google/wiki40b huggingface dataset:
Jesus Movement

Jesus Movement er navnet på Jesus Revolutions skole og student arbeid, som ble startet i 2018. Både Jesus Revolution og Jesus Movement er grunnlagt av Anne og Stephan Christiansen. Tidligere ble navnet brukt på Jesus Revolutions plateselskap som blant annet gav ut følgende utgivelser:
Stapletonbreen

Stapletonbreen er en om lag 11 km lang isbre som flyter øst fra King Peninsula like nord for Morellibreen. Den ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Jo Anne Stapleton i U.S. Geological Survey (USGS) ved Reston i Virginia, en geograf og kartspesialist, som deltok i produksjonen av kart over Antarktis fra 1980-årene.
Craiova kraftverk

Craiova kraftverk er et varmekraftverk i byen Craiova i det sørvestre Romania. Det har en installert produksjonskapasitet på 400 MW, fordelt på to blokker á 150 MW hver, og eldre blokker på totalt 100 MW. Anlegget ble utbygd med andre byggetrinn omkring 1980–1988. Brenselstypen er naturgass, lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull.
Av og til regnes Isalnita kraftverk og Craiova som ett anlegg – Craiova-Isalnita.
Utslippet av CO₂ var 2,16 millioner tonn i 2005. De totale CO₂-utslippene i 2008 var ca. 2 257 600 tonn, mens det samme årets kvote som var 1,445 mill tonn.
Vinternatt (album)

Vinternatt er et musikkalbum med Lars Klevstrand, utgitt i 2001.
Olaf Solumsmoen

Biografi

Solumsmoen var bondesønnen hvis høyeste ønske var å bli journalist. Han vant en stor sum i Pengelotteriet; Dette satte ham i stand til å reise til hovedstaden for å skaffe seg en utdannelse – først som stenograf, fordi noen hadde fortalt ham at dette var gunstig hvis han ville inn i en avis. 
Sin første avisjobb fikk Olaf Solumsmoen som stenograf i avisa Fremtiden i Drammen, der redaktør Torgeir Vraa raskt oppdaget at hans journalistiske ferdigheter var bedre enn hans stenografiske. Han var også kommunestyremedlem for Arbeiderpartiet og formann i skolestyret samme sted.
Han var redaktør av Arbeidernes Pressekontor, nå Avisenes Nyhetsbyrå, fra 1931. Dette var et landsomfattende pressebyrå for Arbeiderpartiaviser rundt om i Norge.
Solumsmoen reiste i april 1940 med Regjeringen Nygaardsvold, kongen og kronprinsen nordover. Den 11. april ble han utnevnt til regjeringens pressesekretær. Han var dette til regjeringen forlot Norge fra Tromsø 7. juni.
Sammen med redaktørene Olav Larssen og Chr. A. R. Christensen var Solumsmoen høsten 1940 med på å starte en illegal avis, ment som en informasjonbulletin for redaktører og motstandsledere av ulike illegale aviser. Det skjedde på initiativ fra Einar Gerhardsen. Avisen fikk senere navnet Bulletinen, og kom ut som talerør for Hjemmefrontens ledelse mot slutten av krigen.
Solumsmoen ble arrestert og satt på Grini fangeleir fra 27. januar 1942 til krigens slutt 8. mai 1945. Han redigerte der første og siste nummer av Griniposten. Faksimile av dette nummeret er å finne i Grini-museet i Bærum.
Etter at krigen var over i mai 1945 gikk Solumsmoen tilbake som redaktør ved Arbeidernes Pressekontor. I 1946 ble han nattredaktør i Arbeiderbladet. I 1948 ble han pressesjef ved Statsministerens kontor, en stilling han hadde til 1965, avbrutt av Lyng-regjeringens korte periode i 1963. I 1956 ble pressesjefstillingen omgjort til statssekretær ved Statsministerens kontor. Solumsmoen var pressesjef, senere statssekretær 1948–1963 under Einar Gerhardsens andre regjering, Oscar Torps regjering og Gerhardsens tredje regjering, og igjen fra 1963 til 1965, under Gerhardsens fjerde regjering til den gikk av 12. oktober 1965.
Sosialt problem

Et sosialt problem er et problem i forholdet mellom individer og samfunn. For å definere begrepet sosialt problem må vi først ta utgangspunkt i begrepet sosial, som har med forholdet mellom mennesker å gjøre. Selve ordet sosial, «socius» på latin, betyr forbundsfelle og kan beskrive alle former for fellesskap. Et «problem» brukes ofte betydningslikt med noe «innviklet», «en vanskelig sak» og vanskelig å besvare, altså noe som er problematisk.
Med slike definisjoner vil det ikke være noe direkte riktig svar på hva en vil betrakte som et sosialt problem, men hvis man måtte gi en definisjon ville det blitt noe lignende som: Sosiale problemer oppstår når egenskaper ved individene, relasjonene eller fellesskapet er av en slik karakter at de får vedvarende og negative konsekvenser for både individet og samfunnet.
Vold og seksuelle overgrep ble for eksempel ikke regnet som sosiale problemer før på 1970-tallet. Selv om disse fenomenene også var aktuelle før, men ble da ansett for å være private problemer.
Båtheisen ved Niederfinow

Båtheisen ved Niederfinow (tysk: Schiffshebewerk Niederfinow) er en båtheis i Niederfinow i Brandenburg i Tyskland, beliggende rundt 70 km nordøst for Berlin og 13 øst for Eberswalde-Finow. Båtheisen er i dag verdens eldste som fortsatt er i kommersiell drift, og ble åpnet 21. mars 1934. Den er en del av Oder-Havelkanalen, og har en løftehøyde på 36 meter.

Historie

Kanalforbindelsen mellom Berlin og Stettin ble åpnet 17. juni 1914, og på dette området befant det seg en slusetrapp med fire mindre sluser. Restene av disse slusene kan fortsatt sees i området. Kapasiteten ble imidlertid tidlig for liten, og i 1927 ble byggingen av dagens båtheis innledet.

Dagens båtheis

Konstruksjonen er totalt 60 meter høy, 27. meter bred og har en lengde på 94 meter. Allerede det første året ble det fraktet 2 832 000 tonn gjennom heisen. 26. januar hadde 100 000 båter passert gjennom båtheisen.
Båtheisen har en kapasitet på 11 000 fartøyer i året, og denne kapasiteten er nå sprengt. Det ble derfor i 1997 besluttet å bygge en ny båtheis ved siden av dagens, og denne er planlagt ferdigstilt i 2014.
Båtheisen er en stor turistattraksjon med over 150 000 besøkende fra hele Tyskland årlig.

Ny båtheis

Den store trafikkøkningen på Oder-Havelkanalen gjør da kapasiteten på dagen båtheis er alt for liten. I 1997 ble det derfor besluttet å supplere denne med en ny og større båtheis. Høsten 2006 begynte gravearbeidene i området mellom dagens heis og en av den tidligere slusene. Den nye båtheisen blir bygget av entreprenørselskapet Bilfinger Berger og området blir utviklet i samarbeid med Johann Bunte. Den nye båtheisen skal stå ferdig i 2014, og vil være 112 meter lang, 11,6 meter bred og veie over 9 000 tonn, med en kostnad på 285 million euro. Dagens båtheis vil fortsatt være i bruk fram til minst 2025.
Kepler-7b

Kepler-7b er en eksoplanet som roterer rundt stjernen Kepler-7 i stjernebildet Lyren. Planeten ble oppdaget 4. januar 2010 og er en hot Saturn.
Paracyclotaenia

Utseende

Pachystolini er små til middelsstore, brunlige trebukker. Kroppsformen er sylindrisk. Dekkvingene har ofte lysere tegninger.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Gabon.
Per von Hirsch

Familie

Han var sønn av tannlege Einar von Hirsch (1872–1938) og Elise Jacobine Kjos-Hansen (1872–1957). Hans bror Trygve Hirsch (1912–1992) var også jurist.
Spirtle Rock

Spirtle Rock er et skvalpeskjer i sundet mellom The Barchans og Anagram Islands i Argentine Islands. Det skildrende navnet ble anbefalt av UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1971, «Spirtle» betyr å sprute eller plaske.
Hårsnegl

Utseende

Skallhøyde er 4,5-5 millimeter, bredden er 7-9,5 millimeter og det har 6-7 vridninger. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger. Skallet har fine hår. Voksne individer har en hvit «leppe» rundt skallåpningen.
Kroppen er lys beige grå. Skallet er brunlig og flatt.

Levevis

Den lever på land ofte i parker, hager, på gress- og urteenger. Den finnes normalt på fuktige steder, men lever også der det er litt tørrere. I perioder med tørke lukker de skallet med en tynn hinne. De sitter de ofte på undersiden av blader eller steiner.
Hårsnegl er tvekjønnet noe som gjør det lettere å finne en partner. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under parringen, befrukter hverandre gjensidig. Ettersom de er tvekjønnet kan begge legge egg. Eggleggingen foregår hele sommeren. Hver snegl kan legge 30-40 egg.
Eggene klekker etter omtrent en måned.
Whiskeytown

Diskografi

Etter årstall står høyeste plassering på albumlisten VG-lista Topp 40.
Friedrich Wilhelm Eduard Gerhard

Liv og virke

Eduard Gerhard ble født i Posen, og fikk sin utdannelse i Breslau og Berlin. I 1816 fikk han et godt omdømme gjennom sine Lectiones Apollonianae, og han ble snart etter utnevnt til professor i Posen. På grunn av dårlige øyne sa han fra seg professoratet i 1819, og i 1822 reiste han til Roma hvor han skulle bli i femten år. 
Sammen med Preussens ambassadør til Roma, Christian von Bunsen, og andre var Gerhard i 1829 en av grunnleggerne av Instituto di Corrispondenza Archeologica (Instituttet for arkeologisk korrespondanse). Modellen for internasjonalt samarbeid og systematisk vitenskapelig publikasjon var inspirert av naturvitenskapsmannen og oppdageren Alexander von Humboldt. Gerhard var instituttets første sekretær. 
I 1837 vendte han tilbake til Tyskland, hvor han ble ansatt som arkeologi ved Det kongelige museum. I 1844 ble han innvalgt i Preußische Akademie der Wissenschaften og utnevnt til professor ved Friedrich-Wilhelms-Universität.
Krabbeeter

Beskrivelse

Krabbeetere måler cirka 38–41 cm og veier omkring 230–325 g, mens vingespennet utgjør cirka 66–78 cm. Fjærdrakten er hovedsakelig hvit med en sort markering på rygge og sorte primærfjær. Også øynene er nærmest sorte, og det halvlange, kraftige nebbet er sort, mens de lange undere ekstremitetene er gråhvite. Føttene har delvis svømmehud mellom tærne (tre framover og én bakover). Ungfugler har dusere kontraster (grå i stedet for sort) enn voksne individer.

Utbredelse og habitat

Arten er utbredt vinterstid langs kysten av Indiahavet, Persiabukten og Rødehavet, noe som inkluderer store deler av Afrikas østkyst med Madagaskar, samt kysten av Den arabiske halvøy og videre østover til grensen mot India, samt langs sørspissen av India og på Sri Lanka, og langs kysten av det sørvestre Thailand, samt på en rekke mindre øyer i dette havområdet (som Maldivene og Chagosøyene i Indiahavet, og Andamanene i Bengalbukta). Arten tilbringer hele året langs kysten fra innerst i Rødehavet og rundt Den arabisk halvøya østover til grensen mot Pakistan.
Habitatet består i hovedsak av sand- og mudderstrender langs kysten av fastlandet og på øyer, herunder laguner og avdekte korallrev, men fuglene er også observert på steinholdige strender.

Atferd

Krabbeeter eter hovedsakelig krabber (>95% i hekketiden), men også noen andre krepsdyr, bløtdyr og små virvelløse dyr fra tidevannssonen. Fisk blir dessuten av og til gitt til ungene.
Arten er trolig monogam hekker i kolonier på fra 2–3 til opp mot 100 par. Reirplassen legges ofte ei sandstrand på ei koralløy, ofte der det vokser omkring 50 cm høy vegetasjon. Redet er et ufôret kammer (en tunnel) som ligger 35–100 cm under bakken, av og til kun 60 cm langt, men mer vanlig 110–650 cm (i snitt 310 cm). Tunnelen blir av og til forlenget etter eggleggingen. Hunnen legger som regel kun ett egg, og bare sjelden to, og inkubasjonstiden tar cirka 32–33 dager. Klekkingen skjer nærmest synkront i kolonien. Avkommet har lang, grå dun og blir matet av begge foreldrene.
Steinar Imsen

Historiesyn

Steinar Imsen har framhevet norske bønder, i dansketiden, sin evne til å organisere seg og hvordan det kom til uttrykk i offentlige lokalstyret. Ifølge Imsen var det et samband mellom det lederskapet de der utøvde og de politiske aksjonene overfor myndighetene.   
I 1991 ga han ut boken om norske dronninger Fra Ragnhild Eriksdatter til Sonja. Her tematiserte Imsen hvordan dronningene kunne spille en politisk rolle ettersom det ikke var noe klart skille mellom det offentlige og det private. Boka har også ført til at Imsen ofte brukes som kilde i pressen i forbindelse med artikler om kongelige. 
Imsen var fra 2000 til 2003 redaktør for det store verket om Nidaros Erkebispedømmes historie, Ecclesia Nidrosiensis,  skrevet sammen med 18 andre forfattere. I dette verket påpeker Imsen at kirken var veletablert før kongedømmet ble konsolidert, og kirkens organisasjon i Norge varte også lenger enn det norske såkalt nasjonale kongedømmet i middelalderen. Bokas hovedtema er den sentrumsrolle som Nidaros erkebispesete hadde politisk, kulturelt og økonomisk. Ifølge Imsen hadde norsk middelalderforskning hatt «nasjonalstatens» vekst og fall i sentrum for interessen, noe som har ført til at kirkehistorien kun har vært interessant for historikerne i den utstrekning den har kunnet kaste lys over konge og stat. «Vi ser også tydelig at kirken mot slutten av middelalderen overtar for kongedømmet som bærer av ideen om Norge som «nasjonalstat». Olav Engelbrektsson var den siste erkebiskopen, men som formann i riksrådet var han også den siste samlende figuren for Norge som selvstendig rike. Derfor måtte han flykte fra landet i 1537».
Orrhodomala

Utbredelse

Slekten er kjent fra fossiler fra Miocen-tiden, fra Kina (16 - 11,6 millioner år siden).
Bårnås

Grenda

Bårnås tilhører Lunder sogn i Den norske kirke og sogner til Sokna skole. Stedet er mest kjent for sin nærhet til Holleia og den farlige avkjøringen fra riksvei 7 til Bårnås bru, ei bru som fører over til sørsiden av Sogna og grenden Tranby langs fylkesvei 177 til Bjerke ved Sokna. Avkjøringen ligger i en skarp kurve, med Bergensbanen like på oversiden. Fra Bårnås er det mulig å ta seg med bil nesten inn til Klomshue på Holleia.
I tidligere tider fantes det kolonialbutikk her, men denne er for lengst nedlagt. En elektrisk butikk som fantes på stedet ble flyttet til Hønefoss, der den fortsatt drives.
Området rundt Bårnås bru har i alle år vært svært utsatt for flom.

Gården

Bårnås nevnes ikke i gamle diplomer og jordebøker før i 1723, men gården er nok betydelig eldre enn dette. Kan hende er den ryddet omkring år 0. Den ligger under et framskytende berg og en ås, slik at navnet nok har med dette å gjøre. Navnen er således trolig sammensatt fra det norrøne uttrykket bergn og áss, altså berget i åsen i betydningen gården under berget i åsen. Gården er i dag delt i søndre og nordre Bårnås. Søndre Bårnås grenser til Nordre Gardhammar i Ytre Soknedalen. Bårnås har gårdsnummer 138 i Ringerike.
Tipicha

Utseende

Middelsstore, bredt ovale, mørkt metalliske skarabider.

Levevis

Larvene lever i råtten ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Onarheim

Onarheim er ei bygd som ligger på østsiden av øya Tysnes i Hordaland. Stedets postnummer er 5694. Her ligger Onarheim kirke. Stedet har også skole, Onarheim skule, som er fra 1957 og Onarheim barnehage.
Guldhaugen Sanatorium

Guldhaugen Sanatorium (innviet 26. februar 1918) i Harstad er et tidligere norsk sanatorium som behandlet pasienter som led av spanskesyken. Det ble drevet av Norske Kvinners Sanitetsforening. I 1933 ble sanatoriet utvidet fra de opprinnelige 20 til 40 sengeplasser. Sanatoriet var fortsatt i bruk i 1961. Bygningen ble revet i 1979.
I'll Never Smile Again

«I'll Never Smile Again» er en amerikansk sang fra 1939, skrevet av Ruth Lowe.
Den mest suksessfulle og mest kjente versjonen av sangen ble innspilt på plate av Tommy Dorsey and His Orchestra, mens Frank Sinatra og The Pied Pipers sto for syngingen. Den ble opptatt i the Grammy Hall of Fame i 1982.
Tommy Dorsey spilte inn sangen på nytt på platen V-Disc 582, også med Frank Sinatra som sanger.
Glen Miller and His Orchestra spilte også inn «I'll Never Smile Again» for RCA Bluebird.
En versjon med The Platters ble utgitt på singlen Mercury 71847 i 1961.
En doo-wopversjon med The Wanderers ble utgitt på singlen Cub K9094 i 1961.
Frank Sinatra gjeninnspilte den. Sangen ble utgitt på hans dobbelt-LP A Man and His Music (Reprise 2FS 1016) i 1965, komplett med en tro gjengivelse av celesta- og korakkompagnementet som karakteriserte innspillingen fra 1940. Den har blitt innspilt på plate av mange artister siden da og har blitt en standard. Den italiensk-amerikanske crossoverartisten Sergio Franchi gjorde en coverversjon på sitt album From Sergio – With Love (1967).
Eva (magasin)

EVA var Norges første magasin for kvinner 40+, og ble lansert av Aller-konsernet i september 2004, med et opplag på 25 870. Sjefredaktør var Kirsten Offerdal.
EVA var et livsstilsmagasin med artikler om aktuelle samfunnsspørsmål, reportasjer om reiser, opplevelser, helse, mote, egenpleie, interiør, hage, økonomi og mat- og vinstoff.
Magasinet kom ut 13 ganger årlig og hadde i 2008 et opplag på 26 961, opp fra 25 870 i 2007.

Nedleggelse

På styremøte den 25. februar 2009 ble det besluttet å legge ned magasinet. Siste utgave kom i april 2009.
Holck (adelsslekt)

Holck er en dansk uradelsslekt fra Sønderjylland, kjent siden 1378. Henrik Holck (1599–1633) trådte i krigstjeneste hos den tysk-romerske keiser, og ble utnevnt til keiserlig feltmarskalk i 1632 og til riksgreve i 1633. To linjer av slekten stammer fra hans sønner, som ble naturalisert som danske grever i 1676. Den ene linjen har siden 1772 ført navnet Holck-Winterfeldt. En annen gren stammer fra riksråd Christian Holck (1558–1641); hans sønnesønn, generalmajor Eiler Holck (1627–1696), ble i 1671 opptatt i friherrestanden som baron av Holckenhavn. Denne slektsgrenen har siden 1672 eid slottet og godset Holckenhavn.
Slektsmedlemmer har på ulike tidspunkt også bl.a. eid eiendommene Elingaard, Hørbygård, Eskildstrup, Hindsels, Vosnæsgård, Nysø, Egholm, Ravnholt, Støvringgård, Søgård, Holsegård og Ballegård i Sundeved mm.

Andre med navnet

Det finnes flere borgerlige familier med samme navn uten forbindelse til den sønderjyske adelsslekten. En av disse familiene fikk i 1810 dansk adelspatent som von Holck etter at kommandør i Søetaten Carl Christian Holck (1758–1816) og oberstløytnant Frederik Carl Ferdinand Holck (1761–1836) hevdet å nedstamme fra en norsk adelig slekt «Holck av Myklebust». De var sønnene til Oluf de Holck (1687) Oluf var sønn av Kirsten Holck av Myklebust (1656) direkte etterkommer av Olav Ingasson Holck (1205), halvbroren til Kong Haakon IV og Prins Sigurd Haakonsen og sønn av den legendariske Inga Fra Varteig og Birkebeinerhøvdingen Vegard Torbergsson Stein av Væradal (1185-1221) Etterkommere fra denne adelige linjen har forgrenet seg i mange forskjellige slekter, bla. Tønsberg slekten Bull (gjennom Holck-Nagel Grenen)
Vansö kyrkby

Vansö kyrkby er et tettsted i Strängnäs kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 202 innbyggere.
Jordvern

Norge

Hvert år blir det bygget ned store områder med matjord i både Norge og utlandet. I Norge har nedbyggingen, eller omdisponering av matjorda til andre formål enn matdyrking, de siste årene ligget på mellom 15 000 og 20 000 daa i året. 15 000 daa med matjord forsvinner altså hvert år, og det er det samme som 15 millioner kvadratmeter eller et areal større enn 2 000 fotballbaner.
Matjorden forsvinner gjennom at det blir åpnet for å ta arealet i bruk til andre formål enn matdyrking og jordbruksproduksjon. Mest matjord går tapt gjennom bygging av boliger, dernest fører ofte utbygging av industri og samferdselsutbygginger til at matjorda går tapt. Kommunene er det forvaltningsleddet som har det primære ansvaret for arealpolitikken, og forvaltningen skjer gjennom flerårige reguleringsplaner og kommuneplaner som rulleres jevnlig. Lokalpolitikere avgjør hvilke areal som skal brukes til ulike samfunnsformål. Avgjørelser kan ankes videre til fylkesnivå, eller i enkelte tilfeller til statlige organ.
Jordvern tar utgangspunkt i at dyrket og dyrkbar jord er en begrenset og verdifull ressurs som er uerstattelig. Tre prosent av Norges landareal blir regnet som dyrket eller dyrkbar jord. En tredjedel av dette igjen kan benyttes til dyrking av korn, mens resten er best egnet til gressdyrking. Jordressursene ligger spredt over hele landet i dalbunner og langs fjorder og kystlinjen. Mye av den beste matjorden ligger rundt dagens byer, som ofte ble grunnlagt nettopp i dette området fordi matjorda egnet seg bra til å dyrke mat til befolkningen. Derfor er det ofte også i disse områdene at konflikten rundt nedbygging av matjord og jordvern er størst.
Nedbyggingen av matjorden var i 2008 på 14.945 daa, derav 7 900 daa dyrket mark og 7045 daa dyrkbar mark. I 2007 ble 15.121 daa matjord bygget ned, fordelt på 8510 daa dyrket og 6611 daa dyrkbar mark. Stoltenberg-rødgrønne regjeringen hadde satt seg et mål om å halvere nedbyggingen i forhold til 2004-nivå. For å nå dette målet må nedbyggingen av dyrket jord ned i 5 700 daa i året.
Organisasjoner som kjemper for jordvern er ofte knyttet til miljø eller jordbruk. De mest sentrale er Norges Bondelag, Norsk Bonde- og Småbrukarlag, Naturvernforbundet og Natur og ungdom. I tillegg finnes det aktive jordvernforeninger både i Rogaland og Vestfold. De politiske partiene er i ulik grad villige til å prioritere jordvern høyest når hensynet til jordvern kommer i konflikt med andre samfunnsformål. Partiene på høyresiden, med Høyre og Fremskrittspartiet i fremste rekke, tar til orde for mer markedsstyring og mindre regulering i arealpolitikken. Det innebærer i praksis ofte at jordvernet må vike til fordel for utbygging av boliger og veier. I den andre enden av skalaen finner en Senterpartiet, Miljøpartiet De Grønne og oftest Sosialistisk Venstreparti, som oftere lar hensynet til jordvernet veie tyngst. Også Kristelig Folkeparti og Venstre er opptatt av å beskytte matjorden mot nedbygging, mens Arbeiderpartiet sjeldnere lar jordvernet få førsteprioritet.
Tophit

Tophit er et russisk musikkprosjekt lansert i 2003. Tophit utarbeider hitlister for musikk og distribuerer nye sanger, musikkvideoer og medieinnhold til radio- og tv-kanaler. Selskapet utarbeider flere hitlister for både Russland og Ukraina, basert på airplay og YouTube-avspillinger. Hitlistene er ukentlige og oppdateres hver onsdag. Den første singellisten ble publisert 23. november 2003, og den første sangen som toppet listen, var «Океан и три реки» («Okean i tri reki», hav og tre elver) med artistene VIA Gra og Valerij Meladze.
Tophit har et omfattende samarbeid med over 420 radiokanaler verden over, samt musikkselskaper som Universal Music, Warner Music, Sony Music Entertainment.  Selskapet har også full åpenhet over hvordan de utarbeider hitlistene, noe som gjør at Tophit ofte anses som en troverdig kilde for å vurdere en artists eller sangs popularitet i Russland. Universal Music har kalt Tophit.ru for det mest troverdige nettstedet som monitorerer Russlands radio- og musikkverden. Selskapet står også bak flere musikkfestivaler og musikkprisutdelingen Top Hit Awards.

Hitlister

Selskapet utarbeider syv ukentlige hitlister, både nasjonale og regionale. Listene utarbeides ved å bruke avspillingsdata fra over 400 radiokanaler i Russland, Ukraina, tidligere sovjetstater, Baltikum, Tyskland, Israel, Spania, Storbritannia og USA. I tillegg brukes avspillingsdata fra musikkvideoer på YouTube i Russland.