Frisbee

Frisbee er et leketøy eller sportsredskap. Det er normalt laget av plast med en diameter på omkring 20 til 25 centimeter. Frisbee er et registrert varemerke for leketøysfirmaet Wham-O. Den er designet for å fly aerodynamisk når den blir kastet med rotasjon og gripes med én hånd.
Formen og kvaliteten varier mye etter pris og anvendelse. En frisbee av god kvalitet flyr mye lengre og flyr mer stabilt i kasteretningen enn en lavkvalitets-frisbee.
Norske generiske navn på leketøyet er for eksempel sendeplate og skjenebrett.

Fysikken bak

Frisbeens rotasjon danner en bestemt framdrivende vinkel loddrett på horisontalplanet, noe som stabiliserer stillingen i luften ved høy hastighet. Den lille opphøyde randen ute ved kanten fungerer som en akselerator da den reduserer luftstrømmen som skilles ut ved å tvinge luftstrømmen til å bli turbulent etter at den har passert første rand. Den dynamiske oppdriften skapes først og fremst av på samme måte som ved for eksempel en vinge på et fly. Det betyr at den øverste luftstrømmen akselereres slik at trykkforskjellen medvirker til en oppdrift.

Historie

I året 1871 ble amerikaneren William Russel Frisbie daglig leder i Old Baking Company og New Haven. Senere kjøpte han bakeriet og kalte det for «The Frisbie Pie Company». Firmaet bakte terter og paier formet av blikk. De tomme blikkformene var fristende å kaste til hverandre med. Barn, studenter, arbeidere og soldater moret seg med dem.
William R. tok seg av det administrative, mens hans søster Susan tok seg av bakingen. William døde i 1903 og da tok hans sønn Joseph P. Frisbie over bedriften. Under hans ledelse fikk de en kraftig ekspansjon, og filialer ble åpnet i både i Hartford (Connecticut), Poughkeepsie (New York) og i Providence (Rhode Island). Joseph P. døde i 1940, men bedriften ble drevet videre. Hans enke Marian Rose og produksjonslederen Joseph J. Vaughn fortsatte å bake paier helt frem til august 1958.
Mange år senere i 1948 kom amerikaneren Walter Frederick Morrison på den idé at han ville forbedre disse flygende formene med produksjon og salg for øye. Som barn hadde han selv kastet med formene fra «The Frisbie Pie Company». Morrison hadde vært soldat i den andre verdenskrig, ble tatt til fange og satt i fangenskap i Stalag 13. Etter krigen jobbet han som snekker. Året var 1948 og uidentifiserte flygende objekt var et populært emne. Fred forsto at denne situasjonen kunne han utnytte.
Han gjorde forsøk med at sveise en stålring langs kanten, for å forbedre stabiliteten, men det var ikke vellykket. Der ble også gjort forsøk med det nye kunstige materialet plast. Den første plastblandingen han brukte var butylsterat. Denne blandingen fungerte utmerket så lenge solen strålte og plasten holdt seg varm, men når den ble kald og man så ikke klarte å gripe den, gikk den i tusen biter.
Det lykket ham å skaffe nok penger til en god form som kunne sprøytestøpes med polyetylen. Den nye flygende tallerken kalte han «arcuate vane model». Det er denne polyetylenutgave som regnes som den første virkelige Frisbee. Modellen ble ytterligere forbedret i 1951.

Wham-O

Fred Morrison brukte de neste årene til å reise rundt for å markedsføre produktet. I 1955 oppdaget Rich Kerr og Spud Melin plasttallerkenen for første gang. De ble helt betatt av denne flyvende gjenstanden som på en elegant måte forenet fysikkens grunnleggende lover. De fikk kontaktet Morrison og inviterte ham til deres arbeidssted og Morrison solgte rettighetene til oppfinnelsen til firmaet Wham-O. Den 13. januar 1957 «fløy» de første plasttallerkenene ut fra fabrikken i San Gabriel. I 1959 registrerte Wham-O produktnavnet Frisbee.