google/wiki40b huggingface dataset:
Helligkorskirken i Warszawa

Historie

Kirken ble bygd i årene 1679–1696 i barokkstil av abbeden Kazimierz Szczuka og primas Michał Stefan Radziejowski etter tegninger av Józef Szymon Bellotti. Radziejowski finansierte også byggingen av Karmelittkirken i samme by. De to sidetårnene ble dekt med barokkupler i 1725–1735 under ledelse av Józef Fontana, mens fasaden ble ombygd av Jakub Fontana i 1756, med skulpturer av Jan Jerzy Plersch.
Kirken ble ofte besøkt av kong Stanisław August Poniatowski. Det var også her han opprettet St. Stanisławs orden. Den 3. mai 1792 samlet den polske Sejmen seg i kirken for å minnes Konstitusjonserklæringen året før. 
Sent i det 19. århundre ble kirkeindret noe ombygd og i 1882 ble en urne med Frédéric Chopins hjerte plassert i et av kapellene. Senere ble en lignende urne med levningene til Władysław Reymont plassert i et annet kapell. Epitafene til flere berømte personer ble også samlet i kirken, blant annet Bolesław Prus, Józef Ignacy Kraszewski, Juliusz Słowacki og Władysław Sikorski.
Under Warszawaoppstanden i 1944 førte tyskerne to biler med sprengstoffer inn i kirken og sprengte den i luften. Den ble gjenoppbygd i årene 1945–1953 i en noe forenklet arkitektonisk form. Kirkeindret ble også rekonstruert, men uten barokkfreskene og polykromiene. Hovedalteret ble gjenoppbygd i årene 1960–1972. I 2003 gav pave Johannes Paul II kirken status som Basilica minor.
Inta

Inta (russisk: Инта́) er en by i republikken Komi i Russland. Den ligger 700 km nordøst for Syktyvkar. I sovjettiden lå det en Gulag-leir her. Innbyggertall: 41 217 (folketelling 2002).
I bakken under byen er det større forekomster av kull, og den første bosetningen var en gruppe geologer som kom hit i 1940. 2. verdenskrig skapte et prekært behov for energi, og gruveindustrien ble utviklet i rekordfart. Det samme gjaldt den nye jernbanelinjen som gikk via Inta til Vorkuta. Allerede i 1943 gikk de første togene med kull til det beleirete Leningrad. Bystatus kom i 1954. Navnet «Inta» stammer fra elven Inta som renner gjennom byen.
Skipper'n

Handling

Skipper'n blir fremstilt som en middelaldrende sjømann, (skipper) med spesiell stemme, tynt, rødt hår og muskuløse, ballongformede underarmer med tatoveringer av ett eller to ankre. Han er kledt i matrosdress og har alltid maispipe i munnen. Skipper'n blir som regel også fremstilt med bare ett blått (venstre) øye. I seriene og filmene har han overmenneskelig styrke og er nærmest usårlig, selv om graden av styrke varierer med tid og publikasjon. Fra tidlig i 1932 begynte han å få disse kreftene ved å spise spinat. Han kjemper ofte mot rivalen Brutus, som er mye større, om oppmerksomheten til den tynne kjæresten Olivia (Olive Oyl) . Rivaliseringen ender oftest i vill slåsskamp og overdreven slapstick, og Skipper'n bruker spinat for å få tilbake kreftene når alt håp synes å være ute, slik at han alltid vinner kampen til sist.
Andre faste figurer er ungen Bulle (Swee'pea), den gamle Fattern (Pappy), den tjukke Tjoms (Wimpy), Sjøheksa (Sea Hag) og Jippen (Eugene the Jeep).

Historikk

Selv om E.C. Segars stripe Thimble Theatre hadde eksistert i ti år (siden 1919) da Popeye fikk sin debut i 1929, tok Popeye raskt over som seriens hovedperson. Thimble Theatre ble en av King Features mest populære striper på 1930-tallet. Segar skrev og tegnet serien til sin død i 1938. Etter dette ble den skrevet av Tom Sims og tegnet av Doc Winner. Siden tok Bela Zaboly over som tegner. I 1959 ble den overtatt av Bud Sagendorf, som i sin tid hadde vært Segars assistent. Sagendorf fortsatte å tegne dagsstripene frem til 1986, da Bobby London tok over, og søndagsserien frem til sin død i 1994.
Serien opphørte som daglig stripe i 1992. Søndagssiden publiseres imidlertid fortsatt, og tegnes pr. 2018 av Hy Eisman.
Skipper'n har også dukket opp i spillefilm, videospill, reklamer og lignende. En av de mer kjente er en filmatisering fra 1980, regissert av Robert Altman, med manuskript av Jules Feiffer og med Robin Williams i hovedrollen som Skipper'n.

Skipper'n i Norge

Skipper'n ble svært populær i Norge, både som tegneserie og tegnefilm. Allerede fra 1935 ble tegnefilmene vist på kino her i landet. I senere år er likeledes tegnefilmer med sjømannen vist på TV. Skipper'n fikk sitt eget, ukentlige serieblad i Norge i 1947, utgitt hos Allers, som holdt koken til 1959. Serien har også senere vært utgitt som eget blad, i tre omganger: 1967-1970 (Romanforlaget), 1980-1982 (Allers), samt 1987-1989 (Gevion, Bladkompaniet). Siden 1986 har Skipper'n vært å finne som årlig julehefte.
Solvang skole (Haugesund)

Solvang Skole er en barneskole som ligger øst i Haugesund kommune. 
Skolen består av fire bygninger og et uteområde på ca 20 mål.

Historie

Solvang skole ble bygget på slutten av 50-tallet, ettersom bydelen opplevde en voldsom vekst, og en del politikere mente at kretsen hadde behov for en skole. Den første bygningen stod klar i 1960, og rektoren på skolen var frem til 1971 den samme som på Breidablikk skole. 
I løpet av 70-tallet ble kretsen rundt skolen større, og det ble behov for en 1.-7. skole. Frem til dette hadde skolen bare hatt 3 trinn med to klasser på hvert av trinnene. Arkitekten bak det nye bygget var David Sandved og den nye bygningen stod klar 17. mars 1979.
Fra 1990-2002 økte utbygningen i Solvang og Skåredalen området, og dette i kombinasjon ved at Dalen skole i Skåredalen ble lagt ned i 1990 førte til at det ble flere elever ved skolen. Høsten 2002 talte skolen 540 elever og 65 ansatte. Ca. 200 av disse ble flyttet over til den nye Skåredalen skole, som stod klar 6. januar 2003.

Skolekorps

Solvang & Skåredalen Skolekorps er sammen med Skåredalen skole skolens korps.
Fylkesvei 1022

Fylkesvei 1022 går mellom Skjelfoss og Engskrysset i Hobøl kommune. Veien er 5,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 214.
Agaoninae

Utseende

Disse vepsene er som regel små, mellom 1 og  3 millimeter. Det er ofte stor forskjell mellom kjønnene. Hos flere av artene er hannene vingeløse. På farge er det oftest svarte, kroppsformen er flat, særlig hodet er påfallende flatt.

Levevis

Forskjellige plantearter i fikenslekten er knyttet til forskjellige arter av fikenveps, slik at én planteart gjerne har bare én enkelt fikenvepseart til å bestøve seg.
Til de mest kjente hører artene i slekten Blastophaga, som bestøver flere av de spiselige fikenartene. Man visste om dette allerede i oldtiden. De legger sine egg og klekkes ut i de ville geitefikenplantene. Bestøvningen av fiken skjer ved at fikenvepsen kryper inn et lite hull i fikenen. Innvendig i fikenen er full av hunnblomster og når vepsen legger noen egg, bestøves blomstene. Ikke lenge etter eggleggingen dør vepsen.
Larvene klekkes etter en tid og utvikles i blomstene eller i små galler.
Hanner er ofte vingeløse og klekkes først.  De parer seg med hunnvepsene mens de ennå er i puppestadiet, ved at de biter hull i gallen der hunnen ligger. Når hunnen forlater puppen får hun med seg blomsterstøv fra hannblomster.
Hvis de oppsøker trær som frembringer spiselige fiken, vil de ikke få lagt egg og dør uten å ha lagt eggene.

Utbredelse

Fikenveps fins i flere områder i tropene. I Afrika har man i de senere tiår forsket mye på deres levevis og deres symbiose med planter.
Knutepunkt

Knutepunkt er en årlig konferanse for Laiv og Rollespill, første gang avholdt i 1997. Konferansen arrangeres på omgang i Norge (Knutepunkt), Sverige (Knutpunkt), Danmark (Knudepunkt) og Finland (Solmukohta), og er en viktig arena for internasjonal utveksling av kunnskap og erfaringer, samt utvikling av rollespillteori.
De senere årene har konferansen trukket til seg deltakere fra en rekke land, inkludert Amerikas forente stater, Tyskland, Frankrike, Italia, Russland, Estland, Hviterussland, Belgia, Nederland, Israel, Tsjekkia, Storbritannia, Østerrike og flere andre.
Fra og med 2001 har det blitt gitt ut bøker med artikler om laiv i forbindelse med Knutepunkt. Disse har etter hvert utviklet seg til artikkelsamlinger med både nordisk og internasjonalt innhold.

Publikasjoner

Siden 2001 har det, med unntak av i 2002, blitt gitt ut bøker i forbindelse med Knutepunkt. Bøkene har inneholdt artikler og tekster om laiv og laivteori.
Antilltrupial

Utbredelse

Arter finnes i: Caymanøyene, Cuba, Den dominikanske republikk, Haiti, Jamaica og Puerto Rico.
Loysingarflokkurin

Loysingarflokkurin (i samtiden stavet Loysunarflokkurin, oversatt: «Løsrivelsespartiet») var et politisk parti på Færøyene. Partiet representerte den sosialistiske og mest radikale delen av selvstyrebevegelsen som brøt med sitt gamle parti, Sjálvstýrisflokkurin. Loysingarflokkurin hadde sin kjerne i foreningen «Móti loysing», som ble stiftet i Tórshavn i slutten av 1920-årene av Sverri Patursson og Andreas Ziska.
Ved lagtingsvalget i 1940 nominerte Loysingarflokkurin kjøpmann Andreas Ziska, husmor og formann i arbeiderkvinnelaget Andrea Árting, journalist Sverri Patursson og fisker Valdemar Ejde på sin liste på Suðurstreymoy, og en liste på Sandoy. Blant tillitsmennene for listene var tidligere lagtingsmann Nyholm Debess. Listene fikk henholdsvis 107 og 32 stemmer, noe som svarte til 8,1 % og 5 % av de avgitte stemmene på Suðurstreymoy og Sandoy. Det var ikke nok til å oppnå representasjon.
Fra 1942 til 1945 utgav Andreas Ziska avisen Fríu Føroyar, som målbar partiets politikk.
Andrea Árting var blant dem som senere ble sentrale i Tjóðveldisflokkurin, stiftet i 1948.
Ole Sjølie

Utdannelse

Ole Sjølie gikk ut av Statens kunstakademi i 1950.

Utstilling i Trondheim (2012)

I 2012 arrangerte Trondheim kunstmuseum en større utstilling med arbeider av Ole Sjølie. Kunstneren donerte i etterkant alle arbeidene på utstillingen til museets kunstsamling. Kunstkritikeren Eva Rem Hansen skrev om denne utstillingen blant annet at:
Sjølie er definitivt bare én blant et stort antall norske etterkrigsmodernister som på lignende vis har utforsket maleriet i flaten. Men helt sentralt for hans malerier er at deres former slett ikke utfolder seg på flaten alene, de er nærmest vulkanske i den forstand at de vokser opp og ut av bakgrunnen. Ved hjelp av materialer som sand, strie, glassfiber og glava, samt en grov, impasto maleteknikk, løftes deler av hvert verk frem i kraftig relieff. Når de opphøyde partiene bekrefter formene som tegner seg på flaten blir resultatet ofte motstandsløst, som i nevnte Afrika. I andre verk, for eksempel Drivis (2010), følger teksturen derimot sin egen logikk, den går på tvers av og bryter opp flatekomposisjonen – noe som gir verkene dynamikk og kraft. 
Rem Hansen konkluderer i sin anmeldelse av utstillingen:
I dette spennet mellom strengt strukturert komposisjon og en ekstrem, uregjerlig stofflighet knytter Sjølie an til europeiske tendenser som «Art Informel» og det tyske «heftige» maleriet. Her demonstrerer han en styrke og originalitet som berettiger både denne utstillingen og en fremtidig oppføring i norske oversiktsverk.
VM i turn 1999

Det 34. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 8. til 16. oktober 1999, i Tianjin i Kina.
Shipping

Shipping er et engelsk lånord som på norsk refererer til rederi- og befraktningsvirksomhet med skip, til de som arbeider i foretak innen denne sektoren samt til aksjer og verdipapirer relatert til slik virksomhet.
Et lands skip og mannskap kalles handelsflåte.
Shippingvirksomhet er en sentral del av verdensøkonomien og 90 % av verdenshandelen utføres av verdens handelsflåte som utgjøres av mer enn 50 000 skip. Mer enn 150 land disponerer skip og deres samlede mannskap teller mer enn 1 000 000 personer.
Fiskerstrand Verft

Fiskerstrand Verft AS er et verft i Fiskerstrand i Sula kommune i Møre og Romsdal.
Verftet ble grunnlagt i 1909 som Fiskerstrand Slip & Motorverksted av Peder E. Fiskerstrand. Verftet står for både nybygg og reparasjon av ferjer og fiskebåter. Tørrdokken kan holde fartøyer opp til 150 meter.
Verftet samarbeider med det litauiske Western Shipyard, og de to eier 50 % hver i fellesforetaket Fiskerstrand BLRT AS.
Først & sist

Kritikk

I februar 2002 kom historikeren Jon Hustad med krass kritikk av Skavlan i forbindelse med Først & sist, der Hustad mente at han brukte kvinner som sex-objekter. Hustad mener programlederen med sin opptreden reduserer Åsne Seierstad fra å være en anerkjent krigsreporter til å være ei rødmende ungjente, og at han aldri ville gjort det samme med for eksempel krigsreporteren Hans-Wilhelm Steinfeld. Videre sa han at «unge kvinner må få lov til å bli betraktet som et selvstendig individ uten seksuelle hentydninger med kyss klapp og klem på NRK». Han trakk også fram intervjuet med Herborg Kråkevik. Hun ville snakke om politisk engasjement, mens han ville flørte, mente Hustad, som sa han ikke kunne forstå programlederens oppførsel. Bråket rundt denne saken førte etter hvert til at Skavlan ble omtalt som Fredrik den kåte i enkelte medier.
Nidaros Innebandyklubb

Kvinner

Nidaros A-lag for kvinner debuterte i eliteserien i innebandy for kvinner i 2006/07-sesongen med en 6.-plass.

Menn

Nidaros A-lag for menn rykket i sitt niende forsøk opp til eliteserien i innebandy for menn foran 2009/10-sesongen.
Bundespolizei (Østerrike)

Organisering

I Østerrike er et skarpt skille mellom politimyndighetsorganer som tar beslutninger og selve politietaten der gjennomfører myndighetsbeslutningerne.

Politistastjoner

Det er mer enn 1000 politistasjoner (Polizeinspektionen) i Østerrike. Politistasjonssjef er en polititjenestemann.

Delstatsnivå

Hvert Bundesland (delstat) har en Landespolizeikommando – landspolitisjef er en general eller generalmajor, en politifaglig utdannet politiembetsmann.

Føderalt nivå

Generaldirektoratet for offentlig sikkerhet er også politietatens øverste, organ særlig ved avdeling II/A (organisering, intern administrasjon og politiets operasjoner) som er under ledelse av en politigeneral – en politifaglig utdannet politiembetsmann.
USA-mesterskapet på 25 km 2015

USA-mesterskapet på 25 km 2015 (2015 USATF 25km Championships) ble arrangert 4. mai 2015, som en del av gateløpet Fifth Third River Bank Run i Grand Rapids i Michigan i USA.
Finstad gravplass

Finstad gravplass er helt nord i Rendalen kommune, nær grensen til Tynset. Det ble innviet hjelpekirkegård på stedet i 1900. Nåværende klokketårn er fra 1939. Det var prosjekter for å regsitrere og fotografere gravsteinene i 2006 og 2011.
Amalie Skrams hus

Amalie Skrams hus i Bergen er et kreativt senter, spesielt for mennesker med psykiske helseplager. Huset har et fullt utstyrt musikkrom, der brukerne kan få opplæring på forskjellige instrumenter. Huset har videre eget keramikkverksted, et rom for søm, tekstil og stofftrykk, snekkerverksted og en malesal ]. Huset inneholder også datarom, TV-stue, og en kantine. Kantinen drives av brukerne der de selv lager og selger mat. Senteret har ikke leger eller psykologer ansatt. Fokuset er på det friske i mennesket.
Det var Terje Hartvedt Lerøy som hadde ideen til huset. Han mente at ettervernet for psykiske pasienter var svakt og mente at denne gruppen som ofte er kreative burde ha en mulighet til å dyrke sin egen kreativitet. Lerøy innledet et samarbeid med Fylkeskommunen og formannskapet i Bergen byråd, og lokale foreninger, blant annet Hieronimus og Mental Helse. Samarbeidet resulterte i 320 kvadratmeter lokaler midt i Bergen sentrum til bruk for mennesker med psykiske lidelser. Navnet tok han etter den kjente, manisk depressive forfatteren Amalie Skram. Huset ble tildelt Omsorgsprisen av GC Rieber Fondene i 2005. Prisen ble delt ut av ordfører Herman Friele.
Aleksandar Prijović

Landslaget

Prijović har spilt aldersbestemt landslagsfotball både for foreldrenes hjemland Serbia og Sveits. Etter at han i 2010 valgte å bytte til Sveits' U20-landslag må han i henhold til FIFAs regler i framtiden holde seg til dette landslaget.
Han ble tatt ut i Serbias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
BLNO 2018/19

BLNO 2018/19 er det øverste nivået i norsk basketball for menn i 2018/19-sesongen. Ligaen består av de 8 beste lagene fra BLNO 2017/18, samt de to lagene som var best i kvalifiseringen; Centrum Tigers og Nidaros Jets. Sesongen ble spilt som trippel serie med første runde 22. september 2018 og siste runde 3. mars 2019.
Kongsberg Miners vant ligaen foran Gimle og Bærum, mens Nidaros Jets og Asker Aliens endte sist og får muligheten til å kvalifisere seg til BLNO 2019/20.
Debbie Cameron

Bakgrunn

Debbie Cameron vokste opp i Miami og startet sin musikalske karriere i 1976, da hun ble kåret til årets mest lovende elev med musikklinjen til University of Miami. Her studerte Debbie Cameron klassisk sang og musikkteori. Noen av lærerne hennes ble senere verdenskjente som medlemmer av fusjonsjazz-bandet Weather Report.
Mens hun studerte ble hun gravid med sønnen Jivin Cameron. I 1976, bare 17 år gammel, dro hun til Danmark, der moren Etta Cameron bodde. Forholdet deres hadde vært preget av lange perioder fra hverandre, mye på grunn av morens turnévirksomhet. Moren måtte også ufrivillig oppholde seg i DDR i hele fem år, fra 1967 til 1972, fordi hun ble frastjålet sine utreisepapirer. 
I Danmark begynte Debbie Cameron raskt å opptre som del av den legendariske jazzscenen rundt Jazzhus Montmartre – sammen med artister som blant andre Ben Webster og Dexter Gordon. Samtidig slo hun gjennom innen pop- og diskomusikk.

1980-årene

Sammen med Tommy Seebach vant Debbie Cameron Dansk Melodi Grand Prix i 1981 med sangen «Krøller eller ej». Sangen representerte Danmark i Eurovision Song Contest 1981 i Dublin i Irland. Allerede to år tidligere hadde Cameron også deltatt i Eurovision Song Contest, som korist for Tommy Seebachs «Disco Tango».
Etter seieren i Melodi Grand Prix var Debbie Cameron i 1983 og 1984 programleder for DRs store lørdagssatsing, Natuglen sammen med Jarl Friis-Mikkelsen. I programserien opptrådte også Debbie Cameron selv med forskjellige sang- og dansenumre. 
I 1985 spilte hun i filmen Hodja fra Pjort. I 1993 spilte hun seg selv i den tredje Pelle og Proffen-filmen De blå ulvene.
Etter noen travle og offentlige år, trakk Cameron seg fra den danske kjendisscenen. Hun valgte i stedet å konsentrere seg om sine musikalske røtter innen gospel, R&B og jazz. Hun tok også på seg flere oppdrag i utlandet, blant annet som studiemusiker, produsent, kordirigent og musikklærer.
I Tyskland var hun medlem av techno-bandet Sash! og heavy rock-bandet Stolz der Strasse. I Tyskland har hun også produsert for flere amerikanske musikere og dirigert tre gospelkor – blant annet Storeman Singers i Hamburg med 300 medlemmer .
I Danmark har Debbie Cameron undervist i sangteknikk på Rytmisk Musikkonservatorium og vært aktiv i Copenhagen Jazz Festival. Etter 2010 har hun blitt stadig mer aktiv i det danske scenelivet, og hun har opptrådt med Debbie Cameron/Marc Bernstein Band og Tommy Seebach Show.
Lorraine

Geografi

Lorraine var den eneste regionen i Frankrike som har grense mot tre andre land; i nord grenset den mot Belgia, Luxembourg og Tyskland, i øst mot regionen Alsace, i sør mot Franche-Comté og i vest mot Champagne-Ardenne.
Helt av Ukraina

Helt av Ukraina (ukrainsk: Герой України) er en ukrainsk orden. Utmerkelsen ble innstiftet 23. august 1998 av Ukrainas president. Den som hedres med ærestittelen mottar samtidig ett av to ordenstegn, enten Ordenen den gylne stjerne eller Statsmaktens orden. Æresbevisningen tildeles av Ukrainas president. Den er Ukrainas fremste utmerkelse.
Æresbevisningen Helt av Ukraina har utmerkelsen Helt av Sovjetunionen som forbilde.

Tildeling

Vanligvis tildeles ordenstegnet for Ordenen den gylne stjerne til den som utpekes til Helt av Ukraina på grunnlag av heltedåd, mens Statsmaktens orden gis til dem som blir utnevnt på grunnlag av annen fortjenstfull innsats. I henhold til statuttene som opprettet ærestittelen, kan den aldri trekkes tilbake.
Blant dem som er hedret med æresbevisningen Helt av Ukraina finner vi Ukrainas første president etter selvstendigheten, Leonid Kravtsjuk, popstjernen Sofia Rotaru, fotballspilleren Andrij Sjevtsjenko, bokseren Vitalij Klitsjko, stavhopperen Serhij Bubka. og tenorsangeren Anatoli Soloviabenko. Den myrdede journalisten Heorgij Gongadze ble tildelt utmerkelsen posthumt. 
Noen tildelinger har vært kontroversielle. President Viktor Jusjtsjenko ga i januar 2010 Stepan Bandera, som ledet en fraksjon i Organisasjonen av ukrainske nasjonalister, og Roman Sjukhevitsj, leder for UPA-geriljaen, tittel av Helt av Ukraina. De to ble framstilt som tilhengere av et selvstendig Ukraina som kjempet både mot Tyskland og Sovjetunionen under andre verdenskrig. Polen og Russland fordømte utnevnelsen av Bandera. I en resolusjon om situasjonen i Ukraina fordømte også Europaparlamentet tildelingen av tittelen til Bandera. Utnevnelsene av Bandera og Sjukhevitsj ble i april 2010 kjent ugyldige av en forvaltningsdomstol i Donetsk i Øst-Ukraina.
Sweet Children

The Sweet Children ble stiftet i 1988 av Billie Joe Armstrong og Mike Dirnt, begge fra California. The Sweet Children var det egentlige navnet på bandet Green Day. Medlemmene av bandet var Billie Joe Armstrong (gitar og vokalist), Mike Dirnt (bass) og John Kiffmeyer (trommer). Den første Sweet Children-forestilling fant sted den 17. oktober 1989, på Rod's Hickory i Vallejo, California hvor Billie Joes mor jobbet. The Sweet Children fikk et godt rykte, men etter to år sluttet trommeslageren John Kiffmeyer, og Tré Cool startet istedenfor. Da trommeslageren Trè Cool startet, forandret de bandnavn til Green Day. Dette var slutten på The Sweet Children og begynnelsen på det store bandet Green Day.
Marius Holtet

Klubbkarriere

Han dro til Sverige og Färjestad i ung alder. Ble draftet av Dallas Stars i 2. runde (42. valg totalt) i 2002 og skrev kontrakt med Dallas samme år. Han spilte for klubbens farmerlag i AHL i tre sesonger før han returnerte til Färjestad og signerte en toårskontrakt foran 2008-09-sesongen.

Landslagskarriere

Holtet var en viktig «toveisforward» - altså god i både overtall- og undertallsspill - på det norske landslaget, samt en viktig spiller i nærkampspillet. I alt spilte han 50 offisielle landskamper for Norge (VM- og OL-kamper, samt kvalifiseringskamper til disse turneringene).
Han representerte Norge under Vinter-OL 2010, hvor han noterte seg for ett mål i kampen mot USA.
Under Ishockey-VM 2011 i Slovakia noterte han seg for 8 poeng (6 mål og 2 assist), blant annet fire mål i kampen mot Frankrike i mellomrunden.
Han var opprinnelig tatt ut til den norske landslagstroppen som skulle delta i Vinter-OL 2014 i Sotsji, men grunnet smerter som følge av en hjernerystelse (også kjent som «post-concussion syndrome») i en SHL-kamp mot Leksands IF, kunne han ikke delta i turneringen.