Cort Adeler

I venetiansk tjeneste

Cort Adeler kom som 15-åring i tjeneste i den nederlandske flåten. Han kjempet i 1639 under admiralløytnant Maarten Tromp i slaget ved Downs. Senere gikk han inn i venetiansk krigstjeneste og i 1645 ble han kaptein for det innleide nederlandske skipet Grote St. Joris eller San Giorgio Grande. Han ble snart forfremmet på grunn av sin dyktighet og vant stor heder i kampen mot de osmanske tyrkerne, spesielt for sin deltagelse i slaget ved Dardanellene i 1654. Her senket han 15 osmanske galleier. I dette slaget kom Adeler, som fremdeles kommanderte San Giorgio Grande, i nærstrid med flaggskipet til den osmanske øverstkommanderende Ibrahim Pasja. Ifølge senere beretninger havnet Adeler og Ibrahim Pasja i nærkamp. Ibrahim Pasja hugget etter Adelaer og traff ham i høyre arm, men Adeler tok da sverdet i venstre arm og drepte osmanen. Deretter skal Adeler ha brukt motstanderens eget sverd til å skille hans hode fra kroppen. Etter dette overga det osmanske skipet seg. Cort Adeler tok med seg Ibrahim Pasjas sverd og fane, som i dag kan ses i Nationalmuseet i København. Dagen etter dette sjøslaget mottok han også overgivelsen til festningen Tenedos. 
Adeler ble for dette belønnet med Markusordenen og en livsvarig pensjon for seg og sine etterkommere. I 1660 ble han utnevnt til venetiansk viseadmiral.

I dansk-norsk tjeneste

Adelaer forlot Venezia i 1661 og arbeidet frem til 1663 for et nederlandsk handelshus. I 1663 fikk han tilbud fra den dansk-norske unionskongen Frederik III om å komme til København for å ha viktige funksjoner i oppbyggingen av den dansk-norske marinen. Kongen utnevnte ham til generaladmiral og øverstkommanderende for den dansk-norske fellesflåten: Han fikk også adelsbrev og svært god betaling, noe som gjorde han i stand til å kjøpe omfattende godseiendommer i Danmark og Norge. 
Den danske flåten hadde gjennom mange år forfalt, og Adelers hovedoppgave ble å lede et stort nybyggningsprogram. Han tegnet og konstruerte selv orlogsskip basert på sine erfaringer fra Nederland og Venezia. Flere av dem var galleier etter mønster fra Middelhavet. Mellom 1663 og 1675 ledet han byggingen av rundt 30 nye orlogsfartøyer. 
I 1675 brøt den skånske krig ut mellom Danmark-Norge og Sverige. men før Adelaer rakk å løpe ut med flåten, døde han på sitt flaggskip den 5. november, 53 år gammel. På hans gravsted i København står en latinsk inskripsjon som sier at han var "Tyrkerne en skrekk, barbarerne en redsel, Candida et skjold, venetianerne en mur, hollenderne en heder, nordmennene en ære, den danske sjømakt en pryd. Nordens underverk."

Familie

Cort Adeler var sønn av den norsk-danske slekten Adelers stamfar Søren Jensen i Brevik. Hans etterkommere bodde dels i Norge – der slekten er utdødd i mannslinjen, og dels i Danmark, der først en mannslinje og så en kvinnelinje, ble utnevnt til friherrer. Medlemmer av disse linjene eide Dragsholm slott, kjøpt 1694, som de fikk omdøpt til «Adelersborg» i sin eiertid. Også barna til hans bror, amtmann i Bratsberg Niels Sørensen (d. 1694 i Kragerø), brukte slektnavnet Adeler eller Adelaer. Blant dem var medlem av Slottsloven og stiftamtmann i Kristiansand Henrik Nielsen Adeler (1660–1718).
Cort Adeler kjøpte blant annet godseiendommen Gjemsø kloster ved Skien. Hans etterkommere eide denne inntil 1800-tallet da den ble solgt til eidsvollsmannen Didrich von Cappelen. Blant Cort Adelers etterkommere var stiftamtmannen Fredrik Georg Adeler (d.1810) som titulerte seg bl.a. "Herre til Giemsøe Kloster".
På Rød herregård i Halden oppbevares fremdeles noen av Cort Adelers eiendeler, fordi hans tippoldebarn Annette Beate von Wackenitz, hvis mor var født Adeler, giftet seg med Niels Anker (1764–1812). Blant annet Cort Adelers skipskiste fra tiden i den venetianske flåten, står utstilt i hallen. Hans danske adelsbrev og andre dokumenter skal finnes på Marinemuseet i Horten. Andre gjenstander fra ham, som Ibraham Pasjas forgylte fanetopp, kan ses på Nasjonalmuseet i København. Han ble begravet i Vor Frue kirke i samme by.
Cort Adeler er også navnet på skiftende passasjer- og bilferger som i en årrekke har gått mellom Larvik og Fredrikshavn.

Våpenskjold

Cort Adelers danske adelsvåpen er et firedelt våpenskjold med i 1. felt en halv flakt ørn (=  Adelaer på nederlandsk), i 2. felt et tyrkerhode på spissen av en kårde holdt av en arm fra en sky (vanlig sørøsteuropeisk merke for kriger med tyrkerne), i 3. felt en befestet by eller borg (Venezia eller forsvars-symbol), og i 4. felt tre halvmåner (symbol for tyrkerne). Midt på er det et hjerteskjold med et skip for fulle seil. Hjelmtegnet har sjøfartens gudinne, Fortuna, med et skipsseil i hendene over hodet og stående på en kule,  mellom 3 henholdsvis 4 standarter, hver med tre halvmåner og med stengene stukket ned i små oppvoksende skipsstevner.
Cort Adelers etterkommere har brukt dette våpenet som slektsvåpen, og det finnes blant annet malt på gallerifronten i Solum kirke, og skåret ut i tre på en portfylling fra Gjemsø kloster. Hans etterkommere som ble danske friherrer, har våpenet med flere tilleggsfigurer.
I Venezia, før adlingen i Danmark, brukte Cort Adeler dette våpenet, men uten hjerteskjoldet. Hans brorsønn Henrich Adelaer, brukte i segl 1706-07 et skjold med bare en ørn som ser bakover og sitter på en gren, og som hjelmtegn en Fortuna mellom to ørnevinger.