google/wiki40b huggingface dataset:
Huey P. Newton

Liv og virke

Newton ble født i Monroe, Louisiana i 1942, og var oppkalt etter den tidligere guvernøren i Louisiana, Huey Long. Hans far var aktivt medlem av National Association for the Advancement of Coloured People (NAACP). Newton vokste opp fattig og var ikke lesekyndig da han ble uteksaminert fra high school. Etter high school lærte han seg selv å lese og studerte ved Meritt Junior College, hvor han møtte Bobby Seale første gang.

Leder av Black Panther Party

Huey P. Newton og Bobby Seale var inspirert av radikale tenkere som Karl Marx, Franz Fanon og Malcolm X. Frustrert over fattigdom, svarte amerikaneres sosiale status og det Newton omtalte som «den rasistiske maktstrukturen», stiftet de Black Panther Party for Self-Defense i oktober 1966. Bobby Seale ble partiets formann og Newton dets «forsvarsminister». De formulerte et enkelt tipunktsprogram og begynte å rekruttere i fattige nabolag i Oakland. 
Newton tok til orde for væpnet selvforsvar av svarte nabolag, hvor organisasjonen også gjennomførte sosiale programmer som gratis skolegang og gratis frokost for fattige barn. BPP patruljerte nabolagene og grep inn mot narkotikahandel og politivold.
Under Newtons ledelse vokste Black Panther Party til mange tusen medlemmer over hele USA, inntil organisasjonen gikk i oppløsning i 1982.

Akademisk karriere

Newton studerte juss og kriminologi ved San Fransisco School of Law. I 1980 tok han doktorgraden ved University of California med oppgaven War Against the Panthers - A Study of Repression in America.

Problemer med loven

Fra tenårene hadde Newton stadig problemer med loven. I 1964 ble han dømt for å ha knivstukket en mann ved navn Odell Lee. For dette sonet han seks måneder i fengsel. 
I 1967 ble han tiltalt for å ha skutt og drept trafikkbetjenten John Frey i forbindelse med en trafikkontroll. I september 1968 ble han dømt for drapet. Etter flere runder i rettsvesenet ble han frikjent og løslatt. Da Newton satt fengslet organiserte Black Panther Party en kampanje for å få han løslatt som oppnådde stor publisitet.
I 1974 ble den 17 år gamle prostituerte Kathleen Smith skutt på åpen gate. Hun døde tre måneder senere. Newton ble tiltalt for drapet, men ble aldri dømt. I forbindelse med rettssaken ble Newton anklaget for å forsøke å påvirke vitner.

Død

22. august 1989 ble Newton skutt og drept i nabolaget Lower Bottoms i Oakland, California. Dager senere ble Tyrone Robinson, et medlem av gategjengen Black Guerilla Family, arrestert for drapet. Han innrømmet drapet, men hevdet at han handlet i selvforsvar. Robinson ble dømt til 32 års fengsel.

I kulturen

Huey P. Newton er portrettert av Marcus Chong i Mario van Peeples' film Panther (1996).
Rapperen Tupac Shakur nevner Newton i teksten til låta Changes (1999). Rapgruppen Dead Prez nevner Newton i teksten til låta Propaganda (1999).
Tegneserien The Boondocks av Aaron McGruder inkluderer en karakter ved navn Huey Freeman, en 10 år gammel revolusjonær oppkalt etter Huey P. Newton.
One Just Man

Handling

Rambo er en hardbarket motorsyklist som blir involvert i et kidnappingsdrama. Når han besøker en tidligere venn, som nå jobber som sikkerhetsvakt, blir han forsøkt overtalt å hjelpe ham med kidnappingssaken av en liten gutt som er et biprodukt av en krig mellom to mafiafamilier. Han takker nei, men når hans bror blir drept endrer han oppfatning. I tillegg til å frigi gutten vil han også ha hevn over de to forbryterfamiliene.

Om filmen

On Just Man regnes som en såkalt «Poliziotteschi», som er en subsjanger av krim og action som oppsto i Italia og hadde sin storhetstid på 1970-tallet.
Filmen ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt video av techno film ca. 1981.
Era

Era er et musikkprosjekt av Eric Lévi som ofte er basert rundt messing på et oppfunnet språk, ofte til forveksling lik latin. Musikken faller inn under sjangeren New Age og har mange av de samme musikalske kvalitene som Enigma og Deep Forest. Musikken deres blander klassisk musikk som opera med rock og andre populære stiler.
Vekteren

Vekteren er navnet som har vært brukt på flere av båtene til havnepolitiet i Oslo. Dagens Vekteren er i ferd med å fases ut, og erstattes av en ny 50 fots hurtiggående båt til en pris av 15 millioner kroner. Den nye båten skal døpes i januar 2014.
Vekteren var også navnet på den tidligere patruljebåten til havnepolitiet (blidet). Denne var i tjeneste i en lang årrekke fra før den andre verdenskrig. Skroget var malt i den samme mørkegrønne fargen som den gang også var i bruk på politiets kassevogner («Svartemarja»), mens overbygget var lysegult.
Revolution (album)

Revolution er et musikkalbum med Kara, utgitt i 2009. Dette er bandets andre hele plate.
Villa Hammerschmidt

Villa Hammerschmidt i Bonn har fra 1950 vært tjenestested for Tysklands president. I 1994 overtok Schloss Bellevue i Berlin rollen som presidentens første tjenestested, mens Villa Hammerschmidt fortsatte som tjenestested i Bonn (Bonner Amtsitz). Villa Hammerschmidt finnes ved Rhinens venstre bredd, sørøst for byens sentrum. Bygningen ligger nord for Palais Schaumburg som inntil 1976 var forbundskanslerens tjenestebolig. 
Da Bonn i 1949 ble valgt som Tysklands (Vest-Tysklands) foreløpige hovedstad, ble det til at også presidenten skulle ha sitt tjenestested der. Etter Tysklands gjenforening i 1990 ble Berlin valgt som hovedstad. I 1994 bestemte daværende president Richard Weizsacker, at presidentens første tjenestested også skulle legges til Berlin. Villa Hammerschmidt ble likevel beholdt som tjenestested i Bonn. Når presidenten oppholder seg i Villa Hammerschmidt blir hans standart heist på taket.
Bygningen ble oppført i 1860 av arkitekt August Dieckhoff, for handelsmannen Albrecht Troost. Troost solgte den i 1868 til Leopold Koenig, far til zoologen Alexander Koenig. Rudolf Hammerschmidt (1853–1922) kjøpte villaen i 1899. 
Etter andre verdenskrig ble eiendommen som var uskadet av krigen, beslaglagt av de allierte okkupasjonsstyrkene. I 1950 ble  den overdratt fra Hammerschmidts arvinger til Forbundsrepublikken Tyskland. Første etasje ble da omgjort til representasjonslokaler, mens andre etasje ble privatleilighet.

Den første presidenten til å ta huset i sin besittelse var Theodor Heuss, hans etterfølgere som også bodde her, var Heinrich Lübke, Gustav Heinemann, Walter Scheel, Karl Carstens, Richard von Weizsäcker og Roman Herzog.
The Authority

The Authority er en tegneserie skapt av Warren Ellis og Bryan Hitch i 1999. Serien handler om en superheltgruppe som har en svært proaktiv tilnærming til superheltgjerningen. Reising på kryss og tvers av parallelle universer og dimensjoner og avverging av globale katastrofer utgjør en viktig del av handlingen i flere av historiene. Etter Ellis og Hitch tok forfatteren Mark Millar og tegneren Frank Quitely over serien. Av andre serieskapere som har arbeidet med serien kan nevnes: Ed Brubaker, Garth Ennis, Brian Azzarello og Robbie Morrison. Serien utgis av Wildstorm, en underavdeling av DC Comics.
Psst! Psst!

Historie

Etter tre suksessfulle singler, var tiden endelig kommet for en LP. The Pussycats manager Sten Ekroth booket derfor Pye Studios i London for 20 timer, og Svein Erik Børja fra NRK, ble valgt som produsent og et knippe utvalgte journalister fikk overvåke innspillingen. The Pussycats' låtskriver Trond Graff skrev mesteparten av låtene på platen. Men The Pussycats begynte å gå i oppløsning, allerede like før gruppen dro til London for å spille inn plata. Bandets organist Ingemar Stjerndahl ga beskjed om at han ville slutte i gruppa. En annen svenske, Dennis Wilhelmsson, ble i all hast hentet inn for spillejobber i desember 1965, inntil Ekroth hadde klart å overtale Ingemar til å fortsette. Hendelsen var imidlertid bare en liten begynnelse på at forandringer var i ferd med å skje. Størst forandring var det i manageren Ekroth, som i løpet av London-turen oppdaget at popbransjen var for tøff selv for ham. En dag i april 1966 – nøyaktig et år etter at han hadde lansert dem – trakk Sten Ekroth seg fra jobben som Pussycats’ manager. Han hadde rett og slett ikke råd til å gjøre mer for dem.

Mottakelse

Psst! Psst! ble hyllet som et mesterverk i pressen og anmeldere mente dette var pop på høyt internasjonalt nivå, og sett i et historisk perspektiv må platen regnes for å være en milepæl. Ingen andre norske artister hadde frem til 1966 klart å lage en rocke-LP av en så overbevisende kvalitet, både når det gjaldt lyd, fremførelse og låtmateriale. Platen ble da også en av 60-tallets største suksesser her til lands. Yngvar Holm fra Det Nye beordret leserne sine om å kjøpe albumet. Randi Hultin skrev i Filmjournalens popsider, at folk ikke måtte la seg avlede av all støyen omkring The Pussycats, men fokusere på den fabelaktige musikken. Albumet fikk også god mottakelse i nabolandet Sverige, hvor Showbusiness skrev: "Hittil beste LP-plate prestert av noen nordisk gruppe". Bandet vant alle kåringer for 1966 i både POP-Revyen og Pop Nytt.
Fra utgivelsen i mars 1966 lå den ti uker på toppen VG-lista, tilsammen lå albumet 31 uker på lista. noe som var norsk rekord. To av låtene gjorde det ganske bra som singler: balladen «Let Me Stay With You» i februar, og «Just A Little Teardrop» i mai.
I 2004 ble albumet kåret til beste nordnorske album, av avisen Nordlys. Låten «Graveyard Paradise» av 1-2-6 ble kåret til beste nordnorske låt.

Ettertid

Etter at Ekroth sluttet som gruppens manager, overtok Totto Johannessen – fra plateselskapet Nor-Disc – ansvaret for gruppens utgivelser, og det førs­te han gjorde var å sende Psst! Psst! ut i Tyskland. Sommeren 1966, spilte bandet inn sitt andre album, Mrr... Mrr.... Dette var under en PR-turne i Tyskland, i et studio i Hamburg. Svein Erik Børja ble igjen hentet inn som produsent.
The Haunted Castle (film, 1897)

The Haunted Castle er en britisk film regissert av George Albert Smith fra 1897. Filmen er basert på en fortelling kalt The Haunted Hotel, hvor et vershus ble drevet av spøkelser. Tråder ble benyttet for at det skulle se ut som objekter beveget seg av selv, en teknikk benyttet av magikere på den tiden.
Angela Brazil

Liv

Hun vokste opp i Lancashire i en velstående familie, med en far som ledet ulike bomullsspinnerier i egnen. Hun var elev ved Heatherley School of Fine Art, og reiste i Europa sammen med moren før hun i 1911 bosatte seg i Coventry sammen med broren Walter som var lege. I 1915 sluttet søsteren Amy seg til husholdningen, og de tre ugifte søsknene holdt siden sammen. Hun hadde få nære venner utenfor familien, men engasjerte seg i veldedighetsarbeid.
Navnet skal uttales Brazzle. Hun utga selvbiografien My own schooldays i 1926. Hennes egen samling av barnelitteratur fra 1800-tallet eies av Coventry bibliotek.

Bøker

Hennes første bokutgivelse var A terrible tomboy (1904), men det var de to følgende bøkene – The fortunes of Phillipa (1906) og The Third Class at Miss Kaye's (1908) – som utgjorde gjennombruddet og etableringen av den sjangeren som skulle bli hennes. Boken om Philippa var delvis basert på morens erfaringer i en viktoriansk kostskole omkring 1850.
Selv om Brazil ikke oppfant internatskolefortellingen, blir hun kreditert for å ha gitt den mange av de trekkene og elementene som preget sjangeren. Hennes skoler er ofte forholdsvis små, med om lag 40-50 elever, og har et herskaplig husvære og en pittoresk beliggenhet. Elevene er tidlig i tenårene, og utvikler sin egen kultur og ethos. Elementer som idrettskonkurranser, nattlige fester og avslutningskonserter er vanlig. I motsetning til mange av sine etterfølgere i sjangeren, hadde ikke Brazil noen gjennomgående hovedpersoner eller fast skole som hun la handlingen til.
Bøkene ble etter hvert preget av en frisk og selvstendig jenterolle, med innslag av slang, lagidrett, skildringer av vennskap og en feminin variant av den britiske Stiff upper lip: «brace up and be sporty» og «turn off the waterworks». Hennes første bøker var preget av viktoriatidens verdier, men i hennes senere bøker kan det påvises en liberalisering av verdier og kvinnerollen. Samtidig ble bøkene mer og mer formelpreget med årene.
I tillegg til de 49 pikeromanene, hvorav 46 fra kostskolemiljø, skrev hun om lag 70 noveller til ungdomstidsskrift som Girl's Own Paper og Our School Magazine, både før og etter bokdebuten. Hun utga også noen ungdomsdrama i 1899.
På norsk finnes bare Pensjonatskolen på herregården (1928, opprinnelig The Manor House School 1910).
Jaer skole

Jaer skole er en barneskole som ligger på Nesodden i Akershus.
Skolen har 85 elever og 17 ansatte (pr 2014).
Pleistocen

Pleistocen (2 588 000–11 700 år siden) følger pliocen  (5 333 000–2 588 000 år siden) og er den første epoken i kvartær. Epoken omfatter de de store istidene. Kvartær består av pleistocen og holocen (fra 11 700 år siden til i dag).
I 2009 bestemte Den internasjonale stratigrafiske kommisjon at grensa mellom neogen (pliocen) og kvartær (pleistocen) skulle settes ved 2,588 millioner år siden og ikke ved 1,805 millioner år, som tidligere ble brukt. Den tidligere grensa var satt ut fra tidspunktet da kaldtvannsmuslinger første gang dukket opp i Middelhavet, mens den nye grensa stemmer bedre med tidspunktet for de første omfattende isdannelsene på den nordlige halvkule.
Pleistocen ble tidligere delt  i tre aldere: undre, midtre og øvre pleistocen. Etter endringene i 2009 deles epoken i fire: gelasium (2,588–1,806 mil. år siden), calabrium (1,806–0,781 mil. år siden), midtre pleistocen (781 000–126 000 år siden) og yngre pleistocen (126 000–11 700 år siden).
I moderne arkeologisk forskning hvor fokuset på klimatiske variasjoner er mer framtredende enn det tidligere fokuset på kulturelle «typer» og «perioder», går et viktig skille i den aktuelle perioden mellom istiden pleistocen og varmeperioden holocen, hvor jordbruket er den kulturelle hovedskillelinjen og yngre dryas er den ytre klimatiske. Begreper som mesolitikum om overgangsperioden mellom steinalderen (paleolitikum) og jordbruksteinalderen (neolitikum), samt annen «fininndeling» av epokene (PPNA, PPNB), er omstridt i moderne arkeologi og fokuset på kulturelle «perioder» er i økende grad i ferd med å utgå fra faglitteraturen.

Betegnelsen

Navnet pleistocen ble gitt av den skotske geologen Charles Lyell. Han innførte denne betegnelsen i 1839 for å beskrive et geologisk lag på Sicilia som hadde fortsatt minst 70 prosent av deres fauna av bløtdyr som fortsatt levde i dag. Det adskilte det fra den eldre epoken pliocen, som Lyell opprinnelig hadde antatt hadde den yngste laget med fossiler. Han konstruerte navnet «Pleistocen» («mest ny» eller «nyest») fra greske πλεῖστος, pleīstos, «mest», og καινός, kainós (latinisert som cænus), «ny»; det sto i kontrast til den umiddelbart forgående pliocen («mer ny» eller nyere», fra πλείων, pleíōn, «mer», og kainós), og umiddelbart påfølgende holocen («helt ny» eller «fullstendig ny», fra ὅλος, hólos, «hele», og kainós) epoke som strekker seg fram til i dag.
Taiyuan-1 kullkraftverk

Taiyuan-1 kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shanxi, i det sentral-nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW. Operatør er China Guodian Corporation Co Ltd.
Erinnyis

Utseende

Middelsstore til store (vingespenn ca. 80 millimeter), nokså slanke, brunlige svermere. Forvingene er mer eller mindre ensfarget brune, bakvingene gulaktige eller rosa. Bakkroppen har mørke tverrstriper på sidene.

Levevis

Larvene lever på planter fra flere ulike familier, blant annet de dyrkede plantene papaya og maniok. Slekten har muligens en forkjærlighet for planter i familien Apocynaceae. De voksne svermerne besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
OneCo

OneCo er et industrikonsern med kjerneaktiviteter inne olje & gass, infrastruktur, industri, fornybar energi og bygg.
Aksjeselskapet OneCo ble stiftet 9. desember 2010 , med Marvin Jensen som daglig leder. Det er senere laget flere datterselskaper med beslektede navn: Oneco Infra AS, Oneco Solutions AS, Oneco Sør AS, Oneco Offshore Services AS, Oneco Technologies AS m.fl., samt eierselskapet Oneco Industrier AS. Selskapet vokste raskt ved å kjøpe opp bedrifter innen konsernets kjerneaktiviteter. Blant annet ble verftet Keppel Norway kjøpt i 2011 og produksjonen hos Cargotec Norway ble overtatt i 2013.
Konsernet hadde i 2013 en omsetning på 1.126.881.000 kr  I 2015 hevder OneCo å ha "rundt 1.100 medarbeidere, en årlig omsetning på rundt 2 mrd og har avdelinger i Kristiansand, Grimstad, Sandnes, Bergen, Trondheim, Oslo og Drammen, samt i Danmark."
UEFA-cupen i fotball for kvinner 2004/05

UEFA Women's Cup 2004/2005 var den fjerde sesongen av Mesterligaen i fotball for kvinner. 1. FFC Turbine Potsdam vant etter sammenlagtseier mot Djurgården/Älvsjö. Det var begge lags første finale.

Kvalifiseringsomgang

Av de tilsammen 43 lagene som kjempet om seieren, var bare syv forhåndskvalifisert til andre runde. De fem var tittelforsvarer Umeå, vinner av Damallsvenskan Djurgården/Älvsjö, vinner av Toppserien Trondheims-Ørn, Bundesliga (Turbine Potsdam) og vinnerne av ligaen i Danmark (Brøndby), England (Arsenal LFC) og Italia (Torres).
Tone Wik

Liv

Tone Wik startet å synge i NRKs pikekor i sjuårsalderen, og fikk en solid grunnleggende sangerutdanning under Marie Foss' ledelse. Deretter studerte hun ved Norges musikkhøgskole. Etterhvert utviklet interessen seg i retning av tidligmusikk, og hun studerte barokksang ved Koninklijk Conservatorium Den Haag.
Hun er medgrunnlegger av vokalensemblet Oslo Barokksolister og har vært leder av Steinerskolens Jentekor siden oppstarten i 1996. Hun er dessuten sanglærer ved Oslo musikk- og kulturskole og underviser i ensembledidaktikk ved Barratt Due musikkinstitutt.

Samarbeid

Tone Wik har vært solist med framtredende tidligmusikkdirigenter og -musikere: Andrew Manze, Joshua Rifkin, Andrew Parrott, Harry Christophers, Edward Higginbottom, Ketil Haugsand, Shalev Ad-El, Ronald Brautigam og Ryo Terakado og har framført musikk med internasjonalt kjente tidligmusikkensembler, som Concerto Copenhagen, The Bach Ensemble New York, Il Gardellino, Barokkanerne, Norsk Barokkorkester og Stavanger Symfoniorkester.
Hun har sunget på flere internasjonale festivaler, som Tage Alter Musik Regensburg, Festival van Vlaanderen Brugge, Festival Musica Antica, Händelfestspiele in Halle, Barockfest Münster, Israel Festival, Brezice Festival, Musicantica Trento, Stockholm Early Music Festival, Oslo Kammermusikkfestival, Northlands Festival, Festspillene i Bergen og ULTIMA Oslo Contemporary Music Festival.

Innspillinger

Tone Wiks første soloalbum, Dolcissimo Sospiro (2003, «søteste sukk»), inneholder musikk av komponister fra italiensk tidligbarokk: Sigismondo d'India, Giulio Caccini, Claudio Monteverdi, Biagio Marini, Paolo Quagliati og Tarquinio Merula. Mange er tonesatte tekster av poeten Ottavio Rinuccini. På albumet er også et verk av samtidskomponisten Ron Ford, Rinuccini, for voice, violin & cello, også det med tekster av Rinuccini.
Det andre soloalbumet, VIVALDI: “Bellezza Crudel” (2008, «grusom skjønnhet») med Barokkanerne, Per Hannisdal på fagott og 
Alexandra Opsahl på blokkfløyte, inneholder fire kantater og to konserter av Antonio Vivaldi.
I november 2016 kom Formosa Mea («min skjønnhet»), medvirkende er Vegard Lund (lutt), Karolina Radziej (barokkfiolin), Johan Mohn (blokkfløyte) og Christian Kjos (orgel). Albumet inneholder musikk av Francesca Caccini, Claudio Monteverdi, Stefano Bernardi, Girolamo Frescobaldi,  Alessandro Piccinini, Biagio Marini, Alessandro Grandi, Tarquinio Merula, Sigismondo d'India, Johann Hieronymus Kapsberger og Bonifazio Graziani.

Stemme

Tone Wik har en lett, livlig og elegant stemme som står godt til tidligmusikkrepertoaret. Anmeldere av soloalbumene bruker karakteristikker som «[stemmens] krystallklare skjønnhet og oversanselige uttrykksfylde» og «en stemme med en  [...] fortapt skjønnhet og overjordisk renhet.»
Nanniscus

Levevis

De voksne billene er dagaktive og finnes helst på blomster, der de eter pollen og nektar.
St. Stanisław Kostkas katedral

St. Stanisław Kostkas katedral (polsk Bazylika archikatedralna p. w. św. Stanisława Kostki) ligger ved Piotrkowska-gaten 273, og er den største religiøse bygning i Łódź. Med sine 101 meter er den også byens høyeste bygning og den 7. høyeste kirke i Polen.
Katedralen er en treskipet basilika med grunnplan som et latinsk kors. Den preges tydelig av fransk og tysk gotikk, og er inspirert av Chartreskatedralen.

Historie

Byggingskomiteen ble opprettet allerede i 1895, og bestod av samtidens største fabrikanter i Łódź: Juliusz Heinzel, Edward Herbst og Juliusz Kunitzer. Grunnsteinen ble innviet 16. april 1901 av Warszawas erkebiskop Wincenty Chościak-Popiel. 
Kirkebygningen, i lysegul murstein fra Nedre Schlesien (den såkalte Rohbau-stilen), ble bygd i årene 1901–1912 etter tegninger av det tyske firmaet Wende i Zarske og Emil Zillmann fra Berlin, med små korreksjoner utført av arkitektene Józef Dziekoński fra Warszawa, Sławomir Odrzywolski fra Kraków og Siegfried Stern fra Wien. Tårnet stod ferdigbygd i 1927 etter tegninger av Józef Kaban Korski. 
Katedralen ble skadet etter en brann i 1971 og er senere blitt restaurert. Den ble besøkt av pave Johannes Paul II den 13. april 1987.
Kentaro Hayashi

Japans herrelandslag

Kentaro Hayashi spilte to landskamper for Japans herrelandslag.
Jens Lauritz Arup

Bakgrunn

Jens Lauritz Arup var sønn av klokker Thorkild A. Arup fra Tveide i Birkenes og Elen Dorthea Larsdatter Dokkedal fra Reddal i Landvik. 
Arup begynte å studere teologi i København i 1811. For å tjene til livets opphold under studiene mønstret han på som skipssekretær på et fransk linjeskip med dansk-norsk mannskap i 1811. Fra 1813 arbeidet han som huslærer i København før han i 1816 kunne gjenoppta sine studier. Han ble cand.theol. i 1818.

Prest

Han ble residerende kapellan i Ullensaker i 1819. Fra 1825 til 1845 var han prest i Drammen, og ble også valgt som stortingsmann herfra i årene 1836-39 og 1842-47. Han ble stiftsprost i Christiania i 1845.
Jens Lauritz Arup ble i 1819 gift med Didrikke P. C.  Cappelen (1794–1833). Hun var datter av Ulrich Fredrich von Cappelen (1770–1820), skipsreder og grosserer i Porsgrunn, gift med Benedicte H. Aall (søster til Jacob, Jørgen og Niels Aall).
Etter første kones død, giftet Jens Lauritz Arup seg i 1834 med hennes søster, Jacobine L. J. Cappelen (1811–1843). Søstrenes brødre var bokhandler Jørgen Wright Cappelen som grunnla Cappelens forlag, amtmann Ulrik Frederik Cappelen og sorenskriver Nicolai Benjamin Cappelen. Deres søster var også forretningskvinnen Benedicte Cappelen, Gjemsø kloster.
Northiam

Historiske bygninger

Den anglikanske sognekirken er viet til jomfru Maria. Den har seks kirkeklokker. Kirkens midtskip, opprinnelig uten sideskip, og kirketårnet har sin opprinnelse fra 1100-tallet, men tårnet har blitt forlenget to ganger, en gang rundt 1200 og deretter i 1500, som er dato på kirkespiret i stein. Sideskipene ble lagt til rundt 1300. Østenden og familien Frewens mausoleum er fra 1800-tallet.
Det historiske huset Great Dixter befinner seg i sognet. Flere deler av landsbyen er listet som verneverdige, inkludert Frewen College (formelt kalt for Brickwall House School), som er daglig og kostskole for dyslektiske barn (barn med lese- og skrivevanskeligheter). Det er antatt at det er den første skole med denne funksjonen i England, opprettet av admiral John Frewen (1911–1975). Det er sentrert i jakobinsk herregård, bevaringsverdig i klasse I, ved navn Brickwall grunnet dens omfattende murgjerde rundt eiendom og har beholdt mange av sine periodiske trekk i huset og hagen.
Dette huset er hvor tøflene til dronning Elisabeth I av England ble oppbevart i mange år, gitt som et erindringstegn etter at hun hvilte under et eiketre ved Church Road. Tøflene ble beholdt av familien Frewen da resten av eiendommen ble gitt til en egen stiftelse i 1972 ved navn Frewen Educational Trust.

Kjente personer

Skuespilleren Joanna Lumley gikk på skole i landsbyen.
The A.V. Club

Historia

The A.V. Club ble grunnlagt i 1993, fem år etter The Onion (A.V. var en forkortelse for «audiovisuell»). I 1996 ble både The Onion og The A.V. Club lansert på internett. I 2005 ble nettsiden til The A.V. Club renovert, og den fikk blant annet blogger som brukere kunne skrive på, i likhet med slik det er i dag.