater/CD.    
Dr. Fish utga sin siste CD i 2013 på Sentralforlaget AS med 20 spor, hvorav de 13 første er fra de to platene som ble utgitt i 1983 samt 7 nye låter. De mest kjente er «Jeg bor i Lofoten» og «Herregud så syk jeg er».
Ellers kan følgende musikere som har jobbet med Dr. Fish (på konserter og i studio) spesielt nevnes: Roald Arne Arctander (gitar), Arne Madsen (trommer), Jan Gunnar Hoff (synth), Allert Bøkenes (gitar), Eivind Helgerød (trommer), Anders Bakk (trommer), Hans Hulbækmo (trommer). Øyvind Groth døde i 1981 og Allert Bøkenes døde i 2019.
Thargella

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20-30 millimeter), nesten ensfarget brune smygere. På undersiden er forvingens bakkant lysere.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Mexico til Brasil.
KV36

KV36 er gravkammeret for den oldtidsegyptiske embedsmann Maiherperi fra Egypts 18. dynasti. Det ligger sørvest i den øslige del av Kongenes dal, halvveis mellom gravene KV35 og KV13 for henholdsvis Amenophis II og Baja. Den lille og udekorerte sjaktgraven ble oppdaget i 1899 av Victor Loret i hans annen utgravningssesong og var det første funn av en mer eller mindre uberørt grav i Kongenes dal. Kammeret ble funnet på det nærmeste intakt. Det er omkring 3,8 m langt, 4 m bredt og ca. 1,6 m høyt. Sjakten er omkring 6 m dyp.

Gravkammeret og funnene

Det lille kammeret har en ytre kassekiste og tre menneskeformede (antropoide) likkister, hvorav den ene stod for seg selv og ikke del av kisteensembelet. De begge ytre kistene er svarte og forgylte, den innerste helt forgylt. Den kisten som var utenom ensemplet var ubemalt og bare tildels forgylt. 
I kistene lå Meiherperis mumiemaske og mumie. Det dreier seg om en yngre mann med entydig nubiske/negroide trekk, og det var påført tittelen  Viftebærer ved kongens høyre og Barn av kap. Bortsett fra funnet av kisten i Kongenes dal er intet kjent om Maiherperi.
GP-25

GP-25 er et granatrør, altså en granatkaster for montering på et gevær, utviklet av Sovjetunionen og fremdeles i produksjon i Russland. Det fyrer av 40 mm hylseløse granater, og kan monteres på AK-74 automatgeværer. De forskjellige generasjonene heter GP-30 Obuvka, GP-25 Kostyor og BG-15 Mukha.
Utviklingen av våpenet begynte i 1966 og i 1978 ble det tatt i tjeneste. GP-30 kom i tjeneste i 1989, og er beregnet på bruk med AK-100-serien automatgeværer.
Wangqu kullkraftverk

Wangqu kullkraftverk er et kullkraftverk i byen Wangqu i provinsen Shanxi, i det sentral-østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 200 MW fordelt på 2 like store turbiner á 600 MW hver. Kontrakten på utbyggingen ble effektuert i 2003. Operatør er Shenhua Luneng Group.
De to blokkene er superkritiske, dvs at forbrenningen skjer under meget høy temperatur og trykk for å øke effektiviteten og redusere de relative utslippene. Enhetene er levert av Doosan-Babcock. Dongfang Electric har også levert utstyr. Operatør er et lokalt etablert driftsselskap.
Kendari

Kendari er en by i provinsen Sulawesi Tenggara på Sulawesi i Indonesia. Innbyggertallet anslås (2005) til 235 300.
Jean-Marie Le Pen

Bakgrunn

Han er sønn av fiskeskipper Jean Le Pen og dameskredder Anne-Marie Hervé. Hele hans familie hører hjemme i det sørlige Bretagne (departementet Morbihan).

Tidlig liv

Le Pen var fallskjermjeger i et korps av frivillige i Indokina i 1953-55 hvor han nådde graden fenrik i den franske hær, tjenestegjorde på fransk-britisk side under Suezkrigen i 1956, og i Algerie i 1957. Hjemme i Frankrike startet han et forlag i 1962.
Kjernepanikk

En kjernepanikk, noen ganger forkortet KP), også kjent som en datamaskindød, er en handling som blir foretatt av et operativsystem ved oppdagelse av en intern fatal systemfeil som det ikke kan gjenopprettes fra. Begrepet er stort sett spesifikt for Unix og Unix-lignende operativsystemer. I Microsoft Windows er det ekvivalente begrepet blåskjerm eller «stoppfeil».
Operativsystemkjernens rutiner som håndterer kjernepanikk, kjent som panic() i operativsystemer som en avledet av Berkeley Software Distribution (BSD) og UNIX System V, er konstruert for å skrive en feilmelding til systemkonsollet eller skermen, dumpe et bilde av kjernens minne til harddisken for avlusing post mortem og deretter enten vente på en manuell gjenoppstart, eller innlede en automatisk gjenoppstarting. Informasjonen som blir gitt er av høyst teknisk natur og har til hensikt å assistere en systemadministrator eller en programvareutvikler i å diagnostisere problemet. Kjernepanikk kan også bli forårsaket av feil utenfor operativsystemkjernen. Mange varianter av Unix foretar en kjernepanikk hvis prosessen init (som kjører i brukermodus) terminerer.
Montgomery County (Iowa)

Navn

Fylket har navn etter generalmajor Richard Montgomery fra den amerikanske uavhengighetskrigen.
Vintersekskanten

Vintersekskanten, også kalt Vintersirkelen, er en asterisme som består av stjernene Capella, Aldebaran, Rigel, Sirius, Procyon og Pollux/Castor. Asterismen kan også kalles Vinterfemkanten og da tas ikke Pollux/Castor med. Capella er det fjerde lyssterkeste stjernen på den nordlige stjernehimmelen. Rigel er den lyseste i stjernebildet Orion. Aldebaran er den lyssterkeste i Tyren, mens Sirius er hovedstjernen i Store hund og den lyssterkeste stjernen på vår nattehimmel.
Scenes

Scenes er et album av Marty Friedman, utgitt på Shrapnel Records. 
På albumet deltar Brian BecVar på keyboard og Nick Menza på trommer. Albumet inneholder blant annet melodier inspirert av østasiatisk folkemusikk.
Paragortonia

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, matte, brunrøde trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, nokså tynne. Pronotum er rundet med to nyreformede, svarte flekker. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er ganske lange, mørke, lårene nokså slanke.

Utbredelse

Artene er kjent fra Mexico.
Anak

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby) og 26 ri (landsby).
Itslearning

Innhold

Systemet er en arena for kommunikasjon og samarbeid, samt et verktøy for administrasjon, evaluering og oppfølging av elever/studenter. itslearning er spesielt tilpasset skoler, og gjør det mulig å legge ut fagplaner, sende meldinger til enkeltpersoner eller en gruppe (for eksempel en klasse). I et prosjektarbeid kan elever opprette en gruppe hvor filer kan lastes opp, tanker deles og diskuteres. Det er også mulig å lage prøver, tester og konkurranser. Man har også tilgang til en ePortfolio, som tillater alle medlemmene til å lage en presentasjon om seg selv. En slik hjemmeside inneholder blogg, mulighet til å laste opp bilder med mer.

Mottakelse

De få offentlig tilgjengelige evalueringene av itslearning viser at brukerne av systemet er fornøyd med systemet: En undersøkelse gjennomført i 2003 viste at en høy prosentandel av brukerne ved Høgskolen i Bergen var fornøyde med systemet. En ny undersøkelse gjennomført i forbindelse med Martin Grønlands mastergrad i applikasjonsadapsjon viser at 67% av studenter ved ulike fakultet ved NTNU og HiST er fornøyde eller svært fornøyd med itslearning.
En offentlig kritikk av itslearning har blitt fremsatt av NTNU-professor Martin Ystenes, som i 2007 kalte itslearning «en katastrofe», da systemet etter fem år fortsatt ikke var tilpasset NTNUs behov, men heller til videregående skoler. Ystenes kritiserte også selskapet for å innta en arrogant holdning etter at det blant annet kjørte systemoppgradering helgen før semesterstart våren 2007. Dette skal ha ført til store problemer hele den første uken i semesteret. Fra høsten 2017 byttet NTNU fra itslearning til Blackboard. 
Samtidig velger flere store skoledistrikter i Europa og USA itslearning som sin skoleplatform, inkludert Oslo, Stockholm, Houston og Clear Creek.
Evig ung

Om

Serien tar utgangspunkt i tre kamerater som bor i Manchester, Carl (Chris Coghill), Jon (William Ash) og Andy (Kieran O'Brien). Andre personer i serien er Jons tidligere kjæreste Tina (Marhsa Thomason) som han finner tilbake til da det går opp for ham at hun ikke adopterte bort deres nå 13 år gamle datter Katie (Chelsee Healey), Andys kjæreste Emma (Lisa Faulkner), som etter at Andy har reist til Australia ender opp med Carl, Emmas bestevenninne Claire (Melanie Brown), Carls gamle kompiser, den dopselgende Paul (Iain McKee) og den gamle club-kompisen Rockin' Rolf Pat (Jason Done), Tinas arbeidsgiver Stephen (Antony Cotton) og Carls stesøster Jane (Emma Lowndes), som ender opp i ikke helt vellykkede forhold med både Paul og Andy.

Sendehistorie

På tross av relativt store navn fra både TV og musikkliv ble Evig ung ingen suksess i Storbritannia. En årsak kan være at den gikk på BBC Three som har et relativt begrenset publikum. 
I Norge har serien gått to ganger på NRK.
Podkumok

Podkumok (russisk: Подкумок) er ei elv i Karatsjajevo-Tsjerkessia og Stavropol kraj i Russland. Den er ei høyre sideelv til Kuma. Elva er 160 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 2 220 km².
Podkumok har sitt utspring i Store Kaukasus. Den blir mye brukt til irrigasjon. Det største vannkraftverket i Det russiske keiserriket, kalt Vann-krefter (russisk: Белые угли – Belye ugli), bygget i 1903, lå ved Podkumok nær Jessentuki.
Langs elva ligger byene Kislovodsk, Jessentuki, Pjatigorsk og Georgijevsk.
Tanypezidae

Utseende

Middelsstore (5-8 mm lange), slanke fluer med stort hode og lange bein. Kroppen er slank, med noen få kraftige børster. Hos slekten Tanypeza er det påfallende felter av tett, sølvgrå bestøvning på ryggen og sidene av brystet (thorax). Bakkroppen er slank, og hos hunnene trukket ut til et langt eggleggingsrør. 
Hodet er stort og bredt, med store, runde fasettøyne. I pannen sitter tre punktøyne. Mesteparten av ansiktet et dekket med tett, grålig bestøvning hos slekten Tanypeza. Antennene er tre-leddete, det ytterste leddet er ganske stort og ovalt. En antennebørste (arista) sitter nær roten på oversiden av det ytterste leddet. Denne har kort hår. De har ikke kinnbørster (vibrissae). Munndelene er av vanlig fluetype, middels store.
Vingene er store uten noen spesielle særtrekk. 
Beina er lange og tynne, stort sett gule hos den europeiske arten. Særlig er føttene (tarsene) lange. Artsnavnet til Tanypeza longimana betyr «med lang hånd». 
Larvene er pølseformede, tilspissede i hodeenden. Munndelene er bare synlige som et par små kroker som stikker ut. På det bakerste segmentet sitter to åndehull (spirakler) på hver sin korte utvekst som peker bakover.

Levevis

Larvene lever trolig i fuktig, råtten ved. De voksne dyrene kan finnes på fuktige steder i skog, men de er sjeldne. Lite er kjent om biologien.
Nye Radio Larvik

Nye Radio Larvik er en tidligere nærradiostasjon. Den fikk konsesjon 12. november 1998 og startet sine sendinger 21. november 1998 med sendinger på Hovland gård etter å ha vært en egen gruppe innenfor Radio Sentrum med eget styre og gavebrev siden 1997. I løpet av perioden frem til sommeren 2005 sendte man fra denne låven. Fra 30. juni 2005 til nedleggelsen sendte Nye Radio Larvik fra Karlsrogate 1 i Larvik sentrum.
Radiokameratenes Forening eide Nye Radio Larvik, og styret i Radiokameratenes Forening var også økonomisk ansvarlig for driften av Nye Radio Larvik. Medlemmer av Radiokameratenes forening var blant annet radioens lyttere.
Radioen hadde sendinger hver ukedag med unntak av fredag og søndag. Frekvensene var 107,1HZ og 104,7 MHZ. Primære inntektskilder var gavebrev og bingo. Redaktører i Nye Radio Larvik har gjennom ti år vært Tor Arne Nyquist, Thor Ludvigsen, Andrew Gramstad, Erik Lundh, Morten Aksnes, Jan Einar Jonsmyr, Tony André Korstvedt Olsen, Ann Kristin Hansen og Karin Wik. Den siste ansvarlige redaktør var Rolv Hansen fra 1. april 2008. Den siste styreleder var Mohammed Iqbal.
Fredag 13. februar 2009 ble det på en ekstraordinær generalforsamling bestemt at radiostasjonen skulle nedlegges.