google/wiki40b huggingface dataset:
Billie Joe Armstrong

Barndommen

Billie Joe vokste opp i Rodeo i California, som den yngste av seks barn. Faren hans, Andy Armstrong, var en pensjonert Minor League Baseball-kaster, som jobbet som lastebilsjåfør og jazz-musiker. Han døde av strupekreft 16. september 1982, da Billie Joe var 10 år.
Billie Joes interesse for musikk startet i en ung alder. Han spilte inn en sang, «Look For Love», da han var 5 år gammel. Som tenåring var han mest interessert i metalrock, men fattet etter hvert interesse for punk etter å ha hørt Sex Pistol-sangen «Holidays In The Sun». 
Billie var elev på John Swett High School. Før han senere ble elev på Pinole Valley High School og senere droppet ut den 16. februar 1990 for å satse på musikken. Han fikk kallenavnet «Two Dollar Bill» fordi han solgte hasj for 2 dollar.

Sweet Children og Green Day

I 1987 startet Billie Joe bandet Sweet Children med bestevennen Michael Ryan Pritchard aka Mike Dirnt. Da var John Kiffmeyer aka Al Sobrante trommeslager i bandet. Navnet Green Day fikk de etter at Al Sobrante hadde det skrevet på jakken sin. De fikk sin første platekontrakt med Lookout! Records samme år, og ga ut 1,039/Smoothed Out Slappy Hours.
Så sluttet Al Sobrante i bandet for å gå på College, og ble etterhvert erstattet med Frank Edwin Wright III aka Tré Cool som fikk sin debut på deres andre album Kerplunk!. 
Green Day fikk etter hvert platekontrakt med Reprise Records og ga ut Dookie i 1994. Dette var albumet som gjorde dem verdenskjent. Albumet solgte 10 millioner kopier bare i USA. 
Billie Joe er også medlem av de litt mindre kjente bandene Foxboro Hot Tubs og Pinehead Gunpowder. Det har vært liten tvil om at Armstrong har vært travel i musikkverdenen: Han har co-skrevet for The Go-Gos (”Unforgiven”), sunget med Penelope Houston (”The Angel and The Jerk og “New Day”), co-skrevet en sang med Rancid (“Radio”), sunget bakgrunns-vokal med Melissa Auf Der Maur på Ryan Adams ”Do Miss America”, og spilt inn lead-guitar med Green Day for 2 sanger, hvor de var bakgrunns-band for Iggy Pop på hans ”Skull Ring” albumet. 
Armstrong har også produsert et album med The Riverdales, og det er også blitt hevdet at Billie skal være et medlem i bandet The Network.

Personlige liv

Billie Joe møtte sin kone, Adrienne Nesser, i Minneapolis. De gikk på stevnemøte sammen i en periode, før de giftet seg den 2. juli 1994. Dagen etter bryllupet fant Adrienne ut at hun var gravid. Deres første sønn, Joseph «Joey» Marciano Armstrong, ble født 28. februar 1995. Tre år senere, den 12. september 1998, ble en annen gutt, Jakob Danger Armstrong, født.
Han har også startet sitt eget plate-selskap, Adeline Records, med kona Adrienne Armstrong og noen venner.
Billie Joe omtaler seg selv som biseksuell.
Ferjesambandet Kongshus–Mikkelsby

Kongshus–Mikkelsby er et fergesamband på fylkesvei 883 over Årøysundet i Finnmark, mellom Kongshus ferjekai på Årøya og Mikkelsby ferjekai på fastlandet i Alta kommune. Strekningen drives av Altafjord Oppdrett AS.
Ferjestrekningen er 2,4 km, med en overfartstid på 10 minutter, og den blir betjent av MF «Skaget», med 6 avganger daglig i hver retning om hverdagen. 2012 var årsdøgntrafikken 34 kjøretøyer.
Gaffeltruck

En  gaffeltruck eller motvektstruck eller truck er en maskin utviklet for å flytte gods ved hjelp av to stålgafler som plasseres under lasten. Gaffeltrucken ble oppfunnet i 1920 av girkasseprodusenten Clark (nå Clark Material Handling Company) for å kunne flytte tungt gods.
Senere er det kommet andre produsenter, bl.a Toyota. Men også Clark, Doosan, Hyundai, Jungheinrich, Mitsubishi, Still, Ausa og Kalmar er velkjente merker i Norge.
Mange gaffeltrucker er drevet av en forbrenningsmotor, spesielt motvektstrucker. Tidligere ble det brukt en del bensindrevne trucker, disse er ikke lenger tillatt i Norge. Nå drives forbrenningsmotorene med diesel eller propan som drivstoff. Gaffeltrucker som brukes innendørs er av hensyn til faren for avgassforgiftning utstyrt med batteridrevet elektrisk motor og hydraulikkpumpe.

Virkemåte

De vanligste typene trucker er konstruert omtrent på samme vis. De tyngste delene av trucken er plassert langt bak, som motor, batterier osv. Samtidig er forhjulene plassert langt fram. Dermed kan trucken klare tunge løft uten å vippe forover. Forhjulene er dessuten kraftige, slik at de skal tåle den samlede tyngde av både truck og last.
Truckene har sving på bakhjulene, og disse er relativt små. Ved at styringen er lagt til bakhjulene blir trucken mer manøvreringsdyktig, og enklere å bruke i trange omgivelser.
De to gaflene er festet på et tårn, der de kan heises opp og ned. Derved kan lasten løftes og senkes. Tårnet kan også bikkes forover eller bakover, tiltes. En av fordelene med dette er at last kan sikres bedre. Når tårnet bikkes bakover vil lasten lene seg mot tårnet, og ikke velte forover. Slike operasjoner med tårnet kan også være nyttige ved finmanøvrering der løft skal på plass i eller lirkes ut av trange lasterom. Da kan løsningen ofte være «å ta'n på tilten». 
Det fins mye ekstrautstyr til gaffeltrucker. I en del arbeidsoperasjoner brukes gaffelforlengere. Det er lange, løse, hule gafler. Ved å kjøre truckens egne gafler inn i hulrommene får man lenger rekkevidde. Forlengere gir mulighet til å løfte last med større volum. Man kan dessuten nå last som står lenger unna trucken, eksempelvis paller som er plassert langt inne på en lasteplan.
Villads Nielsen

Villads Nielsen Adamsen / Vilhadius Adamius (født i Randers omkring 1564, død i Bergen, trolig i mai 1616) var en lege (ordinario medicus) med kongelig kanoni i Norge, nærmere bestemt Bergen fra 1603. Bergen var på den tiden Nordens største by.

Utdannelse

Villads Nielsen var sønn av sognepresten i Randers, Niels Adamsen. I studietiden reiste han i Europa som ledsager for en adelsmann. Dette var en ikke uvanlig måte for ikke-adelige å finansiere sine studier på. 
I 1592 ble Nielsen immatrikulert i Padova. Han var også innom universitetene i Siena og Rostock. Etter at han kom tilbake til Danmark, ble han i 1597 rektor i Randers. 
Han kom til Bergen 1599 og etablerte seg med legepraksis. Han giftet seg med Dorothea Andersdatter Fos, datter av biskop Anders Foss.
I 1603 ble Nielsen den andre som ble promovert som doktor ved det medisinske fakultet ved Universitetet i København. Det skjedde etter at han forsvarte teser forfattet av Thomas Fincke. Først 50 år senere ble det vanlig at doktorander forfattet sine avhandlinger selv. 
Villads Nielsen latiniserte navnet sitt til Vilhadius Adamius. Det er farens patronymikon – Adamsen – som er brukt som etternavn.

Bevilling fra kongen, lønn fra kronen

Christian IV gav i 1603 Villads Nielsen bevilling til å virke som lege og gav løfte om at han skulle få det første kanoni som ble ledig ved domkirken. Det betød at han skulle få disponere inntektene fra kirkens gods, altså en slags offentlig ansettelse med avlønning fra kronen.
Nielsen hadde praktisert som lege i Bergen fra 1599. Da kongen intervenerte i 1603, var det på bakgrunn av Adamsens innsats under pesten i 1599 og 1600. En av byens tre leger rømte landet. En annen stengte seg inne i huset sitt. Men tredjemann, Villads Nielsen, hjalp syke og døende i de to årene pesten varte. Han beskyttet seg med en kappe og et ansiktsbind innsatt med urter. Bevillingen var en belønning og skulle sikre at Adamsen forble i Nordens største by.

Første ansatte i det offentlige helsevesen?

Flere leger med universitetsutdannelse hadde tidligere hatt kongebrev for å drive legepraksis i Norge før Nielsen. Dr.med. Jens Pedersen Skjelderup slo seg ned i Bergen omkring 1557, men ble etter kort tid utnevnt til biskop. I 1599 hadde en annen lege i Bergen, Henrik Høyer, fått et kanoni. Ingen av disse legene var embetsmenn. Likefullt er det bevillingen til Villads Nielsen som av daværende helseminister Gudmund Hernes i 1997 ble valgt som utgangspunkt for feiringen av 400-årsjubileum for det offentlige helsevesenet i Norge og Nielsen er derfor i ettertid blitt ekstra interessant. Men de første hospitaler fikk vi for mer enn 600 år siden, og det er 700 år siden kong Håkon Magnusson hadde sin personlige lege, en livlege.
Elevtinget

Elevtinget er Elevorganisasjonens landsmøte, det nest største landsmøte i Norge (etter LO). Elevtinget avholdes hvert år i mars og er det høyeste organet i Elevorganisasjonen.
På Elevtinget deltar opp til to representanter fra hver medlemsskole og basisgruppe, en delegat med tale- forslagsrett og stemmerett og en observatør med tale- og forslagsrett. Elevtinget har de siste årene hatt over 550 deltagere. Elevtinget vedtar hvert år organisasjonens vedtekter, politikk og arbeidsprogram i kommende periode. Det er også valg av leder, sentralstyre, valgkomite, Operasjon Dagsverks styre, OD-prosjekt og Desisjonskomite.
Sankt Vladimirs orden

Sankt Vladimirs orden (russisk: Орден Святого Владимира) var en russisk orden. Den ble innstiftet 22. september 1782 av keiserinne Katarina II i anledning tjueåret for hennes regjering. Ordenen er oppkalt etter Vladimir den hellige, storfyrste av Kiev. Sankt Vladimirs orden skulle belønne livslang fortjenstfull innsats, sivil eller militær, samt fremragende fortjenester av keiserriket. Ordenen kunne også tildeles utlendinger, men dette forekom sjeldent. Ordenen rangerte som nummer fire i det russiske ordensvesenet, etter Sankt Georgsordenen, men før Aleksander Nevskij-ordenen. Ordenen opphørte som følge av keiserrikets fall i 1917.

Insignier

Ordenstegnet for Sankt Vladimirs orden besto av et rødemaljert kors med utbøyde armer. Begge sider av korset var rødt. Midtmedaljongen var svart med bokstavene СВ, helgenenes initialer, plassert på en kronet, fyrstelig hermelinskappe. Baksiden bar en innskrift med innstiftelsesdatoen. Ordensstjernen hadde åtte tagger og var av sølv og forgylt sølv. Midtmedaljongen bar det utbøyde korset, i denne sammenheng med initialene «CPKB», omgitt av en rød bord der ordenens motto, «девиз ордена: ПОЛЬЗА, ЧЕСТЬ И СЛАВА», var innskrevet. Ordensbåndet var svart med røde striper.
Ordenstegnene kunne utstyres med forskjellige tilleggstegn. Mest vanlig var sverd, for militære fortjenester. Andre tilleggstegn var tall som indikasjon på antall tjenesteår.

Tildeling

Sankt Vladimirs orden nøt høy anseelse, fordi den var en orden som måtte fortjenes personlig. Ordenen ble ikke tildelt noen automatisk, heller ikke medlemmer av tsarfamilien. Tildeling skjedde etter keiserens ønske og vilje.
Fra innstiftelsen i 1782 til det keiserlige ordensvesens fall i 1917 ble 1. klasse av Sankt Vladimirs orden tildelt omkring 800 personer. Blant dem som ble hedret med ordenens øverste klasse var framtredende vitenskapsmenn, forfattere, poeter og statsmenn. Storkors, eller 1. klasse, ble også tildelt rikets aller høyeste sivile embetsmenn, samt generaler og admiraler. En av disse var admiral Fabian Gottlieb von Bellingshausen, som utforsket sørishavet.
Offentlige tjenestemenn måtte ha en tjenestetid på minst 40 år bak seg før en kunne vente seg tildeling av ordenen. Det var vanligere å bli tildelt ordenen etter 50 års tjeneste. For mange innebar utnevnelse til Sankt Vladimirs orden også tildeling av adelskap, da mange mottagere av denne ordenen i utgangspunktet ikke var adelige. Fram til år 1900 medførte tildeling av 3. og 4. klasse arvelig adelskap, etter dette året kun personlig adelskap. Ordenens 3. og 4. klasse ble vanligvis tildelt statstjenestemenn etter 25 til 30 års tjeneste. 4. klasse ble tildelt for militær tjeneste av bestemt lengde eller omfang.
Sankt Vladimirs orden ble bare unntaksvis tildelt utlendinger. I 1916 ble ordenen tildelt Serbias statsminister Nikola Pašić.
Veddige

Veddige er et tettsted i Varberg kommune i Hallands län i Halland i Sverige. Det ligger ved elva Viskan, cirka 20 kilometer nord for Varberg. I 2010 hadde tettstedet 2 045 innbyggere.
Genitiv

Genitiv i norsk

Det er uenighet om norsk har genitiv som fungerende kasus i dag.
Genitivskasus opptrer blant annet i faste uttrykk som «til bords», «til fots» og «til fjells». Dette kalles «genitivsuttrykk». Man finner imidlertid også genitiv i former som slutter på -ens (dødsens og havsens) og i sammensetninger.

Genitiv som kasus i norsk

Det man tradisjonelt betegner som genitivform, blir i andre grammatikksystemer betegnet som klitikon.

Sammensetninger

E-en som binder sammen mange substantiver til å bli et sammensatt ord, har sitt opphav i genitiv flertall av substantiver (-a, som utviklet seg til å bli -e). Denne kan man se i ord som mannemot, flokkevis og guttebarn. Noen ord har s som bindeledd, for eksempel i morsmål, kveldsmat og årstall. I noen tilfeller kan man også se at e angir flertall mens s angår éntall, som i gudstro (troen på én gud) versus gudetro (troen på flere guder).
Ved bruk av stedsnavn i faste forbindelser står substantivet gjerne ubøyd, som i Oslo rådhus og Bergen by.
Å bytte ut s-endelsen med «sin» eller liknende former kalles for garpegenitiv.

Diskusjon rundt genitiv i norsk

Det er en viss uenighet rundt hvordan genitiv skal klassifiseres i norsk grammatikk. Dette gjelder for så vidt også for engelsk. Mens The Cambridge Grammar of the English Language (2002) og Riksmålsgrammatikk (1986) konkluderer med at genitiv er en kasus i engelsk, konkluderer eksempelvis Norsk referansegrammatikk (1997) og Norsk morfologi (1993) med at det dreier seg om et klitikon eller et bøyingsaffiks.

Genitiv som fungerende kasus

Andre grammatikere mener at genitiv er en fungerende kasus. De fremholder at genitiv kan settes til enkeltord (og da kun substantiver), eller til substantivfraser. Når s-en settes til en substantivfrase, kalles den ofte «genitivsfrase».
I boken Riksmålsgrammatikk er genitiv er oppført som eneste kasus i fortsatt bruk i normert norsk, og det blir oppgitt at genitivendelsen kun skal settes til siste ord i gruppen når genitiv blir benyttet i ordgrupper.

Genitiv på tysk

I tillegg til det som gjelder for norske genitivformer, har tysk også såkalt partitiv genitiv, som angir at et substantiv er en del av en større mengde, for eksempel «Ein Teil der Kinder» (endel el. en del av barna).
Polynevropati

Synonymer

Polynevropati omtales også som polynevritt, perifer nevropati, nervebetennelse.

Forekomst

Forekomsten i befolkningen generelt er funnet å være 2-3%, men blant personer over 55 år var den 8%. Disse tallene inkluderer ikke skader på de perifere nervene.

Epidemiologi

Polynevropati forekommer hyppig og er et viktig sykdomskompleks. Det finnes en lang rekke forskjellige former for polynevropati, de mest hyppigst forekommende er diabetes polynevropati og alkoholisk polynevropati.

Etiologi

Det er mange forskjellige årsaker til polynevropati, og sykdomsvariantene inndeles gjerne etter etiologi. Det er fortsatt en stor andel av pasientene hvor man ikke er i stand til å avklare årsaksforholdene, denne gruppen omtales som kryptogen polynevropati.

Klinisk undersøkelse

En allmenn klinisk undersøkelse, sammen med anamnese, er ofte nok til å avklare etiologien ved polynevropati.

Elektromyografi

Denne undersøkelsen vil kunne demonstrere denervering av muskulaturen, ofte allerede tidlig i sykdomsforløpet, og kan brukes til å avgrense polynevropati fra myopatier.

Nevrografi

Denne undersøkelsen brukes til å måle ledningshastighet i sensoriske og motorisk nervebaner i perifere nerver. Sensorisk påvirkning er til stede i veldig tidlige stadier av sykdommen. Motorisk påvirkning kan også være betydelig påvirket, selv om biopsi-undersøkelser kun viser diskrete forandringer i myelin-skjedene. Ved å undersøke breddevariasjon i distribusjonen av ledningshastighetene kan man øke sensitiviteten ved undersøkelsen. Denne teknikken kan også brukes til å avgrense polynevropati fra polyradikulitt.

Somatosensorisk evokerte potensialer

Undersøkelse av somatosensorisk evokerte potensialer brukes til å påvise affeksjon av bakstrengene i ryggmargen.

Nerve-biopsi

Biopsi av muskulature kan avdekke tilstedeværelse av nevrogen muskelatrofi eller vaskulitt-forandringer.

Undersøkelse av cerebrospinalvæske

Lumbalpunksjon og undersøkelse av cerebrospinalvæske gir sjelden tilleggsinformasjon, i det man vanligvis finner normale forhold i cerebrospinalvæsken, eventuelt uspesifikk forhøyet protein-innhold, f.eks. ved diabetisk polynevropati og Refsums sykdom.

Behandling, prognose

Behandling og prognose avhenger av den angjeldende polynevropatis etiologi. Behandlingen kan være målrettet mot årsaken til sykdommen (f.eks. bedre metabolsk kontroll ved diabetes mellitus), eller symptomrettet (f.eks. smertestillende).
Radioten

Radioten er en klassisk episode fra 1976 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn NRK fra 1972 til 2002.

Handling

Fleksnes er en ivrig radioamatør og har skaffet seg venner i hele verden. Han forstår muligheten å kunne utnytte eteren i menneskehetens tjeneste. Men hva gjør han når han peiler inn et menneske i nød på eteren?

Trivia

Begrepet LA8PV er et amatørradiolisenskallesignal gjort kjent av Rolv Wesenlund i denne episoden. Kallesignalet var på den tiden ikke i bruk, og Post- og teletilsynet valgte derfor å reservere det, men ved en feil ble feil kallesignal holdt av og LA8PV ble tildelt til radioamatør Knut Kolstad fra Molde. Knut Kolstad byttet i 2008 kallesignal til LA2WRA, og LA8PV er nå ikke lenger i bruk.
Burrard gasskraftverk

Burrard gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Britisk Columbia i Canada. Det har en installert produksjonskapasitet på 960 MW fordelt på 6 kokere / turbiner. Anlegget ble utbygd i 1962–1975. Brenselstypen er naturgass.
Pydna

Pydna (gresk: Πύδνα) var en gresk by i oldtidens Makedonia, den viktigste i Pieria. Dagens Pydna er en liten by og en tidligere kommune i den nordøstlige delen av prefekturet Pieria. Siden reformene av lokalstyret i 2011, er byen en del av kommunen Pydna-Kolindros, hvor den er en kommunal enhet. Byen er lokalisert nord for Larissa, nordøst for Katerini, østsørøst for Veria og vestsørvest for Thessaloniki.
Pydna er lokalisert på fruktbart jordområde nord for sletten i Pieria. Åser og fjell dominerer i vest mens strender og Thermaikosbukta dominerer i øst. Pydna er forbundet med motorvegen GR-1/E75 gjennom dens trafikkmaskin til vest og i landsbyen Kitros 6 km sørvest for dagens Pydna. Den gamle romerske hovedvegen Via Egnatia gikk gjennom Pydna.

Oldtidens Pydna

Pydna var allerede en del av det makedonske kongeriket under Aleksander I av Makedonia. Athen forsøkte uten å lykkes å beleire byen i 432 f.Kr. og forsøkte på nytt i 410 f.Kr., men Arkelaos I av Makedonia forviste athenerne og forflyttet befolkningen til det makedonske innlandet, muligens ved stedet til dagens Kitros. Imidlertid ble det gamle stedet befolket på nytt tidlig på 300-tallet f.Kr. Athen, under ledelse av Timotheos, erobret Pydna i 364-363 f.Kr., men bare for å miste den igjen i 357 f.Kr. til Filip II av Makedonia. Pydna forble da en del av det makedonske kongeriket fram til den ble erobret av romerne. I 317 f.Kr. søkte Aleksander den stores mor Olympias tilflukt bak byens forsvarsmurer for å slippe unna Kassandros' vrede, noe hun pådro seg grunnet hennes intriger mot Filip III Arrhidaios og hans hustru. Kassandros beleiret byen og greide å erobre den i løpet av våren 316 f.Kr.
I slaget ved Pydna den 22. juni 168 f.Kr. mellom Den romerske republikk og Kongeriket Makedonia beseiret den romerske general Aemilius Paulus den makedonske kong Perseus, og således avsluttet styret til antigoniddynastiet over Makedonia.

Dagens Pydna

Dagens by Pydna har barne- og videregående skoler, banker, et postkontor, sportsfasiliteter, strender lokalisert i øst og den tradisjonelle greske plateia, by- og landsbyplasser, plateies.
Befolkningen utgjorde i 1981 antallet 1 882, og ti år senere hadde den gått noe tilbake, 1 789. For hele kommunen som helhet utgjør den per 2001 til 4 012.
Afrikamesterskapet i friidrett 2012

Bakgrunn

Dette var første gang Afrikamesterskapet ble arrangert i Benin.
Evangelisk Orientmisjon

Evangelisk Orientmisjon (EOM), tidligere Den Norske Kinamisjon er en norsk tverrkristelig protestantisk misjonsorganisasjon. Misjonsorganisasjonen er grunnlagt i Christiania (Oslo) i 1889, som resultat av et besøk av engelske James Hudson Taylor, stifteren av China Inland Mission (CIM).

Historie

Evangelisk Orientmisjon har sitt utspring i misjonsvekkelsen sent på 1800-tallet og et norgesbesøk av pionermisjonæren James Hudson Taylor, som hadde en nød og et ønske om å gå inn i indre deler av Kina, områder ingen andre protestantiske misjonsorganisasjoner tidligere hadde vært. De fleste holdt seg til de kystnære områdene. Misjonsorganisasjonen han startet fikk navnet China Inland Mission.
Evangelisk Orientmisjon het opprinnelig Den Norske Kinamission, men var først bedre kjent som Kristianiakomiteen, Hudson Taylor og hans norske støttespilleres ønske var å opprette et misjonærselskap av samme slag som hans eget, CIM, der alle de nordiske land skulle være med. Navnet skulle være Den skandinaviske Kina-Innlandsmission.
Da dette ikke lot seg realisere, organiserte de tre norske støttespillerne Otto Treider, Jørgensen og Hans Guldberg en egen gruppe, som ble kjent som Kristianiakomiteen.
De var i kontakt med Ole Næstegaard som reiste til Kina på eget initiativ i 1888, støttet av mange misjonsvenner. Men han ville ikke ha noe med Kristianiakomiteen å gjøre fordi denne hadde gått sammen med det ulutherske CIM.
Misjonsarbeid i Shansi, Kina, fra 1889 og i Japan fra 1951 – da navnet ble endret til Evangelisk Orientmisjon (EOM).
Albert Lunde var formann 1917-1937.
Physcaeneura

Utseende

Middelsstore (vingespenn 35-40 millimeter) sommerfugler med et karakteristisk fargemønster. Vingene er hvitgule med brune kanter, på undersiden er det bredt kantet med tette, korte, brune tverrstreker. Langs vingenes ytterkant er det en rad av oransje ringer.
Den vanligste arten, Physcaeneura panda, er brun på oversiden og ser dermed ut som en mer "vanlig" ringvinge.

Levevis

Disse sommerfuglene lever på savanner, der larvene utvikler seg på ulike gras. Som vanlig for ringvinger flyr de lavt over bakken, ganske langsomt og vinglete.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Afrika.
Mariusz Stępiński

Landslaget

2. februar 2013 fikk han sin første landskamp for Polen mot Romania.
Han ble tatt ut i Polens EM-tropp til EM i Frankrike 2016.