google/wiki40b huggingface dataset:
Tom Thomson

Bakgrunn

Tom Thomson ble født nær Claremont (Ontario) og vokste opp i Leith nær Owen Sound. Han ble lærling i 1899 ved et jernverk som var eid av en venn av faren men fikk sparken som uryddig. Han prøvde å verve seg til den andre boerkrigen, men ble avvist på medisinsk grunnlag. Han jobbet så som skogbrannvakt i Algonquin Park.
Han meldte seg på et handelsgymnas i 1901, men brøt etter åtte måneder for å bli med broren som drev en handelsskole i Seattle. Han vendte hjem til Canada i 1904, og kan ha studert kunst med kunstneren William Cruikshank, 1905–1906. I 1907 begynte han å jobbe for Grip Ltd, et grafisk firma som flere av den senere Group of Seven var innom.
Thomson besøkte Algonquin Park første gang i 1912. Etter det ble han med på flere av turene rundt om i Canada med malekamerater, men spesielt villmarken i Ontario ga ham de fleste motivene. Han begynte som heltidsmaler i 1913, og stilte ut første gang med kunstnerforbundet i Ontario samme år. Han ble medlem året etter, da ett av verkene ble innkjøpt av det kanadiske nasjonalgalleriet. Han fortsatte å stille ut sammen med forbundet inntil han døde.
Han delte studio og bosted med sine kolleger, inntil han flyttet til Canoe Lake. Han jobbet deltid som brannvakt, oppsyn og guide i Algonquin Park, men fant ut at dette ikke ga tid nok til å male. De neste tre årene laget han mange av sine mest kjente verker.

Dødsfall og spekulasjoner

Thomson ble savnet etter en kanotur på Canoe Lake i Algonquin Park den 8. juli 1917. Liket ble funnet åtte dager senere. Dødsårsaken ble etter en overfladisk likskue, offisielt fastslått som drukning, men der er fortsatt usikkerhet om dette var den egentlige dødsårsaken. Han ble rapportert å ha et fiskesnøre knyttet rundt leggen og man fant en hodeskade. Denne kan ha skjedd post mortem. Snøret kan ha fungert som støtte for en forstuet ankel.
Spekulasjonene gikk på om han hadde vært full og falt, eller om naboforholdet hadde endt i håndgripeligheter da han trengte penger til en bryllupsdress. Han var da forlovet med datteren til en hyttenabo. Spekulasjonene videre gikk på hennes eventuelle graviditet. Senere det året dro hun sammen med sin mor til Philadelphia og kom tilbake ved påsketider. Hun snakket aldri om forholdet til Thomson. Nevøen, som arvet henne, inklusive 13 små malerier sier at brev bekreftet forlovelsen, men han har aldri latt brevene bli undersøkt av vitenskapen.
Andre tror at Thomson, som laget minst 63 landskapsbilder den våren, og ga bort eller vraket mange av dem, kjempet mot en depresjon som endte med at han druknet seg. Ingen av teoriene er sikre, og bidrar mest til å gi kunstnerens livsslutt et slags romantisk skjær. Han ble gravlagt på stedet, men liket ble tatt opp etter to dager under oppsyn av en bror, og flyttet til familiegravstedet i Leith.
Ernst Rohde

Bakgrunn

Han var født i Riga, sønn av Frederik Rohde, pastor til Windau i Kurland. Rohde var gift med den franskfødte Josefine Fredric Wollff, som drev i motebransjen. Etter å ha tjent godt som bankier (lånehai) i Bergen ble han i 1814 borger i Christiania og russisk konsul i 1815. Han ble i 1817 bankier til Karl III Johan (1763–1844).

Blaafarveværket i Modum

Rohde var i 1822 med da et tysk konsortium kjøpte Blaafarveværket i Modum; nevnte Benecke og hans forretningspartner Benjamin Wegner var de sentrale skikkelsene i overtagelsen, og Rohde opptrådte som deres stråmann i kjøpet. Skjøtet var utstedt til Rohde & Co, de solgte seg ut i 1825 da Benecke og Wegner overtok hele selskapet i eget navn.

Hafslund gård og konkurs

I håp om å tjene godt på trelasteksport, kjøpte han dernest Hafslund hovedgård ved Sarpsborg av Marcus Gjøe Rosenkrantz (1762–1832) for 200 000 speciedaler, hvorav 140 000 var pantegjeld (lån) til Rosenkrantz. Toll og andre hindringer for eksport, brakte Rohde til konkurs tidlig i 1828, da han ikke kunne betale avdragene til Rosenkrantz, som dermed kunne flytte tilbake.

De siste år på Rhodeløkken

Etter å ha flyttet ut bosatte han seg på en eiendom på Bygdøy, et område som i dag har navnet Rodeløkken og som var kjøpt av kongen i 1819. I 1830 var han i Paris og lånte penger til møbler og hest. Rohde døde på «Lille-Frogner» den 12. mars 1832.
I sin storhetstid som forretningsmann midt på 1820-tallet ble han tildelt den svenske Vasaordenen og den russiske Sankta Annas orden.
Den rosa panteren (filmserie)

Inspektør Jacques Clouseau

Jacques Clouseau er en noe inkompetent dust som selv innbiller seg at han er en detektiv, om ikke et geni. Vanligvis løser han de sakene han blir satt på ved hjelp av ren flaks og klossethet. Et eksempel er i Den rosa panteren slår til igjen, der snikmordere fra hele verden blir sendt for å ta livet av ham; Clouseau bøyer seg ned for å knytte skolissen, og morderne tar dermed livet av hverandre istedenfor Clouseau. Peter Sellers, Alan Arkin, Roger Moore, Roberto Benigni og Steve Martin har alle hatt rollen som Clouseau.

Politisjef Dreyfus

Clouseaus overordnede, inspektør Dreyfus, ble introdusert i A Shot in the Dark. Han blir etterhvert drevet til vanvidd av sitt raseri over Clouseaus dumhet. En av filmene (The Return of the Pink Panther) ender med at han blir satt i en tvangstrøye og sendt til en celle der han skriver «Drep Clouseau» på veggen ved føttene sine. Dreyfus blir spilt av Herbert Lom i de første filmene, og av Kevin Kline i filmen fra 2006.

Cato

Cato er Clouseaus tjener, og en ekspert på kampsporter. Det er uklart om han syns Clouseau er en flink detektiv eller om han bare oppmuntrer ham. Det er en tilbakevendende vits at han må angripe Clouseau mens han minst venter det slik at Clouseaus kampevner holdes ved like.

Tegnefilm

Den rosa panteren som animerte kortfilmer var opprinnelig regissert av Friz Freleng, og ble først laget til åpningssekvensen av de første filmene. De ble imidlertid raskt egne småepisoder, der en kort liten mann med bart, en animert versjon av Clouseau, var skurken.

Kuriosa

Nordmannen Harald Zwart regisserte The Pink Panther 2.
Genoveva av Paris

Helgenlegenden, virkning

Selv om det finnes en levnetsbeskrivelse som påstås å stamme fra hennes samtid, er det umulig å uteske hva som er historisk informasjon og hva som er hagiografi, helgenlegende der den fromme og oppbyggelige fantasi har fått utfolde seg. 
Hennes far var franker, hennes mor gallo-romersk. Ifølge legenden utførte Genoveva allerede i sin barndom flere mirakel. På sin vei til De britiske øyer foretok Germanus av Auxerre et opphold i Nanterre, og Genoveva, da meget ung, betrodde ham at hun ville leve for Gud alene. Slik ble det at hun allerede i ung alder avla et løfte om evig jomfruelighet. Hjemme levde hun svært asketisk og viet seg til bønn og meditasjon. 
Etter foreldrenes død begav hun seg til Paris til sin gudmor Lutetia (dette er også symbolsk ryyrtdom Lutetia er det latinske navn for Paris). Hun levde der i tjeneste for de fattige og de gamle. Hun skal ifølge legenden fra hun var femten år til hun var femti bare ha tatt til seg mat og drikke to ganger i uken. 
Genoveve gadde hyppige visjoner av himmelske hellige og engler. Hun fortalte om sine visjoner og kom med profetier, men hennes fiender la da planer om å kaste henne i en sjø av ild. Ved Germanus av Auxerres mellomkomst ble deres fiendskap etterhvert mildnet og overvunnet. Byens biskop gav henne i oppdrag å ta seg av de gudviede jomfruer, og ved hennes lederskap førte hun dem til en høy grad av fromhet. 
Hun oppgis siden å ved et brødunder å ha reddet Paris fra hungersnød under Attilas truende angrep i 451. Hun hadde i en visjon sett at Attila ville skåne byen. Likevel, fa han nærmet seg med sine styrker, anporet hun kvinnene til bønn og mennene til å forberede seg til å forsvare byen. Mennene ville steine henne, men kvinnene bad med henne og Attila angrep ikke Paris. 
I 460 lot Genoveva bygge en kirke over gravene til de to hellige Dionysius av Paris og Eleutherus. Senere stiftet kong Dagobert I (død 639) abbediet Saint-Denis. 
Genoveva skal også ha spilt en rolle da kong Chlodvig I (død 511) omvendte seg til kristendommen.
Genoveva ble begravet i den klosterkirke som er blitt oppkalt etter henne, Sainte-Geneviève i Paris. Det skal ha skjedd undre ved hennes grav. Hennes relikvier er bevart i kirken Saint-Étienne-du-Mont i Paris.
Genoveva fremstilles i kirkekunsten som en gjeterjente med en brennende fakkel. Hun anropes mot øyensykdommer, krig og pest. Etter Genoveva ble det oppkalt kongregasjoner, en mannlig og en kvinnelig; den første kjent for vitenskapelig virksomhet, den senere tilegnet arbeid blant syke og blant ungdom i vanskeligheter. De ble begge oppløst i forbindelse med den franske revolusjon i 1789. Hennes levninger, bein og hva som ellres var i graven, offentlig brent på Place de Grève i 1793.
Fasciculacmocera

Utseende

Acmocerini er middelsstore, sylindriske, grå- og brunspraglete trebukker. Pronotum har en kraftig pigg på siden. Artene er kamuflasjefarget og ligner kvister.

Utbredelse

Arten lever i Den demokratiske republikken Kongo.
Undergrunn

Undergrunnskultur

Underground film oppstod i USA på 1960-tallet som fellesnavn på uavhengig produserte lavbudsjettsfilmer med ulikt innhold. På samme vis kom en rekke undergrunnstegneserier fra små, frie utgivere som ofte representerte en motkultur til og kritikk av det bestående etablissementet.
Mange opprinnelig smale undergrunnsfenomener som vokser i omfang og blir populære, blir tilpasset til og tatt opp i den etablerte populærkulturen og samtidsmoten. De blir samtidig gjerne overtatt av et profittstyrt produksjons- og salgsapparat.
Moderne undergrunnsmusikk og -film betegnes ofte som indie, en forkortelse for det engelske indipendent, «uavhengig».
Undergrunnstegneserier var et amerikansk fenomen på slutten av 1960-tallet som spredte seg til andre land. Utover 1980-tallet ble skillet mellom overgrunn og undergrunn mindre, og marginale eller sære tegneserier som blir utgitt i dag blir gjerne karakterisert som alternative tegneserier. Serier utgitt av private i små opplag kalles i dag for tegneserierfanziner.

Andre undergrunnsaktiviteter

Det norske ordet undergrunn opptrer oftest i sammensetninger som undergrunnsbane, en underjordisk tunnelbane for tog og trikk, og undergrunnsbevegelse, det vil si en hemmelig eller illegal virksomhet, for eksempel en motstandsbevegelse i et okkupert område. Andre undergrunnsmiljøer kan være en «underverden» (underworld) eller «forbryterverden» av asosiale personer og kriminelle nettverk som lever «under jorden», det vil si i skjul for politi og myndigheter, særlig i en storby.

Geologi

Undergrunn kan dessuten betegne jordlag under bakken og andre typer underlag.
Cubas flagg

Cubas flagg består av tre blå striper på hvit bunn og et rødt triangel med en hvit stjerne. Flagget er i størrelsesforholdet 1:2.
De blå stripene symboliserer landets tre opprinnelige provinser, mens de hvite stripene står for den revolusjonære saks renhet. Triangelen står for frihet, likhet og brorskap, mens den røde fargen skal representere de blodige slag som er kjempet for nasjonens selvstendighet. Den hvite stjernen symboliserer nasjonal selvstendighet.
Flagget ble offisielt godkjent 20. mai 1902, men har røtter tilbake til 1849. Flagget ble skapt under et møte av eksil-kubanere i New York i juni 1849, som et symbol for uavhengighetskampen mot kolonimakten Spania. General Narcisio Lòpez regnes som opphavsmann til flagget, mens Emilia Teurbe Tolón skal ha sydd det første virkelige flagget. Dette første eksemplaret av flagget fant senere vegen til Cuba og ble mønster for det uavhengige Cubas flagg. Flagget har siden forblitt uendret under skiftende politiske regimer. Den hvite stjernen er Lòpez' «La Estrella Solidaria» - den ensomme stjernen 
Cubas flagg har stått modell for utformingen av Puerto Ricos flagg der blått og rødt har byttet plass, begge flaggene ble formgitt samtidig av de samme aktivistene.
Cubas flagg benyttes uforandret i funksjonene som nasjonalflagg, handelsflagg, statsflagg og orlogsflagg. Sjøforsvarets gjøs er vannrett delt med blå nederst og det øvre feltet delt loddrett i like store røde og hvite felter. En hvit stjerne finnes i det røde feltet. Det som i dag er Cubas orlogosflagg, ble mellom 1868-1878 brukt av Carlos Manuel de Céspedes og frigjøringsbevegelsen.

Andre flagg

Flagget ble brukt av 26. juli-bevegelsen i revolusjonen og kampen mot Batista-regimet.
Flaggets farger minner om er fra det røde flagget brukt under den franske revolusjonen. Det sorte symboliserer ideen «Friheten eller døden»
Sikorskibreen

Sikorskibreen er en liten isbre i den nordøstlige delen av Noville Peninsula på Thurston Island i Antarktis. Den flyter nordøstover til Bellingshausenhavet mellom Mount Palmer og Mount Feury.
Den ble først grovt skissert fra flyfoto tatt under U.S. Navy Operasjon Highjump i 1946-47. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Stephen Sikorski, en elektriker på USS «Glacier», som assisterte i opperettelsen av en automatisk værstasjon på Thurston Island i løpet av U.S. Navy Bellinghausen Sea Expedition i februar 1960.
Jiayuguan (Gansu)

Jiayuguan (kinesisk: 嘉峪关; pinyin: Jiāyùguān) er et byprefektur i provinsen  Gansu i Folkerepublikken Kina. Befestningen Jiayuguan markerer den store kinesiske murs vestlige endepunkt.
Folketallet ble estimert til 160 000 innbyggere i 2004 , hvorav selve byen Jiayuguan hadde 127 532 innbyggere i  2007 .

Samferdsel

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.
Ugandabanen

Byggingen av banen

Strekningen ble bygd hovedsakelig mellom 1896 og 1901 i flere etapper av arbeidere som ble hentet fra de britiske koloniene i India til Britisk Øst-Afrika. Flere byer oppsto på grunn av jernbaneanlegget, blant andre Eldoret, og Nairobi som var nådd 1899. 1901 var jernbanen ferdig til Kisumu ved Victoriasjøen, derfra var det båtforbindelse i jernbaneselskapets eie til de ugandiske havnene ved nordbredden. 1923 startet anlegget av strekningen videre fra Nakuru mot Uganda. 1926 hadde den nådd grensen, og 1930 Kampala. Den hvite Nil ble krysset med en jernbaneferge, denne ble erstattet av en bru året etter slik at den gjennomgående strekningen kunne tas i bruk 14. januar 1931.
Det er anslått at 2 500 arbeidere omkom under byggingen som følge av det harde arbeidet og tropesykdommer. Flere ti-talls arbeidere ble også drept av ville løver.
Under opptøyene etter valget i Kenya 2007 ble deler av strekningen mellom Kenya og Uganda ødelagt.
Volleyball under Middelhavslekene 1963

Volleyball under Middelhavslekene 1963. Volleyball var en av flere sporter under de fjerde Middelhavslekene som ble arrangert i Napoli i Italia i perioden 21. til 29. september 1963. Det var andre gangen som volleyball var med på programmet under Middelhavslekene. Det var kun herrelag som deltok i volleyballturneringen.
Bokmessen i Leipzig

Bokmessen i Leipzig (tysk Leipziger Buchmesse) er den nest største bokmessen i Tyskland etter bokmessen i Frankfurt. Bokmessen i Leipzig arrangeres over fire dager i messeområdet Leipziger Messe i den nordlige delen av byen Leipzig i Saksen. Bokmessen i Leipzig er den første store bokmessen internasjonalt i året, og den spiller derfor ofte en viktig rolle i markedet.
Bokmessen i Leipzig har eksistert siden 1500-tallet og passerte bokmessen i Frankfurt i antall bøker presentert i 1632, deretter var den regnet som Europas viktigste bokmesse. Etter andre verdenskrig tok imidlertid igjen bokmessen i Frankfurt ledelsen og bokmessen i Leipzig ble hemmet av beliggenheten i Øst-Tyskland. Etter jernteppets fall har messen igjen fått økt betydning internasjonalt.
Alexandre Guilmant

Biografi

Alexandre Guilmant ble født i Boulogne-sur-Mer. Han studerte under sin far, og deretter hos den belgiske mesteren Jacques-Nicolas Lemmens, hvorpå han ble organist og lærer i sin fødeby.
I 1871 ble han utnevnt til å spille orgel på fast basis ved Église de la Sainte-Trinité i Paris, en posisjon han innhadde i hele 30 år. Fra da av fulgte Guilmant en karrierevei som en virtuos. Han holdt konserter i De forente stater (den første større franske organist som turnerte i USA) og i Canada, så vel som i Europa hvor han spesielt ofte besøkte England. Hans amerikanske prestasjoner inkluderte i 1904 en serie av ikke mindre enn 40 konserter på det største orgel i verden, St. Louis Exposition Organ, nå bevart som kjernen av Philadelphias Wanamaker Organ.
Johan Eklund

Tidlig karriere og IK Brage

Eklund startet karrieren i Falu BS, nå kjent som Falu FK, hvor han satset fullt på fotball fra han var 15 år. I 2008 signerte han for IK Brage, hvor han var tenkt å spille som defensiv midtbanespiller, men var snart tilbake i sin opprinnelige posisjon som spiss. Eklund opplevde et gjennombrudd med klubben i 2009, da han scoret 21 mål på 23 kamper og bidro til klubbens opprykk til Superettan. Sesongen etter var han en av de ti mestscorende spillerne i Superettan, med elleve scoringer.

GIF Sundsvall

Det ble 18. november 2011 klart at Eklund hadde signert en kontrakt på tre år for GIF Sundsvall, og skulle spille for klubben fra sesongen etter. Eklund rykket ned til Superettan med klubben etter 2012-sesongen, men var igjen klar for spill i Allsvenskan fra 2015 av.
Du kommer Jesus til meg inn

«Du kommer Jesus til meg inn» er en kristen dansk sang skrevet av prest og forfatter Niels Peder Madsen (1860- 1916) i 1905. Teksten til sangen ble funnet blant papirene hans etter hans død. På grunn av sykdom måtte han slutte som prest i 1897 og liværte seg siden som forfatter og redaktør.
Trondheim kommunale kulturskole

Trondheim kommunale kulturskole (TKK), som er dagens navn på skolen, ble opprettet i 1973 og var sammen med Trøndelag musikkonservatorium en videreføring av den privateide Trondhjems Musikskole som ble etablert allerede i 1911. 
I den første tiden ga skolen et tilbud kun i musikk og het Trondheim kommunale musikkskole (TKM). I 1998 ble tilbudet utvidet til andre kunstuttrykk og navnet ble endret til Trondheim kommunale musikk- og kulturskole (TKMK). Dette navnet ble beholdt til 2009, da dagens navn ble innført. Skolen har i dag over 4000 elevplasser og gir et bredspektret undervisningstilbud i musikk, visuelle kunstfag, teater, sirkus og dans. Skolen har et utstrakt samarbeid med skole- og utdanningsinstitusjoner i kommunen og med det frivillige og profesjonelle kulturlivet i Trondheim. Undervisningen foregår på 38 forskjellige skoler med hovedsete i byens kulturhus, Olavskvartalet. TKK arbeider målbevisst for å implementere den nasjonale rammeplan for kulturskolene.
Trondheim kommunale kulturskole har fått anerkjennelse nasjonalt og internasjonalt både for oppnådde faglige resultat og for de samarbeidsmodeller med skoleverket for øvrig og kulturlivet ellers som er utviklet. TKKs aktivitet er bygd på grunnidéen om at musikk- og kulturfag er like viktige som matematikk og språkfag.
High Wycombe

High Wycombe, (tidligere Chepping Wycombe eller Chipping Wycombe frem til omkring 1911 ) er en by i den sørlige delen av Buckinghamshire i distriktet Wycombe i England. Byen ligger knapt 50 km nordvest for London; På Corn Market-bygningen i sentrum av byen er avstanden på 29 miles (til London) inngravert. Byen har i overkant av 80 000 innbyggere. Wycombe er delvis en industriby og markedsby for de omkringliggende landdistrikter, og byen har hatt et marked på High Street siden middelalderen. Siden 1600-tallet har industrien vært den dominerende økonomiske faktor i byen. Befolkningen i Buckinghamshire er av de rikeste i hele Storbritannia, men likevel finnes det i Wycombe flere relativt fattige områder.
University Park

Geografi

Ifølge United States Census Bureau har byen et totalområde på 3,7 kvadratmiles (9,6 km²), hvorav 3,7 kvadratmiles (9,6 km²) er land og 0.27% er vann.

Offentlige skoler

University Park tilhører skoledistriktet Highland Park Independent School District (HPISD). De har derfor tilgang til HPISDs McCulloch Intermediate School og Highland Park Middle School (hvis skoleområde ligger delvis i Highland Park og delvis i University Park), og Highland Park High School som ligger i University Park. Det er to HPISD barneskoler som ligger i (Hyer og University Park), samt to HPISD barneskoler som ligger i nabobyen Highland Park (Armstrong og Bradfield).

Høyskoler og universiteter

Southern Methodist University ligger i nabobyen University Park. Meadows Museum, som innehar den største samlingen av spansk kunst i Amerikas forente stater, finnes på campus.
Dallas County Community College District driver høyskoler i nærområdet.

Offentlige bibliotek

Det nye University Park Public Library ligger i andre etasje av Preston Center Plaza. Det gamle stedet hvor biblioteket lå var i første etasje av Chase Bank bygningen i sørenden av Snider Plaza, på hjørnet av Daniel og Hillcrest. Bygningens eier, Albert Huddleston, krevde kun en leie på USD 1 per år for å bruke bygningsmassen, per 2009.
Biblioteket åpnet 7. juni 2001 som University Park Book Bank i Snider Plaza. Før dette hadde ikke byen noe bibliotek. Innbyggerne kunne betale for å benytte Highland Park Public Library eller Dallas Public Library. De 1. april 2002 ble bokbanken et offentlig bibliotek.

Parker og rekreasjon

Byen University Park driver flere parker. Disse inkluderer Burleson Park, Caruth Park, Coffee Park, Curtis Park, Elena's Children's Park, Germany Park, Goar Park, Linear Park, Smith Park og Williams Park.
Burleson Park er oppkalt etter James B. Burleson, som tjenestegjode som Borgermester Pro tempore og byrådsleder. University Park borgermester H. E. Yarbrough dedikerte parken den 5. september 1947. Elena Children's Park ble oppkalt etter Mary Elena Franklin, en jente som døde i en alder av tre år i en bilulykke den 2. august 1997. Over 500 selskaper, familier og stiftelser bidro til parken.
Holmes Aquatic Center, inne i Curtis Park, har et 50 meters (160 ft) svømmebasseng, 1 meters (3,3 ft) og 3 meters (9,8 ft) stupebrett, en vannsklie og en tilgjengelighets rampe. Parken har også et basseng for yngre barn og et 1 500 kvadratfots (140 m²) stort lekeområde. Innbyggerne i University Park samt innbyggerne i Highland Park Independent School District har lov til å benytte parken. Byen driver seks tennisbaner som kun er tilgjengelige for University Park innbyggere. Parker med tennisbaner inkluderer Burleson, Caruth, Curtis, Germany, Smith og Williams.
The Night Horsemen

Bevaringsstatus

En kopi er bevart i George Eastman House Motion Picture Collection
Eucraniini

Utseende

Middelsstore, kraftige, langbeinte, mattsvarte skarabider. Alle artene bortsett fra én mangler flygevinger, og dekkvingene er nokså små (mye smalere enn pronotum) og hvelvede. Hodet er bredt, med to fremstående tenner på forkanten, disse kan bli ganske lange. Pronotum er stort og bredt, ofte med ulike slags opp- eller utstående utvekster eller horn.

Levevis

Som andre møkkskarabider har disse artene larver som lever av møkk, men de er uvanlige ved at de lever i svært tørre områder og er spesialiserte på å leve av små, tørre møkk-kuler fra ulike ørkendyr. Billene løper omkring på de to bakerste beinparene, tilsynelatende tilfeldig i sik-sak, og plukker opp møkk-kuler som de måtte finne ved hjelp av frambeina.
Større møkk-kuler kan de transportere ved å skubbe dem framover med hodet, men de ruller dem ikke baklengs som de fleste andre møkkskarabider. Møkka transporteres til en gang som billene har gravd ut, der hunnen legger egg på den når den er gravd ned.

Utbredelse

Gruppen har en ganske begrenset utbredelse i tørre, høytliggende områder i det vestlige Argentina.