Miami Dolphins

Historie

Miami Dolphins ble med i American Football League (AFL) da advokaten Joseph Robbie og skuespilleren Danny Thomas fikk kjøpt en plass i 1965 for $7,5 millioner. Thomas solgte senere sin andel til Robbie. Om sommeren 1966 hadde Dolphins en treningslei i St. Pete Beach, og vanlig trening ved Boca Ciega High School i Gulfport, Florida.
I løpet av sine første fire sesonger hadde Dolphins en totalstilling på 15-39-2 under hovedtrener George Wilson. Don Shula tok over i 1970 etter å ha vært hovedtrener for Baltimore Colts, og laget så resultater allerede neste sesong, med et resultat på 10-4 og deres første kamp noensinne i sluttspillet, hvor de tapte 21-14 mot Oakland Raiders. Laget hadde mye suksess i begynnelsen av 70-tallet, og ble det første laget som nådde AFC Championship Game tre år på rad. I 1971 vant Dolphins conference-mesterskapet, og sluttspillkampen mot Kansas City Chiefs, hvor Dolphins vant 27-24, var den lengste kampen i NFLs historie på 82 minutter og 40 sekunder. Laget tapte mot Dallas Cowboys 24-3 i Super Bowl VI.
I 1972 fullførte Dolphin den eneste ubeseirede sesongen i NFL hvor de vant alle 14 kampene i seriespillet og to kamper i sluttspillet før de slo Washington Redskings 14-7 i Super Bowl VII. De er det eneste laget som har fullført en sesong ubeseiret og vunnet NFL-tittelen. Lagets defensive line, som har fått kallenavnet "No-Name Defense" siden deres offensive line mottok mye mer publisitet, var ligaens beste det året. I løpet av sesongen holdt laget et gjennomsnittlig 200 rushing yards per kamp, og forsvaret slapp kun gjennom 171 poeng.
Dolphins vant mesterskapet igjen etter å ha slått Minnesota Vikings 24-7 i Supper Bowl VIII, etter å ha fullført seriespillet i 1973 12-2. Det følgende året tapte Dolphins mot Oakland Raiders i sluttspillet i en kamp som har fått kallenavnet "Sea of Hands".
Etter 1981-sesongen, hvor Dolphins fullførte på toppen av AFC East med resultatet 11-4-1, nådde laget divisjonssluttspillet mot San Diego Chargers i en kamp som siden har fått navnet The Epic in Miami. Dolphins hadde rotert mellom quarterbackene Don Strock og David Woodley den sesongen, og etter at laget fant seg ned 24-0 etter første kvarter ble Strock sendt inn på banen. Innen det fjerde kvarteret hadde Dolphins tatt ledelsen, men med under ett minutt igjen utlignet San Diego til 38-38. Chargers blokkerte to field goals fra Dolphins før Rolf Benirschke scoret ett for Chargers, og gav seieren til San Diego 41-38. Ved slutten av kampen hadde Strock 403 passing yards og fire touchdowns.
I den tredje kampen i 1983-sesongen ble David Woodley erstattet av Dan Marino, som i løpet av sesongen kastet til 20 touchdowns og bare 6 interceptions med 296 pasningsforsøk. Til tross for at Dolphins var det eneste laget som endte sesongen med vinnprosent over 50%, ble de slått ut av sluttspillet av Seattle Seahawks. Den neste sesongen var Marinos første fulle sesong, som endte med at Dolphins nådde Super Bowl XIX hvor de tapte 38-16 mot San Francisco 49ers.
Like etter 1989-sesongen døde Dolphins eier Joe Robbie, 73 år gammel. Wayne Huizenga ble den nye eieren i 1994.
I 1995 slo marino flere pasningsrekorder tidligere holdt av Fran Tarkenton, for yards, touchdowns og fullførte pasninger. Shula pensjonerte seg etter sesongen til en kontorstilling hos Dolphins. Han ble erstattet av Jimmy Johnson, som tidligere hadde vunnet to Super Bowls med Dallas Cowboy. Fire år senere, etter å ha tapt 62-7 mot Jacksonville Jaguars i den andre runden av NFL-sluttspillet i 1999, pensjonerte Marino seg, og Jimmy Johnson trakk seg som hovedtrener. Tidligere hovedtrener for Bears Dave Wannstedt tok over som hovedtrener, og Marino ble erstattet med tidligere backup QB for Jaguars Jay Fiedler, til tross for at mange trodde det var Marinos backup, Damon Huard, som ville ta over. I den første sesongen under ny ledelse avsluttet Dolphins seriespillet på toppen av AFC East 11-5, og slo Indianapolis Colts i første runde av sluttspillet før de tapte mot Oakland Raiders.
2004 ble et vanskelig år for Dolphins, etter at tight end Randy McMichael ble arrestert for familievold, wide receiver David Boston ble skadet i trening og gikk glipp av hele sesongen, og Ricky Williams pensjonerte seg. Miami tapte sine første seks kamper, og etter sin niende kamp lå Miami nederst på tabellen, 1-8. Wannstedt sa opp den 9. november og ble midlertidig erstattet av defensive coordinator Jim Bates, som ledet laget til 3 seiere ut av de siste syv kampene. Etter sesongen ansatte Dolphins tidligere coach for LSU Tigers Nick Saban, som avsluttet 2005-sesongen med seks seiere på rad og et endelig resultat på 9-7. I løpet av en særs dårlig sesong i 2007 trakk Saban seg igjen til fordel for en jobb med Alabama Crimson Tide, og Dolphins ansatte tidligere offensive coordinator for Chargers, Cam Cameron som hovedtrener. Mot slutten av sesongen ble Bill Parcells ansatt som Executive Vice President, og like etter sesongfinalen sparket han både General Manager Randy Mueller og hovedtrener Cam Cameron med nesten hele hans personale.
Parcels ansatte så Tony Sparano som hadde jobbet som Parcels' assistent i Dallas Cowboys. Allerede neste sesong så Dolphins positive resultater, da de vant AFC East med et sluttresultat på 11-5. I sluttspillet ble de slått ut i første runde etter et nederlag mot Baltimore Ravens 27-9. I september 2010 trakk Parcells seg fra stillingen sin, men forble en rådgiver for laget. I løpet av enda en dårlig sesong i 2011 mistet Sparano jobben som hovedtrener. Hans erstatning for resten av sesongen var Todd Bowles, som ledet laget gjennom to seiere av de tre gjenstående kampene. På dette punktet var Dolphins' tilhengere frustrerte, og arrangerte protester hvor de krevde at General Manager Jeff Ireland skulle sparkes.
20. januar 2012 ansatte Dolphins Joe Philbin, da offensive coordinator for Green Bay Packers til stillingen som hovedtrener. De plukket også opp Ryan Tannenhill under NFL Draft i 2012 som backup for David Garrard, men Tannenhill ble starteren for Dolphins etter at Garrard skadet seg. Miami avsluttet 2012-sesongen 7-9. Etter 2013-sesongen fikk general manager Jeff Ireland sparken, og ble erstattet av Dennis Hickey. I Januar 2015 ble tidligere GM for New York Jets Mike Tannenbaum ansatt som Executive Vice President of Football Operations. Til tross for at Dennis Hickey beholdt sin makt over den endelige spillerstallen har det vært spekulasjoner i hvorvidt Tannenbaum har siste ordet. Etter en dårlig start på 2015-sesongen med et resultat på 1-3 fikk hovedtrener Joe Philbin sparken 5. oktober 2015. Tight end coach Dan Campbell ble utpekt som midlertidig hovedtrener.
9. januar 2016 ble Adam Gase, offensive coordinator for Bears, ansatt som hovedtrener. Gase fikk kun beholdt stillingen gjennom to sesonger, da han fikk sparken 31. desember 2018, etter at Dolphins ikke nådde sluttspillet for andre år på rad etter 2018-sesongen.

Rivaler

Dolphins har intense rivaliseringer med sine tre motstandere i AFC East, men har også historiske rivaliseringer med andre lag, som Tampa Bay Buccaneers, tidligere divisjonsrival Indianapolis Colts, Pittsburgh Steelers, San Diego/Los Angeles Chargers, Oakland Raiders og til en mindre grad, Jacksonville Jaguars.

Buffalo Bills

Dolphins og Buffalo Bills har lenge hatt en rivalisering, da det er store forskjeller mellom byene Miamo og Buffalo, især i forhold til klima og kultur. På 70-tallet dominerte Dolphins og vant alle de 20 kampene som ble spilt mot Bills gjennom tiåret. Dette endret seg på 80- og 90-tallet da Jim Kelly tok over som Bills quarterback. Selv om begge lagene spilte bra i perioden var det Bills som kom ut på toppen, og slo Dolphin alle fire gangene de møttes i sluttspillet på 90-tallet. Det var først etter at Kelly gikk av med pensjon at Dolphins vant i sluttspillet. Da Tom Brady og Patriots begynte å dominere på 2000-tallet, i kombinasjon med at både Kelly for Bills og Dan Marino fra Dolphins pensjonerte seg, har feiden mellom de to lagene blitt mindre viktig. Noen tidligere Dolphins-spillere har gått til Bills, inkludert Dan Carpenter, Chris Hogan, og Charles Clay.

New England Patriots

Dolphins dominerte over New England Patriots på 70- og 90-tallet, men det var noen merkbare øyeblikk også, inkludert kampen nå kjent som Snowplow Game. Etter at Tom Brady og Bill Belichick tok over har Patriots dominert så godt som hele AFC, især AFC East. Miami var en liten utfordring mot Patriots på 2000-tallet, da de vant flere kamper mot dem enn både Bills og Jets. En merkbar seier over New England er Miracle in Miami, som involverte konkluderte i en dramatisk touchdown i det siste minuttet av spilletid. Rivaliseringen blusset opp i 2005 da Nick Saban, Bill Belichicks defensive coordinator da han var med Browns, ble ansatt som Miamis nye hovedtrener, og da Saban nesten signerte Drew Brees, samt i 2008 da de to lagene kjempet for divisjonstittelen i AFC East. Miami og New England er de eneste to franchisene som har gått ubeseiret i seriespillet, Dolphins i 1972 og Patriots i 2007, siden sammenslåingen av AFL og NFL.

New York Jets

New York Jets er kanskje Miamis bitreste rivaler. I likhet med rivaliseringen med Bills er dette motivert av forskjeller mellom de to byene, men ulikt rivaliseringen med Bills har dette vært noe mer konsistent gjennom årene. Noen merkbare øyeblikk inkluderer Dan Marinos fake spike, da Vinny Testaverde ledet Jets til et comeback i en kamp senere kjent som Monday Night Miracle, og da tidligere quarterback for Jets Chad Pennington skrev kontrakt med Dolphins og ledet laget til en divisjonstittel. De to lagene spilte også i AFC Championship i 1982, da Miami vant og gikk videre til å møte Washington Redskins i Super Bowl XVII.

Tampa Bay Buccaneers

Siden Tampa Bay Buccaneers ble stiftet i 1976 har Dolphins og Buccaneers vært statsrivaler, da de var de eneste lagene i Florida frem til Jacksonville Jaguars ble med i NFL i 1995.

Andre rivaler i AFC

Dolphins har historie med andre lag i AFC. Da Baltimore Colts ble med i AFC East etter sammenslåingen av AFL og NFL startet de en opphetet feide med Dolphins, etter en kontrovers som involverte ansettelsen av tidligere hovedtrener for Colts Don Shula tvingte Miami til å gi opp sitt draft pick i første runde. Dolphins og Colts møttes flere ganger i AFC-sluttspillet på 70-tallet, inkludert i AFC Championship-kampen som ldet opp til Super Bowl VI hvor Dolphins vant. Rivaliseringen roet seg ned på 80-tallet da Colts slet og flyttet til Indianapolis, men ble intenst igjen på slutten av 90-tallet frem til Colts ble flyttet til AFC South da NFL omorganiserte divisjonene i 2002.
Dolphins har også historiske rivaliseringer med Oakland Raiders, Los Angeles Chargers og Pittsburgh Steelers, som stammer fra at de møttes ofte i sluttspillet i Don Shula-perioden.

Stadioner

Dolphins spilte til å begynne med alle sine hjemmekamper i Miami Orange Bowl. De flyttet til Joe Robbie Stadium etter 1986-sesongen. Mellom 1993 og 2011 delte Dolphins stadionet med Major Leagu Baseball-laget Florida Marlins. Siden 1996 har stadionet hatt flere forskjellige navn, inkludert Pro Player Stadium, Dolphins Stadiu, LandShark Stadium, Sun Life Stadium, New Miami Stadium, og har siden august 2016 gått under navnet Hard Rock Stadium. Lagets fasiliteter befinner seg i Miami Gardens omtrent 15 miles nord for Miami. Dolphins deler Hard Rock Stadium med NCAA-laget Miami Hurricanse. Dolphins brukte over to år og $400 millioner på å renovere Hard Rock Stadium, hvor de bl.a. erstattet alle setene og flyttet de nederste setene nærmere banen. Omtrent 10 000 seter ble fjernet. Laget spilte sin første kamp på den renoverte banen i 2015.

Trening

Dolphins' første treningsleir i 1966 ble avholdt på St. Pete Beach. På slutten av 1960-tallet ble leiren avholdt på Saint Andrew's School i Boca Raton. Mellom 1970 og 1993 avholdt Dolphins sine treningsleirer i Miami Gardens på Biscayne College, som senere skiftet navn til St. Thomas University.
I 1993 ble Miami Dolphins Training Facility åpnet på Nova Southeastern University i Davie, Florida. I 2006 fikk de innstallert et tak som gjorde det mulig for laget å trene til tross for dårlig vær, noe som er relativt vanlig i løpet av sommeren.

Hoppende delfin (1966–2012)

Fra Dolphins ble stiftet og frem til 2012 var det ingen store endringer til logoen eller uniformene. Fargene var til å begynne med aqua og coral, og den original logoen var omrisset av en sol med en hoppende delfin med en fotballhjem markert med bokstaven M. Ved debuten i 1966 var delfinens hode nær midten av solen, i 1967 ble delfinen flyttet til midten av solen, men designet gikk tilbake til originalen mellom 1968 og 1973. I 1974 ble logoen gjort litt mindre og delfinen plassert i midten. Uniformene hadde hvite bukser med striper i aqua og coral, sammen med enten hvite eller aqua-fargede skjorter. På de hvite skjortene var nummerene i aqua og navnene hadde en ytterlinje i coral, med striper i begge farger på ermene. Disse uniformene ble brukt som hoveduniformene på bortekamper og hjemmekamper som ble spilt på dagtid på grunn av varmen i sørlige Florida. Laget hadde også aqua-fargede skjorter som i hovedsak ble brukt på kveldskamper på hjemmebane og i bortekamper hvor motstandrene hadde hvite uniformer. Denne uniformen hadde hvite nummer og navn med en ytterlinje i coral, med striper i coral og hvitt på ermene.
Logoen fikk en oppdatering i 1997 da solen ble forenklet og delfinen ble mørkere og fikk et mer seriøst ansiktsuttrykk. Uniformene ble stort sett ikke endre, med unntak av at skrifttypen på nummerene ble endret og de fikk en marineblå skygge.
En sjelden gang har oransje skjorter blitt tatt i bruk. Disse er like de aqua-fargete uniformene men fargene er reversert. De ble først tatt i bruk en søndag i 2003 mot Washington Redskins. I 2004 ble uniformen brukt igjen under en Monday Night Football-kamp mot New England Patriots. På grunn av uniformenes farger har kampen blitt kjent som "The Night That Courage Wore Orange". Uniformen ble også brukt i en mandagskamp i 2009 mot New York Jets. Det første tapet i de oransje uniformene kom en søndagskveld i 2010 mot Jets, og de ble ikke tatt i bruk igjen før en torsdagskveld i 2016 i et nederlag mot Cincinnati.
I 2009 byttet Dolphins til sorte sko for første gang siden det tidlige 70-tallet, men gikk i 2011 tilbake til hvite sko.
Den siste kampen med gammelt design på logo og uniformer var den siste i 2012-sesongen, hvor Dolphins tapte 28-0 mot New England Patriots. Laget brukte de hvite skjortene i kampen.

Ny logo (2013–nå)

En ny logo og nye uniformer ble offentliggjort like før NFL Draft i 2013. Den nye logoen hadde et nytt design på delfinen som nå svømmer foran en oransje sol. Delfinen er mer artistisk, bruker ikke en hjelm, og er en silhuett i aqua og marineblå.
Marineblå ble tatt i bruk som en hovedfarge for første gang, og oransje ble tatt mindre i bruk. Uniformene hadde både hvite bukser og aqua bukser, med like farger på skjortene. Dolphins fortsatte å brukte hvitt på hjemmebane, mens aqua i hovedsak ble tatt i bruk for kamper i beste sendetid. De hvite skjortene har nummer og navn i aqua med en unik skrifttype. Nummerene har oransje og marineblå ytterlinjer, mens navnene kun har marineblåe ytterlinjer. Aqua-skjortene har hvite nummer med orange og aqua-fargede ytterlinjer, og hvite navn med aqua-fargede ytterlinjer. Hjelmene er hvite med hvite ansiktsmasker, samme som før det nye designet, men marineblå brukes nå i stripen sammen med aqua og en mindre oransje stripe. Begge skjortene har "Dolphins" skrevet over nummerene, i lagets nye skrifttype. Buksene er enten aqua (kun brukt med hvite skjorter) eller hvite, og har kun lagnavnet på seg.
I 2018 gjorde laget mindre endringer på logoen og uniformene: De oransje og aqua fargene ble endret noe og marineblå ble fjernet fra draktene, men ikke fra logoen.

Kampsang

Sangen ble skrevet og komponert av Lee Ofman. Ofman presenterte sangen til Dolphins før 1972-sesongen fordi han ville at musikken skulle inspirere favorittlaget hans. Kampsangen ble snart en lykketalisman for Dolphins, som gikk gjennom hele sesongen ubeseiret frem til og inkludert Super Bowl VIII. Etter at laget vant Supert Bowl igjen neste år fikk sangen sikret sin plass blant tilhengere og spillere. Dolphins offentliggjorde en ny kampsang produsert av T-Pain og Jimmy Buffett med Pitbull 7. august 2009, i forkant av NFL-sesongen i 2009. Sangen ble brukt i den første hjemmekampen for lagets sesongoppkjøring mot Jacksonville Jaguar 17. august 2009, men ble ikke tatt i bruk igjen etter å ha blitt negativt mottatt av tilskuerene. Laget spilte Buffets «Fins» etter scoringer gjennom seriespill i 2009 istedenfor det tradisjonelle kampsangen.

Cheerleadere

Lagets cheerleadere er kjent som The Miami Dolphins Cheerleaders. Selskapet debuterte under navnet Dolphins Starbrites, en referanse til sponsoren Starbrite Car Polish, i 1978. Gruppens første koreograf var June Taylor, som ledet gruppen frem til hun pensjonerte seg i 1990.

Special Teams/Frivilligprogram

I april 2010 stiftet Dolphins det første frivilligprogrammet i NFL. Special Teams er en friviligorganisasjon som hjelpe lokalsamfunnet i samarbeid med personalet i Dolphins, samt spillere og tidligere spillere. Deres oppdrag er å hjelpe samfunn og familier som trenger det, samarbeide med organisasjoner med veldedige formål, hjelpe til under Miami Dolphins Foundation sine arrangementer, og støtte lokalsamfunnet i krisetider. Programet ledes av Leslie Nixon og Sergio Xiques. Siden det ble startet opp har det støttet med over 100 000 timers arbeid i sørlige Florida.

T.D.

("The Dolphin")
Fredag 18. april 1997 ble lagets første offisielle maskot introdusert. Den syv fot høye maskoten debuterte 19. april i Pro Player Stadium under lagets draft-fest. Laget avholdt en navnekonkurranse som fikk inn over 13 000 stemmer og dekket alle 50 statene samt 22 land. 529 forskjellige navn ble foreslått, og vinneren ble annonsert under det årlige Dolphins Award Banquet 4. juni 1997.

Dolfan Denny

Denny Sym heiet på Miami Dolphins i 33 år og ledet tilskuerene i kampsang i sin glittrende coral- og aqua-hatt, fra Dolphins sin første kamp i 1966 til 2000. Sym døde 18. mars 2007, 72 år gammel.

Flipper

Fra 1966 til 1968 samt tidvis på 70-tallet hadde laget en levende delfin i en vanntank i den åpne (østlige) enden av Orange Bowl. Han hoppet i tanken for å feire touchdowns og field goal. Tanken som ble satt opp på 70-tallet var produsert av Evan Bush og vedlikeholdt mellom kampene av Evan Bush og Dene Whitaker. Flipper ble fjernet fra Orange Bowl etter 1968, og igjen på 70-tallet pågrunn av stress.

Radio og TV

I august 2010 lanserte laget sitt eget regionale TV-nettverk. Dolphins Television Network består av 10 TV-stasjoner i sørlige Florida som inngikk en avtale om å sende programmer produsert av laget. sesongoppkjøringskamper blir sendt på TV gjennom WFOR i Miami-Dade og Broward-fylkene, med Bob Griese, tidligere QB og medlem av Pro Football Hall of Fame, og Nat Moore, tidligere WR for Dolphins, som ekspertkommentatorer. Radiosendingen ledes av Jimmy Cefalo som hovedkommentator og Joe Rose som ekspertkommentator i sesongoppkjøringskamper, og Griese i seriespillkamper. Griese erstattet Jim Mandich som hadde vært ekspertkommentator over lengre tid. Mandich tapte kampen mot kreften i 2011. Radiodekning tilbys av WQAM-AM 560 og WKIS-FM 99.9. Kamper sendes også på spansk på WNMA-AM 1210 med Raúl Striker Jr. som hovedkommentator og Joaquin Duro som ekspertkommentator.
Både sesongoppkjørings- og seriespillkamper sendes på WFOR gjennom CBS. Dersom laget spiller hjemme mot et lag i en annen conference på torsdagskvelder blir kampene sendt på WSVN, som eies av Fox. På søndagskvelder blir kampene sent på WTVJ, som eies av NBC.
Dolphins' radiopartnere: