google/wiki40b huggingface dataset:
Midtsommerblot

Midtsommerblot, eller midtsommerdag, er det blotet (en hedensk offerfest) som norrøne forfedre holdt 28 dager (fire syvdagersuker) etter sommersolverv. Datoen regnes nå som 14. juli og primstavmerket er et tre, men det er usikkerhet knyttet til denne datoen. På denne tiden av året skulle gresset i hamninga være på sitt beste.
Det hersker usikkerhet omkring den nøyaktige datoen for midtsommerblotet. Regnet fra sommersolverv skulle datoen bli omkring 20. juli, noe som tilsvarer Vassause (i kristen tradisjon også kalt maritmesse og Marit Vassause). Tradisjonen sier at «regner det på denne dagen, blir det styggevær mange uker denne høsten», derav navnet Vannause. Spådommene om været henger også sammen med de såkalte hundedagene. At været blirt spådd for høsten på denne dagen er også godt i samsvar med tradisjonene for de tre andre store blotene, noe som kan styrke teorien om at 20. juli egentlig var midtsommersdag slik norrøne forfedre regnet det.
Since We're All Captains

Since We're All Captains er et musikkalbum med Merry November, utgitt i 2005.
Jared

Jared (hebraisk: יֶרֶד – Yǽræḏ, i pausa יָרֶד – Yā́ræḏ; gresk: Ἰάρετ – Iáret) er i Første Mosebok navnet på en av forfedrene før Vannflommen. Han var tipptippoldebarn av Adam og Eva, sønn av Mahalalel, far til Henok og tippoldefar til Noah (1 Mos 5,15–18). Han sies å ha blitt 962 år gammel, hvilket er den nest lengste levealderen som nevnes. Han overgås bare av sin sønnesønn Metusjalah.
Ibb

Ibb (arabisk: إب) er en by i det sørvestlige Jemen, med et innbyggertall (pr. 2005) på cirka 160.000. Byens er hovedstad i et governorat av samme navn.
Byen ligger på en fjellrygg i Jabal Shamahi, cirka 2 300 meter over havet, og er sentrum i et fruktbart jordbruksdistrikt med dyrking av korn, frukt, grønnsaker, kaffe og khat. Bybildet er malerisk, med tykke bymurer, omkring seksti moskéer og fleretasjeshus typiske for den tradisjonelle jemenittiske byarkitekturen. Byen ble utsatt for et jordskjelv i 1982.
Ibb har hatt bosetting siden tidlig islamsk tid. Dets beliggenhet gjorde at osmanene gjorde byen til et administrativt senter. Den blomstrets som markedby og osmanene innstiftet onsdagsmarked i Ibb.
Ibb ble regjert av en halbautonom emir til 1944, da emiratet ble avskaffet.
Hange ganger opp gjennom historien er Ibb blitt tilflyktssted for folk fra tørkerammede områder.
Horndøla bru

Horndøla bru er navnet på to bruer i Hornindal kommune i Sogn og Fjordane. Bruene krysser elva Horndøla (Honndøla) ved gården Muldsvor. Den gamle brua er ei 52 meter lang tørrmura steinbru med en rekke spenn i utkragingsteknikk. Den ble sannsynligvis bygd i perioden 1810–1813, til erstatning for ei eldre bru av tre og stein. Horndøla bru ble ombygd i 1937, med ei 5 meter bred betongplate over brukarene. I 1971 ble det bygd ei ny bru på stedet, like sør for den gamle. Den nye brua er en del av riksvei 60. Gamle Horndøla bru ble restaurert av Statens vegvesen i 1993/94.
Den gamle brua var en del av Den trondhjemske postvei på strekningen Grodås-Hellesylt.
Magedreining (hund)

Symptomer

Symptomene er gjerne typiske. Hunden blir akutt dårlig, buken blir spent og bukomfanget forstørres. Man kan høre gasslyder om en banker på den utspilte buken. Klemmer man på buken, viser hunden tydelige tegn på smerte. Hunden er ofte svært urolig og prøver å innta stillinger som gjør det lettere å puste. Den brekker seg, men ingen ting det kommer opp.
Tilstanden kan raskt forverres. Hunden kan få åndenød og puster svært raskt med åpen munn. Den får gjerne bleke slimhinner, uregelmessig hjerteaksjon og svak, rask puls. Til slutt vil hunden kunne gå i sjokk og dø.

Årsak

Lidelsen er mest vanlig hos store hunderaser, og da spesielt store raser med dyp brystkasse og opptrukket buk (f.eks. mynder). Middelaldrende og gamle hunder ser dessuten ut til å rammes oftere enn unge hunder, men tilstanden kan også oppstå hos de yngre.
Forskerne er ikke sikre på årsaksforholdene. Oftest oppstår lidelsen hvis hunden har spist store mengder fór, og det har vært satt i sammenheng med tørrfór som er gitt tørt. Videre har magedreining lettere for å oppstå hvis man mosjonerer hunden rett før eller etter et måltid.
Spelle litt for galleri

Spelle litt for galleri er et norsk musikkalbum med Nordre Sving. Det ble redigert 2. mars 1970. Platens betegnelse var RCA CAS 76.
Dasht-e Margoh

Dasht-e Margoh (også kjent som Dashti Margo, Dasht-e Mārgow eller Margowørkenen) er en ørkenregion i provinsene Helmand og Nimruz i sørlige Afghanistan. Ørkenen ligger ved siden av Khashørkenen og Rigestan. Området er rundt 150 000 km² stort og høyden ligger på ca. 500-700 m. Ørkenen består hovedsakelig av sanddyner samt steinete og grusete sletter med solonchak, takir og sjeldne oaser. Dasht betyr «slette» på det lokale språket.
Eynan

Eynan (arabisk ´Ain Mallahah) er et arkeologisk funnsted og før-agrikulturell bosetting i dagens Israel, helt nord i landet nær grensen til Libanon og Syria. Stedet ligger i Libanonfjellene. Landsbyen hadde langvarig bosetting, steinhus, og betydelige rester av redskaper av såkalt Natufisk type. Stedet lå ved en innsjø den gangen.
man antar at bosettingen strakk seg fra 12000 f.Kr til 9600 f.Kr., det vil si forut for og gjennom hele kuldeperioden yngre dryas. Det særegne ved funnstedet er at det vitner om langvarig bofast bebyggelse, men ikke spor etter jordbruk. Det ble derimot høstet ville arter av terebint, korn, og mandeltrær.
Stedet er altså et av de tidlige eksempler på sanking av ville kornvekster, men uten at dette ennå utvikler seg til jordbruk, slik man så bl.a i Abu Hureyra etter yngre dryas. Leveviset baserte seg ellers på fiske og jakt på gaselle, hjort, rådyr, hare, skilpadde og krypdyr samt amfibier.
Den franske arkeologen Francois Valla har identifisert tre kulturlag på stedet innen Natufist epipaleolitikum. Første fase vitner om begravelser med ornamenter og kommunale, større hus som kan ha hatt rituell funksjon. Det er ikke tegn på sanking av vilt korn. I andre fase er husene mindre, og vi finner jordhuler som kan ha vært kornlagre eller lagre for andre matvarer. I tredje fase, trolig sammenfallende med den kaldeste periode av yngre dryas, ble stedet mindre og ble trolig fraflyttet helt mot slutten av kuldeperioden.
T Tauri-stjerne

T Tauri-stjerner er unge stjerner som på et Hertzsprung-Russell-diagram ligger til høyre for hovedserien. Navnet kommer fra den variable stjernen T Tauri som også er prototypen for denne stjernekategorien. Karakteristisk for T Tauri-stjerner er emisjonslinjer som indikerer en utvidet gassatmosfære, gass som strømmer inn mot eller ut fra stjernen med høy fart, nærliggende mørke skyer der det foregår stjernedanning og en høy proporsjon av litium, som det raskt blir tomt for på andre stjerner.
Mange T Tauri-stjerner viser trekk som peker mot en sterk og kontinuerlig strøm av materie fra stjerneoverflaten, kjent som T Tauri-vind. T Tauri-stjerner finner en ofte i nærheten av Herbig–Haro-objekt, og T Tauri selv ligger i sentret til et Herbig–Haro-objekt. T Tauri-stjerner er ofte mindre massive enn Solen; tyngre stjerner går enten gjennom T Tauri-fasen mens de ennå er skjult bak opphavsskyen eller har et annet utseende i den samme fasen i stjernelivet.
Lord Warden of the Cinque Ports

Lord Warden of the Cinque Ports er en tidligere embetstittel og nå en seremoniell tittel i Storbritannia. Embetet ble opprettet senest i 1100-tallet, og innehaveren var ansvarlig for Cinque Ports (uttales «Sink Ports»; cinque = fem på normannisk-fransk), fem viktige havner på sørkysten av England. Posten er i dag en sinekyre, det vil si at den praktisk talt har kun seremonielle funksjoner. Den er en av de høyeste ærestitler som deles ut av den britiske monarken, og har ofte blitt gitt til medlemmer av kongefamilien eller statsministre.
I middelalderen holdt Lord Warden hoff i St. James' kirke nær Dover Castle. Han hadde innenfor havnebyene omtrent samme fullmakter som kanselliet. I tillegg hadde han rett til å innkalle styrker til forsvar av havnene og han var constable av Dover Castle og hadde dermed rett til å holde en garnison og en administrativ stab.
Synaløyfe

Synaløyfe (gresk. synaloife – sammensmeltning) betegner i poesi og sangtekster at vokaler fra tilgrensende ord smelter sammen til én stavelse.
Trevifontenen

Trevifontenen, på italiensk Fontana di Trevi, er den største og mest berømte fontenen i Roma. Fontenen fra barokken er vel 26 meter bred og 20 meter høy, og sto ferdig i 1762.

Beskrivelse

Trevifontenen ligger på Piazza di Trevi sentralt plassert i Roma, med fasaden til Palazzo Poli i bakgrunnen.
Fasaden består av en korintisk søyleorden som binder sammen historiene. Hovedtema for fontenen er vannets tilstedeværelse over alt. Den består av et stort basseng, hvor vannet konstant holdes i bevegelse og man kan se steiner og vann om hverandre. I midten står en robust bue rundt pallazoens fasade. I buens senter, hvor han får maksimalt med lys og skygge, finnes den greske guden Okeanos. I søylenes kolonner søler Overfloden fra sin urne og en slange drikker fra Sunnhetens kopp. Over dette vises den romerske opprinnelse av akvedukter i form av intaglio.
Blant figurene i fontenen er Okeanos den mest sentrale. Guden symboliserer havets store vannmasser. Vannet i luften symboliseres av kaskadenes vannsøyler og vannet i jordens indre kan ses sildre fram fra sprekker i klippene. Okeanos er omgitt av to sjøhester og to tritoner som prøver å holde styr på hestene.
Giovanni Lorenzo Bernini ble opprinnelig valgt av pave Urban VIII til å bygge en monumental fontene på stedet til en av Romas eldste fontener. Prosjektet ble skrinlagt etter pavens død, og det var Nicola Salvi som vel hundre år seinere bygget dette ensemble. Den barokke fasaden ble bygget en gang mellom 1641 og 1650 av Martino Longhi d.y.
Vannet i fontenen kommer fra den gamle akvedukten Aqua Vergine (Aqua Virgo). Den ble bygd i 19 f.Kr. Kilden til vannet i akvedukten ble visstnok funnet av en jomfru, derav navnet Aqua Virgo. Akvedukten sørget for at millionbyen Roma ble forsynt med et drikkevann i over 500 år. Da det gikk mot slutten på det romerske rike, ble akvedukten ødelagt av goterne. Romerne ble da tvunget til å drikke vannet fra Tiber, som på ingen måte kunne måle seg med det friske vannet fra Aqua Virgo.
I det femtende århundre startet man på reparasjonene av akvedukten og i dag gir den igjen vann til flere av Romas kjente fontener. Foruten Fontana di Trevi, får også La Barcaccia på Piazza de Spagna vann fra akvedukten. Monte Pincio, som ligger like ovenfor Piazza del Popolo, blir også forsynt med «jomfruens vann».
Ved et besøk bør man ifølge legenden kaste en mynt over skulderen i fontenen. Dette vil bringe lykke og sikre at man kommer tilbake til «den evige stad», og hver dag kaster turister mynter i fontenen til en verdi av ca. 3 000 euro. Pengene går til hjemløse og fattige i Roma.

La dolce vita

Fontenen er velkjent fra badescenen med Anita Ekberg i Federico Fellinis film La dolce vita (Det søte liv) fra 1960.

Restaurering

Etter å ha vært stengt i 17 måneder for restaurering til en kostnad av to mill.,Euro  (19 mill. kroner), ble fontenen gjenåpnet i november 2015
DFB-Pokal

Deltakere

I DFB-Pokal er det 64 lag som deltar: Alle de 18 lagene fra Bundesliga, de 18 lagene fra 2. Bundesliga, de 4 beste lagene fra 3. Liga og vinnere av de 21 regionale cupene. 
I tillegg kan de 3 kretsene som har flest påmeldte lag i serien nominere en deltager hver. I øyblikket er dette kretsene Bayern, Westfalen og Niedersachsen. Kretsene kan selv bestemme kriteriene for hvilket lag som får delta i cupmesterskapet.
Et reservelag f.eks. Borussia Dortmund II kan ikke delta i DFB-Pokal. Denne regelen ble først innført fra 2008/09-sesongen. Tidligere var det mulig at lag fra samme klubb kunne trekkes mot hverandre. Dette skjedde ved to anledninger: I 1977 vant Bayern Münchens førstelag 5-3 mot sitt eget andrelag i åttendedelsfinalen, 
og i 2000 tapte VfB Stuttgarts andrelag 0-3 mot sitt eget førstelag i andre runde.
Noen ganger kom en klubbs andrelag betydelig lenger i cupen enn førstelaget. For eksempel i sesongen 1992/93 ble Hertha BSCs førstelag slått ut av Bayer Leverkusen i åttendedelsfinalen. Andrelaget dermot, tok seg helt fram til finalen der de ironisk nok møtte nettopp Bayer Leverkusen. Cupfinalen ble som vanlig spilt i Olympiastadion i Berlin. Dette var førstelagets, men ikke andrelagets hjemmebane. Herthas andrelag tapte finalen knapt med 0-1, det samme resultatet som i førstelagets åttendedelsfinalen.

Kampoppsett

Kampoppsettet blir for alle rundene bestemt ved loddtrekning. Amatørklubber, det vil si klubber som spiller i 3. Liga eller lavere, spiller alltid på hjemmebane dersom motstanderen er en klubb som spiller i Bundesliga eller 2. Bundesliga.
I trekningen til første runde blir lagene delt inn i to like store grupper à 32 lag. Den første gruppa består av 4 lag fra 2. Bundesliga og 28 lag som spiller i 3. Liga eller lavere. Den andre gruppa består av de 18 lagene i Bundesliga og de 14 beste lagene i 2. Bundesliga i forrige sesong. Lag fra gruppe 1 blir så trukket mot lag fra gruppe 2. Lagene i den første gruppa har hjemmekamp. Med dette systemet er amatørklubbene som har kvalifisert seg for DFB-cupen, garantert en attraktiv motstander på hjemmebane i cupens første runde.
I trekningen av de øvrige rundene blir det ikke gjort noen forskjell på lagene. Kampopsettet blir bestemt av rekkefølgen lagene blir trukket i. Laget som blir trukket først har i utgangspunktet hjemmekamp mot det neste laget som blir trukket, og så videre. Men, dersom et lag som spiller i en amatørserie trekkes mot et lag i en av de to profesjonelle ligaene, får amatørlaget, uavhengig av rekkefølgen i trekningen, hjemmekamp.
Engelsrud

Engelsrud er et boligstrøk tilknyttet Engelsrud gård i Asker kommune i Akershus. Det begrenses av Dikemark og Svinesjøen i sør, fylkesgrensen med Ulvenvannet i vest og Padderudvannet i nord.
Boligbebyggelsen er per i dag (2009) konsentrert mellom Ulvenvannet og Nordvannet. I fremtiden, vil Liahagen mot motorveien og Engelsrudskogen mot Padderudvannet bli bygget ut. 
Opprinnelig navn er Ingulfsrud, etter mannsnavnet Ingulf som også har gitt navn til veien Ingolfs vei som går gjennom boligfeltet.
Isla Sala y Gómez

Historie

Det er ikke funnet bevis for at øya har vært permanent bebodd, men øybeboerne på Påskeøya har vært klar over øyas eksistens. Historien sier blant annet at de reiste ut til denne øya for å sanke egg. På grunn av øyas tilknytning til Påskeøya, blir Sala y Gómez regnet som en del av Polynesia. På bakgrunn av sin plassering er øya det østligste punkt i Polynesia, en tittel som ofte ukorrekt blir godskrevet Påskeøya, 391 km lengre vest.
Den spanske sjøfareren José Salas Valdes ble den første européer til å se øya 23. august 1793. Mellom 1793 og 1917 er det registrert minst seks besøk på øya (1805, 1806, 1817, 1825, 1875 og 1917).
Chile gjorde krav på Sala y Gómez i 1808, og fra 1888 ble øya administrert av den chilenske marinen. Fra 1. mars 1966 har øya vært administrert sammen med Påskeøya.
Globus Storsenter

Globus Storsenter var et kjøpesenter i Steinkjer. Senteret ble nedlagt som eget kjøpesenter da Amfi Steinkjer åpnet 15. september 2009. Amfi Steinkjer ble etablert som en utvidelse av de tidligere kjøpesentrene Globus storsenter og Amfi Zebra, som lå vegg i vegg. Globus Senteret hadde 45 butikker. Globus var i likhet med Amfi Zebra eid av Amfi Eiendom.
Welser

Welser var en tysk kjøpmanns- og bankierfamilie som hadde bånd til huset Habsburg både som bankierer og ved ekteskap. Slekten var opprinnelig en patrisierfamilie fra Augsburg, og ble på 1500-tallet en av verdens fremste bankierer gjennom å finansiere keiser Karl V. Sammen med Fuggerfamilien kontrollerte welserne store deler av europeisk økonomi og oppnådde en enorm rikdom gjennom handel og kolonisering av Amerika. I 1528 fikk Bartholomeus V Welser kolonien Venezuela i sikkerhet for et stort lån av kong Karl av Spania og familien ble eiere av kolonien. Sønnen Bartholomeus VI Welser utforsket Venezuela og ble henrettet av den spanske guvernøren Juan de Carvajal i 1546; etter en langvarig juridisk strid mistet familien rettighetene til kolonien i 1556. Philippine Welser (1527–1580), berømt for sin lærdhet og skjønnhet, var gift med erkehertug Ferdinand II av Østerrike, som var sønn av keiser Ferdinand I og hersker over Tirol fra 1564.
Familien hevdet å nedstamme fra den bysantinske generalen Belisarius, og er dokumentert siden 1200-tallet. Allerede i første del av oppdagelsestiden hadde det welserske handelshus avdelinger i Antwerpen, Lyon, Madrid, Nürnberg, Sevilla, Lisboa, Venezia, Roma og Santo Domingo.
Det welserske handelshus ble etterhvert delt i et handelshus i Nürnberg og et i Augsburg. Handelshuset i Nürnberg ble avviklet i 1610. Handelshuset i Augsburg ble insolvent i 1614. Handelshuset hadde store utestående lån hos Spania, Frankrike og Nederlandene. Gjennom statsbankerotter drev disse tre skyldnerne handelshuset Welser ut i ruin. Welserfamilien i århundrene som fulgte var likevel velstående, om enn ikke eventyrlig rike som på 1500-tallet, og eide og bygget en rekke slott. Bartholomeus V. Welser ble opptatt i den tysk-romerske riksadelen i 1532 og flere andre familiegrener har mottatt adelskap og adelstitler. Hovedlinjen av slekten, Augsburg-linjen, døde ut i mannslinjen i 1797, Nürnberg-grenen døde ut i 1878, og i dag eksisterer bare den yngre Ulm-grenen, som ble utnevnt til riksfriherrer i 1713. Welsersche Familienstiftung, grunnlagt 1. april 1539, eksisterer fortsatt og har eid og eier en rekke slott i Tyskland. Etter at de eldre familiegrenene døde ut ble Ulm-grenen administratorer for familiestiftelsen.
Philippine Welser ble tildelt titlene baronesse av Zinnenburg, markgrevinne av Burgau, landgrevinne av Mellenburg og grevinne av Oberhohenberg og Niederhohenberg, og var mor til kardinal Andreas av Østerrike og general Karl av Østerrike, markgreve av Burgau. Hennes mann var i sitt annet ekteskap (etter hennes død) far til senere tysk-romersk keiserinne Anna av Tirol.
The Young Norwegians

The Young Norwegians ble startet i 1966 som en viseduo bestående av Bjørn Morisse (gitar) og Lillebjørn Nilsen (banjo og gitar). Ettersom Bjørn Morisse var den høyeste av de to fikk han kallenavnet Store-Bjørn, mens Bjørn Falk Nilsen ble kalt for Lille-Bjørn. Dette kallenavnet har siden blitt hengende ved ham.
Lillebjørn Nilsen har fortalt om deres første møte på Viseklubben Dolphin. Han satt for seg selv og spilte banjo da Bjørn Morisse kom bort, grep ham i skuldren og ba ham bli med utenfor. 17 år gamle Lillebjørn trodde han skulle få bank, og ble så lettet da han ble spurt om de skulle danne ei visegruppe sammen at han straks svarte ja. Ukebladet Det Nye kledde dem opp og presenterte dem for leserne, og visegruppa begynte å opptre på ulike arrangementer i Oslo og omegnen. The Young Norwegians utga noen singler på Triola og Troll i 1966, etterfulgt av albumet Things on Our mind. 
I 1967 begynte Lillebjørn Nilsen på musikklinjen ved Hartvig Nissens Skole i Oslo, hvor han traff Steinar Ofsdal, som spilte kontrabass, cello, fele og seljefløyte. De  to ble snart kamerater, og Lillebjørn overtalte ham til bli med i visagruppa. Dermed ble Steinar Ofsdal med på deres neste LP, Music, som utkom i 1968. Allerede tidlig på året i 1969 ble The Young Norwegians oppløst.
Alkaloid

Et alkaloid er et nitrogenholdig organisk molekyl som har en farmakologisk virkning på mennesker og dyr. Navnet er avledet fra ordet alkalisk. Opprinnelig var begrepet brukt til å beskrive enhver nitrogen-inneholdende base (et amin i moderne termer). Alkaloider finnes som sekundære metabolitter i planter (for eksempel i poteter og tomater), dyr (for eksempel i skalldyr og sopp), og kan ekstraheres fra kildematerialet ved behandling med syrer (vanligvis saltsyre og svovelsyre, men organiske syrer som maleinsyre og sitronsyre brukes av og til).
Vanligvis er alkaloider derivater av aminosyrer.
Selv om mange alkaloider er giftige (slik som stryknin eller koniin), blir noen benyttet i legevitenskapen som smertelindrende eller smertestillende midler, i særdeleshet morfin og kodein. De fleste alkaloider har en svært bitter smak.
Grandes Jorasses

Førstebestigning og normalrute

Normalruta går over den delvis bredekte sydsiden og har vanskelighetsgrad 3. Ruta ble første gang gått 24. juni 1865 av Edward Whymper og førerne Michel Croz, Christian Almer og F. Biner. Ekspedisjonen nådde ikke den høyeste toppen, men til den 24 meter lavere toppen som fikk navnet Pointe Whymper. Den høyeste toppen ble besteget tre år etter av Horace Walker, Melchior Anderegg, J. Jaun og J. Grange over sørvestflanken.

Nordveggen

Grandes Jorasses er berømt for sin nesten loddrette nordvegg som reiser seg 1000 meter over Mer de Glace. Sammen med Matterhorn og Eigers nordvegger hørte den til «alpenes tre siste problemer» før Martin Meier og Rudolf Peters besteg veggen over Crozpilaren i 1935. Den direkte ruta til Pointe Walker over Walkerpilaren ble gått av Riccardo Cassin, L. Esposito og U. Tizzioni på tre dager i august 1938.
Visten (Nordland)

Visten er en fjord i Vevelstad kommune i Nordland. Den har innløp fra Mindværfjorden, mellom Vistnesodden i sør og Kalvhyllodden i nord, og strekker seg 21 kilometer mot sørøst til fjordbotnen i Austerfjord. Den innerste delen av fjorden. innenfor Aussundet, kalles Innervisten.
Vistenfjorden er en terskelfjord.
I dette fjordområdet bodde det mye folk i eldre dager, men det er i dag stort sett avfolket. 
Den 29. mai 2009 opprettet miljøvernminister Erik Solheim og Regjeringen Lomsdal-Visten nasjonalpark som omslutter Visten-fjorden, og innerst i fjorden har et botndalføre fått enda sterkere vern gjennom Strauman landskapsvernområde (32 km²).
Johan Heinrich Helmschläger

Johan Heinrich Helmschläger (født  i Stade,  Niedersachsen, Tyskland i 1684  død 26. april 1760 i Bergen, Norge) var  skarpretter i Bergen fra 1721 til 1760.

Bakgrunn

Hans Helmschläger var på 1600-tallet skarpretter i Lüneburg, Niedersachsen, Tyskland. Hans sønn, Hieronymus Helmschläger var skarpretter i Stade, Niedersachsen, Tyskland. Begge steder var på denne tiden deler av det semi-selvstendige fyrstedømmet Lüneburg. Hieronymus fikk to sønner som etterfulgte ham i yrket, nemlig Klement Kristian Helmschläger som ble skarpretter i Stockholm, og Johan Heinrich Helmschläger som ble skarpretter i Bergen.

Privatliv

Johan Heinrich Helmschläger var gift to ganger, første 18. desember 1719 gang med Elisabeth Reff, annen gang 12. desember 1754 med Else Hansdatter (også benevnt Catharina Hansdatter). Else og Johann Heinrich hadde da allerede fått en datter, Anna Dorothea Helmschläger, f. 15. september 1754. Else døde kort tid etterpå (26. juni 1755). Helmschläger selv døde 26. april 1760 med kun en arving, Anna Dorothea på 6 år.
Pixels

Handling

Når romvesener misforstår en video av et klassisk arkadespill og tolker det som en krigserklæring, angriper de jordkloden akkurat som i videospillene.
Tilloglomus

Utseende

En liten, litt tettbygd, matt brunsvart trebukk med to smale, oransje tverrbånd på dekkvingene. Arten minner overflatisk om en maur. Kroppen er kledt med fine, lyse, oppstående hår. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum har rundede sider og er nærmest tønneformet sett ovenfra. Den bakerste delen er markert innsnevret slik at det blir en tydelig "stilk" mellom forkroppen og dekkvingene. Disse er parallellsidige med omtrent rettvinklede "skuldre". Beina er nokså korte med klubbeformede lår.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil (Santa Catarina).
Patreksfjörður

Patreksfjörður (også kalt Patró i muntlig språk) er en bygd i Vesturbyggð kommune i fjorden med samme navn, i den sørlige delen av Vestfirðir. Leveveiene er fiske, foredling og tjenester.
Fjorden er oppkalt etter St. Patrick, skytshelgen for Irland. Landnåmsmannen Örlygur Hrappsson som var fra Hebridene var den som ga fjorden navn og kalte opp fjorden etter ham.
Tidligere var det et handelssted på Vatneyri, som er en lav aur der det tidligere lå en innsjø eller lagune (sjávarlón). Lagunen ble gravd ut i 1946 og Patrekshöfn anlagt der. Den nåværende bebyggelsen er, imidlertid, for det meste på Geirseyri og var rundt noen ganger kalt Eyrarnar i flertall. Vatneyri/Geirseyri ble en handelshavn i monopolhandelstiden. Spiren til bygden begynte å bli dannet med det første fiskeværet (þurrabúðunum) frem til midten av det 19. tallet.