google/wiki40b huggingface dataset:
IBurst

iBurst (eller HC-SDMA, for High Capacity Spatial Division Multiple Access) er en teknologi for mobil trådløs bredbåndstilkytning, utviklet av selskapet ArrayComm. Den optimaliserer utnyttelsen av kanalkapasiteten ved å ta i bruk smarte antenne-arrayer. Kyocera er den ledende fabrikanten av utstyr for iBurst.
I januar 2006, vedtok IEEE 802.20 Mobile Broadband Wireless Access Working Group et forslag som inkluderer bruk av HC-SDMA som standard  for 625kHz Multi-Carrier Time Division Duplex (TDD) modus for den kommende IEEE 802.20 standarden.

Teknologi

HC-SDMA fungerer i utgangspunktet på samme grunnlag som f.eks GSM for mobiltelefoner. Nettverket deles i celler, og det er sømløs overføring mellom celler dersom terminalen er i bevegelse (brukes i bil, tog e.l). Eksisterende iBurst-systemer tillater oppkoblinger med nedlastingshastigheter opp til 1 Mbit/s for hver bruker. Senere oppgradering til opp til 5 Mbit/s er planlagt.

Kommersiell bruk

iBurst finnes bare som utstyr beregnet til tilkobling av datamaskiner, bærbare eller stasjonære.
Et nettverk som dekker Oslo er i kommersiell drift (levert av selskapet iBand). I tillegg eksisterer det installasjoner i Australia, Sør-Afrika, Aserbajdsjan, Irland, Canada, Malaysia, Libanon, Kenya, Ghana, Den demokratiske republikken Kongo og USA.
Limbo

Limbo, også kalt forhelvete eller limbus, er en tilstand mellom salighet og fortapelse for avdøde som er uforskyldt forhindret fra å komme til himmelen.

Protestantiske tilnærminger til udøpte barns frelse

Ingen protestantiske trossamfunn overtok forestillingen om et spedbarnas limbo, og man gjenfinner heller ikke noe tilsvarende i ortodoks teologi. Det har vært noe forskjellige tilnærminger til det underliggende teologiske spørsmål om udøpte barns skjebne. Mange teologer mener at udøpte spedbarns sjeler, og noen andre, kommer umiddelbart for Guds åsyn.  
På reformasjonstiden avviste Jean Calvin (1509–1564) limbo eksplisitt. Han gjorde dette på grunn av sitt predestinasjonsprinsipp. Ham mente at Gud bestemte på forhånd hvilke mennesker som vil møte den evige frelse eller som vil gå fortapt. Dette måtte gjelde ikke bare for voksne, men også for barn: Noen ville havne i helvete og andre ville komme til himmelen. 
Ulrich Zwingli (1484–1531) var uenig i forestillingen om dåpens nødvendighet til frelse med hensyn til småbarn. Han lærte at «alle utvalgte barn som dør som små er frelst enten de er døpte eller ikke, enten de er hedenske eller kristne».
Martin Luther synes å peke mot en sjelens søvn mellom døden og den ytterste dom, og selv om han ikke gjorde dette i en kontekst som drøftet limbo, kunne denne tilstand kanskje minne litt om det. Ellers er luthersk lære den at dåpen er nødvendig for frelse, men at Gud i sin allmakt ikke er bundet av sakramentene og kan frelse dem han vil, og at menneskets kunnskap om Gud gjør at man kan håpe at udøpte barn blir frelst.

Limbo i litteraturen

I Den guddommelige komedie beskriver Dante limbo som helvetets første sirkel, beliggende hinsides floden Acheron men før Minos' dommersete. Den klassiske histories og mytologi rettskafne hedninger bor i et klart opplyst og vakkert — men dystert — slott som synes som en middelaldersk versjon av Elysium. I samme verket beskrives en semiinfernalsk region ovenfor limbo på den annen side av Acheron men innenfor Helvetets Porter — dette er Helvetets «vestibyle» som huser såkalte «nøytralister» eller «opportunister» som viet sine liv verken til godt eller ondt. Her er også de engler som helt lot være å kjempe i den krig som endte med at Lucifer ble drevet ut av Himmelen, og her er også  Cølestin V, en av de få paver som hadde abdisert.
Friidrett under samveldelekene 2006

Friidrett under de britiske samveldeleker 2006. Friidrett var en av flere sporter under de attende samveldelekene som ble arrangert i Melbourne i Australia i perioden 15. til 26. mars 2006. Det var ellevte gangen som Friidrett var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2006 ble det konkurrert i 47 øvelser, tjuefire for menn og tjuetre for kvinner. Australia ble beste nasjon med seksten gullmedaljer foran Jamaica med ti.
VM i fotball 2014 – Gruppe C

Gruppe C i VM i fotball 2014 bestod av Colombia, Hellas, Elfenbenskysten og Japan. Kampene i denne gruppen ble spilt mellom 14. og 24. juni 2014. 
Gruppespillet endte med at Colombia gikk videre til sluttspillet etter å ha vunnet alle sine tre kamper. Hellas gikk også videre på bekostning av Elfenbenskysten og Japan, ved å vinne sin siste avgjørende kamp mot Elfenbenskysten. Japan ble stående igjen som det eneste laget i gruppen uten seier. 
Vinneren av gruppe C (Colombia) møtte toeren i gruppe D (Uruguay) i åttendedelsfinalen som ble spilt 28. juni, mens toeren i gruppe C (Hellas) møtte vinneren av gruppe D (Costa Rica) i åttendedelsfinalen som ble spilt 29. juni.

Tidligere møter i VM-sammenheng

Ingen av lagene i denne gruppen har møtt hverandre i tidligere VM-sluttspill.
Newcastle Falcons

Historie

Klubben ble stiftet i 1877 da en gruppe gutter fra Durham School stiftet Gosforth Football Club.  Den første kampen ble spilt november samme år.  Klubben spilte i grønn- og hvit-stripete drakter helt fram til 1990-tallet.  Fem år etter oppstarten, slo den seg sammen med en annen lokal klubb, Northumberland og tok dens navn, men endret tilbake igjen i 1887.
De spilte på mange forskjellige banen til midten av 1900-tallet og kampene gikk der de fikk tilgang på en bane.  Klubben led store tap under første verdenskrig hvor flere av medlemmene deltok, men klarte å samle nok spillere i 1919 til å spille kamper igjen.
I 1951 samlet de inn nok penger til å kjøpe et landområde som ble deres nye bane, North Road Ground, og spilte sin første kamp der i 1955.  De vant Anglo-Welsh Cup to ganger på rad i 1976 og 1977 og tapte finalen i 1981.
De solgte North Road Ground i 1989 og kjøpte området hvor Kingston Park ble bygget.  De leide bane av Percy Park RFC mens den nye stadion ble bygget.  Samtidig som de flyttet til det nye stadionet i 1990 endret klubben navn til Newcastle Gosforth.  Da ligaen ble profesjonell i 1995, kjøpte Sir John Hall 76 prosent av klubben og laget rekrutterte flere store spillere.  Før 1996-97 sesongen endret de navn til Newcastle Falcons, byttet til hvite og sorte drakter og rykket opp til øverste divisjon.  Den påfølgende sesongen ble en stor suksess og de vant ligaen.
Hall solgte sin andel i klubben i 1999 til den lokale forretningsmannen Dave Thompson og under hans eierskap vant klubben cupen to ganger i 2001 og 2004.
En av Europas beste spillere, Johnny Wilkinson startet sin karriere i Newcastle og spilte 12 sesonger i klubben før han gikk til den franske klubben Toulon.  Wilkinson spilte for Newcastle da han avgjorde finalen i Verdensmesterskapet i rugby union 2003 da England vant mesterskapet.
Wilkinson og flere av de beste spillerne forlot klubben i perioden 2008-2011 og klubben slet økonomisk.  Semore Kurdi kjøpte 40 prosent av klubben, men klubben rykket ned i 2011.  Samme sesong kom de til cupfinalen, men tapte mot Gloucester.
De rykket direkte opp igjen til øverste divisjon etter én sesong på andre nivå.
Paul Preuß

Liv og virke

Preuß var sønn av en ungarsk pianolærer av jødisk avstamming. Han vokste opp i Wien og studerte biologi i München. I 1911 tok han doktorgrad i plantefysiologi.
Preuß var en av sin tids mest kjente fjellklatrere. I løpet av sitt korte liv foretok han mer enn 1 200 klatreturer, hvorav rundt 150 var førstebestigninger og 300 var frisolo-bestigninger. 
Paul Preuß omkom på nordsida av Mandlkogel (Gosaukamm i Dachsteingebirge), bare 27 år gammel.
Preußturm i Dolomittene er kalt opp etter Preuß, likeså Paul-Preuß-Straße i München og Preuß-Hütte i Rosengartengruppe.
Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner 2010

Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner 2010 var det 9. oseaniamesterskapet i fotball for kvinner. Mesterskapet ble spilt i North Shore City utenfor Auckland i New Zealand i oktober 2010. Det var fjerde gang New Zealand arrangerer oseaniamesterskapet.
New Zealand ble det første laget som vant oseaniamesterskapet fire ganger på suverent vis, med 50 scorede mål og ingen baklengsmål. Deres knappeste seier var 7–0 over Tahiti. New Zealand kvalifiserte seg dermed til VM 2011 som det eneste laget fra Oseania.
Blant turneringens fremragende spillere kan nevnes New Zealands Amber Hearn, som representerer Ottawa Fury i nordamerikansk fotball og ble turneringens toppscorer med 11 mål, mens 17-åringen Rosie White fra Auckland scoret fire mål i finalen.

Gruppespill

Alle kampene ble spilt på North Harbour Stadium i North Shore City.

Semifinaler

New Zealand og Papua Ny-Guinea, de to beste lagene i mesterskapet 2007, møtes til finale. Papua Ny-Guineas keeper ble utvist for å ha hindret en klar målsjanse i deres 1–0-seier over Cookøyene, og må stå over finalen. New Zealand slo Salomonøyene 8–0, nøyaktig det samme som i 2007.

Bronsefinale

Cookøyenes kvinnelandslag ble det første landslaget fra den nasjonen som har tatt en medalje i oseanisk fotball, etter tre seire og ett tap.

Finale

Dette var New Zealands niende seier på rad over Papua Ny-Guinea i Oseaniamesterskapet siden 1989. Total målforskjell i disse kampene er 59–0; denne relativt store seieren må sees i lys av at Papua Ny-Guineas førstevalg som keeper sonte karantene for et rødt kort i semifinalen.
Sophie Taeuber-Arp

Bakgrunn

Sophie Taeuber-Arp ble født i Davos i som Sophie Taeuber. Etter sine foreldres tidlige død flyttet hun i 1907 til Sankt Gallen.
Hun studerte fra 1908 til 1910 tekstilkunst ved Ecole des Arts Appliqués i Sankt Gallen, og deretter i 1912 på Kunstgewerbeschule i Hamburg. I 1915 ble hun kjent med Jean Arp og de to giftet seg i 1922. 
Sophie Taeuber tok i 1916 undervisning hos Rudolf von Laban i kunstnerisk uttrykksdans.

Kunstnerisk løpebane

Hun opptrådte på Dada-Soiréer i Cabaret Voltaire, dadaistenes stamkneipe i Zürich, hvor hun utviklet egne koreografier. Taeuber var leder av tekstilklassen ved Kunstindustriskolen i Zürich og sørget dermed for parets økonomiske uavhengighet.
Hennes verker karakteriseres ved en geometrisk-abstrakt stil. Med utgangspunkt i rette vinkler og kvadrater lager hun vertikal-horisontale systemer. Figurer og gjenstandsmotiver bruker hun bare når de skal bære et symbol.
Teauber-Arp fikk i 1926 i oppdrag å delta ved renoveringen av en historisk bygning i Strasbourg, den såkalte «Aubette» på Place Kleber. Bygningen ble omgjort fra å være en militærforlegning til et senter for butikker og restauranter. Oppdraget ble utført sammen med ektefellen Jean Arp og Theo van Doesburg, grunnleggeren av den nederlandske De Stijl-bevegelsen. Teauber-Arp tegnet selv foyer-baren i enkle, kvadratiske rød og grå flater. Inntektene fra oppdrget gjorde det mulig for ekteparet senere å slå seg ned i Paris. Tyskernes innmarsj i Paris i 1940 tvang imidlertid ekteparet ut av Paris igjen, først til andre deler av Frankrike og deretter tilbake til Sveits. Teauber-Arp døde i 1943 av kullosforgiftning fra en galt anvendt kamin.
Verker av Sophie Taeuber-Arp var utstilt ved den første Dokumenta-utstillingen i 1955.
Digital zoom

Digital zoom er en funksjon for å velge bildeutsnitt i et digitalkamera. I motsetning til optisk zoom velges ikke utsnittet ved hjelp av kameraoptikken, men ved hjelp av programvare.
Et bildeutsnitt som er valgt ved hjelp av digital zoom benytter bare en del av bildesensoren, avhengig av zoomforholdet. Det inneholder derfor færre bildepunkter enn ett fullt bilde, og dermed mindre bildeinformasjon. Vanligvis blir utsnittet omregnet til fullbilde ved å interpolere pixelopplysningen fra bildesensoren. Det samles ikke noe ekstra informasjon – optikken på kameraet forblir zoomet til kameraets innstilte effektive brennvidde.
Dersom hele bildesensoren blir lagret i et tapsfritt bildeformat i stedet for å bruke digital zoom er det mulig å oppnå like gode resultater med et bildebehandlingsprogram som med digital zoom.
Manjaro Linux

Manjaro Linux er en Linux-distribusjon som er basert på Arch Linux. Dens særpreg er at den bruker skrivebordsmiljøet Xfce, har en rullerende oppdateringsmodell og benytter pakkesystemet Pacman.
Første versjon ble lansert 10. juli 2011. Siste versjon er 17.1.17 «Hakoila» fra 29. mars 2018.
Caspar Ecchienus

Liv og verk

Ingenting er kjent om Ecchienus' liv, muligens var han kantor i Norge rundt år 1600. Om Ecchienus virkelig var norsk kan navnet være en latinisering av Ormestad eller Ormsen.
Caspar Ecchienus er oppgitt som komponist av en firstemmig a cappella motett over Salme 50 (51), vers 12: Cor mundum crea in me Deus som oppbevares i det svenske Riksarkivet. Motetten begynner med en imitasjon, men er ellers ganske homofon. Den inneholder såpass mange brudd på tidens komposisjonsregler at det er rimelig å anta at Ecchienus' skolering ikke var den beste. Stykket kan være det første flerstemmige verket av en norsk komponist. Stilistisk tilhører komposisjonen seinrenessansen og ble trolig skrevet kort tid før år 1600.
FAMIT

Historie

FAMIT ble stiftet i 1949 av ivrige tryllesjeler i Trondheim og er med det den yngste av de tre norske trylleforeningene ( MCN 1928, DMR 1947).

Samarbeid med andre trylleforeninger

FAMIT er ikke tilsluttet Nordisk Magiunion som er et samarbeidsorgan for  nordiske trylleforeninger, men har allikevel et tett samarbeide med Magiske Cirkel Norge og flere andre nordiske trylleforeninger.
 Foreningen er heller ikke tilsluttet FISM (Fédération Internationale des Sociétés Magicques), som er et internasjonalt  trylleforeningsnettverk med hovedansvar for å avvikle  Verdensmesterskapet i trylling hvert tredje år. Det betyr i praksis at dersom et FAMIT-medlem skal konkurrere i VM, må han eller hun også være med i Magiske Cirkel Norge. For å konkurrere i NM holder det imidlertid å være medlem av en norsk trylleforening.

Møtevirksomhet

FAMIT har medlemsmøter den første mandagen i hver måned gjennom hele året, med unntak av i juli og August. Møtene finner sted i konferanserom på Hotel Augustin i Kongensgate i Trondheim. I tillegg gir FAMIT ut et medlemsblad med samme navn 3-4 ganger i året.
«Istedløven»

Initiativ og realisering

Skulpturen ble til etter en idé av Orla Lehmann. Sommeren 1858 sendte han et brev til Bissen, hvor han skrev at han ønsket et minnesmerke med en skulptur av en løve som skulle stå på en høy søyle slik at den kunne bli sett fra hele Flensburg. Den foreslåtte utformingen ble fra flere hold kritisert fordi den var egnet til å provosere; mange mente at en slik kolossal skulptur ville bli et seiersmonument som ville virke splittende på grensebefolkningen. Det opprinnelige forslaget ble derfor modifisert.
I januar 1859 ble det sendt ut en innbydelse til innsamling av midler for å reise skulpturen.

Avdukingen i Flensburg

Løven ble avduket den 25. juli 1862, på 12-årsdagen for slaget på Isted Hede. Minnesmerket ble reist nord for den store gravhaugen som kort tid før var blitt laget på det stedet på kirkegården hvor mange av de falne soldatene var stedt til hvile.
Hovedtalen ble holdt av professor H.N. Clausen og Studenter-Sangforeningen fra København sang flere sanger.
På granittsokkelens sider var det festet 4 portrettmedaljonger av generalene Helgesen, Schleppegrell, Krogh og Læssøe. Forsiden av den bar innskriften «Isted / Den 25. Juli 1850 / Det danske Folk rejste dette Minde».

På baksiden av fotstykket sto et vers av Carl Ploug:
«Trofaste Kæmper i Farens Stund
mandigt har værget vor Odelsgrund.
Troskab skal Vagt ved Graven være,
Manddom skal skærme Arv og Ære.»

Flytting til Berlin

Etter at de prøyssiske troppene hadde marsjert inn i Flensburg vinteren 1864 forsøkte enkelte slesvig-holsteinerne å velte løven ned fra sokkelen. Løven fikk store skader og hodet falt av. Prøyssiske tropper klarte å forhindre ytterligere skader og transporterte løven til Berlin i 1867, hvor den  ble stilt opp i Zeughaus (Tøyhuset) 9. februar 1868 og i april 1878 ble den flyttet til Preußische Hauptkadettenanstalt i Berlin-Lichterfelde.

Kopi i Wannsee

I 1874 hadde man tatt en sinkavstøpning av «Istedløven». Kopien fikk påsatt en medaljong som viste prins Fredrik Karl av Preussen som erstatning for de originale medaljongene av danske og norske generaler. Skulpturen fikk dermed en helt annen betydning enn opprinnelig ment. Medaljongen av prinsen forsvant ved et tyveri 1919. Kopien av løven står ved Heckeshorn i Wannsee.

Flytting til København

I 1945 ga den tyske stat løven tilbake til Danmark, og løven ble transportert til København.

Tilbakeføringen til Flensburg

Det har blitt ført mange diskusjoner om å få Istedløven tilbake til Flensburg. I 2009 besluttet et nesten enstemmig flertall i Flensburg byråd å endelig rette en henvendelse til den danske stat med et ønske om at løven skulle føres tilbake til sin opprinnelige plass på Flensburg gamle kirkegård, noe den danske staten innvilget. 
Flensburg Byråd besluttet 18. februar 2010 at tilbakeføring og avduking skulle finne sted 12. september 2010, og 26. mars 2010 ble løven tatt ned fra sokkelen og anbrakt hos Nationalmuseet for restaurering før tilbakeføringen. 
Nesten et år forsinket ble den restaurerte løven avduket på sin opprinnelige plass i Flensburg 10. september 2011.
Piknik

Piknik eller picnic er en utflukt eller landtur der man spiser medbrakt mat i det fri, ofte i selskap og for hygge. Matvarene fraktes som regel i en kurv eller kjølebag, og legges ofte på en duk i gresset. De kan bestå av smørbrød, salater, frukt, bakverk og varm eller kald drikke. Medbrakt mat som nytes i mindre frie sammenhenger kalles ofte niste eller matpakke.
Ningshan

Ningshan (kinesisk: 宁陕县; pinyin: Níngshǎn Xiàn) er et fylke i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ankang.
Befolkningen er på 72 957 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 210 løper gjennom området. Riksveien begynner i Baotou i Indre Mongolia, fører gjennom Yan'an, Xi'an, Chongqing og Guiyang og ender opp i Nanning i Guangxi.
Arklow Hill

Arklow Hill er en ås ved Arklow i grevskapet Wicklow i Irland. Den ligger sør for byen, og sørøst i Wicklowfjellene, bare to kilometer fra Irskesjøen.
Sent på 1960- og tidlig på 1970-tallet holdt det kjemiske selskapet NET Nitrate, som produserte gjødsel, til i Avocadalen. Som reklame gjødslet de et område av åssiden, slik at det ble stående NET i mørkegrønt der gresset hadde vokst ekstra mye.
Bayan (navn)

Etymologi

Bayan er et annet navn på koranen. Det kan også bety «klarhet, veltalenhet».

Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Thessia

Utseende

Middelsstore, brune smygere. Bakvingen kan være trukket ut til en kort stjert. Bakvingen er kantet med snøhvite frynser, forøvrig er vingene ensfarget brune eller med noen små, hvite flekker på forvingen.

Levevis

Larvene lever på planter i slekten Calliandra og Pithecellobium (erteblomstfamilien).

Utbredelse

Artene er utbredt i Mellom-Amerika og det nordligste Sør-Amerika.
Tirap (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 111 997 innbyggere i distriktet, mot 100 326 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 18,65 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,25 % i 2011 mot 20,22 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 950 i 2011 mot 941 i 2001.
Barsakelmes

Barsakelmes eller Barsa-Kelmes (russisk: Барсакельмес, fra kasakhisk: «Du drar, men vender ikke tilbake») var tidligere ei øy i Aralsjøen.
Øya var før inntørkingen av Aralsjøen tok til i 1960 rundt 23 km lang og 7 km bred. På 1990-tallet ble Barsakelmes en halvøy på grunn av den vedvarende inntørkingen av innsjøen. Den sørlige delen av den tidligere øya består av et platå med høyeste punkt på 108 moh, mens den nordlige delen er et bølgende slettelandskap, som nå går over i saltslettene på den inntørkede bunnen av Aralsjøen.
Den første registrerte undersøkelsen av øya ble foretatt i august 1848, da geografen A. Maksjejev og topografen A. Akisjev foretok en topografisk kartlegging av øya og beskrev dens landskap. De første skissene av den lokale naturen ble utført av Taras Sjevtsjenko under hans forvisning til festningen Novopetrovsk.
I 1939 ble Barsa-Kelmes naturreservat opprettet. Det er senere utvidet og omfatter i dag rundt 300 km². Reservatet er kjent for sitt rike plante- og dyreliv, som blant annet omfatter asiatisk villesel, persisk gaselle, stepperev og eurasisk ulv.
Spartathlon

Spartathlon er et 246 kilometer langt ultramaraton arrangert i Hellas siden 1983. Løpet går mellom byene Athen og Sparta.
Mimeuseboides

Utseende

Em middelsstor, slank trebukk, 12,5 millimeter lang og 3 millimeter bred. Den er rød med rødbrune hår. Pronotum er har en blekgul midtstripe.

Levevis

Larvene lever inne i død ved.

Utbredelse

Arten lever i Assam.
Juha Sipiläs regjering

Juha Sipiläs regjering er Finlands statsråd fra 29. mai 2015. I starten utgikk regjeringen fra Centern, Samlingspartiet og Sannfinnene.
Etter at Jussi Halla-aho ble valgt til leder for Sannfinnene 12. juni 2017 erklærte statsminister Sipilä og lederen for Samlingspartiet, Petteri Orpo, at de ikke lenger ønsket å fortsette samarbeidet med Sannfinnene. Dagen etter trakk 20 parlamentarikere seg ut av Sannfinnene og startet partiet Blå reform. Dette partiet tok over Sannfinnenes plass i regjeringen, og satt i den til regjeringen gikk av 8. mars 2019.
Hasse og Tage

Hasse og Tage, eller Hasse & Tage, Hasseåtage, ble en populær benevnelse på Hans Alfredson og Tage Danielsson, som  sammen laget revyer og filmer samt skrev mange klassiske sketsjer. Stavningen "Hasseåtage" begynte å benyttes i svenske aviser når de ble kjente, først med revyen Gröna hund, som spiltes på Gröna Lund i 1962, men selv brukte de ikke benevnelsen. Den aller første som brukte betegnelsen var Åke Cato i Expressen, han skrev allikevel HassåTage.
I 1964 fikk paret utmerkelsen Kasper som årets morsomste komiker. I 1968 fikk de Karl Gerhard-priset og i 1972 ble de tildelt Taube-stipendiet.
Samarbeidet mellom Alfredson og Danielsson ble forretningsmessig organisert gjennom aksjeselskapet AB Svenska Ord, som ble registrert den 12. desember 1961. Aksjeselskapet produserte deres revyer, stykker og filmer fram til Danielssons bortgang i 1985, da selskapet ble avviklet. Selskapet omfattet også plateetiketten Svenska Ljud, der Hasse og Tage laget et 30-talls LP-plater og noen singler. Selskapets sekretær var Mona Haskel.
1 juli 2006 ble et Hasse & Tage-museum innviet i Tomelilla.
Obereopsis

Utseende

Middelsstore, spinkle, sylindriske trebukker, brunlige eller brunrøde trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er forholdsvis lite, sylindrisk, mye smalere enn dekkvingene, som er lange og smale, parallellsidige med markerte "skuldre".

Levevis

Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika og Asia.
Sørfjorden (Halsfjorden)

Sørfjorden er en fjordarm av Halsfjorden lengst vest i Vefsn kommune i Nordland. Fjorden er 3,5 kilometer lang. Den går fra vestsiden av Skipsneset sørover til den veiløse gården Sørfjorden. Øst for Skipsneset går Grytåfjorden mot sørøst.