google/wiki40b huggingface dataset:
Austmann

Austmann (norrønt: austmaðr) er en betegnelse som i norsk historie har blitt brukt om personer som kommer reisende fra øst, eller som bor øst for der man selv kommer fra eller bor. Ofte er det ei hindring som fjell, vann eller hav mellom der hvor austmennene kommer fra og der man selv er. Austmann inngår i en del norske stedsnavn ved ruter som ble brukt til ferdsel mellom øst og vest, som for eksempel Austmannalia i Røldal. Betegnelsen har vært vanlig på Vestlandet, og ble der brukt om folk fra Østlandet (i motsetning til nordmann).
På Island og Vesterhavsøyene ble austmann i norrøn tid brukt om nordmenn.
Austmann blir også brukt som mannsnavn på Island, og i 2005 var det 27 gutter og menn som hadde dette navnet.
Et bryggeri i Trondheim heter Austmann Bryggeri, etablert sommeren 2013.
Draketrefamilien

Draketrefamilien (Dracaenaceae) er en tidligere plantefamilie som omfattet slektene Dracaena og Sansevieria. I begge slektene er det en rekke populære potteplanter. I nyere systematikk (APG IV-systemet) innlemmes denne gruppa i underfamilien Nolinoideae i aspargesfamilien.
Sola Kristne Fellesskap

Sola Kristne Fellesskap – (SKF) – er en baptistmenighet som startet i 1996. SKF er medlem av Det Norske Baptistsamfunn og startet sin virksomhet i Røde Kors sine lokaler på Sola ved Stavanger.

Historie

SKFs første pastor var Leif Helge Hetland, så fulgte Bjørn Pedersen, Tommy Fjeldberg, Kjell Wessel Stadheim (2008-2015) og fra 11. januar 2015 Sudip Khadka. Fra 1998 har menigheten holdt til i Soltunveien 1 på Sola. Fra SKF har det i løpet av disse årene gått ut mennesker som har vært med på dannelsen av Kristkirken i Tananger og Fellesskapet Nytt Liv i Stavanger.

Trosgrunnlag

Ifølge menigheten selv, er det Jesus Kristus som er hode for menigheten og medlemmene er lemmer, derav uttrykket «medlem». Bibelen er regnet som den eneste rettesnor for tro, liv og lære.

Lederskap

SKF ledes av et lederskap med Kjell Stadheim som leder og pastor for menigheten.

Virksomhet

SKF holder normalt sine møter søndager klokken 11. SKF ble tidlig kjent som «kafékirke» ved at en sitter ved bord, med kaffe tilgjengelig under gudstjenestene. I noen år har SKF vært engasjert i mennesker med rusproblemer, gjennom stiftelse Dorkas Have. Denne funksjonen er avsluttet og Ungdom i Oppdrag (YWAM) bruker nå lokalene til stiftelsen Dorkas Have. Dorkas Have har sitt navn fra den kvinnelige disippelen, Dorkas i Bibelen. Tabita, på gresk. Ap gj. 9:36-42.
Blonde (Frank Ocean-album)

Unoterte spor

18. "Interviews" - skrevet av Buddy Ross 4:31
Palmer

Kuldeherdige palmer

Man forbinder vanligvis palmer med et tropisk eller subtropisk klima, men det finnes en rekke hardføre palmer som har tilpasset seg ekstreme variasjoner i klima, fra helt ned i –25 til over 40 grader celcius. De fleste har til felles at de trenger svært varme somrer for å klare svært lave temperaturer. Men det finnes også en håndfull palmer som er tilpasset seg et kjøligere klima med svale somrer og relativt milde vintrer. Den mest kjente er trolig vindmøllepalmen, som tåler temperaturer ned mot –15 til –20 grader celcius. Denne palmen har imponert med sin tilpassingsevne til det fuktige klimaet man finner i Nordvest-Europa og de mildeste delene av Skandinavia.
Andre kuldeherdige palmer verdt å nevne i den sammenheng er dvergpalme, chilensk vinpalme, Chamaedorea radicalis, gelepalme og Butia eriospatha.
Leptaulax

Utseende

Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller, blant de mindre artene i Passalidae. På farge er de svarte eller mørkebrune med en blank overflate som kan ligne blankpussede sko, de blir derfor blant annet kalt "patent-leather beetles" (også "bess beetles") på engelsk. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Antennene er 10-leddete, C-formede men ikke knebøyde, de ytterste tre til fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med dype lengdestriper. Undersiden av billen er ofte dekket med opprettstående, gulaktige børster. Beina er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. Larvene er hvitaktige, tynne og sylindriske, ikke C-formede slik som de fleste andre skarabider. Medlemmene i denne familien har et svært enhetlig utseende, det er bare størrelsen som varierer påfallende, slik at det er ganske vanskelig å bestemme dem på ytre utseende. Kjevenes form og eventuelle horn på hodet kan være til noe hjelp.

Levevis

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Sørøst-Asia og Australia.
Corythoderus

Utseende

Små, sylindriske biller.

Levevis

Artene er knyttet til termitter, trolig bare i slekten Odontotermes. De eter trolig på soppen som termittene dyrker i tuene sine.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika og India.
Intendantur

Intendantur er militære avdelinger som ordner med forpleining, bekledning, visse former for utrustning, drivstoff, brensel og kvarter- og kontormateriell. Organene har også ansvar for regnskap. Intendanturen er ofte en egen våpenart.  
I Norge har hver av de tre forsvarsgreinene Hæren, Sjøforsvaret og Luftforsvaret sin intendantur. På 1700-tallet hadde kommissariatvesenet ansvar for forpleining av soldater i felt. I 1825 ble ansvarsområdene samlet ved at det ble opprettet ett embete som arméintendant og én stilling som depotforvalter for å bestyre hærens lagre. I dag er Hærens intendantur (HI) en del av logistikkvåpenet.
Augustus Høcker

Augustus Høcker (født i Århus, Danmark, død 17. januar 1721 i Bergen, Norge) var skarpretter i Bergen fra 1689 til 1721.

Bakgrunn

Hans far, Herman Høcker, var skarpretter i Århus stift på slutten av 1600-tallet. Mellom 1684 og 1706 var Århus uten egen skarpretter, og man brukte i den perioden skarpretter Seydel fra Fredericia. Fra 1706 av var Herman Høckers sønn Hans Heinrich Høcker skarpretter i Århus. Augustus, (han bruker selv vekselsvis Augustus og Augustinus som fornavn) var også sønn av Herman Høcker, men dro til Norge for å drive sin geskjeft. Han var da allerede gift med Dorthe Rasmusdatter.

Privatliv

Den 2. juni 1689 fikk Augustus Høcker bestalling som skarpretter i Bergen av magistraten. Den forrige skarpretteren, mester Hans, var død året før. Som bierhverv til skarpretterstillingen drev Augustus Høcker også som kirurg, noe som førte ham i flere rettslige konflikter med barber- og kirurglauget i Bergen. I 1710 søkte han derfor om kongelig bevilling til å drive som kirurg, men dette ble avslått. I 1702 døde hans første hustru, den danskfødte Dorthe Rasmusdatter. Han giftet seg for annen gang 23. august 1702. Denne hans andre hustru var Barbra Adamsdatter Korts, datter av den bergenske skarpretter Adam Korts som døde i 1686. Dette ekteskapet ble barnløst, vesentlig fordi bruden var 44 år gammel ved ekteskapets inngåelse. Høcker bodde i 18. rode i Bergen. Den 17. januar 1721 ble han begravet i Bergen Domkirke uten mannlige arvinger.
Angor Wat (band)

Angor Wat var et punkband med base på UFFA-huset i Trondheim.

Historikk

Angor Wat ble startet i 1981 og gikk det første halvåret under navnet Dimensjon S. Besetningen var Erik Ingebrigtsen (vokal), Asbjørn Tiller (gitar), Håvard Houen (bass) og Jens-Petter Wiig (trommer). Tiller var som den eneste med tidligere banderfaring med som assisterende bassgitarist i Wannskrækk. Bandet gjorde da også sin debut-konsert sammen med nettopp Wannskrækk som på den tiden var Trondheims største punkband.
I 1983 kom også Viggo Mastad med på gitar og bandet ga året etter ut en splittkassett med Moldebandet Bannlyst som siden ble lisensiert og utgitt i flere land. I 1985 forlot Erik Ingebrigtsen bandet og Håvard Houen overtok vokalen mens Asbjørn Tiller gikk tilbake til bassen. Denne besetningen ga ut LP-en General Strike på det engelske selskapet Children Of The Revolution Records og turnerte i Danmark og England foruten Norge.
Etter dette forlot både Tiller og Houen bandet for å starte sitt eget Transsiberian Hijackers. Wiig og Mastad gjorde noen innspillinger på egen hånd, blant annet til samleplatene Party Terror Volume 1 og Tsjernobilly Boogie. Siden ble Guttorm Nordø (gitar), Olav Hagen (bass) og Baard Noodt (vokal) engasjert som nye medlemmer. Denne besetningen gjorde endel innspillinger i 1987 som finnes på kassetten Rest In Pieces. En tittel som også ga bud om at slutten var nær.
Angor Wat ble oppløst i 1988, men gjenoppstod som Israelvis senere samme år.
Landslaget for Spelemenn

Landslaget for spelemenn (LfS) var en organisasjon for folkemusikk og -folkedans i Norge som blei slått sammen med Norsk Folkemusikk- og Danselag i 2009 og danna FolkOrg. Laget blei stifta i 1923 og hadde mot slutten over 5000 medlemmer og rundt 150 lokal- og fylkeslag over hele landet. 
Formålet med Landslaget for Spelemenn var å være ei drivkraft innen utbyggingen av ulike utdanningstilbud innen instrumental og vokal folkemusikk og folkedans, samtidig som de er en interesseorganisasjon for amatørbaserte og profesjonelle folkemusikere. Flere profilerte folkemusikere var medlemmer i LfS.
Shuhei Terada

Japans herrelandslag

Shuhei Terada spilte seks landskamper for Japans herrelandslag.
Kleivåsen

Kleivåsen er en ås vest på Nøtterøy i Færder kommune. Dens høyeste punkt er på 94,6 meter over havet, og den er dermed en av kommunens høyeste topper.
Like øst for Kleivåsen ligger stedet Støyten. Tenvikveien går også langs åsens østlige side.
Med en enkel tulipan

«Med en enkel tulipan» er en svensk sang med melodi av Jules Sylvain (som egentlig het Axel Stig Hansson) og tekst av Sven Paddock. Den ble opprinnelig spilt inn på plate av Bo Hallman i 1938. 
Harry Brandelius, sang m. Waldimirs orkester spilte den inn i Stockholm 4. mars 1938. Sangen ble utgitt på 78-platene His Master's Voice X 6032 (i Sverige), på Zonophone JM 4 og på His Master's Voice A.L. 3191 (i Norge).
Sangen handler om at istedenfor å kjøpe dyre smykker og liknende på fødselsdager så rekker det kun med en enkel tulipan. Melodien blir også brukt til «Jag är en liten undulat».

«Jeg har den äran» av Øystein Sunde

Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Jeg har den äran». En studioversjon ble utgitt høsten 1975 på Sundes musikkalbum Hurtbuller i hvit saus (Philips 6317 035) i Sverige (albumet ble raskt inndratt etter utgivelsen).
Ifølge omslaget til Visfestivalen i Västervik 1975 (hvor det er inkludert en konsertversjon av Sunde) samt plateetiketten til Hurtbuller i hvit saus, er det Sunde selv som har skrevet den norske teksten. Ifølge CD-heftet til Øystein Sundes 40 beste, bærer sangen tittelen «Kremasjonsvise» med tekst av Bjørn Morisse.
Sundes versjon er en makaber skildring om hvordan et lik opplever det å være i et krematorium. Sundes måte å synge på, skaper allikevel en komisk effekt. Kompet består av akustiske gitar og et trekkspill. Sunde brukte Alf Blyverket på sangene «Piken fra konfeksjonsfabrikken» og «Sjømannen og vannsenga», så det er en mulighet for at Blyverket spilte på denne sangen også.
Sunde var en av gjestene i underholdningsprogrammet Beat for beat den 2. februar 2001. Sunde begynte å synge litt på «Jeg har den äran», men brøt av for å advare programleder Ivar Dyrhaug om at teksten var alt for makaber. Dyrhaug ville høre den allikevel, men Sundes lagspiller Kari Svendsen la ned veto på en humoristisk måte.
Lars Lilholt Band

Historie

Lars Lilholt har røtter tilbake til det danske folkemusikk-miljøet og i slutten av 1970-årene spilte han i folk-rock-orkesteret Kræn Bysted's. Dette orkesteret la ned i 1982 og Lars Lilholt hadde da mulighet for å spille inn noen sanger som ikke hadde passet inn i Kræn Bysted's.
Året etter valgte han ut noen av musikerne fra innspillingen av debutplaten Og Fanden Dukked' Op Og Sagde «JA» og arrangerte en turné. Turneen brakte dem også til Roskildefestivalen hvor orkesteret fikk sitt gjennombrudd. På det tidspunkt besto orkesteret av Lars Lilholt, Tine Lilholt, Kristian Lilholt, Gert Vincent og Tommy Kejser. Sistnevnte forlot bandet i 1991 for å bli fulltidsmanager for bandet. Han ble avløst av Tom Bilde, der kom fra Mek Pek Partyband.
Etter et intermesso i Dalton Trioen (Lars Lilholt, Johnny Madsen og Allan Olsen) samlet Lars Lilholt i 1986 igjen orkesteret til et mer rockende uttrykk. En stabiliserende faktor for orkesteret i disse årene var en kontrakt på 4 plater.
I begynnelsen av 1990-årene var det oppløsningstendenser i orkesteret, men ved å sende ut live-albumet Kontakt fikk orkesteret sin hittil største salgssuksess og sangen «Kald det kærlighed», som opprinnelig var med på platen Portland, fikk plutselig sitt gjennombrudd og ble en landeplage.
I 1992-1993 sto karrieren for Lars Lilholts vedkommende igjen i Dalton Trioens tegn. Vinteren 1993-1994 ble Lilholt Band samlet igjen og man spilte inn albumet Kong Pukkelrygs Land. Den ble startskuddet til en konsertturné sommeren 1994. Det ble spilt inn et livealbum fra turneen som ble utgitt samme år og som solgte over 70 000 eksemplarer.
I 2004 forlot Kristian Lilholt bandet. Han ble erstattet av H.C. Nielsen, som spiller tangenter i bandet. Dessuten kom Eskild Dohn med.
Lars Lilholt og Gert Vincent er de eneste gjenværende av den opprinnelige besetningen fra starten i 1982, da Tine Lilholt i årsskiftet 2006–07 meddelte at hun ville forlate bandet.
I 2008 ga bandet ut to album: først Smukkere med tiden og senere på året Jokerne, som er en plate med omskrivninger av andre sanger av diverse kunstnere; fra Bob Marley til John Lennon.
Fusiliers marins

Fusiliers marins er marineinfanteriet i Marine nationale, spesialisert innen amfibisk krigføring og beskyttelse av orlogsskip og orlogsstasjoner.
Historien går tilbake til 1627, da kardinal Richelieu besluttet å reise et marineregiment av soldater for tjenestegjøring på skip.
Fusiliers marins bærer mørkeblå beret med feltuniform.
Carlo Thränhardt

Innendørs

Thränhardts største suksesser kom innendørs. 
Han vant sin første internasjonale medalje i EM i friidrett innendørs 1981 i Grenoble med 2,35 m (sølv). To år senere vant han sitt eneste gull i internasjonale mesterskap i innendørs EM i Budapest med 2,32 m. Han tok ytterlige tre sølvmedaljer i samme mesterskap i 1984 (Göteborg) (2,30), 1986 (Madrid) (2,31) og 1987 (Liévin, Frankrike) (2,36). 
Thränhardt satte innendørsverdensrekord med 2,40 16. januar 1987. Denne ble imidlertid toppet av Patrik Sjöberg med 2,41 to uker senere, videre klarerte Sjöberg 2,42 utendørs i juni 1987. 26. februar 1988 hoppet så Thränhardt 2,42 under et stevne i Berlin. Dette hoppet var altså innendørsverdensrekord og likt med utendørsverdensrekorden. Fortsatt er det historiens nest høyeste hopp innendørs, bare overtruffet med én cm av Javier Sotomayor i 1989. Høyden er også fortsatt europarekord (mars 2011).

Utendørs

Utendørs ble han i EM i friidrett 1986 tredje med 2,31 m. Han hoppet en personlig rekord utendørs på 2. september 1984 med 2,37, høyden er fortsatt tysk rekord utendørs. Han deltok to ganger i OL, 1984 (Los Angeles) og 1988 (Seoul). 
Thränhardt var sammen med klubbkameraten Dietmar Mögenburg den ledende tyske høydehopperen på 1980-tallet. Stort sett var Mögenburg en bedre konkurransehopper og har derfor flere titler. Thränhardt var mer ujevn, men kunne slå til uventet og har høyere personlige rekorder enn Mögenburg.
Thränhardt er gift og jobber som journalist.
Shangnan

Shangnan (kinesisk: 商南县; pinyin: Shāngnán Xiàn) er et fylke i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Shangluo.
I 1999 hadde fylket et folketall på 229 511 innbyggere.

Samferdsel

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.
MF «Samband»

M/F «Samband», nå M/F «Samba» er et bilferge bygget i 1967. Fergen gikk i rutefart for Hardanger Sunnhordlandske Dampskibsselskap (HSD).
Fra 1967 til 1997 gikk M/F «Samband» på strekningen Langevåg-Buavåg-Mosterhamn-Valevåg.
Onepiece

Butikker

Onepiece har egne konseptbutikker i Beverly Hills, London, Berlin , Stockholm, Oslo, Smögen, Moskva, Sotchi, New York og Sydney. OnePiece selges også i om lag 1000 butikker rundt om i verden, som for eksempel Harrods and Selfridges
Sennepssild

Sennepssild er et pålegg med biter av sild i en sennepsbasert saus.
Pålegget kan lages enten av spekesild eller av kryddersild.
Sennepssild er mange steder populært som pålegg i julen.
Samia

Utseende

Middelsstore til store (vingespenn 60-135 millimeter), lysbrune påfuglspinnere med svært store vinger sammenlignet med kroppen. De ligner atlasspinnere (slekten Attacus) men er ikke fullt så store, og vingene er ikke like sigdformede. Forvingen er litt sigdformet, mest hos hannene, med en liten øyeflekk nær spissen. Hver vinge har en omtrent halvmåneformet, lys flekk rundt midten men ingen gjennsomiktige vinduer som hos Attacus. Utenfor denne flekken er det et hvitt tverrbånd.
Det er også svarte og hvite streker ved roten, på forvingen danner disse en V med spissen i den halvmåneformede flekken.

Levevis

Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De store hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.

Utbredelse

Slekten er naturlig utbredt fra India i vest til Timor i øst, i tillegg er det forvillede bestander i Sør-Europa og i USA.
Regjeringen Miettunen II

Regjeringen Miettunen II var Republikken Finlands 58. regjering der fem partier inngikk: Centerpartiet, SDP, Svenska folkpartiet, Liberala folkpartiet og DFFF. Regjeringen regjerte fra 30. november 1975 til 29. september 1976. Regjeringsdannelsen forgikk under eksepsjonelle omstendigheter. President Urho Kekkonen anså det viktig at det kunne dannes en politisk regjering i landet og sørget for at representanter for fem partier dannet en såkalt «kriseregjering». Regjeringen Liinamaa, en upolitisk embetsmannsregjering, hadde strandet etter at partiene ikke kunne bli enig om et regjeringsgrunnlag etter riksdagsvalget i 1975. Partiene forble uenige seg imellom og Miettunens kriseregjering hadde det vanskelig. 
Regjeringsprogrammet klarte partiene først bli enig om i mars 1976 og allerede i mai 1976 leverte Miettunen inn regjeringens avskjedssøknad. Kekkonen nektet å akseptere Miettunens avgang, men regjeringsgrunnlaget sprakk til slutt i september 1976 da sosialdemokratene forlot regjeringen med en begrunnelse som gjaldt jordbrukspolitikken og Miettunen fikk i oppdrag å danne en ny regjering uten venstrepartiene.
En flyktning krysser sitt spor

En   flyktning krysser sitt spor er en roman av Aksel Sandemose, utgitt 1933. 
Den handler om Espen Arnakke, som har drept en mann, John Wakefield. Ettersom Espen er oppdratt til å fortrenge seksualitet og følelser takler han ikke forhold med kvinner. Han blir uansett håpløst forelsket tre ganger, men tåler det ikke. John Wakefield kaprer en av forelskelsene hans, Eva. En beruset og sint Espen dreper sin gode venn som følge av dette. Han bruker resten av livet på å finne ut hvorfor. Han ble oppdratt til angst for seksualitet og følelser, og han fortrengte disse følelsene. Her formulerer Sandemose Janteloven, de uformelle, men allikevel svært gjeldende lovene i samfunnet og da særlig i småbyene. Mordet det snakkes om, ble begått av Espen Arnakke i en tidligere roman En sjømann går i land (1931). En flyktning krysser sitt spor er et ruvende verk i norsk litteraturhistorie, og et dybdepsykologisk innblikk i samfunnets undertrykkelse og underkuelse av individet, noe som var typisk for nyrealismen.
Ben Muirhead

Manchester United

Muirhead gikk gradene i ungdomsakademiet til United og etablerte seg siden som juniorspiller og reservelagsspiller for klubben. I denne perioden spilte han også på flere aldersbestemte landslag for England, hvor han blant annet spilte mot Argentina U15 og Carlos Tévez på Wembley. Han klarte ikke å komme inn på førstelaget til United, og ble siden lånt ut Doncaster Rovers i 2002 for kamperfaring, og i 2003 ble han siden fristilt av klubben.

Bradford City

Samme år signerte han under for Bradford City og spilte over 112 ligakamper for klubben frem til 2007. Dette ble også det siste året i Bradford for Muirhead, som dette året ble lånt ut til Rochdale, og som markerte seg umiddelbart ved å skåre i debutkampen mot Notts County. Han tiltrakk seg mye oppmerksomhet fra flere kommentatorer i League Two under låneoppholdet, og det ble sett på som en nedtur da Muirhead ble tilbakekalt av Bradfords manager David Wetherall.

Rochdale

I mai 2007 ble han fristilt av Bradford City, og den påfølgende måneden signerte han under på en permanent kontrakt med Rochdale som han hadde vært på låneopphold hos tidligere i sesongen. Muirhead skårte for øvrig på det avgjørende straffesparket slik at Rochdale ble kvalifisert for playoff–finalen i League Two etter å ha slått Darlington. Etter ett år i klubben ble han satt på overgangslisten av Rochdale i juni 2008, og om lag én måned senere kom Muirhead og klubben til enighet om å avslutte arbeidsforholdet på grunnlag av at han ønsket å spille høyere opp i ligasystemet.
Muirhead ble etter dette tilbudt prøvespill av Darlington, men i august 2008 signerte han under på en korttidskontrakt med amatørklubben Alfreton Town i Conference North under ledelse av Nicky Law, som hadde hentet Muirhead til Bradford i 2003. Etter om lag én måned i klubben med positivt spill ble han tilbudt en ettårskontrakt av Alfreton Town.
Muldvarp (spion)

En muldvarp (av engelsk mole, 'muldvarp') er en person som plasseres hos en fiende eller konkurrent for å skaffe (helst intern) informasjon som det ellers ikke er mulig eller svært vanskelig å få tak i. Andre uttrykk er «hemmelig spion» eller informant i en organisasjon, offentlig eller privat. Begrepet ble introdusert i 1974 av den britiske spionforfatteren John Le Carré i romanen "Tinker, Tailor, Soldier, Spy" og har siden blitt generelt brukt, men i etterretningssammenheng er  opphavet uklart, og dessuten i hvilken grad den ble brukt av etterretningstjenesten før det ble popularisert. Le Carré, som var en tidligere britisk etterretningsoffiser, har sagt at omgrepet muldvarp faktisk ble brukt av sovjetiske etterretningsorganisasjoner som KGB og GRU lenge, og at et tilsvarende ord som ble brukt av vestlige etterretningstjenester var sovende agent.
En moldvarp kan være rekruttert tidlig i livet, og det kan ta flere tiår å få han plassert i en stilling der han kan begynne stjele hemmelig informasjon. Et av de mest kjente eksempler på moldvarper er de såkalte "Cambridge Fem",  der fem britiske menn ble rekruttert av KGB. Disse fem var venstreradikale studenter ved Cambridge Universitet i 1930-årene og hørte til overklassen i Storbritannia, og som senere steg til stillinger på høyt nivå i ulike deler av den britiske regjeringen. Mellom disse fem er vel Kim Philby den best kjente i Norge.
Andre eksempel er FBI-agenten Robert Hanssen, som spionerte på den amerikanske regjeringen for KGB. Han ble rekruttert etter at han var i posisjon til å selge hemmelig informasjon.
Det nyeste (2019) eksemplet er likevel den amerikanske muldvarpen, Oleg Smolenkov, som lenge hadde tilgang til Putins skrivebord.