google/wiki40b huggingface dataset:
Briseis

Fortellingen

I henhold til gresk mytologi var Briseis, en datter av Brises, var en prinsesse av Lyrnessos (et antikt sted i Dardanellene). Det ble sagt at Briseis hadde langt blondt hår, blå øyne og lys hud, og ble betraktet som meget vakker og klok. Hennes ektefelle var Mynes. Da Akilles ledet angrepet på denne byen under Trojakrigen, drepte han hele hennes familie, inkludert hennes far, mor og tre brødre og hennes ektefelle. Selv ble Briseis tatt til fange og ble deretter gitt til Akilles som krigsbytte for å bli hans frille. I Trojakrigen ble kvinner som ble tatt til fange betraktet som objekter som kunne bli byttet mellom krigerne.
Akilles' nærmeste kampfelle, Patroklos, trøstet Briseis i hennes redsel for å være alene blant sine fiender og hennes sorg over tapet av sitt land, sin familie og sin frihet. Han lovte å få Akilles til å gjøre henne til sin hustru og at han ville gi en bryllupsfest for dem etter at de hadde reist tilbake til Fthia etter at krigen var over.
I henhold til første sang av Iliaden, da Agamemnon ble tvunget av Apollon til å oppgi sin egen kvinne, Khryseis, krevde han Briseis som erstatning. Det utløste en krangel med Akilles som endte med at Briseis ble utlevert til Agamemnon og Akilles nektet deretter å delta i de videre krigshandlingene mot Troja. Hans fravær fikk katastrofale konsekvenser for grekerne. Til tross for at Agamemnon forsøkte å overtale ham med store rikdommer og andre kvinner, nektet Akilles å ta opp sverdet igjen. Situasjonen var fastlåst fram til hans kampfelle Patroklos ble drept.
I Iliaden elsker Akilles Briseis (og hun skal ha elsket ham tilbake), og han sammenlignet deres forhold til det til ektemann og hustru (han refererte hyppig til henne som sin brud og hustru) og sammenlignet det også med forholdet mellom Menelaos og Helena, som til syvende sist krigen handlet om.
Akilles er rasende på Agamemnon og koket av sinne i sitt telt, rasende over tanken på at Agamemnon sov med Briseis. Da han vendte tilbake til kampen for å hevne Patroklos' død og Agamemnon har gitt Briseis tilbake, sverger Agamemnon på at han og kvinnen aldri har delt seng.
Briseis var blant de som sørget og gråt over Patroklos' død. Hun ble hos Akilles fram til hans død, som sendte henne inn i en stor sorg og hun tok på seg ansvaret å forbedre ham for etterlivet. I henhold til andre forfattere, som følge av hans død, Briseis: "... var gitt til en av Akilles' våpenbrødre akkurat slik hans rustning ble det," etter at Troja hadde falt.
I middelalderens romanser, som begynte med Roman de Troie (Troja-romanen eller Trojaromansen) på midten av 1100-tallet, var Briseis blitt til Briseida  og er gjort til en datter av Kalkhas. Hun elsker og er elsket av Troilos og deretter av Diomedes. Hun er senere forvekslet med Khryseis, og under variasjoner av dette navnet at figuren er utviklet videre og ble til sist William Shakespeares Kressida (i stykket Troilus og Kressida, 1602).
Turkmenistan under VM i friidrett 2015

Resultat

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste)
Pukkelfluer

Utseende

Knøttsmå til middelsstore fluer (0,5-6 mm lange), de fleste er mindre enn 2,5 mm. 
Kroppen er tettbygd, og fluen virker pukkelrygget. Brystet (Thorax) har flere lange og kraftige børster.
Hodet er ganske lite, mer eller mindre halvkuleformet, med lange, kraftige børster. Fasettøynene er ofte forholdsvis små (sammenlignet med andre fluer) og møtes ikke i pannen. I pannen sitter tre punktøyne (ocelli). Antennene består av tre ledd, men det midterste er svært lite og neppe synlig. Det ytterste leddet er nokså stort, ofte omtrent kulerundt, men kan også være kjegleformet. En lang, tre-leddet antennebørste (arista) sitter på det ytterste leddet. Palpene (munnfølerne) er ganske store med kraftige børster.
Vingene er avrundete, med et karakteristisk åremønster: bare to årer (Costa og Radius) er tydelig utviklet. Disse sitter ved fremkanten i den indre halvdelen av vingen. Resten av vingen har bore noen (vanligvis tre) svakt antydede lengdeårer. Noen arter har helt eller delvis reduserte vinger.
Beina er kraftige med flere lange børster på tibia (leggen). Særlig lårene er tykke.
Larvene er korte og tykke, litt flate, tydelig oppdelt i segmenter som hvert har en lang, fingeraktig utvekst på siden.

Et veldig allsidige levevis

De mange artene av pukkelfluer utnytter en mengde forskjellige ressurser. Derfor finnes de på mange slags forskjellige habitater. Det finnes også noen arter som har larver i fjæra (i tropene), eller i de vannfylte hulrommene i tropiske epifyttiske planter.
Voksne pukkelfluer løper raskt med karakteristiske, rykkvise bevegelser. De fleste pukkelfluer flyr sjelden, men det finnes også noen arter de hannene danner svermer (slekten Phora). En del arter besøker blomster. Voksne pukkelfluer er ofte verter for midd.

Åtseletere

Mange arter er mer eller mindre åtseletere og kan finnes i møkk, ulike slags kadavere, insekt-frass, vepsebol med mye mer.

Plantetere

Mange arter lever på ulike slags sopp, noen kan gjøre skade i sjampinjongdyrking. Noen ser ut til å minere i planter, men kanskje spiser de heller sopp som har angrepet planten først,  og ikke selve plantevevet.

Rovdyr eller parasitter

Andre er rovdyr eller parasitter. De parasittiske pukkelfluene kan angripe mange ulike verter, det finnes arter som agriper meitemark, egg eller voksne snegler, edderkopper, tusenbein, biller, fluer og fluelarver, bladlus, maur og sommerfugler.
Acesulfam K

Bruksområder

Lettprodukter, lettbrus, iskrem, syltetøy og snus (Catch).
Kalibr-missilet

Kalibr-missil (russisk 3M-54 Калибр, NATO-kallenavn SS-N-27 Sizzler) er et russisk kryssermissil som kan brukes i mange roller som for eksempel fra krigsskip, ubåter, luftbårne og landbaserte plattformer. Missilet kommer i mange versjoner og har skuddvidde fra 50 til 2500 kilometer.
Et eksempel er SSC-8 Novator.
VidaLinux

VidaLinux er en tidligere Linuxdistribusjon som var basert på Gentoo. Distribusjonen ble installert med Anaconda fra Red Hat, benyttet skrivebordsmiljøet GNOME, og kjørte på 32-biter i686 og 64-biter x86-64.

Første versjon ble lansert 4. oktober 2004. Siste versjon var 1.3 som ble lansert 18. oktober 2006.
Linje

Geodetiske linjer

En linje i det euklidiske rommet er den kurven som gir den korteste avstand mellom to punkter. Dette definerer en geodetisk kurve. I rom med ikke-euklidsk geometri kan man også snakke om linjer når disse er definert som geodetiske kurver. For eksempel, i sfærisk geometri på en kuleflate er disse storsirkler som går gjennom to diametralt motsatte punkt på kuleflaten. Alternativt kan man si at disse geodetiske kurvene fremstår som skjæringspunktet mellom kuleflaten og et plan gjennom kulens sentrum.
Ifølge Einsteins generelle relativitetsteori vil masse og energi gi tidrommet en ikke-euklidsk geometri slik at lyset ikke lenger vil bevege seg langs rette linjer. I stedet følger det geodetisk kurver som har krumning slik at lyset blir avbøyet. Dette ble først eksperimentelt verifisert av den engelske astrofysiker Eddington ved en total solformørkelse i 1919 og benyttes i dag til å utforske gravitasjonslinser som dannes av store galakser og mørk materie i Universet.
JJ72

Historie

Bandet ble startet i 1990 av Mark Greaney (vokal) og Fergal Matthews (trommer). De fikk med seg Hilary Woods som bassist.
Volhynia

Volhynia, Volynia, eller Volyn (ukrainsk: Волинь Volyn'; russisk: Волы́нь Volyn'; polsk: Wołyń; litauisk: Voluinė eller Volynė; tsjekkisk: Volyň; tysk: Wolhynien eller Wolynien; jiddisch: װאָלין [Volin]), er en tidligere region i Øst-Europa, beliggende i dagens Polen, Ukraina og Hviterussland. Et alternativt navn for regionen er Lodomeria, etter byen Volodymyr-Volynskyj (Vo-Lodymer), som en gang var politisk senter i fyrstedømmet Volhynian.

Beliggenhet og opprinnelse

Geografisk ligger Volhynia i det østeuropeiske lavlandet, mellom elvene Pripjat og Vestre Bug, nordøst for Galicia og nordvest for Podolia. Vest for Volhynia ligger den tidligere regionen Lille-Polen. Områdene i det tidligere Volhynia utgjør nå oblastene Volyn og Rivne, samt deler av Zjytomyr, Ternopil og Khmelnytskyj, så vel som deler av Polen (se Chełm). De største byene i den tidligere regionen er Lutsk, Rivne, Kovel, Volodymyr-Volynskyj, Kremenets og Starokostjantyniv. Før andre verdenskrigs utbrudd var mange jødiske shtetl, som Trochenbrod og Lozisht en integrert del av regionen, og var en del av, sammen med det øvrige Volhynia, en del av det jødiske bosetningsområdet i Tsar-Russland langs Russlands sydvestlige grense.
Ifølge enkelte historikere har regionen navn etter den tidligere byen Volyn eller Velyn, som antas å ha hatt beliggenhet langs Søndre Bug, hvis navn kan ha kommet fra det urslaviske rotordet vol eller vel, som betyr «våt». En mulig alternativ beliggenhet for byen ligger mer enn 20 km vest for Volodymyr-Volynskyj, i nærheten av munningen av elven Huczwa, hvor denne munner ut i Vestre Bug. Området er nevnt av den arabiske geografen Al-Masudi, som omtalte områdets innfødte som «Valin-folket». De første omtalene av stedet kan også spores til Nestorkrøniken, som omtaler stammer av dulebiere, buskanere og volhyniere.
Inntrøndelagen

Inntrøndelagen var en avis utgitt i Steinkjer fra 23. mars 1900 til 29. mai 1940. Avisen var en videreføring av Mjølner, og var et organ for partiet Venstre. Under andre verdenskrig ble avisens redaksjon bombet, og man etablerte et samarbeid med hovedkonkurrenten Nord-Trøndelag og Nordenfjeldske Tidende, fellesavisen Nord-Trøndelag og Inntrøndelagen. Samarbeidet ble varig, og i 1952 ble avisen omdøpt til Trønder-Avisa.
Peruviansk nakenhund

Opprinnelse og alder

Peruviansk nakenhund regnes som en av inkaindianernes hunder, men den må ikke forveksles med peruviansk inkahund. De ble opprinnelig benyttet som jakthunder, vakthunder og seremonihunder.
Denne hundens opprinnelse er svært omdiskutert. Noen tror at den kom til det amerikanske kontinentet sammen med kinesiske immigranter fra Asia, via vandringer over Beringstredet. I så fall må den ha krysset hele Nord-Amerika på ferden sydover. Det er naturligvis ikke umulig, men altså ikke på noen måte dokumentert. Andre tror at den kom til Sør-Amerika fra Afrika. I såfall må den ha krysset Atlanterhavet i en eller annen form for havgående farkost. Det virker lite sannsynlig før omkring år 1500 e.Kr., men i såfall kan den ikke være så gammel som mange hevder. Det finnes nemlig bevis for at hundetypen som sådan har eksistert i Peru siden før inkariket oppsto, bla. fra avbildinger på leirgods. Dagens hunder et muligens et resultat av krysninger mellom en eldre, nå utdødd, inkahund og iberiske podencoer som conquistadorene bragte med på sine skip.
Det sies at conquistadorene oppdaget denne hunden på sine ferder inn i Peru på begynnelsen av 1500-tallet. De ga den navnet måneblomsthund, visstnok fordi hundene bare var å se på kveldstid og i morgengry. De var ikke ute på dagtid på grunn av den sterke solen oppe i de høye fjellene.

Bruksområde

Peruviansk nakenhund er i dag først og fremst en spesiell familiehund og utstillingshund, men den har også meget gode egenskaper som vakthund.

Lynne og væremåte

Peruviansk nakenhund er en livlig, oppmerksom og svært hurtig hund. De er ofte litt sky og mistenksom overfor fremmede, men ikke fiendtlig og aldri aggressiv.
Drøfting av korn

Drøfting av korn er rensing av korn, hvor en skiller agner (støtteblad) og støv fra kornet.

Drøfting

Før drøftemaskinen og skurtreskeren kom, ble korn drøftet for håndkraft. Etter at kornet var tresket, ble kornet med agnene tømt oppi et trau. Kornet ble deretter drøftet ved at man holdt trauet med begge hender, hvor en så kaster kornet og agnene opp i luften, slik at kornet (som er tyngst) faller tilbake i drøftingen, mens agner og støv blåser bort med vinden. En annen metode som ble brukt var å sålde (sile) kornet. Man hadde da kornet i et såld, som man ristet, og de små partiklene falt dermed igjennom hullene i såldet.

Drøftetrau

I Norge ble kornet drøftet i en drøfting eller drøftetrau. Dette er et båtformet trau i tre med håndtak i hver ende. I Mellom-Europa ble kornet drøftet på store, flate eller spadeformede kurver eller brett i flettverk. Illustrasjoner fra blant annet det gamle Egypt viser at det der ble brukt skovler (brede spadeformede redskaper) for å kaste kornet opp i luften over til neste kornhaug.

I overført betydning

Aktiviteten er opphav til både uttrykket å «drøfte», og «å skille klinten fra hveten», som i utgangspuntet har sammenfallende betydning.
Europaparlamentsvalget i Litauen 2009

Europaparlamentsvalget i Litauen 2009 ble avholdt søndag 7. juni 2009. Det ble valgt 12 mandater til Europaparlamentet.
Melanesiandra

Utbredelse

Slekten er, som navnet skulle tyde på, utbredt i Melanesia (Salomonøyene inkludert Bougainville).
Beijings universitet for språk og kultur

Beijings universitet for språk og kultur (BLCU – Beijing Language and Culture University; kinesisk: 北京语言大学, pinyin: Běijīng yǔyán dàxué, kjent som 北语, Běiyǔ, er det eneste av sitt slag i Kina ved det at dets hovedoppgave er å undervise utenlandske studenter i kinesisk språk og kultur. Etterhvert har det også begynt å undervise kinesere i fremmedspråk og særlig undervist fremtidige lærere som skal undervise i kinesisk som fremmedspråk. Universitetet ble grunnlagt i 1962. Det ligger i Beijings bydistrikt Haidian.
Gabriel Scott

Biografi

Gabriel Scott ble født i Leith i Skottland, mens faren var sjømannsprest der. Han fikk fornavnene Gabriel Scott. Da Gabriel Scott Jensen debuterte som forfatter i 1894, anbefalte faren ham å ta vekk Jensen, siden Gabriel Scott ville være kortere og lettere å legge merke til.
Foreldre var Svend Holst Jensen (1846–1908) og Caroline Mathilde Schytte Jensen (1848–1935). Moren var for øvrig en kjent dikter, og det er publisert over 200 barnesanger med Caroline Schytte Jensen som tekstforfatter, hvorav nok Tre søte småbarn med øyne blå er den mest kjente.
I 1883 flyttet familien til prestegården på Høvåg mellom Lillesand og Kristiansand, men i 1887 flyttet han til Kristiansand for å studere, selv om familien bodde i Høvåg. Han gikk tre år på realskole, og et halvt år på katedralskolen (gymnaset), før han sluttet på skolen. Han hadde aldri særlig gode karakterer.
I sin senere ungdom skrev han sin første litteratur, som var en rekke dikt som ble gitt ut i lokalavisene. Samme år som han tok eksamen ved Skiensfjordens mekaniske Fagskole, 1894, debuterte han med Digte. Dette trivdes Scott med, og etter hvert skrev han flere dikt, teaterstykker, barnebøker og noen noveller.
Sent på 1890-tallet var faren sogneprest i Grimstad, og den unge dikteren bodde i Grimstad i perioder, noe som også gjenspeiles i innholdet i flere av Scotts romaner.
Scott giftet seg første gang 17. mai 1901 i Kristiania med Ellen Johansen. Ekteskapet ble oppløst i 1912. Hans første kone døde i september 1914. Han giftet seg på nytt i oktober 1915 med Dagmar Marie Jensen. Dette ekteskapet endte med skilsmisse i 1918. Scott giftet seg for tredje og siste gang samme året, 27. september 1918, med Birgit Gabrielsen (1897–1981). På denne tiden bodde han i «Maagereiret» på Tromøya utenfor Arendal, hvor han ble boene til sin død. Han var med på etableringen av Arendal Pistolklubb i 1933.

Forfatterskap

Kilden regnes som hans mest folkekjære verk, og kom ut etter første verdenskrig. Den handler om fiskeren Markus' fromhet og godsyn på livet, til tross for sterk motbør fra medmenneskene. Markus klarer å sette pris på alt i livet, om det er godt eller ikke fullt så godt, og viser barmhjertighet overfor alt og alle. I verket Norges nasjonallitteratur (1967) er den andre av Scotts fabler i livskunst utvalgt: Det gylne evangelium. De beste romanene av Scott er naturlyriske og panteistisk inspirerte.
Under psevdonymet Finn Fogg skrev Gabriel Scott sørlandsskrøner og -historier som han tidvis utla som fortalt av originalen Pider Ro. Historiene ble utgitt som egne bøker, men også inntatt som enkeltfortellinger i antologier o.l. Tre slike Pider Ro-historier kom blant annet på trykk i 1912-utgaven av årboken Humør. 
I 1998 gav Lynor ut platen Sør i skjærene – Sanger fra Gabriel Scotts kilder hvor Gabriel Scotts dikt var tonesatt av Jon Kleveland, som framførte diktene sammen med Siv Justnes.
Flere av Scotts bøker blitt utgitt på nytt det siste tiåret, blant annet i regi av Scott-selskabet.
Neoepitola barombiensis

Utseende

En liten sommerfugl (vingespenn ca. 32 millimeter) med brede, rundede vinger. Undersiden er mørkbrun, litt lysere ved vingeroten.

Levevis

Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De ser ut til alltid å leve i nærheten av kolonier av maur i slekten Crematogaster.
Disse sommerfuglene lever i skog.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kamerun, Republikken Kongo og Uganda.
Plainfield

Plainfield er en by i Hendricks County, Indiana, USA. I 2005 hadde byen 23.532 innbyggere.
Beti-pahuin-folk

Beti-pahuin-folk er en stor etnisk, bantu-talende gruppe afrikanere som er lokalisert i regnskogregionene i Kamerun, Kongo-Brazzaville, Ekvatorial-Guinea, Gabon og São Tomé og Príncipe. Selv om de adskiller seg i en rekke enkeltstående klaner, stammer og folk, har de alle en felles opprinnelse, historie og kultur. Det er to hovedgrupperinger, beti og fang, som fordeler seg i henholdsvis nord og sør av det samme folket. Det er vanskelig beregne befolkningstall grunnet nasjonale grenser og ulike kilder.
De er forsøksvis estimert til mellom 5 000 000 til 8 320 000 individer tidlig på 2000-tallet, og er den største etniske folkegruppe i Kamerun, Gabon og Ekvatorial-Guinea. Deres felles språk, som er et nigerkongo-språk, en undergruppen av bantuspråk, er innbyrdes forståelige. En del lingvister karakteriserer språket som beti-språk.
Beti-pahuin-folkene består av over 20 ulike klaner eller stammer, og er spredt over et område bestående av skoger og høydedrag som strekker seg fra Sanagaelven i nord til Ekvatorial-Guinea og de nordlige halvdelene av Gabon og Kongo i sør, og fra Atlanterhavet i vest til Djaelven i øst. Opprinnelig synes det som om beti- og fang-folkene utvandret fra øst for Sanagaelven som godt bevæpnete jordbruksfamilier til vestlige Kamerun og Gabon. Denne migreringen begynte kanskje på 1600- eller 1700-tallet. De ble presset av angrep fra fulanifolket tidlig på 1800-tallet og forflyttet seg til områder med lavere befolkningstetthet.
Blant de første europeere som kom i kontakt med beti-pahuin-folket var den fransk-amerikanske Paul Du Chaillu, som var reisende i 1856, og som deretter utga boken Voyages et aventures dans l'Afrique équatoriale i 1863. Han beskrev blant annet rykter om kannibalisme som han fikk høre om ved kysten, og disse ryktene ble opprettholdt av andre europeiske reisende som Mary Kingsley fra hennes reise i 1893-1895. Den første virkelige etnografiske redegjørelsen ble først utgitt i 1912 av Father Trilles, og som lærte seg å snakke beti-språket.
Tradisjonelt har beti-pahuin-samfunnene vært formet rundt landsbyen. Hver landsby var en befestet utpost i deres samfunn. Hver landsby er både avhengige av andre samtidig som de har en uavhengighet. Sosial organisering var basert på slektsforhold hvor arv gikk fra far til sønn. Hver landsby er styrt av en høvding som nedstammet fra den fremste slekten i landsbyen.
120-årene

-- 120 -- 121 -- 122 -- 123 -- 124 -- 125 -- 126 -- 127 -- 128 -- 129
Tiårsoversikt
Glossosomatidae

Utseende

Middelsstore, brunlige vårfluer. Vingene er smale. De to inmnerste leddene på maksillepalpene er korte og tykke. Forbeina har to sporer, mellom- og bakbeina fire.

Levevis

Glossosomatidae har gjerne larver som lever i raskflytende bekker med steinete bunn. Larvene bygger hus av småstein holdt sammen med silke, som er flate på undersiden og hvelvede på oversiden. Dette gjør det lettere for dem å holde seg fast i steiner og unngå å bli tatt av strømmen.

Utbredelse

Glossosomatidae forekommer i alle verdensdeler.
Mitch Mitchell

The Jimi Hendrix Experience

Mest berømt er han som medlem av trioen The Jimi Hendrix Experience, sammen med Jimi Hendrix (gitar) og Noel Redding (bass). Blant hans største bragder hører trommespillet på låter som «Manic Depression» og «Third Stone from the Sun». Som rockemusiker var han inspirert av Keith Moon, noe som tydelig kan høres på «All Along the Watchtower».
Mitch Mitchell spilte sammenhengende med Hendrix' fra oktober 1966 til sommeren 1969. Han deltok også sammen med Hendrix under Woodstock-festivalen i august 1969 og deretter i Hendrix' band Cry of Love i 1970. Ofte spilte Hendrix i studio kun sammen med Mitchell, og lot de andre musikerne legge på sine bidrag senere.

The Dirty Mac

11. desember 1968 spilte han sammen med John Lennon (gitar, sang), Keith Richards (bass) og Eric Clapton (gitar) på The Rolling Stones Rock and Roll Circus som supergruppen The Dirty Mac. De fremførte først «Yer Blues», og så «A Whole Lotta Yoko» med Yoko Ono (sang) og Ivry Gitlis (fiolin).

En samspilt trommis

Mitch fikk i 1970 tilbud om å spille trommer for Keith Emerson og Greg Lake, i gruppa som skulle fremstå som trioen ELP, men valgte å holde fast ved samarbeidet med Jimi Hendrix. Etter Hendrix' død var det han som sørget for å få ferdigstilt de resterende innspillingene med Hendrix, som førte til utgivelsen av Cry of Love og Rainbow Bridge. I 1972 var han session-musiker for Mike Vernon og for Muddy Waters. Samme år dannet Mitchell sammen med gitaristen April Lawton og bassisten Mike Pinera gruppen Ramatam. Disse spilte inn bare et album, men fungerte på flere konserter som oppvarmingsband for Emerson, Lake & Palmer. I 1973 opptrådte han i jammebandet Free Creek med Todd Rundgren (gitar), Delaney Bramlett, Linda Ronstadt (sang), Dr. John (piano), Keith Emerson (keyboard), Chris Wood (fløyte), og mange flere. Samspillet i New York resulterte i albumet «Music From Free Creek»

2008 Experience Hendrix

Mitch Mitchell har også spilt med Terry Reid, Jack Bruce og Jeff Beck. I de senere år levde Mitchell et tilbaketrukket og stille liv i Europa, men kom frem i lyset igjen gjennom sin deltakelse i USA-turneen 2008 Experience Hendrix sammen med musikerne Buddy Guy, Eric Johnson og Brad Whitford (fra Aerosmith).
Ifølge rapporten fra politiet i Portland døde Mitch Mitchell i 2008 av helt naturlige årsaker.
Tsjeljabinsk oblast

Historie

Regionen ble bosatt av basjkirer. De levde i århundrer under mongolsk herredømme. Vel tilhørte området siden 1500-tallet nominelt Tsar-Russland, men noen slaviske (russiske) nybyggere kom ikke i fang for alvor før tidlig på 1700-tallet. Fra 1744 til 1919 var dette del av guvernementet Orenburg. Den 27. august 1919 ble så  guvernementet Tsjeljabinsk dannet. Allerede 3. november 1923 forsvant dette atter fra kartet. Tsjeljabinsk ble da del av det nydannede og meget store Ural oblast. Den 17. januar 1934 ble oblasten oppdelt. Av en av delsene oppstod da oblastet Tsjeljabinsk. Siden man utskilte Kurgan oblast den 6. februar 1943 har oblastets grenser vært uforandrede (pr 2018).
Terinos

Utseende

Ganske store, bredvingede sommerfugler. Vingenes ytterkant er bølgete, forvingens ytterkant vanligvis litt innsvinget. Bakvingens bakhjørne er gjerne trukket ut til en kort tann. Oversidens grunnfarge er vanligvis svartbrun, og kan ha et blåaktig, metallisk skinn. Vingespissene er ofte oransje. Undersiden er nokså ensfarget brun

Levevis

Disse sommerfuglene lever gjerne i regnskog. Minst én av artene har larver på planteslekten Antidesma i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, på øyene i Indonesia og i Ny-Guinea.