google/wiki40b huggingface dataset:
Krohnsminde borettslag

Historie

De første arbeiderboligene kom opp i dette strøket i siste halvdel av 1800-tallet. Dette var enkle trehus på 1,5 og 2 etasjer med adresse Solheimsgaten 62-74. Husene besto av utleieleiligheter, de fleste på et rom og kjøkken. Husene skal også ha vært trekkfulle, det var heller ikke innlagt vann og det var utedoer i bakgårdene. De fleste husene ble revet på slutten av 1950-tallet, i forbindelse med omregulering av Fjøsangerveien og i forbindelse med bygging av Krohnsminde borettslag.

Rehabilitering

I 2009 startet rehabiliteringen av borettslagets fasader. De karakteristiske byggene har fått store innglassede altaner, tilleggsisolering av gavler, samt ny fasadekledning av gavlvegger mot øst og vest. I tillegg ble bordveggene malt. Kostnadene på rehabilteringsprosjektet var på 77 millioner kroner.

Fakta

Adresse: Solheimsgaten, 5054 Bergen
Antall boenheter: 196
Byggeår: 1963
Autoreg

Autoreg er Statens vegvesens nettbaserte løsning for kjøretøyregistrering. Ved å benytte dette systemet kan bilforhandlere registrere nye og brukte biler uten å møte opp på en trafikkstasjon. Systemet ble tatt i bruk for nyregistrering i 2001 og for omregistrering i 2006.
Biler som skal registreres via Autoreg må være type-godkjent eller enkelt-godkjent. Alle nødvendige avgifter må også være på konto hos Tolletaten før omregistreringen kan skje. Per 2007 var det bare DnB NOR som hadde online-system for slik betaling.
Autoreg ble i 2005 nominert til Rosingprisen i kategorien eNorge.
I 2007 var det ca 900 bilforhandlere som benyttet systemet ved nybilregistrering av personbiler, og 200–250 forhandlere som benyttet det til omregistrering. Det året ble 70 prosent av alle nyregistreringer gjort med Autoreg, mens bare 4 prosent av omregistreringen ble gjort med systemet.
I april 2011 ble det åpnet for registrering også av elbiler gjennom Autoreg.
Torshovteatret

Torshovteatret er en teaterscene underlagt Nationaltheatret, med egen kunstnerisk ledelse. Teaterscenen er en del av bygningskomplekset Kulturslottet Soria Moria i Vogts gate 64 på Torshov i Oslo. Torshovteatret ble etablert som scene i 1977, da under navnet Teatret på Torshov.
Torshovteatret markerte seg fra starten av som en av Oslos og Norges fremste teaterscener. Det har til tider vært store utfordringer knyttet til driften av scenen på Torshov, både kunstnerisk, politisk og økonomisk. Nationaltheatrets intensjon med underbruket på Torshov er å tilby skuespillerne en arena der de kan eksperimentere kunstnerisk og samtidig teste ut nye organisasjonsformer. I årenes løp har Torshovteatret også klart å trekke nye publikumsgrupper til teatret.
Scenerommet på Torshovteatret er sirkulært og rommer mellom 130 og 200 publikummere i salen og på galleriet.
I starten ble Torshovteatret styrt av gjennom allmøter, noe som var typisk for 1970-tallet. Senere ble dette endret, og skuespillerne ved Nationaltheatret ble gitt muligheten til å gå sammen i små team som kollektivt kunne søke om å lede Torshovteatrets kunstneriske program gjennom noen sesonger. Dette er den styringsmoddelen Torshovteatret har per 2018. Ledergruppen får stilt teaterbygning, fagfolk og et visst budsjett til rådighet for en toårsperiode.
Beryl

Navnet

Beryl-prosjektet er en avstikker fra Compiz-prosjektet. Compiz-Quinstorm var det opprinnelige navnet til Beryl, som opprinnelig var utviklingsnavnet for et sett med utvidelser til Compiz vindushåndtereren. 19. september 2006 annonserte utviklerne at Quinstorm hadde utviklet seg for langt bort fra det originale Compiz-vanilla. Da David Reveman og utviklerne av Compiz-vanilla nektet å legge inn Quinnstorm-endringene i Compiz-vanilla, ble det avgjort å fisjonere, og Beryl ble brukt som det offisielle nye navnet.

Opprinnelse

20. oktober 2006 ble versjon 0.1.1 utgitt i de opprinnelige Compiz-Quinstorm pakkekildene og på speil. Den 15. mars 2007 ble versjon 0.2.0 FINAL offisielt lansert, og 18. mars 2007 ble siste bugfiks sluppet.

Videreutvikling

30. mars 2007 ble det annonsert at Compiz og Beryl ville fusjonere igjen. I dag er Compiz vindushåndtereren og Compiz-fusion et sett med utvidelser, som består av alle funksjonene i Beryl og det tidligere Compiz-extras.
20. juni 2007 ble den første offisielle versjonen av Compiz-Fusion klar.

Systemkrav

Ifølge Beryls ofte stilte spørsmål, kjører Beryl akseptabelt på en GeForce 3/Intel i855/Radeon 7500, 256MB RAM og 1.2GHz prosessor. Xorg versjon 7.1 og en ny versjon av Mesa 3D er anbefalt.
Oscar for beste kortfilm

Oscar for beste kortfilm (engelsk: Academy Award for Best Live Action Short Film) er en av Oscar-prisene som blir delt ut av Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS). Prisen har vært delt ut hvert år siden den 5. Oscar-utdelingen og ble først delt opp i komedie og nyhetsfilm, og senere i én-rulls-kortfilm (tradisjonell kortfilm) og to-rulls-kortfilm (novellefilm). I 1936 og 1937 ble den også utdelt i en egen fargefilmkategori. Siden 1957 har prisen blitt utdelt i én felles kategori. Det finnes dog en egen priskategori for animerte kortfilmer.
Vinnerne er markert med gul bakgrunn. Årstallet i første kolonne representerer det gjeldene filmåret. Oscar-utdelingen blir vanligvis avholdt året etter.
Militærpolitikompaniet

Oppgaver

Hovedoppgaven til avdelingen er å utdanne militærpoliti, samt å holde ro og orden blant militært personell.
Dette gjennomføres ofte ved samarbeid i ordenstjenesten med politiet.
Militærpolitikompaniet står i vinterhalvåret i skredberedskap.

Utdanningen

Hovedvekten i opplæringen er politifaglig opplæring i en feltmessig ramme, hvor skyting og feltoperative øvelser er en naturlig del.

Historie

I 2006 ble avdelingen overført til Hæren fra Forsvarets kompetansesenter for logistikk.
Hva vet mamma om kjærlighet?

Hva vet mamma om kjærlighet? (engelsk The Reluctant Debutante) er et skuespill av William Douglas-Home; det hadde premiere i Storbritannia i 1955.
Den norske oversettelsen var ved Karl-Ludvig Bugge, og stykket ble første gang oppført på Centralteatret i Oslo den 10. oktober 1957. 
Skuespillet har vært forelegg for flere filmer og en tv-produksjon. I 1958 kom den amerikanske filmen The Reluctant Debutante, regissert av Vincente Minnelli med Kay Kendall og Rex Harrison i hovedrollene. I 2003 kom en ny amerikansk film basert på samme teaterstykke, Alt en jente kan ønske seg (What a Girl Wants), med Amanda Bynes og Colin Firth i hovedrollene, regissert av Dennie Gordon.
Kiwanis International

Kiwanis International er en internasjonal humanitær serviceorganisasjon stiftet i 1915 som er representert i over 90 land med nær 300 000 aktive medlemmer. Organisasjonen er åpen for både kvinner og menn, og har på verdensbasis rundt 8 000 klubber.
Kiwanis International arbeider under mottoet «Serving the children of the World», men i tillegg til å tjene barn arbeider de også for at funksjonshemmede og eldre skal få en bedre hverdag.

Historie

Organisasjonen ble etablert i Detroit, Michigan 21. januar 1915 av skredderen Joseph G. Prance og Allen S. Browne. Hensikten var opprinnelig at medlemmene kunne utveksle forretninger, og i fellesskap bidra for de fattige. Fra 1919 ble den veldedige delen av organisasjonen forsterket, og nettverksbygging mellom medlemmene ble tonet ned. Hovedkontoret er nå plassert i Indianapolis, Indiana.
Kiwanis var eksklusivt for menn helt frem til 1987, men har i dag 22 % kvinnelige medlemmer. I 2007 fikk organisasjonen utmerkelse for sitt arbeid.
Sex Me – Transmission vol. 1

Sex Me – Transmission vol. 1 er et musikkalbum med J-Diva, som ble utgitt i 2002.
Valget i Nordrhein-Westfalen 2017

Valgordning

Landdagen i Nordrhein-Westfalen blir valgt etter et system med personalisert forholdstallsvalg, i likhet med valget til Forbundsdagen. Velgerne i delstaten får to stemmesedler, en førstestemme i et personvalg og en andrestemme i et partivalg. 
Landdagen skal ha minst 181 medlemmer, hvorav 128 blir valgt direkte i valgkretsene med førstestemmen.
Det er partivalget som bestemmer det endelige styrkeforholdet mellom partiene i landdagen. Dersom et parti vinner flere valgkretser enn det partiets andel av andrestemmene skulle tilsi, beholder partiet disse mandatene (overskuddsmandater).  Overskuddsmandater vil imidlertid da bli kompensert de øvrige partiene med utjevningsmandater.
Det gjelder en sperregrense på 5 % for partilistene.
Stemmerett ved valget har tyske statsborgere som på valgdagen har fylt 18 år, og som har bodd minst tre måneder i delstaten. Reglene for valgbarhet er de samme som for stemmerett.

Utgangsposisjon

Etter valget i 2012 besto landdagen av 237 medlemmer. SPD ble det største partiet med 99 medlemmer av parlamentet, og CDU nest størst med 67 medlemmer. Valget var et svært dårlig valg for CDU, som da var ledet av Norbert Röttgen. Etter delstatsvalget i 2010 hadde SPD og CDU like mange representanter i landdagen.   
De øvrige partiene som oppnådde representasjon i 2012. var Bündnis 90/Die Grünen (29 medlemmer), FDP (22 medlemmer) og Piratpartiet (20 medlemmer).  
Delstatsregjeringen under ledelse av ministerpresident Hannelore Kraft, styrte på en koalisjon av SPD og Bündnis 90/Die Grünen.
Haishu

Haishu (kinesisk: 海曙区; pinyin: Hǎishǔ Qū) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Ningbo i provinsen Zhejiang. Den har et areal på 29,44 km² og teller 301.000 innbyggere (2005).
Et trommetårn (gulou) fra tiden under Tang-dynastiet befinner seg her.

Administrative enheter

Distriktet består av åtte subdistrikter (jiedao): Lingta, Yuehu, Gulou, Nanmen, Ximen, Baiyun, Duantang og Wangchun.
Eide

Historie

Eide var på 1600-tallet og utover på tidlig 1800-tallet en del av Mek tinglag før det ble en del av Kvernes kommune i 1837. Mot slutten av 1800-tallet ble Kvernes delt i flere mindre kommuner, og i januar 1897 ble Eide etablert som egen kommune. 1. januar 1964 ble Vevang krets i Kornstad kommune overført til Eide kommune.
Når Eide slås sammen med Fræna 1. januar 2020, tar den nye kommunen navnet Hustadvika.

Steinindustrien

Eide kommune har et av de største miljøene for steinindustri i Norge, med røtter over 100 år tilbake, til bl.a gjenoppbyggingen etter bybrannen i Ålesund i 1904. Steinindustrien på Eide leverer ca. 40% av alle gravmonumenter i Norge (tall fra 2006). Dette er det som fra gammelt av har gitt Eides kallenavnet «Bygden som lever av de døde». Fra steinbruddene i Eide leveres kalk som råstoffer til produksjonen hos Hustadmarmor i nabokommunen Fræna. 
Høyeste fjellet i kommunen er Snøtinden (1027 moh).

Atlanterhavsveien

På kysten mellom Eide og Averøy fins Atlanterhavsvegen, et populært mål for norske og utenlandske bilturister. Atlanterhavsveien er kåret til århundrets byggverk 1905–2005.

Trivielt

Eide-dialekten hører opprinnelig til trøndsk. Grensa mellom trøndsk og vestnorsk går i vest mellom Eide og Fræna. I dag påvirkes språket i Eide til dels av Fræna-dialekten og til dels av den normaliserte Molde-dialekten.
Ifølge Språkrådet kalles en person fra Eide for eidser, uttalt lokalt som "æssær"/"esser", men vanligvis er det kun de fra selve Eide (kommunesenteret) som vil omtales som sådan. Ellers kalles innbyggerne etter de bygdene (/skolekretsene) de tilhører: en fra Vevang kalles veålending, en fra Kjøl kalles kjølær, en fra Strand kalles strannjær, en fra Lyngstad løngstær, en fra Bollia - bollianer, en fra Nås - nåsær/nåsar, en fra Gurstad (en plass i bygda Ugelstad) - Gurstæværing og en fra Visnes - visnesing. De med røtter til selve Eideslekten omtales stor-æssær. I skriftlige medier omtales imidlertid personer fra Eide kommune ofte som eiding, eidemann eller eidekvinne, skjønt disse brukes ikke muntlig lokalt.
På Eide arrangeres årlig flere større arrangement, blant annet Dansegallaen. Eide Countryfestival ble også arrangert frem til 2008.
7 Maj 1945

Handling

Den andre verdenskrig er over. Mennesker danser og jubler på gatene. En ung svensk krigsreporter, som har vært i det okkuperte Norge, begynner med angst å minnes sitt arbeid i nabolandet og i Sverige i krigsårene. Han var forelsket i en norsk kvinne, tilknyttet motstandsbevegelsen, men han torde ikke å samarbeide og hjelpe henne på grunn av lojaliteten mot sitt hjemland. Når han nå er i en ny kvinnes armer blir han rammet han av den smertelige innsikten om at han ganske enkelt har stått utenfor den krigen som han trodde at han hadde tatt del i.
Baranja (region)

Baranja (ungarsk Baranya, kroatisk Baranja, serbisk Барања, tysk Branau) er en geografisk region mellom Donau og Drava. Området er hovedsakelig delt mellom Ungarn og Kroatia, med små folketomme område på høyresiden av Donau. I Ungarn er regionen delt inn i Baranya fylke, mens den i Kroatia er en del av Osijek-Baranja fylke.
Den japansk-koreanske annekteringstraktaten

Omstendighetene rundt traktaten og strid om dens gyldighet

Traktaten hadde åtte paragrafer, der nummer én lød: «Hans Majestet Keiseren av Korea overlater fullstendig og permanent alle suverenitetsrettigheter over hele Korea til Hans Majestet Keiseren av Japan». 
I det moderne Korea er traktaten vanligvis referert til som «Hanil Hapbang Neugyak (한일 합방 늑약),» som betyr påtvunget (og derfor ugyldig) traktat («neugyak»). Hendelsen kalles for «Gyeongsul Gukchi (경술국치),» som betyr «Ydmykelsen av nasjonen i hundens år.» Dagen da dette skjedde, den 29. august, blir referert til som «Gukchi-il (국치일),» som betyr «dagen med nasjonal skam».
Hvorvidt traktaten er legal eller ikke diskuteres fremdeles, men fra koreansk side har traktaten siden blitt avvist som et lovlig dokument. Det gjorde også de allierte under andre verdenskrig.
Den koreanske keiser, Yung-hui nektet å signere traktaten som avtalt. Traktaten bærer nasjonens segl, men ikke keiserens signatur, noe som kreves etter daværende koreansk lov. Traktaten ble i stedet signert av den koreanske statsminister Lee Wan-yong og den japanske generalguvernør, grev Terauchi Masatake. I sitt testamente skriver keiser Yung-hui i 1926 at traktaten ble tvunget igjennom av ministre som dels ble truet, dels bestukket av japanerne.

Normaliseringstraktaten i 1965

I normaliseringstraktaten mellom Sør-Korea og Japan signert i 1965 erklærte partene:
det bekreftes at alle traktater eller avtaler inngått mellom keiserdømmet Japan og keiserdømmet Korea på eller før 22. august 1910 allerede er ugyldige.
På grunn av tvetydigheten i det japanske språket, tolker Japan denne avtalen til å bety at avtalen av 1910 var gyldig fram til signeringen av 1965-traktaten, mens både Sør-Korea og Nord-Korea tolker teksten til å bety at 1910-traktaten allerede var ugyldiggjort, noe som også fremgår av traktatens engelske tekst. Det framgår av 1965-traktaten at det er den engelske versjonen som skal benyttes ved tvil om tolkingen av traktaten.
Dinocheirus panzeri

Utbredelse

I Norge finnes den bare i sørøst. I Europa finnes den stort sett overalt unntatt i fjellområder .
Manjung kullkraftverk

Manjung kullkraftverk er et kullkraftverk i regionen Perak i Malaysia. Det har en installert produksjonskapasitet på 2100 MW fordelt på 3 nøyaktig like store blokker / turbiner. Eier er Tenaga Janamanjung Sdn Berhad. 
Anlegget ble utbygd i årene 2000–2003. Brenselstypen er kull.
Qimo 4 Kids

Qimo 4 Kids er en barnevennlig Linux-distribusjon som er basert på Xubuntu. Den benytter skrivebordsmiljøet Xfce og er konstruert for å være visuelt appellerende for barn. Qimo kommer med en rekke lærende spill for barn: TuxPaint, eToys, GCompris, Tuxmath og Tuxtyping. For tiden benytter Qimo LTS Lucid Lynx.
Første versjon ble lansert i 18. februar 2009. Siste versjon er versjon 2.0, som ble lansert i mai 2010.
Frederik Hauch

Bakgrunn

Frederik Hauch var sønn av oberst og senere generalløytnant Andreas Hauch (1708–1782) og Sophia Stürup (1731–1760) og bror av Adam Wilhelm Hauch. 
Han var først pasje (fra 1766) og kammerpasje (fra 1770) hos kong Christian VII med tillatelse til samtidig å studere ved Sorø Akademi, men ble fjernet fra denne stilling av Struensee i 1771 med 400 rigsdaler i ventepenge. Årsaken var at Hauchs utnevnelse ved hoffet ifølge Struensee var ledd i en intrige, som hoffmarskalken Conrad Holck hadde arrangert for å fortrenge kongens favoritt Fritz von Warnstedt. Hauch var formentlig kun passivt medvirkende i intrigen, som altså mislyktes.
Han gikk på Sorø akademi fra 1770 til 1773, og avla examen jur. i 1773.

Tidlig karriere

Hauch ble auskultant assessor ved Højesteret i 1777. I 1781 studerte han ved Københavns Universitet, og deretter fulgte en studiereise i utlandet. 
Den 1. juni 1784 giftet han seg med Karen Tank, datter av kjøpmann i Fredrikshald Niels Tank og Sophia Catharina Leuch. De ble senere foreldre til Carsten Hauch.

Amtmann i Norge og så i Danmark

Fra 1781 til 1789 var han amtmann i Smaalenene (Østfold). Broren Johan Christian Hauch etterfulgte ham der. Fra 1789 til 1802 var Frederik Hauch amtmann i Søndre Bergenhus (Hordaland) og stiftamtmann i Bergen. Han ble også president ved Bergen stiftsoverrett i 1797, og satt i også det embetet til 1802.
I 1802 forlot han Norge og ble stiftamtmann for Sjælland, Bornholm og Færøyene. Han ble generalpostdirektør - direktør for det danske Post- og Telegrafvæsenet - og medlem av Postkassepensjonsdireksjonen i 1810. I 1833 fikk han avskjed.
Hauch ble ridder av Dannebrog i 1803, og geheimekonferensråd i 1811.
Marokkos riksvåpen

Marokkos riksvåpen (formelt Det kongelige våpen) ble tatt i bruk 14. august 1957, da kong Mohammed V ble proklamert til konge av Marokko. Det er designet av den franske heraldikeren J. Hainaut og tegnet av Suzanne Gautier. Skjoldets motiv er et grønt pentagram på rød bakgrunn (som i flagget) med en soloppgang over Atlasfjellene (stilisert) i bakgrunnen. Øverst er en kongekrone, mens en løve på hver side holder skjoldet. På skriftbåndet under skjoldet står det et sitat på arabisk fra Koranen: «Hvis du hjelper Allah, vil Allah hjelpe deg» (In Tançuron Allah Iançurkun - fra sura 47, vers 7).
Qanawat

Qanawat (arabisk: قنوات ) er en landsby i Syria, som ligger 7 km nordøst for Suwayda. Den befinner seg på en høyde på rundt 1200 m, i nærheten av en elv og omgitt av skog. Den befinner seg på stedet hvor den gamle romerske byen Canatha (Kanatha) lå, en by som var en del av Dekapolis. Denne byen er identisk med Kenat i Bibelen. Byen ble også kalt Nobah.
Thlaspidula

Utseende

Middelsstore, bredt ovale, blanke, gulaktige skjoldbiller, midtpartiet mer eller mindre mørkt. Sett fra siden er de kjegleformede, ovenfra nesten sirkelrunde. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen rund. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" spisst framskytende. Oversiden er knapt synlig punktert.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.
Artene er knyttet til planter i familien Oleaceae og Verbenaceae.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Indonesia og Ny-Guinea.
Power-up

En power-up er i videospill et objekt som kan plukkes opp eller tilegnes som gir en spillfigur en umiddelbar fordel. Noen kjente eksempler inkluderer de større blinkende kulene i Pac-Man, som også er den første forekomsten av power-ups i videospill, og supersoppen fra Super Mario Bros.
Fylkeskonservator

Bakgrunn

Fylkeskonservatorstillinger var opprinnelig knyttet til halvoffentlige fylkesmuseer. I 1939 ble betegnelsen første gang brukt om faglig leder ved Vestfold Fylkesmuseum. I Østfold ble det opprettet en slik fylkeskonservatorstilling i 1947. Fra 1962 dekket staten halvparten av lønnsutgiftene til fylkeskonservatorstillinger knyttet til administrasjonen i fylkeskommunene. 
I den sammenheng fikk man flere fylkeskonservatorer knyttet direkte til fylkesadministrasjonen, uten å være museumsledere. I 1990 fikk Fylkeskommunene (Fylkestingene), delegert myndighet etter kulturminneloven og fylkesrådmannen, kulturdirektøren og fylkeskonservator ble gitt fullmakter.

Virkeområde

Fylkeskonservator har regionalt forvaltningsansvar både for museum- og kulturminnefeltet. Fylkeskommunene/Sametinget er regional kulturminnemyndighet som blant annet har delegert myndighet etter kulturminneloven til å fatte vedtak om midlertidig fredning og å forvalte fredede kulturminner fra nyere tid (etter 1537) som ikke er i statlig eie eller båter. I saker som behandles etter plan- og bygningsloven har fylkeskommunene ansvaret for å gjennomføre arkeologiske registreringer hvor dette er nødvendig. Fylkeskommunene har som regional kulturminnemyndighet mulighet til å reise innsigelse til kommuneplaner eller reguleringsplaner som er i konflikt med nasjonale eller vesentlige regionale kulturminneverdier.

Kulturminneseksjonene i fylkene

Følgende fylker har fylkeskonservator i dag: Troms, Østfold, Hordaland, Akershus, Møre og Romsdal, Oppland, Vest-Agder, Aust-Agder, Sør-Trøndelag og Sogn og Fjordane. Stillinger som tilsvarer fylkeskonservator er: Kulturvernsjef (Nordland), Plan- og kulturminnesjef (Finnmark), Fagleder kulturminnevern (Nord-Trøndelag), Kulturvernleder (Hedmark), Teamleder Kulturminnevern (Buskerud og Telemark), Seksjonsleder for Kulturarv (Vestfold), Seksjonssjef for kulturarv (Rogaland). I Vest-Agder og Hordaland heter også kulturminneseksjonen Fylkeskonservatoren. Kulturminneseksjonene i fylkene er enten lagt til kultur eller planavdelingene i fylkeskommunene.
Solahallen

Solahallen består av en idrettshall og en svømmehall. Idrettshallen brukes av Sola Håndball, Sola Turn og Sola Innebandyklubb. 
Hallen ligger i Åsenvegen på Sola.

Innebandy

Sola Innebandyklubb, også kalt Sola Goats, spiller sine hjemmekamper i Solahallen.
Renault Sport F1

Renault Sport F1 er den nåværende inkarnasjonen av Renaults engasjement i Formel 1. Det ble dannet på slutten av 2010, da bilprodusenten solgte de siste 25 prosentene av sin eierandel av Formel 1-teamet Renault F1, som har base i Enstone i England, til hovedaksjonæren Genii Capital. Renault beholdt imidlertid selv kontroll over motorfabrikken i Viry-Châtillon i Frankrike, som fortsatte under navnet Renault Sport F1.
Hovedvirksomheten til Renault Sport F1 er å levere motorer (RS27, 2,4 liters V8) til sine partnerteam, som per 2011 er Lotus Renault GP, Team Lotus og Red Bull Racing. Fra 2012-sesongen vil også Williams kjøre med motorer fra Renault.