google/wiki40b huggingface dataset:
Skiveprotrusjon

Skiveprotrusjon er en utbuling på en mellomvirvelskive i ryggsøylen.
En skiveprotrusjon er som regel forbigående, men kan også være et forstadie til en skiveprolaps. I likhet med prolaps kan en protrusjon i en del tilfeller være smertefull dersom den presser mot omgivelsene, særlig hvis den legger trykk på isjiasnerven.
Det kan være vanskelig å oppdage en protrusjon ved hjelp av røntgen eller MR. Bortsett fra fysisk aktivitet er behandlingsmulighetene meget begrensede.
Verdensutstillingen i Philadelphia (1876)

Verdensutstillingen i Philadelphia i 1876, (Centennial International Exhibition, International Exhibition of Arts, Manufactures, and products of the Soil and Mine) var en verdensutstilling som ble avholdt i Philadelphia, Pennsylvania i perioden 10. mai 1876 til 10. november samme år. Dette var den første offisielle verdensutstillingen som gikk av stabelen i USA og formålet var å feire hundreårsjubileet for USAs selvstendighetserklæring som ble undertegnet i Philadelphia i 1776.
Utstillingen ble holdt i Fairmount Park langs elven Schuylkill. Utstillingsområdet ble tegnet av Hermann Schwarzmann. Rundt 10 millioner besøkende kom til utstillingen i løpet av den tiden den varte.
Det ble ringt med klokker over hele Philadelphia da utstillingen startet og under åpningsseremonien medvirket USAs president Ulysses S. Grant og den brasilianske keiseren Pedro II. Åpningsseremonien ble avsluttet i Machinery Hall med at Grant og keiser Pedro slo på dampmaskinen som ga energi til de flest maskinene under utstillingen.

Bygninger

Utstillingens hovedbygning var av midlertidig karakter og satt opp av prefabrikkerte deler av tre, jern og glass. Selve utstillingshallen innvendig hadde et areal på 21,5 hektar. Utstillingene i hovedbygningen handlet om gruvearbeide, metallurgi, tilvirkning, utdannelse og teknikk. Vest for hovedbygningen lå Machinery Hall og her var temaet maskinindustri. Agricultural Hall viste utstillinger med produkter og maskiner innenfor jordbruket.
Til forskjell fra flere av de andre bygningene var Horticultural Hall ment å være permanent. Horticultural Hall ble tegnet av ingeniøren Hermann J. Schwarzmann og han hadde aldri tidligere tegnet en bygning. Bygningen var tegnet i maurisk stil og skulle være tributt til Krystallpalasset fra verdensutstillingen i London i 1851. Bygningens utstillinger spesialiserte seg på vekster og etter verdensutstillingen fortsatte den å vise det. Bygningen ble hardt rammet av orkanen Hazel i 1954 og ble ødelagt.
Memorial Hall i Philadelphia ble også tegnet av Hermann J. Schwarzmann. Huset ble tegnet i Beaux-Artsstil og det var her kunstutstillingene fant sted. Verdensutstillingen fikk så mange kunstbidrag at man måtte bygge et separat anneks for å få plass til alt. Utstillingen hadde også en bygning som viste fotografier.
Etter verdensutstillingen gjenoppførtes Memorial Hall i 1877 som Pennsylvania Museum of the School of Industrial Art. I 1928 ble skolen flyttet til et annet sted og bygningen overtatt av Philadelphia Museum of Art.
26 andre delstater i USA hadde egne bygninger under utstillingen og av disse er Ohio House det eneste som finnes igjen.
Forsvarsmuseet

Skoletjenesten

Formålet til Forsvarsmuseets skoletjeneste er å skape interesse og kunnskaper om historie generelt og norsk forsvarshistorie spesielt, med hovedfokus på skoleklasser.

Vernepliktige

Tidligere var det vanligvis 5 menige og 1 korporal som utførte oppgaver som vakthold, administrativt, snekkerarbeid og annet museumsarbeid. De vernepliktige var underlagt Akershus kommandantskap og «lånt» ut til Forsvarsmuseet. Nå har museet 1-2 lærlinger innenfor kontor og adm. faget som hjelper til med administrativt og museumsarbeid.
Atiu

Navn

Enua-Manu er et gammelt navn på øya. Det oversettes gjerne som «Fuglelandet», men kan også bety «Insektlandet». Navnet Atiu forklares som å stamme fra en av øyas første innbyggere, Atiu-mua, et navn som betyr «førstefødte».

Geografi

Atiu er sammen med Aitutaki, Manuae, Takutea, Mitiaro og Mauke en del av den østlige kjeden av øyer i de sørlige Cookøyene. Mauke, Mitiaro og Atiu danner øygruppen Ngaputoru. Avstanden til nærmeste øy, Mitiaro, er 27 nautiske mil, til Mauke 50 nautiske mil, mens det til Cookøyenes hovedøy Rarotonga er 116 nautiske mil.
Atiu har et areal på 26.9 km². Øya er dannet av et hevet korallrev som utviklet seg rundt en vulkansk kjerne. Den vulkanske kjernen har en geologisk alder på 10–7 millioner år. 
Øya har et sentralt, flatt platå. Høyeste punkt er på 72 meter. Rundt dette platået er det en 182 meter bred forsenkning der det dannes sump. Utenfor dette igjen består øya av en 20 meter høy og 1000 meter bred makatea, det vil si kalkstein dannet av hevet korallrev. I sørvest finnes det en innsjø.
Det indre av øya har fruktbar, vulkansk jord som er egnet til dyrking av sitrusfrukt, banan og papaya. Det vokser også kokospalmer. 
Atiu har ingen skjermet lagune innenfor revet og dette har gjort skipsanløp vanskelig. Øya er omgitt av et smalt korallrev, maksimalt rundt 120 meter bredt på sørkysten.
Atiusalangan (Aerodramus sawtelli) er en fugleart som bare finnes på Atiu. Den bygger reir i to grotter og regnes som sårbar.

Historie

Øya ble folkesatt av polynesiere. De første europeiske besøkende tilhørte James Cooks ekspedisjon, som først fikk Atiu i sikte 31. mars 1777. Folk fra øya kom om bord og 2. april 1777 ble et parti fra ekspedisjonen, inkludert Omai, satt i land.
I 1823 begynte den kristne misjonsvirksomheten på øya. Det ble da anslått at det bodde under 2000 mennesker på øya.
Storbritannia gjorde øya til protektorat 30. oktober 1888. Atiu ble etter dette en del av Cookøyene-føderasjonen. I 1901 kom Atiu sammen med resten av Cookøyene under New Zealands herredømme.

Samfunn

I 1902 hadde øya 918 innbyggere. I 1936 var folketallet økt til over 1000 og i 1971 hadde Atiu en befolkning på 1455. Siden har folketallet avtatt. Folket bor i landsbyer i det indre av øya. De fem landsbyene tilsvarer de tradisjonelle distriktene, Teenui, Ngatiarua, Areora, Tengatangi og Mapumai.
I 2001 tilhørte 58 % av folket på Atiu kirkesamfunnet Cook Islands Christian Church. 25 % tilhørte Den katolske kirke, mens 10 % var sjuendedagsadventister.
Det har vært produksjon av kaffe på øya siden 1800-tallet. Kopra har også vært utført fra øya.
Den lille, ubebodde sandøya Takutea forvaltes av det tradisjonelle lederskapet på Atiu på vegne av folket på Atiu.
Atiu hadde i 2015 én skole for elever opp til trinn 13. Skolen hadde i alt 148 elever.
Øya har 8,9 km veg. I 1977 åpnet en kort flystripe med grasdekke ved Areora midt på øya. I 1983 ble den erstattet av en ny flyplass med lengre rullebane (1300 meter). Atiu lufthavn ligger på nordkysten av øya. Air Rarotonga flyr hit fra Rarotonga.
Austgulelva

Fiske

I likhet med mange andre vassdrag i området ble fiskebestandene i Austgulelva negativt påvirket av sur nedbør på siste halvdel av 1900-tallet. Elva har gode gyteforhold for sjøørret, men bestanden ble i løpet av 1980-tallet redusert, og ble i 1990 ansett som «tynn». For å bøte på skadene ble det i 1992-94 gjennomført bekkekalking med skjellsand ved Austgulvatnet. Prøvefiske i 1996 viste en viss forbedring i forholdene, og det ble funnet fisk fra de yngste årsklassene. I 1998 hadde Austgulvatnet en svært tett bestand av aure, med god rekruttering og høy tetthet av yngel ved innløpet.
Synthetic

Synthhetic er Sensa Anima sin første og siste plate, utgitt i 2000. For dette albumet vant de Spellemannprisen i klassen Hardrock under Spellemannprisen 2000.
Justyna Nyka

Biografi

Justyna Nyka har utdannelse fra kunstgymnaset i Warszawa, grafisk linje ved kunsthøykolen i Toruń og ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Hun har illustrert flere bildebøker, både med egne og andres tekster, men også diktsamlinger, bokomslag og annet. Bildene hennes kjennetegnes av fri fabulering, lett surrealisme og et grafisk og collagepreget uttrykk.
Nyka har mottatt flere priser for bokillustrasjonene sine, deriblant Kultur- og kirkedepartementets illustrasjonspris for barne- og ungdomslitteratur i 2000 og priser i Årets vakreste Bøker. Hun har dessuten deltatt på flere gruppeutstillinger og er innkjøpt av blant andre Nasjonalbiblioteket.
Justyna Nyka bor på Nesodden utenfor Oslo. Hun arbeider også som tolk.
Morris & Co.

Morris, Marshall, Faulkner & Co. (1861–1875) og det etterfølgende firmaet Morris & Co. (1875–1940) var et firma for interiør og dekor som ble grunnlagt av pre-rafaelitten og formgiveren William Morris.
Morris, Marshall, Faulkner & Co., med undertittelen «Fine Art Workmen in Painting, Carving, Furniture and the Metals», ble grunnlagt i fellesskap av Morris, Ford Madox Brown, Edward Burne-Jones, Charles Faulkner, Dante Gabriel Rossetti, P. P. Marshall, og Philip Webb i 1861 for å skape og selge kunsthåndverk inspirert av middelalderen til middelklassens hjem i løpet av viktoriatiden.
Selskapet ble oppløst i 1875 og reorganisert under Morris eneledelse som Morris & Co.
I 1871 var firmaet Morris & Co. ansvarlig for glassmaleriene i vinduene i Allehelgenkirken i landsbyen Wilden i nærheten av Stourport-on-Severn. Disse ble formgitt av Edward Burne-Jones for Alfred Baldwin, familien til hans nevø.
Selv om firmaets mest innflytelsesrike periode var i løpet av Arts and Crafts-bevegelsen i Storbritannia på 1880- og 1890-tallet, fortsatte firmaet i mindre grad fra den første verdenskrig og til det ble nedlagt i 1940.
Elin Agdestein

Familiebakgrunn og yrkesliv

Hun er datter av Fredrik Christian Rodum, som drev maskinforretningen Høy & Rodum i Steinkjer. Hun giftet seg i 1986 med spesiallege Sjur Agdestein, bror av sjakkspiller Simen Agdestein.
Hun har artium fra Steinkjer gymnas fra 1976, eksamen i kunsthåndverk fra Røros videregående skole fra 1977, ex. phil. fra Universitetet i Trondheim fra 1978, utdannelse som ergoterapeut fra Høgskolen i Sør-Trøndelag fra 1983, et opphold ved UCLA fra 1990/1991 samt kurs i styrearbeid fra Høgskolen i Nord-Trøndelag fra 2004.
Hun var ansatt ved NKS' treningssenter for funksjonshemmede barn i Levanger 1977–1978, Dikemark sykehus i 1979, Tåsen sykehjem i 1980, Ullevål sykehus i 1980 og Sunnaas sykehus i 1981. Videre var hun kommuneergoterapeut i Namdalseid 1985–1988, ledende ergoterapeut ved Namdal sykehus 1987–1989 samt ledende ergoterapeut i rehabiliteringstjenesten i Steinkjer kommune 1991–1994. Agdestein var også styreleder og daglig leder ved Steinkjer Montessoriskole fra 2003 samt prosjektleder for etablering av Steinkjer medisinske senter 2006–2007. Hun er næringsdrivende konsulent fra 1995 og avdelingsleder i Dr Agdestein AS fra 2000.

Politisk arbeid

Hun har vært medlem av Høyre siden 1985. Agdestein har hatt verv i Nord-Trøndelag Høyre som kvinnepolitisk leder 2009–2010, 1. nestleder 2010–2012 og leder 2012–2016. 
Agdestein var medlem av Steinkjer kommunestyre 2003–2013, medlem av formannskapet 2007–2013 og gruppeleder 2007–2013. Hun var også medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 2009–2013, gruppeleder på fylkestinget 2011–2013 samt 1. vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 2009–2013. Andre verv inkluderer medlem av Trøndelagsrådet, medlem av Sparebank 1 SMNs representantskap og medlem av Landsdelsutvalget for Nord-Norge og Nord-Trøndelag.
Høsten 2013 ble hun innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag. Agdestein ble med dette den første Høyre-representanten på distriktsmandat, så vel som den første kvinnelige representanten, fra fylket etter 1993. Etter konstitueringen fikk Agdestein plass i Stortingets utenriks- og forsvarskomité.
Hornset

Hornset er ei bygd midt i Rendalen kommune i Hedmark og ligger mellom Otnes og Bergset. Statistisk sentralbyrå oppgir at bygda hadde 169 innbyggere ved inngangen til 2010.
Bygda er tilholdssted for Hornset Vannverk og ligger ved nordenden av Lomnessjøen. Fylkesvei 30 går igjennom stedet.
Forfatteren Jacob Breda Bull var født på Hornset.
Yrkefjorden

Yrkefjorden eller Yrkjefjorden er en fjord i Tysvær og Vindafjord kommuner i Rogaland. Den er en arm av Krossfjorden og utgjør den vestlige delen av «krossen». Fjorden er rundt 12 kilometer lang og har en sidefjord, Vatsfjorden, som går rett nordover omtrent halvveis inn i fjorden. Vatsfjorden er rundt fem kilometer lang.
Grensa mellom kommunene Vindafjord i nord og Tysvær i sør følger Yrkefjorden. Innløpet i øst ligger mellom Metteneset i sør og Fløkje i nord. Nordvest for innløpet går Sandeidsfjorden videre nordover. 
Det ligger bare små bosetninger langs fjorden. På sørsida ligger bygda Vassendvik, omtrent rett sør for innløpet til Vatsfjorden. Innerst i fjorden ligger bygda Yrke, som fjorden er oppkalt etter. 
Yrkefjorden har vært byggeplass for Troll-, Draugen- og Gullfaks C-plattformene.
Teinopalpus

Utseende

Artene i denne slekten er store, kraftige svalestjerter med fargerike tegninger. Bakvingene har lange, spisse stjerter ved bakhjørnene, én hos hannen og to-tre hos hunnen. Et godt kjennetegn er at forvingen er spiss. Denne er hovedsakelig mørk, men med to lysere (oftest grønnlige) tverr- eller skråbånd.

Levevis

Larvene lever på tysbast-slekten (Daphne), de kan også leve på magnolia.

Utbredelse

Denne slekten er utbredt fra Nepal i vest til Vietnam og Hainan i øst.
Statens skogskole Brandbu

Statens skogskole Brandbu ble opprettet i 1950, da under navnet Oppland skogskole. Skolen fusjonerte i 1988 med Gjøvik ingeniørhøgskole.
Skogutdanningen i Oppland ble etablert ved Storhove landsbruksskole (Fåberg/Lillehammer) i 1907. Undervisningen ved skogbruksavdelingen på Storhove ble opprettholdt til 1950 da det opprettes det en egen skogskole for Oppland. Oppland Skogskole startet sin virksomhet på Brandbu 10. januar 1950. Staten overtok driften av skolen fra 1. januar 1976 mens fylket fortsatt eide anlegget. Fra 1. august 1988 ble Statens skogskole, Brandbu oppgradert til høgskole, overført til det regionale høgskolesystemet og slått sammen med Gjøvik ingeniørhøgskole, her fulgte skolen i 1994 med inn i Høgskolen i Gjøvik. Den siste avdelingsformen, Høgskolen i Gjøvik, Seksjon for skog- og naturforvaltning ble nedlagt i 2004.
Skolen var en av flere statlige skogskoler.
Creed

Creed er et amerikansk alternativ/hardrock-band fra Tallahassee i Florida som var populære på midten av 90-tallet og starten av 2000. De har blant annet vunnet Grammy-pris i Kategorien «Best Rock Song» med låten «With Arms Wide Open». Bandet har tilsammen solgt mer enn 26 millioner plater i USA og mer enn 35 millioner verden over.
Bandet består av fire musikere: Scott Stapp (vokal), Mark Tremonti (vokal og gitar), Scott Phillips (trommer) og Brian Marshall (bass).
Creed ble splittet i 2004 etter tre platina album. Men i 2009 ble de gjenforent og ga ut albumet Full Circle.

Historie

Scott Stapp og klassekamerat Mark Tremonti, som gikk på Florida State University, bestemte seg for å forme et band. Med seg fikk de Scott Phillips og Brian Marshall. Marshall, som tidligere hadde vært medlem av et band kalt Maddox Creed, døpte gruppen Creed. Allerede på denne tiden hadde de fire medlemmene skrevet tre av sangene som skulle vise seg å bli blant debut-albumet, My Own Prison, sine største hiter. Disse sangene var «One», «Sister» og «What's This Life for». My Own Prison ble utgitt i 1997 gjennom deres eget plateselskap kalt Blue Collar Records, som var grunnlagt av manager Jeff Hanson. På en liten konsert kom Creed Diana Meltzer for øre. Hun representerte plateselskapet Wind-Up Records, dermed sluttet Creed seg til Wind-Up Records som fortsatt den dag i dag utgir platene til Creed. Etter å ha finpusset sangene fra albumet My Own Prison ble albumet relansert, og albumet fikk raskt popularitet hos publikum, og sangene «My Own Prison», «One», «Torn» og «What's This Life For» toppet alle topplistene i USA.

Human Clay

Creeds andre album, Human Clay, ble utgitt i 1999 og fant veien til førsteplass på Billboard 200 albums liste. Senere samme år ga Creed ut singelen «With Arms Wide Open», som inneholdte sangen med samme navn. Creed har vunnet Grammy-pris for beste hardrock-sang med «With Arms Wide Open».

Konflikter

Creed har gjennom årene fått nok med skriverier om seg i media. Disse konfliktene fikk en brå start da bassist Brian Marshall i skapte overskrifter i avisene for å ha kritisert bandet Pearl Jam ffor deres låtskriving. Han unnskyldte seg senere for hendelsen. Også Scott Stapp beklaget seg over hendelsen og distanserte seg selv og resten av bandet fra Marshalls uttalelser. Det var antakelig dette som førte til at det i sommeren 2000 ble kunngjort at Brian Marshall forlot bandet. Plassen hans i Creed ble fort fylt av bassist Brett Hestla. Brian Marshall startet senere sitt eget band, Grand Luxx, med medlemmene fra hans tidligere band Maddox Creed. Rundt samme tid disset Fred Durst (fra Limp Bizkit) under en konsert hvor begge bandene opptrådte. Som et resultat av dette inviterte Creeds vokalist Durst til en veldedig boksekamp. Fred Durst takket nei til invitasjonen.
Aliaclitopa

Utseende

Middelsstore (13-16 millimeter), brede, blanke, svarte oldenborrer. Forkroppen er nokså tett hårete. "Snuten" (clypeus) er avrundet, antennene 10-leddete med en tre-leddet vifte. Beina er temmelig kraftige.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Zimbabwe.
Dinoptera collaris

Utseende

En liten (6-9 mm), bred trebukk, blankt svart bortsett fra pronotum som er rødt. Antennene er noe over halvparten så lange som kroppen, ganske slanke. Hodet er omtrent så bredt som langt. Pronotum er jevnt rundet, blankt og oransjerødt. Dekkvingene har markerte, rettvinklede skuldre og ganske grov punktering, kledt med korte men grove, mørke, oppstående hår. Beina er svarte og ikke spesielt lange.

Levevis

Larvene lever under løs bark på løvtrær, først og fremst villapal og dyrkede epletrær. Trærne skal værer ganske tørre, og larven gnager på innsiden av barken. Utviklingen tar to år. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt i det meste av Europa, men mangler i de sørligste og nordligste delene, og videre østover til Iran. I Norge er den bare funnet på det sørlige Østlandet.
Stephen Gray

Tidlig liv

Gray ble født i Canterbury, og ble lært opp av sin far og eldre bror i farging av klær, men hans interesse var innenfor vitenskap og spesielt astronomi, og han lykkes med å utdanne seg selv innen disse emnene, først og fremst gjennom rike venner som lot ham benytte deres bibliotek og instrumenter.
Han laget sine egne linser og konstruerte sitt eget teleskop, som han gjorde noen mindre oppdagelser med, ikke minst når det gjaldt solflekker, og skaffet seg et rykte for å gjøre nøyaktige observasjoner. Noen av hans rapporter ble publisert av Royal Society gjennom en venn, Henry Hunt.
Seinere i livet arbeidet han på observatoriet i Cambridge, men på grunn av andre som hadde misskjøtt observatoriet ble Gray tvungen å flytte tilbake til Canterbury for å fortsette jobbe innen klefargingsbransjen. Han flyttet allikevel snart til London og var assistent til John Desaguilers, som var selger for Royal Society.
Seinere i livet ble Gray rammet av fattigdom og fikk gjennom innsats av John Flamsteed og Hans Sloane en plass på London Charterhouse (et hus for fattige gentlemen som hadde tjent sitt land). Det var under denne perioden Gray gjorde sine oppdagelser innenfor elektrisitetsledning.

Oppdagelser

I begynnelsen eksperimenterte Gray bare med statisk elektrisitet og benyttet en glasstube som friksjonsgenerator. I enden av denne glasstuben hadde han en kork for å holde fukt ute. Han merket allikevel at korken tiltrakk seg små papirbiter, samt at også en pinne som ble satt i korken tiltrakk små saker. Han fulgte opp dette med lengre og lengre pinner og tilslutt også med tråder. 
Dette ble seinere fulgt opp med eksperiment når Gray var på besøk hos sine venner, med trådlengder opp til 800 fot, da viktigheten av å isolere tråden ble oppdagets. Gray viste ikke om at metall leder elektrisitet best, men benyttet i stedet hampetråd som leder og silke som isolator.
I 1731 fikk Stephen Gray den første og i 1732 den andre Copleymedaljen.
Fosterdiagnostikk

Fosterdiagnostikk innebærer at undersøkelser på menneskefostre utføres når de befinner seg i morens livmor. Undersøkelsene kan foretas ved ulike tidspunkter i svangerskapet.
Bruk av fosterdiagnostikk er omstridt. Temaet er omstridt blant lovgivere.
Metoder som finnes er ultralydundersøkelse, fostervannsprøve og morkakeprøve (korionbiopsi). KUB-testen er «hormonprøver og ultralydundersøkelse». Sykehus i Norge venter svar på søknad om bruk av NIPT (non-invasive prenatal testing; ikke-invasiv testing på fosterstadiet). «NIPT har, som dagens tester, dårligere treffsikkerhet hos yngre gravide. Hos en 20-åring vil 60 prosent av prøvene være falske positive (...) der prøven sier at fosteret har Downs syndrom (...) For de sjeldnere syndromer trisomi 13 og trisomi 18 gir NIPT enda mer usikre svar» sier forsker Siri Fuglem Berg.
Symfoni nr. 12 (Mozart)

Framføring

En kjenner ikke til når verket ble framført første gang. Det er mulig at symfonien først ble spilt på en konsert i Milano den 22. eller 23. november 1771.
Torridal sorenskriveri

Torridal sorenskriveri var et sorenskriveri i Vest-Agder. Det ble opprettet etter kongelig resolusjon 14. juli 1859 ved at tinglagene Høllen og Odde ble skilt ut fra Mandal sorenskriveri. Kort etter ble Øvrebø tinglag skilt ut fra Odde (kongelig resolusjon 20. juli 1859), mens Høllen tinglag skiftet navn til Søgne tinglag (kongelig resolusjon 6. april 1861). Torridal sorenskriveri ble nedlagt 30. juni 1957. Distriktet ble da delt mellom Setesdal sorenskriveri (Øvrebø, Hægeland, Vennesla og Tveit) og Kristiansand byrett (Oddernes, Randesund, Søgne og Greipstad).

Arkiv

Arkivet etter Torridal sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 84 hyllemeter.
Grunnkretser i Leka kommune

Grunnkretser i Leka kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Leka kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Sigurd Smebye

NRK-saken

I 1962 ble Smebye fjernet fra funksjonen som værmelder i NRK av Kirke- og undervisningsdepartementet fordi han insisterte på å lese værmeldingene på riksmål istedenfor læreboknormal-bokmål, og si «sne» istedenfor «snø», «fjellene» istedenfor «fjella» og «øst» istedenfor «aust». I brevet Smebye fikk fra ledelsen het det: «Herved meddeles at Kirke- og undervisningsdepartementet i brev av 30. februar 1962 har gitt pålegg om at De skal fritas for opplesning av værmeldinger i kringkastingen. Grunnen til dette er at De ikke er villig til å bruke den offisielle målform. På deres vakter vil opplesninger heretter bli overlatt til en meteorologfullmektig eller assistent.» Brevet inneholdt også detaljerte bestemmelser om hvordan assistenter eller fullmektiger skulle lese opp værmeldingene Smebye laget. Imidlertid reagerte assistentene med å nekte å lese værmeldingene i stedet for Smebye, slik at NRK måtte lese opp meldingene selv fordi ingen på Meteorologisk institutt var villig til å gjøre det.
Saken førte til sterke reaksjoner på riksmålshold og omfattende debatt i pressen. Smebye var på det tidspunktet formann i meteorologforeningen og prisbelønnet for sin språkbruk. På folkemunne ble Smebye kjent som «Snemannen». En gallupundersøkelse viste at 71 prosent av 2000 spurte støttet Smebye, mens 22 prosent støttet departementet. Det ble også samlet inn 53 000 underskrifter til støtte for Smebye av riksmålsbevegelsen. Smebye gikk til sak mot Kirke- og undervisningsdepartementet, og vant denne saken i Oslo byrett i 1963, da han fikk rett til å lese værmeldingene i NRK på riksmål. 1. januar 1964 var han tilbake som værmelder i NRK, «til glede for riksmålstilhengere og til vrede for statsnorsktilhengere». Som følge av at han gikk over i forskerstilling i 1970 sluttet han å opptre som værmelder.