google/wiki40b huggingface dataset:
Grønnåsen bydel

Geografi

Bydelen ligger 3 km sørøst for Bodø sentrums bykjerne i grensene mot øst, og strekker seg nye to kilometer østover med bredde på 0,35 kilometer. I øst avgrenses bydelen av jordbruksområder, i nord av Bodømarka, i vest bom i byttet mellom Sneveien og Hunstadveien, som er eneste asfalterte forbindelse mellom nabobydelen Øvre Hunstadmoen, og i sør av riksvei 80.

Geologi

Berggrunnen består utelukkende av fylitt og glimmerskifer, i likhet med store deler av Bodø og Bodøhalvøya.

Dyre- og planteliv

Deler av Grønnåsen er ikke blitt brukt til jordbruk, som Stille Dal, der det genetiske mangfoldet er betraktelig større enn i de jordbruksområdene i, for eksempel, Grønnåsen Syd, som er blitt dyrket. De områdene som ligger langs den nordlige bydelsgrensen har også større mangfold, grunnet sin naturnære beliggenhet. I Grønnåsen vokser det naturlig bartrær, som eneste bydel i Bodø. Dette innslaget av tre finnes hovedsakelig fra Grønnåsen og rundt ei mil nordover i marka.

Befolkning

Det finnes ingen offisiell opptelling av befolkningen i Bodøs bydeler, men det er anslått å bo rundt 1 750 i Grønnåsen. Dette gir en befolkningstetthet på 2 692,31 innbyggere/km² innenfor arealet på 0,65 km². Det er rett over byens gjennomsnitt, på  2467 innb./km², noe som viser tydelig at det er mange rekkehus, og at befolkningen bor tett til å ikke bestå av blokker og sentrumssoner. Grønnåsen er et vanlig strøk for småbarnsfamilier, da bydelen har skole og nærhet til natur. Rekkehusene i Grønnåsen har to eller tre etasjer, og er også et godt alternativ for eldre.

Samferdsel

Grønnåsen er lang og smal, og har derfor få hovedveier. Soløyvannsveien, som går fra Grønnåsenkrysset og videre nordøstover og rundt Soløyvatnet er største vei, og krysser bydelen og følger sørenden. Den har få tilstøtende innkjørsler i bydelen, kun seks sideveier. Etter å ha fulgt hele sørenden av Grønnåsen tar veien en liten sving og inn i lyskrysset Grønnåsenkrysset der den møter riksvei 80 og Bodøsjøveien. Andre nevneverdige veier er Prestmarkveien, Vestre Grønnåsen, Varghaugen og Svartlia, som alle fire kun er lengre boligveier.
Siden hele Grønnåsen kun under 500 meter til Riksvei 80, har ikke bydelen noen egen buss som går gjennom bydelen, men bussholdeplasser langs riksveien. De stasjonene er, fra vest til øst, Skeid holdeplass, Grønnåsen holdeplass, Jensvoll holdeplass og Stille Dal holdeplass. Av disse er kun Grønnåsen holdeplass stopp for regionbussene, mens bybussene 1 og 4, i tillegg til linje 2 på de to østligste holdeplassene.

Skoler

Bydelen har kun én barneskole, Grønnåsen skole, som ligger i Grønnåsen Nord. Etter endt skolegang hos barneskolen forflyttes elevene til Alstad ungdomsskole.
Neunkirchen (Saarland)

Historie

De tidligste bosetningene i dette området er datert så langt tilbake som 700 f.Kr. Den eldste delen av byen er landsbyen Wiebelskirchen nord for byens sentrum. Landsbyen er registrert i skriftlig materiale så tidlig som 765 e.Kr og er dermed det eldste kristne navn i byen ("Kirche" betyr kirke). Navnet "Neunkirchen" er registrert første gang i 1281.
Neunkirchen tilhørte fyrstedømmet Nassau-Saarbrücken som oppførte to borger i nærheten. Disse borgene eksisterer ikke lenger, men ruinene etter en av dem er i dag synlig i en av byens parker.   
Den berømte tyske poert, geologist og forfatter Johann Wolfgang von Goethe besøkte Neunkirchen og skildret borgene og stålverkene i området.
Neunkirchen fikk bystatus så sent som i 1922 etter å ha vært den største landsbyen i Preussen en tid.
10. februar 1933 eksploderte en stor gasstank ved byens stålverk og drepte 68 og skadet 190. Eksplosjonen forårsaket store skader, ikke bare på deler av stålverket, men også på et nærliggende boligområde og en skole. Det tok 9 måneder å reparere skadene og ulykken fikk oppmerksomhet verden over.
Pga stålverkene ble byen gjenstand for bombetokter fra de allierte under den 2. verdenskrig. I 1945 ødela et luftangrep omtrent tre fjerdedeler av byens sentrum. Selv i dag er det risiko for å komme over blindgjengere fra krigens dager.
10. september 1987 fikk byen besøk av Erich Honecker, Generalsekretær i Sozialistische Einheitspartei Deutschlands som kom for å besøke sin fødeby.

Økonomi

Det finnes spor etter kulldrift (dagbrudd) allerede fra 700 f.Kr. Den siste kullgruven ble stengt i 1968. Det første stålverket ble bygget i 1593 i Blies-dalen. 
Familien von Stumm-Halberg, eiere av stålverkene fra 1806 har hatt meget stor innflytelse på byen og lokalpolitikken.
Som en følge av tilbakegangen for kull- og stålindustrien har byen opplevd tøffe tider med økende arbeidsledightet. Hoveddelen av stålverket ble stengt i 1982.
På de tidligere stålverksområdene er det i dag reist store shoppingsentre. Mesteparten av stålverket er jevnet med jorden. Kun enkelte deler er bevart og restaurert. Disse rommer i dag restauranter, puber og en kino.

Personer

Erich Honecker, Generalsekretær i Sozialistische Einheitspartei Deutschlands i Øst-Tyskland fra 1971–1989, og statssjef i Den tyske demokratiske republikk (DDR) fra 1976–1989, ble født i Neunkirchen i 1912 og flyttet senere til Wiebelskirchen, en lansby rett utenfor Neunkirchen.
Framfjorden

Framfjorden er en fjordarm av Arnafjorden på sørsida av Sognefjorden i Vik kommune i Sogn og Fjordane. Den er 1,5 kilometer lang, og strekker seg sørøstover og inn til Framfjord innerst i fjorden. Fjorden har innløp mellom Bugnaneset i nord og Vabergane i sør. I fjordbotnen munner Dalselvi ut. Vest for Framfjorden går Indrefjorden sørvestover.
Fv92 går langs hele fjorden.
Rhinotragus

Utseende

Middelsstore, slanke, mer eller mindre rød- eller gulaktige trebukker. Disse artene har forholdsvis tynt og mykt hudpanser, oversiden er uten påfallende hår. Antennene er kortere enn kroppen. Hodet har en påfallende "snute" foran fasettøynene. Pronotum er mer eller mindre tønneformet, uten pigger på sidene. Dekkvingene har stumpvinklede til helt avrundede "skuldre" og er vanligvis litt tilsmalnende bakover, uten punktrader eller lengderibber. Beina er middels lange med tydelig klubbeformede lår og tynne legger.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Slettebakken

Slettebakken er et strøk i bydelen Årstad i Bergen. Det omfatter grunnkretsene Inndalen, Rautjern, Ernst Sars vei, Langhaugen, Joachim Lampes vei, Henrik Mohns vei, Fageråsen, Tveitevannet, Adolph Bergs vei, Nordahl Rolfsens vei, Vestrebø, Bergenshallen, Knausen, Paddemyren og Mannsverk, med til sammen 7 514 innbyggere og 1,12 km² landareal 0,04 km² ferskvann. Det grenser til strøkene Minde i vest, Kronstad i nord, Landås i øst og Fantoft og Nattlandsfjellet i sør, og utgjør i hovedtrekk området mellom Fridalen skole i nord og Bergenshallen i sør, avgrenset av Nattlandsveien i øst og Inndalsveien/Storetveitveien i vest (med unntak for Wergeland som hører til Minde).
Bergenshallen, Slettebakken skole, International School of Bergen, Langhaugen videregående skole og Sletten senter ligger i området, som for det meste består av boligområder. Tre av bybanens holdeplasser betjener området (Slettebakken, Sletten og Brann stadion). Området dekkes av lokalavisen Årstadposten.
Seiichi Ogawa

Karriere

Seiichi Ogawa startet sin profesjonelle karriere i Nagoya Grampus Eight i 1989.
Synagogen i St. Jørgensveita i Trondheim

Synagogen i St. Jørgensveita i Trondheim lå i loftsetasjen av St. Jørgensveita nummer 7 og ble innviet som den første synagogen i Trondheim i 1899. Synagogen var i bruk fram til den nåværende synagogen i Trondheim ble innviet i oktober 1925.
Trine Mjåland

Idrettskarriere

Mjåland deltok ved NM i friidrett 2007, der hun fikk sølv på 4 x 400 meter stafett sammen med Kristiansands IF. Ved NM i friidrett innendørs 2009 kom Kristiansand på 3.-plass på 4 x 200 meter, med Mjåland på laget.
Ved NM i friidrett 2011 fikk hun sølv på 1000 meter stafett. Hun fikk to medaljer ved NM i friidrett 2012; hun kom på 2.-plass på 800 meter, bak Martine Eikemo Borge, og Kristiansand kom på 3.-plass på 1000 meter stafett. I tillegg kom hun på 4.-plass på 400 meter.
Hun vant 800 meter ved NM i friidrett innendørs 2013, med tiden 2:09,79. I tillegg fikk hun bronse på 400 meter, og Kristiansand fikk også bronse på 4 x 200 meter stafett. Senere på året deltok hun ved NM i stafetter 2013, der Kristiansand vant både 4 x 100 meter og 4 x 400 meter stafett. Ved NM i friidrett 2013 i Tønsberg fikk hun gull på 800 meter og sølv på 400 meter, bak Line Kloster. I tillegg var hun med å vinne 1000 meter stafett.
Kristiansand vant både 4 x 100 meter og 4 x 400 meter ved NM i stafetter 2014, med Mjåland på laget. Ved NM i friidrett 2014 vant hun 400 meter, på tiden 54,03. På 1000 meter stafett vant Kristiansand igjen gull.
Anders Frostenson

Bakgrunn

Anders Frostenson var eldsta barnet i en søskenskare på fem barn. I sin ungdom studerte han språk, litteraturvitenskap og teologi ved Lunds universitet, og tok en fil.kand. i engelsk, slaviske språk og filosofi i 1928.

Prest

I 1932 ble han ordinert til prest og begynte året etter sin tjeneste i Gustav Vasa-menigheten i Stockholm. Noen år senere flyttet han til Lovö-menigheten, der han ble til han pensjonerte seg i 1971. I 1977 grunnla han Anders Frostensons Stiftelse, med det siktemål å «fremme fornyelsesarbeidet med salmer og viser». I 1981 ble han hedersdoktor i teologi ved Lunds universitet.
Frostenson var aktiv i salmebokarbeidet for Svenska Kyrkans salmebøker av både 1937 og 1986. Han regnes som en sentral fornyer av den svenske salmen i både innhold og form, særskilt gjennom sine bidrag til barnesalmeboken «Kyrkovisor». Bråket rundt hans salmer til 1937-salmeboken førte til at han trakk seg tilbake fra den skrivende arenaen i over ti år. Et av hans kjennetegn var at han ville skrive tekstene i samhandling med egne bevegelser og slik formidle salmens iboende bevegelse og energi. Det var visstnok ytterst sjelden han forfattet en ny salme mens han satt ved et skrivebord. Kjennetegnet for hans arbeid med salmer har blitt beskrevet som en streven etter å forenkle tekstene og ut fra et teologisk perspektiv skape mer sangbare salmer.
Gjennom Kirkenes Verdensråds salmebok, der Frostenson hadde skrevet seks av de åtte svenske salmene, kom han til å inspirere salmediktere over hele verden.
I Svenska Kyrkans salmebok fra 1986 er han representert med hele 146 originaltekster, oversettelser og bearbeidelser.
Frostenson debuterte med diktsamlingen «Löftets båge» («Løftets bue») i 1931, og skrev en avhandling om Kristusbildene i salmene på 1940-tallet. I den brede utgivelsesfloraen hans finner man også lyrikktolkninger av Rainer Maria Rilke og Paul Claudel.
I 2003 utgav han «Dogmat och dikten: om psalmskrivandets grunder» i samarbeid med Erik Routley og Anna-Britta Bodén. Han produserte filmer om svenske diktere som Nils Ferlin og Jan Fridegård.
Ved begravelsen i Olaus Petri-menigheten, 31. mars 2006, forrettet erkebiskop KG Hammar sin eneste begravelse som erkebiskop. Frostenson er begravet ved Lovö kirke.
I 1941 ble han gift med Ulla Lidman-Frostenson (datter av forfatteren Sven Lidman), misjonær og medlem av Riksdagen, men hun døde i 1962. Deretter var han gift med Gerd Anne-Marie Sjöstedt fra 1965 til 1968 og med Sigrid Vera Kristina Frostenson Hausel fra 1970 til 2001.
Mølleråsen Hoppsenter

Historie

Mølleråsen ble i 1936 foreslått som sted for å bygge en treningsbakke som skulle være mindre og ligge nærmere bysentrum enn Moldeheibakken, som da var byens viktigste hoppbakke. Ideen om å lage hoppbakke i Mølleråsen ble imidlertid lagt på is, og først etter 2. verdenskrig kunne byggingen ta til. Den nye bakken i Mølleråsen, med K-punkt 30 meter, ble åpnet vinteren 1947. Flomlysanlegget i bakken sto ferdig året etter. En mindre «guttebakke» ble tatt i bruk vinteren 1951-52.
Fra slutten av 1950-tallet arbeidet hopputvalget i MOI med planer om å utvide hoppanlegget i Mølleråsen og bygge en ny 70-metersbakke, men kostnadsoverslagene for prosjektet gjorde at klubben nølte med å vedta utbygging. I siste halvdel av 1960-årene ble det i stedet bygd et større hoppanlegg på Skaret på grensa mellom Molde og Fræna, som et samarbeidsprosjekt mellom blant andre Molde, Fræna og Eide kommuner.
Da MOI slapp å bruke store midler på et større hoppanlegg, kunne de i stedet konsentrere seg om å modernisere hoppbakkene i Mølleråsen. Nye reguleringsplaner skapte en tid fare for at området i Mølleråsen kunne bli omregulert til boligformål og at bakkene ville måtte rives, men området ble beholdt som friluftsområde. Modernisering av anlegget begynte i 1967, og etter en pause i 1970 pågikk det helt til 1976. 9. august 1969 arrangerte MOI et oppvisningsrenn på knust is i den lille bakken i Mølleråsen, til ære for Storbritannias dronning Elisabeth og prinsesse Anne, som gjestet byen sammen med kong Olav og kronprinsesse Sonja.
I 1973 tilbød MOI Molde kommune å kjøpe hoppanlegget i Mølleråsen, men tilbudet ble ikke besvart og anlegget forble i MOIs eie. Forsommeren 1977 ble det lagt plast i den lille bakken. Første prøvehopping i plastbakken, med K-punkt rundt 25 meter, ble foretatt St. Hansaften 1977. Det offisielle åpningsrennet gikk av stabelen 31. august, med blant andre det norske hopplandslaget som deltakere. I 1989 ble det bygd en alpinbakke med skitrekk like øst for hoppbakkene.
Den minste bakken i anlegget, K15, fikk plastdekke i 2006. Tre år etter ble den nest største bakken ombygd til K36 og fikk nytt plastdekke.
Pimpstein

Pimpstein er en meget blæret, skumaktig type vulkansk glass, en vulkansk dagbergart. Pimpstein dannes ved at gasser unnviker under størkning av rhyolittiske (sure) lavastrømmer. De små blærerommene i pimpstein utgjør så mye av steinens volum at pimpstein flyter på vann. Fargen er som regel lysegrå.
Pimpstein blir som regel slynget ut av lavaer i rundaktige stykker (pimpsteinslapilli, cinder), og kan danne store og utstrakte tuffavleiringer (pimpsteintuff eller trass). Det øverste laget av basiske lavastrømmer er ofte også oppblæret på lik måte til en type pimpstein (scoria), mens det nedre laget består av mer kompakt lava.
Pimpstein kan brukes som et slipemiddel, og pulverisert kan også pimpstein brukes i skurepulver og såper.

Etymologi

Ordet «pimp-» kommer gjennom lavtysk fra latin pumex, «pimpstein», beslektet med spuma, «skum».
Verdensutstillingen i Paris (1889)

Verdensutstillingen i Paris 1889 var en verdensutstilling som ble arrangert i Paris, fra 6. mai til 31. oktober, 1889.
Den ble arrangert i forbindelse med 100-års markeringen av stormen på Bastillen, en hendelse som tradisjonelt er betraktet som starten på den franske revolusjon. Utstillingens største byggverk og symbol var Eiffeltårnet som ble bygget ferdig i 1889, og hvis bue utgjorde selve porten til utstillingen.
En av utstillingens store attraksjoner var en afrikansk landsby med 400 innfødte hentet til Frankrike fra koloniene.
Utstillingen dekket et område på 0,96 km².
Are You Smarter than a 5th Grader?

Are You Smarter than a 5th Grader? er et amerikansk quizshowkonsept som ble sendt for første gang den 27. februar 2007 på TV-kanalen Fox Broadcasting Company med Jeff Foxworthy som programleder.
Konseptet går ut på at en deltaker skal svare på elleve spørsmål av varierende vanskelighetsgrad fra skolepensumet for barn i første til femteklassenivå. Deltakeren har fem klassekamerater som svarer på de samme spørsmålene. Klassekameratene blir en etter en valgt ut til å komme frem for å hjelpe deltakeren med to spørsmål hver. De utvalgte klassekameratene kan ved tre anledninger hjelpe deltakeren: Deltakeren kan velge å se svaret til klassekameraten, og enten bruke det svaret eller komme med et eget svar. Deltakeren kan kopiere svaret til klassekameraten, og usett bruke dette som sitt svart. Deltakeren kan også svare galt en gang. Hvis klassekameraten har svart riktig, vil dette svaret redde deltakeren.
I løpet av de ti første spørsmålene kan deltakeren når som helst trekke seg fra konkurransen, også etter å ha hørt spørsmålet. Når et svar er avgitt er det for sent å trekke seg.  
Etter ti spørsmål er det et siste spørsmål med vanskelighetsgrad fra 5. klassepensum som må besvares uten hjelp fra klassekamerater. Deltakeren kan trekke seg etter å ha fått vite hvilket fagområde siste spørsmålet dreier seg om, men ikke etter å ha hørt spørsmålet. Ved å besvare siste spørsmål riktig, vinner deltakeren en pengepremie på en million dollar.
Alle deltakere som ikke greier å vinne førstepremien, må innrømme for publikum og TV-seere at vedkommende er ikke smartere enn en femteklassing.
TV-konseptet har siden 2007 blitt kringkastet i over 50 land, deriblant i alle de nordiske landene.

I Norge

I Norge ble Er du smartere enn en 5. klassing? sendt for første gang på TV 2 den 9. mars 2013 med Sturla Berg-Johansen som programleder i ti program. Sesong to startet 15. november 2014.
Veier i Trøndelag

Veinettet i Trøndelag består av veiene i Nord-Trøndelag og Sør-Trøndelag fylker, disse ble slått sammen til Trøndelag fylke 1. januar 2018.

Fylkets viktigste veier

Hovedveiene i fylket er riksveiene. Disse er europavei 6 mellom grensen mot Nordland i Namsskogan og grensen mot Oppland i Oppdal, europavei 14 mellom Trondheim og grensen mot Sverige i Meråker, europavei 39 mellom Trondheim og grensen mot Møre og Romsdal i Hemne. Riksvei 3 går fra Ulsberg i Rennebu mot Østerdalen og riksvei 70 fra Oppdal til Kristiansund i Møre og Romsdal. Riksvei 706 er Trondheims nordlige omkjøringsvei via Trondheim havn.
Blant andre viktige veier kan særlig nevnes fylkesvei 17. Denne veien er mest kjent som kystriksveien i Nordland, men den delen av veien som går i Nord-Trøndelag har også en viktig funksjon, blant annet som forbindelse mellom Namsos og Steinkjer, og som forbindelse til Ytre Sør-Helgeland i nabofylket. Veien er også en del av forbindelsen til E6 for kystkommunene i den nordre delen av Nord-Trøndelag.
Andre viktige veier er fylkesvei 30 fra Støren til Røros, fylkesvei 714 fra Orkdal til Hitra og Frøya, samt fylkesvei 715 fra Trondheim via ferge til Fosen og Namdalseid.

Øyforbindelser og fjordkryssinger

En av de viktigste øyforbindelsene i fylket er veien til Hitra og Frøya, med Hitratunnelen og Frøyatunnelen. Lengre nord er Stokkøya bundet til fastlandet med Stokkøybrua. Øyene Kråkvåg og Storfosna er bundet sammen med Kråkvågbrua, men har ikke bruforbindelse til fastlandet.
Vikna er knyttet til fastlandet med Nærøysund bru og Marøybrua, mens Otterøya i Namsos har fastlandsforbindelse over Lokkaren bru. Blant andre bruforbindelser med stor betydning kan nevnes Skarnsundbrua på fylkesvei 755 og bruene over Namsen ved Namsos.

Fjelloverganger

Viktige fjelloverganger i Trøndelag er på fylkesvei 773 gjennom Steinfjellet i Namsskogan/Røyrvik, fylkesvei 765 ved Lauvsjølia i Lierne, fylkesvei 705 Tydal-Røros og Dovrefjell på europavei 6. I tillegg kommer mellomriksveiene fylkesvei 72 ved Sandvika i Verdal og europavei 14 ved Storlien og fylkesvei 31 i Vauldalen.

Mellomriksveier

Det er fem mellomriksveier fra Nord-Trøndelag til Sverige. I tillegg til de tre nevnt ovenfor, går fylkesvei 756 til grensen ved Sandvika i Verdal, fylkesvei 74 går gjennom Lierne til Gäddede, og fylkesvei 765 (også i Lierne) går til Sverige ved Rengen.
Nordborg

Historie

Nordborg slott (opprinnelig Alsborg) kan dateres til omkring 1150. I ly herav vokste bebyggelsen Købing frem og overtok omsider navnet Nordborg. I 1571 arvet kong Frederik IIs bror Hans den yngre etter sin mor dronning Dorothea besittelser på Als og Sundeved, herunder Nordborg. Da Hans døde i 1622, ble besittelsene delt opp i en rekke små hertugdømmer, herunder hertugdømmet Nordborg, som gikk til sønnen Hans Adolf. Flere hertuger residerte senere i byen.
Nordborg brant ned i 1792, og de eldste husene er derfor fra slutten av 1700-tallet. På 1950- og 60-tallet ble det oppført flere etasjeeiendommer og hus utenfor den gamle bydel, således at Nordborg i dag er vokst sammen med Langesø og Havnbjerg. 
Bedriften Danfoss, som ble grunnlagt i det nærliggende Elsmark, kom til å beskjeftige et stort antall av Nordborgs innbyggere. 
Nordborg slott er hjemsted for Nord-Als Musikfestival, som har vært avholdt hver juni siden 1980.
Alpine grener under Asiatiske vinterleker 2011

Alpine grener under Asialekene 2011. Alpine grener var en av flere sporter under de sjuende Asiatiske vinterleker som ble arrangert i Astana og Almaty i Kasakhstan. Det var seks øvelser i alpint, super-G, utfor og superkombinasjon for både menn og kvinner. Det var 39 utøvere fra tretten nasjoner som deltok i konkurransene som ble avviklet mellom 31. og 4. februar 2011. Kasakhstan ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Sør-Korea som også vant tre gull.
Dahlica lazuri

Utseende

Hannen er en liten til middelsstor (vingespenn 11-15 millimeter), nokså spinkel sekkspinner med tynt skjellkledte vinger. Antennene er trådformede og rundt halvparten så lange som forvingene. Hodet og kroppen er ganske slanke, gråsvarte. Forvingen er forholdsvis stor, grå med ganske tynn skjellkledning, bakvingen er lysgrå. Hunnen er mørkbrun, fet og larvelignende, men med velutviklede antenner, fasettøyne og bein.

Levevis

Arten kan finnes i mange ulike miljøer men er vanligst i skog og på fuktige enger. Larven, som omgir seg med en larvesekk av silke kledt med sandkorn, eter mest moser men også lav og alger. Larveutviklingen er trolig oftest ett-årig men kan ta to år. De voksne sommerfuglene er aktive i april-mai.

Utbredelse

Arten er kjent fra Norden, Baltikum og Mellom-Europa. I Norge er den en av de vanligste sekkspinnerne og er funnet spredt over hele landet, men den er trolig noe oversett på grunn av den tidlige flygetiden.
Rudy & Blitz

Rudy + Blitz er et amerikansk band som ble startet av Chad Ginsburg og Dante Cimino tidlig på 90-tallet i Philadelphia-området. Dante fikk Dave Kloos til å synge og spille bass i bandet. Ruby and Blitz fikk platekontrakt med Ruffhouse/Columbia, men kontrakten ble senere oppsagt på grunn av konflikter mellom bandet og plateselskapet. Etter en stund ble bandet oppløst. Ginsburg ble medlem i CKY, Kloos flyttet til Central PA, mens Dante gjorde ingenting inntil han ble invitert til et band kalt The Loners (idag kalt Custom Deluxe) i 2000. Rudy and Blitz har dog opptrådt noen få ganger etter oppløsningen, samtlige ganger i eller ved Philadelphia.
Lykke til Charlie

Lykke til Charlie (orig: Good Luck, Charlie) er en amerikansk komiserie for barn og unge som gikk på Disney Channel fra 2010 til 2014.
Sosialismens primære stadium

«Sosialismens primære stadium» (noen ganger referert til som den «sosialismens første stadie») ble introdusert av Mao Zedongs i offisielle diskusjonen som «sosialismens foregående stadie» er en kinesisk kommunistteori som forklarer hvorfor kapitalistiske teknikker blir anvendt i dagens økonomi samtidig som den prøver å gi en oversikt for hvordan et kommunistisk samfunn skal bygges.
Teorien er et forsøk av Kinas kommunistparti på å fornye Karl Marx sin teori om historisk materialisme.