Air Greenland

1960-årene

Selskapet ble stiftet 7. november 1960 som Grønlandsfly og grunnlagt av SAS Group (da kjent som Scandinavian Airlines System) og Kryolitselskabet Øresund, et gruveselskap med virksomhet i Ivittuut. I 1962 ble eiersirkelen utvidet til å omfatte Grønlands Landsråd og Kongelige Grønlandske Handel.
De første turer til de amerikanske baser på Grønland ble gjennomført med lette DHC-3 Ottere og S-55-helikoptre, som man chartret fra Canada. Fra 1962 og fremover brukte Grønlandsfly Catalina-sjøfly og DHC-6 Twin Otter på innenlandsrutene. I 1965 kom en Douglas DC-4 som den første store fly i bruk etterfulgt av Sikorsky S-61-helikoptre. S 61'erne har vært i bruk siden da; fra 2010 tjener de Kujalleq i Sør-Grønland året rundt og byer og bosetninger i Diskobukta på vinteren.

1970-årene

I løpet av 1970-årene investerte Grønlandsfly i en utvidelse av helikopterflåten og økt antallet av Sikorsky S-61'ere fra tre til åtte, som i 1972 tillot flyselskapet å utvide sitt nettverk til å inkludere lokalsamfunn i Øst-Grønland med helikopter med base i Tasiilaq, da kjent som Ammassalik. Senere begynte flyselskapet også å fly med Douglas DC-6, en oppgradering av den eldre DC-4-modellen.
Kommersiell gruvedrift ved Maamorilik på fastlandet nord for bygden Ukkusissat i det indre av fjorden fremmet videre investeringer i helikopterflåten med de nye Bell 206'ere. Gruven stengte i 1990, men forventes å gjenåpne i november 2010, idet forekomster av sink og jernmalm ventes å vare 50 år. Forsyningsturer til gruven drives av Air Greenland med de nyere Bell 212-helikoptre fra Uummannaq Heliport.
Flyselskapet har forsøkt å utvide målnettverket flere ganger. Bortsett fra ruten til København, ble den første internasjonale ruten åpnet i 1979 mellom Nuuk og Iqaluit i Nunavut i Canada, men den måtte innstille i 1992. På slutten av 1970-årene økte selskapets passasjertall pr. år til 60.000 eller mer enn den totale befolkningen på Grønland.

1980-årene

På begynnelsen av 1980-tallet bestemte det nyopprettede Grønlands hjemmestyre seg for å investere i det regionale nettverket av flyplasser med rullebaner for korte takeoffs og landinger i Nuuk, Ilulissat og Kulusuk. For å betjene det utvidede nettverket ervervet Grønlandsfly seg Dash-7-maskiner som var spesielt tilpasset vanskelige værforhold på Grønland. Den første Dash-7 ble levert 29. september 1979 og flere maskiner kom i det påfølgende tiåret.
Flere flyplasser ble bygget uten avisingsutstyr, noe som er problematisk i Grønland om vinteren, og som ifølge selskapet medfører økonomiske tap. Dash-7'erne er fortsatt i aktiv tjeneste på Grønland og betjener alle flyplasser unntatt Nerlerit Inaat lufthavn nær Ittoqqortoormiit, hvor tjenestene utføres av Air Island under kontrakt med selvstyret på Grønland.
I 1981 åpnet Grønlandsfly sin første rute til Island, som forbinder selskapets viktigste sentrum i Kangerlussuaq lufthavn med Reykjavík lufthavn via Kulusuk flyplass. Mot slutten av 1980-tallet vokste antall ansatte til 400 og antall passasjerer til over 100.000 årlig for første gang.

1990-årene

I mai 1998 begynte Grønlandsfly flygninger med sin første jet, en Boeing 757-200. Selskapet fortsatte sin tradisjon med å gi sine fly kallenavn og kalt den nye passasjerfly Kunuunnguaq (lille Knut) til ære for grønnlandsutforsker og -etnolog Knud Rasmussen, hvis byste pryder terminalen på Kangerlussuaq lufthavn, flyselskapets viktigste knutepunkt.
Med dette kjøpet hadde Grønlandsfly planer om å bryte flyselskapet SAS' monopol på den lønnsomme ruten Kangerlussuaq-København og startet virksomheten umiddelbart etter kjøpet. Nettverket av regionale flyplasser ble utvidet i løpet av dette tiåret med flere nye flyplasser på kortbanenettet: Sisimiut flyplass, Maniitsoq flyplass og Aasiaat flyplass på vestkysten av Grønland og Qaarsut flyplass og Upernavik flyplass i Nordvest-Grønland.
Med kjøpet av sitt femte Dash-7-fly ble Grønlandsfly for første gang i stand til å betjene alle større byer i Grønland, idet Uummannaq blir betjent av Qaarsut lufthavn via Uummannaqs heliport. I 1999 hadde selskapet 282.000 passasjerer, nesten tre ganger så mange som på slutten av forrige tiår.

2000-årene

På slutten av 1990-tallet og tidlig på 2000-tallet forsøkte flyselskapet å fornye sin aldrende flåte og tok flere av sine S-61- og 206-helikoptre ut for å erstatte de siste med Bell 212'ere og en AS350 Eurocopter. 18. april 2002 skiftet selskapet navn fra Grønlandsfly til Air Greenland og introduserte en full rød bemaling og en endret logo.
I 2003 ga SAS opp ruten mellom Grønland og København, og Air Greenland ble da det eneste flyselskapet som tilbød forbindelser mellom Grønland og resten av Danmark. Selskapet var i stand til å fylle hullet med den nyinnkjøpte Airbus A330-200 med kallenavnet Norsaq, det andre store passasjerflyet i flyselskapets flåte. SAS gjenopptok flyturer til Grønland i 2008, men gav opp igjen i januar 2009.
I 2003 vant Air Greenland en kontrakt med US Air Force om driften av Thule Air Base (en kontrakt tidligere fløyet av SAS); flyreisene begynte i februar 2004. Kontrakten ble fornyet for en fem-års-periode i 2008.
28. juli 2006 kjøpte Air Greenland selskapet Air Alpha Greenland, et datterselskap av Air Alpha, som er basert i Odense. Det oppkjøpte selskapet opererer helikopterflygninger Diskobukta og i Øst-Grønland. Siden overtakelsen har selskapet også benyttet Bell 222'ere til passasjeroverføringer mellom Nerlerit Inaat lufthavn og heliporten i Ittoqqortoormiit.
13. juni 2007 annonserte SAS Group sin intensjon om å selge sine aksjer i Air Greenland, et trekk som senere ble innlemmet i Core SAS, gruppens omstillingsprogram. Pr. 2010 har flyselskapet dog ikke ført vedtaket ut i livet.
1. oktober 2007 innførte flyselskapet et elektronisk bestillingssystem. En rute til Baltimore i Maryland i USA ble åpnet sommeren 2007, men på grunn av synkende billettsalg lukket den igjen i mars 2008. Air Greenland tenkte å gjenåpne forbindelsen til Iqaluit i slutten av 2009, men avgjørelsen ble utsatt til tidligst 2011. I 2009 fraktet selskapet 399.000 passasjerer.

2010-årene

Den 1. januar 2010 suspendert Air Greenland sin deltakelse i Scandinavian Airlines' EuroBonus-program. Salget av selskapets Boeing 757-200, Kunuunnguaq kom i april, hvorefter ruten Narsarsuaq-København ble operert med en Boeing 757-200 leid fra Air Finland.
I 2010 ble denne tjenesten etter turistsesongen (mai-september) erstattet av en lenke fra Narsarsuaq til København med transitt i Kangerlussuaq, første etappe betjent av selskapets nyinnkjøpte de Havilland Canada Dash-8 Q200.
For å konkurrere med Air Island som opererer på Nuuk, Narsarsuaq, Ilulissat og alle flyplasser på østkysten har Air Greenland åpnet nye ruter til Island og fløyet fra Nuuk og Narsarsuaq til Keflavík lufthavn; senere flys det dog kun fra Nuuk. I 2010 var ruten åpen fra mai til september med en mulig utvidelse til drift året rundt fra 2011.
I 2019 solgte SAS sin eierandel på 37,5% til den grønlandske selvstyremyndigheten.

Destinasjoner

Air Greenlands nettverk av innenlandske flyplasser dekker 13 sivile flyplasser i Grønland. To internasjonale flyplasser kan betjene store fly: Kangerlussuaq lufthavn og Narsarsuaq lufthavn, som begge tidligere ble brukt av US Air Force som militære baser, men nå brukes som utgangspunkt for transatlantiske flygninger.
Alle andre regionale flyplasser er STOL-flyplasser, som betjenes av fastvingede fly av type Dash-7 og Dash-8. Utenfor Grønland flyr selskapet en utenlandsk rute til Reykjavík og en innenriks til København.
Grønlandsbygdene betjenes av lokale helikopter fra Upernavik Airport i Nordvest-Grønland, fra Uummannaq Heliport i Uummannaq-fjorden i nordvestlige Grønland, fra Ilulissat flyplass og Aasiaat flyplass på Diskobukta på vestkysten av Grønland, fra heliport i Qaqortoq og Nanortalik i Sør-Grønland samt fra heliporten i Tasiilaq i sørøstlige Grønland. Blant de 45 steder med helikopteroperasjoner på Grønland er åtte primære (heliporte), mens resten er sekundære (helistop).

Økonomi og næringsliv

Air Greenland tilbyr fleksibel og begrenset økonomiklasse med gratis snacks og drikke på alle flygninger med fastvingede fly. På transatlantiske flygninger til København er der både økonomi- og business class-seter tilgjengelige med in-flight-måltider på alle klasser. Air Greenland utgir kvartalsmagasinet Suluk (som betyr "vinge" på grønlandsk), et in-flight magasin med generell informasjon om aktuelle politiske og kulturelle begivenheter på Grønland og med nyheter fra flyselskapet.
Fleksibel business class, som på Air Greenland går under navnet Nanoq class efter det grønlandske ord for isbjørn, tilbys på transatlantiske flygninger med selskapets Airbus A330-200, kalt Norsaq. Tjenesten inkluderer en individuell videoskjerm og strømkilde og andre fasiliteter i tillegg til tepper og et utvalg av aviser. Passasjerer i denne klassen har tilgang til Novia Business Class Lounge i København lufthavn.

Bygdebilletter

Air Greenland opererer helikopterflygninger til de fleste bygder i Grønland under kontrakt med selvstyret på Grønland. Flyreisene er klassifisert som bygdeflygninger (bookingklasse A) og er subsidiert av selvstyret. Bygdereiser vises ikke i planen, men kan bestilles på forhånd.
Avgangstider for disse tjenestene som opplyst ved bestilling er pr. definisjon omtrentlige, da bygdeservicen søkes optimalisert avhengig av lokal etterspørsel på en gitt dag. Bygdeflygninger i Diskobukta-området gjennomføres bare vinter og vår. Om sommeren og på høsten betjenes bosetninger kun med havtransport, likevel etter en kontrakt med selvstyret. Diskoline, en passasjer- og godsferge basert i Ilulissat utfører seilasen.

Datterselskaper

Departementet for boligbygging, infrastruktur og transport fører oppsyn med utviklingen av transportsektoren på Grønland og påvirker de beslutningene, som helt eller delvis offentlige selskaper tar, inkludert Mittarfeqarfiits lufthavnsskatter, Air Greenlands prispolitikk, fergetjenester som supplerer nettverket av flyplasser og heliporte samt utviklingsstrategien for turismen i Grønland.

Arctic Umiaq Line

Med en eierandel på 50% er Air Greenland medeier i Arctic Umiaq Line, en passasjer- og godsferge der forbinder kystsamfunn fra Ilulissat i nord til Narsaq i sør.
Fergen gikk inn i en turbulent periode på slutten av 2000-tallet. De årlige bidrag fra selvstyret var 5 millioner kroner (DKK), men bruken av midlene ble kritisert og beslutningen om å selge et av de to skipene i flåten ble utfordret. Det har bidratt til trusselen om konkurs innen utgangen av 2010. Den 16. mars 2010 kunngjorde Air Greenland planer om å selge sine aksjer i selskapet. Denne meldingen fra flyselskapet gjør det sannsynlig, at den forventede konkursen fortsatt kan skje i 2010, idet operasjonene kun er garantert til slutten av året.

Reiselivsbedrifter

Air Greenland er eneeier Hotel Arctic A/S, et hotell og reisebyrå basert i Ilulissat, som delvis eier World of Greenland, et outfitterselskap likevel basert i Ilulissat. Flyselskapet eier også Greenland Travel, et pakkereisebyrå med base i København.