Carlo Maria Viganò

Prest

Carlo Maria Viganò ble presteviet 24. mars 1968 for bispedømmet Pavia. Han tok deretter doktorgrad i kirkerett og sivilrett.
I 1973 trådte han inn i Den Hellige Stolsk diplomatiske korps. Han var som prest posrtert ved de pavelige prepresentasjoner i Irak og så i Storbritannia, så var han fra 1978 til 1989 ved det vatikanske  Statssekretariat. Viganò ble den 4. april 1989 utnevnt til Pavestolens permanente observatør ved Europarådet i Strasbourg.

Erkebiskop

Den  3. april 1992 utnevnte pave Johannes Paul II han til titularerkebiskop av Ulpiana og til apostolisk nuntius i Nigeria. Pave Johannes Paul II bispeviet ham personlig den 26. spril 1992; medkonsekrererende var kardinalstatssekretær Angelo Sodano og erkebiskop av Kraków, Franciszek kardinal Macharski. 
Den 4. april 1998 utnevnte pave Johannes Paul II ham til delegat ved Statsssekretariatet i Vatikanet. 
Den 16. juli 2009 utnevnte pave Benedikt XVI til å overta etter Renato Boccardo som generalsekreøär ved Vatikanstatens guvernement.
Den 19. oktober 2011 utnevnte pave Benedikt XVI ham til apostolisk nuntius i USA. Forut for dette hadde Viganò innstendig bedt om å få forbli på sin post i Rome fordi han ville fullføre det han var i ferd med, særlig bekjempelsen av korropsjon og nepotisme. Dette er fremkommet ved lekkede dokumenter (Vatileaks 1.0) som for eksempel et brev av 27.2.2011). 
Med utnevnelsen av Christophe Pierre til hans etterfølger som nuntius i Washington D.C. den 12. april 2016 gikk den da 75-årige erkebiskop Viganò i pensjon.

McCarrick-saken

I juni 2018 ble det bekjentgjort at Vatikanet påla erkebiskop og kardinal Theodore McCarrick (erkebiskop i Washington 2000-2006) strenge sanksjoner etter at beskyldninger om seksuelle overgrep mot mindreårig den gang McCarrick var ung prest i New York City, var blitt gransket å funnet graverende og troverdige. Straks ble det offentlig kjent at samme erkebiskop hadde forbrutt seg i mange år på forskjellig vis ikke minst mot prestekandidater. En kirkelig rettsgranskning skulle forberedes og gjennomføres. I slutten av juli så McCarrick seg nødsaget til å be om å bli løst fra sin kardinalsverdighet, noe som ble umiddelbart innvilget. 
Saken hadde klare trekk av en mangeårig cover up, fordi ganske mange hadde visst, og enda flere en sterk anelse, om McCarricks embedsførsel. 
Om aftenen 25. august 2018 amerikansk tid ble så et 11-siders skriv fra erkebiskop Viganò offentliggjort. Der fremla han en rekke sterke påstander - med personnavn og angivelse av dokumenter og hvor de oppbevares - , og enda mer potensielt eksplosive synspunkter. Særlig oppsiktsvekkende var at pave Benedikt XVI i 2009 eller i 2010 skal ha ilagt strenge sanksjoner mot McCarrick og bedt ham tilbrtinge resten av livet i bønn og bot, men at den neste pave, altså pave Frans (som i følge Viganò var informert om kardinalens overgrepsmønster) i 2013 tilsidesatte dette, og gjorde McCarrick til en av sine rådgivere. Han oppfordret både paven og en rekke kardinaler og erkebiskoper til å fratre sine embeder.
Viganòs brev ble gjenstand for både sterk kritikk og motstand, for sterk eller betinget støtte, og bekymring som munnet ut i oppfordting til grundige og troverdige granskninger.