Johannes av Damaskus

Kilden

Bortimot alt det vi vet om livet til Johannes av Damaskus kjenner vi fra de opptegnelser som Johannes, patriarken av Jerusalem, nedtegnet på 900-tallet. Disse opptegnelsene er den eneste kilden for biografiske detaljer, skrevet rundt 200 år etter hendelsene skjedde. Skriftene mangler detaljer fra en historisk synsvinkel og har en svulstig stil.

Barndom

Selv om Johannes vokste opp under muslimsk styre i Damaskus hadde det ingen påvirkning på hans eller hans families kristne tro eller skapte irritasjon hos muslimene som tvert imot hadde stor respekt for ham. Hans far hadde en høyere stilling under kalif Abd al Malik med ansvar for skattleggingen i Syria.
Da Johannes ble 23 år gammel søkte hans far å finne en kristen lærer som kunne gi hans sønn den beste utdannelsen som var tilgjengelig på denne tiden. Opptegnelser viser at Johannes far tilbrakte en del tid på markedsplassen og hvor han kom over flere fanger som var blitt brakt inn fra krigshandlingene ved den italienske kyst. En mann, en siciliansk munk ved navn Cosmas, viste seg å være høyt utdannet. På grunn av hans høye alder hadde han liten verdi som slave og skulle henrettes, men ble frikjøpt av Johannes’ far. Cosmas ble læreren som sørget for sønnen gjorde store framskritt, særlig innenfor musikk, astronomi og teologi. I henhold til hans biografer var Johannes snart likeverdig med Diophantus i algebra og Euklides i geometri.

Etterfølger som øverste skattelegger

Til tross for Johannes’ kristne bakgrunn holdt hans familie et betydningsfullt nedarvet offentlig kontor ved hoffet til de muslimske styrerne i Damaskus, Umayyadene. Da hans far døde etterfulgte Johannes i sin fars stilling; han ble utpekt som protosymbullus, eller som øverste skattelegger av Damaskus. Det var i løpet av denne tiden at den kristne ikonoklasmen, en politisk-religiøs bevegelse som forbød religiøse bilder og [Ikon (kristendom)|[ikon]]er, oppsto og fikk aksept ved det bysantinske hoffet.

Straffet

Ettersom keiser Leo III ikke kunne straffe skribenten direkte fikk han tak i et manuskript som var skrevet og signert av Johannes av Damaskus. Keiseren var infam nok til å bruke dette for å forfalske et brev som påsto at det var skrevet av Johannes og adressert til keiseren hvor han tilbød å forråde byen Damaskus. Da det forfalskede brevet kom de muslimske herskerne for øye ble Johannes tiltalt for forræderi. Til tross for at han sverget sin uskyldig og ba for seg avslo kalifen hans bønn, avsatte han fra hans stilling, og ga ordre til at hans høyre hånd, den som han benyttet som skribent, til å bli kappet av ved håndleddet.
Ifølge hans biograf ble hånden senere mirakuløst restaurert etter intense bønner ved ikonet av jomfru Maria. Ved dette ble etter sigende kalifen overbevist om hans uskyld og tilbød å gjeninnsette ham ved hans tidligere stilling. Johannes avslo for å kunne trekke seg tilbake til Mar Saba-klosteret i nærheten av Jerusalem hvor han fortsatte sin skribentvirksomhet.

Som skribent

Han skrev en rekke religiøse kommentarer, hymner og apologiske artikler, inkludert Octoechos (kirkens tjenestebok med åtte toner) og Den eksakte eksposisjon av den ortodokse tro, som var et sammendrag av de dogmatiske skriftene fra de første kirkefedre. 
To av hans salmer blir fortsatt sunget under den engelske påsken; Come ye faithful, raise the strain og The Day of Resurrection, Earth, tell it out broad! Enda flere blir fortsatt sunget i østlige kirken.
William Dalrymple skriver i reiseskildringen I skyggen av Bysants (Oslo, 2000) at Erkjennelsens kilde er «sannsynligvis det mest elegante og encyklopediske verk om teologi som er blitt produsert i hele kristenheten før Thomas Aquinas. Aquinas trakk i virkeligheten store veksler på Johannes’ teologi og skrev at han leste et par sider i Johannes fra Damaskus’ verk hver dag i hele sitt voksne liv.»

Hans siste dager

Johannes av Damaskus døde i 749 som en hellig far av kirken, og er nå anerkjent som en helgen. Han blir noen ganger kalt for den siste av de første kirkefedre. I 1883 ble han erklært som kirkelærer av Den hellige stol i Roma.