Tore Renberg

Oppvekst

Tore Renberg er oppvokst på Madla, en bydel i Stavanger. Han gikk på Madlavoll Barneskole og Gosen ungdomsskole. Hans mor, Elisabeth Renberg, jobbet for Statens Vegvesen, hans far, Jan Renberg, var lærer ved byens døveskole og drev sitt eget regnskapsfirma. Han vokste også opp med sin ti år eldre bror, Dag Leonhard Renberg.
I de tidlige barneårene ble Renberg lest for av sine foreldre. Han ble introdusert for de norske folkeeventyrene og sin samtids barnelitteratur, som verkene av Torbjørn Egner, Astrid Lindgren og Anne-Cath Vestly. Da han selv begynte å lese, var han opptatt av seriene om Nancy Drew og Hardy-guttene, samt De Fem-bøkene til Enid Blyton.  
Hjemmet på Madla var et musikalsk hjem. Renbergs far spilte trompet, hans mor piano, hans bror fløyte. Renberg begynte å ta pianotimer hos sin mormor som 8-åring, før han ble tatt opp som fiolin-elev ved Stavanger Musikkskole da han var 10.
Tore Renberg spilte fotball i FK Vidar gjennom hele barndommen.

Formative år

Da Tore Renberg var 11 år ble han svært opptatt av litteratur. Blant bøkene han selv har henvist til som utslagsgivende fra denne perioden finner vi Sue Townsends Adrian Moles dagbok, Michael Endes Momo, J.R.R. Tolkiens Ringenes herre, bøkene til C.S. Lewis og Jack Londons Ulvehunden .
Renberg skrev sitt første dikt 26. desember 1986 i dagboken sin. Dette diktet handlet om hans fars alkoholisme. I et selvbiografisk essay om et av sine forbilder, den svenske artisten Joakim Thåström, har Renberg beskrevet denne hendelsen og sagt at han anser den som starten på sitt forfatterskap. I løpet av vinteren og våren 1986 fortsatte Renberg å skrive dikt i dagboken. Samtidig oppdaget han forfatteren som etter sigende skal ha vært det største vendepunktet for ham, Fjodor Dostojevskij. Han leste Forbrytelse og straff, og våren 1986 skrev han det følgende i dagboken: «Jeg skal bli forfatter.» Renberg begynte etter dette å arbeide systematisk for å nå målet sitt. På Gosen ungdomsskole skrev han særoppgaver i norsk om Alexander Kielland og Fjodor Dostojevskij.
I 1986 ble Renberg også et aktivt medlem av Rogaland Teaters Barneteater . Han spilte flere roller i årene fram til han forlot byen, slike som Bamsefar i Klatremus og de andre dyrene i Hakkebakkeskogen, gangsteren Fritzy i Bugsy Malone og Willy Wonka i Charlie og sjokoladefabrikken . I dette miljøet møtte han flere unge mennesker som han har arbeidet med senere i livet, og som har preget norsk kulturliv, som Kristoffer Joner, Marko Kanic, Stian Kristiansen, Pia Tjelta og Nina Ellen Ødegaard.
Renberg har vært fan av rock og pop siden han var ganske liten, men sluttet etterhvert med pianotimene hos mormoren. Fremdeles fortsatte han å spille fiolin gjennom ungdomsårene. Han hadde blant annet Nils Økland som lærer under folkemusikk-kurs på Sand. Han sluttet å ta timer på fiolin i 1988, det siste stykket han spilte var Johan Svendsens Romanse for fiolin og orkester. Samme år kjøpte han sin første gitar, et instrument han er selvlært på, og han ble rekruttert som vokalist til et lokalt band på Ullandhaug. Bandet ble senere hetende Hekkan, og her spilte han med blant annet Ståle Strømsvold, Frank Svendsen og Paal-Nilssen Love. Hekkan spilte 60-talls-inspirert rock. Renberg skrev bandets norske tekster.

Videregående skole

Renberg gikk samfunnslinjen på Stavanger Katedralskole, også kalt Kongsgaard, fra 1988 til 1991. Her engasjerte han seg i skoleavisa Lille Marius og skoleteateret Iduns Julekomedie. I skoleavisa fungerte han som journalist, musikk- og filmanmelder, samt redaktør. Han publiserte også enkelte dikt. I skoleteateret var han skuespiller og teatersjef. Han spilte blant annet rollen som Per Skyttel i En Midtsommernattsdrøm.
Som elev ved Kongsgård skrev Renberg særoppgave i norsk om Tarjei Vesaas, en forfatter han gjentatte ganger har markert betydningen av. Her møtte han også flere mennesker han har nevnt som svært innflytelsesrike på hans utvikling, blant annet Aslak Sira Myhre, som han i en kortere periode drev forumet «Formuleringsforbundet» med, et arrangement hvor de to møttes ukentlig for å skrive, lese og diskutere hverandres tekster.
I 1989 sendte Renberg inn sitt første manus til de norske forlagene, en diktsamling kalt «Første ordbok». Den ble refusert av samtlige, men Renberg mistet ikke motet. Han fortsatte å sende inn tekster til forlagene flere ganger årlig, hver gang med samme resultat. Han skrev også en hermetisk, men selvbiografisk punktroman på denne tiden, som også ble refusert. Enkelte av disse tekstene ble senere utgitt i en revidert utgave av hans første bok, Sovende floke.

Studietiden

Etter gymnaset forlot Renberg Stavanger for å studere ved universitetet i Bergen. Her tok han forberedende, grunn- og mellomfag i litteraturvitenskap og filosofi. Han skrev sin mellomfagsoppgave i litteraturvitenskap om egennavnsproblematikken i Marcel Prousts På sporet av den tapte tid. Per Buvik var hans veileder. Oppgaven i filosofi var en lesning av innledningen til Hegels Åndens fenomenologi. Knut Ågotnes var hans veileder. 
I studietiden var Renberg engasjert i studentradioen i Bergen og studentavisa Studvest. I dette miljøet møtte han en rekke personer som ble vesentlige for ham, først og fremst Karl Ove Knausgård. De to delte interesse for litteraturen, musikken, og ambisjonen om å bli forfattere, slik man kan lese i Knausgårds Min Kamp. Knausgård og Renberg leste hverandres tekster, laget radioprogrammer, blant annet intervjuet de Blur under Quartfestivalen i 1994, og de skrev anmeldelser sammen. Begge fungerte i denne tiden som litterære kritikere i diverse aviser og tidsskrifter. De spilte også i bandet Lemen i 1994-95, hvor Renberg var vokalist og tekstforfatter og Knausgård spilte trommer. Lemen ble gjenforent for fire korte konserter i 2014.
I disse årene bodde han sammen med sin kjæreste siden gymnastiden, kunsthistorikeren Inger Margrethe Lund Gudmundsson, som senere skulle bli mor til hans to barn, Petra og Allan. I løpet av studietiden fortsatte Renberg å sende inn manus til de norske forlagene. De ble refusert.

Litterær karriere

Renbergs første bok Sovende floke fikk gjennomgående velvillig kritikk og ble tildelt Tarjei Vesaas' debutantpris. I årene som fulgte utga Renberg eksperimentelle verker, som romanen Renselse (1998), om en religiøs massemorder, og den science fiction-inspirerte En god tid (2000); en roman om fremtiden, angivelig utgitt av en Tore Renberg i 1926.
Sitt litterære gjennombrudd fikk Renberg i 2003 med romanen Mannen som elsket Yngve. Det er en realistisk fortelling der handlingen foregår i Renbergs hjemby, og hovedpersonen Jarle Klepp går på Stavanger katedralskole. Boken har solgt 150 000 eksemplarer, er oversatt til syv språk, og filmen som er basert på boken vant flere priser. Siden skrev Renberg ytterligere fire bøker om Jarle Klepp, blant annet den selvbiografiske Kompani Orheim.
I 2011 kom boken På fest hos litteraturen, en samling av essays og foredrag der Renberg utforsker gledene ved å lese, idet han presenterer noen av sine beste leseropplevelser: Honoré de Balzac, Selma Lagerlöf og Halldór Laxness. Høsten 2013 utga Renberg neo-noir-romanen Vi ses i morgen, som mottok gode kritikker.
Tore Renberg har også skrevet flere barnebøker, blant annet den prisvinnende Gi gass, Ine, som er illustrert av Øyvind Torseter.

Verdensrommet

Høsten 2000 startet Renberg pop-bandet Verdensrommet. Renberg hadde da flyttet hjem til Stavanger og ønsket å skape et «venstrevridd» og «upretensiøst» band. Renberg sto for tekst og musikk, han sang og spilte elgitar. Foruten ham besto medlemmene av Jørn Pedersen (gitar), Kristian Fjermestad (bass), Jørgen Jørgensen (tangenter), Oddny Judith Solheim (vokal) og Jonny Guddingsmo (trommer). Verdensrommet ga ut en ep på det Stavanger-baserte selskapet CCAP, «Alt er dine venner», og spilte en del live i Rogaland innen de ble oppløst i 2004.

Stavanger Energi

Etter at Verdensrommets gikk i oppløsning startet Renberg nyveiv-bandet Stavanger Energi da han møtte gitaristen Børre Jacobsen under innspillingen av Arild Østin Ommundsens Monstertorsdag . Mens Renberg i Verdensrommet hadde dyrket sin fascinasjon for melodiøs pop og rock, flyttet han nå fokus mot den kantete tradisjonen til new wave-musikken han hadde vokst opp med. Stavanger Energi besto av Renberg (vokal, gitar), Børre Jacobsen (gitar), Kristian Fjermestad (bass), Tore Jacobsen (trommer) og Jørgen Jørgensen (tangenter). De debuterte med låten «Ka bler det te med den snøen?» på CCAPs samlealbum «(Not just) Another X-Mas Album», de ga ut flere singler på Kippers, samt albumet Det amerikanske valget i 2006. Som live-band spilte de over 19 konserter, og la våren 2006 ut på en Norges-turné. De deltok på hyllest-platen til Lasse Myrvolds The Aller Værste!, Dans til musikken, et prosjekt initiert av blant annet Tore Renberg, med et cover av låten «Må ha deg». Bandet ble oppløst i 2006.

Modan Garu

I 2007 startet Renberg synthpop-bandet Modan Garu, basert på hans forkjærlighet for vintage analoge synther.  Navnet er japansk og betyr «Modern Girl». Bandet besto av Renberg (analoge synther, vokal), Elisabeth Røise (vokal) og Helge Olav Øksendal (beats). Renberg komponerte materialet i sitt hjemmestudio, med bruk av Roland SH-1, Prophet 5, MS20 og andre analoge synthesizere. Modan Garu ga ut singlene «Foxhunting for the future» og «Schilller´s children» i 2007, og avsluttet sin korte og eksentriske karriere med opptredener på By:Larm i 2008 og albumet Foxhunting for the future på CCAP samme år.

Solokarriere

Etter de tre band-framstøtene på 2000-tallet tok Renberg pause fra sin egen musikk, inntil han debuterte som soloartist med albumet Ingen nåde på Grappa i januar 2016. Albumet ble spilt inn i Duper Studio, med Yngve Sætre som produsent, og besto av 10 egenkomponerte låter, deriblant singelen «Margaret», som han har skildret tilblivelsen til i teksten «Slik skrev jeg Margaret». Det ble også produsert en video til samme låt, med skuespiller Cato Skimten Storengen i hovedrollen, hvor Renberg avslørte sin status som Liverpool-supporter. Mannskapet på Ingen nåde besto av Renbergs faste makker Alexander Flotve på gitar, Chris Holm på bass, og Iver Sandøy på trommer. Gjesteartister var Morten Abel (bass, gitar), og Christine Sandtorv (vokal). 
Høsten 2016 ga Renberg ut låten «Jimmy Carter for president», to uker før det amerikanske valget som innsatte Donald Trump i det hvite hus. Låten ble innspilt i Oslo Klang og produsert av Bjarne Stensli. I et intervju med Dagsavisen advarte Renberg mot nyliberalisme og kalte et eventuelt valg av Trump som president for «en galaktisk tragedie». 
Året etter fulgte Renberg opp med album nummer to på Grappa, Ein dag te, som ble utgitt samme dag som hans tredje roman om Hillevågsgjengen, Skada gods. Ein dag te hadde en klarere folkemusikalsk grunntone enn debutalbumet, og ble spilt inn i Oslo Klang med Bjarne Stensli som produsent. Tittelkuttet «Ein dag te» ble produsert og arrangert av Odd Nordstoga. Samme låt handler ifølge Renberg om hans egen mormor, og han har i et intervju kalt dette for virkelighetspopmusikk. Musikerne på album nummer to var Renberg (vokal og akustisk gitar), Alexander Flotve (gitar), Gjermund Silset (bass), Olaf Olsen (trommer), Erland Dahlen (trommer), Cato Thomassen (gitar), Olav Christer Rossebø (mandolin, mandola, fele), Øystein Frantzvåg (bass), Erlend Viken (fele), David Wallumrød (tangenter), Petra Renberg (vokal), Anne Lise Frøkedal (vokal), og Tor Martin Bøe (tangenter).
Renberg har vært aktiv som live-artist med showet «En kveld med Tore Reneberg» i årene etter at han startet sin solokarriere.

Annen musikalsk virksomhet

Tore Renberg har samarbeidet med en rekke andre musikere. I 2004 skrev han flere av tekstene til låtene i filmmusikalen Alt for Egil (regi: Tore Rygh), blant annet Janove Ottesens «24 timer i døgnet», sunget av Kristoffer Joner, som ble en topp 10 hit i Norge. 
I 2007 hadde musikalen Det Tusende hjertet premiere på Rogaland Teater, hvor tekstene var skrevet av Renberg, mens musikken var komponert av Janove Ottesen. Musikken ble utgitt på CCAP i 2007. Stykket ble sett av over 25.000 og NRK kalte dette en «moderne barneteaterklassiker». Rogaland Teater satte Det tusende hjertet opp igjen i 2017.
I 2011 hadde Sonny premiere på Rogaland Teater, en musikal basert på Kaizers Orchestras univers. Renberg skrev manus.
I 2013 lanserte Renberg begrepet romansingel, da han ga ut første bind i Teksas-serien, som ble fulgt av en egen singel. Låten «Vi ses i morgen» var komponert av Janove Ottesen, tekst av Tore Renberg, og var en duett mellom Ottesen og Christel Alsos; bandet var Real Ones. En musikkvideo ble laget til denne låten, med blant annet Arthur Berning, og regi ved Stian Kristiansen. Låten ble også spilt live på Lindmo. Senere samme år fulgte Renberg opp konseptet da Tønes fikk lage singel til hans andre bind i Teksas-serien, Angrep fra alle kanter. Låten «Indianara» ble utgitt samtidig med romanen, den ble også lansert på sjutommer og er en låt Tønes ofte spiller live. Låten ble spilt på NRKs sommeråpent med Tønes, Anne Lise Frøkedal, Frode Strømstad og Tore Renberg.