google/wiki40b huggingface dataset:
Holger Lissner

Biografi

Han har blant annet vært høyskolelærer i Løgumkloster i perioden 1971–79 og prest i Sønder Bjert i perioden 1980–2003.Lissner ble pensjonert i 2003.
Holger Lissner har arbeidet mye med salmer, både som salmedikter og som (med)utgiver av samlinger av nye salmer og av korverker. Han har også skrevet de gjendiktninger av gudstjenestens ledd, som inngår i «Spillemandsmessen», en gudstjeneste med dansk spillemannsmusikk.
I Norge er han kjent for adventssalmen «Nå tenner vi vår adventskrans» som står i Norsk Salmebok, og for vinnersalmen i den europeiske "Reformation Song Contest 2015", til musikk av Åshild Watne.
Willem Barents

Første ekspedisjon (1594)

I 1594 seilte han ut fra Amsterdam med to skip for å lete etter Nordøstpassasjen fra Europa og nordenfor Sibir frem til Stillehavet og det østlige Asia. Han nådde vestkysten av Novaja Semlja  den 10. juli ved 73° 25' nordlig bredde, og regnes som dobbeltøyas oppdager. Så fulgte han øya nordover, men ble tvunget til å gjøre vendereis rett før han nådde øyas nordspiss. Det andre skipet, ført av Cornelis Nay, hadde mer lykke med seg; det seilte gjennom Jugorskistredet (stredet mellom det sibirske fastland og Vajgatsj-øya) og kom inn i Karahavet. Dermed var han mer enn halvveis mot Beringstredet da han måtte gjøre vendereis.

Annen ekspedisjon (1595)

Nays suksess utløste stor entusiasme. Derfor ble det det påfølgende år sendt ut en ny og større ekspedisjon, denne gang med syv skip. Den ble ledet av Barents og Jacob van Heemskerk, med Nay og  Jan Huygen van Linschoten (som året før også hadde seilt med Nay). De seilte målbevisst mot Karaporten (mellom Vajgatsjøya og den sørlige Novaja Semlja-øya, passasjen Nay hadde benyttet på hjemveien året før), men de var for sent ute til å finne åpent og isfritt hav inn i Karahavet. Imidlertid kom de til Petsjoraflodens munning og handlet der med stedets samojeder.

Tredje ekspedisjon (1596-97), Barents' død

Hans tredje ekspedisjon (1596–97) slo også feil, og endte med hans død. Denne gangen hadde han to skip, ført av kapteinene Jan Corneliszoon Rijp og Jacob van Heemskerk. Under utreisen valgte han ikke å gå rett østover etter å ha fulgt norskekysten oppover, men fortsette mot nord, for å komme seg rundt nordspissen av Novaja Semlja. Det var dette som gjorde at han oppdaget Bjørnøya og Spitsbergen. 
Men ved Spitsbergen kom skipene fra hverandre. Barents' skip, ført av Heemskerk, ble fast i isen etter å ha rundet nordspissen av Novaja Semlja. Mannskapet ble nødt til å overvintre på Novaja Semlja og måtte rive ned overbygningen på skipet for å få tilstrekkelig tømmer til en hytte. Ettersom skipet ikke kom løs fra isen tidlig i 1597 måtte de legge avsted i to åpne båter den 13. juni. De fleste klarte seg, og ble ved Kolahalvøya nær Murmansk tatt opp av et nederlandsk handelsskip ført av deres tidligere medreisende Jan Corneliszoon Rijp. 
Men Barents selv døde den 20. juni.

Annet

Historien om den skrekkelige overvintringen på Novaja Semlja ble beskrevet av skipets tømmermann  Gerrit de Veer. Han ble med det den første som beskrev den atmosfæriske anomali som nå er kjent som Novaja Semlja-effekten: Han beskrev den 24. januar 1597 en soloppgang – to uker tidligere enn forventet og rett og slett umulig på denne breddegrad. Refraksjonen var 4 grader, og vedvarte flere uker. 
I 1871 ble hytten der Barents og hans mannskap overvintret gjenfunnet av den norske hvalfangeren Elling Carlsen. Hytten var uskadet, og nederlenderne kalte det for Het Behouden Huys (det bevarte hus). Mange av gjenstandene derfra er nå bevart i Haag. I 1875 ble en del av hans opprinnelige skipsjournal funnet. Fra 1993 til 1995 ble huset grundig undersøkt av arkeologer fra  Russland og Nederland – fra det nederlandske Rijksmuseum og fra Universiteit van Amsterdam.
Nordenskiöldbukta

Nordenskiöldbukta er en bukt på nordsiden av Nordaustlandet på Svalbard. Bukta ligger øst for Laponiahalvøya på Gustav V Land med Nordkapp, og vest for Platenhalvøya i Prins Oscars Land. I bukta ligger det bare ei øy, nemlig Scoresbyøya.
Inenrst i bukta er den skåret opp av en rekke halvøeyr og mindre bukter eller fjorder, som regnet fra vest er Sabinebukta (ved Maudbreen), Rijpfjorden (med Rijpdalen) og Zorgdragerfjorden nordvest på Platenhalvøya.
Bukta har sitt navn etter den finlandssvenske professoren, utforskeren og friherren Adolf Erik Nordenskiöld.
Yttriprisen

Yttriprisen er en nynorsk litteraturpris. Den ble stiftet av Johan Yttri i 1962. Han grunnla et fond og bestemte at prisen skulle gå til forfattere som skriver «verdifulle bøker på godt norsk mål». Prisen er til minne om Ivar Aasen, Aasmund Olavsson Vinje, Per Sivle og Arne Garborg. I 1993 var prisen er på 15 000 kroner.
EM i fotball for kvinner 1989

Kvalifisering

For kvalifiseringsgruppene, se EM i fotball for kvinner 1989 kvalifisering

De deltakende nasjonene ble fordelt over fire grupper, og de to beste gikk til kvartfinale. Kvartfinalen ble spilt hjemme og borte, og de fire vinnerne gikk videre til sluttspillet. Gruppevinnerne i de fire kvalifiseringsgruppene var Danmark, Nederland, Vest-Tyskland og Frankrike. Nummer to var Norge, Sverige, Italia og Tsjekkoslovakia. Vinnerne av kvartfinalene var Vest-Tyskland, Italia, Norge og Sverige.
Bogafjell Idrettslag

Fotball

Idrettlagets fotballgruppe er siden 2012 medlem av Norges Fotballforbund gjennom Rogaland Fotballkrets. Fotballagets drakter er hvite og sorte, med hvit trøye, sort bukse eller kortbukse og hvite sokker.Bogafjell stilte i 2002 med eget A-lag i 7er serien. I årene som fulgte økte antall lag i aldersklasser. I 2011 fikk idrettslaget bygget en egen kunstgressbane, og tre år senere åpnet Sandnes kommune en ny kunstgressbane, Bogafjellbanen, slik at idrettslaget nå disponerer to store kunstgressbaner. Byggingen av kunstgressbaner førte til en økning i medlemstallet og antall lag, og A-laget tiltrakk seg flere spillere med erfaring fra toppfotballen. Fra 2011 til 2014 gikk A-laget fra 7. til 4. divisjon hvor laget i 2015 endte midt på tabellen. I 2015 hadde Bogafjell Idrettslag 55 fotballag påmeldt i serien og kunne for første gang stille med lag i alle aldersklasser for gutter.

Håndball

I september 2014 startet byggingen av Bogafjellhallen, som var beregnet ved byggestart til å være ferdig i slutten av juni 2015. Hallen rommer 3 000m² fordelt på 3 etasjer og har en gymsal, en klatrevegg og tribune i tillegg til andre administrasjonsrom og lokaler til kultur og fritidsforeninger. Håndballgruppa er medlem av Norges Håndballforbund gjennom Region SørVest. Gruppas tidligere hovedarena før Bogafjellhallen var Figgjohallen på Figgjo og Sørbøhallen på Ganddal.
Sektormassespektrometri

Et sektormassespektrometer er en generell betegnelse for massespektrometre som benytter statisk elektrisitet eller en magnetisk sektor eller en kombinasjon av de to som en masseanalysator. En populær kombinasjon av disse to type sektorene har vært BEB (magnetisk-elektrisk-magnetisk). De fleste moderne sektorinstrumentene er dobbeltfokuserte instrumenter (som ble utviklet av Arthur Jeffrey Dempster, Kenneth Bainbridge og Josef Mattauch i 1936), der de fokuserer ionestrålen både i retning og fart.

Teori

Oppførselen til et ion i et homogent, lineært, statisk elektrisk eller et magnetisk felt slik det er i et sektorinstrument er enkelt. Det fysiske prinsippet er forklart med Lorentz-kraftlov. Denne ligningen er den grunnlegende ligningen for alle massespektrometriske teknikker og gjelder også i ikke-lineære, ikke-homogene tilfeller, og er en viktig ligning innen elektrodynamikk generelt. 
hvor E er den elektriske feltstyrken, B er den magnetiske feltstyrken indusert, q er den elektriske ladningen til partikkelen, v er partikkelens fart (som vektor, ikke skalar) og er vektorproduktet.
The Destruction of Dresden

The Destruction of Dresden er den britiske forfatteren David Irvings første bok, og handler om den allierte brannbombingen av Dresden under andre verdenskrig. Boka fikk stor oppmerksomhet og ble en bestselger i land som Storbritannia og Vest-Tyskland. Den ble bl.a. brukt som kilde for romanen Slaughterhouse Five. Forfatteren har senere blitt grundig diskreditert, deriblant for sine metoder under arbeidet med denne boken. I forbindelse med injuriesaken mot Deborah Lipstadt ble The Destruction of Dresden underkastet en utførlig ekspertgranskning. Rettens konklusjoner kan leses på https://web.archive.org/web/20060813183016/http://www.hdot.org/sec_xiii.asp#13.116
Kjærlighet om ettermiddagen

Handling

Detektiven Claude Chavasse (Maurice Chevalier) får i oppdrag å forfølge en ung kvinne som er mistenkt for utroskap med den notoriske kjekkasen Frank Flannagan (Gary Cooper). Når kvinnens ektemann (John McGiver) får vite at mistankene stemmer, planlegger han å drepe Frank. Claudes datter Ariane (Audrey Hepburn) overhører planen og besøker Frank for å advare ham. Ariane tar rollen som Franks hustru og lurer kvinnens ektemann trill rundt. Neste dag drar Frank tilbake til USA, og Ariane leser om han i avisene. Hun møter ham igjen et år senere i Paris og later som om hun er en rik sosietetsdame omsvermet av menn. Frank er sjalu på alle mennene i livet hennes og bestemmer seg for å hyre inn Claude til å finne ut mer om denne mystiske jenta.
Koper bispedømme

Historie

Etter allerede å ha inngått i personalunion med Trieste bispedømme fra 700- til 1100-tallet, ble begge bispedømme i 1828 forent til Trieste-Koper bispedømme (italiensk Trieste-Capodistria, slovensk Tŕst-Koper, kroatisk Trst-Kopar, tysk Triest-Gafers). Dette bispedømmet inkluderte også de tidligere bispedømmene Pićan og Novigrad, som ble opphevet i hhv. 1778 og 1831, og omfattet dermed hele den nordlige istriske halvøy.
Etter andre verdenskrig kom Istria til Jugoslavia, mens Triestes omegn ble en fristat. 1947 ble det opprettet to apostoliske administrasjoner med sete i Koper og Pazin for den slovenske respektive kroatiske delen av bispedømmet. 1977, to år etter Osimotraktaten, ble den slovenske administrasjonen opphøyet til bispedømme, og Koper bispedømme dermed gjenopprettet. Også de slovenske sognene av Gorizia og Gradisca erkebispedømme inngikk i det gjenopprettede bispedømmet, som ble lagt til Ljubljanas kirkeprovins.
Samtidig skiftet den delen av Trieste-Capodistria bispedømme som fremdeles lå i Italia, navn tilbake til Trieste, mens den kroatiske administrasjonen ble forent med Poreč-Pula bispedømme.
De sju ravnene

"De sju ravnene" er et tysk eventyr samlet inn av Brødrene Grimm.
Det er Grimm-fortelling nummer 25, og Aarne–Thompson type 451: 'brødrene forvandlet til fugler'.

Handling

En bonde har sju sønner, men ingen døtre. Endelig får han også en datter, men spedbarnet er sykelig, så faren sender sønnene for å hente vann til henne, så hun kan bli døpt før hun eventuelt later livet. Brødrene har hastverk og mister vannmuggen i kilden. Siden de ikke kommer tilbake, tror faren at de har glemt den alvorlige situasjonen og i stedet gått for å leke. Faren forbanner sønnene og sier at de like godt kunne vært ravner.  I samme øyeblikk forhekses sønnene til fugler.
Mange år senere har søsteren blitt voksen, og drar ut for å finne brødrene. Hun forsøker først å få hjelp fra Solen, som er altfor varm, deretter fra Månen, som krever menneskekjøtt som offer for å hjelpe. Til slutt ber hun Morgenstjernen om hjelp, og får et kyllingbein. Jenta finner brødrene på Glassfjellet, men har mistet kyllingbeinet, og har ingen annen mulighet til å åpne fjellet enn å hugge av seg en finger og bruke den som nøkkel. Hun trer inn i fjellet der ravnebrødrene bor, og en dverg forteller henne at brødrene hennes snart kommer hjem. Hun spiser noen av ravnenes mat og drikke, etterlater en ring hjemmefra i et drikkebeger, og gjemmer seg i hulen.
Når ravnebrødrene vender tilbake, forvandles de tilbake til menneskelig form, og spør hvem som har spist av maten deres. Den yngste broren finner ringen i drikkebegeret, og håper den er fra søsteren, for da er de reddet. Da trer søsteren fram fra skjulestedet, forbannelsen brytes, og de kan alle vende hjem.

Andre versjoner

I den opprinnelige muntlige versjonen var det tre, og ikke sju ravner. En studie av tyske folkeeventyr fant at av 31 varianter som er innsamlet etter Grimms utgivelse, er det bare to som følger Grimms anntall med sju ravner.
I den greske varianten sendes sønnene i starten ut for å hente vann fra en helbredende kilde, ikke for at datteren skal døpes. Hjelpen fra Morgenstjernen er i den greske versjonen en flaggermus, som søsteren bruker for å åpne Glassfjellet.

Analyse

Som dette eventyret har flere andre fortellinger også en kvinnelig hovedperson som redder brødrene sine. I den historiske perioden og regionen som eventyret ble samlet inn i ble mange menn kalt inn til verneplikt for kongen. Dermed  gjorde en del familier sine døtre til arvinger, og kvinner har også historisk sett vært lettere å ha kontroll på. Fortellinger om søster og brødre har i på denne bakgrunn blitt tolket som et ønske fra kvinner om at brødrene skulle vende hjem igjen, for å frigjøre søstrene både fra ansvaret og kontrollen. Når fortellingene ble samlet inn er uklart, og historier av denne typen har blitt funnet i mange andre kulturer utenfor Europa, der dette problemet ikke kan ha inspirert dem.
Noen folklorister kobler eventyret til en mer utbredd praksis med ultimogeniture, der det yngste barnet ble utpekt som arving.
Finnmarkseiendommen

Organisasjon

FeFo er grunneier på vegne av alle bosatte i Finnmark og er et eget rettssubjekt. Forvaltningsorganet er selvfinansierende, er momspliktig og mottar ingen offentlig økonomisk støtte. FeFo er i samme forhold til offentlige myndigheter som andre grunneiere.
Finnmarkseiendommen ledes av et styre på seks personer, hvor tre styremedlemmer oppnevnes av Sametinget og tre velges av Finnmark fylkesting.  En kontrollkomité har ansvar for at Finnmarkseiendommen drives i samsvar med Finnmarksloven og annen lovgivning. Komiteens tre medlemmer, fra staten, Sametinget og Finnmark fylkesting, fører tilsyn med styrets virksomhet.
FeFo betegner sine eiendommer og naturressurser som «Finnmarkseiendommen», og bruker betegnelsen «Finnmarkseiendommen Finnmárkkuopmodat» (norsk og nordsamisk) med forkortelsen «FeFo» om administrasjonsorganet.
Finnmarkseiendommen har hovedkontor i Lakselv og avdelingskontorer i Alta og Vadsø.

Finnmarksloven

Finnmarkslovens formål er å legge til rette for at grunn og naturressurser i Finnmark fylke forvaltes på en balansert og økologisk bærekraftig måte til beste for innbyggerne i fylket og særlig som grunnlag for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv. Loven trådte i kraft 1. juli 2006, og overførte eiendomsretten til grunnen fra Statskog Finnmark til FeFo. Loven ble til i samarbeid med Sametinget og Finnmark fylkesting, og markerte slutten på et 25 års langt forarbeid.
Qajrat Kelimbetov

Utdanning og yrkeskarriere

Kelimbetov er utdannet fra Statsuniversitetet i Moskva i 1993, der han tok spesialisering innen matematikk. I 1996 gikk han ut fra Kazakh Management Academy, og i 1998 Georgetown University of Washington. 
I 1993 begynte han å jobbe ved Kazakh State University. Han gikk deretter til stillingen som Senior Expert i Supreme Economic Council for Kasakhstans president i 1996, før han året etter ble visedirektør i Direktoratet for strategisk planlegging (Agency for Strategic Planning). Han jobbet igjen for Kasakhstans president fra 1998 til 1999, og fra 1999 til 2001 ledet han Direktoratet for strategisk planlegging. 
Fra 2001 til 2002 var Kelimbetov første visefinansminister i Kasakhstan. Deretter var han Minister for økonomi og budsjettplanlegging, fram til 2006. Han var administrerende direktør for Kazyna Sustainable Development Fund fra 2006 til 2008, før han igjen begynte å jobbe for Kasaskhstans president; han ledet presidentens administrasjon fra januar til oktober 2008. I oktober 2008 overtok han som direktør for det statlige investeringsfondet Samruk-Kazyna. 
Han var Kasakhstans visestatsminister fra januar 2012 til oktober 2013. Da Grigori Martsjenko trakk seg som sentralbanksjef ble Kelimbetov utnevnt som ny sentralbanksjef, 1. oktober 2013. Han hadde denne stillingen til 2. november 2015, da Daniyar Akishev overtok som sentralbanksjef.
Thüringer Wald

Thüringer Wald er en 170 km lang og opptil 35 km bred skogrik ås i Thüringen i Tyskland. Den strekker seg fra Eisenach i sørøstlig retning. Den sørøstligste delen (sør for Gehren) kalles Thüringer Schiefergebirge. Det høgeste punktet er Großer Beerberg på 983 m; andre topper er Inselsberg (916 m) og Schneekopf (978 m).
Geomorfologisk er Thüringer Wald en horst mellom to nordvest-sørøstgående forkastninger. Berggrunnen er for det meste eldre, porfyriske lavabergarter. Langs forkastningssonene er berggrunnen oppsprukket og lettforvitrelig, og med rikelig, orografisk forsterka nedbør og temperaturer under frysepunktet i deler av året er det på grunn av frostforvitring danna forholdsvis steile skråninger mot det lavere landet mot nord og sør. Thüringer Wald har derfor et mer utprega relieff enn de fleste Mittelgebirge i Tyskland, og ble i eldre tid – før mer nøyaktige høgdemålinger ble mulig på 1700-tallet – regna for et av de høgeste fjellpartiene i Tyskland. I romantikken ble Thüringer Wald sammen med Harz et symbol på det ville og uberørte landskapet, og det var på Gickelhahn (861 moh.) at Goethe skrev sitt kjente dikt «Über allen Gipfeln ist Ruh».
I dag er Thüringer Wald et mye brukt utfarts- og rekreasjonsområde. Den kjente vandringsleden Rennsteig følger Thüringer Wald på langs, og her ligger det kjente vintersportsstedet Oberhof.
Kari Stai

Bakgrunn og arbeid

Kari Stai kommer fra Inderøy i Nord-Trøndelag. Hun har studert ved  Høgskolen i Telemark (1996–1999), Oslo Tegne- og Maleskole (1993–1996) og Kunsthøgskolen i Oslo (2000–2005) der hun tok hovedfag i visuell kommunikasjon. Hun har siden særlig arbeidet med illustrasjon i bøker og tidsskrifter. I 2008 debuterte Kari Stai som forfatter med billedboka Jakob og Neikob, «ei humoristisk og surrealistisk forteljing om vennskap, uvennskap og utlandet». I 2010 kom Blodrik og Blodfabrikken. Hun skriver på nynorsk og utgir bøkene på Det norske Samlaget. Illustrasjonene er preget av klare linjer, jevne flater i få, avstemte farger, stiliserte figurer, geometriske former og et grafisk uttrykk.
Kari Stai er medlem av NBK, Tegnerforbundet og Grafill. Hun er innkjøpt av Nasjonalbiblioteket, Nils Aas Kunstverksted og Inderøy Kunstforening. Kari Stai er gift med illustratøren og gallerilederen  Henning Lystad. De bor på Straumen i Inderøy. Hun var med i illustratørfellesskapet Patron i Oslo fra 2005 til 2009.
Hennes teaterstykke Jakob og Neikob og den mystiske pakken hadde premiere på Nord-Trøndelag Teater i november 2013.
La Châtaigneraie

Sport

Byen har vært startby i Tour de France, sist i 2005.
Amerikanske mikrodestillerier

Historie

Destillasjon av sprit i små mengder startet helt tilbake på 1600-tallet i USA og vokste frem til et betydelig antall før de aller fleste måtte stenge som følge av forbudstiden (1920 – 1933). Det var trolig flere tusen mikrodestillerier i drift før forbudstiden.
Etter at forbudstiden var over, gjorde lovgivningen i USA det svært vanskelig å etablere slik virksomhet, men de siste 10 – 20 årene har delstatene endret lovgivningen og gjort det lettere å starte opp slik småskala virksomhet. Etableringsbølgen startet i 2005 og har tiltatt i styrke de siste årene. Høsten 2014 er det mikrodestillerier i drift i samtlige delstater pluss i Washington D.C. De siste par – tre årene er det etablert mellom 5 og 15 nye mikrodestillerier hver måned.
Mikrodestilleriene finnes både i byene og i mer landlige omgivelser. Den sterkeste konsentrasjonen finnes på den amerikanske vestkysten i delstatene California, Oregon og Washington. Portland i Oregon og Seattle i Washington er begge byer med flere enn 10 mikrodestillerier. De typiske mikrodestilleriene etablerer seg i små og beskjedne lokaler, alt fra garasjer til mindre lager og industrilokaler. De fleste har kun en eller to pot stills av mindre størrelse til bruk i produksjonen.

Produksjon

Mikrodestilleriene produserer det aller meste av det som finnes av sprit. Vodka er noe de fleste lager. Whiskey er også svært utbredt. Over 300 mikrodestillerier har utviklet egne merker med whiskey. Ellers produseres det gin, tequila, rom, brandy, akevitt, grappa og en mengde ulike smakssatte sorter. En del av disse kan gis betegnelsen likører, men mange er ulike smakstilsetninger for vodka, whiskey og annet.
Internasjonal dag for biologisk mangfold

Internasjonal dag for biologisk mangfold er en FN-dag for det biologiske mangfoldet. Den markeres 22. mai. Formålet er å øke kjennskapen til og bevisstheten om saker knyttet til  biologisk mangfold.
Konvensjonen om biologisk mangfold trådte i kraft 29. desember og i 1993 ble denne datoen utpekt til internasjonal biomangfolddag. FNs generalforsamling bestemte imidlertid i desember 2000 at dagen skal markeres 22. mai. Dette er datoen da konvensjonsteksten ble vedtatt på det avsluttende møte om konvensjonen i Nairobi i 1992.
NOU 1984:13, Åpningstidsutvalget

Åpningstidsutvalget var et utvalg opprettet ved kongelig resolusjon 21. august 1981 som skulle «kartlegge omfanget av arbeidsplasser med arbeidstid utenom 07.00-17.00 («det vanlige») og hva slags regler som avgjør åpningstider og arbeidstider», «vurdere økonomiske og sosiale fordeler og ulemper ved ulike ordninger og trekke inn erfaringer som er gjort i Norge og i utlandet», «gi en oversikt over juridiske og tariffmessige spørsmål ved endring/oppmyking av nåværende regler», «ta initiativ til forsøksordninger spesielt for offentlig tjenesteyting», «interessekonflikter skal avveies», «eventuelt komme med forslag om hvordan tidsrammene i ulike virksomheter kan opp mykes, og hvordan økt individuell frihet i valg av arbeidstid kan kombineres med lovregulering og kollektive avtaler».
Utredningen dannet utgangspunktet for lov av 26. april 1985 nr. 20 om åpningstider for utsalgssteder. Denne loven ga på flere måter støtte til utvidede åpningstider på hverdager og lørdager. Loven fastslo at kommunene ikke kunne påby stenging før kl 20.00 på hverdager og før kl 18.00 på dager før søn- og helligdager og det ble gitt en rekke unntak i loven for visse utsalgstyper, herunder for kiosker og bensinstasjoner mv. På den annen side ble kommunenes adgang til å tillate søndagsåpne utsalgssteder gjennom denne loven begrenset.
Utvalget leverte sin rapport, NOU 1984:13 Åpningstider og tilgjengelighet: Bidrag til en samlet åpningstidspolitikk, til Finansdepartementet i april 1984. Utvalget hadde gjennom perioden en rekke medlemmer.
Doug Mitchell Thunderbird Sports Centre

Doug Mitchell Thunderbird Sports Centre (også kjent som UBC Winter Sports Centre og UBC Thunderbird Arena) er en innendørs sportshall i Vancouver i Canada. Hallen ligger like utenfor bygrensen, rett ved siden av University of British Columbia. Hallen er vanligvis brukt til ishockey, og huser både herre og damelaget til UBC Thunderbirds, og holder internasjonale standard med 61 m × 30 m (200 ft × 98.4 ft). Hallen var brukt til Vinter-OL 2010, som en av to ishaller, og har i overkant av 5000 sitteplasser.
Usbekistantid

Usbekistantid er standard-tidssonen i Usbekistan. Den ligger 5 timer foran UTC, det vil si tidsavvik UTC+5. Usbekistan bruker ikke sommertid, til tross for konstant debatt hvorvidt det burde innføres.
Før Sovjetunionen gikk i oppløsning var det to tidssoner i Usbekistan. I sovjettiden besto de fleste tidssonene i unionen av sommertid om vinteren og dobbel sommertid om sommeren. Den vestlige delen av landet brukte Samarkandtid, som lå 5 hhv. 6 timer foran UTC. Den østlige delen brukte Tasjkenttid 6 hhv. 7 timer foran UTC. I 1991 ble ikke klokkene stilt framover om våren, slik at det den påfølgende sommeren kun ble brukt enkel sommertid. Samme høst ble det innført en enhetlig tidssone på 5 timer foran UTC.