Tilpassing av CFE-avtalen

Den tilpassede CFE-avtalen er en tilpassing av CFE-avtalen om konvensjonelle styrker i Europa etter den kalde krigen. Avtalen ble underskrevet 19. november 1999 ved Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) sitt toppmøte i Istanbul i 1999. Den viktigste forskjellen i forhold til den tidligere avtalen er at «taket» på avtalefestene materiell på en blokk-til-blokk basis (NATO mht Warszawapakta)  erstattes med et system av nasjonale og territorielle tak. Videre ble traktaten tilpasset slik at den ville gi mer inspeksjoner og nye mekanismer laget for å forsterke partenes evne til å gi eller nekte samtykke for stasjonering av utenlandske styrker på deres territorium.
Den tilpassede traktaten skulle tre i kraft når alle 30 stater-parter har ratifisert avtalen. I august 2006 var det bare Hviterussland, Kasakhstan, Russland Ukraina som hadde gjort det. NATO-medlemsstatene knyttet sin ratifikasjon av den tilpassede CFE-traktaten til oppfyllingen av Russland sine politiske forpliktinger i 1999 OSSE-Toppmøtet i Istanbul  (såkallte «Istanbul-forpliktinger») til å trekke tilbake styrkene sine fra Georgia og Moldova.
Russland har kritisert denne sammenknyttingen, som landet regner som kunstig, og har ved flere anledninger stilt spørsmål om relevansen av den tilpassede CFE-traktaten, siden den ikke er ratifisert av NATO-landene.

Sammenhengen mellom Russland sin uttrekking og ratifisering fra NATO-land

I oppløpet til OSSE sitter toppmøte i Istanbul i 1999, var NATO-medlemmene  opptatte av tre problemområder i traktaten. Først av alt, understrekte de at de ville vedvare eksistensen av russiske utstyrbegrensningar i "flanke" regionen, som var godt i overkant av Traktaten sine grenser. For det andre,  var de imot et russisk militært nærvær i Georgia — et nærvær som var utover det nivået som er autorisert av den georgiske myndigheter. For det tredje, var de opptatte av den russiske, militære tilstadevere i Moldova som manglet eksplisitt samtykke av de Moldovanske myndigheter. NATO-medlemmer insisterte på en pakke av tiltak som er designede for å løse disse problemene.
Under toppmøtet ble 30 av OSSE sine medlemsland, inkludert NATO - medlemsland og Russland, som signerte den tilpassede CFE-traktaten, forlikte om å trekke seg fra Republikken Moldova, redusere utstyrsnivå i  Georgia, og bli enige med de georgiske myndigheter på den modaliteter og varigheter av russiske styrker stasjonert på territoriet til Georgia, samt redusere sine styrker i flankene til avtalt nivå av den "Tilpassede CFE-Traktaten". Disse avtalene ble kjent som "Istanbul-Forpliktelserr" og finnes i 14  av vedleggene til "CFE- siste akt" og i erklæringen fra toppmøtet i Istanbul i 1999.
Om Moldova sier erklæringen at CFE-partene "velkomner engasjement av den Russiske Føderasjon for å fullføre tilbaketrekking av russiske styrker fra territoriet til Moldova ved utgangen av 2002" 
Russland nektet senere - (2002) at landet noen gang hadde gjort en klar forpliktelse til å trekke sine tropper, men Russland trakk likevel 58 toglaster av utstyr og ammunisjon fra Transdniestria.
Russland hevder at den har oppfylt alle sinede forpliktelser ved å undertegne avtaler med Georgia for å avvikle Batumi og Akhalkalaki basene og trekke tilbake russiske tropper stasjonert der ved utgangen av 2008. Så lenge ikke alle tropper som er trukket tilbake fra Georgia og Moldova, nekter NATO-medlemmer å ratifisere traktaten. Dette omfatter riving av resterende base (etter 2008) i Georgia: Gudauta base ligger i Abkhasia. Dette har blitt sett på som et forsøk på å utsette ratifiseringen. Abkhasia er en de facto uavhengig "break-away" republikk innenfor de internasjonalt anerkjente grensene i Georgia. I 2002 og 2006 ble folkeavstemninger holdt hvor Abkhazere stemte for selstendighet med klar margin.

Signert

Signert på November 19, under OSSES toppmøte i Istanbul i 1999 av 30 stater:
Armenia, Aserbajdsjan, Hviterussland, Belgia, Bulgaria, Canada, tsjekkia, Danmark, Frankrike, Georgia, Tyskland, Hellas, Ungarn, Island, Italia, Kasakhstan, Luxembourg, Moldova, Nederland, Norge, Polen, Portugal, Romania, Russland, Slovakia, Spania, Tyrkia, Ukraina, Storbritannia, og Usa.
Fire land ville ikke signere traktaten når de ble med i NATO, til tross for en foreløpig avtale om å gjøre det: Slovenia og de tre Baltiske land: Litauen, Estland og Latvia. Disse landede er i stand til å gjøre det fordi traktaten kan ikke slutte seg til alle de opprinnelige underskriverne har ratifisert den.