VM i fotball 2018

Søkerland

Russland ble tildelt mesterskapet 2. desember 2010 i konkurranse med England og fellessøknader fra Belgia / Nederland og  Spania / Portugal.

Kvalifisering

For første gang i Fotball-VMs historie deltok alle 209 FIFA-medlemsland (minus den forhåndskvalifiserte vertsnasjonen Russland) kvalifiseringsspillet. 
Zimbabwe og Indonesia ble senere diskvalifisert før de fikk spilt sine første kamper, mens Gibraltar og Kosovo, som ble medlem av FIFA 13. mai 2016 etter at trekningen for europeiske lag hadde blitt gjort, fikk også bli med i kvalifiseringen. Antall ledige plasser til hver konføderasjon var uforandret fra VM 2014.  
Av de 32 nasjonene som kvalifiserte seg til mesterskapet deltok 20 også i forrige VM. Både Island og Panama kvalifiserte seg for første gang, med førstnevnte som den nasjonen med færrest innbyggere til noen gang å kvalifisere seg. Av andre lag som returnerte etter mer enn tre VM uten deltakelse fant man: Senegal, som var i VM for andre gang etter å ha nådd kvartfinalen i VM 2002; Marokko, som sist var med i 1998; Egypt som sist var med i 1990 og Peru som sist var med i 1982.
Sett med nordiske øyne var kvalifiseringen en stor opptur: Mens VM 2014 var første VM siden 1982 uten nordisk deltakelse, var det nå for første gang tre nordiske land kvalifisert.  Det var også første gang at fire arabiske nasjoner kvalifiserte seg samtidig (Saudi Arabia, Egypt, Tunisia og Marokko).
Blant nasjonene som ikke klarte å kvalifisere seg var Italia (for første gang siden 1958, og med fire VM-gull), og VM 2014s bronsevinner Nederland. Fire regjerende regionale mestere (hvor da tre hadde deltatt i FIFA Confederations Cup 2017, også kalt Prøve-VM) klarte heller ikke å kvalifisere seg: Copa América-vinner og Prøve-VM-finalist Chile, Afrikamesterskapet i fotball 2017-vinner Kamerun, og OFC Nations Cup 2016-vinner New Zealand. Gold Cup 2017-vinner USA klarte heller ikke å kvalifisere seg, for første gang siden 1986. Fra det Afrikanske kontinentet manglet også tre land som var med i VM 2014: Ghana og Elfenbenskysten som begge hadde vært med i tre VM på rad, samt Algerie som var med i 2014 og 2010.

Sammendrag

Åpningskampen i VM var en kamp mellom de to lavest rangerte lagene i turneringen. Saudi-Arabia lå som nummer 67 og Russland som nummer 70 på FIFA-rankingen ved mesterskapets start, og dette var dermed den kampen i VM-historien hvor snittet på rankingen på de to lagene som møtes var lavest. Vertsnasjonen Russland hadde derfor ganske lave forhåpninger før gruppespillet, men to seire mot Saudi-Arabia og Egypt sikret dem videre til utslagsrundene. Mesterskapet startet relativt målfattig: Midtveis inn i kampdag 2 lå målsnittet på sitt laveste nivå siden 1990-VM. Dette tok seg imidlertid opp etterhvert, og samtlige lag scoret mål i gruppespillet. I tillegg endte kun én kamp – Frankrike mot Danmark – målløs. Inntil denne kampen ble det satt en VM-rekord med 36 kamper på rad med minst et mål.
Den største overraskelsen i gruppespillet var at tittelforsvarer Tyskland havnet sist i sin gruppe, og dermed røk ut. Dette var første gang siden 1938 at Tyskland ikke gikk videre fra gruppespillet. Det var også første gang siden VM i fotball 1982 at ingen afrikanske lag gikk videre. For første gang i VM-historien kom fair-play-kriteriene i bruk på tabellplassering (se regler over), da Japan gikk videre på bekostning av Senegal grunnet færre gule kort.

Sluttspillet

Ti europeiske og fire søramerikanske lag, samt Japan og sluttspillgjengangeren Mexico kom til utslagsrundene. I åttendedelsfinalene vant de respektive gruppevinnerne seks av de åtte kampene: Unntakene var vertsnasjonen Russland som overraskende slo ut Spania, samt at England slo Colombia, hvorpå begge kamper ble avgjort etter straffesparkkonkurranse. Før kvartfinalene begynte var dermed de tidligere VM-vinnerne Tyskland, Spania og Argentina eliminert, men de åtte lagene som var igjen hadde alle en rik VM historie: Uruguay, Frankrike, Brasil og England var tidligere mestere; Sverige og Kroatia hadde andre- og tredjeplass som beste plassering fra tidligere, mens Belgia og Russland (i form av Sovjetunionen) tidligere hadde fjerdeplass som beste VM-resultat.
På den første dagen for kvartfinalene slo Frankrike ut Uruguay, mens Belgia slo ut Brasil etter en sjanserik kamp. Dermed var det var kun europeiske nasjoner igjen, og det eneste europeiske laget som hadde tapt for et ikke-europeisk lag i utslagsrundene var Portugal, som tapte for Uruguay. Samtidig ble en klar historisk trend brutt: Før dette VM hadde Brasil, Tyskland, Argentina, Italia og/eller Nederland alltid kommet til finalen, nå var samtlige av disse ute før semifinalen.
På dag 2 av kvartfinalene slo England ut Sverige, mens Kroatia slo ut Russland etter straffesparkkonkurranse. Det var en stund siden de fire semifinalistene sist hadde kommet så langt som dette: Frankrike var sist i en semifinale i 2006; Kroatia i 1998; England i 1990 og Belgia i 1986. I semifinalene slo Frankrike Belgia, mens Kroatia slo England etter ekstraomganger, og Kroatia kom dermed til sin første VM-finale.
Finalen ble den mest målrike på mange år, hvor Frankrike slo Kroatia 4-2 og ble verdensmester for andre gang, sist gang var i 1998. Dagen før hadde Belgia slått England i bronsefinalen, og dermed hadde både Kroatia (sølv) og Belgia (bronse) oppnådd sine beste resultater i VM-historien noen sinne.