Brontë-familien

Brontë-familien var en litterær engelsk familie tidlig på 1800-tallet knyttet til landsbyen Haworth i West Riding of Yorkshire. Søstrene, Charlotte (født 21. april 1816, i Thornton i nærheten av Bradford), Emily (født 30. juli 1818 i Thornton), og Anne (født 17. januar 1820 i Thornton), er alle velkjente som poeter og hovedsakelig som romanforfattere. De utga opprinnelig deres dikt og romaner under mannlige pseudonymer, noe som var skikken på den tiden for kvinnelige forfattere. Deres fortellinger fikk øyeblikkelig oppmerksomhet, skjønt ikke alltid den beste, for deres lidenskap og originalitet. Charlottes Jane Eyre var det første som opplevde suksess, mens Emilys Stormfulle høyder, Annes Fruen på Wildfell Hall og andre senere verker ble senere akseptert som mesterverker og klassikere innenfor engelsk litteratur.
De tre søstrene og deres bror, Branwell, var svært nære og utviklet deres forestillingsevner i barndommen gjennom skrive sammen til hva som ble stadig mer komplekse fortellinger. Konfrontasjonen av døden, først ved deres mor, deretter av deres to eldre søstre, merket dem dyptgående og påvirket deres forfatterskap.
Deres berømmelse var grunnet vel så mye i deres egne tragiske skjebne som til deres utvikling. Siden deres tidlige død, og deretter til døden til deres far i 1861, fikk de en økende interesse fra det lesende publikum som ikke har minsket. Deres hjem, prestegård i Haworth i Yorkshire, er i dag Brontë Parsonage Museum, og blitt et sted hvor mang tusen litterære pilegrimer besøker hvert år.

Opprinnelsen til navnet

Brontë-familien kan spore sine aner til den irske familien eller klanen  Ó Pronntaigh, som bokstavelig betyr "sønnesønn av Pronntach". De var en familie arvelig skrivere og litterære menn i Fermanagh. Versjonen Ó Proinntigh, som først ble gitt til fader Woulfe i hans Sloinnte Gaedheal is Gall (etternavn som angir Gael, som i gælisk, og [Norrøn-gælere|Gall], som i utlending, da nordboer) og reproduserte ute uten spørsmål av MacLysaght inter alia kan ikke bli akseptert som korrekt da det var et antall velkjente skrivere med dette navnet som skrev på irsk på 1600- og 1700-tallet, og all benyttet stavemåten Ó Pronntaigh. Navnet er avledet fra ordet pronntach eller bronntach, hvilket er beslektet med ordet bronnadh, i betydningen «gir» eller «overdragelse» (pronn er «gitt» i Ulster-versjonen av bronn i Edward O'Reillys Irish English Dictionary. Fader Woulfe antydet at der avledet fra proinnteach (en spisesal i et klaster). Ó Pronntaigh var tidligere anglifisert som Prunty og tidvis som Brunty.
Ved et tidspunkt gikk far til søstrene, Patrick Brontë (født Brunty), over til å benytte den alternative stavemåten med trema over den avsluttende e for indikere at navnet hadde to stavelser. Det er ikke kjent med sikkerhet hva som motiverte ham i å ta denne beslutning, og det er foreslått flere teorier for å forklare endringen. Han kan ha ønsket å skjule sin ydmyke irske bakgrunn. Som en skrivekyndig mann ville han vært kjent med klassisk gresk og kan ha valgt sitt navn etter kyklopene brontene (bokstavelig «torden»). Ikke beslektet med Brontë-familien finnes familiene Bronte på Sicilia. Navnet indikerer opprinnelse fra byen Bronte i provinsen Catania. I 1799 ga kong Ferdinand I av De to Sicilier æresbevisningen som hertug av Bronte til lord Nelson for å ha slått den franske marine tilbake.