google/wiki40b huggingface dataset:
Ramanspredning

Ramanspredning er uelastisk spredning av lys fra interaksjon med de  elektroniske, magnetiske og vibrasjonelle eksitasjoner i materie.
Det mest typiske tilfellet av ramanspredning er når et foton spres mot et molekyl, og i prosessen taper en gitt mengde energi gjennom å eksitere molekylets spesifikke vibrasjonstilstand. Uelastisk spredning av lys (fotoner) kan skje fra molekyler i gass- eller væskefase, men også fra materialer i faststoff. I prosessen må fotonets energi enten forbli uendret (rayleighspredning), avta som følge av at materiet eksiteres (stokesspredning) eller øke som følge av at materiet deeksiteres (anti-stokesspredning). Stokes- og anti-stokesspredning betraktes begge som ramanspredninger. De eksitasjonene som fotonet vekselvirker med er ofte vibrasjoner, men de kan også være magnetiske eller elektroniske av natur. Ramanspredning er derfor et svært allsidig spektroskopisk verktøy, og benyttes innen flere disipliner som fysikk og kjemi.
Ramaneffekten er oppkalt etter oppdageren Chandrasekhara Venkata Raman, som ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1930 for sitt arbeid med å beskrive uelastisk spredning av lys. Uavhengig av Raman demonstrerte Landsberg og Mandelstam eksistensen av uelastisk lysspredning omtrent samtidig. Raman rakk å publisere sine resultater kun uker før sine konkurrenter, noe som er grunnen til at effekten bærer hans navn, og at han ble belønnet med Nobelprisen. Det interessant i sammenhengen at eksistensen av effekten hadde blitt vist teoretisk av A. Smekal et antall år før det eksperimentelle beviset.
Meteoritt

En meteoritt (gresk: μετέωρος, metéōros) er en meteoroide som har falt ned på jorden gjennom atmosfæren som en meteor. Hastigheten er gjerne 25–30 km/s, men inntil 72 km/s (260 000 km/t) er beregnet. Den høye hastigheten skaper stor friksjon som får de fleste meteorer til å brenne opp i atmosfæren før de når jorden, bare meget store eller svært små fragmenter når ned til jordkloden. Man antar at de fleste meteoritter er fragmenter fra kollisjoner mellom større asteroider i asteroidebeltet mellom banene til Mars og Jupiter. Meteoritter består som oftest av silikatmineraler (95 %) og ulike jern-nikkel-legeringer eller kombinasjoner av disse. Når en meteor av tilstrekkelig størrelse treffer landjorden, dannes et krater. Man kjenner til mer enn 800 meteoritter som har slått ned på jorda, og i disse er det funnet mer enn 90 ulike mineraler – mange ukjente på jordkloden.

Bakgrunn

Meteoritter gir svært viktig informasjon om solsystemets utvikling fordi bergartene i de vanligste meteorittene, kondrittene, ikke har blitt omdannet slik som alt steinmateriale på jorda har og antakelig oppstod ved svært rask størkning tidlig i universets historie. Jernmeteorittene, jern-stein-meteorittene og akondrittene derimot, har gjennomgått faseendringer av materiale, og har gjennomgått blanding, breksje-dannelse eller annen deformering da de ble fragmentert under kollisjoner i asteroidebeltet.
Man antar at enkelte meteoritter kommer fra månen eller andre planeter, og at SNC-akontrittene stammer fra Mars. Der meteoritter har slått ned i Norge, er det vanlig å finne ulike former av leirskifer og breksje-bergarter. Selve bergartene i meteorittene er oftest ikke vesensforskjellige fra de vi finner på jorda, men kan være svært forskjellige fra de som ellers finnes i det lokale området hvor meteoritten faller ned. Dette gir ofte grunnlaget for å identifisere bergarten som meteorisk.
Det er kjent at meteoritt-nedslag kan virvle opp store mengder støv og aske, som i visse tilfeller kan legge seg i atmosfæren og medføre redusert innstråling fra sola. Det antas at hendelsen som utryddet dinosaurene for om lag 65 millioner år siden kan ha vært forårsaket av meteorittnedslaget som dannet Chicxulubkrateret utenfor Yucatánhalvøya i Mexico, mens det såkalte klimasjokket i 535–536 antakelig ble forårsaket av en meteoritt eller et vulkanutbrudd.
Marine Support Unit

Marine Support Unit (MSU), tidligere kalt Marine Police, er en britisk politienhet som ble opprettet i Wapping i London i 1798, og som siden 1899 har vært en enhet innen Metropolitan Police Service. Styrken ble en mal for utviklingen av politiet i Storbritannia på begynnelse av det 19. århundre, og regnes av mange som den første virkelige politistyrke i moderne forstand i landet.

Historie

Styrken ble grunnlagt av magistraten Patrick Colquhon og Master Mariner John Harriott for å bekjempe tyveri, plyndring og korrupsjon i Port of London. Den første årlige budsjettet på 5 000 pund ble dekket av Exchequer (920 pund) og West India Merchants and Planters Company (4 020 pund).  
Marine Police leide lokaler der Wapping politistasjon senere ble bygget. Det ble utnevnt en Superintendent of Ship Constables og fem konstabler, kalt Surveyors, som patruljerte på Themsen. De hadde også egne roere som fraktet konstablene i åpne båter. I tillegg var det fire konstabler som besøkte skip som lå til kai samt skipskonstabler som ble betalt av skipenes eiere og som overvåket havnearbeiderne. På kaiene var det en konstabel, Surveyor of Quays med to assistenter og 30 politivektere som overvåket last som var lagret der.
I 1829 ble Metropolitan Police Force opprettet. Marine Police hadde da tre stasjoner, i Wapping, Waterloo og Blackwall, og femten båter. I 1899 ble de to styrkene slått sammen, og Marine Police ble Thames Division. Dette navnet ble beholdt helt til 2001.

I 2000-årene

Enheten har fortsatt sitt hovedkvarter i Wapping, nær Tower Bridge. Den hovedoppgaver er å overvåke Themsen og området langs elven, og å bistå andre enheter i Metropolitan Police Service når de har behov for MSUs spesielle ekspertise. De jobber også i nært samarbeid med andre myndigheter, som Port of London Authority, Kent and Essex Police, Special Branch, tollvesenet, immigrasjonsmyndigheter, London Coastguard, RNLI, brannvesenet og helsemyndigheter.
MSU dekker en strekning på omkring 60 km langs Themsen, men opererer om nødvendig også utenfor dette området.
CompuServe

CompuServe var den første kommersielle onlinetjenesten i USA. Den dominerte bransjen på 1980-tallet og forble en hovedaktør gjennom midten av 1990-tallet, da den etterhvert ble tilsidesatt gjennom fremgangen til tjenester som America Online (AOL) med månedsabonnement snarere enn gebyr per time. Etter AOLs oppkjøp av CompuServes informasjonstjenestedivisjon, har Compuserve fungert som en onlinetjeneste og internettleverandør (ISP). Den opprinnelige CompuServe Informasjon Service, som senere ble døpt om til CompuServe Classic, ble stengt 1. juli 2009. Den nyere versjonen av den tjenesten, CompuServe 2000, fortsetter stadig å fungere.
Voss-Stalheim-Gudvangen Automobillag

A/S Voss-Stalheim-Gudvangen Automobillag (VSG) var et rutebilselskap som ble etablert i 1911 med hovedsete i Voss.

Tidlig fase

Selskapet var en sammenslutning av flere lokale rutebilselskaper og rutebileiere. Ved oppstarten hadde selskapet bilruter Voss-Stalheim, Voss-Granvin og Voss-Ulvik. Det var først og fremst turistkjøring om sommersesongen som var grunnlaget for selskapet i tidlig fase. Vinterkjøring tok først til på 1920-tallet.
Andre verdenskrig kom til å svekke selskapet sterkt. Under krigshandlingene i 1940 ble alle de 25 vognene selskapet hadde ødelagt. Selskapets arkiv ble også ødelagt i brannen i 1940. Trass i dette maktet selskapet å skaffe tre busser til å drive ruter under krigen.

Oppbygging etter krigen

I 1954 hadde selskapet 18 vogner i bruk, og 18 sjåfører i tjeneste. I tillegg var det tre personer i administrasjon og en fast verkstedmedarbeider.

Det var nå ruter Voss-Stalheim-Gudvangen, Voss-Rong, Voss-Ulvik, Voss-Eimstad og Voss-Myrkdalen.

I 1950 hadde selskapet fått bygd et sentralanlegg ved Voss sentrum, med plass til administrasjon, verksted, sjåførrom m.m.

Sluttfase og avvikling

VSG ble fra 1. januar 1978 slått sammen med Bergen-Hardanger Billag AS og Bergen-Dale-Voss Billag AS. Det nye selskapet fikk navnet Bergen-Hardanger-Voss Billag A/S (BHV).
Dmitrij Radtsjenko

Landslaget

Dmitrij Radtsjenko spilte 35 landskamper for Sovjetunionens herrelandslag og Russlands herrelandslag. Han ble tatt ut i Russlands tropp til VM i fotball 1994.
Thai Tanic

Thai Tanic (født i 2000) er en norsk travhest varmblods hingst etter Viking Kronos (IT) og Sweetpike. Thai Tanic vant i 2003 Norsk Travkriterium og i 2004 Norsk Trav Derby. Thai Tanic har også vunnet Norgesmesterskapet for varmblodshester og er tidenes raskeste og mestvinnende norskfødte travhest. Hesten trenes av svenske Team Goop og har innkjørt 8 134 694 NOK. Thai Tanic kom opprinnelig fra Stall Skadberg. Det er opprettet et eget Thai Tanics æresløp ved Klosteskogen Travbane som kjøres under påsketravet hvert år.
Verdenscupen i alpint menn 2015/16 - Storslalåm / St. Moritz

Verdenscupfinalen i storslalåm for menn gikk i St. Moritz 19. mars 2016.
Fallosstein

Fallossteiner, også kjent som «hellig hvit stein», er steiner av lys bergart, ofte marmor, utformet som en fallos, et mannlig kjønnsorgan. De tolkes som fruktbarhetssymboler, og kan som regel dateres til rundt 200-600 e.Kr., altså senere del av eldre jernalder.
I Norge er det kjent om lag nitti slike, hovedsakelig på kyststrekningen fra Vest-Agder til Troms. Noen av steinene er funnet i gravanlegg, mens andre har stått oppå eller ved siden av gravhauger. Formen og størrelsen på steinene varierer, men hovedtrekkene er at de har et avrundet hode over en søyleformet sokkel. Symbolene er uthugget i ett stykke. Noen steiner har ornamenter rundt sokkelen, og ofte er de utstyrt med en tverrgående linje over hodet. Høyden kan variere fra 20 – 100 cm, bredden 10 – 50 cm.
Fallossteinen i Dønna er en av de mest kjente. En annen står på Tunold i Stryn.
Munken kino

Munken kino var Larviks kino- og teatersal fra 1921 til 2009. Munkens første sjef var senere ordfører Oscar Andersen.
Vegger og tak i salen gjør den til kanskje den flotteste teatersalen i Norge med de ti originale freskomaleriene på veggene og den dekorerte elipseformede kuppelen i taket.
Første forestilling ble holdt kl. 17.00 tirsdag 20. september 1921.
Munken kino var frem til 2009 et kombinasjonslokale som ble brukt til både kino, teater, konserter, seminarer, dans, møter m.m.
Søndag den 6. september 2009 ble den siste kinoforestillingen vist med filmen Cinema Paradiso kl. 21.00.
Rådmannen hadde tidligere foreslått at kommunen selger Munken kino så snart egen virksomheten hadde flyttet. I kommunestyremøte den 9. september 2009 ble det imidlertid bestemt at frem til 1. juni 2010 skal Munken leies ut til teaterformål.

Navnet

Navnet Munken fikk kinoen etter en navnekonkurranse før innvielsen, der 1. premie fristet med 100 billetter. Av 190 forslag var det 5 forslag på Munken. Arken og Konsert-Biografen kom på 2.- og 3.-plass.

Dekorasjon

Munkens dekorasjoner av salen er utført av Paul Ansteinsson (1885–1939), en av norges fremste kinomalere, assistert av arkitekt Jacob Hanssen.

Freskomalerier

Det er ti freskomalerier på veggene. Motivene er hentet fra eventyret Kvitebjørn og kong Valemon (Østenfor sol og vestenfor måne). Det er fire malerier på hver av langsidene, samt et på hver side av scenen.

Andre dekorasjoner

Taket med det elipsefornede kuppelhvelvet i armert betong var enestående da det ble bygget i 1921. Dekorasjonene i taket er også utført av Paul Ansteinsson.
Da lydfilmen kom i 1930 ble det lagt strie på vegger og filt i taket for å bedre akustikken. Deler av den opprinnelige stjernehimmelen kan skimtes gjennom filten helt ytters i dekorasjonen.
Når gjestene går ut av salen gjennom hoveddøren synes Larvik kommunes gamle kommunevåpen.
Kanuttene

Kanuttene er en gruppe eldre damer i Bergen som har underholdt med sang og musikk på mange arrangementer og institusjoner på Vestlandet siden 1975. Med sine karakteristiske hatter og sjal, fremfører de gamle Bergenssanger, "husker du" -viser og historier fra gamle dager.

Historie

På det meste var de ni, men nå utgjør Kanuttene fire medlemmer; Ågoth Margrethe Lilleheil (født 1927 i Bergen)  på vokal, Elvira Bjordal (født 1915 i Alta) på gitar, Elisabeth Owe Michelsen (født 1917 i Vikebygd) på mandolin og Frida Lorentze Haukeland (født 1923 i Bergen) på trekkspill.
Kanuttene har delt scene med personer som Sissel Kyrkjebø, Wenche Foss og Gro Harlem Brundtland. De har opptrådt for Kongehus og ordførere, redaktører og direktører. I løpet av sine 30 aktive år har de hatt over 3000 forestillinger. De fikk Kongens fortjenstmedalje i sølv 7. juni 2008 på torgdagen i Bergen, for sin innsats gjennom flere tiår. 
Seks av damene fra Fyllingsdalens Husmororkester skilte seg ut som egen gruppe. Denne gruppen tok i 1975 navnet Kanuttene.
Litt variasjon i sammensetningen har det vært siden den mer offisielle starten sankthans-aften 1974, da det var Ågoth Margrethe Lilleheil, Anna Birkeland, Anna Kruger Bakke, Doris Brudvik, Anny Solheim, Gerd Knutsen, Frida Lorentze Haukland, Reidun Iversen og Elvira Bjordal som entret podiet. Et par er falt bort, Elisabet Owe Michelsen er kommet til.
Kanuttene deltok på Torgdagen i Bergen for første gang i 1977.

Navnet

Navnet hentet de mer eller mindre uforandret fra Sofie Bjørhovdes bok Abelone og Kanutta, og selv om alle gode bergensord har minst tre-fire forklaringer hvorom de lærde strides, så er det ikke usannsynlig at det betyr "Bergens-småtøser som er nokke for seg sjøl".

Draktene

Kanuttenes fargerike drakter, sjal og hatter har blitt deres varemerke i byen mellom de syv fjell. En av draktene til Kanuttene henger i dag på museet i Gamle Bergen. Draktene er inspirert av hvordan pene bergensfruer gikk kledd på slutten av 1800-tallet. Hattene er laget av Ingrid Torgersen.
NAPHA

Historie

I løpet av ti år med Opptrappingsplan for psykisk helse (1999-2008) har det psykiske helsearbeidet i kommunene fått seks tusen flere årsverk. NAPHA ble opprettet for å styrke opptrappingsplanens visjoner om fortsatt kompetanseutvikling i kommunene.Psykisk helsearbeid utøves nå av om lag 11 000 årsverk i Norges 426 kommuner. NAPHA skal bidra til å styrke dette tilbudet. 
Fire miljøer stod bak søknaden  som trakk etableringen av NAPHA til Trondheim: 
Høgskolen i Sør-Trøndelag, SINTEF, Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet og Regionalt kompetansesenter for brukerstyring og tjenesteutvikling (KBT).

Sentrale oppgaver

Vi jobber for at mennesker med psykiske og sosialt relaterte lidelser og problemer over hele landet skal få hjelp og behandling fra kunnskapsbaserte og samhandlende tjenester der de bor.

Sprer kunnskap

Vi samler, sprer og legger til rette for deling av kunnskap. Vi tar utgangspunkt i både forskning, praksiserfaring og brukerkunnskap. Kompetansesenteret skal være nyttig for kommunene, og virke normerende på utviklingen av det kommunale helse- og sosialtilbudet til voksne med psykiske vansker og lidelser.  

Regionalt arbeid - lokalt nettverksarbeid

NAPHA arbeider med innsamling, dokumentasjon og formidling av kunnskap på ulike måter. Kontakt med kommuner og nettverk er sentrale strategier i dette arbeidet. Det samme er vårt samarbeid med brukerorganisasjoner og andre fagmiljø. Det meste av vårt arbeid skjer i lokale sammenhenger.
Digital kommunikasjon 
På Napha.no formidler vi nyheter, faglige bakgrunnsartikler, informasjon om NAPHA og aktuelle konferanser. Vi bruker tre hovedkilder: 1) Forskning, 2) psykisk helsearbeideres erfaringer med hva som virker, samt 3) brukere og pårørendes erfaringer med hva som virker. 
I tillegg til det NAPHAs egne ansatte produserer til nettstedet, kan hvem som helst utenfor senteret opprette sin egen profil på nettsiden og dele sine erfaringer gjennom å skrive artikler selv. Når man publiserer en artikkel via sin profil, vil den havne hos redaksjonen til napha.no, som ser gjennom og redigerer artiklene før de publiseres. Sakene havner i napha.no´s kunnskapsbase, og vil den første tiden etter publisering også ligge på forsiden til nettstedet. Artiklene vil bli delt på NAPHAs Facebook-side, som pr mai 2017 har over 12 000 følgere.
På napha.no finner du artikler, videoer, rapporter, nyheter, kronikker, debattinnlegg, blogginnlegg, introduksjon og fordypning om tematikk som er viktig i psykisk helsearbeid.
Epicopeiidae

Utseende

Middelsstore til store sommerfugler med brede vinger, svarte med lysere flekker eller tverrbånd. Kroppen er sylindrisk og liten sammenlignet med vingene, hodet er ganske lite. Antennene er korte og trådformede. Forvingene er brede, avrundet trekantede, bakvingene er store og brede, hos noen arter av Epicopeia er de bakerst trukket ut til «stjerter». De ligner på dagsommerfugler men skilles lett fra disse på at antennene er trådformede, ikke klubbeformede.

Utbredelse

Epicopeiidene finnes bare langs Asias Stillehavskyst, fra det østligste Sibir i nord sørover i alle fall til Taiwan og Burma.

Levevis

Larvene er bare kjent for noen få arter. De voksne sommerfuglene flyr hovedsakelig om dagen, men enkelte kommer av og til til UV-lys om natten. Noen arter har en slående likhet med giftige arter av den ubeslektede gruppen svalestjerter (Papilionidae), noe som utvilsomt gir dem beskyttelse mot rovdyr.
3 (sang)

«3» er en sang av Britney Spears fra samlealbumet The Singles Collection. Den hadde premiere på amerikansk radio 29. september 2009. Låten er produsert av Max Martin som tidligere produserte «…Baby One More Time», «Oops!… I Did It Again», «Stronger» og «If U Seek Amy». Spears spilte inn låten i juli 2009 under en turné i Sverige.
Dilophus humeralis

Utseende

En ganske liten (lengde 4–6 mm) hårmygg. Som andre arter i slekten kammygg (Dilophus) har den to tverr-kammer av pigger på ryggsiden av forkroppen (thorax) og pigger i midten og rundt spissen av for-leggen (protibia). Begge kjønn ligner overflatisk mye på den vanligere arten Dilophus femoratus, men hannene kan kjennes på at gripeorganene (gonostyli) på kjønnsorganene er mye smalere enn hos D. femoratus, hunnene på at hodet er mye kortere (antennene sitter festet like foran fasettøynene) og på at vingene er brunlige.

Levevis

Arten lever på enger der larvene trolig utvikler seg i jorden (larvene til denne arten er foreløpig ikke identifiserte). Den har to generasjoner hvert år som flyr på forsommeren og i august-september.

Utbredelse

Arten er utbredt over mye av Europa og er funnet så langt nord som Skottland , og det sørligste Sverige . Den er foreløpig ikke funnet i Norge men det er ikke usannsynlig at den kan forekomme ved Oslofjorden.
Xuchang

Jernbane

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.
Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Baoding, Shijiazhuang, Handan, Anyang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Shaoguan.
Ikke-trinitarisk pinsebevegelse

Historie

Den ikke-trinitariske pinsebevegelsen følger omtrent samme historie som pinsebevegelsen for øvrig, og har sine røtter tilbake til vekkelsen i Azusa Street som regnes som pinsebevegelsen spede begynnelse.
Knud Fredrik Christian Simonsen

Bakgrunn

Simonsen kom fra enkle kår og kom til Norge høsten 1862, sammen med sin norskfødte hustru og ene barn. Han arbeidet som skomaker og på båten til Kristiania traff han Priess, og de to familiene flyttet senere sammen i Simonsens leilighet i Biskop Gunnerus' gate.

Forbrytelsen

De to familiene fikk etter hvert stadig større økonomiske problemer og i den fortvilte situasjonen bestemte Priess og Simonsen seg for å løse disse ved å begå et rovmord. Offeret ble bonden Nils Nilsen Grøte fra Lærdal, som var i Christiania for å selge et større parti røkt laks. Det meste var solgt, slik at han hadde en større mengde kontanter med seg. Priess ga seg ut for å være styrmann på et tysk skip utenfor havnen, og ville ha Grøte ombord for å forhandle om kjøp av et større parti laks. Priess og Simonsen leide en robåt av en båtsmann Andersen, og 10. august 1863 rodde de Grøte ut mot Hovedøya, hvor Priess' skute angivelig skulle ligge. Her ble Grøte skutt, plyndret og dumpet i fjorden ved hjelp av en stor stein de fant på Hovedøya og båtens ankertau. 
Med Grøtes penger flyktet de to med sine familier til København. En uke senere fløt imidlertid Grøtes lik opp og ble funnet, båtsmann Andersen kunne gjenkjenne ankertauet og at det var Priess og Simonsen som hadde leid båten. De to ble da arrestert og ført tilbake til Christiania. Høyesterett dømte dem til døden, uten mulighet for benådning.

I fengselet

I fengselet ble Priess dypt religiøs, og skal ha uttalt i april 1864 at han fortjente straffen og ville ikke ha akseptert en benådning. Simonsen brøt sammen, men Priess skal ha fått ham på bena igjen. Også Simonsen ble dypt religiøs.
Da deres religiøse omvendelse ble kjent, førte dette til en folkelig sympati for de to dødsdømte.

Henrettelsen

På dagen for henrettelsen, 19. april hadde landets skarpretter Samson Isberg kommet fra sitt hjemsted i Bergen. Imidlertid var den militære vaktkorpset som skulle stå rundt skafottet forsinket, så Priess ble kjørt rundt i området en halv time og vente på sin egen henrettelse før alt var på plass. Etter henrettelsen av Priess, ble skafottet rengjort, før Simonsen ble ført fram. Han skal ha trådt fram likblek, mens tårene rant nedover kinnene. Sammen med presten Tandberg knelte han på skafottet og sa noen formanende ord til de frammøtte, erkjente sin skyld og sa han var beredt på straffen. Da Simonsens hode lå på blokken, ba Tandberg «Fader vår», hvor øksen skulle falle før bønnen var fullført. På strofen «fri oss fra det onde» ble hodet skilt fra kroppen ved et hugg. Liket ble, sammen med liket av Priess, først brakt til rettsmedisinsk institutt, og deretter gravlagt på Tøien kolerakirkegård, som lå der hvor Lakkegata skole senere ble anlagt i Lakkegata 79.

Virkning

Henrettelsen av Priess og Simonsen fikk stor offentlig oppmerksomhet og gjorde et sterkt inntrykk på de tilstedeværende. Slik ble dette et vesentlig bidrag til debatten om dødsstraffens berettigelse.
USAs tilsynsområde i Stillehavet

USAs tilsynsområde i Stillehavet (engelsk: US Trust Territory of the Pacific Islands (TTPI)) var et amerikansk tilsynsområde i Stillehavet fra 1947 til 1994.

Tilhørende områder

USAs tilsynsområde i Stillehavet omfattet følgende øyområder i Mikronesia:

Marshalløyene

Området hadde et landareal på ca 1.779 km² med en befolkning på ca 133 000 innbyggere.
Badugi

Spillets gang

Spiller starter ved at de blinde plasserer sine bets. Deretter deles det ut fire kort til hver spiller. Nå følger en konvensjonell runde med bud på samme måte som i andre pokervarianter. Etter at budrunden er over og alle spillere som fortsatt er med i spillet har lagt like mye i potten, kan spillerne bytte kort. Dette foregår på den måten at spilleren etter deleren kaster fra seg fra og med ingen kort til og med alle kortene, og får tilsvarende mengde kort tilbake fra deleren. Nå følger en ny runde med bud (andre runde), etterfulgt av andre gangs bytting av kort. Så kommer tredje runde med bud, etterfulgt av den tredje og siste runden med bytting av kort samnt den  fjerde og siste runden med budgivning. Er det fremdeles flere enn en spiller igjen i potten avgjøres vinneren ved å sammenligne de gjenværende spillernes kort.  Se Badugirangering 6♦ A♥
Badugi er en svært populær pokervariant i asia og spesielt Sør-Korea. Spillet antas å ha opprinnelse fra Korea

Eksempel på spillerunde

Eva, Einar, Kari og Ola starter med en kortstokk og en gitt mengde sjetonger. Eva starter å dele. (Dette avgjøres oftest ved å dele ett kort til hver spiller med billedsiden opp, hvorpå spilleren med høyest kort starter å dele.)
Siden Eva starter å dele har Einar lilleblind på en sjetong og kari storeblind på to sjetonger. 
Kari deler og spillerne får utdelt følgende kort:
Einar: 7♠ K♠ 5♣Q♥ (1 sjetong i potten) 

Kari:  10♠  6♦ 9♦ A♥ (2 sjetonger i potten)

Ola:   J♠ Q♠ 6♣  6♥ 

Eva:   3♠ 4♣ 5♦ 9♦ 
Einar og Kari har allerede lagt inn sine tvunge bud så det er Ola som starter. Ola har en to korts hånd, hvor J♠ og 6♣ er tellende, hvilket er svært dårlig, så han kaster seg. Eva har en relativt bra trekortshånd med 3♠ 4♣ 5♦  og høyner til 6 sjetonger. Einar med sin dårlige tre korts hånd (7♠ 5♣ Q♥ ) kaster seg. Kari tar syner med sin dårlige 10♠  6♦ A♥ hånd og legger 4 sjetonger til i potten. Potten er nå på 1+6+6=13.
Nå er det tid for første bytting av kort. Siden Eva deler er det Kari som skal bytte først. Hun kaster 10♠ 9♦ og får 2♠