Gallmygg

Utseende

Små (0,5-8 millimeter, de aller fleste mindre enn 3 millimeter), spinkle mygg. Kroppen har nokså bløt hud (lite sklerotisert). Fargen er lys gul, grønn eller brun. Hodet er forholdsvis lite, bredere enn langt. Fasettøynene dekker det meste av hodet og støter sammen (sammenvokst) i en bro på toppen av hodet.  Antennene er trådformede, lange og består av dråpeformede ledd med noen lange hårbørster fra hvert ledd.  De to første leddene (nærmest hodet) er kortere og det aller første leddet er større enn de andre. Det er mellom 6 og 40 ledd, vanligvis 12-14. Munndelene er vanligvis ikke særlig påfallende, uten noen sugesnabel.  
Vingene har bare noen få årer, tre eller fire, som når til butte vingekanten.  Disse få reduserte årene er uten greiner og er de fire årene en insektvinge alltid har, costa, radial, media og cubitus.  Vingene er gjennomskinnelige med små fine hår. Mange arter har reduserte vinger. Beina er lange og tynne.
Bakkroppen er mer eller mindre kjegleformet, hunnene har bakkroppsspissen trukket ut til et eggleggingsrør. Hannens kjønnsorganer har en enkel, rundet, gjerne litt krum gonostylus.
Larvene er mer eller mindre spoleformede, hodet er tilspisset uten noen hard hodekapsel. Det første larvestadiet er gjerne gjennomsiktig, senere stadier er ofte gule eller oransje.

Levevis

De fleste arter lever ved steder i skog og mark der plantene, de lever i som larver, finnes.  De voksne gallmyggene kan være vanskelige å bestemme til art, men vertsplanten er ofte unik for hver art, derfor kan gallene brukes til artsbestemmelse.  Noen arter kan bare bestemmes ut ifra formen på gallene eller vertsplanten.
Gallmygg er ufarlig og stikker ikke, slik som stikkemygg, eller biter som knott.  Men noen arter er skadedyr på planter,  i hager og i landbruket.
Hunnene i den store underfamilien Cecidomyiinae legger eggene på planter og larvene kan gjøre stor skade på mange ulike kulturplanter.  Ofte legges eggene tidlig om våren i blomsterknopper.  Larvene  forårsaker  at plantene danner en galle, og er derfor skadedyr i hager og landbruk.  Noen arter legger egg utenpå planten, i planterester eller i fuktig jord, og larvene lever ikke bare av planter men også av andre smådyr som bladlus og midd. Larvene til de antatt mer primitive underfamiliene Lestremiinae og Porricondylinae lever stort sett av sopp eller råtnende plantedeler.
Overvintringen skjer for mange arter som larve i gallen selv om planten visner og dør. Gallmygg gjennomgår en fullstendig forvandling, og om våren forpupper den seg, og klekkes en tid senere. Enkelte gallmyggarter utvikler aldri pupper og voksne generasjoner, men gjennomgår pedogenese, der larvene reproduserer uten å parre seg. Hos noen arter vil larvene leve som parasitter inne i moren og til slutt spise henne opp inennfra. Hos andre arter blir larvene klekket i morens puppe.

Galler

Galler er misdannelse ofte formet som en oppsvulming av en plantedel, f.eks. en knopp eller et blad.  Dette kan være forårsaket av mekanisk eller kjemisk påvirkning, og den som lager gallen kan være et insekt, en midd, en nematode, en bakterie eller en sopp.

Generelt om mygg

Mygg tilhører tovingene, de har som navnet sier bare ett par vinger, eller to vinger, det bakerste vingeparet er erstattet av (omdannet til) to svingkøller eller kølleformede balanseorganer. 
Mygg kan bare skilles fra fluene ved å se på antennene, som skal ha mer enn 4 ledd og være av typen tråformede, der leddene er mer eller mindre like store. (vanskelig å se, kan kreve forstørrelse).  Mygg har ofte litt mer spisse og lengre vinger, lengre bein og en litt slankere kropp enn fluer.  Men det ytre utseendet til noen mygg kan være svært likt en flue, som hos gjødselmygg og knott.  Alle mygg gjennomgår en fullstendig forvandling.