google/wiki40b huggingface dataset:
Gwendolen av britene

Dronning Gwendolen var en mytisk hersker av Britannia i henhold til Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie). Hun var etter sigende en hustru av kong Locrinus av britene inntil hun beseiret ham i slag og overtok som hersker av Britannia.
Gwendolen var datter av Corineus av Cornwall og var gift med Locrinus som hun hadde en sønn med, Maddan. Imidlertid var Locrinus forelsket i Estrildis, datteren til kongen av Tyskland som han hadde reddet fra Humber huneren. Da Corineus til sist døde forlot Locrinus sin hustru Gwendolen og giftet seg med Estrildis som han hadde holdt innestengt i en grotte under Trinovantum i syv år. Gwendolen flyktet til Cornwall hvor hun reiste en hær. Hun møtte Locrinus i et slag ved elven Stour, og Locrinus falt i slaget.
Etter Locrinus’ død overtok Gwendolen tronen og ledet riket på samme vis som hennes far hadde styrt Cornwall. Hun beordret Estrildis og hennes datter Habren drept. De ble kastet i en elv, og denne fikk navn etter datteren (Severn (Habren)). Gwendolen regjerte landet i fred i femten år etter Locrinus’ død inntil hun abdiserte til fordel for sønnen Maddan. Deretter levde hun resten av sitt liv i Cornwall.
Historia Regum Britanniae forteller i tillegg at da hun døde var profeten Samuel dommer i Judea, Æneas Silvius hersket over Alba Longa, og Homer var blitt berømt i Hellas. Det betyr at Geoffrey forsøker å plassere Gwendolen i en fortid en gang rundt 1000 f.Kr.
Det er en mulighet at Geoffrey feiltolket det maskuline, gammelwalisiske navnet Guendoleu som Guendolen, og deretter valgte å latinisere det. Det har vært spekulert om Guendolen ble benyttet som walisisk kvinnenavn i middelalderen, men det finnes ingen konkrete bevis. Den første nedtegnelsen av en faktisk person som het Gwendolen skjedde først på 1800-tallet.
Germanium

Historie

I 1871 forutså Dmitrij Mendelejev eksistensen av flere uoppdagede grunnstoff, deriblant et silisium-beslektet stoff han kalte eka-silisium. Han var også i stand til å forutsi stoffets egenskaper ganske presist. Germanium ble oppdaget i 1886 av den tyske kjemikeren Clemens Winkler ved bergverksakademiet i den saksiske byen Freiberg i Tyskland, da han undersøkte mineralet argyroditt (Ag₈GeS₆). Det viste seg senere at det nye grunnstoffet var identisk med Mendelejevs eka-silisium. Dette var en viktig indikasjon på at teorien om grunnstoffenes perioditet var korrekt.
Germanium ble brukt i verdens første transistor i 1947.
Navnet kommer fra Germania som er det latinske navnet på Tyskland.

Egenskaper

Germanium i ren form er et hardt, sprøtt og sølvhvitt glinsende halvmetall og halvleder. Det har fysiske egenskaper som ligner på de til silisium. Det oksiderer ikke i romtemperert luft, men oksiderer hvis det glødes i oksygenatmosfære. Germanium angripes ikke av hverken saltsyre, kalilut eller fortynnet svovelsyre. Det løses opp av basiske hydrogenperoksidløsninger, varm svovelsyre og konsentrert salpetersyre.
Germanium er et av de få stoffene (sammen med gallium, vismut, antimon og vann) som har høyere egenvekt i væskeform enn i fast form.
Giftigheten er lav, og på 70-tallet ble germaniumholdig kosttilskudd populært i Japan, og senere i andre land.
Undersøkelser utført av det amerikanske Food and Drug Administration (FDA) på slutten av 90-tallet, konkluderer med at næringsmidler tilsatt germanium utgjør en potensiell helserisiko

Isotoper

Naturlig forekommende germanium består av 5 isotoper. 4 av disse er stabile: ⁷⁰Ge (20,84%), ⁷²Ge (27,54%), ⁷³Ge (7,73%) og ⁷⁴Ge (36,28%), og én er ustabil (og dermed radioaktiv): ⁷⁶Ge (7,61%) med halveringstid 1,582 × 10²¹ år  (den ekstremt lange halveringstiden gjør at den i praksis blir betraktet som stabil). I tillegg er 27 kunstig fremstilt ustabile isotoper kjent, hvorav de mest stabile er ⁶⁸Ge med halveringstid 270,8 døgn, ⁷¹Ge med halveringstid 11,43 døgn, og ⁶⁹Ge med halveringstid 39,05 timer. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.
CAS-nummer: 7440-56-4

Forekomst

Germanium finnes i argyroditt, kull, germanitt, sinkmalm og andre mineraler. Det finnes i jordskorpen i ca. 6,7 ppm, men i relativt lave konsentrasjoner. Kommersielt utvunnet germanium er et biprodukt av sinkfremstilling eller som avfallsprodukt fra kullforbrenning.
De største germaniumprodusentene er Kina, Canada, Belgia og Tyskland. I 2007 ble det fremstilt omkring 100 tonn rent germanium. Omtrent 30% av produsert germanium kommer fra gjenvinning.

Anvendelse

Germanium var mye brukt som halvledermateriale i transistorens barndom, men i dag har silisium overtatt mesteparten av dette bruksområde. 
Glass tilsatt germaniumoksid har høy lysbrytningsindeks, og benyttes derfor i vidvinkel-linser. Germanium brukes også i optiske linser i infrarøde kameraer og sensorer. Germanium nedkjølt av flytende nitrogen (77 °K) brukes i gammastråle-detektorer.
Richard Fox

Bakgrunn

Richard var sønn av en Thomas Fox og hans hustru Helena. Mens han studerte i Paris ble han engasjert til tjeneste for jarlen av Richmond (den senere kong Henrik VII av England), som da var søkte hjelp hos den franske krone. Da han ble konge av England utnevnte Henrik VII Fox til Lord Privy Seal og ble sendt på en rekke oppdrag. Han var en av kongens mest betrodde medarbeidere,

Biskop

Den 2. april 1487 ble han utnevnt til biskop av Exeter og bispeviet seks dager etter, muligens i Norwich Etterhvert ble han forflyttet og forfremmet til bispedømmene Bath & Wells (den 8. februar 1592), Durham (1594) til slutt til Winchester (den 1. oktober 1501), Englands rikeste bispedømme. Kongen tilbød ham senere utnevnelse til erkebiskop av Canterbury, men han avslo. 
Hans tjenester ble søkt i de aller fleste offentlige transaksjoner på den tid, og ble bl.a. valgt av kongen til gudfar til hans sønn, den senere kong Henrik VIII av England. Det var biskop Fox som i 1501 sluttførte ekteskapsforhandlingene som førte til forlovelsen mellom den engelske tronfølger prins Arthur og den spanske prinsesse Katarina av Aragón og mellom kong Henrik VIIs yngste datter Maria med den senere keiser Karl V. 
Det var biskop Fox som introduserte Wolsey for kongehuset, og med kongens bruk av den ambisiøse Wolseys tjenester, særlig fra 1511, begynte biskop Fox' innflytelse raskt å avta. Den fremtidige kardinal Wolsey ble i 1516 benyttet av Henrik VII som utsending til keiser Maximilian I. Som takk ble han belønnet med dekanatet Lincoln, og senere fulgte flere æresbevisninger. Richard Fox var helt og holdent motstander av Wolseys utenrikspolitikk, og gav i 1516 fra seg det kongelige segl. Fra nå skulle han konsentrere seg fullt ut om sine (ofte forsømte) kirkelige forpliktelser som biskop, både som sjelesørger og administrator.
Richard Fox grunnla Corpus Christi College i Oxford i 1515–16 i samarbeid med biskop Hugh Oldham av Exeter, som – sies det – advarte Fox at de munkene som han opprinnelig hadde tenkt å testamentere sitt jordiske gods til, allerede hadde mer eiendom en det de etter loven hadde rett til å besitte. 
Richard Fox gjorde blant annet en stor innsats for å forskjønne sin domkirke, katedralen i Winchester. 
Wolsey gjorde stadig vekk sitt for å sette Henrik VIII opp mot Fox, og higet etter å overta hans bispedømme Winchester.  
Biskop Fox var blind for en tid før sin død den 5. oktober 1528 i Winchester.
Øvre Nanset

«Øvre Nanset» er en bygning i 1700-talls stil med halvalmet tak på Nanset, Larvik kommune. Adressen er Bjørnsons vei 5.

Historie

Den ble oppført midt på 1800-tallet av skipsreder Peder J. Berg. I 1873 ervervet Larvik-kjøpmannen M. Mathiesen (forfatteren Sigurd Mathiesens far) eiendommen. Han solgte den i 1877.
Cirka 1915-1921 tilhørte Øvre Nanset Larvik Bad. Under Spanskesyken i 1918 ble bygningen anvendt som epidemilasarett. I 1921 kjøpte Hedrum kommune eiendommen. Den ble benyttet som lærerbolig.
Høsten 1941 foreslo daværende ordfører Martin Ringdal (Nasjonal Samling) å samle sin sentraladministrasjon på Øvre Nanset, men planene ble ikke realisert før frigjøringen.
I dag rommer bygningen eldresenter (Øvre Nanset Eldresenter) og barnehage.
The Legend of Zelda: The Minish Cap

Handling

Link må nok en gang dra ut å redde Prinsesse Zelda fra fienden. I denne delen må han redde henne fra en fiende som heter Vaati. Vaati forsteiner Zelda og Link blir kastet ut i eventyret igjen. Han må dra ut i den sagnomsuste Minish-skogen hvor han møter en hatt med en mystisk fortid.
Christian Boeck

Bakgrunn og virke

Etter oppveksten på Kongsberg, studerte han fra 1817 medisin ved Det Kongelige Frederiks Universitet sitt Anatomisk institutt (UiO), etablert 1815 i Kristiania. Han virket også som lærer ved Krigsskolen fra 1819. Boeck deltok i en «fysiografisk forening» med jevngamle Niels Henrik Abel, Balthazar Mathias Keilhau, Jens Johan Hjort, Christen Heiberg og Bernt Wilhelm Schenck. Han ble en pådriver for en botanisk motivert ekspedisjon mot Jotunheimen, med utgangspunkt i gården Skrebergo i Øystre Slidre. Turen sammen med Baltazar Mathias Keilhau resulterte i førstebestigning av Kalvehøgdi den 12. juli 1820, Falketind den 14. juli 1820 og Nordre Skagastølstind i juli 1820. I ettertid er ekspedisjonen kalt «Jotunheimens oppdagelse», og ble av Johannes Heftye (1849–1907) benevnt «Aarhundrets første norske fjellbestigere». Boeck kom aldri tilbake til dette området.
Han fikk sin cand.med. i 1824 og drog den sommeren med Matthias Numsen Blytt til Dovre og Nord-Trøndelag, de studerte diverse husdyr, for Boeck var utpekt til å utrede en ny veterinærskole, noe Stortinget hadde bestemt seg for i 1818. I september 1825 dro han med studentvenner for å studere alpenes geologi; det var matematikeren Niels Henrik Abel, filosofen Nicolai Benjamin Møller og det som ble misjonæren Otto Tank. De var innom Berlin, Dresden, Wien, Graz, Praha, Trieste, Venezia, Padova, Bolzano, Innsbruck, Zürich og Basel. Etter to år som militærlege, tok han 1827-28 reiser til Europa for å studere andre lands veterinærtjenester. Giftet seg gjorde han i 1828. Derpå var han lektor innenfor veterinærvitenskap ved Medisinsk fakultet, Universitetet i Oslo fra 24. april 1828 til juli 1840. Boeck ble i denne tiden kjent for sin nyvinnende måte å studere vev på, ved bruk av polarisert lys. I 1837 var han i Sverige og studerte veterinærene der, men Stortingets planlagte veterinærskole ble ikke noe av. Han var sommeren 1838 med den franske La Recherche-ekspedisjonen til Finnmark og Spitsbergen. Så ble han i 1840 professor i fysiologi og gjorde studiereiser til Tyskland, Nederland, Belgia og Østerrike i 1851, 1861 og 1875. Fra en av disse fikk han inspirasjon til en kymograf som ble bygd av urmaker Paulsen, og ga ham en gullmedalje ved Verdensutstillingen i Paris (1855).
Han var sønn av Cæsar Læsar Boeck, halvbror av legen og stortingsmannen Carl Wilhelm Boeck, og ble gift (1828) med Elisabeth Collett (1806–1883). De var bosatt på Løkken på Marienlyst ved Kristiania. Boeck var far til fiskeforsker Jonas Axel Boeck (1833–1873) og filologen Thorvald Boeck (1835–1901).
Kuala Langat kraftverk

Kuala Langat kraftverk er et varmekraftverk i Kuala Langat i delstaten Selangor i Malaysia. Det har en installert produksjonskapasitet på 808 MW fordelt på 1 blokk á 3 gassturbiner med kogenerasjon. Teknologien er levert av ABB og General Electric. 
Brenselkilden er primært naturgass, men også destillatolje. Anlegget ble utbygd med driftsstart i 1996. Operatør er selskapet Genting Sanyen Bhd. Anlegget leverer også fjernvarme til industrien.
Benoni (sjakkåpning)

Varianter

Det finnes flere varianter av Benoni og de fører til svært forskjellige stillingstyper.
Den vanligste, og en av de mest aggressive er moderne Benoni, som kan oppstå etter trekkene 1.d4 Sf6 2.c4 c5 3.d5 e6 4.Sc3 d6 5.e4 exd5 6.cxd5 g6 eller 1.d4 Sf6 2.c4 c5 3.d5 e6 4.Sc3 exd5 5.cxd5 d6 6.e4 g6. Svart planlegger løperutvikling til g7 der den vil kjempe om en lang diagonal. Etter rokade er angrep på dronningfløyen og spill mot den hvite bonden på e4 aktuelle planer. Hvit spiller på et initiativ i sentrum. Når man sammenligner moderne Benoni med kongeindisk så er den svarte løperen mer aktiv i Benoni fordi det ikke er noen bonde på e5 som blokkerer den. På den andre siden gjør fraværet av denne bonden at det hvite sentrum blir mer mobilt. Taimanovvarianten, der hvit spiller f4 og følger opp med Lb5+ for å overkjøre svart i sentrum er hvits mest aggressive svar på Benoni, og regnes som så bra for hvit at en del spillere ikke prøver å spille moderne Benoni før hvit har spilt Sf3 foran f-bonden, f.eks 1.d4 Sf6 2.c4 e6 3.Sf3 c5.
En del hvitspillere som misliker de skarpe taktiske variantene som moderne Benoni fører til, unngår hele varianten med 1.d4 Sf6 2.c4 c5 3.Sf3, som gir en roligere variant av engelsk.
Klassisk Benoni oppstår hvis svart straks besvarer 1.d4 med 1...c5. Som regel går klassisk Benoni over til moderne Benoni eller tsjekkisk Benoni, selv om det er noen få uavhengige varianter.
Tsjekkisk Benoni oppstår etter 1.d4 Nf6 2.c4 c5 3.d5 e5. I denne åpningen pleier svart å utvikle løperen til e7 istedenfor g7. Varianten er mer solid enn moderne Benoni, men det er også mer passivt.
«Benoni» er et hebraisk uttrykk (Rakel ga sin andre sønn navnet Ben'oni, 1. Mos 35,18) som betyr «sorgens sønn». Åpningen fikk dette noe dystre navnet av Aaron Reinganum som analyserte åpningen i 1825 mens han var deprimert.
The Way to Go

The Way to Go er et musikkalbum med Equinox, utgitt i 1990.
Folketellingen 1875

Arkivtilhørighet og digital tilgjengelighet

Folketellingen 1875 er fordelt til og oppbevares i statsarkivene, der den er ordnet i arkiver med ulike navn. Skipslistene oppbevares i Riksarkivet. Folketellingen 1875 er delvis tilgjengelig i søkbar og skanna form i Digitalarkivet, men hele tellingen er tidligere mikrofilmet, slik at det ikke er nødvendig å oppsøke de respektive statsarkivene for å få tilgang til de delene av materialet som ennå ikke er digitalisert. Riksarkivet arbeider med å tilgjengeliggjøre hele folketellingen 1875 i skanna form, og i tillegg pågår det, i regi av Registreringssentral for historiske data og Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige, arbeid med å transkribere og gjøre søkbar den delen av tellingen som ikke ennå er søkbar.
Burara

Utseende

Store (vingespenn 45-75 millimeter), kraftige smygere. På farge kan de være ensfarget brune, eller ha innslag av metallisk blått eller grønt, oransje eller rødt på vinger og kropp.

Levevis

Disse store smygerne er mest aktive i skumringen. Larvene kan leve på en rekke ulike planter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Gymnastikk under Samveldelekene 1994

Gymnastikk under Samveldeleker 1994. Gymnastikk var en av flere sporter under de femtende samveldelekene som ble arrangert i Victoria i Canada i perioden 18. til 28. august 1994. Det var tredje gangen gymnastikk var med på programmet i Samveldelekene. Det ble konkurrert i 14 turnøvelser, hvorav åtte øvelser for menn og seks for kvinner, samt seks øvelser i rytmisk gymnastikk for kvinner. Australia ble beste nasjon med ti gullmedaljer foran Canada og England med fem hver.
Kumbumklosteret

Kumbumklostret (wylie: sKu-'bum Byams-pa gling), også kjent som Ta'ersi (kinesisk: 塔尔寺), er et tibetansk buddhistisk kloster som ligger sørvest for Xining i Qinghai-provinsen eller Amdo-regionen i Kina.
Klostret ligger på det sted der gelug-skolens grunnlegger Tsongkhapa ble født i 1357. Til å begynne med stod en chörten (en form for stupa) på stedet, men i 1560 bygde meditasjonsmesteren Rinchen-tsondru-gyeltsen et lite kloster på stedet. I 1576 innbød den mongolske fyrst Altan Khan Sonam Gyatso til Mongolia for å innføre gelug-skolen i landet. På vei til møtet bad Sonam Gyatso om at Rinchen-tsondru-gyeltsen skulle bygge et større kloster og utpekte ham til høyeste lama ved klosteret, som stod ferdig i 1583. Det nye klosteret fikk navnet Kumbum Jampa-ling.
Ved midten av 1900-tallet hade Kumbumklosteret tretti tempel og ca tusen bygninger. Klostret består av fire kollegier (dratsang) og det største av dem er «kollegiet for logikk og debatt». Før 1959 hadde klosteret cirka 3.600 munker, men tallet er nå (2014) kanskje bare på en tienfedel av dette.
Haplologi

Haplologi (avleda av gresk ἁπλόος haplóos, «lett», og λόγος lógos, «tale») er en fonologisk prosess som forenkler ord ved at den ene av to tilstøtende lydrekker eller stavelser faller bort, enten fordi de er helt like eller fordi de begynner med samme språklyd. Ei tenkt haplologisk form av haplologi ville vært haplogi .
Andre eksempler er tragikomisk av tragikokomisk, fjortendel for fjortendedel og Vestad av Vestastad.
Haplologi virker motsatt av reduplikasjon.
Headwall Pond

Headwall Pond er et særdeles lite, isdekt tjern i Labyrinth i Wright Valley i McMurdo Dry Valleys i Antarktis. Tjernet ligger langs en fjellvegg like nordøst for Craig Pond. Det beskrivende navnet ble foreslått av en feltgruppe fra United States Antarctic Program som tok prøver i tjernet i 2003–04.
Hustveit

Hustveit er en gård som ligger ovenfor riksveg 520 omtrent midtveis mellom Ropeid og Sauda. Ryfylkemuseet eier Jonegarden, det ene av de to gårdsbrukene på Hustveit.
Bygningene på Jonegarden er satt i stand slik de sto på slutten av 1800-tallet. Løa er flyttet fra Tysseland, men står på muren til den opprinnelige løa på gården. Ved Kvednafossen, en liten spasertur langs den gamle ferdselsveien mellom Ilstad og Honganvik, er et anlegg av kvernhus, korntørke, sag og bohus som i senere tid blei brukt til verksted.
Inventar i hovedbygningen er det opprinnelige. Bygningen har således en stor grad av autentisitet.
Sommerøya

Om serien

Programmet var lagt til en idyllisk øy i østlandsregionen der programlederne i hver episode inviterte kjente gjester på grillmat og samtale. Programmene fikk utvikle seg i sitt eget tempo der den gode samtale sto sentralt.
Tredje sesong var litt annerledes ved at de dro på tur og besøkte hytta til den gjeste de besøkte.
Blant de som gjestet øya var Ludvig Karlsen, Kjell Inge Røkke, kronprins Haakon, Ingvar Ambjørnsen, Kjell Arild Pollestad, Tove Karoline Knutsen, Turid Birkeland og Jon Lilletun.
Terrorpatruljen

Handling

En bombe går av i et britisk kjøpesenter. Gjerningsmannen, Wulgar, ringer og skryter av å ha slått et slag mot britisk kolonisering. Wulgar flykter omsider til New York, der en antiterrorpatrulje blir satt på saken. Politimannen Deke DaSilva blir sterkt involvert i jakten på ham.

Økonomi og popularitet

Filmen innbrakte ca $20 millioner på verdensbasis, hvorav $15 millioner i USA. 
Filmens produksjonskostnadene var på $5 millioner.

Anmelderne

Terrorpatruljen har fått 74 % på Rotten Tomatoes. Den ble godt mottatt av anmelderne i Variety  og The New York Times, mens anmelderen i Time Magazine var negativ.
Den ble godt mottatt av Aftenpostens anmelder som blant annet skrev: «Regissøren har maktet å legge nerve og et strøk av virkelighet i bildene». Anmelderen gav også ros til skuespillerne, spesielt Sylvester Stallone og Rutger Hauer.
Tønder kommune (1970–2006)

Kommunalreformen av 2007

Ved  Kommunalreformen i 2007 ble kommunen slått sammen med kommunene Bredebro, Højer, Løgumkloster, Nørre-Rangstrup (unntatt Bevtoft sogn) og Skærbæk til Tønder kommune i den nye Region Syddanmark. Kommunens areal er etter dette 1278 km² og den har 40 331 (2007) innbyggere.
Luyi

Luyi (kinesisk: 鹿邑县; pinyin: Lùyì Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Zhoukou.
Befolkningen var i 1999 på 1 116 087.

Kulturminner

Det daoistiske Taiqinggongtempelet i Luyi (Luyi Taiqinggong yizhi, 鹿邑太清宫遗址) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 311 løper gjennom området. Den begynner i Xuzhou, løper gjennom provinsen Anhui og videre inn i Henan der den ender opp i fylket Xixia.
Giovanni Paolo Oliva

Jesuitt

Giovanni Paolo Oliva var 16 år da han trådte inn i jesuittordenen. Etter utdannelsen virket han lenge som dosent i Roma. Høydepunktet på hans undervisningsvirksomhet var utnevnelsen til rektor for Collegium Germanicum-Hungaricum i Roma.

Generalsuperior

Den 7. juni 1661 ble han utnevnt til generalvikar for ordenen, med etterfølgelsesrett (vicarius perpetuus cum iure succedendi). Dette innebar at pater Oliva allerede på dødsdagen til pater Goswin Nickel skulle utropes til ordenens neste generalsuperior - det skjedde 31. juli 1664.
Oliva virket i pontifikatene til pavene Innocens X, Alexander VII, Klemens IX og Innocens XI som apostolisk predikant. I hele sin embedsperiode forsøkte Oliva å demme opp for adelens (spesielt den franske adels) innflytelse på ordenen.
I sin tid var ordenen preget av anklager om laxisisme, og i Frankrike var det endel jesuitter som støttet kongens prerogativer fremfor pavens myndighet, og forklarte de privilegier det gallikanske presteskap nøt der. Den kinesisk ritestriden var også en vanskelig sak. 
I kvietiststriden høstet han ros fra alle de involverte parter som sindig formidler. Han forsvarte personlig den franske konges skriftefar, François d'Aix de Lachaise overfor pave Innocens XI.
Hans bok med et førtitalls fasteprekener, og hans verk på seks foliobind, In Selecta Scripturæ Loca Ethicæ Commentationes, viser hans lærdom og fromhet. Med det som hadde skjedd med kardinal Palavicino i mente fikk pater Oliva trykket 1 000 av sine brev, slik at de ikke skulle bli redigert av andre og bli mistolket.
I en alder av 81 år døde Gian Paolo Oliva den 26. november 1681 ved Sant'Andrea al Quirinale i Roma. 
Hans etterfølger ble Charles de Noyelle.
Jan Gulbrandsen

Yrkeskarriere

Gulbrandsen var cand.mag. i realfag fra Universitetet i Oslo og hadde eksamen fra Statens gymnastikkskole.
Han var avdelingsleder ved Norges idrettshøgskole fra 1968 til 1973. Deretter var han underdirektør og direktør i Oslo Park og Idrett fram til 1984, bortsett fra en periode som statssekretær i Miljøverndepartementet (A) (1974–75). Han var så direktør i Norges Automobil-Forbund og seinere ved Beitostølen Helsesportsenter.

Idrettskarriere

Gulbrandsen begynte å trene friidrett som medlem av IF Rollo, men representerte SK Vidar størstedelen av karrieren. Han debuterte på det norske friidrettslandslaget i 1957 i en landskamp mot Frankrike i Paris. Han deltok i alt i 35 landskamper, i svært mange som kaptein. Han var med i EM i friidrett 1958 og 1962, hvor han begge gangene blei slått ut i forsøksheatet, samt i Sommer-OL 1960 der han nådde semifinalen. 
Hans personlige rekord på 400 meter hekk var 51,5, en berømt tid som var norsk rekord i 16 år. Den ble satt på Gjøvik i 1964 og sto helt til i 1980. I 110 meter hekk deltok han bare på nasjonalt nivå. Hans personlige rekord var 14,5 sekunder, satt 17. august 1962 under Norgesmesterskapet i Drammen.
For alt dette fikk han Norges Friidrettsforbunds høyeste utmerkelse, Gullmedaljen, i 1963.
Etter sin aktive karriere var han blant annet styremedlem i Norges olympiske komite fra 1973 til 1988, herunder formann fra 1985.