Bundeswehr

Organisatorisk bakgrunn

Det tyske militæret har sine historiske røtter i flere staters arméer; da Tyskland ble samlet i 1871 ble det etablert en føderal hær med navnet Deutsches Heer der Den prøyssiske armé dannet kjernen, og der kontingenter fra de mindre forbundsstatene ble innlemmet i den prøyssiske hæren eller stod under dennes kommando. Kongerikene Bayern, Sachsen og Württemberg beholdt likevel sine egne armeer, der særlig den bayerske hæren var en helt separat institusjon til 1919. Etter samlingen av Tyskland ble det også etablert en føderal marine, Den keiserlige marine. Etter første verdenskrig ble stridskreftene i Tyskland sterkt redusert, men samtidig samlet i ett integrert føderalt forsvar, Reichswehr. Reichswehr fikk i 1935 navnet Wehrmacht, samtidig som verneplikten ble gjeninnført, og ble demobilisert etter andre verdenskrig høsten 1946.

Grunnleggelsen av Bundeswehr

Fire år senere, i 1950, begynte planleggingen av en vesttysk gjenopprustning. Arbeidet ble koordinert av det såkalte Blank-kontoret, et kontor direkte underlagt Forbundskanslerens kontor som ble ledet av Theodor Blank. I 1955 ble Bundeswehr grunnlagt, Blank-kontoret ble omdannet til det vesttyske Forsvarsdepartementet og Forbundsrepublikken Tyskland ble medlem av NATO. Blank ble da forsvarsminister, men gikk av etter ett år og ble etterfulgt av Franz Josef Strauss. Ved siden av Blank og Strauss som politiske ledere var Bundeswehrs to første generaler Hans Speidel og Adolf Heusinger de mest sentrale i grunnleggelsen av Bundeswehr, og ble henholdsvis øverstkommanderende for NATOs bakkestyrker i Sentral-Europa og den første generalinspektøren for Bundeswehr i 1957. Den formelle grunnleggelsen av Bundeswehr ble høytidelig gjennomført på 200-årsdagen for generalen Gerhard von Scharnhorsts fødsel. Navnet Bundeswehr ble foreslått av generalen og politikeren Hasso von Manteuffel, men navnet hadde også vært på tale som navnet på et tysk forsvar i forbindelse med det første forsøket på å etablere en tysk nasjonalstat i Frankfurtparlamentet i 1849. Verneplikt ble gjeninnført i 1956 for alle menn mellom 18 og 45 år. Mange av Bundeswehrs grunnleggere og tidlige militære ledere hadde hatt tilknytning til 20. juli-attentatet, med Hans Speidel som den mest sentrale blant dem. Etter Heusinger og Speidel regnes særlig generalene Josef Kammhuber, Friedrich Foertsch, Johann von Kielmansegg, Heinrich Trettner, Ulrich de Maizière, Jürgen Bennecke, Johannes Steinhoff og Ernst Ferber, og admiralen Armin Zimmermann, til Bundeswehrs militære grunnleggergenerasjon.

Bundeswehr under den kalde krigen

Under den kalde krigen var Bundeswehr hjørnestenen i NATOs konvensjonelle styrker i Sentral-Europa, og ble i løpet av få år bygget opp til et av den vestlige verdens største militærvesen. På det meste hadde Bundeswehr rundt 500 000 soldater og 170 000 sivilt ansatte. Vest-Tyskland bygget også ut sin våpenindustri og ble verdens tredje største våpenprodusent og -eksportør, etter USA og Sovjetunionen.
Bundeswehr har siden etableringen vært en av de største deltagerne i NATOs integrerte militærsamarbeid, sammen med det amerikanske forsvaret og det britiske forsvaret. Bundeswehr har følgelig siden 1950-årene hatt et omfattende samarbeid med disse og med mindre NATO-lands militærvesen.
Hæren var inndelt i tre korps med 12 divisjoner. Luftwaffe hadde et betydelig antall stridsfly og deltok i NATOs integrerte luftforsvar (NATINAD). Marinens oppgave var å forsvare Østersjøen og møte den sovjetiske flåten der.

Tysklands gjenforening

Bundeswehr var frem til 1990 Vest-Tysklands forsvar. Som følge av Tysklands gjenforening ble DDRs væpnede styrker, Nationale Volksarmee (NVA), oppløst. Bundeswehr overtok da NVAs materiell, eiendom og installasjoner, men det meste av dette ble avhendet og nedlagt. Bundeswehr er ikke en etterfølger etter NVA og de aller fleste tidligere NVA-soldatene ble arbeidsløse etter gjenforeningen. Et lite antall tidligere NVA-personell i lavere grader fikk ansettelse i Bundeswehr; i hovedsak var disse tekniske spesialister som skulle hjelpe til med å demontere og avhende NVAs materiell, eller menige soldater som søkte seg til en karriere i Bundeswehr. Per 2002 hadde bare 5% av Bundeswehrs personell tidligere tjenestegjort i NVA, og da bare i lavere grader, og andelen har senere sunket ytterligere. Det var i Bundeswehr en stor uvilje mot å la tidligere NVA-offiserer tjenestegjøre i Bundeswehr. Antikommunisme var en av de viktigste politiske doktrinene i Vest-Tyskland, både i innenriks- og utenrikspolitikken, og «en sak som den vesttyske staten gav veldig sterk offentlig støtte». Dette gjaldt imidlertid i enda større grad i Bundeswehr, som hadde blitt grunnlagt under den kalde krigen primært for å forsvare landet mot Sovjetunionen, og NVA ble oppfattet av Bundeswehrs offiserer som en fiendtlig organisasjon som hadde tjent Forbundsrepublikken Tysklands viktigste fiende, Sovjetunionen, og NVAs offiserer ble innen Bundeswehr oppfattet som landssvikere. Etter gjenforeningen fikk Bundeswehrs militære ledere i stor grad gjennomslag for sin holdning om at NVA-offiserer ikke kunne regnes som tyske soldater eller få tjenestegjøre i Bundeswehr annet enn i en svært begrenset utstrekning og bare i lavere grader; Andrew Bickford skriver: «Tidligere NVA-offiserer blir regnet som de 'onde' tyskerne som tjente et 'illegalt' regime og tapte den kalde krigen, mens det vesttyske militæret og dets offiserer er de 'gode' tyskerne som tjente det 'legitime' Tyskland og vant den kalde krigen».

Bundeswehr etter den kalde krigen

Etter den kalde krigen har antallet personell blitt redusert, dels som følge av budsjettreduksjoner og dels som følge av utviklingen i våpenteknologi som har gjort den kalde krigens forsvarsorganisering utdatert, og Bundeswehr har blitt omstilt med større vekt på deltagelse i internasjonale operasjoner utenfor NATOs kjerneområder. Bundeswehr deltok bl.a. i krigen mot Jugoslavia, Kosovokrigen, i 1999, og i Afghanistankrigen fra 2001. Bundeswehr har også styrker i flere afrikanske land.
Hæren er idag organisert i 5 kampdivisjoner, Luftwaffe i 12 ving og marinen i to flåter. Sanitetstjenesten og den felles støttekommandoen er organisert i fire regionale kommandoer.
Kvinner fikk adgang til å tjenestegjøre som soldater i Bundeswehr i 2000, etter en dom i EF-domstolen; før dette kunne kvinner bare tjenestegjøre i sanitetstjenesten og musikkorps.
I 2011 avskaffet Tyskland verneplikten.

Logo

Forsvarets symbol er Jernkorset; symbolet var Preussens nasjonalsymbol og er knyttet til frihetskrigen mot Napoleon og før det Den tyske orden.