google/wiki40b huggingface dataset:
Mordellistenomimus

Utseende

En ganske liten, spinkel trebukk. Hode, pronotum og lårene (bortsett fra spissen) er rødoransje, forøvrig er den svart. Oversiden er kledt med fine, korte hår. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet, så bredt som de jevnbrede dekkvingene. Beina er slanke, middels lange.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Artene lever i Mexico og Guatemala.
Knut Haavik

Familie

Etter at han hadde vært gift med Torunn, som døde august 2002, ble han samboer med Solveig Halseth Haavik.
Heereswaffenamt

Heereswaffenamt (HWA) var sentrum for forskning og utvikling av våpen, ammunisjon og materiell i det tyske militære.
Heereswaffenamt ble grunnlagt 8. november 1919 som «Waffenamt», (Våpenbyrået), ved Reichswehrministerium i Berlin. Navnet ble endret 5. mai 1922 til «Heereswaffenamt». Byråets første sjef var generalløytnanten Ludwig Wurtzbacher. I fredstid var byrået direkte understilt hærsjefen. Ifra krigsutbruddet 1. september 1939 lå det under «Chef der Heeresrüstung und Befehlshaber des Ersatzheeres» (Sjef for hærrustning og for reservestyrkene). Heereswaffenamt ble omorganisert flere ganger under andre verdenskrig.

Koder benyttet av Heereswaffenamt

Kodene er inspeksjonsmerker som ble satt på våpen og utstyr, og som viste hvor utstyret ble produsert.
Fotball under Asialekene 1974

Fotball under Asialekene 1974. Fotball var en av flere sporter som var med i de sjuende Asialekene som ble arrangert i Teheran i Iran i perioden 9. til 16. september i 1974. Det var femten lag som deltok i fotball-turneringen, det ble først spilt gruppespill, fire grupper der de to beste i hver gruppe gikk videre til en mellomrunde med to grupper. Gruppevinnerne gikk til finale og toerne til bronsefinale. Finalen mellom Iran og Israel endte med seier 1-0 til hjemmelaget.
Raúl Sendic

Bakgrunn

Raúl Sendic Antonaccio, kjent som «el Bebe», kom fra det landsens Chamangá sørøst i departementet Flores, og vat femte barn av Victoriano Sendic og Amalia Antonaccio. Han begynte sin skolegang på hjemstedet, tok middelskole i byen Trinidad, og dro deretter, i 1943 til hovedstaden Montevideo for å studere jus. 
Sendic tok juridisk embetseksamen i Montevideo og fikk løyve som advokat i 1952. 
Han sluttet seg til en sosialistisk ungdomsbevegelse, der han etterhvert ble et fremtredende medlem. Hans politiske aktiviteter ble intensivert i løpet av 1950-tallet, da han begynte som advokat for bønder og lavtlønnende arbeidere på den uruguayanske landsbygda.

Tupamaros, fanget, fengslet

Sendic både så og opplevde misbruk av arbeidsgivere i områder hvor det syntes å være lite bevissthet rundt demokrati og rettigheter. Etterhvert begynte Sendic å tro at det eneste alternativet for Uruguay var en væpnet kamp for å sikre arbeidernes rettigheter.
Geriljagruppen Tupamaros, som Sendic var med på å grunnlegge, begynte med å rane banker og butikker på begynnelsen av 1960-årene, for så å dele ut mat og penger som de hadde stjålet til de fattige i Montevideo. På slutten av 1960-årene ble de engasjert i politiske bortføringer og attentater. Mest kjent av de kidnappede var banksjefen Pereyra Rebervel og Storbritannias ambassadør i Uruguay, Geoffrey Jackson, samt drapet på den amerikanske agenten Dan Mitrione, som påstås å ha lært teknikker for tortur til politistyrker i forskjellige latinamerikanske land.
Sendic ble arrestert i Uruguay den 7. august 1970, og satt i fengsel til han flyktet den 6. september 1971. Sendic forble i Uruguay som en rømling frem til han ble tatt til fange ett års tid senere. Det uruguayanske militæret satte i gang en blodig kampanje av massearrestasjoner og forsvinninger blant geriljamedlemmene i Tupamaros. Mange geriljamedlemmer som ikke ble drept eller arrestert måtte rømme for å berge livet. Tortur var utbredt, og på begynnelsen av 1970-tallet var geriljagruppen kraftig svekket.
I 1981 fant FNs menneskerettskomité at myndighetene i Uruguay hadde krenket FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter under rettssaken og den og påfølgende fengsling av Sendic.

Etter løslatelsen

Etter militærdiktaturet ble oppløst og demokratiet kom på plass i 1985, ble Sendic løslatt fra fangenskap og Tupamaros kom tilbake til det offentlige liv som en del av et politisk parti.
Sendic døde i Paris i Frankrike i april 1989 av ALS. Han ble 63 år gammel. Hans sønn, Raúl Fernando Sendic Rodríguez, var tidligere næringsminister i Uruguay.
Lærdalsferden

Lærdalsferden var reisen de fem delegatene fra Bergen foretok fra Lærdal og videre til Eidsvoll i 1814.
25. mars 1814 reiste fem delegater til Riksforsamlingen på Eidsvoll fra fløttmannsbryggen i Dreggen i Bergen i vengebåten kjent som «Eidsvollsbåten». Båtturen på 120 nautiske mil var første etappe av reisen fra Bergen til Eidsvoll og tok 4 dager.
Med i båten var fire folkevalgte delegater fra Søndre Bergenhus amt og en delegat som representerte Artillerie-Corpset,Wilhelm Frimann Koren Christie, sorenskriver i Nordhordland, Jens Rolfsen, skipsfører og kjøpmann, Jonas Rein, sogneprest i Nykirken i Bergen, Fredrik Meltzer, kjøpmann og Peter Motzfeldt som var visekommandant på Bergenhus og valgt fra Artillerikorpset.
I forbindelse med Grunnlovsjubileet i 2014 reiste en gruppe fra Bergen Kystlag samme rute som delegatene med følge i 1814.

Båten

Vengebåten som fraktet Eidsvollsmennene til Lærdal ble bygget på Svanøy rundt 1780 og kom til Damsgaard Hovedgaard ca. 1800. Båten ble brukt til å frakte embedsmenn som fogder og biskoper. Rundt år 1900 ble den gitt i gave til Bergen museum. I mai 1940 brant båten i en eksplosjon ved Marineholmen.
En replika ble laget etter tegninger og mål i 1992/3 og fikk navnet «Enigheden» da den ble sjøsatt. Bergen kystlag står for vedlikehold av båten.

Dagbok fra turen

Fredrik Meltzer skrev dagbok i 1814, og her er det han skrev de fire dagene det tok å komme seg med båt fra Bergen til Lærdal:
Yinhai

Yinhai (kinesisk: 银海区, pinyin: Yínhǎi Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Beihai i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 423 km² og et folketall på 130.000.
Bao Zheng

Bakgrunn

Bao Zheng ble født inn i en høylærd familie i Luzhou (i det moderne Anhui). Baos familie var av middelklassen. Baos familie hadde ikke råd til å sende ham på skole; hans mor måtte klatre opp i fjellene for å samle brenselsved rett før hun fødte gutten. Ettersom Bao vokste opp som en mann av de lavere samfunnslag, ble han godt kjent med folks harde liv og utfordringer, og utviklet et hat mot korrupsjon og en sterk rettferdighetstrang.
Han ble embedsmann av høyeste grad, jinshi, i en alder av 29 år. Bao ble så fylkesmagistrat i fylket Jianchang, men han utsatte sin videre embedskarriere i ti år for å kunne være i stand til å ta seg av sine gamle foreldre, og så foreta de konfucianske sørgeriter etter deres bortgang. I tiden da Bao tok seg av sine foreldre, fikk han ofte besøk av Liu Yun (刘赟), magistraten i Luzhou, en mann kjent som en utmerket dikter og rettskaffen embedsmann. Bao ble sterkt influert av Liu Yuns kjærlighet for folk og for rettferd.
I hele sin tjenestetid, som strakk seg over 25 år, ble Bao Zheng svært populær for de lettelser av tributtavgiftene og den sosialliberale økonomiske politikken han fremmet. Han forestod flere rettssaker mot statlige embedsmenn og dømte mange korrupte adelige og embedsmenn til døden.
Bao Zheng utmerket seg med sin ekstreme ærlighet og rettskaffenhet. Ved én anledning dømte han sin egen onkel, en annen gang en onkel av keiser Renzongs favorittkonkubine. Han var ikke redd for å rettsforfølge mektige familier. Hans utnevnelse fra 1057 til 1058 som prefekt for Song-dynastiets hovedstad Kaifeng, førte til at han kunne foreta en rekke reformer som gjorde det enklere for den jevne borger å få presentert og behandlet sine klagemål. Dette gjorde ham til en legenarisk skikkelse.  
Etter hans død ble det gjerne frembragt ofre til ham av folk som lå i rettsstrid og håpet på en gunstig dom. Mange byer utnevnte Bao Zheng til bygud. 
Fra 400 år etter sin død ble det tradisjon å fremheve ham som idealdommer, og hans kjennelser ble hyllet som presedenser og eksempler. Han ble feiret og mystifisert i eventyrfortellinger om «dommer Bao» [Wade-Giles: Pao].
Frederick County (Maryland)

Historie

Fylket ble grunnlagt i 1748 av land som ble utskilt fra Prince Georges county. Det har fått sitt navn etter den 6. baron av Balitmore, Frederick Calvert. I 1776 ble fylket delt i tre deler som ble til fylkene Washington, Montgomery og Frederiks County. I 1837 ble en del av fylket utskilt til Carrol county.
Camp David ligger i fylket.
Yoshinobu Ishii

Japans herrelandslag

Yoshinobu Ishii spilte 1 landskamp for Japans herrelandslag.
Mahmoud Ibrahim Hassan

Landslaget

30. august 2014 fikk han sin første landskamp for Egypt mot Kenya.
Han ble tatt ut i Egypts tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Dušan Švento

Landslaget

Han ble tatt ut i Slovakias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
The Amazing Race 8

The Amazing Race 8 (også kjent som The Amazing Race: Family Edition) er den åttende sesongen av den amerikanske realityserien The Amazing Race. The Amazing Race 8 er en anderledes sesong i forhold til de andre sesongene, der man fulgte voksne par, med et pre-eksisterende forhold. Denne sesongen fulgte man ti familier med fire, og tillot barn ned til 8 år til å delta i kappløpet. Denne sesongen dro lagene rundt i Nord-Amerika, men aller mest rundt i USA.

Produksjon

The Amazing Race 8 strakk seg 18 000 km, gjennom fire land i Nord-Amerika i løpet av 24 dager. Innspillingen foregikk i perioden 7. juli til 31. juli 2005. I tillegg til å også ha enklere utfordringer, la denne sesongen mindre vekt på internasjonale reiser og hadde mange etapper inne i det kontinentale USA. Panama og Costa Rica ble besøkt for første gang denne sesongen. 
Rutemarkørene ble farget gule og hvite, med svart fôr, lik de gule og hvite rutemarkørene i den første sesongen (og i motsetning til gule og røde markørene i de andre sesongene). 
I denne sesongen, dekket lagenes vedlagte kredittkort ikke bare flyreiser, men også drivstoff. I de andre sesongene, måtte lagene selv betale for drivstoff med pengene de fikk utdelt i starten av etappene. Denne regelendringen ble gjort nødvendig, siden mesteparten av transporten ble gjort med bil istedenfor flyreiser. 
Begrensinger på antall veisperringer som hvert lagmedlem kunne gjennomføre, ble ikke brukt denne sesongen. I tillegg, var det enkelte veisperringer, der to lagmedlemmer måtte samarbeide for å gjennomføre.
Salme 69

Salme 69 er en salme i Salmenes bok i Bibelen. Det regnes å være en individuell klagesalme som er blitt utvidet to eller tre ganger for å øke vektlegging av det nasjonale religiøse fellesskapet.
Synode

Synode kan bety forsamling eller møte. Ordet brukes i visse religionssamfunn enten om viktige møter eller styrende organer. I den ortodokse og den katolske kirke betyr en synode et kirkemøte hvor alle biskoper har stemmerett, og i en rekke protestantiske kirkesamfunn betegner det et styrende organ hvor representanter for kirkefolket er valgt på demokratisk basis, se synodalforfatning.
Gladys

Etymologi

Gladys er en engelsk form av de walisiske navnene Gwladus og Gwladys. Disse navnene kan være dannet av gwlad, «land».  Gladys er også en feminin form av det walisiske mannsnavnet Gwledig, «hersker». I tillegg har Gladys blitt brukt som en walisisk form av Claudia, som har opprinnelse i det romerske familienavnet Claudius, dannet av claudus, «lam, forkrøplet».
Doddo

Biografi

Doddo har utenom bandet Unge Frustrerte Menn samarbeidet med Odd Nordstoga om å skrive revyen Kjærlighet er best på pinne som også er tittelen på en bok, skrevet av Doddo, om de fire stadiene menn går igjennom i jakten på kjærligheten. Han ga i 2018 ut sitt første soloalbum, La oss ta en idealist. For albumet vant han Spellemannprisen 2018 i klassen årets tekstforfatter.
Doddo er blant annet fast skribent i Bergens Tidendes nettutgave der han blogger om alt som vedrører Brann. Doddo har gitt ut fem bøker. Høsten 2012 kom Mitt Haukeland - En nær livet-opplevelse ut. Boken handler om Haukeland universitetssykehus, og er gitt ut i forbindelse med sykehusets hundreårsjubileum.
Doddo er sønn av Knut Albrigt Andersen, og bror av musikerne gitarist Knut Luedy «Tino» Andersen og singer-songwriter og plateprodusenten Geir Luedy Andersen.
VM i rullestolcurling 2002

VM i rullestolcurling 2002 var det første verdensmesterskapet i rullestolcurling som ble arranger. Konkurransen ble avholdt 21. – 26. januar 2002 i Sursee i Sveits.
Skyting under Middelhavslekene 1975

Skyting under Middelhavslekene 1975. Skyting var en av flere sporter i de sjuende middelhavslekene som ble arrangert i Alger i Algerie i perioden 23. august til 6. september 1975. Det var sjette gangen som skyting var med på programmet for Middelhavslekene. Det ble konkurrert i seks øvelser.
Friidrett under Asialekene 1954

Friidrett under Asialekene 1954 ble arrangert i Manila på Filippinene i mai 1954. Det var 30 øvelser, 21 for menn og 9 for damer. Japan ble beste nasjon med 17 gullmedaljer foran India med fem.
White Star Line

White Star Line var et britisk rederi som blant annet eide søsterskipene RMS «Britannic», RMS «Olympic» og RMS «Titanic», Sistnevnte skip kolliderte på jomfruturen med et isfjell og sank i 1912. Rederiet ble startet av John Pilkington og Henry Threlfall Wilson i Liverpool 1845. White Star Line ble slått sammen med Cunard Line 10. mai 1934. I 1947 kjøpte Cunard Line de siste delene av White Star Line og ble eneeier.
My Blue Heaven (sang)

«My Blue Heaven» er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Walter Donaldson (melodi) og George Whiting (tekst). Den har blitt en del av forskjellige fakebooksamlinger.
I 1928 ble «My Blue Heaven» en kjempehit for crooneren Gene Austin på platen Victor 20964-A, akkompagnert av Victor Orchestra, dirigert av Nat Shilkret. Den lå på listen i 26 uker, lå på en førsteplass i 13 uker, solgte mer enn fem millioner eksemplarer og ble én av de bestselgende singlene noensinne
. Victor 20964-A ble spilt inn 14. september 1927 og ble opptatt i the Grammy Hall of Fame i 1978. Opptaket ble gjenutgitt på platen Victor 24573 og har blitt gjenutgitt på flere kommersielt tilgjengelige CD-albumer.
I 1928 ble en instrumental pianoversjon med Muriel Pollock utgitt av Blue Amberol Records (katalognummer 5471).

Bakgrunn

Melodien til «My Blue Heaven» ble skrevet i 1924: «Donaldson skrev den en ettermiddag i the Friars Club i New York mens han ventet på sin tur på biljardbordet». Sangen ble skrevet mens Donaldson var under kontrakt hos Irving Berlin og arbeidet i hans forlag, Irving Berlin Inc.  George Whiting skrev en tekst tilpasset Donaldsons melodi og fremførte den en tid i sitt vaudevillenummer. Tre år senere begynte Tommy Lyman ¨synge denpåradiosom sin temasang.
Austin, misfornøyd med the Victor Company og «overbevist at det beste materialet som han brakte til selskapets oppmerksomhet gikk til andre artister», «ga Nat Shilkret et ultimatrum at han ikke ville gjøre en  session til hvis ikke hans tolkning [av «My Blue Heaven»] ble utgitt kommersielt». Ifølge Austin ble en avtale for «My Blue Heaven» nådd for at den skulle bli koblet med «Are You Thinking of Me Tonight?», «den høyest ansette sangen blant de som han planla å spille inn på den tiden». På den dagen da «My Blue Heaven» skulle bli spilt inn, etter at opptakene til en annen sang hadde blitt fullført, pakket musikerne sammen og forlot studioet. Shilkret fortalte Austin at de hadde en konflikt, men i en scene dokumentert av H. Allen Smith i sin A Short History of Fingers, «tok Austin tak i en eldre fyr med en cello og overtalte ham til å bli. Deretter tok [han] tak i en sangplugger som kunne spille ganske bra på piano. Og den tredje karen [han] fikk var en agent som kunne plystre - fuglekvitter og den slags ting». Austin spilte inn «My Blue Heaven» med den denne hurtig sammenraskede trioen.

Copyright

Donaldson etablerte sitt eget forlag i 1928 og hans rettigheter til sangen ble åpenbart tildelt hans selskap på den tiden, da sangen ble oppgitt å ha blitt publisert av George Whiting Music and Donaldson Music.
Sangen ble emne for copyright i 1925 og 1927. Copyrightene ble fornyet i 1963 og i 1955, etter at begge komponistene var døde. På den tiden ble rettighetene til sangen eid av Leo Feist, Inc.. Rettighetene ble deretter tildelt the EMI Catalogue Partnership, kontrollert og administrert av EMI Feist Catalog Inc.

Norsk versjon

Tore Syvertsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «50-åra».
Radhanitter

Radhanitter (også kalt radanitter, hebraisk entall. רדהני Radhani, flertall רדהנים Radhanim; arabisk الرذنية ar-Raðaniyya)) var i middelalderen jødiske handelsreisende. Begrepet er ikke ofte brukt i litteraturen fra denne perioden, så det er uvisst om begrepet refererte til et laug, en klan, eller om det ble brukt generelt om de jødene som reiste til Eurasia for å handle med varer.

Etymologi

Man kjenner ikke nøyaktig betydningen av ordet radhanitt, men flere løsninger er foreslått. Mange vitenskapsfolk, som Barbier de Meynard og Moshe Gil, mener det refererer til et distrikt i Mesopotamia, som het «Radhan-landet» i arabiske og hebraiske tekster fra denne perioden. Andre framhever at senter for radhanittene var byen Ray (Rhages) i Persia (dagens Nord-Iran), og at navnet stammer derfra. Andre, som Cecil Roth og Claude Cahen, påstår det samme om Rhônedalen i Frankrike, som heter Rhodanus på latin. Disse argumenterer med at senter for radhanittenes aktivitet trolig var i Frankrike siden alle deres handelsruter startet her. Atter andre hevder at navnet stammer fra de persiske ordene rah, «vei, måte», og dān, «en som vet», slik at betydningen blir «en som kjenner veien».

Aktiviteter

Deres aktiviteter er dokumentert av blant annet ibn Khordadbeh, i Boken om Veier og Kongedømmer, skrevet ca. år 870. Han beskrev radhanittene som sofistikerte og mangespråklige. 4 handelsruter er framhevet i boken, alle starter i Rhône-dalen i Frankrike og går til Kina. De handlet varer som var sikre og få solgt, og som lot seg frakte over slike lange avstander, som krydder, parfyme, smykker og silke. De skal også ha fraktet med seg oljer, røkelse, våpen av stål, pels og slaver (særlig slavere).
Hembygdsförbund

Hembygdsförbund er  regionale organisasjoner i den svenske hembygdsrörelsen, en dugnadsbasert folkebevegelse som arbeider for å ta vare på lokale tradisjoner og folkekultur. Foreningene er organisert i 26 regionale hembygdsforbund etter len eller landskap, og er dessuten medlemmer i den nasjonale organisasjonen Sveriges Hembygdsförbund. Totalt er drøyt 1 900 lokale hembygdsforeninger, med mer enn 450 000 medlemmer, medlemmer av Sveriges Hembygdsförbund gjennom de regionale organisasjonene.
Åsmarka

Åsmarka er ei lita bygd med egen barneskole helt nord i Ringsaker kommune i Hedmark fylke. Postnr.: 2365. Åsmarka er eget sokn, og Åsmarka kirke ble vigslet i 1859
Nabobygdene er Næroset, Brøttum, Lismarka og Mesnali. Nærmeste handelssentrum er Moelv ca. 12 min kjøring unna. Fra Åsmarka er det cirka 30 minutters kjøring til de tre mjøsbyene Lillehammer, Gjøvik og Hamar. Vest for sentrum ligger vannet Næra som benyttes som badested. Åsmarka har to skateboardramper og fotballbane.
De to sicilier

Overblikk

Før de franske invasjonene i Napoleonstiden hersket bourbonerne over de samme områdene, men de var da formelt delt i «Kongedømmet Napoli» og «Kongedømmet Sicilia». Etter at dobbeltkongedømmet skiftet navn, ble Ferdinand kjent som kong Ferdinand I av De to Sicilier. Kongedømmet bestod til 1860, da kong Frans II ble styrtet av opprørere anført av Garibaldi og støttet av kongedømmet Sardinia. Dette kongedømmet annekterte dette området, og fra nå av ble det hele hetende kongedømmet Italia.

Navnehistorien

Navnet De to sicilier går tilbake til 1282, da kongedømmet Sicilia. Selv om det fortsatt ble regjert som en enhet i enda ett århundre, skilte øya og fastlandet lag da «Den sicilianske vesper» gjorde opprør mot det napolitanske styre, og slo seg i stedet inn under Aragón. De angevinske napolitanske konger klarte å holde på fastlandsbesittelsene og fortsatte å holde på navnet «Kongedømmet Sicilia» for å holde sitt krav i hevd. I en periode var den sørlige halvøy kjent som «Kongedømmet Sicila på denne side av Kapp Faro», etter fyret på fastlandssiden av Messinastredet. Men dette var aldri kongedømmets offisielle navn.
De to kongedømmene var ikke igjen under samme hersker før i 1735. under Karl III av Spania, og ble ikke folkerettslig gjenforent før etter Wienerkongressen i 1815.
Aborreparken

Aborreparken var en liten park anlagt på rester av Københavns vollanlegg mellom Vestre Boulevard (dagens H.C. Andersens Boulevard, Københavns Vandværk i Studiestræde og Vester Farimagsgade. 
Parken ble anlagt og ferdigstilt i 1886 på tross av kritikk fra blant annet arkitekt og borgerrepresentant Ferdinand Meldahl som mente at det var hodeløst når man ikke hadde fastlagt linjeføringen av fremtidens jernbaner i hovedstaden. Tiden ga ham rett.
I 1897 foreslo maleren J.F. Willumsen at man skulle plassere Den Frie Udstillings bygning i parken, noe som også ble realisert. Han ble bakket opp av arkitektene Martin Nyrop, Andreas Clemmensen og Ulrik Plesner og året etter kunne trebygningen tegnet av Willumsen innvies. Prisen var 16 000 kr. Bygningen tiltrakk seg offentlig oppmerksomhet og Vort Land skrev: «Fra den Kähler'ske Keramikfabrik har man faaet brændte Tagsten, skiftevis hvide og blaa, saaledes at Taget fremtræder i det danske Porcelæns Toner».
Plesner selv sto sammen med Aage Langeland-Mathiesen for oppføringen av Studenterforeningen, som fikk en bit av parken. Den ble oppført 1908–1910. I 1910 ble Aborreparken offisielt nedlagt da man nå var klar over at infrastrukturen ville komme på tvers av parken. Utstillingsbygningen ble flyttet til sin nåværende plassering på Oslo Plads i 1913.
Ved anleggelsen av Boulevardbanen i 1913 ble det tatt enda en bit av parken og Deloitte-huset la beslag på de siste restene i 1919.
KL

KL (forkortelse for Kommunernes Landsforening, som også var navnet fram til 2001) er en dansk interesseorganisasjon for Danmarks 98 kommuner. KL spiller en nøkkelrolle som danske kommuners representant ved de årlige forhandlinger med den danske regjering om kommunenes økonomiske rammer for det kommende budsjettår. KL fungerer også som arbeidsgiverorganisasjon og forhandlingspart overfor de kommunalt ansattes fagforbund. Organisasjonen har 430 ansatte og et årlig budsjett på ca. 350 millioner DKK (2010).
KLs nåværende formann er borgermester i Horsens kommune, Jan Trøjborg (Socialdemokraterne), mens Erik Fabrin (Venstre), som er borgermester i Rudersdal kommune, er nestformann. KLs sentralstyre velges hvert fjerde år, umiddelbart etter kommunevalget i Danmark, og avspeiler partienes forholdsmessige størrelse i kommunestyrene.
Bladet Nyhedsmagasinet Danske Kommuner utgis av KL.
KL har siden 2002 holdt til på Islands Brygge i København. Domicilet er 13 600 kvm stort og er tegnet af Arkitema.

Historie

Foreningen ble stiftet i 1970 ved sammenslåingen av Den Danske Købstadforening, De Samvirkende Sognerådsforeninger i Danmark og Foreningen af Bymæssige Kommuner som følge av kommunalreformen, hvor de tidligere 1300 kommunene ble slått sammen til 275.
Inntil kommunalreformen i 2007 var Københavns kommune og Frederiksberg kommune ikke medlem av KL pga deres særstatus som både amt og kommune. I en periode var Farum kommune medlem av KS, da tidligere borgermester Peter Brixtofte ikke kunne se at organisasjonen talte kommunens sak.