google/wiki40b huggingface dataset:
Føre-var-prinsippet

Føre-var-prinsippet (engelsk: The precautionary principle) er et prinsipp for hvordan politiske beslutningstakere og andre samfunnsaktører – og enhver borger – kan forholde seg til usikre virkninger av egne handlinger. På norsk har prinsippet lånt ordlyden fra ordtaket «Bedre føre var enn etter snar».

Historie

Flere forskere plasserer opphavet til føre-var-prinsippet i Tyskland på 1970-tallet, da et «Vorsorgeprinzip» ble gjort gjeldende i en ny lov om luftkvalitet og luftforurensning. Nordsjø-traktatene (Bremen 1984, London 1987, Haag 1990, Esbjerg 1995) er tidlige eksempler på internasjonale traktater der føre-var-prinsippet er blitt anvendt. I London-erklæringen fra 1987 heter det: «...for å beskytte Nordsjøen mot mulige ødeleggende virkninger av de farligste stoffene, er en før-var-tilnærming nødvendig, som kan kreve tiltak for å begrense utslipp av slike stoffer selv før en årsakssammenheng er fastslått med vitenskapelig sikkerhet».
Fullt gjennomslag i internasjonal sammenheng fikk føre-var-prinsippet med Rio-erklæringen i 1992, der det heter: «For å beskytte miljøet skal statene ut fra egne forutsetninger gjøre utstrakt bruk av føre-var-prinsippet. Der det er trusler om uopprettelig skade, skal mangel på full vitenskapelig sikkerhet ikke brukes som grunn for å utsette kostnadseffektive tiltak for å hindre miljøforringelse.»
I 2000 kom EU med en større utredning om føre-var-prinsippet. Her heter det: «Føre-var-prinsippet anvendes der vitenskapelige bevis er mangelfulle eller usikre, eller der forskningsresultater er uten konklusjon og vitenskapelige vurderinger gir rimelig grunn til bekymring for at mulige skadevirkninger på miljø, mennesker, plante- og dyrehelse kan være uforenlig EUs høye krav til beskyttelse.»

Relaterte begreper

Føre-var-prinsippet hører med i samme begrepsgruppe som «signifikant», «nivå som ikke gir bekymring» (eng.: «level of no concern») og laveste akseptable dose (eng.: LAEL). For disse tre siste begrepene foreligger det relativt faste konvensjoner om hvilken vekt som skal legges på de ulike hensyn. For å beregne LAEL-doser brukes såkalte «sikkerhetsfaktorer». En sikkerhetsfaktor på 10 ble for eksempel brukt for å beregne LAEL av krom (IV) fordi kilden for noen opplysninger var usikker. Dersom en kost/nytte-analyse inneholder elementer som ikke måles i kroner, vil også denne analysen måtte inneholde preferanser (ofte formulert som vekter) basert på etiske og politiske holdninger. Føre-var-prinsippet vil i en slik analyse medføre at vektene for negative og usikre konsekvenser får stor vekt. Det er vist at vekter som kan være naturlige for små konsekvenser under visse generelle betingelser gir uakseptable resultater for store konsekvenser.
McAfrika

McAfrika var en hamburger solgt av McDonald’s. Den var i salg i Norge og i enkelte andre europeiske land, og mottok sterke negative reaksjoner i det norske markedet i 2002.
Hamburgeren var en del av kjedens «verden rundt»-kampanje, der nye hamburgere oppkalt etter land og verdensdeler var i salg en begrenset tid. De to første gangene McAfrika var i salg skapte den ingen negative reaksjoner, men da den for tredje gang ble nylansert høsten 2002 skjedde det til samme tid som mange land i det sydlige Afrika var rammet av en sultkatastrofe.
Flere norske bistandsorganisasjoner reagerte sterkt på at produktet ble satt tilbake på menyen samtidig som deler av Afrika var rammet av sult, og organisasjonene Redd Barna, Kirkens Nødhjelp, Norges Røde Kors, Plan og CARE Norge krevde at McDonald’s gav deler av fortjenesten til hjelpearbeid. Samtidig fikk McDonald’s støtte i det norsk-afrikanske miljøet, og Organisasjonen mot offentlig diskriminering og Afrikan Youth in Norway trakk frem at Afrika var mer enn bare sult og at det var positivt at navnet Afrika ble brukt i positiv sammenheng.
På tross av krav om at hamburgeren måtte trekkes fra markedet skjedde ikke dette. McDonald’s gikk derimot inn i et samarbeid med bistandsorganisasjonene, der de fikk lov til å dele ut dele ut informasjonsmateriale og sette ut innsamlingsbokser i restaurantene som solgte McAfrika.
Cochabamba

Cochabamba-saken

Byen kom  i norske mediers søkelys etter at tre unge norske kvinner ble arrestert for smugling av narkotika den 19. mai 2008.
Grunnkretser i Selje kommune

Grunnkretser i Selje kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Selje kommune, Sogn og Fjordane, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Tysklands forente storlosjer

Tysklands forente storlosjer (tysk: Die Vereinigten Großlogen von Deutschland) er en sammenslutning av fem storlosjer innenfor frimureriet i Tyskland, som er anerkjente som regulære av Englands forente storlosje. Forbundet består av omkring 470 losjer, er den største sammenslutning av frimurere i Tyskland, og har omkring 14.100 medlemmer.
Forbundets losjer tar kun opp menn som medlemmer, men har vennskapelige forbindelser med Den tyske storlosje for kvinner.
Orphnus

Utseende

Små til ganske store (5-25 millimeter), bredt ovale, brune til svarte skarabider. Antennene er 10-leddete. Pronotum kan ha opphøyde knøler eller være uthulet i midten, hannene hos noen arter har en knøl eller et horn i pannen. Beian er kraftige med brede tenner på for-leggene og lange sporer på bakleggene.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse billene, som har et mer eller mindre underjordisk levesett. De voksne billene er ikke flygedyktige.

Utbredelse

De aller fleste av artene lever i Afrika, men det finnes også seks arter i det sørlige og sørøstlige Asia.
Francesco Solimena

Liv og verk

Francesco Solimena ble født i Canale di Serino, som ligger nær Avellino. Han kom fra en slakt med flere malere. Han kom tidlig i lære hos sin far, Angelo Solimena, og sammen lagde de flere verk, blant andre «Den hellige Kyril av Alexandrias visjon» foran Domenico-kirken i Sofra.
Han bosatte seg i Napoli i 1674, der hans aktive malestudio dominerte i Napoli fra ca. 1690 og de nærmeste 50 årene. Han hadde en konvensjonell stil, men er svært vel ansett, på nivå med barokkens mestere som Luca Giordano, Giovanni Lanfranco og Mattia Preti. Solimena brukte mye av stilen til Mattia Preti, med hans varme skyggelegging med bruntoner. Solimena malte mange fresker i Napoli, altertavle, bryllupsmalerier, men også et og annet maleri med mytologiske tema, samt portretter. Noen detaljer som typisk kjennetegner hans verker er trapper, hvelvinger, rekkverk og søyle, noe som bidrar til å vende oppmerksomheten mot selve figuren i bildet. Kunsthistorikere har stor glede av å finne igjen modeller fra andre verker som han har imitert og bakt inn i sine egne malerier. I hans mange forarbeider som fortsatt finnes er det gjerne blandet ulike teknikker, ved at han blander penn og blekk, kritt og vannfarger.
Selv om han tilbragte det meste av sitt liv i Napoli, var han i 1702 i Montecassino og i 1700 og i 1707 i Roma. I Napoli virket han først hos Francesco di Maria. 1723–28 var han i Wien og malte der for det meste for prins Eugen. 
Et typisk eksempel på hans detaljerte og forseggjorte allegoriske «maskiner», som virkelig viser hvordan han behersket det clair-obscure, er verket «Herskerallegori» (1690), som i dag befinner seg på Eremitasjen i St. Petersburg. 
Solimena ønsket at hans sønn Orazio skulle få en karriere innen jus. Sønnen mottok sin doktorgrad innen jussen, men fortsatte i stedet å bli maler, som sin far.
Hans store atelier ble et dominerende akademi og en samlingsplass for kunstnere, midt i Napolis kulturliv. De mest berømte av hans elever er Corrado Giaquinto, hans sønn Orazio og Sebastiano Conca. Den skotske portrettmaleren Allan Ramsay tilbragte tre år i Solimenas studio. Blant de andre av hans tallrike elever kan nevnes Francesco de Mura (1696–1784), Giuseppe Bonito (1707–89), Pietro Capelli, Domenico Mondo, Onofrio Avellino, Scipione Cappella, Giovanni della Camera, Francesco Campora, Leonardo Oliviero, Salvatore Olivieri, Salvatore Pace, Romualdo Polverino. Evangelista Schiano og Gaspare Traversi. Solimena ble meget velstående, ble gjort til baron, og levde et opulent liv på nbakgrunn av sin fremgang.
Tidvis virket han også som arkitekt; eksempler er fasaden på kirken San Nicola alla Carità i Napoli, og hans eget palass i Via San Potito.
Francesco Solimena døde i Barra, nær Napoli, i 1747.
Samfunnsdemokratane

Samfunnsdemokratane er et norsk politisk parti som blei oppretta i Gloppen i Sogn og Fjordane i mars 2011. Det var den tidligere arbeiderparti-politikeren Gunnvor A. Sunde som tok initiativet til etableringa.
Partiet definerer som sine fanesaker å motvirke sentralisering, å bedre landets infrastruktur og å få til ei rettferdig fordeling av verdiskapinga.
Ved kommunevalget 2011 stilte Samfunnsdemokratane liste i Gloppen, der partiet fikk 13,3 prosent av stemmene og fire mandater. Det var samme år også liste ved fylkestingsvalget i Sogn og Fjordane. Resultatet blei 1,6 prosent, noe som ikke gav mandater. De beste kommunene utenom Gloppen var Selje, Eid og Stryn.
Cantharolethrus luxerii

Utseende

En stor (27-60 millimeter), forholdsvis slank, blankt svart hjortebille. De er blant de største hjortebillene i Sør-Amerika, som mangler kjempestore arter innen denne gruppen.
Hannens kjever (mandibler) er kraftige, båndformede, jevnt nedoverbuet, med tre spisse tenner nær spissen. Antennene er påfallende lange og tynne, uten en tydelig vifte i spissen. Hodet har skrå kjøler på sidene. Pronotum er trapesformet med framstikkende bakhjørner. Hunnen er mye mindre enn hannen, matt, uten forstørrede kjever. Hode og forkropp er nokså knudrete, hodet nesten kvadratisk.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Costa Rica i nord til Ecuador i sør.
Dance Moms

Instruktører

Abby Lee Miller er eieren av dansestudioet som hun startet da hun var 14 år gammel. Abby er kjent i hele USA for å være ekstremt tøff med jentene, og svært streng. Når alt kommer til alt elsker hun disse jentene som de var hennes egne. Hun har ingen barn selv men en hund som heter Broadway Baby.
Gianna «Gia» Martello er assistenten til Abby og er som regel alltid med på tur. Hun koreograferer danser når Abby er for opptatt med å jobbe med andre. Gianna er en tidligere elev på dansestudioet.
Fabritio Caroso

Fabritio Caroso da Sermoneta (født 1525/35 i Sermoneta; død 1605/20) var en italiensk dansemester fra renessansen. Han kan også ha komponert musikk.
Caroso gav ut dansehåndboka Il Ballarino i 1581 og i 1600 den mye omarbeidede utgaven Nobiltà di Dame.  Begge er viktige kilder til italiensk selskapsdans i renessansen. Med sine mange musikkeksempler i lutt-tabulatur og anvisninger om hvordan musikken skulle spilles er de også rikholdige kilder til tidens italienske luttmusikk.
Mons-Ivar Mjelde

Mons-Ivar Mjelde (født 14. november 1979) er en norsk lokalpolitiker. Han ble valgt inn i kommunestyret ved valget i 2011 for Arbeiderpartiet og har i perioden 2015-2019 ledet Hovedutvalget for oppvekst og kultur i Ringerike kommune.
Dark Funeral

Dark Funeral er et black metal-band fra Stockholm, Sverige. De er et av de bandene som dukket opp i Sverige under den andre bølgen av grupper som spilte black metal.
Gruppens lyriske temaer har tradisjonelt handlet om satanisme og anti-kristendom. I deres tidligere år dreide deres lyriske emner seg om skildringer av Helvete og Satan. Dark Funeral ble grunnlagt av gitaristene Blackmoon (David Parland) og Lord Ahriman i 1993. Kort tid etterpå ble trommeslager Draugen og bassist og vokalist Themgoroth med i bandet.
Deres selvtitulerte og selvfinansierte album, Dark Funeral, ble spilt inn i 1994 på Dan Swanö's Uni-Sound studio i januar 1994. Albumet ble utgitt 4. mai samme år. Dette var samme dag som bandet spilte sin første konsert på Luse Lottes Pub i Oslo, Norge.
La Flor de la Isabela

La Flor de la Isabela (Isabelas blomst) er en filippinsk sigarprodusent. Dette er Asias eldste sigarprodusent, etablert i  1881 undre navnet "Compania General de Tabacos de Filipinas".

Historie

Filippinenes sigarproduksjon strekker seg tilbake til 1600-tallet da den spanske galionen "San Clemente" brakte med seg ca. 6 kg med cubansk tobakkfrø. Spanske misjonærer startet produksjonen av tobakk i Cagayan-dalen nord for Manila i regionen Isabela.
Sidney Sam

Landslaget

29. mai 2013 fikk han sin første landskamp for Tyskland mot Ecuador.
Kevin Davies

Chesterfield

Davies var en viktig brikke av Chesterfield som nådde semifinalen i FA-cupen i 1996-97 sesongen, etter å ha scoret hat-trick mot sin nåværende klubb på Burnden Park, før de tapte i en kontroversiell kamp mot Middlesbrough.

Southampton

Han skiftet til Southampton i mai 1997, og i sin første sesong scoret han ni ligamål og imponerte mange. Han scoret et flott solo-mål mot Everton på Goodison Park og scoret også i 1-0 seieren mot Manchester United.

Blackburn

Blackburn signerte ham for £ 7,5 millioner i juli 1998, ti ganger så mye som Southampton hadde betalt for ham et år tidligere. Chesterfield fikk ikke mer penger fra hans overganger, siden de ikke hadde klart å forhandle frem en bedre avtale. Som en del av avtalen gikk James Beattie motsatt vei. Han scoret bare ett ligamål, og Blackburn rykket ned denne sesongen.

Retur til Southampton

Southampton re-signerte sin tidligere spiss i bytte mot Egil Østenstad i august 1999. Men han fikk bare to ligakamper, og ble utvist i ett tap mot Liverpool, etter at han kom inn som innbytter for Mark Hughes. Han kjempet for å komme seg på førstelaget gjennom de neste fire årene, men var ofte kun innbytter.

Bolton

Sommeren 2003 signerte han for Bolton, hvor han innfridde med en gang. Denne sesongenvar han i god form, scoret ti ganger og startet hver eneste seriekamp. Han avsluttet sesongen ved å vinne klubbens Player of the Year Award og scoret trøstemålet for laget i Liga Cup-finalen.
Den 31. januar 2009, ble Davies klubbens kaptein etter salg av Kevin Nolan til Newcastle United. I hans første kamp som kaptein scoret han to mål i Bolton's 3-2 seier over Tottenham. I den påfølgende kampen, hjemme mot West Ham scoret han sitt 50 mål for Bolton, og hans 10. for sesongen. Den 9. august 2009 sa Davies han ønsket å avslutte karrieren sin i Bolton.

Preston

Davies skrev under i juli en kontrakt med League One laget Preston, etter ti år i Bolton.

Internasjonal karriere

Davies var en av seks engelske spillere som har kostet over £7 millioner, og som samtidig aldri har representert England på seniornivå, helt frem til 2010. Da var Davies 33 år. De andre spillerne er Nigel Reo-Coker, Anton Ferdinand, Curtis Davies, Carl Cort og Dean Richards.
NM i svømming 1938

NM i svømming 1938 ble arrangert i Oslo 29.-31. juli 1938.
Tmesorrhina laevis

Utseende

En middelsstor, avlang, blankt grønn gullbasse.

Levevis

Arten lever i regnskog.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kamerun og Kongo.
Bucatini

Bucatini (italiensk: buco, «hull») er en type pasta. Den er formet som lange, hule rør med diameter på ca. 2,5 mm. Lengden er tilsvarende spaghetti. Bucatini kan også kalles perciatellini («små perciatelli»), foratini, fidelini bucati eller fide bucate. 
Denne pastasorten assosieres nå for det meste med det romerske kjøkken. Opprinnelig har den sine røtter, foruten i Lazio, i Napoli og Liguria. 
Den langt vanligste matretten med bucatini serveres «all'amatriciana»: Det er en saus som er basert på guanciale (eller på pancetta) og på tomat. Guanciale er en urøkt bacon tilberedt fra svinekjeve eller -kinn; guancia er italiensk for «kinn». Andre bucatini-kombinasjoner er med smørbaserte sauser, grønnsaker, ost – særlig pecorino – , egg, ansjos eller sardiner.
François-Edmond Fortier

Liv og virke

François-Edmond Fortier boddee i mange år i Saint-Louis i det som nå er Senegal, og flyttet til Dakar i 1900.
Fra 1902 til 1903 utforsket han Fouta-Djalon i Haute-Guinée. Årene 1905-1906 reiste han rundt i Soudan Français (Kankan, Bamako, Djenné og Tombouctou).
Han publiserte over 3000 postkort med motiver fra Fransk Vest-Afrika (Afrique Occidentale Française). De ble publisert i hans levetid, både med og uten hans tillatelse, i mer enn ti bøker. Postkort og opptrykk kan finnes i en rekke samlinger verden over.
François-Edmond Fortier tilbragte sine siste leveår i sin forretning på hjørnet Boulevard Pinet-Laprade/Rue Dagornein i Médina de Dakar. Han var en liten mann,  blond, met et lite pointuskjegg, og gikk alltif med en spiss militær topi.
Alla prima

Alla prima er en malemåte, der en gjør et kunstverk (maleri, vanligvis med oljefarger) ferdig i en vending, mens fargene ikke er stivnet.
Alla primamaleriet ble dyrket spesielt av impresjonistene som var opptatt av å fange øyeblikket med stemning, farger og lysforhold. Motsetningen finner vi i studiomaleriet som tar lang tid og flere lag med farger.
SS «Ancon»

SS «Ancon» var et amerikansk laste- og passasjerskip som ble det første skipet som reiste gjennom Panamakanalen i 1914. Skipet var bygget som Shawmut av Maryland Steel Company for Boston dampskibsselskab og seilte på Stillehavet fra Puget Sound til havner i Japan, Kina og Phillipinene. Shawmut og søsterskipet Tremont var to av de største amerikanske handelsskip på den tiden, men selskapet fant tilslutt ut at de var for dyre i drift.

I Panamakanalens tjeneste

I 1909 ble skipet kjøpt av Panamakanalen. Skipet ble omdøpt etter Panamakanalens terminus på stillehavsiden, Ancon. Både Ancon og hennes søsterskip, Cristobal ble drevet Panama Railroads Selskapets Dampskipslinje. Begge skipene spilte en avgjørende rolle i byggingen av kanalen med å bringe arbeidere og forsyninger, særlig enorme mengder sement, fra New York til Panama.
Den 15. august 1914 gjorde Ancon den første offisielle reise gjennom kanalen som en del kanalens åpningsseremoni. Hennes søsterskip Cristobal hadde foretatt den første uoffisielle gjennomfart 3. august med en last sement, mens en gammel fransk kranbåt Alexandre La Valley hadde seilt gjennom kanalen fra atlanterhavsiden i flere etapper i byggeperioden, og nådde til slutt Stillehavet 7. januar.
Flex (programvare)

Flex, en forkortelse for Fast leksikal analysator, er en programvare for generering av leksikalske analysatorer- Det er fri og åpen programvare og et alternativ til lex. Flex blir ofte brukt sammen med parsergeneratoren Berkeley Yacc eller GNU Bison på Unix og Unix-lignende operativsystemer.  I motsetning til GNU Bison som er lisensiert under GNU General Public License, er Flex lisensiert under BSD-lisensen.
Rådstugan-kvartalet

Rådstugan-kvartalet (svensk: Kvarteret Rådstugan) er et kvartal i Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Högvaktsterrassen i nord, Källargränd i øst, Stortorget i sør og Trångsund i vest.

Beskrivelse

Kvartalet ligger i Gamla stans historiske sentrum og består i dag av to eiendommer Rådstugan 1 (Börshuset) og Rådstugan 2 (Storkyrkan). Mellom dem ligger Storkyrkans gårdsrom som hører til Rådstugan 2. Nåtidens kvartalsnavn Rådstugan har sitt opphav i de tidligere rådhusbygningen, og er et av få kvartalsnavn i Gamla stan som ikke kan knyttes til antikkens mytologi. Kvartalet har ikke endret utseende siden 1776 da Børshuset ble innviet av Gustav III av Sverige.
Brit Berggreen

Karriere

Hun har studert engelsk og nordisk filologi og har magistergrad i etnologi fra Universitetet i Oslo (1972). Hun har også doktorgrad (1991) fra samme sted, med avhandlingen Idealmønstre og realmønstre – kryssing av kjønnsrollegrenser i norsk bondekultur ca. 1850 – 1920. 
Hun har drevet med forskning innen maritim kultur, barneforskning, nasjonal identitet, og siden 2005, antikkens betydning for europeisk modernitet.  
Hun har tidligere vært ansatt ved Norsk Maritimt Museum, Institutt for etnologi ved Universitetet i Oslo og var forsker og prosjektleder ved Norsk Senter for Barneforskning ved NTNU. I tillegg har hun vært vikarierende forskningsleder ved Senter for tverrfaglig kjønnsforskning ved Universitetet i Oslo. Hun er professor emerita i etnologi ved Universitetet i Bergen siden 2004.
Hun har vært gjesteforsker ved University of Washington, Burke Museum of Natural History and Culture og University of North Carolina at Chapel Hill i USA, samt Etnologiska institutionen ved Lunds universitet i Sverige. Hun var bosatt i Hellas i fem år som forsker ved Det norske institutt i Athen.
Potosí

Potosí er en by i Bolivia og hovedstaden i departementet Potosí. Byen hadde i 2001 en befolkning på 145 057 innbyggere. Byen ligger på altiplano i 4 090 meter over havet og det hevdes at dette er verdens høyeste beliggende by. Byen ligger ved foten av fjellet Cerro de Potosí, ofte kalt Cerro Rico («rikt fjell») hvor det i århundrer har sølvgruvedrift. Floraen rundt byen er preget av puna.
Blant turistattraksjoner i byen er det mulig å ferdes gjennom de mange gruvegangene i Cerro Rico, og byen ligger også i nærheten av verdens største saltslette, Salar de Uyuni.
Alf Monrad Knudsen

Andre verdenskrig

I løpet av krigen var han i Sachsenhausen, Auschwitz, Birkenau, Buchenwald og Majdanek. I 1941 ble han tatt av SS-offiserer i Halden under et forsøk på å rømme til Sverige. Han ble sendt til Møllergata i Oslo, hvor tyskerne hadde et fengsel, og han ble deretter transportert til Tyskland med DS «Donau».
Han ble satt fri etter hjelp fra norske studenter som jobbet i Buchenwald, og ble til slutt reddet av grev Folke Bernadottes hvite busser og ble transportert til Malmö.

Hvite busser til Auschwitz

Hans første tur med Hvite busser til Auschwitz gikk med Jeløy Folkehøyskole i januar 1995, da det var 50-årsmarkering ved leiren Auschwitz.
Biografien om Alf Monrad Knudsen Fanget ble gitt ut på Gyldendal forlag. Forfatter av denne boken er Øystein Franck-Nielsen

Utmerkelser

Den 26. mai 2014 mottok Knudsen Kongens fortjenstmedalje.
Jungel.bok

jungel.bok av forfatteren Bjørn Skogmo er en fortelling utgitt i 2003 i Biblioteket Gasspedal av Gasspedal (forlag), som den første utgivelsen i forlagets skriftserie. Boka ble på kort tid utsolgt fra forlaget, men er tilgjengelig som pdf-fil. Ny, utvidet utgave av jungel.bok utkom høsten 2009.
jungel.bok er lagt opp som et tenkt eller mulig gjennomført besøk hos forfatteren og antropologen José Maria Arguedas i hans hjem i Lima. Den nye utgaven består av originalteksten regelmessig avbrutt av fragmenter av et essay om Arguedas. Formen er utprøvende, men teksten er drivende og feberhet. Gjennomgående spilles det bevisst på å skape usikkerhet om hva som er fakta og hva som er fiksjon, med invitasjon til leseren om å delta.
Da Olaug Nilssen anmeldte jungel.bok i Morgenbladet påpekte hun at: «den unge, «altfor unge», studenten i jungel.bok har som mål å få nærmare forståing for Arguedas, og i arbeidet med dette viser han at han har dei samme problema med å «sette i gang» med Arguedas-forståing som Arguedas sjølv hadde med å skrive romanen Reven der oppe og reven der nede. Tekstane i jungel.bok har ein mørkare og meir høgtideleg tone (...), og dei har ein meir openberr samanheng: den unge studenten si reise inn i Arguedas-land; både inn i Latin-Amerika, utmagra av europeisk ressurstjuveri, inn i biografien, inn i litteraturfilosofien og inn i litteraturen. Ein skulle kanskje tru at tjue sider er litt lite, men det kjem jo altså an på kva for form- og formatformatering ein forventar. Eg synest jungel.bok er ein flott liten sak; ei lita konsentrert oppleving, og gode tekstar.» Også Aftenpostens Mariann Enge tok godt imot jungel.bok da den utkom.
London Book Fair

London Book Fair er en stor forlagsmesse avholdt årlig, normalt i april, i London i England.

Historie og utvikling

Messen vokste ut fra en bibliotekarmesse som var kalt Small and Specialist Publishers' Exhibition (SPEX) som ble startet i 1971 av Clive Bingley og Lionel Leventhal «som en bordaffære i kjelleren i et London-hotell», og den ble døpt om i 1976 for å anerkjenne tilstedeværelsen av mer generelle forleggere.
Praedora

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 40-50 millimeter), gråbrune svermere.
Disse artane er nokså nattfly-lignende.

Levevis

Larvene har blitt funnet på slekten Clerodendron (Verbenaceae).

Utbredelse

Slekten forekommer i Afrika, mest i den sørlige delen.