google/wiki40b huggingface dataset:
Monsters

Sammendrag

Filmen begynner med at en gruppe amerikanske soldater i en humvee som blir utsatt for et bakholdsangrep. Neste scene viser en romsonde fra NASA som krasjlander i det nordlige Mexico, og utenomjordiske livsformer blir spredt langs hele grensen mellom USA og Mexico. Dette fører til at hele den nordlige delen av Mexico blir satt i karantene. Amerikanske og meksikanske soldater samarbeider for å få de utenomjordiske skapningene under kontroll, og de lager en beskyttende sone langs hele grensen, noe som tilsynelatende holder den amerikanske siden av grensen trygg. Den amerikanske journalisten Andrew Kaulder (Scoot McNairy) får et oppdrag fra sin arbeidsgiver, som ber Andrew om å finne arbeidsgiverens datter, Samantha Wynden (Whitney Able), og eskortere henne tilbake til USA.
Andrew finner Samantha ved ett meksikansk sykehus. De planlegger å ta toget tilbake til USA, bare for å oppdage at toglinjene er ødelagt. Andrew kjøper dyre ferje-billetter til dem, og en ferge går tidlig neste morgen. Etter å ha opplevd det lokale nattelivet, har Andrew sex med en lokal jente som stjeler pass og identifikasjonspapirer fra dem. Uten papirer kommer de seg ikke ombord på fergen, og Samantha blir tvunget til å bytte forlovelsesringen sin mot å komme seg gjennom karantene-sonen. De reiser med elvebåt før de blir overført til en væpnede eskorte som skal lede dem over land til grensen mellom USA og Mexico. Konvoien blir angrepet av utenomjordiske skapninger. Andrew og Samantha stikker av, men ingen av vaktene deres overlever. De går til fots, og får etterhvert øye på likene til flere døde reisende.
Når de kommer til grensen, har skapningene allerede brutt gjennom. Andrew og Samantha reiser gjennom en forlatt spøkelsesby i det sørlige Texas. De finner en forlatt bensinstasjon, hvor de kontakter den amerikanske hæren for å få hjelp. Mens de venter på at hjelpen skal komme, bruker de telefonen til å kontakte sine respektive familier. En enslig utenjordisk skapning nærmer seg bensinstasjonen. De gjemmer seg, og Samantha ser flere tentakler som utforsker innsiden av bensinstasjonen. Vesenet virker veldig interessert i fjernsynet, men den mister raskt interessen når Samantha drar ut ledningen. En annen skapning ankommer bensinstasjonen, men begge to forlater området i det militæret ankommer. Samantha og Andrew utveksler et hastig kyss, før de blir sendt inn i to forskjellige militære kjøretøy. Den samme scenen som ble vist i begynnelsen av filmen, blir vist en gang til når de amerikanske soldatene blir angrepet av en utenomjordisk skapning.
Kongshornet

Det norske kongehorn er et drikkehorn fra første del av 1300 tallet. Hornet er eid av Nationalmuseet i Danmark. Hornet har et randbeslag av forgylt sølv som viser våpenskjoldet til fire norske og tre svenske adelsslekter og det norske kongevåpenet. Under munnigsbeslaget er det et våpenskjold tilhørende slekten Galtung. På spissen av hornet er det

Utføring

Selve hornet er 17 centimeter i diameter og 49 centimeter langt, og med en lengde på 89 centimeter langs krumningen. Randbeslaget har gravert åtte våpenskjold, dopen på hornet er en knapp i filigransarbeide av sølv.

Provienens

En DNA test viser at hornet kommer fra en urokse. Hornet er laget i Norge og kom via Island til det kongelige kunstkammer i Købehavn i 1720, og derifra til Nationalmuseet.

Beskrivelser

Det finnes minst fire beskrivelser og forklaringer på hornets opprinnelse og første eiere.
Jørgen Olrik, assistent ved Nationalmuseet beskrev hornet i Drikkehorn og Sølvtøj fra Middelalder og Renaissance i 1909. I samarbeid med den norske riksantikvaren Henrik Jørgen Huitfeldt-Kaas ble det antatt at hornet hadde tilhørt et gilde der de adelsmennen som hadde skjold på randbebeslaget var medlemmer.
Thor Bendz Kielland tolker i sin doktoravhandling Norsk guldsmedkunst i middelalderen fra 1927, at hornet er tilvirket før år 1313 . Dette baserer han på at et av våpenskjoldene tilhører Bjarne Erlingsson.
Leif Løberg har i By og bygd 1958 - 59 lagt fram en tolkning av våpenskjoldene. Løberg mener våpenskjoldene er anevåpen tilhørende Ane Sigurdsdatter gift med Jon Martinsson til Sudreim.
Asgaut Steinnes beskriver dette hornet, og et liknende horn fra samme tidsperiode som også befinner seg i Nationalmuseet i København, i en artikkel i Norsk slektshistorisk tidsskrift. Der blir hornene og våpenskjoldene svært godt beskrevet.
Lauvkniv

Lauvkniv, ryddekniv eller snidel er en tung kniv som er laget for å fylle funksjoner både som kniv, øks og krok. I Norge har hovedfunksjonen vært å hente lauv som ekstrafór til husdyr og å styve trær.

Konstruksjon

Lauvkniver har et tungt blad som vanligvis er bøyd til en krok i enden. Eggen er på den innbøyde siden i motsetning til vanlige kniver, som har egg som er buet utover. Den krokete spissen var for å dra til seg greiner som skulle hugges over. Tangen er gjennomgående for å tåle belastningen.
Laukniven har vært benyttet som redskap i Skandinavia i mer eller mindre uendret form i mer enn tusen år. De eldste funn er fra jernalderen. Laukniver produseres og selges fortsatt.

Andre tilsvarende redskaper

Idémessig er den i slekt med machete og universalmachete. Den siste er en amerikansk konstruksjon med trapesformet blad, egg på tre sider med en krøll tilsvarende lauvknivens på ene siden. Det man ikke kunne hogge med ene eggen, kunne kuttes med endeeggen eller dras av med krøllen. Faren for arbeidsuhell har trolig vært for stor – den gikk ut av bruk ganske fort.
Cádiz

Historikk

Byen ble grunnlagt rundt år 1100 f.Kr. som Gadir av fønikerne. Disse drev handel med Tartessos, en bystat som skal ha ligget nær munningen av Guadalquivir, omtrent 30 km nord for Cádiz. Grunnleggelsen er nevnt av den romerske historikeren Velleius Paterculus som «80 år etter den trojanske krig». Arkeologiske funn er imidlertid bare gjort fra og med midten av det 8. århundre f.Kr.
Cádiz fungerte som base for vikingflåter etter 844, da de første toktene til Spania tok til. Omkring år 1000 stod fremdeles de fønikiske fyrtårnene som ble kalt Herkulessøylene. På toppen av det ene fyrtårnet stod en gigantisk mannsfigur med ansiktet vendt mot nordvest.
Da de store europeiske oppdagelsesreisene begynte i det 15. århundre ble Cádiz en av Spanias viktigste byer. To av Columbus' reiser startet herfra. Da innseilingen til Sevilla ble vanskelig på grunn av sandbanker i elven Guadalquivir, ble Cádiz den viktigste havnen for handel mellom Spania og koloniene.  
Under Napoleonskrigene var det meste av Spania under keiserens kontroll og, beskyttet av den engelske flåten, ble Cádiz sete for den spanske nasjonalregjeringen. Den liberale grunnloven fra 1812 ble utropt her. Etter at kong Ferdinand VII hadde gjenvunnet makten, fornektet han grunnloven og gjenopprettet eneveldet. I 1820 gjorde Cádiz opprør, og under den følgende borgerkrigen ble kongen fanget og fengslet i byen. Med de europeiske regjeringenes velsignelse ble opprøret knust i 1823 av en fransk hær.
Et opprør i 1868 førte til dronning Isabella IIs fall.

Infrastruktur

Cádiz er Andalucías største havneby på atlanterhavskysten. Herfra går det blant annet en ferge til Santa Cruz de Tenerife på Kanariøyene. Det går dessuten regelmessig persontrafikk med båt til El Puerto de Santa Maria og Rota.
Jernbanestasjonen ligger direkte ved havnen og har direkte forbindelser til Sevilla og Madrid, og derfra videre til resten av jernbanenettet.
Den nærmeste internasjonale lufthavnen er Jerez lufthavn og ligger 35 km fra sentrum. Den betjenes av flybuss.
Cádiz ligger på en halvøy og er knyttet til veinettet kun via to veier: Autovía CA-33 i retning San Fernando og nasjonal vei N443 i retning Puerto Real hvor de har forbindelse til det internasjonale veinettet gjennom europavei 5.
Macromiidae

Utseende

Store, slanke øyenstikkere, ligner på mosaikkøyenstikkere (Aeshnidae). Kroppen er gjerne farget i svart med gule tegninger. Fasettøynene er grønne, og møtes såvidt i pannen. Larvene er korte og brede, hårete med lange, tynne bein.

Levevis

Disse artene har larver som lever på bunnen i elver og bekker, eller i innsjøer på steder der vannet er i bevegelse. De voksne øyenstikkerne flyr ofte i rette linjer langs midten av elveløp, eller også over brede veier.
Hunnen mangler eggleggingsrør (ovipositor), og legger eggene fritt i vannet mens hun flyr over og dypper bakkroppsspissen nedi.
Hippodamia arctica

Utseende

Hippodamia arctica er omtrent 5-6 millimeter lang.
Giovanni Maria Bononcini

Bakgrunn

Giovanni Maria Bononcini fikk høyst sannsynlig sin utdannelse hos Marco Uccellini. I forordet til læreverket Musico prattico skriver Bononcini at han hadde studert kontrapunkt hos Agostino Bendinelli.

Musiker og komponist

I sin første stilling var Bononcini kapellmester i kirkene San Giovanni in Monte og San Petronio i Bologna og var medlem av det prestisjefylte Accademia Filarmonica di Bologna. I 1671 slo han seg ned i Modena, først som hoffiolinist hos hertugenken Laura d'Este og fra 1674 til sin død som domkapellmester. De to sønnene Giovanni Battista Bononcini og Antonio Maria Bononcini var i likhet med sin far kjente komponister.
Bononcini skrev vokal- og instrumentalmusikk for ulike besetninger; i instrumentalmusikken skilte han tydelig mellom da chiesa- og da camera-stilen. Ved å gruppere dansestykker (han skrev rundt 150 av dem) skapte han kammersonateformen (op.4, op.9, op.7, op.12). På kirkesonate-området gav han den eksisterende Canzonesonaten en fast form med flere satser. De 29 triosonatene danner gjennom satsform, sangbarhet og kraftfulle klangfarge et viktig trinn i utviklingen mot Arcangelo Corellis stil. Enkelte av sontatene krever skordatur. I Bononcinis vokalverk dominerer solostemmen, mens instrumentalakkompagnementet er tydelig underordnet. Bononcini var også musikkskribent.
Rettssaken mot IBÖ

Under rettssaken mot IBÖ i mai 2018 tiltalte  statsadvokatembedet i Graz sytten styremedlemmer og aktivister i den østerrikske organisasjonen Identitäre Bewegung Österreich (IBÖ) for hets mot fremmede folkeslag («Volksverhetzung«), dannelsen av en organisert kriminell gruppe, vandalisme og trusler. Blant dem var bevegelsens mest kjente skikkelse, Martin Sellner, som er en av de ledende talspersoner for «etnopluralismen».
De påståtte hatytringene var utrulling av et banner med påskriften «Islamisering dreper» over De Grønnes partikontor i Graz, utrulling av et banner med påskriften «Erdogan – hent tyrkerne dine hjem» over den tyrkiske ambassaden i Wien, og bruk av slagordet «Integrasjon er løgn» i forbindelse med et gateteater. Skadeverket bestod i spraymaling av slagord på veier og fortau. Legemsfornærmelsen var at en aktivist hadde brukt albuen mot et fakultetsmedlem da det oppstod håndgemeng under en protestaksjon ved Universitetet i Klagenfurt i 2016. Østerrikske venstreintellektuelle var kritiske til loven som ble brukt for å definere IBÖ som en kriminell gruppe, da de mente loven var tilrettelagt for å forby politiske organisasjoner og politisk aktivisme.
Samtlige tiltalte ble frikjente for anklagene om hatytringer og kriminell organisering. To tiltalte ble dømt til bøter for skadeverk og legemsfornærmelse. Per utgangen av juli 2018 var dommen ennå ikke rettskraftig, og det var ikke bestemt hvorvidt den kom til å bli anket.
Darko Lukanović

Karriere

Lukanović, som ble født i Tuzla, immigrerte til Sverige da han var i tenårene. Som juniorspiller spilte Lukanović for Falkenbergs FF etterfulgt av Malmö FF, hvor han også fikk sin debut som profesjonell spiller i 2004. Samme år vant han Allsvenskan med klubben.
Lukanović signerte januar 2005 for Assyriska FF, som spilte i Allsvenskan for første gang. August samme år gikk Lukanović til Royal Antwerp, hvor han med unntak av et kortere låneopphold tilbragte de neste fire sesongene.
Høsten 2009 gikk Lukanović til spanske CF Atlético Ciudad. Klubben oppnådde en fjerdeplass i sin avdeling av Segunda División B, for å falle sammen året etter.
I oktober 2011, etter et kort opphold i Sverige, signerte Lukanović for romanske CSU Voința Sibiu. Han kom til å spille for flere klubber i landet, før han i 2014 gikk til vietnamesiske Hoàng Anh Gia Lai i V.League 1.
Gaur (kveg)

Beskrivelse

Gauren sies å ligne på vannbøffel foran og tamfe bak. Den er mørkebrun eller nesten svart med lange, hvite eller gulbrune «sokker». Dyrene har en kroppslengde på 250 til 360 cm. Mankehøyden er på mellom 170 og 220 cm. Kuenes markehøyde er i gjennomsnitt omkring 20 cm mindre enn oksenes. Gauren har en hale på mellom 70 og 100 cm.
Vekten varierer mellom de ulike underartene, men ligger normalt innenfor 1000 til 1500 kg for hannene og 700 til 1000 kg for hunnene. 
Oksene har en opphøyd kam mellom hornene, som sammen med en bøyelig ryggpukkel gir dyrene et karakteristisk utseende. Gauren har også en kjøttlapp foran som bidrar til å avgi varme.
Både oksene og kuene har horn med en blekgrønn eller gulaktig farge. Disse vokser ut fra siden av hodet og bøyer oppover. Spissene peker innover og bakover og er svarte. Hornene blir 32 til 80 cm lange.

Utbredelse

Gaurkveget finnes i spredte flokker i Bangladesh,  Bhutan, India, Kambodsja, Kina, Laos, Malaysia, Myanmar, Nepal, Thailand og Vietnam. Tidligere har en underart, B. g. sinhaleyus, også vært å finne i Sri Lanka, men har dødd ut i historisk tid. Gauren anses for å være truet av Verdens naturvernunion. Dette skyldes dels at skogene som ofte den lever i, stadig reduseres. Men også jakt og konkurranse med tambuskap er årsaker til at arten er truet. I tillegg kan sykdommer fra tambudskap være en risiko. Den globale bestanden antas å være på mellom 13 og 30 tusen dyr.
Det finnes en underart av gaur (B. g. frontalis) som holdes som husdyr i deler av India, Kina og Myanmar. Disse kalles for mythun, mithan eller gayal. Denne domestiserte underarten regnes ikke som truet.

Atferd

Gauren lever i små grupper på åtte til tolv individer, hvorav et i blant er en okse. Flokken beskytter mot rovdyr, særlig tiger. I paringstiden oppsøkes flokkene av andre okser som i blant vandrer fra flokk til flokk. Hver okse parer seg med flere kuer. Oksene avgjør hvem som er den dominerende ved å stå side om side og imponere hverandre ved blant annet å reise ryggpukkelen.

Føde

Gauren lever først og fremst av ferskt gress, men eter også løv, frykt, greiner og bark, samt tørt gress og bambus.

Reproduksjon og levealder

Gauren blir kjønnsmoden etter to til fire år. Paringstiden er om sommeren. Etter en drektighetstid på ni måneder føder kuen en kalv. Denne dier moren til den er syv til tolv måneder gammel. Unge, kjønnsmodne kuer holder seg til flokken, mens oksene forlater flokken når de er tre år gamle for å danne ungkarsgrupper. I fangenskap blir gauren opptil 30 år gammel.
Ingeborg Gregersen

Familie

Ingeborg Gregersen var datter av oberst Nils Jørgen Gregersen (1840-1924) og Anna Charlotte Tambs (1848-1926). Hun ble 28. april 1899 gift med legen Peter Laurentius Strømme (1871-1910).

Liv og virke

Ingeborg Gregersen debuterte 9. september 1891 på Den nationale Scene i Bergen som Karen Wahl i En Skandale. Hun var ansatt ved Den nationale Scene i perioden 1891-1896.
Gregersen fikk det som ble regnet som hennes offisielle scenedebut som operettesanger i hivedrollen i Boccaccio 22. august 1897 på Eldorado. Hun hadde imidlertid allerede sunget operette ved Den nationale Scene. 
I 1897-1899 var Gregersen ansatt ved Centralteatret under Alma Fahlstrøm og Johan Fahlstrøm. Hun ble også med på dette teatrets Norgesturné i 1899. Ved en oppførelse av Lysistrata vekket Gregersen, tross det man anså for hennes språklige begrensninger, særskilt begeistring for sin tolkning av hovedrollen: «Frk. Gregersen er den hele fremstillings centrale punkt, og hendes person og spil straaler af en saadan beigeistringens glans, at man næsten glemmer sprogets og diktionens ikke ubetydelige mangler.»
Jakob Margido Esp

Biografi

Esp har teaterutdannelse fra Trøndelag Teaters treårige elevskole 1961-1964, spilte deretter ved flere Oslo-teater og var ved Rogaland teater 1969-72. Har siden 1972 arbeidet ved Trøndelag Teater. På 1970-tallet har han her hatt roller som Estragon i Becketts Mens vi venter på Godot, Trigorin i Tsjekhovs Måken samt medvirket i Dario Fo-oppsetningen Vi betaler itj! på 1980-tallet har hans oppgaver ved teatret i stor grad knyttet til kabaret, blant annet i suksessen Store lille Otto. Han ble samme tiår landskjent som den frittalende «Flettfrid Andresen». På slutten av 90-tallet var han, sammen med Helle Ottesen og Svein Wickstrøm aktuell i kabareten Store lille verden. I 2002 hadde han suksess med stykket Espresso, basert på tekster han hadde forfattet selv. Forestillingen turnerte året etter med Riksteatret I 2006 var han aktuell i rollen som den tafatte faren Tormod i Berlinerpoplene,  basert på en kjent bok av  Anne B. Ragde. Han var samme år aktuell med den selvskrevene enmannsforestillingen Nu går det over egg og stokk. I 2007 var han aktuell i rollen som far til Markus i Klaus Hagerups musikal Markus og Julie. I 2008 spilte han Tormod i Trøndelag Teaters oppsetning av Ligge i grønne enger. 
Esp har også hatt verv i Norsk Skuespillerforbund, og ved teateret. I august 2010 ble han utnevnt til æresmedlem i Norsk Skuespillerforbund.

Rollefigurene Flettfrid Andrésen og Sivert Kvaksvik

Han skapte figuren Flettfrid Andrésen, som debuterte i Nitimen 2. september 1983. Det var en karikatur av «Trånhjems bedrestillede fruer». Fruen hadde sine glansdager på 80- og 90-tallet, hvor hun periodevis var gjenganger i NRK. I 1999 skapte Esp figuren Sivert Kvaksvik, en noe tafatt pensjonist fra Byneset. Figuren har imidlertid ikke vært like fremtredende som det Flettfrid var. Det vakte imidlertid bestyrtelse hos enkelte da figuren i et underholdningsstunt, i forbindelse med kommunevalget i 1999, spekulerte på om det var Kjell Magne Bondevik som var far til statsråd Marit Arnstads barn. Stuntet medførte at Krf-politikeren Einy Rendal Elgsæther nektet å være med i en valgdebatt der Esps rollefigur skulle underholde.

Annet

I 1991 gikk han inn i en personlig krise som endte med innleggelse på et psykiatrisk sykehus. Etter å ha kommet seg gjennom denne krisen, valgte han å dele sine erfaringer fra psykiske problemer og selvmordsforsøk med offentligheten. Den dag i dag reiser han rundt og holder foredrag, både om sine smertelige erfaringer, men også om humor og helse, og han har gitt ut en bok som omhandler dette. Esp har også fortalt om dette i bokform.
Edison kraftverk

(PSEG) Edison kraftverk  er et varmekraftverk i Middlesex County i New Jersey, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 504 MW, fordelt på 12 turbiner på 42 MW hver . Operatør er energiselskapet PSEG Fossil LLC. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1971. Brenselkilden er naturgass, og subsidiært fyringsolje.
Idrottslaget Hødd

Historie

Hødd rykket opp til toppserien for første gang i 1965 etter å ha vunnet serien foran storlag som Brann og Rosenborg. Det ble nedrykk året etter, men klubben Hødd kjempet seg tilbake til toppserien i 1968. Denne gangen klarte klubben å holde seg oppe på målforskjell. Tiden rundt 1970 ble storhetstiden for Hødd med storspillere som Kjetil Hasund og Otto Sundgot. Hødd rykket ned igjen i 1972.
Etter flere sesonger i 1. divisjon, med en visitt i Tippeligaen 1995 (3. sist), rykket klubben ned til 2. divisjon i 2006. Etter en katastrofal vårsesong og trenerskifte, fikk Hødd en god høst og sanket en del poeng. Men det holdt ikke til å berge plassen. Erik Brakstad sa opp som trener etter sesongen.
Etter 2006-sesongen ansatte de årets tippeligatrener i 2002, Sture Fladmark, som ny hovedtrener. Klubben satset hardt på å nå målet om opprykk i 2007-sesongen. Klubben reduserte ikke budsjettet nevneverdig, styrket spillerstallen og ansatte hovedtreneren på fulltid. 20. oktober 2007, i nest siste serierunde, ble det klart at Hødd skal spille i 1. divisjon i 2008. Hødd er per dags dato det laget som har spilt flest sesonger på nivå 2..
Hødd ble norgesmester etter å ha slått Tromsø på straffer i Cupfinalen i fotball for herrer 2012. Dette førte til at Hødd skulle spille første kvalifiseringsrunde i Europaligaen året etter. Under trekningen i UEFAs hovedkvarter i Nyon, Sveits var Hødd spent på hvem de skulle møte. De ende opp med å møte kasakhstanske Aktobe, noe som var verst tenkelige for Hødd, med tanke på den stramme økonomien. Hødd overrasket en hel nasjon da de vant den første kampen 1–0 hjemme, men måtte til slutt se seg slått ut av Europaligaen da de tapte 0–2 borte.
Toppserielag: 1966, 1969–72 og 1995.
I Promised Myself

Musikkvideo

Musikkvideoen er en fortsettelse fra «Every Morning». Basshunter får en telefon fra en venn, som sier at Aylar er funnet og at han må dra til sykehuset. Mens Basshunter sitter i en taxi på vei til sykehuset, så tenker han på alle minnene han har hatt med henne. Øyeblikk fra de tidligere videoene: Now You're Gone, All I Ever Wanted, Angel in the Night, I Miss You og Every Morning blir vist. Taxien blir stående i trafikk-kø og Basshunter begynner å gå til sykehuset for å treffe Aylar. Han kommer på sykehuset og spør hvor hun er, han leter og tilslutt så åpner han døra til rommet hvor hun ligger, men der er hennes eks-kjæreste Lucas fra videoene «Now You're Gone» og «All I Ever Wanted». Dette er nok en cliffhanger i historien om Basshunter og hans søken for å få den jenta han vil være sammen med.
Centromerus sylvaticus

Utseende

Centromerus sylvaticus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Ittens fargelære

Ittens fargelære er en fargeteori som ble laget av den sveitiske maleren Johannes Itten og blir brukt i undervisningen i norske videregående skoler for at elever skal få kjennskap til fargelære. Læren blir spesielt mye brukt i Design og håndtverk. De viktigste og mest brukte konseptene fra Ittens fargelære er komplementær harmoni og fargesirklenens oppbyggning. For å finne en komplementær harmoni på Ittens fargesirkel, velger man to farger som ligger på motstående side av fargesirkelen, og bruker dem som hovedfarger i en komposisjon. Disse fargene vil visuelt forsterke hverandre, og virke påtrengende hvis man bruker de i sin naturlige form. For å motvirke dette, gjøres skalaen roligere ved å gjøre den ene komplementærfargen lysere og den andre mørkere.

Fargekombinasjonene

Itten delte også fargekombinasjoner i ulike kategorier.
Lys-mørk-kontrasten er når en bruker både lyse og mørke farger, altså farger med mye svart i seg mot farger med mye hvitt i seg. 
Komplementærkontrasten er når en bruker farger som er på motsatt side av fargesirkelen sammen som for eksempel rød og grønn eller lilla og gul. Komplementærfargene er fargene som ligner minst på hverandre. 
Kald-varm-kontrasten er bruken av varme og kalde farger, hvor rød, gul og oransje blir tradisjoneltsett ansett som varme, mens blåfarger blir oppfattet som kalde. Grunnen til det er at ild har en oransjeaktig farge, mens is og vann lener mer mot blått. 
Simultankontrasten er når fargene rundt en farge påvirker hvordan fargen ser ut og at den kan se annerledes ut basert på omgivelsenes endringer i stedet for fargens endring i seg selv. 
Kvalitetskontrasten går ut på at når en blander hvitt eller svart i en farge vil fargens intensitet endre seg og bli dusere. 
Kvanitetskontrasten er når en balanserer ulike mengder av komplimentærfarger slik at den ene fargen ikke skal dominere eller fremstå som sterkere enn den andre fargen. En trenger for eksempel mest av lilla for at gul ikke skal bli mye sterkere.