google/wiki40b huggingface dataset:
Komma

Historikk

Bruken av komma i Vesten går tilbake til den greske antikken, men virkelig utbredt ble det ikke før utviklingen av boktrykkerkunsten på 1400-tallet. Aldo Manuzio (1450–1515) var forlegger i Venezia i boktrykkerkunstens barndom og sentral i utviklingen av typografien, herunder moderne bruk av komma. Han fastsatte i 1494 hvordan komma og semikolon skulle settes på trykk, og fikk videre utarbeidet grammatisk funderte regler for tegnsetting. Hensikten bak var å gjøre det lettere å lese.

Bruk av komma i norsk

I norsk er komma et skilletegn. Komma brukes til å markere steder der det er kortere pauser i lesningen; lengre pauser markeres med punktum. Formålet er å lette lesningen. Over tid er det blitt utviklet sedvane for når komma skal brukes, særlig i formelle tekster som bøker, aviser og skolestiler. Disse tar utgangspunkt i hvor det er naturlige pauser i talespråket, men reglene bygger også på grammatikk, og fullstendig beherskelse av disse reglene krever av den grunn en viss grammatisk innsikt. I Finn-Erik Vinjes Skriveregler omtales det norske kommaet derfor som et «grammatisk fundert pausekomma». Selv om det finnes slike kommaregler, kan de brytes også i formelle tekster dersom det hindrer flertydighet eller avsender mener det vil lette lesningen.
Komma kan skille mellom ulike betydninger av ellers like ytringer. Et klassisk eksempel fra skoleverket er heng ham, ikke vent til jeg kommer versus heng ham ikke, vent til jeg kommer. I den første er beskjeden at man ikke behøver å vente med hengningen til jeg-personen kommer; i den andre er betydningen derimot at man skal vente.  
Et annet bruksområde for kommaet i norsk er som desimaltegn: Brøken ½ skrives i norsk med desimaltall som 0,5. I enkelte andre språk, som engelsk, er det derimot punktum som er desimaltegn.
Komma hører sammen med semikolon og tankestrek til de små skilletegnene; disse skal ikke ha stor forbokstav etter seg. Dette i motsetning til de store skilletegnene punktum, utropstegn og spørsmålstegn, som skal etterfølges av stor forbokstav. Kolon er på sin side i en mellomposisjon. Kolon er i utgangspunktet et lite skilletegn, men det er et stort skilletegn dersom det etterfølges av en setning.

Vanlige kommafeil

Ifølge nettstedet Korrekturavdelingen.no er reglene som omhandler komma etter foranstilt leddsetning, sannsynligvis de som brytes mest. Det tilsvarer reglene 3 og 4 ovenfor. Feilene går på at det blir utelatt komma etter leddsetninger, men også på at det blir satt komma etter noe skribenten tror er en leddsetning, men som ikke er det. Et eksempel på det første kan være å droppe kommaet i setningen da han kom hjem, sang de bursdagssangen, mens et eksempel på det andre kan være å sette komma etter frokost i å spise karameller til frokost er ikke å anbefale. I sistnevnte eksempel er ikke å spise karameller til frokost en leddsetning, men et infinitivsfrase, og det skal derfor ikke være komma. En måte å identifisere leddsetninger på er å se etter om setningsleddet inneholder et verb i presens eller preteritum. Mangler det, er det ikke snakk om en leddsetning.
95. østlige lengdegrad

Den 95. østlige lengdegrad (eller 95 grader østlig lengde) er en lengdegrad som ligger 95 grader øst for nullmeridianen. Den går gjennom Nordishavet, Asia, Indiahavet, Sørishavet og Antarktis.
Sammen med 85. vestlige lengdegrad former den en storsirkel.
Parisfreden (1856)

Langtidsvirkning

Pariserfreden førte til en ny maktkonstellasjon i Europa. Frankrike overtok som den nye kontinentalmakten etter Russland. «Den hellige alliansen» mellom Russland, Østerrike Preussen fra 1815 gikk i oppløsning, og forholdet mellom Russland og Østerrike ble varig svekket. Siden Russland vendte seg til Frankrike og Preussen, ble Østerrike isolert. Motsetningene mellom Russland og Storbritannia ble større, og forholdet mellom dem bedret seg ikke før på begynnelsen av 1900-tallet. 
Russlands militærmakt kunne imidlertid ikke svekkes på lengre sikt. Nøytraliseringen av Svartehavet var en av Russlands mest betydelige konsesjoner, men ordningen gikk i oppløsning ved at Russland unilateralt den 9. november 1870, midt under den fransk-prøyssiske krig, opphevet bestemmelsene. Stredene forble likevel sperret for fremmede krigsskip, og bare sultanen kunne tillate vennligsinnede staters krigsskip å passere. Til gjengjeld sto det Russland fritt å bygge skip og festninger langs Svartehavet. Sevastopol ble igjen havn for den russiske krigsflåten og kom til å spille en aktiv militær rolle mot Det osmanske riket allerede i den russisk-tyrkiske krigen i 1877-78. 
Forventningene til den franske keiser og vert for fredskongressen, Napoleon III, ble heller ikke oppfylt. Han håpet forgjeves at Storbritannia og Østerrike skulle gå med på en omfattende reorganisering av Europa med Italias samling og gjenopprettelsen av en polsk stat. 
Bestemmelsene om den nøytrale sivile sjøfarten fikk derimot varig virkning ved at Parisdeklarasjonen fra  16. april 1856 innledet en ny æra i internasjonal sjørett.
Sonderabteilung Lola

Sonderabteilung Lola (SL), også kjent som «Rinnanbanden» som var et navn Henry Rinnan også selv brukte, var en gruppe under det tyske Sicherheitsdienst i Trondheim og besto av i alt rundt 70 norske angivere som jobbet for Rinnan, men aldri stort flere enn 30 samtidig. Fra 1943 var mange av disse tidligere frontkjempere.
Gruppa ble etablert i mars 1942 som en del av Sicherheitsdienst og gitt navnet Sonderabteilung Lola. Rinnan fikk etter hvert grad av SS-untersturmführer. Han utnyttet disse fullmaktene til blant annet å starte med egne avhør med tortur. Før dette hadde han rapportert inn motstandfolk til sine tyske kontaktoffiserer Gerhard Flesch og Walter Gemmecke, slik at disse ble arrestert, eventuelt torturert og drept; eller satt i konsentrasjonsleir. Totalt besto gruppen av over 60 medlemmer, og opererte i store deler av Trøndelag og Nordland.

Arbeid

Under dekknavn kontaktet de folk som var anti-nazister og gjennom disse infiltrerte de den norske motstandsbevegelsen. Etter en periode med aktivt arbeid i motstandsgruppen, både for å samle informasjoner og opparbeide tillit, ble nettverket rullet opp og deltakerne arrestert og torturert hos Rinnan. Denne form for infiltrasjonsvirksomhet kalles provokasjonsvirksomhet, i det en selv er med på å fremskynde handlinger som en senere skal arrestere de mistenkte for. Rinnan selv kalt dette «spill i den negative sektor». Gruppen arbeidet i hele Midt-Norge, dvs Trøndelag og Møre og Romsdal, og på Helgeland. Rinnan selv ønsket å utvide virksomheten til Oslo, men ble i dette stoppet av sine tyske overordnede.
Gruppen hadde fra september 1943 sitt tilholdssted i Jonsvannsveien 46 i Trondheim, etter krigen kjent som «Bandeklosteret», hvor det var innredet celler og torturkammer i kjelleren, hvor flere ble slått ihjel under tortur. Rinnan drev gruppen helt etter egne regler og ved et par anledninger likviderte den nordmenn uten tysk forhåndsgodkjennelse. Flere hundre ble torturert, og man regner med at gruppen selv drepte mer enn 80 mennesker.

Oppgjøret

I maidagene 1945 forsøkte deler av gruppen å flykte til Sverige med gisler, men ble stoppet og arrestert halvannen mil fra grensen. Landssvikoppgjøret mot gruppen pågikk i løpet av 1945 og 1946 og resulterte i 7 livstidsdommer og 12 dødsdommer, hvorav 2 senere ble omgjort til livstidsdommer. Alle henrettede (Henry Rinnan, Bjarne Jenshus, Aksel Mære, Harry Aleksander Rønning, Harry Hofstad, Olaus Hamrun, Per Fredrik Bergeen, Kristian Randal, Harald Grøtte og Hans Birger Egeberg) var menn. De kvinnelige medlemmene fikk inntil livsvarig tvangsarbeid.
Friderich Clauson

Foreldre

Han var sønn av høker i Vaterland Claus Fredriksen (c.1685–1644) og Maren Nielsdatter Mogstad (c.1692–1738). Etter at Claus Fredriksen giftet seg 2. gang med Marthe Evensdatter Ven flyttet de til hennes fars gård i Christiania, hvor han tok borgerskap som kjøpmann.

Fra Moss til Christiania

Etter en tid som fullmektig hos byfogden i Moss og et opphold i København giftet Friderich Clauson seg i 1744 med Ellen Marie Moestue (1725–61) fra Moss. På dødsboauksjonen samme år etter sin nylig avdøde far kjøpte han farens gård og etablerte seg som nygift i Christiania. Gården (nå Karl Johans gate 14) utvidet han ved å kjøpe nabogårder i 1753, 1761 og 1766. Han ble borger med rett til å drive som kjøpmann. Ved Fåbro (Lysaker) lå et spikerverk som han i 1750 ble medeier i. Fra 1753 til 1760 var han overformynder i Christiania. I 1754 fikk han arvefeste på Frogner-løkken «Brændevinskjedelen», hvor han fikk oppført en herskapelig hovedbygning og anla en barokkhage. Løkken kalte han «Friderichsberg» etter seg selv. Hele Frogner hovedgård kjøpte han av Hans Jacob Scheel på påskeaften den 5. april 1760 for 11000 riksdaler og fullførte selgerens uferdige bygninger. Fra 1766 bodde han fast på Frogner med sin andre kone Eleonore Leuch.

Jernverket i Bærum

Fra 1767 var han medeier i Bærums Jernværk og fra 1772 eneeier. Sønnen Conrad Clauson (1753–85) ble i 1773 verksmester, og i 1776 giftet han seg med Kirsten Nilson (1757–1827), datter av justisråd Paul Nilson på Nedre Foss i Aker (1714–61) og Eleonora Vogt, svigerinne av Hermann Krefting, som frem til 1767 hadde eid Bærums Jernværk og Dikemark jernverk. Sønnen Conrad Clauson døde i 1785, hvorpå svigerdatter Kirsten i 1786 giftet seg med magistratspresident, senere stiftamtmann og statsminister Frederik Julius Kaas, som var blitt opptatt i frimurerlogen St. Olaus til den hvide Leopard i Christiania i 1783, samme år som Conrad Clauson.

Gifte seg med Leuchene

Friderich Clauson giftet seg igjen i 1762 med Eleonore Leuch (1738–86), datter av trelasthandler Niels Mortensen Leuch. Gjennom dette ekteskapet fikk «oppkomlingen» fra Vaterland innpass i Christianias trelastpatrisiat. Etter Clausons død i 1773 ble enken Eleonore gift for annen gang i 1774 med slottspresten Bernt Anker Sverdrup (1734–1809), som dermed ble ny eier av Frogner hovedgård.
Fagskolen i Hordaland

Fagskolen i Hordaland (tidligere Bergen tekniske fagskole og Bergen maritime fagskole) er den største offentlige fagskolen i Norge med vel 1200 studenter.
Skolen har  flere utdanningsmuligheter innen maritime fag, tekniske fag, petroleumstekniske fag, grønne fag og helsefag.
Fagskolen i Hordaland har flere studiesteder lokalisert i Bergen, på Voss, på Stord, i Ulvik og på Austevoll.
De tekniske og helsefaglige fagskoleutdanningene er lokalisert i Haugeveien på Nordnes, mens de maritime og petroleumstekniske fagene, samt CNC/Robotteknologi er lokalisert på Nedre Nygård, i samme bygg som Bergen maritime videregående skole.
På Voss tilbyr Fagskolen utdanning innen anlegg, mens i Austevoll tilbyr Fagskolen utdanning innen nautikk.
I Ulvik på Hjeltnes kan man studere for å bli arborist.
Nytt fra 2018 er studietilbud for CNC og robotteknologi.
Hurleybreen

Hurleybreen er en isbre mellom Mount Gaudry og Mount Liotard, som flyter øst og ut i Ryder Bay ved Adelaide Island i Antarktis. Den ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee i 1977 etter Alec J. Hurley, mekaniker ved British Antarctic Survey ved Halley Station i 1975–76 og Rothera Station i 1976–77.
Selleriflue

Utseende

Sellerifluen er ca. fire millimeter lang.

Levevis

Larvene til sellerifluen minerer i bladene på skjermplanter og kan gjøre skade på selleri, løpstikke og pastinakk.
Fluer  tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der fluelarvens indre og ytre organer endres.

Skadedyr

I Norge er sellerifluen regnet som skadedyr i jordbruket.
Bad Taste

Handling

Filmen handler om blodtørstige romvesener som invaderer en landsby i New Zealand. Hensikten er å høste mennesker til bruk i en intergalaktisk hurtigmatkjede. Romvesenene møter imidlertid motstand fra en paramilitær styrke på fire mann kalt aids.

Om filmen

Filmen hadde et meget lavt budsjett og de fleste av skuespillerne spilte flere roller (inkludert Jackson selv).
Jackson bruket fire år på å lage filmen. Innspillingene startet i 1983 og han benyttet vanligvis bare søndager siden han arbeidet seks dager i uka.

Planer om oppfølgere

I den første offisielle biografien om Jackson (Peter Jackson: A Film-maker's Journey av Brian Sibley), sies det at han i 1993, etter Jacksons tredje film, Braindead, forsøkte å få the New Zealand Film Commission til å støtte ham i å lage Bad Taste 2 og 3 for $7 million.
Peter Jackson fortalte den New Zealandske avisen The Dominion Post at han fortsatt er interessert i å lage en oppfølger til filmen.
Sjøliljer

Anatomi

De fleste har stort sett fastsittende ungdomsstadium og frittlevende voksent stadium. Sjøliljer fester seg permanent til substratet med en stilk. Den festede enden til stilken bærer en flat skive som er festet til substratet. Skiveliknende ossicler til stilken er stablet oppå hverandre, og blir holdt sammen av sammenhengende vev, som gir et leddet utseende. Stilken har vanligvis cirri.
Den enden av sjøliljen som ikke er festet, er kalt for kronen. Enden til kronen fester seg til stilken og blir støttet av et sett med ossicler, kalt for calyx. Fem armer fester seg også til calyx. Disse armene er grenede, støttet at ossicler og har igjen mindre grener, som gir dem et fjærliknende utseende. På hver arm er det tubeføtter i doble rekker. Veien som leder til munnen er en dekket vei langs armene, som blir kalt for ambulacralfelt. Den ligger på utsiden av radialkanalene hos kråkeboller, sjøpølser og sjøliler. Munnen og anus åpnes ved den orale overflaten.
Fjærsjerner er ganske lik sjøliljer, bare at de mangler stilk, og er svømmende og krypende dyr. Enden av kronen bærer en ring av rotliknende cirri, som holder den fast når dyret hviler på et substrat. Fjørstjerner svømmer med å løfte og senke armene, og de kryper over substratet ved å løfte tuppen av armene.

Vedlikeholdsfunksjoner

Sirkulasjon, gass utveksling og utsondring er lik som hos andre pigghuder. Men når det gjelder fødning bruker de fjærede utstrekte armer til å fange byttet sitt.
De mangler nerveringen som finnes i de aller fleste pigghuder. I stedet har de en koppformet nervemasse under calynx, som gir opphav til radiale nerver som forlenges gjennom hver arm, og kontrollerer tubeføttene og arm muskulaturen.
The Odd Life of Timothy Green

Handling

Det barnløse ekteparet Cindy (Jennifer Garner) og Jim Green (Joel Edgerton) har i lengre tid prøvd å få barn. Men når de får vite at de ikke kan produsere barn i det hele tatt blir de naturligvis sønderknuste. Den samme kvelden lager de for å trøste seg selv en ønskeliste over hvilke kvaliteter de vil at et eventuelt barn skulle hatt. Disse ønskene putter de i en boks som de graver i hagen. Neste morgen våkner Cindy og Jim til at et barn er i huset deres, en ti år gammel gutt ved navn Timothy (CJ Adams), som kaller dem for «mamma» og «pappa». Ikke nok med det - det vokser grønne blader ut av føttene hans, og de oppdager at han rett og slett ble født ut fra ønskene de laget og reiste seg fra underjorden.
Timothy finner seg til rette i familien, og møter i tillegg Joni (Odeya Rush), en jente han blir svært gode venner med, som også er annerledes og som han bygger en egen verden med. Men det viser seg at hver gang han oppfyller ett av Cindy og Jims ønsker, mister han ett blad. Så mens handlingen går, forteller ekteparet hele den fantastiske og utrolige historien om Timothy Green til et adopsjonsbyrå.
Gapøya

Historikk

Funn tilsier at Gapøya har vært bebodd siden steinalderen. På øya er det registrert funn av gravhauger fra jernalderen og en gårdshaug fra middelalderen. Viktigste næringsvei oppgjennom tidene har vært jordbruk og fiske. Det har også vært drevet med handel, post og fiskemottak. I 1934 ble det bygd kai til lokalbåttrafikk og fiskemottak.

Strøm på Gapøya

Kvæfjord El-verk tok opp et lån i Norges kommunalbank på 75 000 norske kroner, og gjorde det dermed mulig å få elektrisk strøm til Gapøya. Øya fikk strøm i 1960 gjennom en over fire kilometer lang sjøkabel for 22 kV høyspent. Kabelen strakte seg mellom Røkenes og Gapøya. Å legge kabelen fra Myrland eller Finnsæter ville vært kortere, men på grunn av sildefiske var det fare for at garn skulle huke seg fast i kabelen og dermed ødelegge den. I 1994 røk kabelen, og Gapøya fikk ikke tilbake strømmen etter det, siden øya ikke hadde noen fastboende. Enda står de aller fleste stolpene igjen, og strømledninger og transformatoren henger også enda igjen, bortsett fra rundt den nordligste bebyggelsen.

Bruk idag

Gapøya er ikke bebodd – de siste flyttet i 1971. Det er åtte eiendommer på øya med påstående bygninger, de fleste fra sent på 1800-tallet. I tillegg står det en bygning som ble brukt som forsamlingshus og skole for øyas innbyggere. Totalt står det 25 bygninger på øya, inkludert naust, fjøser og bygningen som tidligere ble brukt som butikk. Eiendommene brukes nå som fritidseiendommer for grunneierne og deres familier.
Rebel Knight Sam

Rebel Knight Sam er et musikkalbum utgitt av det norske bandet The Marble Kings i 2008 av plateselskapet Phonophile.
Albumet ble spilt inn i Athletic Sound Studio i Halden og produsert av Kai Andersen og The Marble Kings.
Vridi kraftverk

Vridi kraftverk er et varmekraftverksør i Elfenbenskysten. Det har et totalt installert vannkraftpotensial på 100 MW fordelt på fire like store blokker. Anlegget ble bygd ferdig i 1984–1988 og er landets nest største varmekraftverk målt etter installert effekt. Brenseltypen er naturgass og fyringsolje.
Skasåa

Skasåa er ei elv i Kongsvinger kommune. Elvas kilde er sjøen Skasen på Finnskogen, og derfra renner den gjennom en rekke sjøer og tjern før den munner ut i Glomma ved Nor. De største av sjøene er Steinreien, Bureien og Nugguren.
Vassdraget har vært benyttet til tømmerfløting. Forbi det bratte terrenget mellom Gravsjøen og Gardsjøen i øvre del av vassdraget, var det anlagt en tømmerrenne.
I 1981 var det planer om vannkraftutbygging av vassdraget, og i den forbindelse ble det gjort fiskebiologiske undersøkelser. Planene ble ikke realisert den gang. Det er i 2018 søkt ny konsesjon for bygging av Hofoss kraftverk, som skal utnytte fallet fra Åfloen i nedre del av vassdraget.
Captain America: Civil War

Om filmen

Filmen er den trettende i rekken i Marvel Cinematic Universe, og den tredje i Captain America-serien. Den hadde kinopremiere 27. april 2016 i Norge.

Handling

Når politikerne vil opprette en ordning som gjør at det er et system av ansvarlighet og et styrende organ som bestemmer når man skal kalle inn Avengers, fører det til en konflikt mellom superheltene, og det mens det kommer en ny fiende på banen de må beskytte verden fra.
Erik Nord (1918–2014)

Bakgrunn

Erik Nord vokste opp på Kolbotn utenfor Oslo, som sønn av to svenske innvandrere, i et hjem der begge foreldrene var politisk engasjert. Faren var fagforeningsmann og lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Selv ble Erik Nord medlem av det lokale idrettslaget, tilsluttet Arbeidernes Idrettsforbund.
Han tok artium på Oslo katedralskole, studerte senere juss og var student da krigen kom til Norge.

Annen verdenskrig

Under okkupasjonen deltok Nord i det illegale motstandsarbeidet. Han ble først arrestert 17. juni 1943, sendt til Bredtveidt, deretter til Berg - men løslatt etter noen dager. 15. oktober ble han arrestert igjen. Nok en gang var det Bredtveit og Berg, men denne gangen endte han i Tyskland. 9. desember 1943 ble han sendt til Sennheim og overført til Buchenwald. Der satt han til freden kom. Han var blant fangene som ble hentet ut av de hvite bussene.

Etterkrigstiden

Etter krigen arbeidet Nord en tid i utenrikstjenesten. På 1960-tallet begynte han ved Norsk utenrikspolitisk institutt, og ble en av Nupis mest profilerte medarbeidere. Han var en aktiv foredragsholder, og kunne holde opptil hundre foredrag i året. Ofte skjedde det i regi av FN-sambandet.
Politisk var Nord på 1950-tallet først engasjert i Arbeiderpartiet. Som skribent skrev han blant annet om utenrikspolitikk i tidsskriftet Kontakt. Senere ble han sentral i kretsen rundt avisen Orientering. Da AP tok et oppgjør med Orienteringskretsen var Nord blant dem som forlot partiet og sluttet seg til det nye Sosialistisk Folkeparti. Senere var han medlem av Sosialistisk Venstreparti og aktiv i Nesodden SV.
Nord var engasjerte i en rekke politiske spørsmål: Han arbeidet mot norsk medlemskap i EU, i Nei til atomvåpen og i flere solidaritetsorganisasjoner.
Han skrev og publiserte under flere pseudonymer, blant annet signaturen «pt».
Whitechapel

Nyere tid

Whitechapel forble fattig og etnisk sammensatt gjennom hele første halvdel av 1900-tallet. Under krigen ble mye ødelagt av tyske bomber, både under Blitzen i 1940-41 og av flere V2-nedslag i 1944-45. Etter krigen er det meste av det jødiske samfunnet i Whitechapel oppløst. I stedet har strøket fått nye innflyttere fra den tredje verden, særlig fra Bangladesh og det indiske subkontinentet for øvrig. Slummen som gikk tapt under krigen eller ble sanert på annen måte, ble på 1950- og 1960-tallet erstattet av boligblokker som i mange tilfeller var av en slik standard at de i årenes løp har forfalt til en slags moderne slum.
Selv om mye av Whitechapel har et trist og nedslitt preg, finner en i noen av gatene etablissementer som tiltrekker kunstnere, studenter og publikum fra langt utenfor East End. Internasjonalt kjent er Whitechapel Art Gallery, opprettet så tidlig som i 1901. Ellers har Whitechapel hatt en framskutt plassering i britisk punk og rock, med steder som Whitechapel Factory og Rhythm Factory.
Med sin beliggenhet nær Londons finanssentrum City kan Whitechapel ventes å bli gjenstand for store forandringer i de nærmeste årene. Det foreligger planer for en utbygging av undergrunnsnettet i Whitechapel som vil akselerere en utvikling som på sikt kan forandre hele områdets karakter.
Norgesmesterskapet i alpint 2016

Norgesmesterskapet i alpint 2016 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett og ble arrangert fra 31. mars til 3. april i Oppdal.
Crystal Palace FC

Historie

Crystal Palace FC ble grunnlagt den 10. september 1905 av arbeidere ved utstillingsbygningen The Crystal Palace, og spilte opprinnelig deres hjemmekamper på banen Crystal Palace i nærheten av bygningen. Det fantes en annen Crystal Palace klubb allerede i 1861, men den nåværende klubben er ikke en direkte fortsettelse av den.
Den nåværende klubben ble dannet i 1905, etter at selskapet som hadde ansvaret for The Crystal Palace ikke ble anerkjent av The Football Association (FA). FA godtok ikke at cup-finale vertene skulle ha sin egen klubb. Etter dette måtte en ny klubb stiftes, og den nåværende klubben hadde sin hjemmebane på cup finale banen frem til 1915.
I Dreamed

«I Dreamed» er en amerikansk populærmusikksang med melodi av Charles Grean og tekst av Marvin Moore. Den ble publisert i 1956.
Den største hitversjonen ble gjort av Betty Johnson samme år. Innspillingen ble utgitt av Bally Records med katalognummer 1320.
Sangen ble gjenstand for en rettstvist i saken Dorchester Music v. National Broadcasting Company [171 F. Supp. 580 (S.D. Cal 959)]. Fred Spielman, som hadde komponert sangen «Rendesvouz» i 1953, anklaget Grean for å ha plagiert hans sang ved å skrive «I Dreamed» (Ingen anklage ble gjort med hensyn til teksten). Retten felte en dom i favør av fornærmede 18. november 1958.

Svensk versjon

«Jag drömde» med Lill-Babs. Utgitt på singlen Karusell KFF 195 i 1957.

Norsk versjon

Jacob Hjelte har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Jeg drømte». Inger Jacobsen med Willy Andresens kvintett har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen Columbia GN 1609 i 1957.

Listeplasseringer

Betty Johnsons versjon nådde Billboard-listene 15. desember 1956. På Most Played by Jockeys lå den som best som nummer ni, på Best Sellers In Stores-listen som nummer 21 og på Most Played In Jukeboxes som nummer 15. På den sammensatte listen av top 100-sanger nådde den nummer tolv. Alt i alt tilbrakte den 18 uker på listene.