google/wiki40b huggingface dataset:
Friidrett under de britiske imperielekene 1938

Friidrett under de britiske imperielekene 1938. Friidrett var en av flere sporter under de tredje britiske imperieleker som ble arrangert i Sydney i Australia 5. til 12. februar 1938. Det var tjueåtte øvelser i friidrett, tjue for menn og åtte for kvinner. Det var andrre gangen kvinner deltok i friidrett i de britiske imperielekene. Canada ble beste nasjon med åtte gullmedaljer foran Australia med og Sør-Afrika med seks hver.
9. århundre

9. århundre startet den første dagen i 801 og sluttet den siste dagen i 900 etter den gregorianske kalenderen.
Selvfølelse

Selvfølelse eller selvaktelse, selvbevissthet, er å akseptere seg selv som den en er, og være bevisst sin egen verdi. Begrepet selvfølelse brukes i psykoterapi, men også i dagligtale. Lav selvfølelse gjenkjennes med usikkerhet, selvkritikk og skyldfølelse.

Forskjell på selvfølelse og selvtillit

En kan ha selvtillit som fotballspiller, men ha lav selvfølelse. Hvis en har en sunn selvfølelse, er selvtillit sjelden noe problem. Det motsatte er ikke tilfelle. Selvfølelse handler om hvordan en takler motgang. Har en høy selvfølelse og feiler så kan vedkommende komme til å si: «Dette er ikke helt meg», eller «Jeg er ikke nok tålmodig for dette». Det motsatte er når en med lav selvfølelse feiler. Da er uttalelser mer som disse: «Jeg får aldri noe til. Jeg vet at jeg er dum». Det er svært stor forskjell på å vite at en ikke er flink til noe og på å føle seg mislykket og dum.
Elvegårdsmoen

Elvegårdsmoen er en norsk militær øvingsplass i Narvik kommune, øst for Bjerkvik.
Elvegårdsmoen ble okkupert tidlig om morgenen den 9. april 1940 av tyske soldater som var satt i land fra jagerne Wolfgang Zenker, Erich Koellner og Hermann Künne. De norske leirvaktene hadde ikke ammunisjon for å yte motstand. I Elvegårdsmoen fikk bergjegerne tilgang til store mengder norsk militært utstyr som de benyttet til å bevæpne tyske marinegaster etter at samtlige ti tyske jagere var blitt senket 13. april ("fjellmarine"). Den 13. mai ble Elvegårdsmoen erobret av franske fremmedlegionærer etter invasjonen i Bjerkvik. Senere i krigen utvidet tyskerne leiren med en rekke bygninger.
Leiren er fra 2005 standkvarter for Nord-Hålogaland Heimevernsdistrikt 16.
Columbus (ISS-modul)

Columbus er et vitenskapelig laboratorium designet for å være del av Den internasjonale romstasjonen (ISS). Laboratoriet er det største enkeltbidraget til romstasjonen fra Den europeiske romfartsorganisasjonen (ESA). Columbus ble konstruert og bygget i Europa og deretter fløyet til Kennedy Space Center. Modulen har en forventet levetid på 10 år, og ble skutt opp med STS-122 den 7. februar 2008.

Konstruksjon

ESA valgte selskapet EADS Astrium Space Transportation som hovedentreprenør for Columbus-modulen. Laboratoriet ble integrert på selskapets fabrikker i Bremen, Tyskland. Strukturen, beskyttelsen mot mikrometeoritter, termo- og miljøstyringssystemene, samt alt tilhørende støtteutstyr for frakt og oppskyting ble bygget av italienske Alcatel Alenia Space i Torino.

Oppskyting og tilkobling til ISS

Columbus skulle etter de opprinnelige planene ha vært skutt opp i 2002, men forsinkelser i byggingen av ISS, samt den tragiske ulykken med romfergen Columbia utsatte oppskytingen med fem år. Den planlagte oppskytingen 18. april 2007 ble utsatt på grunn av en haglstorm som skadet romfergen Atlantis sin ytre drivstofftank så mye at den måtte repareres. Columbus ble skutt opp med STS-122 den 7. februar 2008.
Når romfergen når den internasjonale romstasjonen (ISS) vil romstasjonens robotarm Canada-arm løfte Columbus ut fra lasterommet og feste den til styrbord luke på Harmony (tidligere kjent som Node 2), med sylinderen pekende utover.
Trichomesiini

Utseende

En middelsstor, avlang trebukk. Antennene er ganske kraftige og noe kortere enn kroppen. Hode og pronotum er svarte, pronotum med rundede sider og en gulaktig stripe av bestøvning på hver side. Dekkvingene er brunrøde med en lys bestøvningsstripe på hver side langs sømmen. Beina er brunrøde og forholdsvis korte.

Utbredelse

Arten er utbredt i Australia (Victoria).
Hathliolophia

Utseende

En middelsstor, kraftig, matt, mørkt grønnlig brun trebukk. Antennene er noe lengre enn kroppen, det tredje-ytterste leddet hvitt. Pronotum har rundede sider uten tenner. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med markerte "skuldre".

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sulawesi.
Lystad (slekt)

Lystad er en norsk slekt fra Romedal i Stange kommune i Hedmark, som stammer fra gården Ljøstad. Gårdsnavnet er ifølge Norske Gaardnavne kanskje avledet av et elvenavn Ljóð. I et diplom fra 1493 inntatt i Diplomatarium Norvegicum nevnes gården som Lyødæstadhæ. Blant senere skrivemåter er Liøustadt (1520), Liøstad (1593), Liøsta (1604) og Liøstad (1669).
Fullmektig og kasserer ved Hjula Væverier Christopher Lystad (f. 1830 i Romedal, d. 1904), som tok borgerskap som handelsborger i Christiania i 1861, var far til øyelege Hjalmar Lystad (f. 1863) og øyelege og president i Den norske lægeforening Harald Lystad (1875–1950). Harald Lystad var gift med Elisabeth (Marie) Rønneberg, datter av grosserer og ordfører i Ålesund Joachim Holmboe Rønneberg, og de var bl.a. besteforeldre til tidligere arbeids- og velferdsdirektør Joakim Lystad (f. 1953).
Ségolène Royal

Bakgrunn

Ségolène Royal er datter av Jacques Royal (oberst i artilleriet) og Hélène Dehaye og vokste opp i et katolsk preget miljø. Fra 1960 til 1963 bodde familien på Martinique. Marie-Ségolène Royal var elev ved en internatskole drevet av St. Josefssøstrene av Cluny i Fort-de-France. Senere skolegang hadde hun i Charmes, deretter i Épinal. I 1971 var hun au pair i Dublin. Ved  Université de Nancy tok hun lisensgrad i økonomivitenskaper.
Hun studerte videre ved Institut d’études politiques de Paris (IEP), som kalles Sciences Po, og ved eliteskolen École nationale d’administration (ENA). Etter dette bestemte hun seg for en juridisk karriere og begynte ved forvaltningsdomstolen i Paris.

François Hollande

Hun møtte François Hollande i 1978 og hadde et langvarig samboerskap med ham. I 2007 opplyste Royal at samboerforholdet var opphørt. Paret har fire voksne barn sammen.

Politikken

Hun var politisk rådgiver for François Mitterrand i hans første mandatperiode som president.
Royal har siden 2004 vært leder av regionrådet for Poitou-Charentes. I perioden 1988 til 2012 var hun medlem av Frankrikes nasjonalforsamling og hun har hatt flere ministerposter.

Presidentkandidat

I desember 2005 uttrykte hun sin interesse for å nomineres som presidentkandidat for sosialistpartiet til valgene i 2007. Den 16. november 2006 ble hun av partiets medlemmer valgt med 60,6 % av stemmene til posisjonen som de franske sosialistenes presidentkandidat i 2007. Etter opinionsundersøkelser var hun da den som, ved siden av Nicolas Sarkozy, den franske befolkning helst ville se som president. Hun tapte imidlertid for Sarkozy i den avgjørende valgrunden 6. mai 2007. 
Hun var kandidat til ledervervet i det franske sosialistpartiet i 2008, men tapte med snau margin for Martine Aubry. Hun erklærte seg på ny som presidentkandidat i 2010, men gikk ikke videre fra første runde av sosialistpartiets nominasjonsvalg i 2011. Hun tapte gjenvalg til Frankrikes nasjonalforsamling i juni 2012.

Nye ministerposter

Fra april 2014 til februar 2016 var Royal minister for økologi, bærekraftig utvikling og energi i regjeringen til Manuel Valls. I februar gjorde Valls endringer i regjeringen og hun ble minister for miljø, energi og internasjonale klimaforhold.
Danmarks kvinnelandslag i strandhåndball

VM i beachhåndball

Danmark deltok i sitt første VM i 2010 i Antalya i Tyrkia. Der kom de på 2.-plass, etter at de tapte finalen 0-2 for Norge. To år senere fikk de et nytt VM-sølv, under VM i beachhåndball 2012 i Muskat i Oman. Denne gangen møtte de Brasil i finalen, og tapte 0-2 (10-20 og 14-17).

EM i beachhåndball

Første gang Danmark deltok i EM var ved EM i beachhåndball 2007 i Italia. Her kom de på 15.-plass. To år senere kom de på 7.-plass ved EM i beachhåndball 2009 i Larvik i Norge. 
Under EM i beachhåndball 2011 nådde de finalen, etter at de slo ut Italia i bronsefinalen, en kamp de vant 2-0 (12-8 og 13-12). Grith Kristensen scoret her 7 poeng i semifinalen. I finalen møtte de Kroatia, og måtte spille shoot-out etter 1-1 etter to omganger. De tapte shoot-outen 4-7, og fikk dermed EM-sølv. Mathilde Jensen ble Danmarks toppscorer i finalen, med 17 poeng.
De nådde igjen finalen under EM i beachhåndball 2013 på hjemmebane i Randers i Danmark, der de slo ut Ukraina i semifinalen. I finalen møtte de Ungarn, og måtte igjen se seg slått i shoot-out, med 12-14, og de fikk dermed sitt andre EM-sølv. Bozsanna Fekete scoret 20 poeng i finalen, og Kitti Groz 19. Hanne Frandsen ble med på mesterskapets All star-team, som beste målvakt.

World Games

Danmarks kvinnelag i beachhåndball deltar for første gang ved World Games 2013.
Odd Munk

Odd Munk var et fellespseudonym brukt av forfatterne Olaf Wilhelm Erichsen og Sven Elvestad for en bok, Det nye Norge : Krigen 1905 (utgitt i 1906).
Det nye Norge er en kontrafaktisk historie, som detaljert beskriver en krig mellom Norge og Sverige i 1905. Bokens premiss er et mulig sammenbrudd i forhandlingene i Karlstad, etter at tilfeldigheter under de spente forholdene utløser skuddveksling mellom norske og svenske soldater. Den ble forfattet bare måneder etter unionsoppløsningen i 1905.
Cofrentes kjernekraftverk

Cofrentes kjernkraftverk er et spansk kjernekraftverk som ligger ved byen Cofrentes i provinsen Valencia. Det eies av Iberdrola SA. 
Verket har én reaktor, som ble tatt i bruk 1985. Det er installert en total effekt på brutto 1 092 MW (netto 994 MW). I 2006 leverte verket 8,87 TWh elektrisk kraft. Produksjonen utgår etter eksisterende planer i 2034.
Parastetha

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Arten ser ut til å være knyttet til slyngplanten Cissus repens (familien Vitaceae) <ref>Renate Rabenstein og Matthias Schöller (1996) Chrysomelid beetles on Vitaceae in Peninsular Malaysia with special regard to Parastetha nigricornis BALY 1879. (Insecta: Coleoptera: Chrysomelidae: Galerucinae). Senckenbergiana biologica 76: 39-45.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Assam.
Bjørnegårdtunnelen

Finansiering

E16 Sandvika - Vøyen finansieres med 75% Oslopakke 3 midler og 25% midler fra staten.
Howdenocarus

Utseende

En liten, blank, brungul oldenborre.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mexico.
Cao Xueqin

Liv og virke

Cao stammer fra en han-kinesisk familie som var blitt assimilert i den mandsjuiske kultur.  Cao Xueqins bestefar Cao Yin var en av Kangxi-keiserens rådgivere, noe som innebar stor velstand for familien. Lykken vendte seg først da Kangxis etterfølger Yongzheng-keiseren kom til makt. I forbindelse med politiske utrenskninger konfiskerte han i 1728 familien Caos eiendom og tvang dem til å forlate Beijing. 
Xueqin var da bare 9 år gammel. Så meget om hans senere liv er ikke kjent. Det meste av livet tilbragte han i stor armod vest i Beijing, der han holdt hodet over vann ved å selge bilder han laget. Tidvis var han også lærer ved den keiserlige skole for mandsjuiske adelige og bannerfolk.

Verk

Cao er blitt kjent på grunn at ett eneste verk, men det er til gjengjeld gått inn i verdenslitteraturen: Romanen Drømmen om det røde kammeret. Han skal ha skrevet på verket i over ti år, antagelig i tiden rett før århundremidten. Da Cao døde i 1763 var åtti av de hundre planlagte kapitlene ferdig. Manuskriptet ble fullført av Gao E og i 1791 utkom en versjon på 120 kapitler.

Museum

Et museum viet til Cao Xueqin (Cao Xueqin jinianguan) ligger i Beijing botaniske hage.
Christiania Jægerklub

Christiania Jægerklub (etablert 1878) er en av de tidligste foreningene innen jakt i Norge. En av dem som stod bak var skipsreder og hoffjegermester Thomas Nicolay Fearnley (1841-1927), som også var en pådriver i Christiania Skiklub. Det var ellers på Gressholmen at planene ble lagt i 1878, idet  fabrikkeier Valdemar Drewsen, løytnant Peter Krefting og cand.jur. Harald Wergeland diskuterte behovet og mente det var på tide  «at søge dannet en jægerklubb i Christiania, hvis øiemed skulde være ved selskabelige sammenkomster med mere at tjene til gjensidig hygge og underholdning». De hadde tilhold på Lindøya i indre Oslofjord og anskaffet tidlig en amerikansk kastemaskin, utviklet av George Ligowski i Cincinnati, som slengte ut glasskuler de kunne skyte på. Senere flyttet man til Nakholmen og gikk over til lerduer rundt 1900. Grunnet intens hyttebygging flyttet de sine skyteaktiviteter til Tangen ved Bogstadvannet. Tre av klubbens medlemmer deltok i skyting under Sommer-OL 1912.
Etter utgivelsen av Norsk jakthundstambog i 1894 vedtok de å starte Norsk Kennel Klub et par år senere. Kokken Ragnhild Ringerike (1900–1988) fikk Kongens fortjenstmedalje for sitt virke her. Medlemstallet er begrenset til 50, og nye opptas bare når gamle faller fra. Innmelding kostet i 2002  kroner 5 000, mens årsavgiften var 3 000.
Stor kongledvergmåler

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn 20 – 23 mm), slank, gråbrun måler. Den er en av de største av dvergmålerne (Eupithecia spp.) og er også mer kontrastrikt tegnet enn de fleste andre artene i denne slekten. Forvingen er lyst brun, ved roten vanligvis med et halvsirkelformet, perlekjede-aktig brunt tverrbånd. Litt innenfor midten av vingen er det en ganske stor, oval til rund, svart flekk. Midt i vingen er det et jevnbredt, kurvet, svartkantet tverrbånd, selve båndet er vanligvis litt blekere enn resten av vingen. Dette båndet er kantet med doble, hvite striper både på inner- og yttersiden, og fortsetter på bakvingen. Vingens ytre del er lysbrun med en hvit siksak-tverrstripe. Bakvingen er farget omtrent som forvingen.

Levevis

Denne arten lever i barskog. Larven utvikler seg i umodne (grønne) kongler av gran, edelgran og furu. Den oppholder seg inne i konglen men røper seg ved silketråder på overflaten og ved at ekskrementer (frass) drysser ut. De voksne målerne flyr i juni – juli.

Utbredelse

Arten finnes i Europa og i Sibir. I Norge er den funnet nord til det sørlige Nordland.
Dialyse

Dialyse en metode for å fjerne avfallsstoffer som f.eks. urea og vann fra blodet når nyrene ikke er i stand til dette.

Behandling

Når pasienter trenger dialysebehandling, er det på grunn av at deres egne nyrer ikke klarer å fjerne avfallsstoffene som kroppen produserer og å regulere kroppens væskemengde. En dialysebehandling varierer i omfang etter hvor nedsatt funksjon det er i nyrene. Men en typisk dialysebehandling varer i 2–4 timer, og man trenger gjerne flere behandlinger i uken.

Hemodialyse

Ved hemodialyse blir pasienten koblet til en «kunstig nyre» / dialysemaskin slik at blod går fra en blodåre, gjennom slanger, pumper og filtre i hemolysemaskinen, før det går tilbake i en blodåre. Dialysemaskinen fungerer som et filter som fjerner avfallstoffene som bygger seg opp i kroppen og regulerer sammensetningen av blodet som sendes tilbake i pasienten. 
Dialyse utføres på små spesialavdelinger på sykehus. Enkelte steder med lang vei til sykehus er det opprettet dialysestasjoner der denne behandlingen kan gis, men dette krever betydelig opplæring av de som gir behandlingen.
I hemodialyse blir blodet fra pasienten ført gjennom et filter i en dialysemaskin, hvor det blir renset for avfallsstoffer og trukket for overskudd av vann.
Behandlingen gis som regel 3 ganger i uken på et dialysesenter, hver behandling på vanligvis 4 timer. For å gjennomføre dette må det etableres en god, velfungerende blodtilgang, enten i form av en arteriovenøs fistel (AV-fistel) eller et sentralvenøst kateter.
AV-fistel er en sammenkobling av en arterie og en vene, blodårer som leder blod henholdsvis fra og til hjertet. Den anlegges på over- eller underarmen, og inngrepet gjøres som dagkirurgi. Venen vil pga. økt gjennomstrømning vokse og bli større, og den er vanligvis klar for bruk etter ca. 2-3 måneder. Ved behandling anlegges da to nåler i venen som kobles til dialysemaskinen.
Der det ikke er mulig å anlegge AV-fistel (for eksempel på grunn av hjertesykdom), kan man i stedet bruke et sentralvenøst kateter som anlegges under huden i brystveggen. Kateteret kan tas i bruk straks etter anleggelse, men det kan gi noe økt risiko for infeksjoner samt skade og forsnevringer av blodårene.
De fleste tolererer hemodialysebehandlingen godt. Man kan dog av og til få forbigående bivirkninger, som for eksempel lavt blodtrykk, kvalme, svimmelhet og leggkramper.
Enkelte dialysesentre kan også tilby hemodialysebehandling i hjemmet. Pasienten er da, etter opplæring, selv ansvarlig for behandlingen. Moderne hjemmedialysemaskiner er mindre og enklere i oppsett, men de er ikke så effektive som sykehusapparatene. Man må derfor kompensere dette med å ha hyppigere behandlinger, for eksempel 3 timer 5-7 ganger i uken. Hvilket utstyr som velges vil variere etter dialysesenterets tidligere erfaringer og praktiske forhold.

Peritonealdialyse

Ved peritonealdialyse har pasienten en kobling som kan sette væske inn i buken. Da vil avfallsstoffer og vann passere gjennom bukhinnen. Når væsken tømmes ut av buken fjernes avfallsstoffer og vann. Denne prosedyren er mye enklere enn hemodialyse. Det er mange pasienter som kan utføre dette på seg selv hjemme.
Panait Zosin

Biografi

Han var sønn av en godseier, og gikk mellom 1884 og 1892 på A. T. Laurian-gymnaset i Botoșani, ett av de beste i området. Allerede som gymnasiast ble han tiltrukket av sosialismen, leste Marx og Engels, og ble leder for unge sosialister i Botoșani. Han var i stadig konflikt med myndighetene og ble ansett av sine samtidige for å være en «lidenskapelig sosialist, en reaksjonær ungdom, anarkist, som konspirerte bestandig». I 1891 var han en av initiativtakerne til den første arbeiderklubben i Botoșani, og i mars 1892, sammen med to medarbeidere, Nicolau şi Iacob Țăranu, utga han Proletarul, en sosialistisk avis som kom ut to ganger i måneden. Den 1. mai 1892 organiserte han sammen med andre sosialister et 1. mai-tog, og som følge ble han utvist fra gymnaset sammen med seks andre klassekamerater. Ettersom han ikke fikk lov å fortsette skolegangen i Romania, reiste han til Brusell, der han studerte medisin. Han fortsatte studiene sine i Tyskland, Berlin og i Heidelberg. I Tyskland spesialiserte han seg i nevropsykiatri. Etter at han reiste tilbake til Romania, etablerte han sammen med venner sosialistiske aviser og magasiner, så som Mișcarea socială, Munca og Revista Ideei. I dette siste bladet publiserte de ved siden av oversettelser fra greske klassiske filosofer og moderne sosialister, også verker av kjente anarhister, så som Mihail Bakunin og Piotr Kropotkin, eller av anarkoindividualistene Max Stirner, Han Ryner og Henry David Thoreau.
Han var professor ved det medisinske Fakultet i Iași. Han er forfatter av en rekke verk om psykiatri, balneologi, sosialmedisin (noen ble premiert av Det rumenske akademi). I 1897 redigerte han sammen med Panait Mușoiu bladet Mișcarea socială, som også hadde oversettelser fra Friedrich Engels. Mellom 1908 og 1909 var han sammen med S. Moruzzi leder for magasinet Îndrumarea.
Etter at han flyttet til Iași, stiftet han sammen med Panait Mușoiu Munca, der de polemiserte med deres tidligere kamerat Ioan Nădejde, som hadde blitt sosialdemokrat. Panait Zosin oversatte til rumensk L’Idéal de la jeunesse av Élisée Reclus og publiserte i 1895 brosjyren Determinismul.
Den rumenske filosofen Vasile Conta og Auguste Comtes positivisme hadde også en innflytelse på Zosins tenkning, særlig mot slutten av hans liv.
I 1920 ble han ordfører i Iași.
Det finnes et portrett av Panait Zosin laget av Gheorghe Popovici.
Livlege

En livlege er en personlig lege for en høytstående person, for eksempel en konge, president, pave eller politiker. Livlegen står ansvarlig for sin pasients helse og må være tilgjengelig døgnet rundt. I Norge har kongen egen livlege.
Ordet «livlege» er en oversettelse av tysk Leibarzt, hvor «liv» har den avblekede betydningen «person». Sammenlign livvakt (Leibwache) og livrett (Leibgericht). I eldre tid kaltes en livlege ofte arkiater, av gresk ἀρχιατρός «førstelege». Det finnes også livkirurger.
Livleger kjennes alt fra antikken og opp gjennom middelalderen. I Danmark kjennes de fra midten av 1400-tallet. Den danske kongens livlege var gjerne innkalt fra utlandet. På grunn av sin stilling i fyrstens nærhet kom livlegen ofte til å spille en viktig rolle også politisk. Et eksempel fra Danmark-Norges historie er Struensee.
Doctor Who Magazine

Doctor Who Magazine (forkortet til DWM) er et tidsskrift viet til den britiske science fiction-serien Doctor Who. Nåværende redaktør er Tom Spilsbury.

Historie

Magasinet er offisielt godkjent av BBC og det første nummeret ble utgitt med tittelen Doctor Who Weekly 17. oktober 1979 av Marvel UK, som er en del av Marvel Comics. Det kostet 12 pence. På grunn av praksisen med å sette dato på blader frem i tid for å forlenge tiden de står i butikkene, er den faktiske utgivelsesdatoen 12. oktober.
Det gikk over fra å bli utgitt ukentlig til månedlige utgivelser med nummer 44 i september 1980. Tittelen ble forandret til Doctor Who og prisen gikk opp til 30 pence. Den ble deretter forandret til Doctor Who Monthly med nummer 61 og til Doctor Who Magazine med nummer 85 i februar 1984. I 1990 gikk bladet over til å bli utgitt hver fjerde uke med totalt 13 utgivelser i året. Selv om BBC sluttet å produsere Doctor Who i 1989, fortsatte magasinet å bli utgitt med blant annet tegneserier basert på serien. Da BBC started produksjonen av serien igjen i 2005 fikk bladet en ny generasjon fans som lesere.
DWM var opprinnelig ment for barn men vokste til å bli et blad for voksne med blant annet artikler om produksjonen av serien. På grunn av at bladet har blitt utgitt så lenge, blir det sett på som en kilde til «offisiell» og eksklusiv informasjon og de som jobber på det har et tett forhold til produksjonsteamet bak serien og BBC. I 2006 fikk det konkurranse da BBC Worldwide begynte å gi ut tegneseriebladet Doctor Who Adventures, som er ment for yngre lesere.
DWM utgis nå av Panini Comics, som kjøpte rettighetene sammen med resten av Marvel UKs katalog i 1995. Panini har også begynt å gi ut tegneserier fra eldre utgivelser av DWM i pocketbøker. Ni bøker har blitt utgitt så langt.
Goniophileurus

Utseende

En middelsstor, avlang, mørk rødbrun hornbille. Dekkvingene har markerte punktrader, pronotum har en midtfure.

Utbredelse

Arten er utbredt fra det sørlige Mexico i nord til Brasil i sør.
Wigan (distrikt)

Organisering

Wigan-distriktet er inndelt i 25 valgkretser (wards). Hver valgkrets har tre rådmenn valgt av velgerne i den valgkretsen. Hver rådmann velges for fire år.
Wigan distriktsråd er en enhetlig myndighet, som betyr at det er ansvarlig for alle lokale offentlige tjenester, i motsetning til områder som har adskilte grevskaps- og distriksmyndigheter.
Wigan er et «metropolitansk» (metropolitan) distrikt fordi det er del av Stor-Manchester, et av de seks metropolitanske grevskapene opprettet i 1974 for å dekke de største konurbasjonene. De metropolitanske grevskapsrådene ble avskaffet i 1986, men grevskapsnavnene og deres grenser er fortsatt anerkjent.
Lucille George-Wout

Bakgrunn

George-Wout er utdannet som ungdoms- og sosialarbeider, og arbeidet innen dette feltet fra 1971 til 1980.

Politiker

Hun har tidligere vært lokalt politisk innvolvert på Curaçao for Partido MAN, og senere rikspolitisk innen de daværende nederlandske Antiller for Partido Antiá Restrukturá, et parti hun var med å stifte i 1993. George-Wout var parlamentspresident i De nederlandske Antillers parlament fra 1994 til 1998, og fra 1999 til 2000 var hun arbeids-, sosial- og innenriksminister i Miguel Arcangel Pouriers tredje regjering.

Guvernør

George-Wout ble innsatt som guvernør på Curaçao den 4. november 2013 av kong Willem-Alexander av Nederland. Hun etterfulgte Frits Goedgedrag som Curaçaos andre guvernør, men på grunn av helseproblemer hadde da Adèle van der Pluijm-Vrede vært fungerende guvernør siden november 2012.