google/wiki40b huggingface dataset:
Pinedale (Wyoming)

Pinedale er en småby vest i delstaten Wyoming i USA og er administrativt sete i Sublette County. Byen hadde 2 030 innbyggere ved 2010 års folketelling og dermed det største stedet i den i det grisgrendte fylket.
Byen fremste næringer er de nærliggende naturgassområdene og jaktturisme i området omkring fjellkjeden Wind River Range.

Kommunikasjoner

Pinedale ligger ved U.S. Route 191, som sammenbinder byen med Jackson Hole-dalen i nordvest og i sørlig retning slutter an til motorveien Interstate 80 ved Rock Springs.

Kultur

Museum of the Mountain Man ligger i byen.
Bartholomæus Herman Løvenskiold

Virksomhet

Bartholomæus Herman Løvenskiold var i sine yngre dager flere år ved Kongsberg sølvverk og foretok lengre utenlandsreiser.  Han eide Bolvik jernverk i 1760–1777. Sammen med sine søsken overtok han i 1752 Fossum Jernverk som han bestyrte. Han flyttet i 1762 til Borgestad gård, men fikk snart økonomiske vanskeligheter og måtte overdra sine andre eiendommer til sønnen Jacob og broren, kammerherre Severin Løvenskiold. På Borgestad gård skrev Bartholomæus Herman Løvenskiold «Bradsberg amts beskrivelse», og der hadde han boende sin mormor, bispinne Deichman som et værelse på gården er oppkalt etter. Løvenskiold overdro i 1787 Borgestad gård til svigersønnen Jacob Aall (1754–1826), en onkel av eidsvollsmannen med samme navn.
Tacyba

Utseende

En nokså liten, avlang, brunsvart trebukk, dekkvingenes spiss kan være brungul. Oversiden er tett og kraftig punktert. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet. Dekkvingene er jevnbrede eller litt innbuktede i midten, i spissen rundede. Beina er middels lange, lårene ganske slanke.

Utbredelse

Arten er kjent fra Chile og Argentina.
Hexigtenbanneret

Hexigtenbanneret (kinesisk: 克什克腾旗; pinyin: Kèshíkèténg Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Chifeng i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 257 107 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Den gamle by Yingchang, som ble anlagt etter en byplan som kopierte det gamle Chang'an fra Tangdynastiets tid (Yingchang lu gucheng yizhi) og ble gjenskapt under Yuandynastiet, er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 303 løper fra Ji'an i Jilin til Xilinhot i Indre Mongolia.
Kikkertbriller

Bruksområder

Kikkertbriller er særlig aktuelle dersom den synshemmede har behov for å se på noe på lang avstand over tid, for eksempel TV, kino eller teater. De kan også være aktuelle for synshemmede som har problemer med motorikken, slik at det blir vanskelig å bruke en håndholdt kikkert. Ved bruk av kikkertbrille for å se på TV, må man sitte så langt unna at hele TV-skjermen sees gjennom kikkerten.

Anvendelse

Det som oftest medfører problemer for brukere av kikkert eller kikkertbriller er å fokusere den riktig, holde den rolig samt å sikte inn det en ønsker å se på. Når det gjelder bruk av kikkerter for å se bedre på lang avstand, kan det være verdt å merke seg at en halvering av avstanden til det man ser på tilsvarer 2X forstørring. For noen vil det for eksempel være en bedre løsning å flytte seg nærmere fjernsynet enn å benytte en kikkertbrille eller en forstørrelsesskjerm.
Robert Gallo

Kontrovers

Den 4. mai 1984 publiserte Gallo en serie artikler i vitenskapstidsskriftet Science der han viste at han og hans forskningsgruppe hadde isolert et retrovirus som var funnet hos aidspasienter og som ble påstått å være viruset som fører til aids. Det nyoppdagede viruset hadde store likheter med et virus innenfor gruppen HTLV, som Gallo tidligere hadde vært den første til å isolere, og som er forbundet med leukemi. Gallo gav det nye viruset navnet HTLV-III. Samtidig publiserte et franske team ved Pasteurinstituttet i Paris, ledet av Luc Montagnier, en artikkel der de beskrev et retrovirus de kalte LAV (Lymphadenopathy associated virus) som var isolert fra en aidspasient.
Siden da har det vært en pågående strid om hvem som var først ute med å isolere hiv-viruset. Gallo ble bl.a. beskyldt for å ha isolert viruset på grunnlag av laboratorieprøver han hadde fått utlånt av Pasteurinstituttet og Luc Montagnier. I 1990 nedsatte The United States Office of Research Integrity en granskningskomité som skulle avgjøre saken. Komiteen gransket arkiverte laboratorieprøver og konkluderte i 1993 med at det viruset Gallo hadde isolert, kom fra Montaigners laboratorium. Komiteen påviste av Montagniers LAV-virus hadde kontaminert en viruskultur fra en annen pasient. På forespørsel fra Gallo hadde Montaigner sendt ham denne laboratorieprøven, men uten å vite at den inneholdt to virus. Dette førte igjen til at denne viruskulturen kontaminerte den viruskulturen Gallo arbeidet med.
Det er i dag enighet om at det var Montagnier og hans forskningsgruppe som var først ute med å isolere HIV. Gallo er derimot kreditert for å ha påvist hvordan viruset fører til aids. Montagniers gruppe hadde ikke forsket spesielt på dette.
Knock Knock

Handling

Når en viet ektemann og far er alene hjemme for helgen, kommer det uventet to unge kvinner på døra hans og spør etter hjelp. Det som starter som en snill gest eskalerer til en farlig forførelse og en dødelig katt-og-mus-lek.
Fylkesvei 5720

Fylkesvei 720 (Fv720) går mellom Grovøyane og Erdal i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Veien er 3,9 km lang.
Angkor

Historie

Fra cirka 860 e.Kr. tjente Angkor som hovedstad og religiøst sentrum i Khmerriket. Byen ble grunnlagt av Yashovarman etter shivaitisk mønster med shivatemplet Thom Bakheng som byens sentrum. Byen fortsatte å vokse under Yashovarmans etterfølgere. Det største tempelet, Angkor Vat, ble bygget mellom 1112 og 1150 av Suryavarman II.
Angkor ble inntatt og rasert av chamfolket i år 1177, men ble siden restaurerert av den buddhistiske kong Jayavarman VII, som bygde Angkor Thom, en tempelby rett nord for Angkor Vat, hvor det berømte Bayon ble oppført i sentrum. Under denne mahayanabuddhistiske tid ble mange templer omgjort fra hinduistiske til buddhistiske, for senere, da hinduismen igjen ble statsreligion, igjen bli hinduistiske, før statsreligionen definitivt ble theravadabuddhistisk på 1300-tallet.
Etter at kong Ponhea Yat ble beseiret av Siam (Thailand) i år 1431, ble Angkor forlatt til fordel for det sydligere beliggende Phnom Penh, som var mindre mottagelig for thailendernes angrep; Angkor Vat fortsatte likevel å være en helligdom for buddhistiske pilegrimer.
Angkor forble i stor grad bortglemt og overvokst av jungelen frem til slutten av 1800-tallet da franske arkeologer innledet en lang restaureringsprosess, fra 1907 til 1970 under ledelse av École Française d'Extrême-Orient. Arbeidet måtte opphøre på grunn av borgerkrigen i Kambodsja, men ble gjenopptatt i 1993, koordinert i fellesskap av Frankrike, Japan og UNESCO.
Miljøbevegelsen

Miljøbevegelsen er en løs betegnelse på organisasjoner (miljøorganisasjoner) og andre parter som arbeider profesjonelt eller ideelt med natur- og miljøvern. Betegnelsen er noe upresis blant annet fordi «miljø», «miljøvern» og «miljøvennlig» er blitt populære (noen mener misbrukte) honnørord.

Miljøbevegelsens omfang

Hvor mange som kan sies å tilhøre miljøbevegelsen, vet ingen. I Norge har de store, landsomfattende miljørganisasjonene til sammen noe over 60 000 medlemmer. Fra dette må fratrekkes dem som er medlem flere steder, men til gjengjeld finnes et ukjent antall miljøvernere som ikke er medlemmer av disse organisasjonene. 
Også en rekke offentlige organer arbeider med natur- og miljøvern (selv om enkelte miljøvernere beskylder dem for å motarbeidet det). Statlige organer av denne typen er blant annet Klima- og miljødepartementet og Miljødirektoratet. Kommunene har avdelinger for miljørettet helsevern, noe de er pålagt etter kommunehelsetjenesteloven.

Kontroverser innen miljøbevegelsen

Enkelte temaer er omstridt innen miljøbevegelsen – for eksempel biodrivstoff, hvor en finner både tilhengere og motstandere eller iallfall skeptikere. Også i EU-debatten (se ovenfor) og i spørsmålet om vindkraft finnes ulike oppfatninger blant miljøvernere.
Omdiskutert er også spørsmålet om hvordan og hvorvidt miljøvernet bør organisere: Egne organisasjoner, forsøk på å gjøre de politiske partiene mer miljøvennlige, danne egne miljøpartier (jf. Miljøpartiet De Grønne, eller ikke organisere seg overhodet.
Pioner forlag

Pioner forlag er et norsk bokforlag som ble startet i februar 2006 av Arve Juritzen, under navnet juritzen forlag. Forlaget ble i 2019 solgt til Petter Stordalens Strawberry Publishing. 
Forlaget utgir norsk skjønnlitteratur, biografier, krim, barnebøker og faktabøker og oversatt litteratur. Den største suksessen har vært bøkene til den amerikanske forfatteren Cecilia Samartin: Senor Peregrino (2006), Drømmehjerte (2008) og Salvadorena (2009).   
Årlig utgir forlaget krimnovellesamlingen Påskekrim. Forlaget ble saksøkt av Kraft Foods, eier av sjokoladeprodusenten Freia, for omslaget på 2009-utgaven, som lignet på Kvikk lunsj. De tapte saken, og ble idømt en bot på 10 000 kr, samt saksomkostninger på 150 000 kr til Kraft Foods. Forlaget vurderte å anke dommen.
Å bli den du er

Å bli den du er er et utvalg av den tyske dominikanermunken og kristne mystikeren Mester Eckharts (ca. 1260 – ca. 1327) taler og traktater, redigert av Jon Wetlesen. Utvalget ble først utgitt i serien Thorleif Dahls kulturbibliotek i 2000, og gjenutgitt i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter i 2008. Boken inneholder tre avhandlinger (traktater) og 17 prekener, som alle er hentet fra den delen av Eckharts forfatterskap som er skrevet på middelhøytysk.
Eckharts forfatterskap er delt i en latinsk og en middelhøytysk del. De latinske tekstene er viktigst for å forstå hans teoretiske tenkning; de omfatter blant annet omfatter 6 kommentarer til deler av Bibelen og hans Opus tripartitum som sammenfatter hans tenkning. Den tyskspråklige delen av forfatterskapet «inneholder Eckharts djerveste formuleringer av hans innsikter som veileder på den indre frigjøringens vei»
Avhandlingen «Taler til undervisning» er en samling av prekener som Eckhart holdt for yngre ordensbrødre mens han fra 1314 var i Strasbourg som generalvikar for dominikanerordenens leder, og professor ved ordenens skole.
Avhandlingen «Den guddommelige trøsts bok» og dens etterord «Om det edle menneske» ble trolig skrevet i 1314, og er tilegnet dronning Agnes av Ungarn (1281-1324), etter at hennes far Albrecht I av Tyskland døde i 1308. Lignende «trøstebøker» hadde en lengre forhistorie i middelalderens litteratur, og ble introdusert av Boëthius med Filosofiens trøst i 524.
Avhandlingen «Om adskilthet» (Von abgeshiedenheit) er også fra siste delen av hans liv. Et utgangspunkt for Eckharts refleksjoner er forskjellen mellom illusjon og virkelighet. To av nøkkelordene i Eckharts tekster er «adskilthet» og «avspenthet» (abgeshiedenheit og gelassenheit på tysk), som viser til at målet for den kontemplative praksis som Eckhart anbefaler er å adskille seg fra innbilninger som gjør en anspent, og bli avspent gjennom sann innsikt. Tittelen og nøkkelbegrepet er oversatt på ulike måter i ulike norske utgaver. H. Ludin Jansen bruker ordet avstengthet i sin utgave av Eckahrt-tekster fra 1970, mens Wetlesen bruker ordet avsondrethet i en oversettelse fra 1995, og ordet adskilthet i bokutgavene i 2000 og 2008.
Kyrkheddinge

Kyrkheddinge er et tettsted i Staffanstorp kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 276 innbyggere.
Ministersosialisme

Ministersosialisme er en betegnelse innen arbeiderbevegelsens historie på forhold hvor sosialdemokrater går inn i borgerlige koalisjonsregjeringer eller danner mindretallsregjeringer med støtte av borgerlige partier.
Uenigheten omkring ministersosialisme kulminerte rundt 1900, etter at den franske sosialdemokraten Alexandre Millerand var gått med som handelsminister i Waldeck-Rousseaus borgerlige regjering. Lignende problemer oppsto snart også i en rekke andre partier, og spørsmålet rundt ministersosialisme var i flere år et hovedspørsmål innen Den andre internasjonalen.
Ministersosialisme har typisk blitt ansett som en form for revisjonisme. Kritikerne av ministersosialismen har i så måte hevdet at sosialdemokratiet gjennom politisk samarbeid gjør seg medansvarlig for det borgerlige samfunnet, og dermed også gjør revolusjonær kamp vanskeligere.
Skuldalsbruri

Skuldalsbruri er navnet på en slått og et tilhørende sagn fra Telemark. Det fins i flere varianter.

Signe Skuldalen fra Seljord

Signe Skuldalen var ei jente fra Seljord som var tvunget til å gifte seg med grannegutten Steinar Åse, som ikke hadde godt rykte på seg. På vei over Skuldalsvatnet reiste hun seg opp i brudebåten og sang et stev:
Mykje te mann, meir te gut var Steinar Åse,

Ha han`kje fare med den fante-fjåse.

Fysste so åt`n upp tobakks-ali,

sea so låg`n med fante-Kari.
Så kastet hun seg på sjøen og ble borte.

Tone Skuldalen fra Åmot

Folkeminnegranskeren og språkforskeren Sophus Bugge innhentet materiale fra bygdefolk som fortalte at Skuldalsbruri var ei jente som het Tone Nilsdatter Skuldalen og kom fra Åmotsdal i øvre Telemark. Denne teorien har blant andre folkloristen Rikard Berge videreformidlet. Ifølge Sophus Bugges opptegnelser ble Tone tvunget til å gifte seg med den rike enkemannen Erland Halvordsson; hun var forelsket i en annen som var for fattig til å gifte seg. Da de red hjem fra kirken, var stemningen høy blant brudefølget, og «mange hadde smaka paa de sterke, so dei tulla og huva». (Ordet «tulla» er telemarksdialekt for å synge eller tralle.) Bruden selv lot også til å være i godt humør: «(h)o dansa kjempedansen og sprette neglar og kruka med buttel og glas kring golve og tulla den same slaatten». (Å «sprette neglar» betyr å knipse med fingrene, og å «kruka» kalles det når danseren setter seg på huk og sparker med beina.) Men om kvelden kunne de ikke finne Tone noe sted. Så fortalte den innleide felespilleren at han hadde fulgt etter henne da hun gikk ned til elven. Der hadde hun satt seg ned på et utspring over elven, stadig syngende på den samme slåtten, og brått hadde hun kastet seg i elven. Slåtten hun hadde sunget kunne felespilleren aldri glemme, og det var han som ga den navnet Skuldalsbruri.

Om slåtten

Slåtten som er knyttet til stevet, finnes i en rekke varianter i Telemark og på Vestlandet. Håvard Gibøen fortalte at det var Myllarguten som først bygde ut slåtten på grunnlag av stevet. Hendelsen kan ha funnet sted på 1700-tallet.
Edvard Grieg skrev slåtten ut for klaver i sin samling opus 72.
Danny Rose

Landslaget

26. mars 2016 fikk han sin første landskamp for England mot Tyskland.
Han ble tatt ut i Englands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Englands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Ole Henrik Magga

Ole Henrik Magga (født 12. august 1947 i Kautokeino) er en samisk språkforsker, professor og politiker.

Språkforskeren Magga

Som språkforsker er Ole Henrik Magga fremfor alt kjent som syntaktiker. Magistergradsavhandlingen hans, «Lokative læt-setninger i samisk», tar opp et klassisk emne i syntaktisk teori, strukturen til eksistensialsetninger og habitivsetninger, som i mange uralske språk har en svært lik struktur. Doktoravhandlingen fra 1986 handlet om strukturen i den samiske verbalfrasen, spesielt samspillet mellom modalverb og infinitiver. Han har også utgitt en sørsamisk grammatikk sammen med sin kone Lajla Mattsson Magga.
Magga ble professor i fennougristikk ved Universitetet i Oslo i 1987, etter Knut Bergsland, men sa opp stillingen for å arbeide ved Samisk høgskole i Kautokeino, der han ble høyskoledosent i 1990 og professor fra 1997. Magga ble medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi i 1993.

Politikeren Magga

Magga var leder i Norske Samers Riksforbund fra 1980 til 1985, og den første presidenten i Sametinget i Norge, fra 1989 til 1997. Magga var med på å stifte Verdensrådet for urfolk (WCIP i Canada i 1976). I perioden 1992–1995 var Magga medlem av FN-kulturkommisjonen Worlds Commission on Culture and Development. I 2002 ble Magga den første lederen for FNs permanente forum for urfolk.

Verv og utmerkelser

I 2006 ble Magga Kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin «innsats for samenes og urfolks sak». Samme år fikk han Universitetet i Oslos menneskerettighetspris I 2008 ble han utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Tromsø.Han ble oppnevnt som medlem av Finnmarkskommisjonen da den ble opprettet i 2008.
Den bakvendte visa

Den bakvendte visa er ei humoristisk folkevise med balladeform, men har likevel ikke fått plass i TSB-katalogen. Visa skildrer en verden der alt er satt på hodet i en karnevalesk tradisjon.
Alt tyder på at visa er gammel, og den har vært svært populær. En dansk variant er dokumentert allerede på midten av 1500-tallet. Visa er trykt i M. B. Landstads Norske Folkeviser 1853 side 833, men Landstad setter den under avsnittet Røglur og heimløysur. Ifølge Moltke Moe og Knut Liestøl skal den eldste norske oppskrift være fra 1645, Hallingdal. Visa er siden blitt trykt i en rekke visebøker og skolesangbøker.
Også mange norske visesangere har hatt denne på sitt repertoar, blant annet Lillebjørn Nilsen og Alf Cranner. Fra Cranners første plate Fiine antiquiteter er denne visa med.
Peder Nielsen Kiøge

Kilder

Jørgen Kjærgaard: Salmehåndbog bd. I, Det Kgl. Vajsenhus' Forlag 2003
Granbreen

Granbreen er en isbre i Antarktis. Den flyter sørover og ut i Mackaybreen mellom Mount Gran og Mount Woolnough i Ross Dependency. Den springer ut fra et snøskille ved Bensonbreen i nordøst.
Breen ble oppkalt etter Mount Gran av den nordlige landmålingsgruppen fra New Zealand under Samveldets trans-antarktiske ekspedisjon (1956–58) som besøkte området i november 1957.
Fylkesvei 121 (Rogaland)

Fylkesvei 121 i Rogaland går mellom Gjedrem og Bjerkreim i Bjerkreim. Veiens lengde er 3,4 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 4306.
Heim

Kirkesogn

Heim er navnet på et kirkesogn i Den norske kirke, som tilhører Orkdal prosti i Nidaros bispedømme.

Tidligere kommune

Heim var i årene 1911–64 navnet på en herredskommune i Sør-Trøndelag.
Runebergprisen

Runebergprisen er en litteraturpris som deles ut i Finland. Prisen er en av de mer betydningsfulle i landet. Prisen ble første gang delt ut i 1986 på Johan Ludvig Runebergs fødselsdag den 5. februar. Prisen er nå på 10 000 euro.
Prisen finansieres av Borgå by og avisen Uusimaa. Foreningene Suomen Kirjailijaliitto (Finlands forfatterforening), Suomen arvostelijain liitto (Finlands litteraturkritikerforening) og Finlands svenske forfatterforening deltar i arbeidet med prisen.
Lecithoceridae

Utseende

Små sommerfugler med forholdsvis tykke, trådformede antenner som er minst så lange som forvingene, som oftest brunlige eller mønstret i gult og brunt. Hodet er forholdsvis lite, labialpalpene er lange og bøyd opp- og bakover langs hodets fremkant. Antennene er minst så lange som forvingene, ofte tydelig lengre enn disse. Forvingene er avrundet trekantede med markerte forhjørner. På farge er de ofte gråbrune, men en del arter har klart gule tverrbånd eller flekker. De har korte hårfrynser langs ytterkanten, middels lange i den ytterste delen av bakkanten. Bakvingene er tilspissede, lett innbuktede bak spissen, med nokså lange hårfrynser. Beina er forholdsvis lange og slanke.

Levevis

Disse møllene flyr for det meste om dagen.
Vassbruksmiljø Takle

Vassbruksmiljø Takle ligger på Takle i Gulen kommune i Sogn og Fjordane fylke like ved veikrysset mellom Fv1Fylkesvei 1 og Fv3Fylkesvei 3. Det består av bygninger og redskap som viser hvordan vannkraft ble utnyttet i tidligere tider. Vassbruksmiljøet inneholder en stampemølle, et kvernhus og en vanndrevet slipestein som alle er i fullt operativ stand. En stampe er en bygning som ble brukt til framstilling av filt eller vadmel.Det er også bygget en informasjonsbod som viser historien til anlegget.

Historie

Stølsvannet på Midttakle har fra gammelt av gitt grunnlag for regulering og nytte av vannmengden i Takleelva. Nedenfor et restaurert kvernhus nær broen på Midttakle er det reist en operativ stampe. Den var trolig bygget av Bård Eivindson Takle i 1880 og var i bruk frem til 1945. Nær broen på Midttakle står et kvernhus som i 1996–97 ble restaurert med ny kledning og torvtak, kvernkall og slok. I en tømmerstokk i kvernhuset er risset inn årstallet 1785. Det er grunn til å tro at alle brukerne på Midttakle var sammen om kvernen.
Stampen ble bygget opp igjen på de gamle murene i 1998–99 med stønad fra kommunen med midler til spesielle tiltak i landbruket sitt kulturlandskap. I august 1999 ble vassbruksanlegget og stampen på Takle åpnet under Kystsogevekene.

Toving

Toving ble gjort om våren eller sommeren for de ferdig tovede vevstuene skulle blekes, og det ble gjort på bøen like overfor stampen. En kunne bruke bøen på denne måten før gresset hadde vokst skikkelig til og når håen vokste opp etter første slåtten. Den ene enden av vevstuen ble festet til marken med to pinner, en i hvert hjørne. Vevstuen ble så rullet ut og strekt og festet i andre enden på samme måte. Så ble de bleket i solen.
Stampen ble drevet med vannkraft med et stort vannhjul. Det store hjulet gav jevn fart og trykk til kraften som ble brukt fire ganger per omdreining. En skulle løfte to store trestokker for hver vevstu og det var plass til tre stuer samtidig. Den høye stampestokken fikk plass oppe under mønet, og for hvert løft falt den ned på stuen. Da gikk vevstuene rundt og ble jevnt banket. De lå i hvert sitt kar fylt med varmt såpevann under tovingen.
I stampehuset var det en grue med en stor kjele som ble brukt til oppvarming av vann. I hellegulvet var der et sluk slik at det vannet som var brukt gikk rett i elven. På Midttakle har en restaurert en stampe ut fra en modell av den som er laget av Magnus Takle for å vise hvordan dette håndverket ble utført tidligere.
Elizabethtown

Handling

Drew Baylor (Orlando Bloom) er en talentfull skodesigner som ser etter meningen med livet. Han har problemer med å få businessen til å gå, har ingen virkelig nære venner, og har selvmordstanker når søsteren ringer for å fortelle ham at faren deres er død. Han føler seg ansvarlig for farens død og tar turen tvers over landet for å delta i begravelsen. På flyet møter han den eksentriske flyvertinnen Claire (Kirsten Dunst), som han så vidt prater med, men som han også får telefonnummeret til. Når Drew så blir deprimert, prøver han å ringe alle numrene han har lagret på mobiltelefonen for å kunne snakke med en eller annen. Claire er hans siste sjanse, og hun er den eneste som tar telefonen. De deler sorger og gleder de begge har opplevd i løpet av livet gjennom hele natten. De forelsker seg i hverandre, og Drew finner sakte, men sikkert håp i livet.

Mottakelse og økonomi

Filmen hadde et budsjett på 57 millioner dollar og spilte inn kun 52 av dem. Den gikk dermed på et underskudd. Den ble også slaktet av amerikanske kritikere, og har bare 28% i snitt. Heller ikke norske medier lot seg overbevise, da VG gav filmen terningkast 3, mens Dagbladets anmelder havnet på en 2'er. På IMDb har filmen imidlertid ett snitt på noe bedre 6.3/10.
Ksour

Et ksar (flertall ksour) er et landsby- eller bysamfunn bestående av sammenbygde murhus. Inne i byen ligger kornmagasin, moské, bad, ovn, forretninger. Slike byer er vanlige i oasene i Maghreb-delene av Nord-Afrika, spesielt på sørsiden, ørkensiden av Atlasfjellene. 
Slike byer ble etablert på 1000- og 1100-tallet, og var blant annet stasjoner for den transsahariske handelen. 
Noen av ksour ligger oppe på en høyde, noe som gjør dem lettere å forsvare mot inntrengere. Byen har ofte en helt omsluttende mur, og er vanligvis bygget av soltørket teglsten, alene eller i kombinasjon med hugget sten.
Ordet er vanlig i stedsnavn.
Ksar i Ait-Ben-Haddou i Marokko og i Ouadane, Chinguetti, Tichitt og Oualata i Mauritania er oppført på UNESCOs verdensarvliste.

Etymylogi

Ordet Ksar (eller mer korrekt qsar) kommer fra arabisk. I pluralis heter det på arabisk Ksour (eller qsur). Ordet betyr befestet by. Det spanske ordet Alcázar og det portugisiske ordet Alcácer kommer fra ksar, og brukes i sine språk om steder og bygninger med en befestet forhistorie.