google/wiki40b huggingface dataset:
Roy Andersson

Som ung

Andersson ville bli forfatter som ung, men allerede etter å ha skrevet to artikler i Göteborg Posten hadde han blitt alt for selvkritisk. Dette i en alder av 17 år. Hans interesser dreide seg mot film i stedet. Han søkte seg inn på den svenske Filmskolen (nå Dramturgisk Institutt), men ble avvist fordi han var for ung. Man måtte være 24 år, mens Andersson var kun 18. Han havnet i stedet på Universitetet i Lund. Her studerte han historie og drama-teater-film.

Begynnelsen

Anderssons første film var En kärlekshistoria fra 1970. Den fikk guldbagge for beste film samme år, samtidig med hele 4 priser fra International Film Festival i Berlin. Etter suksessen med En kärlekshistorie gikk Andersson inn i en depresjon og flyttet en periode ut på landet. I 1975 kom filmen Giliap som ble mottatt svært dårlig av både publikum og kritikerne, i tillegg budsjettet ble sterkt overskredet. Dette medførte til at Andersson tok en 25 års pause fra filmregissering.

Kort- og reklamefilm

I 1981 lanserte Andersson sitt eget selskap, Studio 24, som fungerte som et uavhengig produksjonsselskap. Han fikk i oppdrag fra det svenske helsevesenet å lage en informativ kortfilm om aids som skulle brukes som folkeopplysning. Filmen ble da den nærmet seg ferdig, avbrutt av den svenske stat, da de synes filmen utviklet seg til å bli for dyster. Filmen ble først vist i 1993.
Hans neste film var Härlig är jorden. Her kommer Anderssons stil og uttrykksmåte enda tydeligere frem, og filmen ble godt mottatt av kritikerne. Clermond Ferrand-festivalen kåret Härlig är jorden til å være en av verdens beste kortfilmer.

Tablåfilm

I 1996 startet Andersson filmingen av Sanger fra andre etasje, en film det tok fire år å lage. Filmen hadde premiere på Cannes filmfestival, der den også innkasserte juryprisen. Samme år fikk den hele 4 guldbagger, for henholdsvis beste film, regi, foto, manus og lyd. Denne filmen kan sies å være toneangivede for Anderssons filmer fra og med. Filmen består av 46 lange og ulike sosialkritiske tablåer, som til dels oppfattes surrealistiske. Frem til 2005 fortsatte Andersson med å regissere reklamefilmer, frem til 2005 da han startet på hans siste film Du levande. Denne filmen ligner enda mer på hans forrige film enn noen annen langfilm han har regissert. Det er i særlig grad hans bildespråk som skaper assosiasjoner til Sanger fra andre etage. Andersson har skapt en distinkt uttrykksform gjennom sitt komplekse bilde. Høsten 2014 har hans nye film En duva satt på en gren och funderade på tillvaron premiere. Ifølge Andersson utgjør denne en trilogi sammen med de to foregående filmene.
Alice Through the Looking Glass

Om filmen

Filmen er basert på barneboken Gjennom speilet av Lewis Carroll, og er en oppfølger til Alice i Eventyrland (2010). Filmen hadde kinopremiere i Norge 27. mai 2016.

Handling

Når Alice våkner opp i Wonderland, må hun reise gjennom en mystisk ny verden for å hente et magisk septer så hun kan stoppe den onde Lord of Time før han skrur tiden frem og forvandler Wonderland til en ufruktbar, livløs gammel verden. Med hjelp fra noen nye venner må Alice også avdekke en ond plan som går ut på at Queen of Hearts tar tilbake tronen.
Vannkringle

Vannkringle er en type tørt bakverk, formet som en kringle.
Deigen inneholder som oftest hvetemel, smør, melk, gjær og vann. Dette blandes til en fast deig, trilles til tynne pølser og formes som små kringler. Navnet vannkringle kommer av etterhevingsprosessen, der kringlene legges i kokende vann, ikke ulikt bagels. Kringlene stekes så til de er gyldne, og tørkes på ettervarmen.
I Nordland er kringlene også kjent som «Bergenskringle». I Bergen spises vannkringle ofte i forbindelse med 17. mai, som tilbehør til spekematen.
Nærsjukehuset i Florø

Nærsjukehuset i Florø (tidligere Florø sjukehus) er i 2005 organisert i Klinikk for rehabilitering og kronisk sjukdom under Helse Førde. Det drives av Helse Førde i samarbeid med Flora og Bremanger kommuner.
Det ble nedlagt 2008, etter protester.
Anthypna

Utseende

Middelsstore (ca. 10 mm), avlange biller, oftest bronseaktig, blått eller grønt metallisk farget og mer eller mindre tett hårete. Grunnfargen er gulbrun til svart. Hodet er nedoverbøyd, antennene er 9- eller 10-leddete med en tre-leddet vifte, alle leddene fløyelsaktig hårete. Fasettøynene er delt av en list i fremkanten. Overleppen (labrum) og kjevene (mandibler) stikker fram foran hodeframkanten (clypeus). Antennene kan ha svært store lameller (de ytterste, bladformede leddene). Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre kvadratisk, hvelvet, ofte tett punktert og hårete. Dekkvingene er avlange, den ytterste delen er ofte tynn og spissene spriker slik at de ikke dekker hele bakkroppen. Beina er kraftige, framleggene (tibiae) har et par tenner på utsiden, mellom- og bakleggene kan ha forskjellig utviklede sporer. Føttene er fem-leddete, nokså lange og kraftige.

Levevis

Lite er kjent om biologien. De voksne billene flyr om dagen og kan finnes svermende over blomster og busker i sandige områder. Larvene finnes blant annet i sanddyner ved kysten, der de spiser på råtnende plantedeler.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den sørlige delen av den Palearktiske økosonen i Nord-Afrika og på Balkan.
Furnas-demningen

Furnas-demningen (portugisisk: Usina Hidrelétrica de Furnas) er en demning og et vannkraftverk i elven Rio Grande i det sørlige Brasil, i delstaten Minas Gerais. Installert kapasitet etter utbyggingen i 1963 var 1.2216 MW totalt fordelt på 8 turbiner. Arbeidet startet i 1958.  
Dette er et av de større kraftverk i Grande-elva, og demmer opp et reservoar på hele 29,5 km³, med overflateareal på 1 440 km² ved normal oppdemmet vannstand. Dermed er dette en av verdens tjue største kunstige innsjøer. Vannstrømmingen er å 13 000 m³/sekund. Demningen er om lag 120 meter høy og 600-779 meter lang.
Hoyo de Monterrey

Historie

Merket ble etablert i 1865 av Jose Gener, som hadde kommet fra Spania til Cuba som trettenåring i 1831 for å arbeide på sin onkels plantasje i Vuelta Abajo. Tjue år senere åpnet han sin sigarfabrikk i Havanna og begynte å produsere sitt eget merke, La Escepcíon. I 1965 brukte han fortjenesten fra denne til å kjøpe en av de beste tobakksplantasjene i Vuelta Abajo og registrerte et merkenavn for tobakk derfra: Hoyo de Monterrey. Det betyr «Monterreys hull» og henspiller på terrenget som tobakksdyrkere foretrekker for å få fram «premium tobacco». Merket ble svært populært, særlig på det britiske markedet og Jose Geners fabrikk ble følgelig en av de største på Cuba. Da Gener døde i Spania i 1900, overtok hans datter bedriften. Den ble værende i familien i 30 år til, men i 1931 solgte de seg ut for å konsentrere seg om sukkerrør. Fernández, Palicio y Cía kjøpte Hoyo de Monterrey og La Escepción og la det til sine merker. Da Ramon Fernández døde ble Fernando Palicio eneeier, og i 1958 hadde han 13% av all eksport av sigarer fra Havanna. 
Da tobakksindustrien på Cuba ble nasjonalisert, forlot Fernando Palicio Cuba og flyttet til Florida. Der solgte han merkene sine til familien Villazon, som fortsatte å produsere dem fra Tampa for det amerikanske markedet basert på tobakk fra Honduras. Merket selges nå globalt basert på tobakk fra Cuba og Honduras.
Spacewatch

Spacewatch er et prosjekt ved University of Arizona som per 2011 ledes av Robert S. McMillan. Prosjektet spesialiserer seg i studier av småplaneter, deriblant ulike typer av asteroider og kometer. Prosjektet ble grunnlagt i 1980 av McMillan og Tom Gehrels.
Alex Acuña

Historie

Acuña ble født i Pativilca, Peru, og spilte i lokale band fra tiårsalderen. Som tenåring flyttet han til Lima. 18 år gammel ble han med i bandet til Perez Prado, og i 1967 flyttet han til Puerto Rico. Senere, i 1974 flyttet Acuña til Las Vegas, og jobbet med artister som Elvis Presley og Diana Ross. Året etter ble han med i jazz-fusion-gruppen Weather Report, og var med på albumene Black Market og Heavy Weather.  Acuña forlot Weather Report i 1978, og jobbet deretter som musiker i California. Han var med på innspillinger og live opptredener med (blant mange andre) Paul McCartney, Joni Mitchell, Ella Fitzgerald, Chick Corea, Whitney Houston, Plácido Domingo, Phil Keaggy, Sam Phillips, tidligere bandkollegaer fra Weather Report Wayne Shorter og Joe Zawinul, Herbie Hancock, Carlos Santana, Antônio Carlos Jobim, Beck, Roberta Flack, U2 og Al Jarreau.  
I 1980-årene turnerte Acuña med det kristne jazzbandet Koinonia, som hadde musikere som Abraham Laboriel, Justo Almario, Hadley Hockensmith, Harland Rogers og Bill Maxwell.
Han jobbet også med undervisning ved University of California, Los Angeles og Berklee College of Music.
Acronia luzonica

Utseende

Nokså små (ca. 10 millimeter), blankt svarte trebukker, oftest med hvite og/eller gule tegninger. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen eller litt kortere. Hodet er forholdsvis stort og fremstrakt, noe forlenget. Pronotum er tønneformet uten pigger på sidene, knapt bredere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene, som er noe hvelvede og rundede.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Filippinene.
Hertford

Etymologi

Den eldste referansen til byen opptrer i Bedas Historia ecclesiastica gentis Anglorum (Anglernes kirkes historie), skrevet en gang rundt 730. Forfatteren viser til Herutford. Første stavelse «Herut» er angelsaksisk for hva som i dag skrives som «hart» på engelsk. Det har betydning en voksen kronhjort. Andre ledd er «ford», og betyr krysningspunkt over en elv, et vadested. Opprinnelsen til navnet er således vadestedet hvor det var hjorter. Domesday Book i 1086 stavet byens navn som Hertforde.
Peridot

Peridot er en olivengrønn halvedelstein. De rene krystallene, den grønne smykkesteinsvarianten av mineralet olivin kalles peridot.
Peridot er dannet under enormt trykk i nærheten av mantelen i jordas indre. Siden har den blitt presset opp til overflaten. Peridot har hardhet under 7.
Noen av verdens største og vakreste peridoter, med edelstenskvalitet, kommer fra Åheim, på Sunnmøre (Møre og Romsdal). Den er den mest utbredte av de norske edelsteinene og den eneste som i dag utvinnes og eksporteres. Peridoten fra Åheim er kjent for sin intense grønn-farge, og renhet. Peridot av smykkesteinskvalitet blir også funnet på øya Zebirget i Rødehavet og i Burma. De mest kjente fasettslipte peridotene i verden, er på over 200 karat og er innpreget i gull i «The Shrine of the Magi» i Køln.
Peridot var barokktidens mest populære smykkestein og skulle bl.a. bringe lykke til eieren. Peridot er fødselssteinen for de som er født i august og står for berømthet, styrke og energi. På Hawaii representerer den tårene til vulkangudinnen Pele.

Funn i Norge

I Norge er peridot funnet på noen få lokaliteter, som Åheim, Rana og Skjåk.
Dynamisk posisjonering

Dynamisk posisjonering (DP) er i utgangspunktet en metode for å holde skip og halvt nedsenkbare plattformer i samme posisjon over havbunnen uten bruk av anker, men ved hjelp av fartøyets egne propeller. Dynamisk posisjonering krever en egen datamaskin som samler data om bølgenes virkning på skroget, om vind, hvilken retning fartøyet peker i, og nåværende posisjon. Datamaskinen sender så kommandosignaler til fartøyets propeller, ror og thrustere. Det brukes svært avansert kybernetikk for å forutsi endringer før de faktisk skjer for å forhåndskompensere for endringer i miljøet rundt fartøyet for å sikre en rolig operasjon. Det er en krevende jobb å regulere inn skroget og propellene, og gjøres denne innfasingen dårlig vil fartøyet ikke holde posisjonen.

Retningskontroll og bevegelseskontroll

I tillegg brukes kompass (som regel gyrokompass) av høy kvalitet for å få retningen av fartøyet riktig. En bruker gjerne tre gyroer for å forsikre seg om at retningen er rett. GPS-kompass er mer nøyaktige enn gyrokompass, men de benytter de samme satellittene som GPS posisjonsreferansesystemene, og kan gi feilsituasjon. Magnetkompasset regnes å være mer usikre, siden de påvirkes av stålkonstruksjoner og elektriske magnetfelt.
Retningen brukes også til å regne alle posisjonsmålingene tilbake til et felles referansepunkt i senteret av fartøyet. Kompassfeil vil dermed påvirke både styringen av retning og av posisjon.
En har også målinger av stamping, rulling og hiv på fartøyet. Stampe og rullemålingene benyttes til å korrigere posisjonsmålingene tilbake til senteret av fartøyet.

Historikk

Dynamisk posisjonering startet på 1960-tallet i forbindelse med oljeboring til havs. Etter hvert som oljeletingen ble flyttet til dypere vann, ble oppjekkbare plattformer umulig å bruke og det ble kostbart med håndtering av anker. i 1961 ble boreskipet «Cuss I» utstyrt med styrbare propeller i et forsøk på å bore en brønn. Det da var da mulig å holde skipet i posisjon på 948 meters vanndyp. «Cuss I» ble holdt i posisjon ved hjelp av manuell operasjon av propellene. Senere på året i 1961, lanserte Shell boreskipet «Eureka» som var utstyrt med et analogt kontrollsystem. Kontrollsystemet var integrert med et stramt ståltau (engelsk taut wire) ned til havbunnen som referansesystem. Dette gjorde «Eureka» til det første virkelige skipet med dynamisk posisjonering.

Metoder for å holde posisjon

Andre metoder for posisjonering er bruk av et eller flere anker, eller bruk av en oppjekkbar plattform. Alle har sine fordeler og ulemper.
Dynamisk posisjonering har muliggjort operasjoner som tidligere ikke lot seg gjøre.
Kostnadene faller på grunn av nyere og billigere teknologi, fordi offshorevirksomheten stadig når dypere vann, og hensynet til miljø (spesielt koraller) blir større. Konteinertransport gjennom overfylte havner kan gjøres mer effektivt ved raskere og mer nøyaktig fortøyning.
Kimen

Handlingen

Noen få mennesker bor på en grønn øy i havgapet mot vest. I det enkle og jordnære miljøet lever de i harmoni med hverandre. Et lite samfunn i balanse, tilsynelatende. Men når en psykisk ustabil fremmed kommer til øya, ødelegges plutselig balansen. Den fremmede forårsaker en ung jentes død. Dødsfallet rammer øysamfunnet hardt. Angst og massepsykose rammer befolkningen.
Dramatikken i filmen belyser tema som massepsykologi og den enkeltes ansvar for kollektive ugjerninger.

Om filmen

Filmen fikk gode kritikker både av Aftenpostens Gunvor Gjessing og av Arbeiderbladets Bjørn Granum da den kom ut. Førstnevnte anmelder skrev blant annet: «Filmens mest iøynefallende trekk er at den er klar, med en handling som er lett å få tak i. Den burde angå mange, for her finnes det atskillig å tenke over: Utbrudd av skjulte ødeleggelseskrefter, massehysteri, flokkens handling og den enkeltes ansvar». Hun skrev også «Skuespillerne har krevende oppgaver og mestrer dem godt». Arbeiderbladets anmelder skrev blant annet følgende: «Vi har fått en ny lovende filmskaper i Norge. Etter flere år med kortfilm har Solbakken slått ut i full blomst med sin helaftens spillefilmdebut». Braaten, Lars Thomas (1995). Filmen i Norge. Norge. s. 312. ISBN 82-417-0195-0.
Kimen fikk terningkast 3 av Dagbladet i 2003.
Dalianbukta

Kilder

Geographical Names
Samfoto

Samfoto bildebyrå representerer arkivbilder fra en rekke norske og nordiske frilansfotografer. Byrået har kontorer i Oslo. Bildesamlingen favner mer enn 300 000 bilder, hvorav over 250 000 er presentert på Internett (pr. nov. 2009).

Historie

Samfoto ble stiftet av en gruppe fotografer i 1976, ut fra ønske om å skape et fotograf-fundert bildebyrå. Utover på 1980-tallet og 1990-tallet sluttet vel 100 norske fotografer seg til byrået. I 1988 innledet foreningen Norske Naturfotografer samarbeid med byrået, og bildesamlingen fra Naturfotografenes Bildebyrå ble innlemmet i Samfoto. I 1989 sluttet kvinnelige fotografer fra Hera-gruppen seg til Samfoto-arkivet.
I årene 2000–2001 ble arkivdriften lagt om fra distribusjon av fysiske bilder til digitale. Samfoto-arkivet er søkbart på Internett.
Samfoto ble i september 2011 innlemmet i bildebyrået NTB Scanpix. Alle gamle bilder fra Samfoto og nye bilder er nå å finne i NTB Scanpix Samfoto.
Hafsidene

Historie

Dynastiet er oppkalt etter Muhammad ibn Abu Hafs, en berber fra Masmuda-stammen i Marokko. Han ble utnevnt til guvernør for Ifriqiya av Muhammad an-Nasir, almohadenes kalif fra 1198 til 1213. Ḥafṣidene fungerte som almohadenes guvernører, og ble stadig truet av Banu Ghaniya, som var etterkommere av almoravid-prinser som almohadene hadde beseiret og styrtet. Ḥafṣidene var underlagt almohadene fram til 1229, da de erklærte seg uavhengige. Etter å ha løsrevet seg fra almohadene bygde ḥafṣidene under Abu Zakariya Yahya opp sin administrasjon i Ifriqiya (fra romernes provins Africa i Maghrib, i dag Tunisia, østlige deler av Algerie og vestlige deler av Libya) med Tunis som rikets økonomiske og kulturelle senter. Samtidig ble også mange muslimer fra Andalucía som flyktet fra den spanske Reconquista i Castilla og Aragón ble integrert i riket. Abu Zakariya erobret også Tlemcen i 1242 og underla seg Zayyanidriket som en vasallstat. Hans etterfølger Muhammad I al-Mustansir tok også tittelen kalif.
I det fjortende århundre opplevde riket en midlertidig tilbakegang. Selv om ḥafṣidene en stund klarte å legge under seg zayyanidene, ble de to ganger erobret av de marokkanske merinidene. Siden zayyanidene ikke klarte å beseire beduinene, klarte ḥafṣidene å gjenerobre sitt rike. I den samme perioden førte smittsomme sykdommer (svartedauden) til at befolkningen sank, noe som også var med på å svekke riket.
Under ḥafṣidene vokste handelsvirksomheten med det kristne Europa, selv om også piratvirksomhet mot kristne skip også økte, særlig under styret til 'Abd al-Aziz I. Overskuddet ble brukt til store byggeprosjekter og til å støtte kunst og kultur. Piratvirksomheten førte riktignok også til gjengjeldelsesoperajoner fra Kongedømmet Aragón og Republikken Venezia, som flere ganger angrep tunisiske kystbyer. Under 'Uthman nådde ḥafṣidene høyden av sin makt, da karavanehandelen gjennom Sahara og med Egypt ble utviklet, og også sjøhandelen med Venezia og Aragón økte. Beduinene og rikets byer ble etter hvert hovedsakelig uavhengige, og ḥafṣidene hadde da bare kontroll over Tunis og Qusanṭīnah.
I det sekstende århundre ble ḥafṣidene stadig involvert i maktkampen mellom Spania og Det osmanske rikets korsarer. I 1534 erobret osmanene Tunis og holdt byen i ett år. På grunn av trusselen fra osmanene ble ḥafṣidene en vasallstat under Spania etter 1535. I 1569 erobret osmanene på ny Tunis, og holdt denne gangen byen i fire år. I 1573 gjenerobret Don Juan de Austria byen. Det endte med at den siste kalifen, Muhammad VI, ble ført til Konstantinopel og henrettet for sitt samarbeid med Spania, og på grunn av den osmanske sultanens ønske om å selv ta tittelen kalif siden han nå hadde erobret byene Makkah og al-Madīnah. Ḥafṣide-slekten overlevde osmanenes massakre ved at en sidegren av familien ble ført til Tenerife av spanjolene.
Pittsburgh Slim

Biografi

Chahrour er født og oppvokst i bydelen Greenfield i Pittsburgh, Pennsylvania, med en far fra Algerie og en delvis mexicansk mor. Han begynte med rap mens han gikk på High School og spilte gitar i rockeband samtidig som han hadde sterk tilknytning til det lokale rap-miljøet. Charour har også vært oppvarmingsartist på flere lokale konserter for blant andre Usher, NAS og 50 Cent. Senere flyttet han til Los Angeles hvor han jobbet som servitør mens han fulgte musikkdrømmen. 
Gjennombruddet kom da han skrev en låt rundt setningen "I Like When Girls Kiss Girls". Han fikk hjelp av produsenten David Willis, også kjent som Ski Beatz, med produksjon av låten som fikk navnet "Girls Kiss Girls". Musikkvideoen var inspirert av en scene fra filmen American Pie, og ble spilt av Sied Charour selv sammen med den amerikanske modellen Krista Ayne. Videoen ble en stor suksess på YouTube, noe som førte til at låten begynte å bli spilt på radio. Dette førte igjen til at Jay-Z signerte han til Def Jam Recordings. I 2007 ga han ut sin solo debut LP, Tastemaker. Han forlot Def Jam sent i 2008.
Julerennet i St. Moritz

Julerennet (Weihnachtsspringen) var et tradisjonsrikt internasjonalt hopprenn som ble arrangert i St. Moritz i Sveits, vanligvis 2. juledag. Det ble første gang arrangert i 1904 og fant sted i hoppbakken Julierschanze fram til 1927, da den nye Olympiabakken overtok som stedets konkurransebakke. Fra og med sesongen 1980/81 var julerennet en del av europacupen, senere kontinentalcupen. Det 94. julerennet i 2005 ble det foreløpig siste. Rennet i 2006 ble avlyst på grunn av snømangel, og Olympiabakkens internasjonale FIS-sertifikat utløp ved utgangen av det året. Aktiviteten i Olympiabakken ble deretter innstilt fordi bakken var i for dårlig stand.
I 2013 stemte befolkingen i St. Moritz ja til at hoppanlegget med Olympiabakken og flere mindre hoppbakker skal fornyes. Den nye Olympiabakken skal stå ferdig i løpet av 2015, og tradisjonen med julerenn skal etter planen tas opp igjen jula 2015.
Jean-Claude Duvalier

Bakgrunn

Jean-Claude Duvaliers far François Duvalier ble ved militærets støtte Haitis president i 1957 og utropte seg til president på livstid etter en manipulert folkeavstemning i 1964. 
Jean-Claude ble utdannet ved landets beste skoler og gikk deretter på universitetet i Port-au-Prince der han studerte rettsvitenskap. Hamn oppviste lite interesse for politikk eller for sitt land.

Livstidspresident

Ved den diabetessyke farens død i 1971 ble Jean-Claude, offisielt 19 år gammel, utropt til ny livstidspresident, noe som formelt ble godkjent av Haitis folk i en folkeavstemning.
De første årene av den unge Duvaliers presidentperiode lå mye av makten hos farens innenriksminister, Luckner Cambronne. Haiti forble Amerikas fattigste land under hans styre. Duvalier gjorde noen kosmetiske politiske endringer og lettet sensuren litt, men alt i alt ble diktaturet videreført med forbud mot enhver reell opposisjon. 
Forholdet til USA ble først forbedret under Nixon-administrasjonen fra 1971, men deretter forverret under Carter-administrasjonen. Etter at Ronald Reagan ble amerikansk president, orienterte USA seg tilbake til en mer positiv holdning til Baby Doc. 
Det statsfinansierte, US$ 3 millioners-bryllupet med Michèle Bennett Pasquet 27. mai 1980 bidro til å synliggjøre Duvaliers luksusliv i kontrast til fattige haitianere. Også større bedrifter led etter hvert under den økende korrupsjonen. 
Pave Johannes Paul II besøkte landet i mars 1983, og uttalte støtte til reform og demokratisering.

Duvaliers fall 1985-1986

Etter en folkeavstemning i 1985 der Duvalier fikk gjennomslag for at tittelen som president på livstid skulle legitimeres, ble det store opptøyer, som startet i Gonaïves i oktober 1985 og spredte seg til hele sørkysten tidlig i 1986. og han måtte dra i eksil til Frankrike. Med megling fra Jamaica fikk Duvaliers familie forhandlet fram fritt leide ut av Haiti, med støtte fra USA. Duvalier skal ved flukten 7. februar 1986 ha tatt med seg mesteparten av landets statskasse. 
I 2004 meddelte Duvalier første gang at han ønsket å returnere til Haiti og bli presidentkandidat, uten å gjøre alvor av planene. 16. januar 2011 vendte Duvalier tilbake til Haiti fra sitt eksil i Frankrike. Han meldte etter få dager at han ønsker å stille som presidentkandidat i Haiti. Den 18. januar 2012 ble han derimot fremstilt for en dommer anklaget for korrupsjon, men 1. mars 2013 var det fortsatt uavklart hvilke anklager som skulle fremmes mot han.
Duvalier døde av hjerteinfarkt i en alder av 63 år.
Jansonius

Utseende

En liten, avlang, blankt svart bladbille med bronseaktig glans. Antennene er rødlige og noe under halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, ganske fint og tett punktert, noe smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede med litt uregelmessige punktrader.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Chile. I tillegg har fire arter fra Brasil, Paraguay og Argentina vært plassert i denne slekten.