Iladalen park (Trondheim)

Iladalen park er en park og rekreasjonsområde ved Ila og Ilsvika i Trondheim. Parken ble etablert gjennom gjenåpningen av Ilabekken i 2006 til 2008, som var lagt i rør i nedre deler av Ila og Ilsvika siden første halvdel av 1900-tallet. Iladalen park er en av tre nærliggende byparker ved Ila, hvor de to andre er Ilaparken og Skansen park.

Beliggenhet og utforming

Iladalen park ligger i en slak helling i dalen mellom Ila i øst, Ilsvika i nordvest og de tre høyblokkene ved Ila i vest. Iladalen er avgrenset av gateløpene Mellomila og Hanskemakerbakken, samt bebyggelsen langs Koefoedgeilan, men kan nåes fra alle disse gjennom opparbeidede stier. På østsiden av Iladalen park ligger det to kommunale barnehager, Iladalen barnehage og Ila barnehage, som begge har sine uteområder mot parken. Mot nord er parken avgrenset av Mellomila og gjenværende industribygninger (Trondhjems Nagle og Spigerfabrikk) som er inneklemt mellom Ilsvikøra og Ila pir.
Iladalen park er sentrert rundt Ilabekken, som renner fra sør mot nord gjennom i en mindre kunstig oppbygget dam om lag midt i parken, ned mot Ilsvikøra gjennom fisketerskler. En buet bro krysser bekken like sør for dammen og knytter vestsiden med østsiden. Nordvest i parken er det opparbeidet en inngjerdet og opplyst idrettsbane i grus, og en sandvolleyballbane rett sør for denne. Området er ellers preget av større områder med gressflater med innslag av trebeplantning, mens beplantningen langs bekken er noe mer markant og preget av steiner. Det er ellers utplassert benker flere steder i parken.
Med en gjennomgående gangsti langs Ilabekken og oppover Steinberget er Iladalen park i praksis knyttet opp til det større sti- og løypenettet i Bymarka. Den nedre delen av Ilabekken gjennom Iladalen park ble tilpasset trønderske vassdrag i samarbeid med Norsk institutt for naturforskning, blant annet gjennom flomsikring (1000 års flom). Det ble også gjort tilpasninger rundt utformingen av bekken i samarbeid med kunstneren Solrunn Rones, samtidig som Stefan Christiansen stod for en rekke steinskulpturer i parken og langs Ilabekken oppover Steinberget.
Iladalen park ble tildelt både Bolig- og byplanprisen samt Statens bymiljøpris i 2010.

Historie

Ilabekken har siden middelalderen blitt unyttet som vannkilde og senere som en del av næringsvirksomhet også i den nedre delen ved Iladalen. Det fantes blant annet mølle, vannverk, stavsag, kobbermølle og reperbane i dette området, i tillegg til blekevoller (areal langs begge sider av elven hvor vaskekoner vasket og bleket tøy). I 1791, etter kraftig snøsmelting og fem dager sammenhengende med nedbør, brast demningene både ved Kobberdammen og Theisendammen. Dette førte til en større flom som tok med seg møllehus og bolighus med 22 dødsfall som resultat. Frem til nyere tid var Ilabekken flere ganger preget av flom, hvor den siste større skadeflommen kom våren 1971.
I perioden fra 1910 til 1960 ble den nedre delen av Ilabekken gradvis lagt i rør og kulvert fra Benneches vei og ned mot Ilsvikøra. Den nedre delen av bekken fra Mellomila og ut ved Ilsvikøre ble lagt i rør i 1910, mens bekken gjennom dagens Iladalen park ble lagt i rør på 1950-tallet. På begynnelsen av 1940-tallet ble bekken lagt i kulvert gjennom Hanskemakerbakken fra Roald Amundsens vei som følge av tyskernes bygging av Møllehaugen tunnel (90 meter) tilhørende Ilsviklinja.
Åpningen og omleggingen av Ilabekken ble gjort som følge av at Statens vegvesen i 2006 gjennomførte byggingen av Ilsviktunnelen som en del av Nordre avlastningsvei. Opparbeidelsen av det nye bekkeleiet gjorde også at området rundt ble ryddet, hvor bygninger som ikke var av antikvarisk verdi ble revet. Den eneste gjenstående bygningen midt i Iladalen ble det såkalte Rødhuset eller Tusenhjemmet, som var en kommunal bolig oppført mot slutten av andre verdenskrig med mange beboere, derav det folkelige navnet.