Alfredo Stroessner

Familie, oppvekst og militærtjeneste

Han ble født i Encarnación i Paraguay, like ved grensen til Argentina. Faren var tyskfødte Hugo Wilhelm Stroessner, som utvandret fra Hof i Bayern og drev et bryggeri, underviste i matematikk og førte regnskap for lokale foretak. Farfaren var bayersk kavalerioffiser. Slektsnavnet Stroessner staves Strössner eller Strößner på tysk. Moren var paraguayanske Heriberta Matiauda, som kom fra en velstående familie av spansk herkomst. Paret giftet seg i 1904 og fikk fire barn, hvorav Alfredo og søsteren Heriberta vokste opp. Familien levde i enkle kår. For sitt lyse, rødlige hår fikk Alfredo kallenavnet Rubio.
Faren ønsket en militær løpebane for sønnen, men skolevesenet i Encarnación var dårlig utbygd, så sønnen ble som tenåring sendt til slektninger i den argentinske nabobyen Posadas. Stroessner ble opptatt ved militærakademiet i Asunción som 16-åring i 1929, og fikk grad av løytnant to år senere. I artilleriet fikk Stroessner utløp for sine ferdigheter i matematikk. Under Chacokrigen mot Bolivia fikk han stridserfaring. Han kjempet i det første store slaget, som Paraguay vant overlegent, ved Boquerón i 1932. Paraguay vant endelig kontrollen over Gran Chaco i 1935.
Etter krigen studerte han artilleri i Brasil med gode skussmål, og steg raskt i gradene. Han ble major i 1940, oberstløytnant i 1945 og medlem av generalstaben i 1946, og viste evne til selvopprettholdelse under omskiftelige politiske forhold. I 1947 brøt det ut borgerkrig i landet. Stroessner tok parti med president Higinio Moríñigo, som gjenvant kontrollen, og viste sin lojalitet ved å slå ned et arbeideropprør i Asunción. Stroessner ble til slutt brigadegeneral i 1948, den yngste i Sør-Amerika.

Ekteskap og etterslekt

Han var gift med lærerinnen Eligia Mora Delgado, som han hadde tre barn med. Paret giftet seg sannsynligvis i 1949. Dattersønnen Alfredo Domínguez Stroessner er senator for Coloradopartiet. Ektefellen måtte opptre overbærende for Stroessners notoriske utroskap. Han skal ha hatt 15 utenomekteskapelige barn med ulike elskerinner, de fleste av dem tenåringer. Det langvarige forholdet til María Estela «Ñata» Legal var kjent, men fortiet, til tross for at de kunne opptre sammen offentlig. Han traff henne da hun var 14 år gammel. Hun skal ha pleiet Stroessners forbindelser til næringslivet på kløktig vis.

Militærkupp og maktmidler

I de første 15 årene etter den paraguyanske borgerkrigen var Coloradopartiet det eneste lovlige partiet i landet. Ved valget i 1948 var Juan Natalicio González den eneste presidentkandidaten, men Coloradopartiet ble raskt delt mellom stridende fraksjoner, oftest med utspring fra det militære. González ville styrke grepet om makten ved å bevæpne politiet. Stroessner støttet Felipe Molas López' kupp mot González i 1949, deretter Federico Chávez mot López samme år. I 1951 ble Stroessner generalstabssjef for landstyrkene. Den 6. mai 1954 ledet han et militærkupp mot president Chávez. Etter en kort periode med en overgangspresident ble han selv valgt til president i juli 1954. Han ble tatt i ed den 15. august. Etter det ble han gjenvalgt hvert femte år, alltid med påfallende høye stemmeandeler.
Han var lite karismatisk eller visjonær, men til gjengjeld folkelig og tilgjengelig, hvilket ble verdsatt i et egalitært samfunn som det paraguyanske. Stroessner utførte sine seremonielle plikter med en verdighet som fant gjenklang i en «tradisjonell, sterkt religiøs og intenst nasjonalistisk befolkning».
Stroessner regjerte til 1987 gjennom en unntakstilstand, som han fornyet hver tredje måned og kun opphevet på valgdagene. Regimet har blitt beskrevet som «autoritært og proto-totalitært». Paraguay manglet en demokratisk politisk tradisjon. Stroessners maktbase var knyttet til hans person, ikke hans militære rang i seg selv. Coloradopartiet fikk en enerådende stilling som massebevegelse, og partimedlemskap ble forbundet med privilegier. Gjennom utrenskninger ble partiet ble gradvis omdannet til en personlig politisk maskin for Stroessner. Andre partier ble formelt tillatt i 1962, men valgbarheten, ytringsfriheten og forsamlingsfriheten forble sterkt begrenset.
Opposisjonen ble utsatt for vilkårlig fengsling, tortur og drap. Stroessner skal ha lyttet på telefon da generalsekretæren i Det paraguyanske kommunistiske parti ble partert med motorsag. Regimet har blitt holdt ansvarlig for 3 400–4 500 dødsfall og tusenvis av politiske fanger og torturofre. Forbrytelsene var lite kjent for omverdenen i samtiden. Forbrytelsene er dokumentert i Archivos del Terror, som ble funnet i 1992 i en av Asuncións forsteder. Arkivet etter hovedstadspolitiets etterforskningsavdeling (DIPC), som utgjorde sentrum for Stroessners maktapparat, inneholdt to tonn med dokumenter. Arkivet inneholder blant annet loggføringer av alle politiske arrestasjoner, nesten 8 400 personmapper, avhørsnotater samt korrespondanse med utenlandske sikkerhetstjenester.

Økonomisk og sosial politikk

Betydelige deler av statsbudsjettet gikk til militæret, anslag er så høyt som 33%.
Stroessner har forsøkt å bedre landets infrastruktur, særlig ved bygging av veier. 
Bygging av verdens største demning, Itaipu-demningen hadde stor innflytelse på landets økonomi (den kinesiske De tre kløfters demning har større kapasitet, men har ikke forbigått Itapu i årsproduksjon så langt), selv om minst 80 000 paraguayanere måtte flytte. Salg av strøm til omkringliggende land gav inntekter for infrastrukturutbygging.
Soldater som hadde avtjent sin tid fikk tilbud om 20 hektar land til en svært god pris, noe som over 10 000 soldater gjorde.

Avsettelse og siste leveår

Økende motstand mot Stroessners diktatur utover 1980-tallet svekket hans regime. Den katolske kirken hadde i økende grad blitt kritisk og var den delen av samfunnet Stroessner ikke kunne kontrollere. Besøket av pave Johannes Paul II i 1988 ga opposisjonen mer selvtillit. Den 3. februar 1989 gjorde general Andrés Rodríguez kupp mot Stroessner og førte Paraguay til et mer demokratisk styre i de neste fire år. Stroessner gikk i eksil i Brasil for å unngå arrestasjon for forbrytelsene under hans diktatur. Han døde i Brasília 16. august 2006, 93 år gammel.

Æresbevisninger

Stroessner ble tildelt en rekke utenlandske ordener, både sivile og militære, de fleste av dem søramerikanske. Blant andre ble han tildelt Den bayerske fortjenstorden, storkorset av spanske Isabella den katolskes orden, storkorset av spanske Karl IIIs orden, storkorset av den bolivianske Andeskondorordenen.