Viksund

1960 – Den spede start

Det hele startet i en sjøbod i Sandviken, en bydel i Bergen.
Her så gründeren Erling Viksunds første plastbåt dagens lys. Båten var en 25 fots snekke, og fikk navnet «Sabbcruiser». Bakgrunnen for navnet var at Sabb var behjelpelig med deler av finansieringen i en oppstartsfase. Selv om produksjonen var beskjeden, så gikk det ikke lang tid før bedriften måtte flytte på seg. Blikket falt mot Askøy, og her installerte pionerene seg – først i et gammelt tjærebrenneri, men siden i mer skreddersydde lokaler på Strusshamn, hvor bedriften holder til den dag i dag.
Erling Viksund var besjelet av en ide: Å bygge båter som var trygge og solide, og som kunne brukes av familien året rundt. Fine linjer fikk komme i annen rekke. Helhetsinntrykket skulle være soliditet, og sjødyktighet. Inspirasjon hadde han fått i det han fartet opp og ned langs Vestlandet, og besøkte trebåtbyggere. Her sugde han til seg impulser, dypt forankret i beste vestlandske båtbyggertradisjoner.
I 1967 introduserte han sin første «hytte båt» på båtmessen «Sjøen for alle» i Oslo. Båten var verken blank, pen, eller med fancy linjer. Sånn sett hadde han et annet utgangspunkt enn datidens store norske båtprodusenter som Selco, Fjord og Ali-kraft fra Arendals området. Disse var på denne tiden også blant Europas største båtprodusenter. Konkurrentene så med humør på denne oppkomlingen fra Vestlandet, som håndmalte båten sin siste natten før utstillingen åpnet, for at den skulle bli like blank som de andre båtene. Dette kunne ikke konkurrentene annet enn syntes var morsomt, og Viksund fikk mang et smil fra de forbipasserende konkurrentene.
Etter messen, hadde Erling Viksund solgt 25 båter, og nå var det ingen som lo lengre. Dette salget tilsvarte mer en ett års produksjon for Viksund på denne tiden!

1970 – «Grombåten»

Neste skritt var å la dette få uttrykk på tegnebrettet, slik at resultatet kunne bli båter som virkelig kunne stå for en støyt, samtidig som de skulle tilfredsstille tidens krav til bruksvennlighet og komfort.
I 1971 kom gjennombruddet for alvor med Viksund 25 Columbi. Bladet Sjøsports lesere kåret Viksund Columbi 25 til årets «grombåt», med god margin til nestemann. Så var da også Columbi 25 en båt som var berettiget en del oppmerksomhet. Spesielt plassforholdene ombord ble framhevet som et viktig poeng. Også ivaretakelsen av sikkerhet ble framhevet som et ytterst viktig poeng. Her var bladets lesere ubønnhørlige, noe Columbi 25 scoret stort på.
Nå var grunnlaget lagt. 25- foteren ble fulgt opp av Viksund Columbi 27, og Viksund Goldfish 31. Arbeidstokken i Strusshamn talte 30 mann i 1971. Det var fristende å tenke på videre ekspansjon for Erling Viksund. Han dro nordover og etablerte Viksund Nor AS på Rødskjær utenfor Harstad. Ryggraden i den nye bedriften var produksjonen av den karakteristiske Viksund sjarken. Viksund 31 var allerede en legende i kystnorge Den ble levert som fiskebåt, men også som turbåt, basert på samme skrog.

Sjarkeventyret

Viksund sjarken var revolusjonerende, og forandret hele kystens arbeidsplass med vekt på god sikkerhet for fiskeren. Den moderne sjarken var født, og Viksund var således en hovedbidragsyter i å legge grunnlaget for det som siden er blitt et begrep både nasjonalt og internasjonalt
– Kystsjarken til Kystfiskerer. Langs norskekysten finnes flere tusen Viksund sjarker.
Sjarkene ble levert i hele skipslaster. På 70-tallet ble det levert nesten 80 båter til Grønland og til Færøyene. Viksund sjarkene ble også eksportert til U-land, blant annet til Mosambik, Uganda, Angola, Nigeria, Egypt, og Somalia i Afrika. Ceylon og India i Asia, samt Ecuador, Nicaragua, Canada og USA på det amerikanske kontinent.

Medvinden fortsetter

Bedriften var nå inne i en periode med sterk vekst, og omfattende produksjonsutvikling. I 1977 talte arbeidsstokken 70 mann, og man utviklet nye typer båter.
Viksund 660 ble presentert. «Verdens største 22 foter» ble den raskt døpt. En romslig og trygg familiebåt, som på kort tid oppnådde en utrolig popularitet. I løpet av kort tid bygget mann nesten 300 båter av denne typen i året, likevel var ikke dette nok til å dekke etterspørselen. En annen nyhet som var like om hjørnet var Viksund 880 Frontier, en 27 fots snekke. 880 Frontier erstattet således 27 Columbi. Litt senere kom Viksund 990 Cruiser, som skulle erstatte 31 Goldfish.
Mot slutten av syttitallet, og på begynnelsen av åttitallet var Viksund Båt Norges største båtprodusent.

1980 – Større og raskere båter

80 årene varslet på mange måter en ny tid. Det kjøpende publikum ble mer opptatt av fart og størrelse. Viksund 900 Futura var et svar på de nye kravene. 
På den karakteristiske baugen fant man det som svært treffende ble kalt en bølgekniv. Denne modellen ledet an til stor diskusjon blant båteksperter. Også interiørmessig gikk man nye veier, og lanserte for første gang innredning i bøk. Det var likevel Viksund 1000 Alfa som for alvor slo an den nye tonen.
Etter et omfattende og ressurskrevende utviklingsprosjekt, kunne Viksund i 1986 presentere Viksund 1000 Alfa. Båten hadde en ny og topp, moderne linjeføring, med et eksklusivt preg både utvendig og innvendig. Med en lengde på 10 meter, dekksplass til 10 personer, salong med buesofa og en rekke andre fasiliteter var dette en tydelig invitt til et kjøpesterkt markedssegment.
Viksund 800 Futura, lillebror til 900 Futura, ble lansert i 1986 og ble en suksess fra første stund. Man kan ikke unnlate å trekke frem 750 serien heller, av mange karakterisert som et av de beste Viksund skrogene gjennom tidene. Viksund 750 ble produsert til langt inn på nittitallet.
Etter tilbakegang i båtbransjen hadde bedriften på midten av åttitallet 60 mann i arbeid, og var et levende bevis på sine kunnskaper om moderne formbygging. Kompliserte innerlinere, og innertak var en del av hverdagen.

Børskrakk og motvind

Slutten av 80- tallet var ingen lystig tid for Norske båtprodusenter. Hos Viksund ble flere nye modeller utviklet, og Viksund 925 Alfa / Bravo var den absolutt mest markante. En cabincruiser med mange spesielle detaljer, som for eksempel skottveg i glass, romslig dekksalong og en senterkabin av det eksklusive slaget.
Båten fikk en varm mottagelse i bransjekretser, men i 1988 falt båtmarkedet som de aller fleste markedene på denne tid, fullstendig i sammen. Nedturen var begynt og arbeidsstokken var ned i 30 mann. Salget var dårlig over hele linjen. Selskapet måtte derfor gjennomgå en omstrukturering og gjeldssanering ved årsskiftet 1989/90. Viksund Nor AS ble dog avviklet noen år tidligere.

1990: Ny sjanse, ny gevinst

Viksund AS ble etablert som en direkte videreføring av det gamle selskapet. Det nye oppstartsåret var preget av en nøktern innstilling. Også nå ble nye modeller utviklet.
Av disse var det spesielt Viksund 350 som utmerket seg. En strømlinjet båt, med spesiell vekt på design og kvalitet. Båtens egenskaper var gode, og man oppnådde en toppfart på over 35 knopp

25 års jubilant med tro på framtiden

Viksund gikk inn i sitt 25 år med stor tro på framtiden, og 1990 ble et bra år for Viksund. Viksund 350 ble godt mottatt på det hjemlige markedet, men det var nok eksport markedet som virket mest lovende. Man inngikk et eksportsamarbeid med Fjord plast som hadde et bedre navn enn Viksund på fritidsbåter i Europa. Viksund 350 ble levert både til Tyskland, Hellas og Sicilia. Både som åpen båt, og med flybridge. I 1991 kom enda en ny modell. Denne fikk navnet Viksund 270. Dette var en mindre båt med flybridge, som var tiltenkt det Norske markedet. Man kunne tydelig se et slektskap med Viksund 350 i form av linjene. Omsetningen i 1990 var på 22 millioner, og man forventet å øke i 1991. Konseptet man bygget var fortsatt, som det alltid har vært: Trygge og solide båter med godt design. Man regnet med at eksport markedet ville få større betydning i årene som kom.

Speedsjarken

På fiskebåt siden utviklet man ett nytt konsept for fiskebåt, «Speedsjark». Det ble bygget speedsjarker fra 25 til 35 fot, av de mest kjente modellene finner man Viksund 950 Speedsjark og Viksund 1050 Speedsjark. Den unike med dette konseptet var at man hadde ivaretatt Viksund sine tradisjoner med meget sjødyktige båter, men nå kombinert med større fart, bedre sikkerhet, og bedre komfort for fiskeren. Det hører med til historien at speedsjark begrepet ikke var noe nytt begrep. Erling Viksund bygget sin første speedsjark allerede tidlig på 70-tallet, dog gjorde ikke denne da mer enn ni til ti knop.

Fra Norge til Sri Lanka

I 1997 bestemte man seg for å prøve seg i utlandet igjen. Jostein Viksund, Erlings eldste sønn, reiste til Sri Lanka og fikk med daværende Norads støtte etablert en fabrikk. I 2000 kjøpte man de velkjent With skrogene fra Sørlandet. Disse sendte man til Sri Lanka. Dermed fikk man sikret videre produksjon av Skandinavias mest solgte jolle nemlig With 10' (320). Man flyttet også deler av fiskebåtproduksjonen til Sri Lanka. Der produserer man i dag sjarker fra 43 til 50 fot.

St. Cruz serien

Utover på 90-tallet videreutviklet man 270 og 350, og St.Cruz linjen ble presentert som den nye fritidsbåt linjen fra Viksund. I 1997 kom Viksund 310 St Cruz, modellen som i dag heter Viksund 340 St Cruz. Modellen ble imidlertid ikke noen bestselger ved introduksjon. I 1999 kom 290 St Cruz, modellen som vi i dag kjenner som utgåtte 310 St Cruz (siste båt ble produsert i 2007). Denne ble en virkelig slager, og var volum modellen for firmaet til godt inn i det nye årtusenet.

2000 – En bedrift i utvikling

Med det nye årtusenet kom også endringer for Viksund Båt. Sjarkproduksjonen ble kuttet ut i 2003, som en konsekvens av at man nå ønsket å satse kun på fritidsbåter.
Viksund Asia Pvt, ledet av Jostein Viksund ble skilt ut som et eget selskap, og det er nå Erling Viksunds nye selskap Viksund Småbåt Fabrikkutsalg AS som står for omsetningen av de mindre båtene. Dette er to selskaper uavhengig av Viksund Båt AS i Strusshamn.
Tidlig i det nye årtusenet så man også en videreutvikling av St Cruz linjen. Man foretok blant annet en endring i daværende Viksund 330 St Cruz (Nåværende Viksund 340 St. Cruz) sin innredningsløsning, og med ett var båten en absolutt bestselger. I 2006 offentliggjorde Viksund Båt at man for første gang også ville satse på import. Etter en nøye sondering av markedet, falt valget på Gulf Craft Inc, og deres Majesty Yachts. Med dette kan man fra Viksund Båt AS i dag levere flybridge båter i størrelsen 32–130 fot.

Bruk av tropisk tømmer

Viksund Båt bruker tropisk tømmer i innredning og dekk på to av sine båter, og har derfor blitt konfrontert av Norges Miljøvernforbund på båtutstillinger hvor representanter fra Viksund forhindret aksjonistene i å formidle sitt budskap. Tidligere har Viksund brukt bøk i innredningen og har således selv vist at det er mulig å bruke materialer som ikke stammer fra regnskogen.
Etter lanseringen av Viksund 320 i 2007, en båt fri for tropisk trevirke, har forholdet til miljøvernorganisasjonene bedret seg betraktelig. I nyere tid er Viksund regnet som en av de båtprodusentene som har tatt miljøspørsmål på alvor, og alle nyere Viksundbåter kan i dag leveres fritt for tropisk trevirke.

Konkurs

I slutten av 2008 permitterte Viksund ansatte da markedet ble svakere som følge av finanskrisen. Videre var det ikke mulig å selge fabriksbygningene i nedgangstidene og i februar innledet bedriften gjeldsforhandlinger med Norsk Modell og Formsenter AS, Viksund Båts største kreditor. Da det ikke var mulig å komme til enighet med den største kreditoren, ble selskapet slått konkurs sommeren 2009.
I kjølvannet av konkursen i Viksund Båt AS, gikk selskapets gründer Erling Viksund inn med ny kapital gjennom et annet selskap i Viksundgruppen Viksund Smallboat AS, og sammen med hans sønn Rune Viksunds andre selskap Viksund Yachts AS fujsjonerte de sammen til et nyetablert selskap: Viksund Boats AS.
Per oktober 2009 sysselsatte Viksund om lag ti ansatte bygger tre ulike modeller: Viksund 320, Viksund 340 St Cruz og Viksund 360 St Cruz selv. Bedriftens produksjonskapasitet er i dag på om lag 25 båter i året. I tillegg importerer og selger selskapet småbåter bygget ved Viksund Asia Pvt sitt verft på Sri Lanka, samt Majesty Yachts som er større båter fra 40-150 fot.
I 2012 gikk Viksund Boats konkurs. Konkursboet ble overtatt av Askøy Båtsenter som så gikk konkurs i 2017.