google/wiki40b huggingface dataset:
Softball under Asialekene 1990

Softball under Asialekene 1990. Softball var en av sportene under de ellevte Asialekene som ble arrangert i Beijing i Kina. Det var første gangen som softball var med på programmet i Asialekene. Softballturneringen ble avviklet i perioden 23 til 28. september 1990. Fem damelag deltok, det ble spilt en serie der alle lagene møttes to ganger. Kina vant serien foran Japan.
Frans Vormordsen

Frans Vormordsen  (født 1491 i Amsterdam, død 19. november 1551) var en dansk luthersk reformator og superintendent i Lund 1537–1551.

Bakgrunn

Frans Vormordsen ble født i Holland, trolig i Amsterdam. Som munk ved karmelitterklostret i Helsingør flyttet han i 1519 til København for å bli lærer. Han deltok, med et visst besvær, i arbeidet med å oversette Bibelen til dansk. 
Etter en konflikt med kanikkerkollegiet i København begav han seg til Malmø, der reformasjonen var mer fremstreden. Erkebiskop Aage Jepsen Sparre trodde at han var mindre radikal enn reformatorene Claus Mortensen og Hans Spandemager, så han fikk tillatelse til å preke i Malmø. Snart ble han ikke lenger kalt munk men predikant, og han ble også lærer ved det nyinnrettede læreverket. 
Etter kong Fredrik Is død i april 1533 ble konflikten mellom katolikker og protestanter forverret til full borgerkrig, den såkalte Grevefeiden, som pågikk i to år. Ved krigens slutt i 1536 hadde reformasjonens tilhengere seiret. Erkebiskop Torbern Bille ble satt i fengsel.

Superintendent i Lund

Frans Vormordsen ble superintendent i Lunds stift (og overtok dermed etter den siste katolske erkebiskop). I 1537 gav han ut Luthers lille katekisme, og i 1539 en utførlig gudstjenstehåndbok. En av de mange vanskeligheter han ble stilt overfor var å få almuen til å lønne prester og klokkere. Han reiste rundt i stiftet og forhandlet frem avtaler mellom prester og sognerepresentanter. 
Etterhvet klarte han i større utstrekning å forbedre de kirkelige forhold for den nye trosretning, selv om han lenge møtte stor motstand fra medlemmene av domkapittelet i Lund. 
Han døde i 1551 og ble begravd i domkirken i Lund.
Det kinesiske geovitenskapelige universitet

Det kinesiske geovitenskapelige universitet (forenklet kinesisk: 中国地质大学; pinyin: Zhōngguó Dìzhì Dàxué) er et kinesisk nøkkeluniversitet som forvaltes direkte av Folkerepublikken Kinas undervisningsministerium. Det har én campus i Beijings bydistrikt Haidian, og én i Wuhan i provinsen Hubei.
Det er et eliteuniversitet som promoveres også gjennom myndighetenes prosjekt 211.

Campuser

Beijingcampusen er på området for det Beijings tidligere institutt for geologi, ved Xueyuan-gaten. Wuhan-campusen har adresse til Lumo-gaten nr. 388. Der er også det universitetstilknyttede Yifu-museet (逸夫博物館, Yifu bowuguan).
Ikerasaarsuk (Qeqertalik)

Navn

Stedsnavnet er grønlandsk og betyr «et sted mindre betydelig sted med strøm». En annen forklaring er at navnet betyr «det lille merkelige sundet». Bygda er også kalt Illukoq, et navn som betyr «det gamle huset».

Geografi

Ikerasaarsuk ligger på halvøya Alanngorsua, omkring 35 km sør for Kangaatsiaq og 12 km vest for Iginniarfik. Tidevannet skaper sterk strøm mellom halvøya der Ikerasaarsuk ligger og øya Tulugartalik.
Sjøen ved Ikerasaarsuk er isfritt fra sist i mai til midten av desember.

Historie

Ikerasaarsuk fikk status som bygd i 1993.

Samfunn

Fiske og fangst er det viktigste næringene i Ikerasaarsuk. Det finnes fiskemottak uten fryseri i bygda. Det er torsk som leveres, samt steinbitrogn som sendes videre til foredling i Kangaatsiaq. Andre arbeidsplasser er tilknyttet tjenesteyting og offentlig virksomhet.
Ikerasaarsuk har butikk, bygdekontor, skolen, helsestasjonen og kirke.
Ikerasaarsuk trafikkeres med skip fra Royal Arctic Line på en av rederiets bygdeskipslinjer ut fra Aasiaat. I sommersesongen fra mai til september driver også andre virksomheter passasjertrafikk til bygda fra Kangaatsiaq og Aasiaat.
Om vinteren er det helikopterflygninger mellom Ikerasaarsuk og Aasiaat.
Glåmrik

Glåmrik var en humoristisk tegneserie som ble tegnet og skrevet av Bjørn Morisse og trykket i Dagbladet i to perioder, 1972–1975 og 1979.
Serien hadde delvis et vikingmiljø, men ikke tilsvarende den amerikanske tegneserien Hårek. Stripene er fulle av moderne elementer og fungerer best der den lekte med mediet og vrenger på klisjeene. Humoren kunne «til tider være påtrengende blødmeaktig», som det kortlivede norske tidsskriftet om tegnerserier Seriefokus karakteriserte den. 
Serien var derfor både elsket og hatet av leserne på 1970-tallet. Karakteristisk var seriens metaelementer hvor den kommenterer seg selv som serie. I en stripe kommer tegnerens Morisses stemme inn fra oven i boble. «Hvem er du?» spør Glåmrik. «Jeg er han som har skapt deg», er svaret. «Julenissen?» spør Glåmrik seg selv.
Som Seriefokus påpeker, var det ikke personskildring eller narrativer som var det sentrale i serien, men allikevel er det en del figurer som peker seg ut. Seriens hovedperson er Glåmrik, og mange striper består simpelthen av at han serverer en bitende eller tåpelig kommentar. En annen smart kar er navnløs, men kjennes på sitt bastskjørt.  Navnløs er også den kvinnelige gjennomgangsfiguren, en eldre, illsint gribenille med hvit hårtopp. Pysulf er dum (når han får beskjed om å drite og dra, ser vi ham først på potten og deretter med kofferten). Andre navn som går igjen er Georg, med varianter som Georf, Georph og Geort, og Herr Purf.
Det er imidlertid også et stort innslag av striper der teksten står for seg selv på hvit bakgrunn, og ingen figurer opptrer. 
Serien fikk en meget brå slutt i Dagbladet i 1979 da den spøkte med noe som man ikke spøker med, nemlig jøder i nazistiske konsentrasjonsleirer. Serien foreslo å døpe om TV-serien "Holocaust" til "Judes on Toast"; dagen etter beklaget avisen at stripen var blitt trykket, og også Morisse rykket ut med en beklagelse noen dager senere. 
Et forsøk på å gjenopplive serien i Dagsavisen tidlig på 1990-tallet med nytegnede søndagsstriper og repriser på dagsstriper fra 70-tallet ser ut til å ha blitt oppgitt etter meget kort tid. 
Det kom tre samlevolumer i bokform på 70-tallet. Noen striper ble også trykket som illustrasjoner til Jan Erik Volds entusiastiske artikkel om serien i Vinduets tegneserienummer i 1974.
Politiskolen II – Deres første oppdrag

Handling

I 16. politidistrikt går alt over styr. En vill og ondskapsfull bande herjer i gatene, og stasjonens trette og gamle tjenestemenn står maktesløse. Stasjonens vaktsjef gjør alt han kan for å forverre situasjonen, slik at han selv kan bli sjef. Det er et eneste stort kaos inntil kapteinen for distriktet henvender seg til sin bror etter hjelp – og da slipper det glade vanvidd løs! For broren Lassard er kommandanten på Politiskolen, og hans ypperste rekrutter Mahoney, Hightower, Tackleberry og Hooks (avgangsklassen fra 1984) kommer det 16. distrikt snart til unnsetning. Gjengen som herjer i distriktet ledes av en antisosial skrulling med talefeil, kalt Zed (Bob Goldthwait). Gjengen viser seg å være vanskeligere å bekjempe enn antatt, og derfor forsøker politiet å infiltrere gruppen.

Om filmen

Politiskolen II ble en stor suksess, til tross for at den ikke ble like populær som den første filmen. Den innbrakte over $55 millioner på kino i USA alene, noe som gjorde det den til den 11. mest sette filmen i USA i 1985. Politiskolen II regnes som den mest suksessfulle av oppfølgerne, og etter denne gikk suksessen til denne filmserien gradvis nedover, både økonomisk og kvalitetsmessig.
A Clockwork Orange

Handling

Noen år inn i fremtiden følger vi tenåringen Alex, som har hovedinteressene klassisk musikk (særlig Beethoven), sex og ultravold, sammen med gjengen han leder. Alex forteller historien på nadsat, en blanding av engelsk slang og russiske uttrykk. Alex blir til slutt innhentet av lovens lange arm, og blir rehabilitert gjennom ubehagelig terapi som gjør ham ute av stand til å utøve vold, selv ikke i selvforsvar. Spørsmålet filmen stiller er om Alex virkelig er god når han nå ikke lengre har mulighet til å være ond?
Etter behandlingen blir Alex offer både for sin tidligere gjeng, og for et tidligere offer. Tilslutt prøver han å ta sitt eget liv, men lykkes ikke. Etter et opphold på sykehus virker det som om «Alex» er på vei tilbake til sitt gamle jeg da han får besøk av innenriksministeren som beklager forsøkene han har blitt utsatt for. Dette har nemlig skadet partiets renommé såpass at de nå vil ha Alex til å hjelpe seg med å bygge det opp igjen. Filmen slutter med at Alex ser frem til å skape kaos på nytt, men i en form som blir akseptert av samfunnet.

Produksjon

Kubrick lagde filmen etter å ha prøvd å filme Waterloo, en film om Napoleon Bonaparte han aldri fikk finansiert. Det gikk bare så vidt over et år fra filminnspillingen startet til filmen ble vist på kino, som var uvanlig kort tid for en Kubrick-film. I forhold til den kompliserte innspillingen av 2001: En romodyssé, var dette en enkel innspilling som brukte enkle teknikker. Kubrick var heller ikke den første til å filme historien. Andy Warhol hadde lagd en kortfilm av den, og det var Mick Jagger som først hadde kjøpt filmrettighetene av Burgess for $500 (Burgess var blakk og trengte penger) og så for seg en versjon der han spilte Alex og resten av The Rolling Stones var gjengen hans.

Utgivelse

Da filmen hadde premiere i USA, var den X-sertifisert (ingen under 17 slapp inn) på grunn av hyppige innslag av sex og vold. Den ble allikevel Oscar-nominert (og økte salget av Beethoven-innspillinger), og har senere blitt omsertifisert til en R (personer under 17 kan se filmen i følge med en voksen). I Storbritannia fikk den den samme, strenge sertifisering, og filmen ble anklaget for å inspirere til et angrep på en hjemløs person. Kubrick trakk senere filmen fra det britiske markedet og nektet visninger av den før sin død. Det ble sagt at Kubrick var indignert over all kritikken filmen fikk, men i en dokumentar publisert etter hans død kom det frem at den virkelige grunnen var trusler han og hans familie hadde mottatt. Filmen ble uansett ikke satt opp i Storbritannia på 27 år.
Valget i Bremen 2015

Valgsystem

Velgerne har til hvert av valgene fem stemmer til fordeling på parti- og personlistene. Velgeren kan bruke samtlige fem stemmer på den samme personkandidat. Et parti må oppnå fem prosent for å bli representert i parlamentet.

Utgangsposisjon

Ved valget i 2011 ble SPD det største partiet med 35 mandater, Grüne ble nest størst med 21 mandater, deretter CDU med 20, Die Linke med fem og Bürger in Wut med to mandater.

Parallelle kommunale valg og bydelsvalg

Samtidig med delstatsvalget velges også representanter til Bremen bys parlament (Stadtbürgerschaft der Stadt Bremen). Valget til byparlamentet er identisk med valget til delstatsparlamentet. Da valget til byparlamentet er et kommunalvalg teller imidlertid også stemmene til ikke-tyske borgere med, forutsatt at disse oppfyller EUs vilkår for å stemme ved slike valg. 
Videre avholdes samtidig med delstatsvalget også kommunalvalget til byparlamentet (Stadverordnetenversammlung) i Bremerhaven. 
I Byen Bremen foretas også direktevalg av en bydelsforsamling (Beirat) for hver av de 22 bydelene. Tilsammen velges 328 medlemmer av bydelsforsamlingene.

Valgresultat

Valget til delstatsparlamentet førte til en redusert gruppe for SPD og de Grønne. FDP kom på nytt inn i et delstatsparlament etter å ha mistet sin representasjon i Forbundsdagen ved valget i 2013 og ved valgene til delstatsparlamentene i 2014 i Sachsen, Thüringen og Brandenburg. Alternativ for Tyskland kom inn i Bremens borgerskap for første gang.
Monografi

Monografi (gresk: monos én og graphein, skrive) er et ikke-periodisk skrift om et enkelt, avgrenset emne.
Innenfor bibliotekenes katalogiseringsterminologi brukes ordet «monografi» nokså synonymt med «bok» eller bokverk, og da som motbegrep til periodikum. Mens et periodikum (f.eks. en avis, et tidsskrift eller en rapportserie) er et verk som ikke er endelig avsluttet, men som utkommer løpende, vil en monografi bestå av enten ett bind, eller av et antall bind som er kjent og fastsatt. I denne betydningen av ordet vil en tobinds roman, et flerbinds oppslagsverk eller et redigert samleverk (en antologi) også være en monografi.
Begrepet anvendes også i en annen, snevrere betydning som et verk om et enkelt emne skrevet av én forfatter, eventuelt av noen få forfattere (typisk to). I sistnevnte betydning er en antologi ikke en monografi.
Begrepet brukes om vitenskapelige bøker som behandler et avgrenset, vitenskapelig emne på en uttømmende måte. Monografi var tidligere, og er tildels fortsatt, den foretrukne formen for skriftlig arbeid den som vil forsvare en doktorgrad må utarbeide.
Wergelands åre

Wergelands Åre er en hederspris innstiftet av Norsk Forfattersentrum i 1997 på initiativ fra Arne Ruste. Prisen tildeles en person eller institusjon som har gjort en fortjenstfull innsats innen formidling av poesi. Prisen er knyttet til et par velbrukte roårer som symboliserer årene Henrik Wergeland pleide å oppbevare i et bevertningssted i Skippergaten i Oslo. Wergeland traff sin fremtidige hustru, Amalie Sofie Bækkevold, samme sted. Den ene åren er permanent utstilt i Kafé Grei i Skippergaten; den andre ambulerer mellom prisvinnerne.
Tidligere mottakere av Wergelands Åre: Turid Birkeland, kulturminister (1997); Oslo Sporveier, for prosjektet Dikt Underveis (1999); Dagbladet, spesielt for utvikling av Diktbasen (2001); Volapük, motkulturelt kraftsentrum (2003); Erling Kittelsen, lyriker og formidler (2005); Jan Erik Vold, lyriker og formidler (2008); Hanne Bramness for sine oversettelser (2012). Annelita Meinich (2014) Helge Torvund (2016)
Ateuchus

Utseende

Middelsttore (5-10 millimeter), bredt ovale, hvelvede, mer eller mindre svarte gjødselbiller. Dekkvingene har tydelige punktrader. Beina er ofte rødbrune.

Levevis

Larvene lever av møkk som de voksne billene har gravd ned.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Amerika, de fleste av artene i Mellom- og Sør-Amerika, men også noen i det sørlige USA.
Krigføring i verdensrommet

Konsekvenser

I motsetning til kamper på landjorden og på havet, hvor i de fleste tilfellene sporene forsvinner raskt, vil offensive operasjoner i det nære verdensrom legge igjen mye skrap i jordbane. Dette vil være en trussel mot militær og sivil romfart i årevis. Det er allerede rundt 10 000 objekter i jordbane som er store nok til å spores, men de minste sporbare har en størrelse på rundt 10 cm over. Den minste størrelsen som er farlig for ethvert romfartøy er rundt 1 cm, altså en størrelsesorden mindre enn hva som kan spores.
Mer enn 500 biter skrot i bane anslås til å stamme fra sovjetiske tester av anti-satellitt-våpen på 1960-, 1970- og 1980-tallet.
Ostjønna naturreservat

Ostjønna naturreservat ligger på øya Tjøtta i Alstahaug kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter Ostjønna, like ved stedet Tjøtta. Området har et areal på 80 dekar, hvorav 45 dekar landareal og 35 dekar ferskvann. Området er vernet for å bevare et særlig produktivt brakkvannstjern med stor regional verneverdi, og å verne om den fuglefaunaen som er tilknyttet dette.
Aminosyre

En aminosyre er en organisk syre med kjemisk formel NH₂-CHR-COOH, der sidegruppen R varierer. Aminosyrer er byggesteiner i proteiner, som består av lange kjeder aminosyrer. Kortere kjeder kalles peptider. Aminosyrene hektes sammen ved at NH₂-gruppen (aminogruppen) reagerer med COOH-gruppen (syregruppen). CHR-gruppen reagerer ikke med noen av dem, og fungerer som ekstra binding av NH₂-gruppen og COOH-gruppen
Hvilken rekkefølge aminosyrene skal ha i peptidet, avgjøres av RNA-molekylene som leses av i ribosomene. Det finnes en nesten universell genetisk kode som knytter aminosyrene til bestemte kombinasjoner av baser i RNA-molekylet (tre baser etter hverandre bestemmer en aminosyre).
RNA koder for 20 aminosyrer direkte, pluss at det finnes noen modifiserte utgaver av enkelte aminosyrer (som selencystein og pyrrolysin). Vi deler dem gjerne inn i essensielle og ikke-essensielle aminosyrer. De essensielle er de som mennesker må ha tilført gjennom kostholdet og ikke kan produsere selv. De ikke-essensielle kan kroppen normalt per definisjon lage selv. 
Å skrive hele navnet på aminosyrene er upraktisk, særlig dersom man skal gjengi proteinsekvenser på flere hundre aminosyrer. Derfor har det blitt utviklet et system av enkeltbokstaver for hver aminosyre, i tillegg til forkortelser på tre bokstaver. For de vanligste aminosyrene er forbokstaven brukt. For de av syrene med lik forbokstav er som regel en bokstav som står i nærheten i alfabetet brukt. Forkortelsene er gjengitt etter det fulle navnet under.
Arbeidsmiljø

Historikk

Mange slags arbeid har en indre logikk med start, gjennomføring i en logisk forståelig rekkefølge til en avslutning. De tidligste arbeidsmiljøtiltakene gikk ut på å kartlegge rekkefølger og legge tilrette for at arbeidet kunne utføres enkelt og hurtig. Samlebåndprinsippet ble først brukt i Chicagos slakterier, og overført til motorindustrien (Ford T ble laget på samlebånd fra 1908). 
Til å begynne med ble arbeideren betraktet som en av flere innsatsfaktorer, der tilrettelegging gikk på å kartlegge bevegelser og fjerne unødige slike, for at arbeidsoperasjoner ble raskt utført. Dette førte etter hvert til kritikk og argumenter om at der var forskjell på mennesker og maskiner. Charlie Chaplins film Moderne tider fra 1936 kan mellom annet sees på som en kritisk analyse av arbeidsmiljøet ved et samlebånd. Den andre verdenskrigen førte imidlertid til at arbeidsmiljøforskningen ble vinklet mot effektivitet.
Etterkrigstiden har gitt større bredde i forskning på alle områder. Økt viten har ført til at både arbeidstakere og politikere har spesifisert krav for utforming av arbeidsplasser i tillegg til den allerede eksisterende organiseringen fra arbeidsgivers side. Lovverk er utformet i de fleste land, og noe er tatt inn i FN-konvensjoner (for eksempel om barnearbeid). 
Lov- og regelverket i Norge omfatter i dag fysiske faktorer som lyd, lys, luft, møblement og arbeidsutstyr. Psykiske faktorer er faktorer som samarbeidsklima og arbeidsfordeling. Denne loven heter Arbeidsmiljøloven.
Metopobactrus prominulus

Utseende

Metopobactrus prominulus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Metopobactrus prominulus er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Flums

Flums er en kommune i Wahlkreisen (valgkretsen) Sarganserland i kantonen Sankt Gallen i Sveits.
Kommunen ligger like ved et større handlesenterkompleks og er også innfallsporten til et større skiferiested kalt Flumserberg
Donots

Medlemmer

Ingo Knollmann (Vokalist) – siden 1993

Guido Knollman (Gitar) – siden 1993

Jan Dirk Poggemann (Bass) – siden 1993

Eike Herwig (Trommer) – siden 1995

Alex Siebenbiedel (Gitar) – siden 1996
Områdevern og forvaltning i Antarktis

Områdevern og forvaltning i Antarktis (eller Verneområder i Antarktis, engelsk: Antarctic Protected Areas) er regulert i Anneks V til Protokoll om miljøvern til Antarktistraktaten og trådte i kraft i 24. mai 2002.
Spesielt vernede områder ble først etablert i 1964 under de såkalte Agreed Measures for the Conservation of Antarctic Fauna and Flora. Tidligere verneområder ble erstattet av Anneks V, som utpeker Spesielle verneområder i Antarktis (Antarctic Specially Protected Areas, ASPA) og Spesielle forvaltningsområder i Antarktis (Antarctic Specially Managed Areas, ASMA).

Spesielle verneområder i Antarktis

Ethvert område i Antarktis kan utpekes som et spesielt verneområde (ASPA) for å verne særegne miljømessige, vitenskapelige, historiske, estetiske verdier eller dets villmarkskarakter, eller pågående eller planlagt vitenskapelig forskning. Adgang til spesielle verneområder i Antarktis er forbudt uten spesiell tillatelse.
Per 2012 var 72 områder oppført på listen over spesielle verneområder i Antarktis.

Historiske steder og kulturminner

Steder eller monumenter av anerkjent historisk verdi som er blitt utpekt som spesielle verneområder i Antarktis eller spesielle forvaltningsområder i Antarktis, eller som ligger innenfor slike områder, skal føres opp på listen over historiske steder og kulturminner i Antarktis (Historic Sites and Monuments, HSM). Den offisielle listen over historiske steder og kulturminner ble opprettet i 1972 og inneholdt per 2009 79 objekter.

Relaterte konvensjoner

Andre beskyttede områder har blitt utpekt under andre konvensjoner i Antarktistraktaten. Tre selreservater ble etablert under Konvensjonen for bevaring av antarktisk sel (Convention for the Conservation of Antarctic Seals, CCAS) i 1972 og Konvensjonen for bevaring av marine levende ressurser i Antarktis («Krillkonvensjonen», Convention for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources, CCAMLR) trådte i kraft i 1982.
Isenkram (musikkgruppe)

Isenkram var en norsk vise-/folkrockgruppe, aktiv i Trondheim på første halvdel av 1970-tallet. Gruppa hadde en klar politisk profil. Blant temaene i tekstene var hyllest til en av byens NKP-veteraner, kritikk av norsk oljepolitikk og av «Trondhjems blå». De mest kjente visene var «Soga om Kark» som i 1974 lå 10 uker på Norsktoppen (det lengst mulige)  og «Bøndene på Capri ø» (3 uker på Norsktoppen i 1975)  Sæmund Fiskvik skrev mange av Isenkrams tekster mens Kjell Müller laget mye av musikken.

Historikk

Gruppa starta ca. 1969 da seks personer med sang og gitar opptrådte på et folkemøte i Studentersamfundet i Trondhjem som «Gitargruppa mot EEC og dyrtid». I 1970 skiftet de til Isenkram, et navn som ble brukt når det ble spilt viser som gruppa kunne stå for politisk. Ved mer løsslupne anledninger kalte de seg «Krisejam».
Isenkram markerte seg i lang tid i Trondheims studentmiljø og på den politiske venstresida, men fikk et større publikum da de i 1974 lanserte LP-en Isenkram. Albumet ble utgitt av Studentersamfundets plateselskap, og platas teksthefte ble trykket som bilag til Samfundets avis Under Dusken.
Gruppemedlemmen gikk hver til sitt ikke lenge etter plateutgivelsen. Per Olav Hernes og Kjell Müller ble med i gruppa Allmenningen som til dels befant seg i det samme musikalske og politiske landskapet. Tora Dugstad ble i 1978 ansatt i Oslo-Filharmonien. Sæmund Fiskvik ble i 1976 leder for ml-bevegelsens plateselskap MAI, senere konsulent for platebransjen og direktør for organisasjonen til de internasjonale plateselskapene i Norge, IFPI. Rita Westvik markerte som fagforeningsaktivist, TV-programleder og rådgiver for AP-minister Grete Knudsen.