google/wiki40b huggingface dataset:
Horace Bénédict de Saussure

Bakgrunn

Horace de Saussure fikk sin tidlige dannelse fra sin far Nicholas Saussure, sin onkel natuforskeren og dikteren Albrecht von Haller og legen Théodore Tronchin. Er studerte naturvitenskaper fra 1754 ved akademiet i Genève, der han i 1759 ble promovert til Dr. phil. I 1762 ble han som 22-åring professor i filosofi ved akademiet.

Forskning

Han er anerkjent for sin innsats innen geologien, som han regnes blant en av moderne grunnleggere. Han gav bemerkelsesverdige bidrag også med sine plantaanatomiske arbeider, og var også med på å berede grunnen for plantegeografien. 
Han oppfant et elektrometer, et hygrometer og utviklet også lignende instrumenter som for eksempel et cyanometer (som måler den blå himmelfargens fargeintensitet) . Dette var intrumenter som var til hjelp for blant andre Alexander von Humboldt ved hans amerikanske ekspedisjoner. 
Saussures botaniske studier førte ham til å foreta en rekke lange reiser i de sveitsiske Alpene og fra 1773 og fremover rettet han mye av sin oppmerksomhet til geologi og fysikk i denne regionen. Dette arbeidet sørget for en større kartlegging av topografien i de snøhvite delene av de sveitsiske Alpene, og den har tiltrukket seg turistenes oppmerksomhet til steder som Chamonix og Zermatt. I 1760 besøkte Saussure området rundt Chamonix i Frankrike og han tilbød en større pengebelønning til det første mennesket som klarte å komme seg til toppen av fjellet Mont Blanc.
I 1788 tilbrakte Saussure sytten dager med å gjøre flere observasjoner på toppen av Col du Geant som ligger 3371 meter over havet. Saussure var spesielt innflytelsesrik som geolog, og selv om hans ideer om de underliggende prinsippene ofte var feilaktige, var han ofte med på å fremme vitenskapen. 
I 1784 ble Saussure valgt til medlem av Det kongelige svenske vitenskapsakademiet. 
Saussures sønn Nicolas-Théodore de Saussure ble senere en kjent spesialist innenfor organisk kjemi og hans datter Albertine Necker de Saussure var en pioner innenfor utdannelse av kvinner.
Charles Emil Lewenhaupt

Bakgrunn

Han var sønn av greve og generalløytnant Carl Gustaf Löwenhaupt og grevinne Amalia Wilhelmina von Königsmarck.

Militær

I en alder av 16 år dro Lewenhaupt inn til nederlandsk militærtjeneste hvor han så ble forfremmet til kapteins grad i 1709. Året etter gikk han inn i svensk tjeneste, hvor han siden ble ytterligere forfremmet til oberstløytnant og deltok i slaget ved Gadebusch i 1712.
I 1720 giftet han seg med Beata Cronhielm etter å ha fått sønnen Charles Emil Lewenhaupt den yngre (1721–1796). 
I 1722 ble Lewenhaupt forfremmet til generalmajor. Ved Sveriges ståndsriksdag av 1741 ble han en faktor i avgjørelsen til Den russisk-svenske krigen mot det russiske keiserdømmet. I løpet av krigen den 20. juni 1743 ble Lewenhaupt dømt til døden på grunnlag av for dårlig opptreden og ledelse under krigen. Selve henrettelsen ble satt til den 20. juli, men ble senere utsatt til 30. juli. Lewenhaupts sønn med samme navn og en mindre gruppe lyktes for øvrig i å befri han, men Lewenhaupt ble fanget ombord et fartøy i Stockholms sjøgård i retning mot Danzig. 
Den 4. august 1743 ble domsavsigelsen gjennomført, og Lewenhaupt ble halshugget ved Norrtull i Stockholm.  
Andre versjoner: Da anklagen mot Lewenhaupt fremkom det alternative opplysninger som gjør geldende at Lewenhaupt tok sin tilflukt i et underjordisk rom på øya Storholmen nord for Lidingö, som var blitt benyttet ev eierne av Frösviks säteri på Bogesundslandet (som senere kom under Vaxholms kommune) for forvaring av verdisaker i krigstider, men gjemmestedet ble funnet og han ble tatt og ført til Stockholm for rettegang. Sannhetsgehalten i denna historie er omstridt og motsiess av den detaljerte biografi over Lewenhaupt som ble forfattet av Gustav Jonasson med tittel Charles Emile – Skurk eller syndabock?.
Tumbler-Snapper Able

Able var en prøvesprengning av en atombombe gjennomført av USA under Operation Tumbler-Snapper. Detonasjonen ble utført i Nevada 1. april 1952. Bomben var på 1 kilotonn (4,2 terajoule.)
Horneman (slekt)

Horneman eller Hornemann er en norsk slekt som innvandret til Trondheim fra Flensburg på 1600-tallet med kjøpmannen Henrik Horneman. Horneman-familien kom til å tilhøre handelspatrisiatet i Trondheim med sitt store trepalé Hornemansgården. Reins kloster har vært i Horneman-slektens eie siden 1704. Alle nålevende slektsgrener nedstammer fra Henriks datter, Anna Horneman (1671–1766), som gav slektsnavnet til sine etterkommere, mens de agnatiske linjene er utdødd.
Sohag

Geografi

Sohag er lokalisert på vestbredden av Nilen i fruktbart jordbrukslandskap, rundt 6 km sørvest for Akhmim. To øyer, den ubebodde Karaman-ez-Zahur og den mindre, men bosatte Gazirat ez-Zahur (Ǧazīrat az-Zuhūr, «Blomsterøya»), er en del av det lokale området. Sohag kalles derfor «Nilens brud».

Historie

Forhistorien til stedet er i stor grad ukjent. Det er uklart hvor lenge stedet har vært bosatt. En del mumier fra romersk tid er funnet. På slutten av ptolemeerdynastiet ble det bygget et tempel for løvegudinnen Repyt (omdøpt til Athribis av grekerne) av farao Ptolemaios XV Cæsarion. Sør for dette tempelet var det et eldre tempel til Ptolemaios IX Lathyros. En av gravene i nærheten tilhørte brødrene Ibpemeny («den yngre») og Pemehyt fra slutten av 100-tallet f.Kr., og har to framstillinger av dyrekretsen på taket i graven.
I koptisk tid var det et samfunn av munker som bodde i det hvite klosteret, som har navn etter fargen på byggematerialet på de ytre veggene som ellers er bygd av rødbrent murstein. Rundt 5 km nord for det hvite klosteret er det røde kloster, som er bygget etter de samme arkitektoniske prinsipper med tykkere vegger ved fundamentet, akkurat som veggene på oldtidens Egyptiske templer. Det røde kloster er dedikert en egyptisk helgen ved navn Pishay. Sohag har i dag tre kristne kirker som ble reist på 1900-tallet, den ene er dedikert jomfru Maria, den andre sankt Georg og den tredje og mindre dedikert erkeengelen Mikael.
Rundt 75 prosent av befolkningen er muslimer og det er således en rekke moskéer i byen, blant annet Sidi Arif-moskéen, bygget på 1300-tallet.
Fram til 1800-tallet var det kun en landsby i området. I 1960 ble distriktshovedstaden til guvernementet Girga overført fra byen Girga til den voksende byen Sohag. Navnet på guvernementet ble også endret, og er nå guvernementet Suhaj.
Den 10. april er nasjonaldag for guvernementet for å feire seieren til den egyptiske nasjonalhæren over franske soldater i slaget ved Johaina i 1799.
Glykol

Glykol (etandiol, etylenglykol, monoetylenglykol (MEG)) er en alkohol med to -OH grupper. Den tilhører dermed gruppen dioler eller toverdig alkohol. Glykol er giftig, og har kjemisk formel C2H4(OH)2. I ren form er den en lukt- og fargeløs væske med søt smak.

Bruk

I tillegg til å være et løsemiddel blir den brukt som frostvæske i biler og avisingsvæske for fly. Når det blandes glykol i kjølevannet på radiatoren til en bil, fryser det ved en lavere temperatur enn 0°C. Dermed hindrer man at kjølevannet fryser. En blanding av like deler glykol og vann fryser ved –35°C. Glykol i kjølevannet hever også kokepunktet. Akkurat som metanol kan glykol forårsake skader på sentralnervesystemet, nyrene og andre indre organer hvis den drikkes.
Glykol blir videre brukt som kjølende væske i enkelte sageprosesser, deriblant ved saging av solcellepaneler.
Fylkesvei 7960

Fylkesvei 7960 går mellom Dorras og Undereidet i Kvænangen kommune. Veien er 5,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 362.
Lars Otto Grundt

Biografi

Grundt tok i 1945 eksamen ved den franske høyskole for middelalderforskning.  Han var i 1945-46 programsekretær ved den franske statskringkasting og i 1947-48 informasjonsbibliotekar ved FN i New York.
I 1951 ble han uteksaminert cand.philol. i Bergen.  Fra 1949 til 1962 var han universitetsbibliotekar, deretter universitetslektor i fransk, ved Universitetet i Bergen.  I 1971 ble han utnevnt til professor i fransk filologi ved Norges Handelshøyskole i Bergen, og i 1973 ble han professor i fransk språk ved Universitetet i Bergen.
Etter tolv års arbeid som hovedredaktør opplevde Grundt i 1991, kun måneder før hans død i 1992, at hans hovedverk, Stor norsk-fransk ordbok, ble utgitt på Universitetsforlaget.

Utmerkelser

Grundt ble for sitt arbeid med Stor norsk-fransk ordbok hedret med Ordre des Palmes académiques.
Jalna (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 958 483 innbyggere i distriktet, mot 1 612 980 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 19,26 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,37 % i 2011 mot 16,21 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 847 i 2011 mot 903 i 2001.
Sjeldne typar

Sjeldne typar er et musikkalbum med Ivar Medaas og Herbjørn Sørebø, utgitt i 1989.
CargoNet

Transportnett og omsetning

Selskapet har et transportnett som omfatter linjer i blant annet Sverige, Danmark, Tyskland og Sveits. Det betjener et nettverk av 25 godsterminaler i Norge, Sverige og Danmark. Hovedvirksomhet er containertransport («kombinert transport»), men selskapet tilbyr også egne, dedikerte godstog for større kunder («systemtog»). CargoNet har om lag 930 ansatte og er Norges største godsoperatør på tog. Omsetningen i 2008 var ca. 1,7 milliarder, regnskapet ble gjort opp med et underskudd på 38 millioner. I 2009 ble det et lite overskudd. Are Kjensli var selskapets administrerende direktør fra 2005. I 2014 overtok Arne Fosen etter Are Kjensli.

Ulykker

28. januar 2010 rullet et togsett med lokomotiv og godsvogner ukontrollert over en vei og inn i et lagerbygg på Brattøra i Trondheim og forårsaket materielle skader. Ulykken skyldtes en teknisk feil på lokomotivets motor.
24. mars 2010 rullet 16 godsvogner tilhørende CargoNet ukontrollert på Loenga-Alnabrulinjen fra Alnabru til Sjursøya. Dette førte til en alvorlig ulykke på Sjursøya. Etter ulykken ble CargoNet ilagt en bot på sju millioner kroner for «å uaktsomt ha forvoldt tre personers død, betydelig skade på én person og alvorlig skade på tre personer, samt brudd på jernbanelovens regler som skal forebygge ulykker», ifølge en pressemelding fra politiet.
Kom rekk meg handa

Kom rekk meg handa er et musikkalbum med Kine Hellebust, utgitt i 1993. Dette er hennes første plate som soloartist.
Paracyriothasastes

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), svart trebukk, dekkvingene spraglete i grått og svart. Hode og pronotum er dekket med fin, askeaktig bestøvning. Pronotum har flere påfallende knøler. Dekkvingene er kraftig, dypt punkterte ved roten. Antennene er rødbrune med mørkere spiss.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia (Vest-Malaysia, Borneo).
Imperial Blaze

Imperial Blaze (tidligere The Next Thing) er det fjerde studioalbumet til Dancehall-artisten Sean Paul. Albumet ble sluppet 18. august 2009.
EM Lyon

École de Management de Lyon eller EM Lyon ble grunnlagt i Lyon, Frankrike, i 1872 av det lokale næringslivet.
EM Lyon er en ledende fransk handelshøyskole med trippel akkreditering: EQUIS, AMBA og AACSB. I 2006 ble skolen rangert som nummer tre i Frankrike, og topp 25 i Europa, både av Financial Times og The Economist. I 2007 ble EM Lyon rangert som nummer fem i Europa for sitt Master of Science in Management-program av Financial Times.
Finnmarkskomiteen for de evakuerte

Finnmarkskomiteen for de evakuerte var en hjelpeorganisasjon som ble opprettet i 1945 og avviklet i 1946. Den hadde som formål å hjelpe tvangsevakuerte finnmarkinger på Østlandet. Komiteen ble ledet av Jenny Kummeneje fra Hammerfest.
Tvangsevakueringen av Finnmark høsten 1944 omfattet ca. 45 000 mennesker, spredt over hele landet. I og omkring Oslo bodde om lag 200 finnmarkinger. I Oslo organiserte Svenskehjelpen bespisning for de evakuert på Universitetet, og der møttes finnmarkingene for å få mat og nyheter fra Finnmark.  Når freden kom var det slutt på suppeutdelingen på Universitetet, og finnmarkingene mistet sin møteplass. Den 18. juni 1945 ble det avholdt et massemøte i Folketeaterbygningen for å opprette en komité som kunne ivareta behovene til de evakuerte. De fikk leid et lokale i Wergelandsveien 15, og dette «Finnmarkshuset» ble samlingssted og suppestasjon for de evakuerte. 
Fra januar 1946 var komiteen også oppnevnt som Nasjonalhjelpens «Hjelpenevnd for Finnmark». 
Komiteen avsluttet sitt arbeid i mars 1946.
Figge Norling

Biografi

Norling er oppvokst i Karlskoga der han blant annet opptrådte som vokalist i det lokale rockebandet Point Five. Da han var tjueen flyttet han til Stockholm for å bli skuespiller og fikk en rolle ved Teater Hydra.
Norling utdannet seg 1988-1991 ved Teaterhögskolan i Stockholm. Han har vært engasjert ved Riksteatern, Dramaten, Boulevardteatern og Intiman. Sammen med blant andre Tova Magnusson Norling og Simon Norrthon har han siden 1995 vært medlem av humorgruppen Clownen luktar bensin som fremfor alt har opptrådt i radio og seinere også på scenen. Han er også delaktig i gruppen som manusforfatter.
Som filmskuespiller fikk han først oppmerksomhet gjennom rollen i Svart Lucia (1992) og ble enda mer kjent som følge av rollen som radioprater i de to serieomgangene av Radioskugga (1995 og 1997), roller med det fellestrekket at det handler om snille og noe tafatte yngre menn som blir konfrontert med livets mørkere realiteter.
Norling var tidligere gift med Tova Magnusson Norling.
Forrest Hancock

Familieliv

Forrest Hancock var gift med Emily Boone. Paret hadde minst ett barn, født i 1797.  Familien flyttet i 1799 samman med Hancocks far og bror til det spanske Missouri i samband med den store utflyttingen fra Kentucky som Daniel Boone organiserte. Hancock drev der et 400 tønneland stort jordbruk. Han skal ha gjengiftet seg med en enke Fleming og tok etter hennes død med seg sin tiårige stesønn til mandanenes byer, ettersom det ikke var noen som kunne ta seg av gutten.

Trapper i Missouri

Forrest Hancock hadde fått opplysninger om Lewis og Clarks ekspedisjon av Daniel Boone. På tømmerhugging hadde han blitt kjent med Joseph Dickson fra Illinois. De la sammen på vei i ekspedisjonens kjølvann for å bedrive pelsfangst langs Missouriflodens øvre løp. Vinteren 1804-1805 tilbragte de i hva som nå er vestlige  Iowa. De hadde lykke med fangsten, men fikk alt sitt pelsverk stjålet. Vinteren 1805-1806 var de med av et større fangstlag, men deres pelsverk ble stjålet av lakotaindianere, og Dickson ble såret i en strid.

Rocky Mountains

I august 1806 var Hancock og Dickson atter på vei til fangstmarkene da de møtte Lewis og Clarks ekspedisjon i nærheten av mandanenes byer. De overtalte Lewis til å la Colter ta avskjed og følge med dem tilbake til villmarken. Ved Missouris kilder ble fangstmennene uenige og Hancock og Colter dro fra Dickson til å overvintre alene. Selv trakk te seg til mandanenes byer. Hancock kom tilbake til St. Louis i juli 1807 og Colter begav seg hjemover noe senere.

Senere liv

Forrest Hancocks gård forekommer i en fortegning over ubetalte skatter 1817 og hans navn forekommer ikke i de folketellinger som fant sted i 1817 og 1819. Det senere året ble gården drevet av et annet medlem av familien Hancock. Den manglende dokumentasjonen kan skyldes at Hancock tilbragte meget av litt liv i villmarken.
Amstel Gold Race 1979

Amstel Gold Race 1979 var den 14. utgaven av det årlige landeveisrittet "Amstel Gold Race", avholdt søndag 14. april 1979 i den nederlandske provinsen Limburg. Rittet var 237 kilometer langt, med start i Heerlen og målgang i Meerssen. Det var totalt 137 ryttere som deltok, og 32 som fullførte rittet.
Vår Vei

Vår Vei kom ut fra april 1946 som teoretisk tidsskrift for Norges Kommunistiske Parti, med Haavard Langseth som redaktør.
Etter kommunistenes innsats i motstandskampen under krigen fikk NKP ved frigjøringen mye sympati og støtte, og da bladet ble lansert planla partiet optimistisk med ti utgivelser i året. Ved årets slutt hadde man alt nådd 2000 abonnenter.
Vår Vei ble imidlertid aldri noen suksess. Det kom bare med fem nummer i 1946, det samme i 1947. Sommeren 1948 hadde antallet abonnenter sunket til 421.
Hvasser skole

Historie

Etter at skoleloven ble innført i 1739, var det omgangsskole på øyene Tjøme og Hvasser. Faste skoleordninger med egne bygninger kom på 1860-tallet da den nye skoleloven krevde det. I 1861 ble den første skolen bygd på Hvasser. I 1886 kom en ny bygning der den siste skolebygningen lå. Skolen gikk da over fra å hete Wasserland skole til Austheim. Bygningene til den siste Hvasser skole ble reist i 1938, og gymsalen ble bygd i 1982.
Skolen hadde siden 1990-tallet også tatt imot elever fra resten av kommunen. Elevtallet ble likevel stadig lavere på grunn av færre fastboende småbarnsfamilier på sommerøya i Oslofjorden. Enkelte politikere i kommunen foreslo derfor flere ganger å legge ned Hvasser skole og å slå denne sammen med kommunens andre barneskole, Lindhøy skole, som ligger på hovedøya Tjøme sju km unna. Andre mente skolen var et betydningsfullt samlingspunkt i lokalsamfunnet og et viktig kommunalt servicetilbud for barnefamiliene på øya, og at den måtte beholdes for å opprettholde et levende nærmiljø. 
Da skolen ble nedlagt, fortsatte elevene fra Hvasser sammen med elevene fra Lindhøy på Tjøme ungdomsskole som ligger i Tjøme sentrum. 
Hvasser barnehage lå i tilknytning til Hvasser skole.
Mafiaparagrafen

Mafiaparagrafen er synonym med § 60 a i straffeloven i Norge og ble tilføyd den ved lov av 4. juli 2003 nr. 78. Paragrafen ble sist endret ved lov av 21. juni 2013 nr. 85. Hensikten med mafiaparagrafen var å gi organiserte grupper av kriminelle strengere straff, gjennom å gi et straffetillegg på inntil fem års fengsel til den egentlige dommen.

Etter lovendringen

Paragrafen ble opphevet sammen med resten av straffeloven av 1902 da straffeloven av 2005 trådte i kraft 1. oktober 2015. Paragrafen er videreført i revidert form i straffeloven av 2005 § 79 bokstav c. Lovendringen innebærer blant annet at straffetillegget økes med ett år slik at maksimalt straffetillegg er 6 år.
Tungeskjæring

Tungeskjæring er å skjære tunger av torsk for å bruke dem som mat. Arbeidet foregår under vinterfisket etter skrei, vandrende gytetorsk, i Nord-Norge. Når fangsten er brakt på land og fisken sløyd, blir torskehodene levert til tungeskjærere. De trer hodene enkeltvis på en pigg (spiker) og skjærer tunga og den kjøttfulle hakemuskelen løs med en skarp kniv. Aktiviteten utføres på kaia utenfor fiskebrukene eller ved mottak og foredlingsbedrifter i fiskeværene.

Tradisjoner

Tungeskjæring har lange tradisjoner under sesongfisket i Lofoten og andre steder langs kysten av Nord-Norge, og regnes av mange som del av den lokale kulturarven. Det rutinepregede arbeidet har blitt særlig populært blant skoleungdom som kan tjene gode penger på å skjære tunger på fritida. Fisket foregår blant annet når skolene holder vinterferie og mange elever har tid til å jobbe. 
Galleriet under viser gutter som skjærer torsketunger på 1950-tallet. Bildene er fra Nordlandsmuseets samling etter fotografene Kanstad.

Torsketunger

Torsketunger kan varierer i størrelse, men veier vanligvis 30-40 gram. Selve tunga er geleaktig, mens hakemuskelen som ligger under og utgjør den største delen, er fastere. Fra 1000 kilo sløyd fisk blir det rundt 10 kilo torsketunger.
Panerte, sprøstekte torsketunger hører til norsk tradisjonsmat langs kysten, og anses som en delikatesse i skreisesongen.
Kalaeloa oljekraftverk

Kalaeloa oljekraftverk er et varmekraftverk i Stillehavs-delstaten Hawaii i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 199 MW, fordelt på 1 blokk / 2+1 turbiner. Dette er delstatens tredje største kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Alle kraftverk på Hawaii er oljefyrte.
Anlegget ble påbegynt omkring 1990 og stod ferdig i 1991. Brenselkilden er fyringsolje.
Stelling Minnis

Etymologi

Stelling var en landsby fra Stelling minnis. En minnis var et felles beiteområde i middelalderen som var ryddet fra skogfylte skråninger på de høye åsene i Kents gresskledde landområder. Ordet minnis er antatt å være avledet fra det angelsaksiske (ge)maennes som betyr «felles beiteland». Det har blitt foreslått at disse områdene, som var karakteristiske for de høyere områdene av Kent Downs, utgjorde store områder av felles, ikke inngjerdet og udyrket gressland, det som på norsk kalles for en allmenning. På 1600-tallet ble de fleste av disse fellesområdene tatt fra småbøndene av godsherrer og innlemmet i herregårdenes landeiendommer. Loven som tillot dette tok de fleste minnies i Kent, men vanlige folk beholdt tilgangen til Stelling Minnis, og landsbyen som vokste fram fikk sitt navn fra dette området.
Yul Brynner

Liv og virke

Brynners far var av delvis sveitsisk opphav, moren Marousia var russisk. Brynners far Boris skal ha hatt sveitsisk pass, noe moren også fikk da de giftet seg. Moren studerte skuespill i St. Petersburg. Familien bodde i St. Petersburg til søsteren ble født, deretter flyttet de til Vladivostok. Selv likte Brynner å fortelle fantasifulle historier om sin bakgrunn, blant annet at moren var sigøyner og at han var født som «Taidje Khan» på Sakhalin i 1917. Faren forlot dem da Yul Brynner var 3–4 år gammel. Moren flyttet med barna til Harbin der faren allerede var med sin nye kone. Der bodde de åtte år og Yul Brynner gikk på en russisk skole. På 1930-tallet flyttet de til Paris (av frykt for krig mellom Japan og Kina) der Brynner var akrobat i et sirkus i flere år, men etter en ryggskade gikk han over til å spille teater. I Frankrike skal han 15 år gammel også ha opptrådt som gitarist i et sigøynerorkester. I 1938 flyttet Brynner og moren tilbake til Harbin av frykt for krig i Europa. I 1940 flyttet han så med moren til New York, der søsteren allerede var. Han snakket russisk og fransk flytende, og noe kinesisk, men knapt engelsk da han kom til USA. Han fikk amerikanske statsborgerskap et par år senere.
Brynner gjorde sin scenedebut på Broadway i 1946 og sin filmdebut i 1949 som banditt i B-filmen Port of New York. Det hårløse hodet ble hans kjennemerke.
Brynner fikk sitt store gjennombrudd i 1951, i rollen som Mongkut, kongen av Siam i en Broadwayoppsetning av Rodgers og Hammersteins musical Kongen og jeg (The King and I). Han spilte rollen 4625 ganger fra 1946 til 1985, og han gjorde også suksess med filmversjonen i 1956 og vant en Oscar. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. 
Mot slutten av sitt liv engasjerte Brynner seg i anti-røyksaken, etter at han ble klar over at kjederøykingen var årsaken til hans kreftsykdom. Brynner røykte opp til seks pakker sigaretter daglig. Han spilte inn en kampanje som ble vist etter at han var død: «Når dere hører dette, er jeg død». 
Brynner hevdet å ha sigøynerbakgrunn og i 1977 ble han utnevnt til ærespresident i det internasjonale romaniforbundet (Romano Internacionalno Jekhetanipe). På 1950-tallet begynte Brynner å arbeide for FNs høykommissær for flyktninger og beskrev blant annet situasjonen for arabiske flyktninger i bok og TV-program.