Highbury

Historie

Området som i dag kalles Highbury var i middelalderen en del av herregården Tolentone, som er nevnt i Domesday Book. Hovedbygningen lå nær dagens kryss mellom Hornsey Road og Seven Sisters Road. Seinere forfalt husene, og nye bygninger ble reist oppe på bakken lengre mot sørøst. Denne ble kalt Highbury for å skille den fra den opprinnelige gården.
Herrehuset lå på det sted som nå er østsiden av Hornsey Road nær krysset til Seven Sisters Road. Etter at huset forfalt ble et nytt herrehus bygget i 1271 i sørøst. For å adskille det fra det første og ettersom det lå på en høyde, ble det kalt for Highbury, noe som også ga navn til området. Stedet for herskapshuset var antagelig benyttet som en romersk garnison som en sommerleir. I løpet av byggingen av det nye herskapshuset i 1781 ble det funnet murstein som kan ha vært romersk eller normannisk, men disse har siden gått tapt.
Under bondeopprøret i 1381 brukte 20 000 opprørere under ledelse av Jack Straw Highbury som hovedkvarter etter først å ha plyndra og ødelagt husene, og gjennom flere århundrer etterpå ble ruinen av Highbury kalt «Jack Straw’s Castle». Gården ble konfiskert av Henrik VIII i 1540, og forble krongods inntil parlamentet begynte å selge parseller av det utover på 1600-tallet. I 1781 bygde den rike megleren John Dawes Highbury House på stedet der Jack Straw's Castle hadde stått. Highbury House ble revet i 1938 og erstattet av Eton House flats (i Leigh Road).
Fra slutten av 1700-tallet var Highbury Barn et mye søkt forlystelsessted i Londons nordlige utkant. I 1770 begynte aksjemegleren John Dawes å kjøpe land, bygde et herskapshus for seg selv, og la ut eiendommer for salg. Dawes døde i 1788 og han sønn solgte ut resten av eiendommene for ytterligere utbygging av boliger. Før 1800-tallet var Highbury Fields preget av imponerende rekkehus. Stedet hadde på midten av 1800-tallet en stor danseplatting, teater og konsertsal, og ble så populært at naboer leverte en klage over bråket som fulgte med. Etter en rettssak i 1871 fikk Highbury Barn sin dansebevilling inndratt.
Highbury-området ble bymessig utbygd fra første halvdel av 1800-tallet; fram til 1870 stort sett i den sørlig delen, og overveiende med villaer i italiensk stil. Deretter begynte en utbygging av den nordlige delen med rekkehus i en langt lavere prisklasse. Omkring første verdenskrig var hele Highbury utbygd.
Highbury ble utsatt for tyske bomber under Blitzen i 1940-41, og en del av bebyggelsen ble ødelagt. Den verste hendelsen under krigen skjedde 17. juni 1944, da en V1-rakett slo ned på Highbury corner, og 26 mennesker ble drept. Highbury Corner hadde et flott hotell og en imponerende stasjonsbygning; disse er ikke blitt gjenoppbygd. Etter krigen ble de ødelagte kvartalene gjenoppbygd med kommunale boliger. Noen av de store, gamle villaene måtte også vike plassen, mens de resterende er gitt status som verneverdige.
I 1913 var fotballklubben Woolwich Arsenal på leting etter et sted i London for en ny hjemmebane. Den endte opp med å leie et område midt i Highbury, strøk Woolwich fra navnet og bygde sitt Arsenal Stadium her. Hjemmebanen ble etter hvert bare kalt Highbury. På grunn av klubbens suksess ble Highbury et kjent navn, men samtidig en belastning for naboene. I 2006 flytta Arsenal til nytt stadionanlegg i Holloway, og det gamle Arsenal Stadium blir bebygd med nye boliger.