google/wiki40b huggingface dataset:
Turisthytte

Ei turisthytte er ei bu eller hytte som er åpen for allmennheten. Større hytter kan være betjente hele eller deler av året.

DNT-hytter

DNT-hytter er eid av Den Norske Turistforening. De aller fleste hyttene er låst med DNTs standardnøkkel.

Private hytter

Mange turisthytter er privateide. Hvordan en får adgang til disse varierer.

Betjente hytter

De største hyttene er betjente. Det vil si at de har eget personale i alle fall deler av året.

Selvbetjente hytter

Selvbetjente hytter er uten personale, men med mat som kan kjøpes ved selvbetjening.

Ubetjente hytter

De minste hyttene er ubetjente. Disse har ikke mat.
Hyalophora gloveri

Utseende

En temmelig stor (vingespenn ca. 100 millimeter) påfuglspinner med store, lange vinger. Forvingene er ikke eller ubetydelig sigdformede. Grunnfargen er gråbrun til rødbrun, den ytre delen er lysere. Hver vinge har en mer eller mindre halvmåneformet, lys flekk og en hvit tverrstripe utenfor denne. Spissen av forvingen har en liten øyeflekk.

Levevis

Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De store hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand. Denne arten lever i tørre dalstrøk mellom fjellene.

Utbredelse

Arten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika nord til Alberta, sør til det nordlige Mexico.
Carl Lutz

Utdannelse og tidlig yrkesliv

Carl Lutz flyttet ved 18 års alder til USA etter handelsutdannelse i Sveits, og var bosatt der i 20 år. Han utdannet seg på Central Wesleyan College i Warrenton i Missouri.

Diplomatiet

I 1920 begynte han å arbeide for den sveisiske utenriksforvaltning, først på den sveitsiske legasjon i Washington, D.C. Han videreutdannet seg på George Washington University i Washington og tok en akademisk grunneksamen der i 1924, hvorpå han arbeidet på Sveits' konsulater i Philadelphia of St. Louis 1926-34. Deretter ble han visekonsul i Jaffa 1935-40, da i det britiskforvaltede protektoratet Palestina.
I 1940 ble han tilbakekalt til Bern.

Arbeide i Budapest 1942-45

Carl Lutz arbeidet som visekonsul og ansvarlig for skyddsmaktsenheten på Sveits' legadjon i Budapest fra januar 1942 til andre verdenskrigs slutt i Europa våren 1945. Han svarte for et titalls krigførende lands representasjon i landet. Han samarbeidet også gjrennom diplomatiets kanaler med Jewish Agency for Israel. Han var en av de tjenestemenn ved nøytrale lands stasjoner som var mest aktiv med å redde jøder i Ungarn fra utryddelsespolitikken 1944-45. Han anses å ha reddet 62.000 personers liv, ved å skaffe beskyttelsesdokumenter og arrangere bosteder i særskilte hus under beskyttelse av den sveitsiske legasjon. Dette skjedde parallelt med tilsvarende anstrengelser fra den svenske legasjon især ved Raoul Wallenberg, det pavelige nuntiatur ved især nuntiatursekretær Gennaro Verolino, og Svenska Röda Korset under Valdemar Langlet.

Etterkrigstiden

Den svenske diplomat Raoul Wallenberg, som i juli 1944 kom til Budapest, informerte srg om hvordan sveitserne gikk frem for å sikre jøder og samarbeidet med Carl Lutz vee bruk av de samme metoder. Wallenbergs virksomhet ble viden kjent etter krigen, delvis på grunn av hans mysteriøse forsvinning, mens den innsats Lutz hadde gjort i sin formelt underordnede stilling forble lenge relativt ukjent, til og med i hans eget hjemland.
Etter hjemkomsten til Sveits i 1945 ble det ansett at Carl Lutz hadde overskredet sine kompetanser i Budapest men uten at det førte til noen formell anmerkelse. Men han fikk ingen ny utenlandspost med det første. Fra 1945 til 1954 var han stasjonert i Bern og i Zürich, i Seksjonen for Utenlandske interesser i det føderale politiske departement, og fra 1952 til 1961 var han konsul i Bregenz, rett over grensen til Østerrike. 
I 1952 assisterte Lutz de for det meste australske og tyske pårørende til personer son var blitt gravlagt på gravlunden Sarona ved Tel Aviv, da levningene og gravsteinene ble flyttet til Jerusalem etter at Jerusalems bygrenser ble utvidet.
Han ble fullt rehabilitert først i 1958.

Utenlandske æresbevisninger

Han ble i 1965 tildelt 1965 den israelskr utmerkelsen Rettferdig blant folkene. Siden 1991 finnes det også ett monument tilegnet Carl Lutz i de tidligere jødiske kvarterer i Pest-delen av Budapest. Et stykke av elvepromenaden er blitt oppkalt etter ham - Carl Lutz Rakpart - ettersom han der hadde personlig ilt til å assisterte en blødende jødisk kvinne.
Myk trafikant

Myk trafikant eller ubeskyttet trafikant er en betegnelse for trafikanter som ved sammenstøt med andre trafikanter ikke er beskyttet av et omgivende kollisjonsvern. Gruppen omfatter fotgjengere, syklister, skigåere, barnevogn-, rullestol-, sparkbrukere og tildels også mopedister og motorsyklister. Betegnelsen myk refererer til at myke trafikanter er spesielt utsatt for trafikkuhell gjennom motoriserte («harde») trafikanter (biler, motorsykler osv.).
Betegnelsen brukes ofte også i sammenheng med trafikkens miljøkonsekvenser, siden de fleste grupper myke trafikanter verken bidrar til drivhuseffekten eller sur nedbør.
Amandaprisen 2003

Amandaprisen 2003 var utdelingen av Amandaprisen i 2003. Den ble delt ut i Haugesund den 22. august 2003. Både filmer fra 2002 og 2003  var nominerte.

Vinnere og nominerte

Nominasjonene til Amandaprisen ble offentliggjort 26. juni .
Vinnerne i hver kategori er uthevet.
Anders Skrondal

Liv

Anders Skrondal var sønn av bonden og ingeniøren Hans Sivertsen (1857–1947) og Dordi Jakobsdatter Sæter (1854–1913). Han tok middelskoleeksamen i Volda i 1904 og gikk på underoffisersskole i Kristiania, før han ble student i 1909 og cand. theol. i 1915. I 1916 ble han stiftskapellan i Bergen bispedømme, men alt samme år ble han utnevnt til sogneprest i Vanylven. Fra 1924 var han sogneprest i Sunndal, og fra 1933 til 1955 i Orkdal. Han var prost i Orkdal fra 1938 til 1955. Siden flyttet han til Trondheim.
Skrondal skrev to avhandlinger om grundtvigianismen i Norge, utgitt i Bibliotheca Norvegiæ Sacræ (1929 og 1936). For den første fikk han den teologiske doktorgraden i 1930. Han bidra til Orkdalsboka (1958–1964) og andre lokalhistoriske utgivelser.

Utmerkelser

Skrondal var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (1933), Det Norske Videnskaps-Akademi (1954) og Kirkehistorisk Samfunn.
I ungdommens makt

Handling

Filmen er lagt til Bærum på slutten av 70-tallet. Hovedpersonen Arbo forsøker å kaste lys på sin samtid og samfunnet han lever i ved å ta opp samtaler med andre mennesker og imøte med tidens ungdom.

Mottakelse

Skolmen uttalte at hensikten med filmen var «å skape sin personlige versjon av et ungt menneskes tvil og tro». Kritikerne derimot kalte filmen for en «egotripp i millionkronerklassen».
Nøkkelost

Nøkkelost er en fast løypeost som er krydret med spisskummen og kryddernellik. Nøkkelost lages primært på skummet melk, men i mindre målestokk hender det også at den lages av surmelk.
Opprinnelsen til norsk nøkkelost er nederlandsk leidenost (Leidse kaas), som lages i byen Leiden. Byen har nøkler i byvåpenet, derav det norske navnet. Nøkkelost har siden midten av 1800-tallet blitt utviklet og foredlet til en egen ostesort, unik for Norge. Moderne nøkkelost skiller seg fra leidenost på flere måter, blant annet gjennom at leidenost ikke tilsettes kryddernellik, men spisskummen og karve. Kunnskapen om opprinnelsen til denne osten er gått tapt. I Nederland kan nøkkelost med spisskummen og nellik kjøpes i enkelte butikker under navnet nagelkaas eller kanterkaas. I Norge nevnes nøkkelost av Hanna Winsnes (1789–1872), i Lærebog i de forskjellige Grene af Huusholdningen, i 1845.
Maude Abbott

Bakgrunn

Maude het opprinnelig Balbin til etternavn. Hun mistet allerede i småpikealder som mor; faren dro sin vei. Hun og storesøsteren Alice ble deretter oppdratt av sin mormor, som også offisielt adopterte henne. Hun var kusinen til John Abbott, Canadas tredje statsminister. 
Hun kom gjennom det tredje opptaket av kvinnelige studenter til Faculty of Arts ved McGill University i Montréal. Hon ble likevel nektet opptak til det medisinske fakultet siden hun var kvinne. Hun valgte derfor å studere ved Bishop's University. Hun ble der eneste kvinne uteksaminert i 1894.

Medisiner

Hun fikk deretter forskingsopphold i Zürich, Wien, Edinburgh og Glasgow. I 1897 åpnet hun en frittstående klinikk viet til behandling av kvinner og barn. Her gjorde hun meget banebrytende arbeid innen sitt felt av patologien. 
Hun ble assisterende kurator ved McGill Patologiske museum i 1899, kurator i 1901.
I 1910 ble Abbott æresdoktor ved McGills museum og Lecturer in Pathology. Til tross for hennes store vitenskapelige produksjon ble hun aldri mer enn assisterende professor, en tittel hun fikk i 1925.
Hennes kapittel om medfødte hjertefeil i William Oslers System of Medicine fra 1908, kan regnes som begynnelsen av pediatrisk kardiologi (barnekardiologi) som egen medisinsk retning. Hennes mest markante verk er Atlas of Congenital Heart Disease fra 1936. I dette verket analyserte hun over tusen kasus, og utviklet et helt nytt klassifikasjonssystem for de medfødte hjertefeil.
Carnegie Foundation skjenket henne 2500 Dollar for å ferdigstille et verk om hjertesykdommer, men dette rakk hun ikke å bli fredig med. 
Maude Abbott fikk plass i Canadian Medical Hall of Fame post mortem, i 1994. Hun er eneste kvinne blant de femti som er avbildet i det store veggmaleriet til Diego Rivera, La Historia de la Cardiología, i Mexico by.
Phithryonus

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, blålig svarte trebukker, pronotum rødt. Hodet er kraftig snuteformet forlenget, lengre enn pronotum. Antennene er tynne, noe lengre enn kroppen. Pronotum er klokkeformet, kraftig innsnevret ved roten. Dekkvingene er avsmalnende bakover, svarte med blålig metallglans. Beina er middels lange, lårene fortykkede.

Utbredelse

Artene er endemiske for Madagaskar.
Lulin

Lulin (offisiell betegnelse C/2007 N3) er en ikke-periodisk komet oppdaget i juli 2007 av en gruppe astronomer fra Kina og Taiwan. Kometen er oppkalt etter Lulin-observatoriet på Taiwan der oppdagelsen fant sted. Den var nærmest Solen den 10. januar 2009, og var nærmest Jorden 24. februar samme år med en avstand på 61 millioner kilometer (0,41 AU).

Historie

I 1996 satt en syv år gammel kinesisk gutt og studerte nattehimmelen gjennom et lite teleskop. Han så noe som skulle forandre livet hans: en komet med en aktiv hale. Til å begynne med trodde han at han var oppdageren, men fant snart ut at de to astronomene Hale og Bopp hadde kommet ham i forkjøpet (kometen han hadde sett var Hale-Bopp). Unge Quanzhi Ye svelget skuffelsen, men bestemte seg for å finne sin «egen» komet en dag.
I 2007 var Quanzhi Ye blant astronomene ved Lulin-observatoriet på Taiwan som oppdaget et asteroide-lignende objekt på et fotografi. Bedre bilder som ble tatt noen dager senere avslørte et diffust objekt, og dette betydde at det dreide seg om en hittil ukjent komet, og ikke en asteroide. Kometens bane ble raskt fastslått, og det viste seg at den var på vei mot solsystemets indre del. Den var nærmest Solen 10. januar 2009 i en avstand litt utenfor Jordens bane. Det er uvisst om Lulin har vært innom solsystemet vårt tidligere, og om den noengang vil komme tilbake.

Bane

Lulin var synlig med kikkert i siste halvdel av februar 2009. Den passerte like under stjernen Regulus i stjernebildet Løven, og like nord for stjernen Spica i Jomfruen. Kometens bane har en helling på 2° i forhold til Jordens bane, og befinner seg derfor i omtrent samme plan som Jorden og de andre planetene (ekliptikken). Den bevegde seg imidlertid i motsatt retning av planetene. 26. februar sto Solen, Jorden og Lulin på rett linje, med Jorden i midten. Dette gjorde at støv- og gasshalen kunne være vanskelig å observere.

Kometen

Kometens kjerne har en diameter på noen få kilometer og består hovedsakelig av støv og frosne gasser. Da Lulin nærmet seg Solen, sublimerte de frosne gassene og dannet en sky av støv og gass rundt kjernen. Denne skyen kalles komethodet, og i Lulins tilfelle var hodet på størrelse med planeten Jupiter da det var på sitt største. Gassene som ble frigjort var blant annet cyanogen (CN) og toverdig karbon (C₂). Disse gassene gløder grønt i sollys, og det var dette som ga Lulin den grønne fargen. På grunn av trykket fra sollyset og solvinden dannes det komethaler av ionisert gass og støv. Begge disse peker vekk fra Solen.
Dehydroepiandrosteron

Dehydroepiandrosteron (DHEA) er et naturlig forekommende steroidhormon. DHEA produseres i hovedsak i binyrebarken, men også i mindre mengder i testikler, eggstokker, fettvev og i hjernen. DHEA har androgene egenskaper, det er antatt dette skyldes at DHEA er en forløper for kjønnshormoner, blant annet testosteron. I blod finnes DHEA vesentlig i sulfatform, DHEA-S.
Konsentrasjonen av DHEA er størst like etter fødselen, og produksjonen når en ny topp like før puberteten. Deretter er det en jevn nedgang i DHEA-nivåene resten av livet, og dette har vært knyttet til den naturlige aldringsprosessen. DHEA har derfor blitt markedsført som kosttilskudd mot aldring. Blant de postulerte effektene er forebyggende virkning mot kardiovaskulær sykdom, diabetes, dyslipidemi og overvekt.
In vitro er det påvist gunstige effekter av DHEA på endotelfunksjon, det er antatt at disse effektene er mediert via en egen DHEA-reseptor som stimulerer utskillelse av nitrogenmonoksid (NO). NO har kardilaterende effekt, og en kan tenke seg at dette kan redusere blodtrykket. Imidlertid ser det ut til at DHEA øker makrofagaktiviteten og gir økt dannelse av skumceller i arterievegg.  Resultatet kan være økt hypertensjon på grunn av økt aterogenese. Populasjonsbaserte studier viser at DHEA-S nivåer i serum er positivt korrelert til blodtrykk, særlig systolisk.  
Til tross for at DHEA i stor grad har blitt brukt siden 1990-tallet er de anti-aldrende egenskapene dårlig dokumentert.

DHEAs rolle

Forenklet sett kan en se DHEA som et forstadie til kjønnshormoner som østrogen og testosteron. Variasjoner i DHEAS kan derfor også betraktes som en buffer, et slags reservoar når det gjelder kroppens evne til å produsere kjønnshormoner. det faktum at det også til dels produseres i hjernen antyder at det også spiller en rolle som nevrosteriod. Siden DHEA primært produseres i zona reticularis i binyrene hevdes det at DHEA spiller an aktiv rolle innen immun- og stressrespons. DHEA kan også ha flere aktive biologiske funksjoner.

Biologisk alder

Det er antydet i den forskningen som foreligger at DHEA-nivået målt i serum er en god indikator på et menneskes biologiske alder. Det er også antydet at stress, livsstil og sykdom kan påvirke DHEA-nivået slik at det synker raskere enn den kronologiske alderen skulle tilsi.
Alternativene ved et for lavt DHEA-nivå er enten å innta hormonet direkte, eller å stimulere den naturlige produksjonen ved en kombinasjon av stressreduksjon og behandling. Fra kinesisk medisin antydes det at både akupunktur og urtemedisin kan stimulere binyrene, og dermed gi en økt egenproduksjon av DHEA, selv om det ikke er noen dokumenterte studier som viser dette.
São Nicolau

São Nicolau er en av øyene i øygruppen Barlavento i Kapp Verde. Areal: 388 km². 12 864 innbyggere, hvorav 4892 bor i Ribeira Brava.
Grosch-medaljen

Grosch-medaljen er en norsk arkitekturpris som deles ut hvert annet år.
Prisen ble opprettet på 200-årsdagen for Christian Heinrich Grosch' fødsel, og den første medaljen ble tildelt Sverre Fehn i 2001. Utdelingen fant sted i Universitetets gamle festsal, et rom som er tegnet av Grosch.
Groschselskapet, som deler ut medaljen, ble opprettet i 2000. Selskapet skal arbeide for å skape økt forståelse for arbeidene til Grosch. De ønsker gjennom prisen å stimulere til samme kvalitet på dagens arkitektur. 
Medaljen er utformet av Ingrid Austlid Rise.
Blåelva

Innsjøer

Til vassdraget hører en rekke innsjøer og vatn: Optveitsvatnet, Fjellhaugvatnet, Jamtelandsvatnet, Blådalsvatnet, Mosevatnet, Midtbotnavatnet, Nesjastølvatnet og Staffivatnet.

Kraftutbygging

Blådalsvassdraget er regulert og utbyggingen startet i 1947. Det er fem kraftstasjoner i vassdraget som eies og drives av Sunnhordland Kraftlag AS. Se Blåfalli kraftverk.
Man of Steel

Om filmen

Filmen er tenkt å være en slags omstart av Supermann-serien. Den har et budsjett på 175 millioner dollar. Oppsatt premiere på norske kinoer var 14. juni 2013.
Christopher Nolan produserte filmen og var også med på å utarbeide historien sammen med manusforfatter David S. Goyer.

Handling

Kal-El, et guttebarn fra den døende planeten Krypton blir sendt til jorden, og blir adoptert av et par fra Kansas. Han får navnet Clark Kent. Etter at adoptivfaren Jonathan Kent blir drept av en tornado, tilbringer Clark de kommende årene i forskjellige jobber og med forskjellige dekknavn for å skjule sin sanne identitet. Men når jorden blir invadert av medlemmer fra hans egen rase, må Clark gå i seg selv og finne ut hvem - og til og med hva - han egentlig er.
Chushi Gangdruk

Chushi Gangdruk (tibetansk: ཆུ་བཞི་སྒང་དྲུག་; Wylie: Chu-bzhi-sgang-drug) er en tibetansk geriljabevegelse som oppstod i det sentrale Tibet i 1950-årene for å bekjempe Folkerepublikken Kinas anneksjon av Tibet.
Bevegelsen ble grunnlagt i Lhoka i 1958 for å fordive Folkets frigjøringshær fra Tibet og bestod av etniske tibetaner fra Kham og Amdo, som hadde flyktet unna jordreformene i sine hjemregioner. Bevegelsens navn betyr «fire elver og seks fjellkjeder», som siktet til elver og fjell i Kham-regionen. De fire elvene er Salween, Yangtze, Mekong og Gulelven, og de seks fjellkjedene er Ngul Dza Zhamo Gang, Por bor Gang, Mi ngya Rawa Gang, Tshawa Gang, Markham Gang og Marzha Gang.
Under det tibetanske opprøret i 1959 kom bevegelsen til å lede motstanden mot det kinesiske styret i det sentrale Tibet. Motstanden fortsatte etter 1960 fra baser i den nepalske regionen Mustang. Bevegelsen mottok en viss støtte fra CIA, men den ble avsluttet i 1974 i samband med tilnærmingen mellom USA og Kina.
Romanias senat

Romanias senat er ett av to kamre i Romanias parlament. Det andre kammeret kalles deputertkammeret. Senatet har etter endringen i valgloven 2015, 136 medlemmer. Valget skjer etter forholdstallsvalg. Det skal være 168 000 velgere bak hvert senatsmedlem. Valget av senatet avholdes hvert fjerde år. Sperregrensen er fem prosent.
André Michaux

Biografi

Michaux ble født i Satory som senere er blitt del av Versailles. Etter under ett års ekteskap føde hans hustru, og da begynte han å studere botanikk under Bernard de Jussieu. I 1779 botaniserte han en tid i England, i 1780 utforsket han i Auvergne,  Pyreneene og i det nordlige Spania. Den franske regjering sendte ham i 1782 på botanisk oppdrag til Persia. Reisen begynte dårlig, idet arabiske røvere frastjal ham hele utrustningen hans, på noen bøker nær. Han fikk imidlertid innflytelsesrik hjelp i Persia, etter at han hadde klart å kurere sjahen fra en alvorlig sykdom. Etter to år vendte han tilbake til Frankrike med et flott herbarium, og dessuten med mange orientalske planter til botaniske hager i hjemlandet. 
Kong Ludvig XVI utnevnte ham til kongelig botaniker og sendte ham i 1785 til Nord-Amerika. Han skulle undersøke om det der var planter som kunne være av nytte for Frankrike. Sammen med sønnen François André (1770-1855) dro han rundt i Canada, Nova Scotia og USA, I 1786 etablerte han et støttepunkt i form av en hage i Charleston (Sør-Carolina), og den bestod i ti år. Herfra foretok han mange ekspedisjoner til flere områder i Nord-Amerika. Han beskrev og navngav mange nordamerikanske planter. Han samlet også mange planter og frø som han så sendte til Frankrike, for eksempel amerikagulved og storbladmagnolia. Samtidig introduserte han mange arter til Nord-Amerika fra andre verdensdeler, blant annet kaukasisk alm, Osmanthus fragrans, Lagerstroemia indica, Albizia julibrissin, ginkgo og Camellia sinensis.
På hjemreisen til Frankrike i 1797 led han skipbrudd og mistet mesteparten av den medbragte samlingen. I 1800 seilte han med Nicolas Baudins Australia-ekspedisjon, men gikk fra borde på Mauritius etter stridigheter med kapteinen. Han reiste derfra til Madagaskar for å studere floraen der, og døde der i tropisk feber i 1802.
Han gjorde det meste av sitt botaniske arbeid ute i det fri. Han har bidratt vesentlig til innsikten både om Orientens og Amerikas botanikk.
Plantearten Michauxia L'HÉRIT fra klokkefamilien (Campanulaceae) er oppkalt etter ham, og dessuten plantearter som for eksempel Lilium michauxii. En skog i Pennsylvania, en øy, og Réserve écologique André-Michaux i Québec er også oppkalt etter ham.
Viasat Film

Utbredelse

Kanalen ble først lansert i Sverige, og senere videre til Danmark, Norge og Finland. I begynnelsen av 2004 ble den lansert i Litauen, Latvia, Estland, Russland, Ukraina, Kasakhstan, Moldova og Hviterussland.

Historie og kanalutvalg

Kanalen besto opprinnelig av én kanal, TV1000. Søsterkanalen FilmMax dukket opp i 1992. FilmMax ble erstattet med TV1000 Cinema i 1995. TV1000 Cinema ble nedlagt i 2004 og erstattet av fire sjangerkanaler, som ved siden av hovedkanalen besto av: TV1000 Nordic, TV1000 Action, TV1000 Family og TV1000 Classic.
Viasat Nordic ble nedlagt i 2014 grunnet lave seertall og erstattet av Viasat Comedy.
Viasat Drama og Viasat Classic ble nedlagt i 2015, og erstattes med Viasat Film Hits og Viasat Series.
I 2017 ble Viasat Film Comedy slått sammen med Viasat Film Family.
Metallactulus jucundus

Utseende

En ganske liten (13–20 millimeter), blank, mørkt rødbrunlig hjortebille. Kroppen er avlang og parallellsidig, gjerne med litt matt metallisk glans, kraftig punktert, særlig på hode og pronotum.  Hannens kjever er krumme og omtrent så lange som hodet, med en kort tann på innersiden. Pronotum er avrundet firkantet med en stor, grunn grop i midten, dekkvingene jevnbrede, tett og litt rynkete punkterte.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt på Filippinene (Luzon).
69. forsyningsbrigade

69. forsyningsbrigade (russisk 69-я бригада материального обеспечения) er en forsyningsbrigade underlagt 1. stridsvognarmé i det russiske forsvaret. Brigaden er forlagt til Dzerzjinsk.
Lesteva

Utseende

Middelsstore (gjerne 3-6 millimeter), blanke kortvinger, mer eller mindre brunlige på farge. Kroppen er fint punktert, i motsetning til mange andre Omaliinae er de fint men tydelig hårete. Med lange, tynne antenner og en langstrakt forkropp kan de overflatisk minne litt om enkelte løpebiller (Carabidae) men kan kjennes på de forkortede dekkvingene. Hodet er fremstrakt, ikke tydelig bredere enn langt, antennene er lange og tynne. Pronotum er minst så langt som bredt, med rundede sider, gjerne nesten hjerteformet. Dekkvingene er kraftig punkterte, lange til kortvinger å være, de dekker godt over halvparten av bakkroppen. Beina er forholdsvis lange og slanke.

Levevis

Lesteva-artene lever på bakken, gjerne på skogbunnen. De vil ha det fuktig og kan være vanlige i fuktig mose ved kanten av bekker.
Vahselbukta

Vahselbukta er en bukt på vestsiden av Luitpoldkysten, Antarktika. Bukta er om lag 13 km bred og er utløpet for smeltevannet til Schweitzerbreen og Lerchenfeldbreen. Den ble oppdaget av den tyske antarktisekspedisjonen 1911–13 under ledelse av Wilhelm Filchner.
Bukta ble av Filchner oppkalt etter kaptein Richard Vahsel på ekspedisjonsskipet «Deutschland», som døde på ekspedisjonen. Filchner omdøpte senere bukta til Hertug Ernst Bukt etter at et større isflak brøt løs og åpenbarte en større bukt, men det første navnet har blitt det innarbeidede navnet.
Funing (Yancheng)

Funing (kinesisk: 阜宁县; pinyin: Fùníng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Yancheng.
I 1999 var folketallet på 1 072 254 innbyggere.

Samferdsel

Kinas riksvei 204 løper gjennom området. Den løper fra Yantai i Shandong sørover til Shanghai, og er innom blant annet Lianyungang, Nantong og Taicang.