google/wiki40b huggingface dataset:
Sousse

Sousse (arabisk سوسة Susa), 140 km sør for hovedstaden Tunis, ligger ved Hammametbukten på Tunisias østkyst, og er landets viktigste knutepunkt for landtransport. Byens økonomi er basert på transportutstyr, matvarer, olivenolje, tekstiler og turisme. 
Byen har rundt 220 000 innbyggere (2005) og provinsen Sousse har 546 413 innbyggere (2004).
Medinaen i Sousse er et usedvanlig godt bevart gammel bydel, som ble verdensarvområde i 1988. En Medina er en bydel med tett murbebyggelse, som forekommer i flere nordafrikanske land, regel bygget under den muslimske ekspansjonen på 800-tallet.
Medinaen i Sousse ble bygget under Aghlabiddynastiet, som hersket i et område som delvis tilsvarer det nåværende Tunisia mellom 800 og 909. Byen var del av et forsvarssystem langs middelshavskysten, og har fortsatt intakt en kasbah, en stormoské, voller, en Bu Ftata moské og medinaen.
Førti mennesker ble drept den 26. juni 2015 på turiststedet Port El Kantaoui cirka 10 kilometer nord for Sousse i det som ble kalt "terrorangrepet i Sousse".
Pavel Filonov

Yngre år

Filonov ble født i Moskva. Fjorten år gammel, i 1897, flyttet han til St. Petersburg der han tok læretimer i kunstmaling. I 1908 begynte han ved St. Petersburgs kunstakademi, han ble utvist fra akademiet i 1910.

Kunstteoretiker

De neste fire årene, 1910–14, var han aktiv i kunstnergruppen Sojuz Molodjozjij (Ungdomsforbundet), grunnlagt av kunstmalerne Elena Guro og Mikhail Matjusjin. I 1912 skrev Filonov artikkelen Kanon og loven, der han formulerte prinsippene for analytisk realisme, eller "anti-kubisme". Ifølge Filonov skildrer kubismen deler av overflategeometrien til gjenstandene, mens analytisk realisme skal skildre brokker av gjenstandenes innerste sjel. Han holdt fast ved prinsippene sine livet ut.
Under vignetten Universell blomstring (”Mirovoj rastsvet”) fremmet Filonov en arbeidsmetode som gikk fra det partikulære til det generelle.Han mente at objektene og feltene skulle bygges opp fra små detaljer og biter, og hevdet at å gjøre det omvendt ikke var noe annet enn ren sjarlatanisme. Etter det formålet arbeidet han, og han krevde at studentene hans skulle bruke svært små pensler når de malte, og de fineste stiftene når de tegnet.

Ledende maler

I årene 1913 til 1915 var Filonov nært knyttet til Vladimir Majakovskij, Velimir Khlebnikov og andre futurister. Høsten 1916 meldte han seg til tjeneste i første verdenskrig og kjempet ved den rumenske fronten. Filonov deltok i den russiske revolusjonen i 1917, han var formann av Den revolusjonære krigskomitéen i Dunaj-regionen.
I 1919 stilte han ut arbeid ved Den første frie utstilling av kunstnere fra alle trender i Eremitasjen i Petrograd. I 1923 ble han professor ved St. Petersburgs kunstakademi og medlem av Instituttet for kunstnerisk kultur (INKhUK). To år senere organiserte han kunstnergruppen Mestre i analytisk realisme, der mer enn 70 malere deltok. Gruppen skal ha fungert fram til 1932. Arbeidet deres fikk innvirkning på suprematismen og ekspresjonismen.

I unåde

En stor retrospektiv utstilling med Filonovs kunst var planlagt i 1929 ved Det russiske muséet. Men sovjetregjeringen forbød utstillingen. Fra 1932 gikk Filonov rundt og svalt, men nektet trass i dette å selge verkene sine til private kunstsamlere. Han ønsket å gi sitt hele arbeid til Det russiske muséet som en gave, for å få en start på et Museum for analytisk realisme. Filonov holdt frem å male, helt til han svalt i hel under den nazi-tyske beleiringen av Leningrad.

Ettertid

Størstedelen av Filonovs verk ble tatt vare på av søsteren hans, Jevdokija N. Glebova. Hu lagret maleriene i Det russiske muséets arkiv og med tiden donerte hun dem som gave. Utstillinger av Filonovs verk var lenge forbudt. I 1967 ble det gitt tillatelse til en utstilling i Novosibirsk av Filonovs kunst. I 1988 ga Det russiske muséet grønt lys for Filonov-verk til samlingene sine. Den aller første internasjonale utstillingen av arbeidet hans ble holdt i Paris i 1989–90.
Paa Guds Veje

Paa Guds Veje er en didaktisk roman av Bjørnstjerne Bjørnson, utgitt i 1889, og setter kristen moral opp mot en moral som er inspirert av utviklingslæren, som blir representert av barndomsvennene Ole Tuft, som er prest, og Edvard Kallem, som er lege, henholdsvis.

Handling

Boken tar for seg to venner, Ole Tuft og Edvard Kallem, og dertil Edvards søster, Josefine, og følger dem ifra barndommen og frem til de er voksne. Ole ønsket som barn å bli misjonær, og ender opp som prest, mens Edvard blir lege, og er stadig kritisk til kristendommen, hvilket påvirker hans forhold med vennen Ole allerede i barndommen.
Ole forliber seg i Josefine, Edvards søster, og de to ender opp ved å gifte seg med hinannen. Det oppstår en stor konflikt imellom ekteparet og Edvard Kallem når Edvard gifter seg med Ragni, en kvinne som allerede har hatt sitt første ekteskap. Situasjonen blir desto verre når Josefine, grunnet misforståelser ifra sin egen side, begynner å sprede rykter om at Ragni er usedelig og har vært utro, hvilket preger Ragni veldig, og stresset som oppstod grunnet disse ryktene bidrog til hennes død. Til tross for dette, gjennomfører Edvard Kallem en livreddende operasjon på Oles og Josefines sønn, og etter å ha reddet deres sønns liv, gir Edvard Josefine somme dokumenter som Ragni hadde etterlatt Edvard, og Josefine innser til slutt det gale hun har gjort. 
Romanen ender med at Josefine blir borte, og Ole og Edvard drar sammen for å finne henne. Når de finner henne på stranden like ved, så sier Ole Tuft «På Guds veje!», hvortil Edvard svarer «Men jeg er ikke med på din tro», og den siste replikken i boken er Ole som svarer: «der bra folk går, der er guds veje!»

Språk

Bjørnson skrev Paa Guds Veje på et språk, som var hans forslag til hvorledes riksmålet burde være. Rettskrivingen skiller seg sterkt fra både moderne bokmål og datidens dansk; eksempler på unike skrivemåter i boken er blant annet æn istedenfor end, ner for ned, nætop for netop, fræm for frem, kvæll for kvæld, igæn for igen, blét for blevet, og kænne for kende. Rettskrivingen er ikke alltid konsistent, og språket er, i dette stadiet, eksperimentalt og har ikke nådd Bjørnsons endelige riksmål (hans siste skuespill, Når den ny vin blomstrer, blir brukt som standarden, og er varianten hvortil hans verker ble oversatt etter hans død). 
Bjørnson skrev følgende kommentar om sin rettskriving i boken: «Sprogforholdene i Norge er slike, at går vi ikke den landsgyldige uttale imøte, så får bygdemåls-stræverne ret. Og forsømmer vi de krav på sansynlighed, som også må gøres til sprogformen, når folks tale og tænkesæt skal fæstes, så hævner det sig snart i foredraget. Men skriftsproget er hos os gledet for langt bort fra talesproget, til at jeg tør være følgestræng. Avvikelserne er ellers flere, æn jeg selv ønsket, fordi jeg er en dårlig tryk-retter. Men de, som laster mig for min gode vilje, skulde huske, hvad min forrige forlægger sa mig, at jeg tapte tusener på min retskrivning, - og at jeg likevel blir ved».
Hella (Nøtterøy)

Hella er et område vest på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Det ligger like sør for Vestskogen og like nordvest for kommunens administrasjonssentrum Borgheim. Hellaveien forbinder Vestskogen med Borgheim, og går tvers gjennom Hella.
I Søndre Hella, som befinner seg langs Vestfjorden, er det et stort gravfelt fra yngre jernalder. Utafor kysten av det sentrale Hella ligger restene av en markedsplass fra seinmiddelalderen.
I Hella ligger også Nøtterøy golfbane.
Bebyggelsen i Hella ligger langs hovedveien Hellaveien, samt Gamle Hellavei og den mindre veien Hellalia. Resten av området er skog og dyrka mark.
Norges sopp- og nyttevekstforbund

Norges sopp- og nyttevekstforbund (NSNF) er et forbund som skal virke for økt bruk og kunnskap om sopp og nyttevekster og ble dannet 1. januar 2005 ved å slå sammen Norsk Soppforening og Nyttevekstforeningen. Til sammen er det nå 35 medlemsforeninger tilsluttet forbundet og de har tilsammen rundt 5000 medlemmer.
Norges sopp- og nyttevekstforbund utgir sentralt medlemsbladet Sopp og nyttevekster og det vitenskapelige tidsskriftet Agarica. De fleste aktivitetene skjer lokalt. Det arrangeres ekskursjoner og turer i den grønne årstida, og møter med lysbildeforedrag i vinterhalvåret. I tillegg har flere avdelinger kartleggingsprosjekter på gang.
Norges sopp- og nyttevekstforbund er sammen med 9 andre foreninger medlem av SABIMA (SAmarbeidsrådet for BIologisk MAngfold)
NSNF er en av 5 organisasjoner som samarbeider med Artsdatabanken om å drive Artsobservasjoner.
Forer-effekten

Forer-effekten (også kjent som Barnum-effekten etter sirkuskongen P.T. Barnums bemerkning om at «vi har noe for alle») er effekten som forklarer hvordan mennesker kan mene at høyst personlige beskrivelser basert på systemer som astrologi, spådom og enkelte typer personlighetstester har svært stor grad av nøyaktighet. Dette gjør den ved å påpeke at disse såkalte personlige beskrivelsene i virkeligheten er så vage og generelle at de kan passe en rekke ulike mennesker. Bakgrunnen for at de oppfattes som så treffende er at de tar utgangspunkt i noe som er felles for de absolutt fleste, samt at omgivelsene rundt, eller formen på beskrivelsene, gir en forventning om at den enkelte her skal få vite noe som angår nettopp denne.

Forers eksperiment

Det mest gjengitte beviset på Forer-effekten er den amerikanske psykologen Bertram R. Forers eget eksperiment i 1948. Her tok han for seg en rekke studenter og ga dem noe han kalte «en unik personlighetstest». Etter at testen var gjennomført, fikk de alle en tilbakemelding, og basert på denne skulle de gi testen en karakter for nøyaktighet fra 0 til 5 hvor 0 var «meget dårlig» og 5 «svært god». Det studentene ikke visste, var at de alle hadde fått samme tilbakemelding. Den gikk som følger:
«Du har et stort behov for at mennesker skal like og beundre deg. Du har en tendens til å være selvkritisk. Du har en stor porsjon ledig kapasitet som du ennå ikke har dratt fordel av. Selv om du har enkelte svakheter i din personlighet, har du i all vesentlighet evnen til å kompensere for disse. Ditt ytre er disiplinert og underlagt stor selvkontroll, mens du i større grad bekymrer deg og er usikker innvendig. Til tider tviler du sterkt på om du har tatt de riktige beslutningene og gjort det som er riktig. Du foretrekker en viss grad av variasjon og blir lite tilfreds når du blir hemmet av begrensninger og bestemmelser. Du ser på deg selv som en selvstendig tenker og aksepterer ikke andres uttalelser uten tilfredsstillende bevis. Du har funnet ut at det ikke er lurt å være for direkte i utleveringen av seg selv i omgang med andre. Til tider er du utadvendt, omgjengelig og sosial, mens du andre ganger er innadvendt, skeptisk og reservert. Enkelte av dine ønsker kan være ganske urealistiske. Sikkerhet er et av dine store mål i livet.»
Karaktersnittet på tilbakemeldingen var 4,26, noe som i stor grad understøtter påstanden om at en slik effekt eksisterer.
Forer-effekten, eller «Barnum-effekten», blir også beskrevet i boken «Rett person på rett plass» av Espen Skorstad (Gyldendal Akademisk, 2008), i forbindelse med tilbakemelding på personlighetstester.
EFEO-transkripsjon av kinesisk

Med  EFEO-transkripsjon av kinesisk  menes det system for romanisering av det kinesiske språk mandarin som ble utviklet av École française d'Extrême-Orient (EFEO) i Paris. Dette var det mest utbredte systemet for fonetisk transkripsjon som ble benyttet i en franskspråklige verden frem til midten av 1900-tallet. Det ble skapt av jesuittpresten Séraphin Couvreur for nevnte institutt i 1902. Det er senere blitt fortrengt av Hanyu Pinyin.

Bakgrunn

Transkrisjonen utviklet ved EFEO tok ikke som sitt eneste utgangspunkt fonetikken benyttet i det nasjonale offisielle mandarin (普通话, Pǔtōnghuà), men var en uavhengig syntese av de kinesiske hoveddialekrer. Den gjengir et lydbilde som kan minne om eldre utgaver av  Latinxua Sinwenz og Wade-Giles.
We Are The Ark

We Are The Ark er debutalbumet til den svenske glamrockgruppen The Ark. Platen ble gitt ut høsten 2000.
Lovelock (Nevada)

Lovelock er senter i fylket Pershing County i delstaten Nevada i USA, hvor den er den eneste kommunekorporasjon. Byen har sitt navn etter det nærliggende Lovelock Correctional Center og Lovelock Aerial Gunnery Range fra den kalde krigen. Byen var tidligere et stoppested for bosettere som reiste vestover under Gullrushet i California, og ble senere et togdepot. Byens økonomi har vært basert på jordbruk, gruvedrift og i en økende grad på turisme.
Fjærgjellesnegler

Utseende

Fjærgjellesnegler er små snegler. Skallbredden er mellom 2-6 millimeter.  Sneglehuset har en rund form, men hos arten flat fjærgjellesnegl, (Valvata cristata) er det flatt, nesten som hos skivesneglene.
Fjærgjellesnegler hører til gruppen av bakgjellesnegler, som kjennes på at de har gjellene på høyre side eller bak hjertet. Skallet består hovedsakelig av kalsiumkarbonat (CaCO3). Det har en åpning, hvor sneglen kan strekke ut en gjelle.  Gjellen kan minne om en fjær, som hos fugler, og dette har gitt gruppen fjærgjellesnegler sitt navn. Åpningen i skallet, for gjellen, kan tette med et skallokk (operculum).
Bare hodet og foten stikker ut av skallet, og danner den delen av kroppen som synes. Hodet har tentakler, øyne og munn.  Inne i skallet ligger kroppens indre organer oppkveilet. Det er kjønnsorganer, fordøyelsesorganet, kalt innvollsekken.  Innvollssekken er usymetrisk.

Levevis

Fjærgjellesnegler lever i ferskvann, og finnes på steder der det er mudder. Enkelte av artene er i Norge utbredt på Østlandet og nordover til Troms.
Fjæregjellesnegler er tvekjønnet. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under parringen, befrukter hverandre gjensidig.  De legger eggene i gelékapsler som klebrer seg til underlaget. Etter en tid klekker eggene.
Vietnamesisk hengebuksvin

Vietnamesisk hengebuksvin (Sus scrofa vittatus) er en griserase med opprinnelse i området Vietnam-Thailand i Asia. Rasen er betydelig mindre enn vestlige griseraser, men størrelsen varierer allikevel betraktelig.

Beskrivelse

Vietnamesisk hengebuksvin skiller seg fra andre raser gjennom å ha svai rygg (salrygget) og hengende buklinje. Denne grisen har stående ører og rett hengende hale med behåring. Hodet har kort snute og kroppen korte ekstremiteter. Den veier normalt 27-136 kg, men dersom buken henger ned mot bakken er grisen sterkt overvektig. Fettvalker som henger inn over øynene er også et tegn på sterk overvekt.
Vietnamesisk hengebuksvin refereres ofte til som kun hengebuksvin, men dette blir ikke helt korrekt. Det finnes nemlig også et kinesisk hengebuksvin, men dette svinet er langt mer sjeldent i Vesten og blir gjerne endel større enn de vietnamesiske variantene. Noen hevder at det kinesiske hengebuksvinet, som også egentlig er en variant av samme rase eller (mer korrekt) landrase, er det mest opprinnelige av dem. Samlet går disse grisene også under benevnelsene asiatisk hengebuksvin og orientalsk hengebuksvin.
Vietnamesisk hengebuksvin regnes som progenitor for alle kjente minigrisraser i verden i dag, som for eksempel kanadisk minigris.

Varianter

Det finnes fem kjente varianter av hengebuksvin, hvorav fire stammer fra Vietnam og grensestrøkene mot landets nabostater. I det vestre Nord-Vietnam og rundt Red River deltaet finnes den mest vanlige varianten kalt «i». Denne blir typisk opp mot 90 kg tung. I det nordøstre Vietnam, i grensestrøkene mot Kina, finnes det en variant som kalles «Mong Kai». Denne varianten blir typisk opp mot 100 kg tung. I sentrale strøk av Vietnam, i dag helst i de høyreliggende platåområdene, finnes den en variant som kalles «co». Denne blir typisk omkring 40 kg tung. I Sør-Vietnam, opprinnelig i fjellområdene, finnes også en variant kalt «Heo Moi» som typisk blir omkring 40-45 kg tung.
De grisene som finnes i vesten i dag er gjerne en blanding mellom de opprinnelige variantene.
Junko Ishida

Landslaget

Junko Ishida spilte 3 landskamper for Japans kvinnelandslag. Hun ble tatt ut i Japans tropp til Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1981.
William Flinders Petrie

Bakgrunn

William Flinders Petrie var barnebarnet til kaptein Matthew Flinders som utforsket Australias kyst. Flinders Petrie ble født i Charlton i England og ble utdannet hjemme av sine foreldre. Hans far, som var landmåler, lærte ham verdien av grundige undersøkelser og la dermed grunnlaget for hans karriere.

Egyptolog

Etter å ha undersøkt britiske forhistoriske fortidsmonumenter, som Stonehenge, dro Petrie seg til Egypt i 1880 for å undersøke Kheopspyramiden i Giza. Hans interesse for Egypt vokste, og han fortsatte med å utføre utgravninger ved de viktigste arkeologiske steder i Egypt slik som Abydos og Amarna.
I 1923 ble Petrie utnevnt til Knight Bachelor for sin innsats for den britiske arkeologien og egyptologien. Han fikk etter dette rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.
Petrie døde i Jerusalem i 1939 og ble begravet på den protestantiske gravplassen på Sionfjellet.

Betydning for arkeologien

Petries opptegnelser av sine studier av oldtidsfunn satte nye standarder for arkeologien med hensyn til klassifikasjon og sammenheng av selv de minste detaljer. Han hadde likeledes stor betydning for utdannelsen av en hel generasjon egyptologer, medregnet Howard Carter.
Hans teori om at den egyptiske kultur var oppstått på bakgrunn av en invasjon fra Kaukasus fikk anerkjennelse hos de fleste samtidens eksperter, med E. A. Wallis Budge som ett unntak. Petrie var sterk tilhenger av hypotesen om at sosiale endringer er resultatet av den biologiske forandringsprosesser, særlig gjennom migrasjon og erobring av landområder. Han anså den kaukasiske rase, som erobret Egypt for en overlegen rase, som langsomt integrerte den overlegene kulturen i den underlegene, opprinnelige egyptiske kulturen. Ettertidens arkeologer var mer tilbøyelig til å dele Budges oppfatning om at denne teorien er uvitenskapelig.
Leytebukten

Leytebukten er en havbukt øst for øya Leyte i Filippinene som er del av Filippinerhavet i Stillehavet. Bukten avgrenses i nord av øya Samar (som er atskilt fra Leyte i vest av det smale sundet San Juanico), og i sør av Mindanao, skilt fra Leyte av Surigaosundet. Øya Dinagat avslutter delvis bukten i sørøst og de små øyene Homonhon og Suluan strekker ut seg i den østre innfarten til bukten. Da Ferdinand Magellan kom seilende over Stillehavet var Homohon den første av de filippinske øyer ekspedisjonen oppdaget. 
Av størrelse er Leytebukten cirka 130 km nord-sør og 60 km øst-vest. 
Leytebukten var også navngivende for slaget ved Leytebukta, et av de største sjøslagene under andre verdenskrig, skjønt en stor del av slaget fant sted noe utenfor selve bukten. 
Etter at området var blitt erobret av de allierte ble øyene rundt baser for B-29-fly som bombet Japan i 1945.
Kinesjma

Kinesjma (russisk: Кинешма) er den nest største byen i Ivanovo oblast i Russland. Den ligger rundt 90 km nordøst for Ivanovo, og strekker seg over 15 kilometer langs Volga. Innbyggertall: 95 233 (folketelling 2002)

Historie

Kinesjma ble første gang nevnt som en posad i 1429. I 1504 ga Ivan III den til fyrst Fjodor Belskij, som flyktet til Moskva fra Litauen og giftet seg med Ivans niese. Senere ga Ivan den grusomme Kinesjma til Ivan Sjuiskij, men etter sistnevntes død ble den returnert til tsaren i 1587. På 15- og 1600-tallet var Kinesjma et betydelig senter for fiskeri, som leverte stør til tsarens bord. I 1608 ble byen plyndret av polakkene to ganger. Fra 1700-tallet har byens hovedindustri vært fremstilling av tekstiler.

Severdigheter

Kinesjmas viktigste landemerke er Treenighetskatedralen, bygget i 1838–1845 i en typisk nyklassisistisk arkitektur. Det er også flere 1700-tallskirker i byen.
Linksgitar

Linksgitar er en gitar som er bygget, eller bygget om, for å passe for venstrehendte. Vanligvis er det den dominante hånden, typisk den høyre, som plukker eller slår på strengene. Gitaren er ellers helt lik en standard gitar. Å spille «speilvendt», altså at man snur gitaren og bytter hvilken hånd som gjør hva, kalles å spille links.

Om

På grunn av strengesporenes bredde i oversadelen, og intonasjonskurven på sadelen, kan man ikke enkelt bare snu om på strengerekkefølgen. Plekterbrettet og en eventuell cutaway vil også være på feil side av gitarkroppen hvis man bare snur den. På elektriske og halvakustiske gitarer vil diverse lydkontroller, og uttaket for tilkobling av forsterker, gjerne havne på uhensiktsmessige steder.
Mange venstrehendte spiller likevel med gitaren opp-ned, enkelte også uten å bytte om på strengerekkefølgen, og spiller altså med en opp-ned fingersetting. Den norske popmusikeren Kurt Nilsen er et eksempel på dette (se bilde), mens britiske Paul McCartney også har snudd gitaren, men byttet om på strengerekkefølgen. Nilsen spiller altså links på en standard gitar, mens McCartney spiller links på en linksgitar.
Saunders-Roe

Historie

Navnet ble opprettet i 1929 etter at Alliott Verdon Roe (se Avro) og John Lord overtok en kontrollerende aksjepost i båtbyggeriet S. E. Saunders. Før dette (med unntak av Saunders/Sopwith Bat Boat) var produktene utviklet av Saunders, eksempelvis flybåten A.4 Medina, datert til før 1926. Grunnleggeren Sam Saunders utviklet Consuta-teknologien som ble benyttet både i fly og båter.
Saunders-Roe konserterte seg på å framstille flybåter, men ingen av dem ble framstilt i stort antall. De framstilte også skrog for flybåten Blackburn Bluebird for Blackburn Aircraft. I løpet av andre verdenskrig framstilte firmaet flybåtene Supermarine Walrus og Supermarine Sea Otter. Saunders-Roe hadde verksteder i Beaumaris på Anglesey hvor de modifserte og vedlikehold Catalina-fly for det britiske flyvåpen. En periode var det 2000 ansatte ved anlegget.
I januar 1931 avslørte flymagasinet Flight International at finansfirmaet Whitehall Securities hadde overtatt en betydelige andel av aksjene i Saunders-Roe. Whitehall Securities hadde allerede en stor aksjeandel i flyfabrikanten Spartan Aircraft Ltd, i Southampton, og utkommet av disse investeringene var at Spartan Aircraft ble slått sammen med Saunders-Roe.
I 1938 reorganiserte Saunders-Roe de kommersielle og administrative sidene av sine forretninger. Den maritime seksjonen, bestående av skipsverftet og båtbyggerforretningen, ble overført til et nytt selskap, Saunders Shipyard Ltd., hvor alle aksjene var eid av Saunders-Roe Ltd. Deretter, seksjon med produksjon av kryssfiner som ble utført ved fabrikken ved elven Medina ved East Cowes på Isle of Wight ble overført til et nytt selskap, Saro Laminated Wood Products Ltd., som allerede hadde markedsført det meste av kryssfinerproduksjonen, og det ble i tillegg slått sammen til et nytt selskap. På flyproduksjonssiden var det færre endringer og uten bytte av ledelse.
I 1947 var prototypen til deres nye SR.A/1, både flybåt og jagerfly, klar for prøveflyvning. Det var en av verdens første jetdrevne flybåter og i 1952 fløy prototypen til passasjerflyet Saunders-Roe Princess, men flybåtenes tid var over, de neste to ble aldri fullført og fløyet. Ingen flere flybåter ble bygget. Modifisering av Short-bygde flybåter fortsatte imidlertid ved anlegget i Cowes frem til 1955.

Helikoptere

I 1951 overtok Saunders-Roe aksjeposter i Cierva Autogiro Company i Eastleigh, noe som også omfattet planene til et ennå ikke ferdig helikopter.

Hovercraft

I 1959 demonstrerte selskapet det første praktiske luftputefartøy bygget på kontrakt for National Research Development Corporation etter Christopher Cockerells design.
Svart jord

Svart jord er Gode Ord Dør Sists andre album, utgitt 24. november 2012.