google/wiki40b huggingface dataset:
Minois

Utseende

Middelsstore, brune sommerfugler. Oversiden er mørkbrun med to store øyeflekker på forvingen og én liten flekk på bakvingen. Disse flekkene har blå og hvit kjerne. Undersiden er farget omtrent som oversiden. Det er forholdsvis stor forskjell mellom kjønnene, hunnene er markert større og lysere farget enn hannene.

Levevis

Denne slekten finnes helst på fuktige steder i skogkanter. Larvene lever på gras.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Palearktis, i Europa nord til de sørlige delene av Tyskland og Polen.
Reindalen

Historie

Det var russisk fangst nederst i Reindalen på 1800-tallet, med rester av en pomor-hytte sørøst i deltaet ved Kaldbukta nede i Van Mijenfjorden. Det var svalbardrein som var en viktig fangstart her.
Innerst i Kaldbukta (elvedeltaet) ble en norsk fangsthytte oppført på Vengsletta i juli 1898 av Johan Hagerup og fire mann for konsul Holmboe, like vest for Ingeborgfjellet. Denne ble brukt til fangst og de skjøt 50-60 reinsdyr første sesongen. Anlegget inngikk i det som utgjorde Fangstfelt 6 (Braganzafeltet) og 7 (Lågneset).
I 1935 anla Store Norske Spitsbergen Kulkompani (SNSK) ei hytte 10 km oppe i Reindalen, kalt «Sørhytta». Denne ble oppført litt sørvest for utløpet av Gangdalen. Den ble brukt av selskapets ansatte som overnattingssted ved overfarten med hundespann mellom Longyearbyen og Sveagruva, og står fortsatt (2013). I 1948 anla SNSK også en annen hytte - «Pluto» - helt sør i dalen og midt i elvedeltaet ved de store vannene i Stormyra. Hytta ble brukt som jakt- og hvilestasjon for ansatte ved slede- eller scooterturer sørøstover til Van Mijenfjorden.
SNSK ble i 2008 ilagt en bot på 500 000 kroner av Sysselmannen på Svalbard for ulovlig bygging av to basestasjoner for mobiltelefoni i nasjonalparken. Selskapet ble også pålagt å fjerne basestasjonene. En ny basestasjon ble deretter oppført på en plassering som var mindre synlig fra nasjonalparken, og sikrer mobildekning på deler av strekningen mellom Sveagruva og Longyearbyen.
Navnet kommer av rein, som det er mye av i dalen.
Kapusinerkirken i Warszawa

Historie

Kirken ble bygd sammen med et kloster etter tegninger av Tylman van Gameren i årene 1683–1694 etter initiativ av Jan III Sobieski, som takk for sine seirer ved slagene ved Chocim og Wien. Grunnsteinen ble lagt ned den 16. juli 1683.
Kirken ble ødelagt av tyskerne under Warszawaoppstanden i 1944 og ble senere gjenoppbygd etter krigen.
Kirken har en beskjeden fasade, dekorert med Sobieskis våpenskjold Janina. En minnetavle over Juraj Križanić, den første panslavisten, er murt inn i fasaden.
Nyland (Ångermanland)

Nyland er et tettsted i Kramfors kommune i Västernorrlands län i landskapet Ångermanland i Sverige. Tettstedet ligger like ved Kramfors lufthavn. I 2010 hadde tettstedet 903 innbyggere.
Utenfor Nyland ligger Lilla Norge, som er ei øy bygd opp av ballast fra norske båter, derav navnet.
Padling under Sommer-OL 2012 – K-1 1000 meter menn

Tidsskjema

Forsøksheat

6. august, 09:30
Semfinaler

6. august, 10:58
Finaler

8. august, 09:30
Leder av Kinas kommunistparti

Kinas kommunistpartis leder (offisiell tittel: Generalsekretær for Kinas kommunistpartis sentralkomité) er i embeds medfør formann av Den sentrale militærkommisjon og Folkerepublikken Kinas president. Siden partiets opprettelse i 1921 har lederstillingen hatt flere navn; Det sentrale byråets formann (1921–1922), formann (1922–1925, 1928–1931 og 1943–1982) og generalsekretær (1925–1928, 1931–1943 , og 1982 og fremover).
Denne listen tar for seg individer som besatt partiets lederstilling, og ikke uoffisielle ledere som Li Lisan og Deng Xiaoping.
Gregory Ratoff

Biografi

Gregory Ratoff ble født 20. april 1897 i St. Petersburg. Han immigrerte til USA på begynnelsen av 1920-tallet. Ratoff regisserte den pro-sovjetiske propagandafilmen Sangen om Russland fra 1944. I 1950 spilte han en birolle i den Oscar-vinnende filmen Alt om Eva. Han var en av de to produsentene som kjøpte og utviklet de opprinnelige rettighetene til James Bond fra Ian Fleming i 1955. Ratoff døde 14. desember 1960 i Solothurn av leukemi, og ble begravet på Mount Hebron Cemetery i New York.
Ørejordet idrettsanlegg

Ørejordet idrettsanlegg er et kommunalt fotballanlegg i Moss som består av to gressbaner, en grusbane og et garderobeanlegg.
Det ligger også flere privateide idrettsanlegg på stedet: ishall, kunstisbane, bueskytterhall og BMX-bane.

Hurtigløp på skøyter

Det er kjente skøyteresultater på denne banen i perioden fra 1981 til 15. mars 1987. Arrangøren av disse skøytestevnene var Moss Skøyteklubb.
I kveld med Robert Aschberg

Programstil

Aschberg ble raskt kjent for å kjøre en hardtslående stil overfor sine debatanter. Våren 1991 gikk Frps leder, Carl I. Hagen, hardt ut mot ham etter en tøff runde i studio. Hagen mente at han ble bombardert med grove beskyldninger om hva han skulle ha uttalt om alenemødre, finnmarkinger og kultur. Aschberg mente at hvis han ikke tåler mer burde han slutte som partileder. Aschberg uttalte overfor VG at: «Han har sikkert rett i at jeg er en bølle. Men det som gjør at Hagen bærer seg ille er at han føler seg fornedret etter at TV-publikum lo av ham under programmet».
Jiajiang

Jiajiang (kinesisk: 夹江县; pinyin:  Jiājiāng Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Leshan.
I 1999 hadde fylket et folketall på 348 310 innbyggere.

Kulturminner

Yanggong-tårnene (que) (Yanggong que, 杨公阙) fra Han- til Song-dynastiet, og Tusen-Buddha-fjellhulene i Jiajiang (Jiajiang Qianfo yanshiku, 夹江千佛岩石窟) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Jernbane

Chengdu-Kunming-jernbanen løper gjennom området.
Tasta kirke

Historie

5. august 1976 godkjente Kirkedepartementet at det skulle bli bygget kirke på Tasta og  allerede i september samme år, var grunnarbeidet til kirken i gang. Grunnmuren og underetasjen i kirken var ferdigstøpte til januar 1977, og 29. januar kom den nye biskopen i bispedømmet, Sigurd Lunde og nedla grunnsteinen i den nye kirken. Mye av arbeidet ble gjort på dugnad, og i mars dette året, anslo menighetsbladet at det var nedlagt dugnadsarbeid som tilsvarte en verdi på 200 000 kroner. I tillegg hadde man på dette tidspunktet samlet inn 400 000 kroner i pengestøtte. På begge disse områdene hadde man da nådd målet man satte seg.
Kirken ble vigslet første søndag i advent, 27. november. Den følgende uken ble det arrangert en «festuke» med blant annet gudstjenester, konserter, basar og menighetsfest.
Det er ikke kirkegård ved kirken.
Røykendrakten

Røykendrakten er en drakt laget av Berit Langsø og Else Bryhn. De to kvinnene fikk kulturprisen i 2012 for å ha skapt Røykendrakten som mange av Røyken Kommunes  innbyggere bærer. I 1993 kom den første kvinnedrakten . Livkjolen er mørkeblå og har naturalistiske broderier av blåveis nederst på stakken, foran og bak på ryggen. Skjørtet er foret til over broderikanten på baksiden. Skjorten kan fåes i bomull eller viskose med motiv av blåveis på krave, hals og ermelinninger. Det følger også med veske, hårbånd, cape og jakke. Det er utarbeidet eget sølv til drakten med blåveismotiv.
Pratibha Patil

Bakgrunn

Prathibha Patil har mastergrad i statsvitenskap og økonomi fra Mooljee Jetha College i Jalgaon og bachelorgrad i rettsvitenskap fra Government Law College i Mumbai. Hun har arbeidet som advokat.

Delstatspolitikk i Maharashtra

På 1960-tallet gikk Patil med i Kongresspartiet. Hun var først politisk aktiv i Maharashtra, der hun i 1962 første gang ble valgt til delstatens folkevalgte forsamling. Hun ble igjen innvalgt i 1967 og satt da som representant til 1985. Patil fikk poster i delstatsregjeringen og var blant annet minister for velferd og offentlig helse, kultur, utdanning, byutvikling og bolig. Fra 1979 til 1980 var hun opposisjonsleder i delstaten.

Rikspolitikk

I 1985 tok hun skrittet over i rikspolitikken og var fra 1985 til 1990 medlem av Rajya Sabha, overhuset i det indiske parlamentet. En periode i 197 var hun overhusets president. I 1991 stilte hun til valg til underhuset, Lok Sabha, og lykkes å bli innvalgt.

Guvernør i Rajasthan

Etter at perioden i underhuset var over i 1996, forlot hun politikken for en tid. Patil ble i 2004 utnevnt til guvernør i delstaten Rajasthan og ble med dette den første kvinne i et slikt embete i Nordvest-India. Hun satt som guvernør fra 8. november 2004 til 23. juni 2007.

President

Politisk har Patil vært nært knyttet til Gandhi-familien. I 2007 ble hun nominert som Kongresspartiets kandidat til vervet som Indias president, og fikk Bhairon Singh Shekhawat fra Bharatiya Janata Party som motkandidat. Hun vant valget med mer enn to tredeler av stemmene og ble dermed den første kvinne i embetet som Indias president. Patil ble innsatt som president fra 25. juli 2007.
I utøvelsen av presidentgjerningen har Patil særlig lagt vekt på å fremme kvinners rettigheter og på landbruksspørsmål.
Raindrops to the Desert

Raindrops to the Desert er et musikkalbum med Lars Jones, utgitt i 1996. Dette er hans debutalbum som soloartist.
The Melting Pot

The Melting Pot (en. Smeltedigelen) er et skuespill av Israel Zangwill, første gang satt opp i 1908. Det handler om livet til en russisk-jødisk immigrantfamilie ved navn Quixanos. Davind Quixanos har overlevd en pogrom som drepte hans mor og søster, og han ønsker å glemme den forferdelige hendelsen. Han komponerer en «amerikansk symfoni» og ønsker å se fremover til et samfunn fritt for etniske skiller og hat fremfor å se bakover på sin traumatiske fortid. Skuespillet gjorde det veldig bra da det ble spilt for første gang, og var til og med rost av president Theodore Roosevelt.
Glatveds Hotel

Glatveds Hotel var et fasjonabelt og ærverdig hotell i tre bygget i sveitserstil. Hotellet lå på Bilthuggertangen i Hønefoss og hadde 60 rom, tre spisesaler og flere salonger, men det brant til grunnen den natten til 3. desember i 1941 og ble ikke bygget opp igjen etter brannen. Hotellet var tingsted og kommunelokale for Norderhov herredskommune fra 1853 til 1902.
Glatveds Hotel lå på odden der Randselva og Begnaelva møtes, like nedenfor Hønefossen på Nordsiden. I sin tid var hotellet berømt for sin vakre og romantiske beliggenhet, og det trakk til seg mange turister og notabiliteter. Blant disse var de to amerikanske presidentene Ulysses Grant og Woodrow Wilson, Baron Rotschild, Keiser Napoleon III, Kong Oscar II, Keiser Wilhelm, Ole Bull og Fridtjof Nansen med flere.
Selve hotellbygningen går tilbake til 1776, da sagfogd Lars Ridder bygde et stort hus med mansardtak på Bilthuggertangen. Nils Christian Glatved kjøpte stedet for å drive landhandleri i 1796. Sønnen Lars Malsten Glatved fikk i 1838 bevilling for å drive med gjestgiveri der, men det var først etter hans død i 1848 at hotellet ble berømt. Da var det enken, Maren Asledatter født Semmen (1809–1885), som drev stedet. Lokalt gikk hun under tilnavnet «Madame Glatved».
Etter en ombygning i 1872 framstod hotellet som en av Norges flotteste bygninger i sveitserstil. I hotellets biljardsalong var det en rekke flotte veggmalerier med motiver fra Hønefoss. Disse ble malt av Peder Aadnes i 1781. Rundt hotellet var det en 10 dekar stor og meget velstelt hage, som gikk like ned mot elvekanten.
Axel Glatved overtok hotellet etter sin mor, på hennes eldre dager. Han solgte det i 1888 til Hagbart Thisted. I 1890-årene ble Glatvedts Hotel regnet som et av de to beste hotellene i Norge, sammen med Hotel Victoria i Oslo. Begge hadde tre stjerner i den kjente Baedeker-guiden. Thisted solgde imidlertid hotellet videre i 1900, og fram til det brant ned i 1941 hadde hotellet flere eiere. Brannen startet etter en fest for tyske offiserer.
Julie Andrews

Karriere

Andrews er tidligere barneskuespiller og sanger. Hun debuterte på Broadway i 1954 i musikalen The Boy Friend. Andrews gjorde seg bemerket i musikaler som My Fair Lady og Camelot, som begge sikret henne en nominasjon til Tony-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal. I 1957 spilte hun tittelrollen i TV-musikalen Cinderella. 
Andrews filmdebuterte i 1964, med rollen som Mary Poppins i filmen med samme navn. Hun vant en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rolletolkningen sin. Andrews har også spilt i filmer som Sound of Music (1965), Alfred Hitchcocks Full alarm (1966), Hawaii (1966), Moderne Millie (1967), Victor/Victoria (1982), Prinsesse på prøve (2001) og Shrek 2 (2004). 
I 2000 ble Andrews utnevnt til Dame Commander av Order of the British Empire. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Privatliv

Andrews har vært gift to ganger, først med Tony Walton fra 1959 til 1967, deretter med regissøren Blake Edwards fra 1969 til hans død 2010. Hun er mor til fem barn, bestemor til ni og oldemor til tre.
Formel 1-sesongen 1999

Oppsummering av sesongen

Etter tre tiår i Formel 1 ble Tyrrell Racing overtatt av British American Racing, oppkalt etter British American Tobacco (BAT), som eide og sponset laget for å markedsføre sigarettmerket Lucky Strike.

Sluttresultater 1999

Poeng ble gitt til de første seks plassene i hvert løp med henholdsvis 10, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng.
Finnafjorden

Finnafjorden er en fjordarm på sørsiden av Sognefjorden i Vik kommune. Fjorden strekker seg 6 kilometer sørvestover fra innløpet. Omtrent halvveis inn til fjordbunnen, ved gården Finnen, smalner fjorden inn til et trangt sund med kun 40 meters bredde.
Innerst i fjordbunnen ligger gården Finnabotn. Det er ingen veiforbindelse rundt Finnafjorden.
Mexicos turistdepartement

Mexicos turistdepartement (spansk: Secretaría de Turismo, forkorta SECTUR) er det statlige departementet i Mexico som har ansvar for oppgaver forbundet med utvikling av turistindustrien i landet. Dette omfatter regulering, kontroll, autorisasjoner, markedsføring og bevaring.
Departementets hovedkontor ligger i Avenida Presidente Masaryk 172 i Mexico by.
8. september 2009 annonserte president Felipe Calderón at departementet skulle legges ned og at oppgavene skulle overtas av Økonomidepartementet, men dette ble nedstemt i Senatet.
Første slavekrig

Opprørets utspring

I følge Diodorus Siculus begynte krigen med en slaveoppstand i byen Enna, rettet mot en brutal slaveeier ved navn Damophilos. Slavene hans søkte råd hos en slave fra et annet hushold, syreren Eunus, som hevdet å inneha profetiske evner. Etter hans råd slapp de løs flere av sine medslaver, hvorpå 400 slaver angrep byens innbyggere. Damophilos ble drept, og slavene valgte Eunus til konge. De trakk seg så ut til landsbygda, hvor de tiltrakk seg flere rømte slaver. En måneds tid senere ledet en kilikisk hesteopdretter ved navn Cleon en ny oppstand sør på øya. Med 5000 slaver inntok han byen Agrigentum. I stedet for å bli rivaler, slo de to opprørslederne seg så sammen. Cleon anerkjente Eunus' overhøyhet som konge, og fungerte deretter som sistnevntes hærfører. Dermed stod romerne overfor en samlet opprørshær.

Krigens forløp

Ettersom opprøret spredte seg, tok opprørerne kontroll over flere byer. Opprørets kjerneområde var antageligvis et område av det sørøstlige Sicilia som omfattet ca. halve øya. Opprørerne opprettholdt et militært overtak over de lokale romerske myndighetene i flere år. Etterhvert begynte romerne å ta situasjonen mer seriøst, noe som ble reflektert i at man sendte flere konsuler til øya. En av disse, Lucius Calpurnius Piso, lyktes i 133 f.Kr. å snu krigslykken i romersk favør. Han inntok byen Morgantina, hvor romerne skal ha drept 8000 opprørere. Deretter beleiret han Enna, som sammen med byen Tauromenium var opprørets hovedsentrum. I 132 f.Kr avsluttet den neste konsulen, Publius Rupilius, krigen ved å innta begge byene. 20 000 slaver skal ha mistet livet som en følge av dette. Cleon var på dette tidspunket blitt drept. Slavenes konge, Eunus, skal ha unnsluppet med omlag 1000 livvakter. For å unngå å bli tatt til fange av romerne skal disse så ha halshugd hverandre. Eunus selv overlevde. Opprørslederen skal ha blitt funnet i en hule sammen med fire andre. Han ble ikke henrettet, men skal ha dødd av sykdom mens han satt i fangenskap. Deretter skal Rupilius ha slått ned de siste restene av opprøret. Det romerske senatet sendte så en kommisjon som skulle avklare den politiske situasjonen på Sicilia. Den utstrakte bruken av slavearbeid ble imidlertid ikke redusert, og mindre enn 30 år senere oppstod det et nytt slaveopprør på øya, i form av Den andre slavekrigen.
Slaget ved Fort Bull

Slaget ved Fort Bull var et fransk angrep på det britiske Fort Bull den 27. mars 1756, tidlig i den franske og indianske krigen.
Løytnant Gaspard-Joseph Chaussegros de Léry ledet styrkene som besto av Troupes dere la Marine, kanadiske militssoldater og allierte indianere i et angrep på Fort Bull den 27. mars 1756. I ly av trærne snek deg seg helt inn til 100 meter fra fortet. Léry ga ordre om å ta fortet med bajonetter. De stakk muskettene sine inn gjennom de smale åpningene i fortet og skjøt forsvarerne. Léry ba de stadig om å overgi seg. Til slutt kom de seg inn porten og franskmennene og indianerne strømmet inn og tok livet av alle de så. De franske soldatene stjal det de kunne og satte kruttmagasinet i brann. Fortet ble brent ned til grunnen.

Bakgrunn

Etter at britene ikke hadde lykkes med feltoget sitt i 1755, ble en rekke fort langs Mohawk River opp til Ontariosjøen forsterket med garnisoner gjennom vinteren 1755–1756. Den største garnisonen forble i Fort Oswego i enden av rekken, og var avhengig av de andre for å få forsyninger. To fort lå på hver side av Oneida Carry (dagens Romme i New York) og var nøkkelen i forsyningslinjen. Fort Williams ved Mohawk var det største av de to mens Fort Bull, flere kilometer nord for Fort Williams ved Wood Creek, ikke var noe særlig mer enn en palisade rundt noen lagerbygninger. Fort Bull hadde en liten garnison med menn under William Bull og her var lagret store mengder krutt  og ammunisjon, som skulle brukes i felttogene i 1756.
Tidlig i 1756 valgte de franske militære lederne i Canada å sende en ekspedisjon for å angripe forsyningslinjen til Oswego. Den 12. mars satte kompani ut fra Fort dere Leene Présentation og gikk over land til Oneida Carry. Under løytnant Gaspard-Joseph Chaussegros de Léry, en kanadisk-født herre besto styrken av 84 marinesoldater, 111 kanadiske militssoldater og 110 innfødte, hovedsakelig irokesere. Etter nesten to uker med en vanskelig vinterreise, nådde de stedet den 24. mars.

Slaget

Tidlig 25. mars tok mennene til Léry tolv britiske menn til fange nær Fort Bull, mens andre rømte og sprang mot Fort Williams.  Fra fangene lærte franskmennene om det svake forsvaret til Bull og valgte å gå til angrep med en gang. Uten feltkanoner var det bare mulig å storme fortet i et overraskelsangrep. Mennene i fortet klarte akkurat å lukke porten før de franske styrkene nådde fråam. Angriperne klarte å skyte gjennom små hull i 
veggene, som svarte med å kaste stein og granater over veggene. Da Bull nektet å overgi seg, ble porten revet ned med økser og angriperne stormet fortet. Nesten hele den lille garnisonen ble drept og skalpert. Franskmennene satte så fortet i brann og mellom annet gikk 45 000 pund krutt opp i luften. Hele fortet ble ødelagt.

Ettervirkning

En stjerneformet palisade av tre med fire indre bygninger ble bygd fra mai til august 1756 som Fort Wood Creek. Fort Wood Creek ble ødelagt av britene i august 1756 da en fikk rapporter om at franskmennene igjen var på vei. Forsyningene som gikk tapt i Fort Bull ødela de britiske planene om å ta de franske fortene langs Lake Ontario og kan ha medvirket til at franskmennene tok Fort Oswego i august 1756.
Idukki (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 107 453 innbyggere i distriktet, mot 1 129 221 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 4,70 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 9,04 % i 2011 mot 11,88 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 958 i 2011 mot 969 i 2001.
Filemon fra Sicilia

Menandros

Sammen med Menandros var han den ene av to av de mest representative poetene for den attiske nye komedie. Filemon må ha vært meget populær, for han vant jevnlig flere seirer over sin yngre samtidige og rival Menandros, hvis finstemte poesi var åpenbart mindre innenfor smaken til det brede publikum enn Filemons mer grovkornete og pralende komedie. Ettertiden har dog mistenkt at Filemon kanskje bedrev intriger og bestikkelser for å få det resultat han ønsket. Uansett har ettertiden i senantikken foretrukket Menandros, og om antallet bevarte tekster er en indikasjon er det kvalitet som har seiret. Den romerske forfatteren og retorikeren Quintilianus nektet for at Filemon var en bedre poet enn Menandros, men tillot å plassere Filemon på andreplass.

Produktiv

Av de 97 komedier som Filemon skal ha skrevet er 57 av dem kjent fra titler og fragmenter, mens to i det minste, Ἔμπορος og Θησαυρός, er bevart i romeren Plautus' oversettelse og bearbeidelse som Mercator og Trinummus. Det er også sannsynlig at Plautus' Mostellaria følger Filemons Φάσμα mer eller mindre direkte. Det er spekulert at en del av de oppgitte titlene kan ha vært verkene til hans sønn, Filemon den yngre, som det ble sagt skrev femtifire komedier.
Hans skuespill, som det også var tilfellet med Menandros, var preget av og etterligninger av Evripides. Han var en slik beundrer av sistnevnte at han erklærte at han gjerne ville henge seg selv for å kunne møte Evripides i underverden, om han kunne være overbevist om de døde ånder faktisk kunne gjenkjenne hverandre.
Filemon ble virksom som dramatiker en gang rundt 330 f.Kr. og døde ca 262 f.Kr. da han var nittisju år gammel, en gang i epoken til Antigonos II Gonatas. Dog forteller Diodorus Siculus at han levde til han ble nittini år gammel og skrev 97 komedier.

Anekdotisk død

Det finnes mange anekdoter om hvordan Filemon døde; Lukian hevdet at han døde i et latteranfall etter å ha sett et esel sluke en del fiken som var ment for hans eget måltid. Kanskje en passende død for komedieforfatter.
Plutark mente å vite at da Filemon og Aleksis begge døde på scenen i det øyeblikk da kronekransen en av dem skulle motta i teatertevlingen.
Suda hevdet at da Athen var i krig med Antigonos I Monofthalmos i tiden 264-263 f.Kr. bodde han i Pireus, sørvest for Athen. Her hadde han en drøm om at han så ni unge kvinner som kom ut av huset sitt. Da han spurte dem hvorfor de forlot ham svarte de at de gikk ettersom det ikke var tillatt for dem å bli. Deretter våknet han og fortalte til sin slave hva han hadde sett, hørt og sagt, og da han gjorde ferdig det teaterstykket skrev på, hadde han fortsatt drømmen i tankene. Han dekket øynene, lå stille og hans slave trodde han sov, men oppdaget siden at hans herre var død. Hva som hadde skjedd var at de ni muser hadde vært hos Filamon, og da det var tid for hans siste reise, måtte de gå for det var ikke lov for dem å se ham død, hvor kjær han enn var for dem.
Bondi Beach

Stranden

Bondi Beach er bortimot en kilometer lang og har mange besøkende turister gjennom hele året. Badevakttjenesten, som passer på stranden, har rangert nord- og sørenden ulikt med tanke på hvor farlig det er å bade der. Skalaen går fra 1-10. Nordsiden har blitt rangert som 4, mens sørsiden har blitt rangert som 7. Dette på grunn av de farlige undervannsstrømmene, kjent som «Backpackers Express». Det er faktisk hele fem undervannsstrømmer langs stranden, og hvor «Backpackers Express» er den som er nærmest det området hvor folk bader. Det finnes to hainett på Bondi som brukes i sommermånedene. Nettet dekker også andre strender i nærheten av kysten.