Botswana

Naturgeografi

Med et areal på omkring 600 000 km² er Botswana litt større enn Frankrike, samtidig med at landet er et av de tynnest befolkede i verden.
Den sørlige delen av Botswana er dominert av halvørkenen Kalahari som dekker opp mot 70 % av landet.  Verdens største innlandsdelta, Okavango-deltaet, ligger i den nordvestlige delen av landet.  Det store saltbassenget Makgadikgadi-bassenget ligger mot nord.
Tsodilo Hills er landets høyeste punkt med sine 1489 moh.
Klimaet er halvtørt med varme vintre, men ofte med minusgrader om natten, og hete somre. Iblant forekommer lengre tørkeperioder. I august blåser en vestlig vind som fører med seg sand i mengder som gjør at sikten blir dårlig.
Noen store miljøproblem er begrenset tilgang til ferskvann og ørkenspredning. All elektrisitet blir produsert av fossilt brensel i tillegg til importert elektrisitet.

Språk

Det offisielle språket er engelsk.  Parlamentet forhandler på engelsk, og alle større aviser gis ut på engelsk.  Fra andre klasse blir det undervist i engelsk i skolen.
Blant befolkningen snakkes på tilsvarende måte setswana, et bantuspråk som de fleste innbyggerne forstår. I grunnskolen er det et undervisningsspråk. I tillegg finnes det flere minoritetsspråk i Botswana, for eksempel snakker san eller buskmann-folkene et eget språk.

Historie

Batswana (flertall av «Motswana») er et begrep som betegner alle innbyggere i Botswana og henviser til landets etniske gruppe (kalt «tswana» i Sør-Afrika). Før europeisk kontakt, levde tswanaene som gjetere og jordbrukere under stammestyre.
Sent i det 19. århundre brøt det ut fiendtligheter mellom shonaene i Botswana og ndebelestammene som migrerte inn i territoriet fra Kalahariørkenen. Spenningene eskalerte også med boere fra Transvaal. Etter appell fra tswana-lederne Khama III, Bathoen og Sebele om assistanse, satte den britiske styresmakten «Bechuanaland» under sin beskyttelse den 31. mars 1885. Det nordlige territoriet forble under direkte administrasjon som Protektoratet Bechuanaland og er dagens Botswana, mens det sørlige territoriet ble del av Kapp-kolonien og er nå del av den nordvestre provinsen i Sør-Afrika. Majoriteten av setswana-språklige mennesker lever i dag i Sør-Afrika.
Da unionen Sør-Afrika ble dannet i 1910 ut av de største britiske koloniene i regionen, ble ikke protektoratet Bechualand, Basutoland (nå Lesotho) og Swaziland inkludert, men provisjoner ble lagt for at de senere kunne innlemmes. Men et vagt forsøk ble gjort for å konsultere deres innbyggere, og selv om etterfølgende sørafrikanske regjeringer forsøkte å få områdene overført, Storbritannia utsatte stadig saken og det ble aldri noe av. Valget av regjeringen fra nasjonalistpartiet i 1948 som innførte apartheid og Sør-Afrikas utmelding fra Samveldet i 1961, gjorde slutt på muligheten for å innlemme territoriene i Sør-Afrika.
En ekspansjon av britisk sentral autoritet, og evolusjonen av stammestyret resulterte i etableringen i 1920 av to råd som representerte afrikanere og europeere. Proklamasjoner i 1934 regulerte stammestyret og makten. Et europeisk-afrikansk råd ble dannet i 1951, og grunnloven fra 1961 etablerte et konsulterende lovgivende råd.
Storbritannia aksepterte i juni 1964 forslag for demokratisk selvstyre i Botswana. Regjeringssetet ble flyttet fra Mafeking i Sør-Afrika til nylig etablerte Gaborone i 1965. Grunnloven av 1965 førte til det første valget og til uavhengighet 30. september 1966. Seretse Khama, en leder i uavhengighetsbevegelsen og som hadde legitimt krav på høvdingskapet til Ngwato, ble valgt til den første president, gjenvalgt to ganger og døde i embetet i 1980. Presidentskapet gikk videre til den sittende visepresidenten, Ketumile Masire, som ble valgt på egen hånd i 1984 og gjenvalgt i 1989 og 1994. Masire trakk seg fra embetet i 1998. Presidentskapet gikk videre til den sittende visepresidenten, Festus Mogae, som ble valgt i 1999 og gjenvalgt i 2004.

Politikk og administrasjon

Botswana er en demokratisk republikk med en president som både er statsoverhode og regjeringssjef. Presidenten velges av parlamentet, men kan kun gjenvelges en gang. Den første presidenten frem til sin død i 1980 var Seretse Khama. Han ble etterfulgt av Quett Masire og deretter Festus Mogae. Seretse Khama Ian Khama, sønn av den første presidenten, ledet landet fra 1. april 2008 til 1. april 2018, da Mokgweetsi Masisi overtok.
Den utøvende makten ligger hos regjeringen sammen med presidenten. 
Lovgivende makt ligger hos både regjeringen og parlamentet i Botswana. Valget til parlamentet finner sted hvert femte år. Parlamentet har to kammer der folkeforsamlingen utgjør det ene og femten ledende høvdinger, House of Chiefs, utgjør det andre, men har primært en rådgivende funksjon. Landets grunnlov stammer fra 1965.  
Domstolene er uavhengige av den utøvende og lovgivende grenen.
Landet har et flerpartisystem. Siden uavhengigheten har partisystemet blitt dominert av Botswana Democratic Party (BDP) som hele tiden har hatt regjeringsmakten. Opposisjonspartier er Botswana People's Party (BPP) og i den seneste tid i urbane områder i stigende grad også Botswana National Front (BNF), men med begrenset påvirkning. Ved valget i oktober 2004 vant BDP igjen med overveldende flertall, mens de splittede opposisjonspartiene kun fikk i alt fem plasser i parlamentet. Valgene anses for å være frie og rettferdige.
Transparency Internationals korrupsjonsindeks har for Botswana til nå vært gunstig. I 2005 lå landet på 32.-plass, Norge ligger på 8.-plass, EU-landet Italia på 40.-plass og nabolandet Sør-Afrika på 46.-plass.

Helse

38,8 % av den voksne befolkningen var i 2002 smittet av hiv. I 2003 startet regjeringen et omfattende program som involverte gratis eller billige medisiner i tillegg til en informasjonskampanje for å stoppe spredningen av viruset.