google/wiki40b huggingface dataset:
Moments (musikkalbum)

Moments er et norsk musikkalbum utgitt i 2019 av Ole Amund Gjersvik.
Medvirkende: Ole Amund Gjersvik:  kontrabass. 
På albumet  improvisasjoner Gjersvik på solo kontrabass i samtidsmusikk stil. 
All musikken er komponert/improvisert av Gjersvik.
Coverdesignet til albumet ble laget av Kåre Thomsen. 
Produsent er Ole Amund Gjersvik. 
Albumet ble utgitt på Gjersviks eget plateselskap Acoustic Records.
Sporliste
1.  Call And Responce
2.  Short Cut
3.  Microtones Elegie
4.  Cloudy
5.  And Then
6.  Micro Macro
7.  Bugsy
8.  Overtones
9. Snowing
10. A Moment Of Perfect Disharmony
11. Responce And Call
12. Little Bugs
13. Donkys
Echelon Corporation

Historie

Echelon LonWorks-plattform ble publisert i 1990 for bruk i bygninger-, industri-, transport- og hjemmeautomasjonsmarkeder. I 2003 lanserte Echelon Corporation Energy Network Services (NES) systemet, en åpen infrastruktur for smarte målere og smarte nett.
Echelon er nettverksteknologien for verdens største Advanced Metering Infrastructure (AMI) i Italia med over 27 millioner strømmålere (se eksterne lenker). Senere har selskapet vunnet andre kontrakter på NES-systemet med flere hundre tusen kunder i Sverige og Nederland.
Echelon holder til i San Jose i California, med internasjonale kontorer i Kina, Frankrike, Tyskland, Italia, Hong Kong, Japan, Korea, Nederland og Storbritannia.
Avengers (tegneserie)

The Avengers (på norsk også kjent som Hevnerne, Hevneralliansen eller Alliansen) er en amerikansk tegneserie skapt av Jack Kirby og Stan Lee i 1963. Serien utgis av av Marvel Comics. The Avengers er en superheltgruppe med varierende sammensetning, men som vanligvis består av flere av Marvels mest kjente superhelter, som Captain America, Thor og Iron Man. Serien ble startet som en konkurrent til DC Comics' Justice League som også var en superheltgruppe bestående av forlagets mest kjente helter.
En rekke forfattere og tegnere har arbeidet på The Avengers opp gjennom årene, blant annet Don Heck, Roy Thomas, Neal Adams, John Buscema, Steve Englehart, Sal Buscema, Jim Shooter, George Perez, Kurt Busiek og Brian Michael Bendis.
Fotball under Panamerikanske leker 1955

Fotball var med som en av nitten sporter i de andre Panamerikanske leker 1955 som ble arrangert i Mexico by i Mexico fra 12. til 26. mars. Det var en turnering for menn, fire lag deltok. Det ble spilt en dobbeltserie der alle lagene møttes to ganger. Argentina vant turneringen, etter å ha vunnet fem kamper og spilt en uavgjort.
Wajir

Wajir (somali: Wajeer) er hovedstaden i Wajir fylke i Kenya. Den ligger i den tidligere nordøstprovinsen, 1200 meter over havet. Ved folketellingen 2009 hadde byen 82 800 innbyggere.
Byens flyplass har ruter til Nairobi, Galkacyo og Mogadishu.
Ouju

Ouju (kinesisk: 瓯剧; pinyin: Ōujù) er en form av kinesisk opera fra Wenzhou i provinsen Zhejiang i Kina. Den har sitt navn fra elven Ou.
Unreal Engine

Unreal Engine er en spillmotor utviklet av Epic Games. Den ble først brukt i spillet Unreal. Spillmotoren brukes hovedsakelig i førstepersonsskytespill, men har blitt brukt i flere andre typer spill. Den er programmert i C++ og kan derfor lett porteres mellom forskjellige spillplattformer og har blitt veldig populær blant spillutviklere.
Den nyeste utgaven av spillmotoren er versjon 4.
Kjøpsvik

Samferdsel og industri

Kjøpsvik har fergeforbindelse over Tysfjorden til Drag. Veiforbindelsen til E6 på Sætran i Ballangen ble åpnet i 1992.
En viktig bedrift i Kjøpsvik er Norcems sementfabrikk på stedet, tidligere Nordland Portland Cementfabrik. Sementproduksjonen startet i 1918 med råstoff fra et stort kalksteinsfelt som strekker seg nordover fra Kjøpsvik. I dag er sementfabrikken den nest største arbeidsplassen i Tysfjord.
University of Essex

Rangeringer

University of Essex ble rangert som nummer 34 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 47 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.
THE World University Rankings 2014-2015 plasserte universitetet på plass 301-350 av de 500 beste universitetene i verden. I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet som nummer 370 og i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014 som nummer 401-500 av verdens universiteter.
Brutus Grønnskjold

Brutus Grønnskjold (walisisk: Brutus Darian Las) var en mytisk konge av britene, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av kong Ebraucus.
Brutus med tilnavnet Grønnskjold, var den eldste av tyve sønner og den eneste gjenværende sønn av Ebraucus i Britannia ved hans død. Alle de andre sønnene var i Tyskland og etablerte et nytt kongedømme der. Hans søstre ble sendt til Italia. Brutus styrte i tolv år etter sin fars død og ble etterfulgt av sin sønn Leil.
Plötzensee (minnesmerke)

Minnesmerket Plötzensee er opprettet til erindring av ofrene for nasjonalsosialismen i Plötzenseefengselet. Det ble innviet i 1952 og befinner seg i utkanten av dagens fengsel.
Mesterligaen i fotball for kvinner 2013/14

UEFA Women's Champions League 2013/2014 i fotball var 13. gang UEFA arrangerte Mesterligaen i fotball for kvinner.
Tyske VfL Wolfsburg vant 4–3 over svenske Tyresö FF i finalen på Estádio do Restelo i Lisboa den 22. mai 2014. Omlag 11 000 tilskuere overvar finalen på denne hjemmebanen til CF Os Belenenses.
54 lag deltok.  Fra Norge deltok LSK Kvinner Fotballklubb som vant Toppserien 2012, men de tapte allerede i 32-delsfinalen mot svenske LdB FC Malmö med 1–3 og 0–5.
Regionreformen i Norge

Regionreformen i Norge er en reform av fylkesstrukturen i Norge, hvor 19 fylker blir erstattet av 11 regioner. Reformen er et av de politiske prosjektene til Erna Solbergs regjering og pågår parallelt med kommunereformen i Norge. Regionreformen ble vedtatt av Stortinget den 8. juni 2017.
Det nye fylket Trøndelag (tidligere Sør- og Nord-Trøndelag) ble opprettet den 1. januar 2018, og blir en region fra 1. januar 2020.
Seks regioner opprettes gjennom sammenslåing av 13 fylker med virkning fra 1. januar 2020: Viken (i dag Buskerud, Akershus og Østfold), Innlandet (i dag Oppland og Hedmark), Vestfold og Telemark (i dag Vestfold og Telemark), Agder (i dag Vest- og Aust-Agder), Vestland (i dag Sogn og Fjordane og Hordaland) og Troms og Finnmark (i dag Troms og Finnmark).
De fire fylkene Oslo, Rogaland, Møre og Romsdal og Nordland var ikke involvert i noen sammenslåing.

Stortingsmelding

En stortingsmelding som definerte antall regioner og spesifiserte de nye regionenes rolle, struktur og oppgaver ble lagt frem den 5. april 2016. En tilhørende innstilling ble lagt frem 2. juni 2016, og ble vedtatt i Stortinget den 8. juni 2016 med 89 mot 9 stemmer.

Stortingsproposisjon og vedtak

Stortingsproposisjonen Ny inndeling av regionalt folkevalgt nivå ble deretter lagt frem 5. april 2017, med en medfølgende innstilling den 1. juni 2017. Regionreformen ble endelig vedtatt av Stortinget den 8. juni 2017.

Folkeavstemning i Finnmark

Fra 7. til 14. mai 2018 gjennomførte Finnmark en folkeavstemning om sammenslåing med Troms fylke, hvor et flertall på 87 % av de som avgav stemme stemte mot sammenslåing (valgdeltakelse på 58%).

Avtale med Kristelig Folkeparti

Den 24. september 2018 ble Kristelig Folkeparti enige med Solberg-regjeringen om en 50-punktsavtale for overføring av oppgaver fra stat til regionsnivå. Avtalen forutsetter at fylkene, om nødvendig, sammenslås med tvang.
EMI Produksjon

EMI Produksjon AS var et av få norske private filmproduksjonsselskaper på 1960- og 70-tallet. Selskapet var eid av Egil Monn-Iversen, og EMI i firmanavnet er hans initialer.
EMI Produksjon AS viste at det var mulig å skape kommersielle filmsuksesser i Norge med filmer som Bør Børson Jr., Norske byggeklosser og Den siste Fleksnes. Selskapet hadde i perioden 1970-1979 en bruttoinntekt på cirka 2 million per spillefilm. Det var kun Teamfilm AS som hadde lignende publikumsuksess, og de øvrige filmprodusentene hadde gjennomsnittsinntekter som bare var 1/4 av dette. 2 millioner kroner i 1975 tilsvarer ca 11 millioner i 2016.
João de Loureiro

Liv og virke

Etter opptak i jesuittordenen virket han som misjonær i Goa i tre år og i Macao i fire år. I 1742 reiste han til Cochinkina, der han ble i 35 år. Her virket han som matematiker og naturalforsker, og forsket ikke minst på naturmedisinske planters egenskaper og bruksområder.
I 1777 reiste han til Kanton, og fire år etter reiste han tilbake til Lisboa.
I 1790 publiserte han er arbeide om Cochinchinas flora - Flora Cochinchinensis.
Bare når jeg ler

Handling

Handlingen foregikk på et sykehus og tok utgangspunkt i tre langtidspasienter som delte værelse. Den tøffe lastebilsjåføren Johs Larsen, eks-jappen og hypokonderen Rolf Hassell, og den unge, naive Kristian Hemme.
Andre sentrale figurer var avdelingsoverlegen Dr. Torp, som heller ville bruke tiden sin på å spille teater enn å være på sykehuset. En annen karakter var den danske pleieren Mogens, som ble kalt båtflyktning fordi han kom til Norge med danskebåten.

Om serien

Serien ble ikke spesielt godt mottatt. Jan Ovind i VG karakteriserte den som «pinlig» og mente at «...både dialogen og handlingen er sykelig dårlig».
Serien ble ingen publikumssuksess og på enkelte av episodene var seertallet så lavt som 66 000.
Den ble sendt i reprise i 1997, 1998 og 1999.
Serien var en fornorsket versjon av den britiske serien Only When I Laugh, som gikk på ITV fra 1979 til 1982. Også en svensk versjon, Sjukan, ble produsert i 1995.
Fylkesvei 276 (Akershus)

Fylkesvei 276 i Akershus gikk mellom Klypen og Midtfjellet i Fet kommune. Veien utgjør 1,2 km av Krokedalsveien som i hovedsak går fra Riksvei 22 Krokedal til 115Fylkesvei 115 Solum. Men veien krysser fylkesgrensen mot Østfold tre ganger og er dermed delt i fire deler som veksesvis er Fv770Fylkesvei 770 og Fv276Fylkesvei 276.
2019 ble veien del av fylkesvei 1284.
Fartsgrenser i Hellas

Fartsgrenser i Hellas er 50 km/t innen tettbygd strøk og 90 km/t utenfor tettbygd strøk, med mindre noe annet er skiltet.
På motorveier er fartsgrensen 130 km/t med mindre noe annet er skiltet, mens motortrafikkveier vanligvis har 110 km/t som fartsgrense. For busser, tyngre kjøretøy og kjøretøy med tilhenger, gjelder ytterligere fartsbegrensninger.
Skabo jernbanevognfabrik

Skabo jernbanevognfabrik AS var et mekanisk verksted som tegnet og konstruerte jernbanevogner. Selskapet ble etablert i Drammen i 1864 av Hans Skabo og ble dermed landets første fabrikk for jernbanevogner, da de påtok seg å levere vogner til Kongsvingerbanen. Da selskapet vokste i størrelse flyttet Skabo produksjonen til Tyskerstranden (mellom Bestumkilen og Frognerkilen) ved Skøyen i daværende Kristiania i 1873.
Fordi leveringene av jernbanemateriell ga en ujevn beskjeftigelse, engasjerte fabrikken seg på flere områder. Blant annet leverte de også karosserier til biler i 1920- og 1930-årene. De konstruerte også tekniske apparater og fabrikkerte parkett.
Fabrikken ble kjøpt opp av Strømmens Værksted og deretter lagt ned i 1959

Busskarosserier

Fabrikken var i 1920- og 1930-årene en betydelig leverandør av busser til kunder over hele landet. Det ble bygget på en rekke forskjellige understell, bl. a. fra Berliet, Büssing, Studebaker, Citroën, AEC, GMC og Buick. Karosseriene fra 1920-årene bar tydelig preg av selskapets erfaring med jernbanevogner, og fikk sterkt konkurranse fra lettere konstruksjoner fra andre leverandører. I 1930-årene ble karosseriene mer moderne. Det ble bygget endel turistbusser med solskinnstak (folde/skyvetak), varmeapparat og høyttaleranlegg.

Drosjebilkarosserier

Fabrikken begynte tidlig å produsere karosserier for drosjer, men det finnes lite informasjon bevart. Det som vites er at i 1927 ble det produsert 7 drosjer på understell av Fiat 507 etter bestilling fra Bertil O. Steen. I 1934-1938 ble det produsert ca 100 drosjer på understell fra International type C og D på bestilling fra Osmond Motors. Disse karosseriene var egenutviklet. International produserte ikke personbiler, og understellene som ble brukt var små lastebiler. Det ble også i 1934-36 produsert 7-seters drosjer på understell fra Chevrolet. Anslagsvis 30-40 stk ble bygd fordelt på 2 typer.

Andre bilkarosserier

Ved siden av buss- og drosjekarosserier ble det bygget førerhus til lastebiler, varebiler, brannbiler og renovasjonsbiler. Det ble også utviklet en lastebiltipp.

Bilproduksjon

I 1932 og 1933 monterte fabrikken ca 75 biler av merket Rockne modell 60 og 75. De fleste var 4-dørs sedaner, men minst 2 stk 2-dørs kabrioleter ble også montert. Begge disse bilene finnes i dag (2014). Rockne var et bilmerke fra Studebaker, og var oppkalt etter den norskfødte fotball-legenden (amerikansk fotball) Knute Rockne.
Aleksandr Ginsburg

Bakgrunn

Aleksandr Ginsburgs far Sergej Sergejevitsj Tsjisjov, som var fra den russiske landadel, hadde studert arkitektur i 1930-årene som sovjetisk student under Le Corbusier i Frankrike; i 1936 ble han arrestert under den store terror og i 1937 døde han i varetektsfengsel. Hans mor Ljudmila Iljinitsjna Ginsburg arbeidet etter son handelsutdannelse i planavdelingen i et forretningsforetak. Aleksander vokste opp uten søsken. Moren sørget for at hennes etternavn ble påført hans fødselsattest.
Han gikk på Moskvas skole nr. 12, som hadde mange elever fra sovjetiske kadre fra Huset ved elvebredden og barn fra beboere av Forfatternes hus. 
I 1952 begynte han en karriere som skuespiller. Et av hans første arbeidssteder vat Ungdomsteateret i Novosibirsk i Sibir. Der befynte han også med regiarbeider.

Dissident

I Sovjet-tiden var Ginsburg redaktør for samizdat-magasinet Sintaksis. I sin virksomhet stod Ginsburg for en ikkevoldslinje. Han ville sette søkelys på brudd på menneskerettighetene i Sovjet og presse regjeringen til å følge sine egne lover. Han gjorde en innsats for å få sine egen skrifter smuglet ut til omverdenen og øke det ytre presset på regimet.
Han ble tre ganger dømt til straff i arbeidsleirer; i 1960 til to år, i 1968 til fem, og i 1978 til åtte år. I april 1979 ble han og fire andre leirfanger  (Eduard Kuznetsov, Mark Dymshits, Valentin Moroz og Georgij Vins og deres familier), utvist og utvekslet mot to sovjetiske spioner.

Eksil

Etter et og et halvt år i USA flyttet han med sin familie sommeren 1980 til Paris. Der overtok han ledelsen av det russiske kultursentrum og var aktiv som journalist, først og fremst i e emigranttidsskriftet Russkaja Mysl («Den russiske tanke»), og som lobbyist for den sovjetiske dissidentbevegelse.
Ginsburg kommenterte fra Paris etter Sovjetunionens sammenbrudd menneskererttssituasjonen i hjemlandet, og var kritisk til det som skjedde i Tsjetsjenia. Han tvilte på at Russland ville utvilke seg i demokratisk-liberal retning. 
Etter 18 års anstrengelser fikk han tilslutt fransk statsborgerskap i 1998.
Guthlac

Ungdomsår

Guthlac var sønn av Penwald, en adelsmann i det engelske kongedømmet Mercia og dennes hustru Tette. Hans søster ble også æret som sankt Pega. Som ung mann kjempet Guthlac i hæren til Aethelred av Mercia, men ble deretter munk ved klosteret i Repton i Derbyshire da han var 24 år gammel. To år senere søkte han livet som eremitt og flyttet ut til øya Croyland, i dag kjent som Crowland, på sankt Bartolomaios’ dag, det vil si 24. august 699.

Eremittliv

Guthlac bygde seg et lite bedekammer og celler for å leve i på øya, og levde der resten av sitt liv til han døde den 11. april 714. En mann ved navn Felix, som skrev innenfor det levende minnet av Guthlac, forteller at Guthlac kledde seg i dyreskinn og det eneste næring han tok til seg var et stykke brød og en liten kopp med sølevann etter solnedgang. Koldfeber og sumpfeber plaget ham mens han levde i gravhaug.
Hans fromme og hellige liv ble samtaleemne på land, og mange mennesker besøkte Guthlac i løpet av hans liv for å søke åndelig rettledning fra ham. Han ga tilflukt for Æthelbald av Mercia, den framtidige kongen av Mercia, da han var på flukt fra sin fetter Ceolred. Guthlac forutså at Æthelbald ville bli konge, og da lovte Æthelbald å bygge et kloster for Guthlac om hans profeti ble virkelighet. Æthelbald ble konge og selv om Guthlac da hadde dødd to år tidligere holdt kongen sitt ord og begynte byggingen på klosteret Croyland på sankt Bartolomaios’ dag i 716. Guthlac' festdag er den 11. april.

Helgenbeskrivelser

Vita sancti Guthlaci er skrevet på latin av Felix. En kort gammelengelsk (eller angelsaksisk) preken (Vercelli XXIII) og en lengre prosaoversettelse til gammelengelsk er begge basert på Felixs Vita. Det er også to dikt på gammelengelsk, i dag kjent som Guthlac A og Guthlac B. Forholdet til Guthlac A til Felixs Vita er omdiskutert, men Guthlac B er uansett basert på Felixs opptegnelse over helgenens død. Historien om sankt Guthlac blir fortalt med bilder på Guthlac-rullen, et sett med detaljerte illustrasjoner fra 1100-tallet som i dag blir bevart på British Library. Kopier kan bli sett på en utstilling ved Croyland-klosteret.
Beef Shorthorn

Beef Shorthorn er en britisk storferase. Den er utviklet fra kurasen Shorthorn I England omkring 1820. Rasen Shorthorn var opprinnelig utviklet som kombinert melke- og kjøttrase. Imidlertid valgte ulike oppdrettere å konsentrere seg om melk eller kjøtt. I 1958 opprettet kjøttprodusentene sin egen stambok. Siden da har Beef Shorthorns vært utviklet som en egen rase adskilt fra Dairy Shorthorns.
Tidlig på 1970-tallet var oppdretterne bekymret over at rasen var for liten og hadde for lite muskler, særlig sammenlignet med kontinentale raser som Charolais og Limousin. For å bøte på dette vedtok i 1976 Beef Shorthorn Cattle Society å blande inn rasen Maine-Anjouinn i Beef Shorthorn. Den franske rasen Maine-Anjou stammet fra det samme Durham-feet som rasen Shorthorn.
Beef Shorthorn anses ikke å være truet av Rare Breeds Survival Trust, da mer enn 1 500 kyr er registrert i Storbritannia.
Conspiratio barbarica

Politisk effekt

Theodosius dro senere tilbake til Roma og ble mottatt som en helt og ble gjort til senior militær rådgiver for keiser Valentinian I, og erstattet Jovinus. Et tiår senere ble hans sønn keiser. Romerne var i stand til avslutte det meste av kaoset, men angrepene fra de folkene som er omtalt her fortsatte og økte i styrke.
Antônio Carlos Santos

Karriere

Antônio Carlos Santos startet sin profesjonelle karriere i Fluminense i 1980. Han har også spilt for Botafogo, Club América, Porto, Tigres de la UANL, Veracruz, Sanfrecce Hiroshima, Monarcas Morelia og CF Atlante.
La Flèche Wallonne

Historie

La Flèche Wallonne ble skapt for å skape blest rundt salget av avisen Les Sports i 1930-årene. Rittet regnes ikke som en av Monumentene, men er en av klassikerne, og var en del av ProTouren fra 2005 til 2007. Som i mange andre sykkelritt har løypa endret seg drastisk etter hvert som årene har gått. Rittet gikk opprinnelig fra Tournai til Liège og varierte fra 236 til rekordlange 300 km i lengde i 1938, før starten ble flyttet til Mons. I 1948 startet rittet i Charleroi, og fra 1960 gikk rittet i motsatt retning, start i Liège og målgang i Charleroi. Noen ganger har start og målgang vært på samme sted; Verviers (1974–1978) og Huy (1983–1985). Fra 1986 startet rittet i Spa og hadde målgang i Huy. Siden 1990 har ikke løpet overskredet 210 km i lengde.
I dag starter det 199,5 km lange rittet i Charleroi og inkluderer en tøff klatring opp Mur de Huy (Huys vegg) der flere av partiene er brattere enn 15 %. Målgangen er på toppen av Mur de Huy.
Alejandro Valverde har vunnet rittet flest ganger, med sine 5 seire. 37 ganger har belgiske syklister vunnet rittet, mens italienske syklister har 17 seire.
Casino di Pio IV

Casino di Pio IV er en villa som ligger i Vatikanhagene i Vatikanstaten. Bygningen, som er oppført i manieristisk stil, ble påbegynt i 1558 av pave Paul IV med Pirro Ligorio som arkitekt, assistert av Giovanni Sallustio Peruzzi, sønn av Baldassare Peruzzi. Bygningen stod ferdig tre år senere under pave Pius IV. Bygningskomplekset består av to hovedbygninger, en elliptisk gård, to portalbygninger og en loggia.

Eksterne lenger

(en) Kategori:Pontifical Academy of Sciences – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Vepsebier

Utbredelse

Vepsebiene finnes i hele verden, vanligvis på varme solrike steder. Ca. 20 arter i Norge, flest lengst sør.

Utseende

Vepsebiene ligner stikkvepser og de fleste artene er gule, svarte og ofte noe røde. De er mellom 6 og 14 mm lange.

Levevis

Nomada finnes vanligvis på varme solrike steder med sand eller leireholdig grunn. De voksne (imago) sees i mars til august. Larvene lever som for-parasitter (parasittoider) i bolet til solitære sandbier (Andrena) og bier i familien Halictidae. Når hunnen finner et slikt bol vil den trenge seg inn og legge egg på foret (pollen) i bolet.
Gonfalon

Gonfalon eller kirkefane er en fane som er utformet slik at tøyduken henger ned fra en tverrstang som igjen er festet til selve den vertikale bærestangen. Duken kan være splittet eller fliket nederst.
Gonfaloner forveksles ofte språklig med gonfanon som har et annerledes utseende ved at gonfanonen er mer likt et flagg. Gonfanonen har tøyduken festet direkte til en vertikal stang med flikene i den frie enden som blir horisontale når de foldes ut. Både på fransk og tysk ses begge begrepene brukt om begge typene flaggduk.
På skandinaviske språk brukes ofte betegnelsen kirkefane (tysk: Kirchenfahne) om gonfalon. Kirkefanen er brukt siden middelalderen ved kirkelige prosesjoner og andre seremonier, særlig i den katolske kirken. Motivet på slike kirkefaner er vanligvis av religiøs art.
I vår tid er ofte faner for norske skoler, fagforeninger og idrettsforeninger formet nærmest som en gonfalon med frynser nederst. Denne formen er også benyttet som faner for laug og andre organisasjoner.
I heraldiske skjoldmerker er en kirkefane våpenfigur i bl.a. landskapsvåpenet for Vorarlberg, Østerrike, (se avbildningen). Figuren finnes også i slektsvåpen, bl.a. for Montfort som er en berømt slekt med grener i Storbritannia og flere kontinentaleuropeiske land.
Gonfaloner benyttes i Italia særlig som kommunale og regionale faner.
Vidar Kleppe

Bakgrunn og politisk virke

Kleppe er utdannet mekaniker: Maskin- og mekanikerskole 1979-1980.
Han reiste i utenriks sjøfart 1981–1982, og var deretter industriarbeider i Kristiansand 1982–1987. Han var selvstendig næringsdrivende 1987–1989. Han var ansatt i Dica Reklame 1994–1997.
Kleppe startet sin politiske karriere på 1980-tallet da han var medlem av Kristiansand formannskap og bystyre i periodene 1987–1991, 1995–1997 og 2003–2007. Han var medlem av Vest-Agder fylkesting 1995–1997 og 2003–2011. Han begynte sin rikspolitiske karriere da han ble innvalgt på Stortinget i 1989. Han markerte seg på 1990-tallet som en restriktiv innvandringspolitiker både i Frp og i norsk politikk, og måtte i august 1999 tåle å få helt øl i håret to ganger med få dagers mellomrom under besøk på utestedet Tostrupkjelleren, først av redaktør for Norsk journalistlags fagblad «Journalisten», Jan Otto Hauge, deretter av visesangeren Lillebjørn Nilsen.
Kleppe ble suspendert fra Frp i mars 2001. Carl I. Hagen var overbevist om at Kleppe hadde ambisjoner om å bli hans etterfølger. Han meldte seg imidlertid ut av partiet samme år. Etter en snartur innom Det Liberale Folkeparti stiftet han og andre ekskluderte Frp-medlemmer partiet Demokratene i 2002. Han var leder for partiet 2002-2012.
Kleppe var en av Stortingets mest markante politikere på 1990-tallet. Han var hovedarkitekten bak at Stortinget vedtok lik krigsinvalidepensjon, uavhengig av om den pensjonerte hadde vært dekksgutt eller kaptein i krigsårene 1939–1945. Kleppes forslag om fangeerstatning (100 000 kroner) til norske fanger i japansk-kontrollerte områder under den andre verdenskrigen, fikk full tilslutning av Stortinget.
Vidar Kleppe er sønn av direktør Erling Kleppe (1941 – 1989) og husmor Harriet Kleppe (født Uthaug) (1944 - 2018). Kleppe er gift med Elin Dyrstad Kleppe og har tre barn.