google/wiki40b huggingface dataset:
Polynesiere

Polynesiere er folkegrupper som taler polynesiske språk. De befolker øyer i det sentrale Stillehavet i et område med utstrekning fra Hawaii i nord, til Påskeøya i sørøst og New Zealand i sørvest. Området kalles «den polynesiske triangel».
Polynesierne er etterkommere etter folk tilhørende lapita-kulturen på Tonga og Samoa. Fra det første årtusen spredte polynesierne seg fra Samoa og østover til øygruppene Cookøyene, Marquesasøyene, Selskapsøyene, Tuamotuøyene, Australøyene, Pitcairnøyene og Påskeøya, nordøstover til Hawaii og sørvestover til New Zealand, Kermadecøyene, Chathamøyene og Norfolkøya.
Migrasjonsprossesen, når de ulike øygruppene ble bosatt og i hvilken rekkefølge, er et omdiskutert tema. Arkeologiske funn og lingvistiske analyser kan gi ulike resultater. I Aschehougs verdenshistorie fra 1999 oppgis polynesiernes ankomst til Samoa å ha funnet sted for 3000 år siden, mens de sies å ha nådd Hawaii og Påskeøya omkring år 400 og New Zealand omkring år 800. Nyere arkeologisk forskning anser at spredningen fant sted senere enn det man før har ment, mellom 950 og 1150. Analyser av språkene tyder på at Marquesasøyene ble bosatt først, omkring år 900, deretter Selskapsøyene og Hawaii omkring år 1000. En metaanalyse av arkeologiske radiokarbondata publisert i 2011 satte ekspansjonen til øyene øst i Polynesia til mellom 1025 og 1120 for Selskapsøyene og mellom 1190 og 1290 for de øvrige øygruppene, inkludert New Zealand.
Søtpotetens utbredelse viser at polynesierne på et tidspunkt før europeernes ankomst har vært i kontakt med Sør-Amerika.
I tillegg til kjerneområdet i «den polynesiske triangel», finnes det også polynesiske befolkningsgrupper på spredte øyer i Melanesia og Mikronesia. Det gjelder enkeltøyer i Mikronesiaføderasjonen, Papua Ny-Guinea, Salomonøyene, Vanuatu og Ny-Caledonia.
Asthmatic Kitty Records

Asthmatic Kitty Records er et uavhengig amerikansk plateselskap som ble stiftet i 1999. Det ble startet i Holland, Michigan, for å gi ut musikken til folk derfra, men nå har plateselskapet spredd seg til Lander, Wyoming, Indianapolis, Indiana og New York. Selskapet gir ut plater av blant annet Bunky, Castanets, Half-handed Cloud, Liz Janes og Sufjan Stevens.
Pebble Beach Golf Links

Pebble Beach Golf Links er en golfbane i Pebble Beach, California, tegnet av Jack Neville og Douglas Grant. Banen åpnet 22. februar 1919. Jack Nicklaus foretok en del ombygninger før US Open i 1992, blant annet på 4., 5. og 7. green, og et helt nytt 5. hull i 1998.
Pebble Beach er av mange ansett som en av verdens vakreste golfbaner. Den ligger på til dels høye klipper langs kysten mot Stillehavet og har spektakulær utsikt over havet. I 2001 ble den som første offentlige bane kåret til No.1 Golf Course in America av Golf Digest. (Offentlig bane betyr i denne sammenheng at den er åpen for almenheten, ikke at den er i offentlig eie.) Prisene er blant de høyeste i verden; i 2005 er greenfee 425 dollar pluss 25 dollar for golfbil.
Natholmen

Natholmen eller Nattholmen er en øy i Sandefjord kommune, i luftlinje 6 km øst for sentrum og like sør for halvøya Årø. Arealet er ca. 0,22 km². Øya er bebygd og har privat veiforbindelse over en smal bru.
På Natholmen ligger Knattholmen leirsted og kystleirskole, som eies og drives av Norges KFUK-KFUM.
Eurypterider

Fossiler

Blant de flotteste fossilene man har funnet i Norge er en godt bevart, cirka 428 millioner år gammel og drøyt 70 cm lang sjøskorpion som professor Johan Kiær fant i et lag av downtonsk sandstein på Rudstangen ved Kroksund i Hole på Ringerike i 1911. Den fikk det vitenskapelige navnet Mixopterus kiaeri og er således oppkalt etter professor Kiær.
Ole Selnæs

Karriere

Selnæs ble født i Trondheim, men startet sin fotballkarriere i Skjetten SK der hans far, Ivar Selnæs, var hovedtrener. Familien flyttet tilbake til Trondheim, og Selnæs fortsatte med fotballen for Sverresborg IF. Da Selnæs kom til Rosenborg fra Sverresborg i 2009, markerte guttespilleren seg med en meget presis venstrefot. Han utviklet et god overblikk for spillet og fikk etterhvert kombinert egenskapene sine veldig bra som defensiv midtbanespiller. 
I 2011 var Selnæs svært involvert i Rosenborgs U19-lag som vant norgesmesterskapet. og kom på tredjeplass i deres gruppe i NextGen-Serien. Selv om Selnæs fremdeles var svært ukjent utenfor klubben, ble han raskt en godt integrert rolle på førstelaget i 2012-sesongen. 
I 2011 gikk utviklingen kraftig opp for Selnæs som fikk mange kamper i andredivisjon. Han kom også med i kamptroppen i Tippeligaen ved noen anledninger. Vinteren før 2012-sesongen trente han ikke bare fast med A-laget, men han fikk også mye spilletid i treningskampene og imponerte nok til at Erik Hoftun sto klar med en A-lagskontrakt idet serien ble sparket i gang.
25. mars 2012 ble Ole Selnæs A-lagsspiller i Rosenborg. Han hadde spillertrøye 20.
Selnæs debuterte som målscorer i Tippeligaen 16. september 2012, da han satte et frispark to minutter på overtid mot Vålerenga.

Landslaget

Selnæs ble første gang tatt ut på A-landslaget 25. august 2015. 24. mars 2016 fikk han sin første landskamp for Norge mot Estland.
5. oktober 2017 scoret han sitt første landslagsmål for Norge mot San Marino.
Marika Teini

Karrière

Teini fikk sitt internasjonale gjennombrudd i 2016. I mai tok hun to medaljer i EM i orientering i tsjekkiske Jeseník. Først tok hun bronse på mellomdistanse, kun slått av Tove Alexandersson og Judith Wyder. Hun avsluttet mesterskapet med å ta gull for Finland på stafetten. Hun løp andre etappe for de finske europamestrene. Laget besto ellers av Sari Anttonen og Merja Rantanen. I VM i Strömstad-Tanum i Sverige tok det samme laget VM-bronse i stafett. 
9. mai 2018 ble hun europamester individuelt etter å ha vunnet mellomdistansen i EM i orientering 2018 i sveitsiske Ticino.
Konkordieboken

Konkordieboken eller Concordia (1580) er den historisk læremessige standard til den lutherske kirke, bestående av ti trosmessige dokumenter anerkjent som autorative innen lutheranismen siden 1600-tallet. Den har blitt kategorisert som en kanon eller corpus doctrinæ samlet av Jakob Andreae og Martin Chemnitz. Den ble utgitt på tysk den 25. juni, 1580 i Dresden, femti år etter dagen for fremleggelsen av Den augsburgske bekjennelse til Keiser Karl V på Riksdagen i Worms. Den autorative latinske utgave ble utgitt i 1584 i Leipzig.

Trykte utgaver på norsk

I 1862 utgav Carl Paul Caspari og Gisle Johnson den første norske oversettelse av Konkordieboken, som kom i nytt opplag 1866, og senere i flere opptrykk.
I 1866 er en utgave av Caspari og Johnsons norske oversettelse med noen rettelser og historisk-teologisk innledning trykket i Madison i USA av Lisbons Forlagsforening etter initiativ av den norske presten Christian Mathias Hvistendahl ved den kjente Muskegokirken (hjemmeside her) i Wisconsin. I 1892 ble den norske utgaven trykket og utgitt i Decorah, Iowa, og i forbindelse med de lærestridigheter som pågikk blant lutheranerne i USA på siste halvdel av 1800-tallet bidro den til at mange norske utvandrere fulgte holdningene til den tyske Missourisynoden på basis av Konkordieboken.
I 1957 utgav Dr. Philos Olav Valen-Sendstad sin spesielle utgave av Konkordieboken kalt "Dogmatikk for legmenn". Denne utgaven gjengav ikke skriftene fortløpende, men ut fra hovedtema.
I 1985 kom en ny norsk oversettelse under ledelse av Jens Olav Mæland. Bidragsytere var: Arthur Berg, Arve Brunvoll, Tormod Engeslviken, Gunnar Heiene, Oddvar Johan Jensen og Carl Fredrik Wisløff.
Beginerhusene i Kortrijk

Historikk

Husene lå mellom grevens residens, bymurene og Sint-Maarten-kirkegården ikke langt fra «Vår Frue av Pameles» kirke. De har flere ganger blitt redusert til ruiner, rundt gyldne sporer-slaget i 1302, etter slaget ved Westrozebeke i 1382 og av franskmennene i 1684. Huset med den doble trappegavlen ble bygget i 1649 og var bosted for beginernes «priorinne» (grootjuffrouw). Det er nå innredet til museum. Beginerhusenes kapell ble oppført i 1464 og var opprinnelig gotisk men ble ombygget i det 18. århundre.
Sepsis

Alvorlighetsgrad

Sepsis utgjør 1% av alle sykehusinnleggelser, og dødeligheten av septisk sjokk er omkring 13%.
For omtrent hver fjerde pasient med sepsis utvikler tilstanden seg til å bli alvorlig. Sepsispasienter bør derfor behandles ved en sykehusavdeling som har erfaring med å behandle og overvåke kritisk syke pasienter med organsvikt, for eksempel en indremedisinsk avdeling, eller en intensiv- eller overvåkningsenhet. Dersom pasienten har redusert immunforsvar eller på annet måte svekket motstand mot bakterieinfeksjoner, vil faren for sepsis øke.

Molekylære mekanismer

Bakterieprodukter (endoksiner eller eksotoksiner) kan binde seg til CD14-molekylet på makrofagene og aktivere dem kraftig slik at cytokinproduksjonen øker. TNF (tumor necrosis factor), IL1, IL6 og IL8 er eksempler på cytokiner som frigjøres av makrofagene og som bidrar til symptomsbildet.
TNF, IL6 og IL8 bidrar ofte til feber ved å endre termostaten i hjernestammen ved hjelp av prostaglandiner. IL8 er kjemokiner som trekker enda flere hvite blodlegemer (leukocytter) til skadestedet, slik at enda flere cytokiner frigjøres.

Behandlingsvalg

Behandlingen mot sepsis må tilpasses den enkelte pasientens tilstand. Man legger et større antall laboratorieverdier til grunn for valget av behandling i hvert konkrete tilfelle.

Antibiotika

Pasienten får intravenøst antibiotika, ofte inntil tre forskjellige antibiotika samtidig. Når bakteriene i blodet har blitt identifisert kan det bli aktuelt å gi pasienten et annet antibiotikum enn det eller de som behandlingen startet med.
Skittenelv

Skittenelv (nordsamisk: Baikajohka) er ei bygd i Tromsø kommune. Den ligger på sørsida av Grøtsundet, rundt 25 kilometer nordøst for Tromsø sentrum. Bebyggelsen i bygda ligger på begge sider av Skittenelvas munning. Fylkesvei 53 passerer gjennom bygda. Skittenelv grunnkrets, som også omfatter Vågnes og Snarby, hadde 342 innbyggere i 2015.
Perseverano

Transport

Ruta 55/R-55 forbinder Perseverano med Colonia og Río Negro (nord).
Soldier Settlement Scheme

Soldier Settlement Scheme viser til flere nybrottsbosettninger organisert av delstatsmyndigheter i Australia for hjemvendte veteraner etter første verdenskrig og andre verdenskrig.
Ekōttarāgama

Ekōttarāgama (sanskrit, kinesisk: 增壹阿含經, pinyin: zēngyī-ahánjīng), ordrett «nummererte foredrag», er en tidlig indisk buddhistisk tekst som bare er bevart i en kinesisk oversettelse. Navnet refererer til tekstens organisatoriske prinsipp. Den er en av fire agamaer i den kinesiske buddhistiske kanon.
Tekstens tilhørighet har vært omdiskutert. Både Sarvāstivāda og Mahasanghika har vært foreslått. Teksten inneholder også regler for munker som bare samsvarer med Mahāsāṃghika.
I Theravadaskolens palikanon tilsvarer den Anguttaranikaya eller den fjerde tekstsamlingen i Sutta pitaka.
Shanghaiskolen

Shanghaiskolen (kinesisk: 海上画派, pinyin: Hǎishàng huàpài) er en stilretning innen kinesisk kunst som utsprang i siste halvdel av 1800-tallet og var sentrert om Shanghai i Kina.
Stilretningen representerer det første markante brudd med mange hundre års tradisjonell kunst, særlig ved at det legges mindre vekt på symboltunge stilelementer og mer på maleriets eget visuelle uttrykk.
Shanghaiskolen markerte seg ved overdrivelser i form og sterke, klare farger.
I og med at vestlig malerkunst fikk sterkt nedslag i Kina omtrent på samme tid, og tiltrakk seg større interesse blant både kunstere og publikum (og kunstkjøpere), ble ikke Shanghaiskolen særlig dominerende innen malerkunsten i landet.
Blant mer kjente malere innen Shanghaiskolen kan nevnes Wu Changshuo, Zhao Zhiqian, Wang Zhen og Ren Yi.
So Long Circus

Historie

I 2007 var bandets vokalist, Bent Andreas Lundby, en av semifinalistene i Idol. I etterkant av deltakelsen startet han coverbandet «Bent Andreas Lundby & The Ultimate Collection», hvor Johan Petersen-Øverleir (gitar) og Øyvind Sundlisæter (trommer) var faste medlemmer. 
Etter et drøyt år som coverband, og med Hallvard Gaardløs inn som nytt fast medlem på bass, begynte bandet å skrive egen musikk. So Long Circus ble navnet på den nye besetningen, og bandet spilte inn sine første låter, Pretty Baby og You're On, våren 2010. Innspillingen ble gjort i Eastlake Studio på Eina, med Jon Anders Narum som studioteknikker, og Didrik Lund på orgel. 
I 2013 ble Per Andreas Windingstad nytt fast medlem på bass, og i 2015 ble Ruben Gilje nytt fast medlem på tangenter. 
I oktober 2015 annonserte So Long Circus på sine nettsider at de er tilbake i studio for å gjøre en ny innspilling med utgivelse 2016. Denne gangen i Velvet Recording, med Christer Krogh som produsent.
Mimofalsoropica

Utbredelse

Arten lever i Queensland.
Siddisprisen

Siddisprisen er en pris som deles ut av Stavanger Journalistlag. I henhold til vedtektene  skal prisen deles ut til en person, gruppe eller organisasjon i Stavanger eller Sør-Rogaland som på en særskilt måte har bidratt til å skape en åpenhet og/eller debatt. Prisen ble opprettet i 1968, og første prisvinner ble Thorolf Smedvig.
Fei Mu

Liv og virke

Han gikk på en fransk skole i Beijing og arbeidet så som bokfører for et gruveselskap i provinsen Hebei. Ved siden av sin fransk fra skolegangen lærte Fei seg engelsk, tysk, russisk og italiensk. Han skrev filmanmeldelser for en rekke aviser og tidsskrifter i Beijing, og ble så sjefredaktør for North China Film Company i 1930. Han var også medutgiver, sammen med Zhu Shilin, et filmmagasin ved navn Hollywood (Haolaiwu). 
Fei flyttet til Shanghai i 1932 der filmstudiet Lianhua hadde tilbudt ham jobb. Hans første film, «Idag forsvunnet», kom i 1933 og ble svært godt mottatt av kritikerne. Filmen er gått tapt, det er ikke funnet noen kopier av den i filmarkivene.
I 1935 redigerte Fei Mu sammen med Luo Mingyou Tian lun (Song of China), som priste tradisjonelle kinesiske familieverdier og var ment å skulle støtte opp om Chiang Kai-sheks «Nytt liv-bevegelse». En forkortet versjon av filmen ble også distribuert i USA. I 1936 tematiserte Fei det fryktet tilstundende japanske angrep på Kina i Lang shan die xue ji (Blood on Wolf Mountain).
Med de østerrikske emigrantene Jakob og Luise Fleck skapte han i 1941 filmen Söhne und Töchter der Welt. Det er den eneste tyskspråklige kinesiske film som er blitt laget (2012), og var før grunnleggelsen av Folkerepublikken Kina det eneste samarbeidsprosjekt mellom kinesiske og utenlandske filmkunstnere.
Etter annen verdenskrig grunnla han filmselskapet Longma sammen med Zhu Shilin.
Fei Mus mest berømte film er «Vår i en liten by» (Xiaocheng zhi chun), et drama fra 1948 etter en novelle med samme navn av Li Tianji. Filmen er en kunstfilm om et trekantforhold, og er blitt sammenlignet som en kinesisk ekvivalent til Citizen Kane (av Orson Welles, 1941).
I 1948 regisserte han også Kinas første fargefilm, Shengsi hen, med Mei Lanfang i hovedrollen; filmen tematiserte blant annet Pekingoperaen. Hans filmer ble ikke vist i Folkerepublikken Kina etter kommunistenes maktovertakelse i 1949, og hans navn var temmelig bortglemt innen nyutgaver av hans filmer begynte å bli vist i 1980-årene. En nyinnspilling av «Vår i en liten by» ble foretatt av Tian Zhuangzhuang i 2002.
Starmarket

Starmarket er et post-hardcore-band fra Piteå i Sverige. Bandet gav ut flere kritikerroste album på 1990-tallet i Sverige og turnerte store deler av Europa. Mye av musikken ble også gitt ut på det amerikanske indie-plateselskapet Deep Elm.
Gunnar Fougner

Andre verdenskrig

Fougner forlot Norge ombord på MK «Traust» som gikk ut ifra Utvær i Solund i juli 1940. Sammen med han var også Ruben Langmo som returnerte til Shetland etter sabotasjeoppdrag i Norge. I Storbritannia ble han rekruttert til en norsk gruppe med spesialsoldater. Da Kompani Linge ble startet ble han med der. Fram til 1942 utførte Fougner flere turer til Norge i oppdrag for SOE, blant annet til Nord-Norge.   Senere var han med i Shetlandsgjengen, som fraktet flyktninger og motstandsmenn fra Norge til Shetland og agenter og forsyninger andre vegen.
I 1943 var Fougner med på å danne en filmgruppe for det norske pressekontoret i Sverige.
Under frigjøringen var han med som fotograf i en gruppe ledet av major Leiv Kreyberg i Forsvarets sanitet, som ledet frigjøringen av de allierte krigsfangene i Nord-Norge . Gunvor Galtung Haavik var også med i gruppen som tolk. Bilder som ble brukt i pressen av Gunvor Galtung Haaviks arbeide som tolk i fangeleirene i forbindelse med rettssaken mot henne var tatt av Fougner.

Etter krigen

Fougner flyttet til Lillehammer og startet i 1953 arkitektkontor sammen med Einar Myklebust.
Klippe du som brast for meg

«Klippe du som brast for meg» eller «Klippe du som brast» (engelsk: Rock of Ages) er en populær kristen hymne av pastor Augustus Montague Toplady. Den ble skrevet i 1763 og først publisert i The Gospel Magazine i 1776.

Anvendelser

Hymnen var én av favorittene til Prins Albert, som bad om at den måtte spilles på hans dødsleie, noe også sydstatsgeneralen J.E.B. Stuart gjorde. Den ble også spilt i begravelsen til William Ewart Gladstone.
I sin bok Hymn That Have Helped fortalte W.T. Stead «da the SS London gikk ned i Biscayabukten 11. januar 1866 var den siste tingen som den siste mannen hørte, mens båten forlot det undergangdømte fartøyet, stemmene til passasjerene som sang «Rock of Ages»».
Hymnen blir betraktet som én av de Great Four Anglican Hymns fra 1800-tallet. Johannes Maas, en leder for Worldwide Faith Movement, kommenterer om denne hymnen: «Ordene i denne hymnen er blant de mest dypsindige, inspirerende, oppmuntrende, hellige, fromme og dyrebare ordene som har blitt skrevet».

Oversettelser

Hymnen forekommer på andre språk, på tysk (som «Fels der Ewigkeit») og svensk (som «Klippa, du som brast för mig»). Det finnes også oversettelser på latin av William Ewart Gladstone som «Jesus, pro mer perforatius» samt av den kanadiske språkforskeren Silas Tertius Rand som «Rupes saecolurum te». Etter å ha lest denne versjonen skrev Gladstone til Rand: «Jeg innrømmer med en gang at Deres versjon var mer nøyaktig enn min».
Kinas kommunistpartis 18. sentralkomité

Kinas kommunistpartis 18. sentralkomité (kinesisk: 中国共产党第十八届中央委员会委员列表)  skal ha sesjoner fra 2012 til 2017. 
Det valgte Det kinesiske kommunistpartis 18. politbyrå den 15. november 2012.
Bill Williams

Karriere

Williams ble født i Brooklyn, New York av tyske immigrantforeldre. Han gikk på Pratt Institute, kalte seg selv William H. Katt, og ble professonell svømmer, opptrådte i undervanns show. Han fikk en rolle som teatervakt i King Kong (1933). Han deltok i United States Army under andre verdenskrig,  men sendt hjem før krigen var over, på grunn av konflikt med sine overordnede og ble skuespiller. Hans debut var i The Blue Room i 1944, hvor han brukte kunstnernavnet Bill Williams. Hans første rolle var mot Susan Hayward i Deadline at Dawn (1946) som gjorde ham kjent
Williams hadde opptrådt i ti filmer før han fikk hovedrollen i  The Adventures of Kit Carson, som gikk over 104 episoder. Etter at serien sluttet var Williams glans som stjerne raskt visket ut. Den ble kort nevnt i1957 da han spilte mot Betty White i TVs  Date with the Angels. Williams spilte Federal agent Martin Flaherty i The Scarface Mob (1959), forgjengeren for ABCs. The Untouchables. I serien gikk likevel rollen til Jerry Paris. i 1958 fikk ikke  Williams hovedrollen i Sea Hunt fordi det ble antatt at etundervanns show ikke ville komme bra ut på fjernsyn. Lloyd Bridges aksepterte, og det viste seg å bli en hit. Williams spilte så en tidligere Navy froskemann i Assignment: Underwater, som gikk bare en sesong. Han spilte varierte roller. i Perry Mason, hvor hans kone Barbara Hale spilte mot Raymond Burr som hans  sekretær, Della Street. In the 1962 episode, "The Case of the Crippled Cougar," han spilte den tiltalte Mike Preston. I 1963 spilte han drapsofferet Floyd Grant i "The Case of the Bluffing Blast." I1965 spilte han morderen Charles Shaw i "The Case of the Murderous Mermaid," og morderen Burt Payne i "The Case of the 12th Wildcat". Williams opptrådte igjen i siste episode av Ironside sammen med sønn, og igjen med Raymond Burr. Han hadde også gjesteopptreden på TV og i lavbudsjett science fiction filmer frem til sin pensjonering tidlig på 1980-tallet.

Personlig liv

Williams giftet seg med skuespillerinnen Barbara Hale i 1946. De hadde møtt hverandre under innspillingen av West of the Pecos og fikk to døtre,Jodi og Juanita, og en sønn, skuespilleren, William Katt.
Williams døde av svulst på hjernen, 77 år gammel i 1992.
For sitt bidrag til fjernsynsindustien fikk Bill Williams en stjerne i Hollywood Walk of Fame.
Sande Sportsklubb

Sande Sportsklubb er dannet ved sammenslåing av IL Vinn og Selvik IF i 2007. Den nye klubben bruker stiftelsedatoen til den eldste klubben; 26. januar 1918.
Sande SK har grupper innen flere idrettsgrener, som allidrett, fotball, judo, orientering, ski, sykkel, team sande, turn og tennis. 
Klubben har et idrettsanlegg i Dyegata i Sande, bestående av blant annet et klubbhus og to gressbaner. Et idrettsanlegg på Lersbrygga (Nordre Vestfold Idrettspark) bestående av klubbhus, en gressbane, en grusbane og to tennisbaner. Klubben har en lysløype ved Sandehallen og en lysløype på Lersbryggen. Videre et eldre forsamlingshus på Kverntangen, hvor det blant mye annet er bingo hver torsdag. Denne bingoen påstås å være Norges eldste og har blitt drevet av medlemmer kontinuerlig siden 1968. Klubben har i dag (jan. 2009) cirka 900 medlemmer.
Skipper Worse (TV-serie)

1. episode

Den trauste og livsbejaende kaptein Worse returnerer hjem til Stavanger fra langfart i 1840-årene. Han full av håp og forventninger, men møtes av et samfunn med motsetninger, forskjellige livssyn og sterke økonomiske interesser.

2. episode

Kaptein Worse er en viktig mann for rederiet C.F. Garman. Han har i tillegg kapital og det har rederiet sterkt behov for. Å låne bort penger er utelukket. Worse blir i stedet kompanjong i det tradisjonsrike rederiet.

3. episode

Stavanger i 1840-årene byr på mange og forskjellige maktkonstellasjoner. I teten for én av dem står madam Torvestad, som er en ledende haugianer. Hun vegrer seg ikke for å anvende sine nærmeste i sitt maktspill.

4. episode

Maktspillet til madam Torvestad tilspisser seg, noe som får dramatiske følger for hennes døtre. Samtidig blir den tidligere så livsglade kaptein Worse stadig tettere viklet inn i et nett, spunnet av andre.

5. episode

Den aldrende skipper Worse er ikke lenger den mannen som med styrke erobret verdenshavene. Renkespillet til madam Torvestad truer flere enn skipperen.

Syn

Jo Ørjasæter skrev i boka Fjernsynsteatret : til glede og forargelse at «mye av Kiellands brodd og underfundighet manglet». Han skrev videre at «Lasse Kolstad var en frodig og kraftfull Skipper Worse» og at også andre roller, som madam Torvestad, Sara og emmisær Fennefos, fikk «sterke tolkninger av Ragnhild Michelsen, Inger Lise Westby og Arne Aas». Ørjasæter påpekte også at Rolf Berntzens miljø- og tidsekte konsul Garmann var en «nyanserikt utformet skikkelse».