Constance, hertuginne av Bretagne

Constance av Penthièvre (bretonsk Konstanza Penture, eller Konstanza Breizh; født 1161, død 5. september 1201) var ved arv hertuginne av Bretagne mellom 1166 og 1201 som eneste barn etter Conan IV, hertug av Bretagne og jarl av Richmund, ved dennes hustru Margaret av Huntingdon, senere kalt grevinne av Hereford, et barnebarn av kong David I av Skottland.

Som hertuginne

Som en del av en diplomatisk avtale i 1181 ble Constance som tyveåring tvunget til å gifte seg med Geoffrey Plantagenet, den fjerde sønnen til kong Henrik II av England og Eleanora av Aquitaine. Med Geoffery fikk hun tre barn: Eleanora av Bretagne (1182/1184–1241), Matilda av Bretagne (1185-før 1189) og Arthur (1187–1203), den sistnevnte født etter at Geoffreys død. Som de jure uxoris hertug ekskluderte Geoffrey sin hustru fra å utøve autoritet i regjeringen av hertugdømmet. I 1186, etter en rideulykke i Paris, ble Geoffrey trampet til døde i en ridderturnering. Constance ble da den effektive hersker av Bretagne.
Imidlertid arrangerte hennes tidligere svigerfar, Henrik II av England, for at hun skulle gifte seg med Ranulf de Meschines, 4. jarl av Chester, den 3. februar 1188. I 1191 proklamerte kong Rikard I av England sin nevø og Constances sønn Arthur I av Bretange som sin arving i en traktat signert med Filip II August av Frankrike.
Da Rikard I av England, kalt Løvehjerte, var på det tredje korstog fremmet Constance større uavhengighet for Bretagne og for å fremme sin sønns posisjon og arv fikk hun proklamert unge Arthur som hertug i 1196 til tross for at han var kun syv år gammel.
Hennes ekteskap med Ranulf de Meschines var vanskelig og han lot sette i fengsel i 1196. Med Constance i fangenskap i England brøt det ut opprør over hele Bretagne på hennes vegne. Ranulf bøyde seg for det voksende presset og lot hertuginnen slippe fri i 1198.
Tilbake i Bretagne fikk Constance ekteskapet annullert. Senere i 1199 i Angiers tok hun Guy av Thouars som sin «andre» ektemann. I løpet av disse årene rådet hun sin sønn mot en fransk allianse, og således fulgte sin avdøde ektemann Geoffreys politikk.
Da Rikard I døde i 1199 gikk Filip II August med på å anerkjenne Arthur som greve av Anjou, Maine og Poitou i bytte for at Arthur sverger føydaleden til franskekongen og blir direkte vasall av Frankrike. Imidlertid ble den 13 år gamle Arthur tatt fange mens han beleiret Mirabeau, og det påfølgende året ble han overført til Rouen under ledelse av William de Braose, og i april 1203, 16 år gammel, forsvinner han mystisk uten et spor.
I løpet av denne konflikten ble Constances eldste datter Eleanora tatt fange og holdt fengslet i Corfe Castle i Dorset hvor hun forblir fengslet inntil hun er død.
Constance fødte sin tredje ektemann tre barn: Alix av Thouars (1200-1221) som giftet seg med Peter de Dreux, den første bretonske hertug av Huset Dreux, Katherine av Thouars (1201-ca 1240) som giftet seg med Andre III av Bretagne, herre av Vitre, og Margaret av Thouars (1201-1216/20) som giftet seg med Geoffrey I av Rohan.

Død og begravelse

Constance døde den 5. september 1201 ved Nantes, 40 år gammel. Hun ble gravlagt i klosteret Villeneuve i Nantes.
Grunnene til hennes død er usikre. En del historikere formoder at hun døde av komplikasjoner i forbindelser med spedalskhet, muligens i forbindelse i fødsel kort tid etter at hun fødte tvillingdøtre. Å føde tvillinger under de usanitære forholdene i hennes tid hadde antagelig en del av skylden. Den nøyaktige datoen til tvillingfødselen er det derimot ikke mulig å etablere, noe som gjør den nøyaktige årsaken usikker.