Call of Duty 4: Modern Warfare

Spillet

I motsetning til tidligere spill i serien, vises det moderne militært utstyr som spilleren kan bruke, da handlingen tilnærmet finner sted i nåtiden. Spillet har også nye tillegg, inspirert av andre spill, slik som killstreaks. Det finnes tre ulike killstreaks i spillet: UAV, som lar spilleren se fiendens posisjon på kartet hvert tredje sekund i 30 sekunder, et luftangrep, og et helikopter. En spillers figur kan være i tre posisjoner: stående, på huk eller liggende. Hver av disse posisjonene får spilleren til å bevege seg i forskjellige hastigheter og gjør det enten lett eller vanskelig for andre spillere å se en.
Det finnes ikke «power-ups» eller bonuser under spillet, til forskjell fra skytespill i arkadestil, som Quake III Arena og DOOM. I vanlige spillmoduser får spilleren tilbake fullt liv etter å vente ti sekunder. Dette vises ved at spillerens skjerm får en rød tone og man hører karakterens tunge pusting og hjerteslag når man har lite liv, hvilket forsvinner når man er tilbake til fullt liv. Å søke dekning hjelper spilleren med å unngå fiendtlig ild eller få liv tilbake etter å ha tatt betydelig skade. Når spilleren er innenfor en granats eksplosive radius, viser en markør hvor granaten er, noe som kan hjelpe spilleren flykte vekk fra den eller å kaste den tilbake mot fienden.

Enspillerdelen

Man spiller flere personer i enspillerdelen. Deres involvering i handlingen skjer samtidig og overlapper ofte hverandre. På grunn av dette skifter spillerens perspektiv mellom oppdragene. Hvert oppdrag har et sett med mål, og spilleren blir ledet ved hjelp av et head-up display (HUD), som viser avstand og retning dit man skal. Noen mål krever at spilleren ankommer et visst sted, mens andre krever at spilleren skal eliminere et visst antall fiender eller lignende. Etter spillets rulletekster, kan man spille et bonusoppdrag som heter «Mile High Club», hvor fire SAS-soldater skal redde en viktig person fra en gruppe terrorister som har kapret et fly. Dette bonusoppdraget er kjent for å være krevende på høyere vanskelighetsgrader.

Flerspillerdelen

Call of Duty 4: Modern Warfare har flere lagorienterte spillmodus i sin flerspillerdel, og kan spilles på flere baner. Flerspillerdelen kan spilles lokalt på et spillkonsoll med opptil fire spillere, eller via internett. Hver modus har sin egen strategi og sine egne mål som spillerne må fullføre for å vinne. En runde i flerspillermodus slutter når en spiller eller et lag har nådd et forhåndsbestemt antall poeng, eller tiden lagene er tildelt går ut. Da vinner laget med flest poeng. Hvis begge lagene har like mange poeng, går spillet inn i en sudden death-modus, hvor spillere er endelig ute etter de har blitt drept. Det finnes også en spillmodus hvor det er alle mot alle.
Spillerens prestasjon i spillet blir målt med erfaringspoeng (experience points), som spilleren kan få ved å drepe fiender, nå mål, fullføre utfordringer og spille gjennom en hel runde. Etter hvert som spilleren får flere erfaringspoeng, får man tilgang til nye våpen og evner. Det høyeste nivået i spillet er 55. I konsollversjonene av spillet kan spillere som har nådd nivå 55 gå inn i «Prestige»-modus, som setter spillerens nivå tilbake til nivå 1. Dette kan gjøres inntil ti ganger, og gir spilleren et nytt symbol ved siden av navnet, der hvor nivåsymbolet vanligvis ville vært, for hver gang man går inn i «Prestige»-modus.
Mens spilleren går opp i nivå blir det låst opp nye våpen og evner for spilleren. Når spilleren kommer opp i nivå fire, kan man tilpasse sin klasse, og dermed endre våpnene man bruker. I tillegg kan spilleren velge tre evner (på engelsk: perks), en fra hver av tre forskjellige kategorier. Evnene man kan velge mellom inkluderer blant annet mer ammunisjon, flere granater, øke skaden med våpnene, få spillerens karakter til å bevege seg mer stille og å kunne løpe lengre. Spilleren blir også gitt utfordringer i spillet. Hvis disse fullføres får man bonus-erfaringspoeng. Disse utfordringene kan være å drepe andre spillere et antall ganger med et spesifikt våpen, skyte ned et helikopter, eller skyte andre spillere i hodet et visst antall ganger. Spilleren får også tilgang til nye kamuflasjemønstre til våpnene sine ved å skyte andre spillere i hodet et visst antall ganger.

SAS-soldater

Spilleren tar hovedsakelig på seg rollen som Special Air Service (SAS) rekrutten John «Soap» MacTavish og det starter med at at han slutter seg til 22. SAS-regiment.
Kaptein John Price er en SAS-offiser som er Soaps overordnede. Man spiller som Price i to tilbakeblikkoppdrag satt til 1996, da Price var løytnant. Kaptein MacMillan er Prices overordnede i disse to tilbakeblikkoppdragene.
Prices høyre hånd, Gaz, er ofte med på oppdragene med Price og Soap.
Spilleren tar også på seg rollen som en anonym soldat i spillets bonusoppdrag.

Amerikanerne

Sersjant Paul Jackson er en amerikansk soldat i United States Marine Corps (USMC). Han er sammen med resten av troppen i Midtøsten, og spilleren kontrollerer ham i fem nivåer i første akt. Jacksons USMC-tropp er ledet av løytnant Vasquez og stabsersjant Griggs. Griggs dukker også opp i senere oppdrag sammen med Soap og de andre SAS-soldatene i Russland.
Spilleren spiller også en amerikansk AC-130-operatør i et nivå.

Andre karakterer

I det tredje nivået er spilleren Yasir Al-Fulani, president i et uspesifisert land i Midtøsten. Man spiller som ham, før han blir henrettet, og man kan ikke bevege seg stort siden han blir tatt med for å bli henrettet.
Sersjant Kamarov er leder for de russiske lojallistene og hjelper SAS-troppene.
Antagonistene i handlingen inkluderer Imran Zakhaev, lederen av det russiske ultranasjonalistpartiet, Khaled Al-Asad, lederen av opprørsstyrkene i Midtøsten, som er alliert med Imran Zakhaev, og Victor Zakhaev, sønnen til Imran Zakhaev.

Handling

Året er 2011 og Khaled Al-Asad har gjennomført et statskupp i et uspesifisert land i Midtøsten. Samtidig er det borgerkrig i Russland mellom regjeringen og en ultranasjonalistisk gruppe. I mellomtiden informerer Gaz kaptein John Price om at det har kommet en ny rekrutt til SAS, sersjant John «Soap» MacTavish, som skal bli med i deres tropp, Bravo Team. Soap ankommer SAS' treningsområde i Credenhill i England, og viser frem sine ferdigheter til Gaz og Price.
Bravo Team blir sendt til Beringstredet for å sjekke en last med et antatt atomvåpen på et estisk lasteskip. Etter å ha funnet atomvåpenet, tar de med seg papirene som ligger sammen med det. Kort tid etter skyter fiendtlige jagerfly på lasteskipet. Troppen klarer såvidt å komme seg av skipet. Papirene de tok med seg viser at Al-Asad eide atomvåpenet. Al-Asad fullfører i mellomtiden revolusjonen ved å henrette presidenten i landet, Yasir Al-Fulani.
Al-Fulanis henrettelse har fått USA til å invadere landet for å finne Al-Asad. En tropp fra USMC bestående av løytnant Vasquez, stabsersjant Griggs, sersjant Paul Jackson og flere andre, infiltrerer en liten by fordi det ser ut som om Al-Asad kringkaster propaganda fra en TV-stasjon der. De finner ut at han ikke er der, og at sendingen er tatt opp på forhånd.
Ved invasjonens klimaks drar marinesoldatene til hovedstaden, som de tror Al-Asad har rømt til. Etter å ha reddet en mindre tropp, får løytnant Vasuqez vite at Al-Asad har et atomvåpen i området. De prøver å evakuere så fort som mulig, men et av troppens eskortehelikoptre blir skutt ned. Troppen lander for å redde de overlevende, men da de brukte ekstra tid for å gjøre dette, klarer de ikke å komme seg unna atomvåpenets radius i tide. Atomvåpenets detonasjon ødelegger hele byen, og dreper soldatene i troppen som Jackson er en del av. Griggs klarer å slippe unna, siden han ikke var sammen med resten av troppen.
Etter at hovedstaden hvor det var antatt at Al-Asad var ble jevnet med jorden, får Price vite at Al-Asad kan være i Aserbajdsjan. SAS-troppen drar dit, søker gjennom flere bygninger i en landsby, og finner til slutt Al-Asad på en gård. De avhører han og finner ut at atomvåpenet ikke tilhørte Al-Asad. Al-Asads mobiltelefon ringer mens SAS avhører han, personen som ringer er lederen av de russiske ultranasjonalistene, Imran Zakhaev. Price skyter deretter Al-Asad.
Price forteller deretter om sin tid som løytnant under kaptein MacMillan, i 1996. De ble sendt på et oppdrag i Pripjat for å myrde Zakhaev, en ultranasjonalist som drev handel med kjernefysisk brensel. Price og MacMillan snek seg gjennom Pripjat, og kom seg til slutt frem til et hotell hvor de ventet i tre dager på at Zakhaev skulle komme for å gjøre en handel med noen andre.
Når Zakhaev møtte opp utenfor hotellet for å selge kjernemateriale, skøyt Price Zakhaev med en Barrett M82. Han traff Zakhaev i armen, som ble skutt helt av. Price og MacMillan ble oppdaget, og prøver å unnslippe fiendtlige helikoptre og soldater. De antok at Zakhaev ville dø av sjokk og blodtap. Mens de var på vei for å bli plukket opp av et vennlig helikopter, ble de nødt til å skyte ned et fiendtlig et. De klarte å skyte det ned, men det krasjet ned mot MacMillan, slik at han ble lammet fra livet og ned. Price ble derfor nødt til å bære MacMillan resten av veien til den avtalte møteplassen med helikoptret. De nådde møteplassen, men helikoptret var fortsatt et stykke unna, og de ble nødt til å holde en horde med fiendtlige soldater på avstand for å overleve inntil de ble plukket opp.
Handlingen vender så tilbake til nåtid, åtte timer etter Al-Asads død. SAS-soldatene blir utsatt for et angrep fra ultranasjonalistiske styrker, og må holde unna tropper langt større enn deres egne inntil de amerikanske marinesoldatene ankommer for å plukke dem opp.
Med Zakhaev som deres nye mål, siden det var han som eide atomvåpenet som detonerte i Midtøsten, tar SAS, marinesoldatene og de russiske lojalistene del i en samlet operasjon for å få tak i Zakhaevs sønn, Viktor, for å prøve å finne ut hvor faren hans er. Etter å ha jaget Viktor et godt stykke, klarer de å fange han i et hjørne på toppen av en bygning. Soap går mot Viktor for å ta fra han pistolen hans, men før Soap klarer det, skyter Viktor seg selv i hodet.
Zakhaev blir provosert av sønnens død, og tar kontroll over et anlegg med interkontinentale raketter med atomvåpen i Altaj-fjellkjeden. Han truer resten av verden med å skyte en rekke raketter mot USAs østkyst som hevn. Price leder så en operasjon med britiske, amerikanske og russiske lojaliststyrker for å stoppe Zakhaev. De kommer seg etter hvert inn i anlegget. Kort tid etter at de har kommet seg inn, ser de to raketter som blir skutt opp, og de har kurs mot USAs østkyst. De skynder seg derfor inn i anlegget under bakken for å finne kontrollrommet, slik at de kan ødelegge rakettene mens de fortsatt er i luften. De kommer seg inn til kontrollrommet, og bruker abortkodene som har blitt sendt til dem, og rakettene blir ødelagt. De tar noen kjøretøy og flykter fra anlegget for å møte de russiske lojaliststyrkene.
SAS-soldatene og marinesoldatene blir deretter jaget av ultranasjonaliststyrker i flere kjøretøy og et helikopter. De kommer etter hvert til en bro som helikopteret ødelegger. De blir sittende fast på den ødelagte broen, uten noe sted å flykte, mens det kommer flere og flere fiendtlige styrker. Til slutt eksploderer en lastebil lastet med olje, som da skader alle unntatt Griggs, som prøver å dra Soap til et sikkert sted, men blir skutt før han klarer det. Zakhaev selv dukker opp, og begynner å skyte de døende soldatene på bakken. Soap ser da at Zakhaev skyter Gaz. Price er noen få meter til venstre for Soap, og gir Soap en M1911, for å skyte Zakhaev og vaktene hans. Soap klarer dette med det siste av energi han har før de russiske lojaliststyrkene ankommer og begynner å redde de som er igjen. Soap ser en russisk lojalistsoldat som begynner hjerte-lunge-redning på Price, men man får ikke vite hva som skjer med Price og Soap.
Spillet går så til svart skjerm, og man hører et nyhetsprogram som sier at Russland har utført noen tester med atomvåpen i Altaj-fjellene, og at søket etter et skip rundt Beringstredet har blitt avsluttet. Alle hendelsene blir holdt hemmelige for offentligheten, blant annet missilsaken og ultranasjonalistenes støtte til Al-Asad. Alt blir nærmest glemt, hvilket forårsaker hendelsene i Call of Duty: Modern Warfare 2.

Utvikling

Call of Duty 4: Modern Warfare ble utviklet av en gruppe på rundt hundre personer over en periode på to år. Etter Call of Duty 2 bestemte Infinity Ward seg for å ikke lenger bruke andre verdenskrig som tema i spillene sine. Da de utviklet fortellingen for Call of Duty 4, bestemte Infinity Ward seg for å unngå å direkte referere til eller hinte til kriger som pågår i dag, og istedenfor holde seriens tema om to motstridende makter med omtrent likeverdig styrke. For å gjøre spillet mer realistisk, dro utviklerne på et treningsseminar hos United States Marine Corps i California. Dette hjalp dem med å simulere følelsen av å være nær en M1 Abrams stridsvogn når den skyter, samt at de fikk bruke flere våpen som ble lagt inn i spillet. De snakket også med noen marineinfanterister som nettopp hadde kommet tilbake fra et oppdrag, og de fikk høre om soldatenes følelser mens de var i kamp.
Utviklingsteamet designet spillets flerspillerdel slik at den skulle være så balansert så mulig, slik at ingen våpen ville være åpenbart bedre enn alle andre og at ingen baner ville favorisere et lag mer enn det andre. De ville også at spillet skulle være givende for både nye og gamle spillere. En tidlig ide var å implementere luftangrep med helikoptre. Det ville involvere spillere som skulle sloss over spesielle soner, som ville gi mer luftstøtte mot fiendene. Denne ideen ble ikke benyttet da de mente at det ikke ville passe inn slik de hadde tenkt at spillet skulle være. Spillere fikk lov til å velge våpen de skulle bruke på forhånd, slik at de kunne bli lettere kjent med dem. Banene ble designet hovedsakelig for deathmatch-spilltyper. Banene ble også designet for at det skulle være få steder spillere kunne gjemme seg.

Lyd

Mesteparten av lyden og musikken i Call of Duty 4: Modern Warfare ble skrevet av Stephen Barton, som tidligere hadde bidratt til noe filmmusikk lagd av Harry Gregson-Williams. Rapsangen som synges på slutten av spillet under rulletekstene, ble sunget av spillets sjefsanimatør, Mark Grigsby.

Spillmotor

Call of Duty 4: Modern Warfare bruker IW-spillmotoren IW 3,0, med dynamisk belysning, dynamiske skygger og dybdeskarphet. I spillet kan man skyte gjennom vegger, og spillmotoren regner ut hvor mye skade hver kule gjør, avhengig av type materiale man skyter gjennom. Spillet kjører med en oppløsning på 600p på Xbox 360 og PS3.
Visse objekter, som biler og bygninger, kan ødelegges. Dette gjør at det er viktig å skille mellom ting som kan beskytte en fullstendig fra fienden, som vegger, og ting som bare kan ufullstendig dekke en, som biler, gjerder og tynnere vegger. Kulers skade gjennom vegger og slikt blir drastisk satt ned, i motsetning til kuler i fri luft. Spillet bruker også en dynamisk fysikkmotor, i motsetning til tidligere Call of Duty-spill. Xbox 360- og PS3-versjonene kjører på en bildefrekvens på 60, mens Wii-versjonen kjører på 30. Det ble implementert kode for å bestemme hvor spillere skulle dukke opp igjen etter å ha blitt drept i flerspillermodus, basert på alle spillernes posisjoner på banen, for hvor lett det er å se fiendtlige spillere, og posisjoner til eventuelle mål på spillbanen. Alle disse kriteriene skal minimere sjansen for at spillere dør kort etter å ha dukket opp igjen. Dette omtales ofte som «spawn-killing»; det å drepe fiendtlige spillere så snart de dukker opp igjen etter å ha blitt drept. Spillere har et evig antall liv i de fleste spillmodus, som i andre Call of Duty-spill. Hvis spilleren ikke forflytter seg fremover i spillets enspillerdel, så vil spillet forsette å sende fiender mot spilleren inntil man beveger seg videre.
Spillmotoren har blitt brukt i utviklingen av to andre Activision-spill. En versjon av den ble benyttet i Call of Duty: World at War, det femte spillet i Call of Duty-serien, mens en litt annerledes versjon ble brukt i Quantum of Solace .

Markedsføring og utgivelse

27. april 2007, dagen før spilltraileren ble utgitt, lanserte Infinity Ward en nettside kalt «Charlie Oscar Delta» med informasjon om spillet. «Charlie Oscar Delta» viste et rangeringssystem som lar brukere fullføre oppdrag for å øke ens nivå og konkurrere om premier. Navnet kommer fra bokstaveringsalfabetet, og initialene til spillseriens navn, Call of Duty (COD). Den første Call of Duty 4: Modern Warfare-traileren som viste deler av spillet ble utgitt 28. april 2007. En offentlig betaversjon av spillet for Xbox 360 ble annonsert 30. august 2007. Betatesten ble designet for å teste serverne, finne problemer og balansere spillet. Det var opprinnelig planlagt å bare gjøre den tilgjengelig i USA, men etter hvert kunne den også spilles fra andre land.
Betatesten ble avsluttet 30. september 2007. Det høyeste nivået man kunne oppnå i betaversjonen var i begynnelsen nivå 16, men ble dette ble justert slik at man mot slutten kunne nå nivå 25. Det var tre flerspillerbaner man kunne spille på, «Crash», «Vacant» og «Overgrown». Alle disse banene er med i det ferdige spillet. En gratis enspillerdemo for PC ble publisert 11. oktober 2007, eksklusivt via Yahoo!. Demoen hadde ett nivå, «The Bog», som blant annet viste nattsynfunksjonen i spillet og dets grafiske kapasitet.

Nedlastbart innhold

Siden Activition og Microsoft hadde en avtale, ble spillets utvidelsespakke først gitt ut for Xbox 360. Denne avtalen gjaldt alle Call of Duty-spillene, frem til Black Ops III. Fra og med da gjorde Activition en ny avtale med Sony, slik at PlayStation-plattformene fikk utvidelsene først.
Infinity Ward lanserte «Variety Map Pack»-utvidelsen for Xbox 360 4. april 2008. Den har fire nye baner: «Killhouse», «Creek», «Chinatown», og «Broadcast». Den samme utvidelsen ble sluppet for PlayStation 3 24. april 2008. Denne utvidelsen ble lastet ned av over en million mennesker i løpet av de første ni dagene etter at den kom ut, en rekord for betalt innhold på Xbox Live. Den ble gitt ut gratis på PC 5. juni 2008, sponset av NVIDIA, og ble gitt ut samtidig som versjon 1.6 av spillet. En enda nyere versjon av spillet kom ut på PlayStation 3 og Xbox 360 over et år senere, i august 2009. Denne versjonen fikset hovedsakelig problemer i flerspillermodusen som lot noen spillere jukse. Versjon 1.7 ble sluppet i juni 2008. Denne versjonen kan installeres på «Game of the Year»-versjoner direkte. Tidligere versjoner av spillet krever at versjon 1.6 er installert først.

Versjoner og utgivelse

Spillet ble utgitt i en vanlig versjon og en samlerversjon («Collector's Edition»). Samlerversjonen har den vanlige versjonen av spillet og en DVD med en dokumentarfilm: Great SAS Missions. Filmen inneholder opptak av SAS-soldater i felten og intervjuer med tidligere SAS-soldater. DVD-en har også en del hvor utviklerne viser frem hvordan de har laget noen av banene. Samlerversjonen har en plakat og en innbundet bok med flere bilder fra spillet og konseptillustrasjoner. Alt dette ble pakket sammen i en betydelig større boks enn den vanlige versjonen. Denne versjonen skulle bare være tilgjengelig i USA, men ble senere gjort tilgjengelig i andre land. En «Game of the Year»-versjon (årets spill) ble senere sluppet for PC, Xbox 360, og PlayStation 3. Xbox 360-versjonen inkluderte en kode som man kunne løse inn på Xbox Live Marketplace for å få «Variety Map Pack»-utvidelsespakken.
Call of Duty 4: Modern Warfare ble gitt ut for konsollene og Microsoft Windows i Nord-Amerika 5. november 2007, i Australia 7. november 2007, og i Europa 9. november 2007. Mac OS X-versjonen av spillet ble utviklet av Aspyr og gitt ut 26. september 2008. Spillet kom ut på Mac App Store 16. januar 2011. Det fikk en aldersgrense på 15 fra BBFC, «M» fra ESRB, «MA 15+» fra OFLC, 16+ fra PEGI, og 18 fra USK. Wii-versjonen av spillet, kalt Call of Duty: Modern Warfare: Reflex, ble utviklet av Treyarch og gitt ut 10. november 2009, samtidig som Call of Duty: Modern Warfare 2 og Call of Duty: Modern Warfare: Mobilized.

Wii-versjonen

Modern Warfare – Reflex Edition, en Nintendo Wii-versjon av spillet, ble lagd av Treyarch. Denne Wii-versjonen av Call of Duty 4: Modern Warfare har færre funksjoner og dårligere grafikk enn versjonene for de andre konsollene og PC. Wii-versjonen støtter heller ikke split-screen-flerspiller. I motsetning til de andre versjonene er det mulig å spille med to spillere i enspillerdelen på en skjerm. Denne versjonen fikk 76 % på Metacritic. IGN ga denne versjonen en poengsum på 7,0 av 10. De kommenterte at grafikken og kontrollerstyringen ikke var like god som Wii-versjonen av World at War, men at tilpasningsmulighetene og flerspillerdelen var imponerende. Official Nintendo Magazine ga spillet 80 %, men sa også at grafikken var dårligere enn forventet. GameTrailers ga spillet en poengsum på 8,8 av 10, og kommenterte at det ofret en del for å kunne bli spilt på plattformen, men klarte å beholde alt som var bra med den originale versjonen. Game Informer ga spillet en poengsum på 6,5 av 10, og kommenterte at det hadde dårlig grafikk, selv etter Wii-standarder, og at det største problemet var kontrolleren, Wii Remote. De sa at kontrolleren ikke hadde nok knapper for å støtte spillet skikkelig, og ble derfor veldig upresis. GameSpot ga denne versjonen av spillet 8,5 av 10 poeng, og mente at denne versjonen var en suksessfull portering fra de andre plattformene.

Salg

Før Call of Duty 4: Modern Warfare kom ut på markedet ble det anslått at det ville selge bedre enn Halo 3, siden det hadde like bra anmeldelser, men bli utgitt på flere plattformer. Dette viste seg å stemme og Xbox 360-versjonen ble det bestselgende videospillet i USA fra november 2007 til januar 2008 ifølge NPD Group. Xbox 360-versjonen solgte 1,57 millioner kopier og PlayStation 3-versjonen solgte 444 000 kopier i november 2007 i USA. 1,47 millioner kopier ble solgt for Xbox 360 i desember 2007. I januar 2008 ble det solgt 331 000 kopier for Xbox 360 og 140 000 kopier for PlayStation 3.
Xbox 360-versjonen ble den tredje bestselgende spillet i USA i 2007, men solgte 1,78 millioner mindre enn Halo 3, ifølge NPD Group. Innen januar 2008 hadde Call of Duty 4: Modern Warfare solgt mer enn syv millioner kopier verden over, og ble dermed det bestselgende spillet i 2007. 3. juni 2008 sa Infinity Ward at spillet hadde solgt mer enn ti millioner kopier. Under en konferanse i mai 2009 sa Activision at spillet hadde solgt mer enn 13 millioner kopier. Innen november 2013, hadde det solgt mer enn 15,7 millioner kopier.
Call of Duty 4: Modern Warfare har også vært et populært mål for piratkopiering.

Priser

Call of Duty 4: Modern Warfare fikk flere priser fra forskjellige nettsteder og publikasjoner. GameSpot ga spillet prisen for beste grafikk ved Electronic Entertainment Expo i 2007, mens GameTrailers ga det prisen for beste grafikk og beste spilltrailer. Spillet ble senere rangert som det nest beste førstepersonsskytespillet på GameTrailers' liste kalt «Top 10 First Person Shooters». Spillet fikk mye ros fra videospillmagasinene GamePro og GameSpy, sistnevnte hevdet at det var det beste spillet fra 2007 for PlayStation 3, Xbox 360, PC, og generelt. GamePro sa at det var årets spill. Game Critics Awards ga det prisen for beste actionspill. G4 ga spillet priser for beste lyddesign i 2007 og beste skytespill i 2007, mens Spike Video Game Awards ga spillet priser for årets beste skyte og beste militærespill.
Academy of Interactive Arts & Sciences ga det priser for å være det beste spillet for konsollene, årets beste actionspill, samt årets beste videospill. British Academy Video Games Awards ga det priser for beste handling i videospill og beste figurer i videospill. Spillet fikk også senere «Game of the Year»-prisen i 2009 fra British Academy Games Awards. Lesere av PlayStation Official Magazine stemte på det som det syvende beste PlayStation-spillet noensinne.
Call of Duty 4: Modern Warfare vant Gullstikka for årets actionspill i 2007.

Samfunnsmessig påvirkning

19. mars 2008, mindre enn et halvt år etter spillet kom ut, skrev The New York Times en artikkel hvor det ble pekt på hvordan spillet og dens sjanger har påvirket unge menns syn på moderne krig, eksempelvis Gulfkrigen. Artikkelen pekte på hvordan Vietnamkrigen ble vist tilnærmet uten sensur på TV. Men under Gulfkrigen ble det som ble vist på TV og gjennom andre tradisjonelle medier nøye kontrollert og støtende inntrykk ble stort sett ikke publisert. Dermed ble det via videospillkanalen mange fra den yngre generasjonen fikk informasjon om hvordan krigen utspilte seg for den enkelte soldat. Artikkelen trakk frem mer spesifikt ett av nivåene i spillet: «Death From Above», hvor man skyter på fiendtlige soldater fra en AC-130. Artikkelen nevnte at dette nivået er nærmest skremmende realistisk, og et eksempel på hvordan virkelig krig kan ligne på videospill.