google/wiki40b huggingface dataset:
Qatar

Naturgeografi

Qatar ligger på en liten halvøy som stikker ut av Saudi-Arabia. Landet består for det meste av flat halvørken med sanddyner og saltbassenger. Det høyeste punktet er Qurayn Abu al Bawl, 103 moh. Vegetasjonen på halvøya er begrenset til små områder med krattskog.
Klimaet er varmt med høy luftfuktighet. Sommertemperaturene (juni til august) ligger mellom 45 og 55°C. Gjennomsnittlig årlig nedbør er ca. 75 mm, med februar som den våteste måneden.

Demografi

Bare en av fem innbyggere er qatarere (2007), og de fleste gjestearbeiderne kommer fra India, Pakistan, Tibet, Filippinene, Indonesia, Iran og Nord-Afrika.
Omkring 77 % av befolkningen er muslimer, 8 % kristne og 14 % andre religioner. Statsreligionen i Qatar er islam. Utøvelse av andre religioner aksepteres.

Politikk og administrasjon

Demokratiet har ikke slått rot i landet, og den herskende familien Al-Thani har kontroll over både det politiske og religiøse livet i Qatar.

Næringsliv

Råoljeproduksjon og raffinering er den viktigste industrien. Olje og gass står for 85% av eksportinntektene og 70 % av statsinntektene. Landbruk er lite utbredt. Selv om det finnes produksjon av grønnsaker, korn og kjøtt er landet avhengig av matimport. Myndighetene i Qatar har i de senere år forsøkt å bygge en mer variert økonomi. Blant annet har Norsk Hydro samarbeidet med myndighetene om bygging av fabrikker for produksjon av kunstgjødsel (Qafco) og aluminium (Qatalum).

Massemedia

Den arabiske fjernsynskanalen Al Jazeera har sitt hovedkvarter i Doha i Qatar.

Idrett

I desember 2006 arrangerte Qatar Asialekene. 2. desember 2010 ble det klart at Qatar skal arrangere VM i fotball 2022. I oktober 2016 ble VM i landeveissykling arrangert i Qatars hovedstad Doha. Her vant en nordmann.
Cronquist-systemet

Cronquist-systemet er en klassifikasjon for blomsterplanter utviklet på slutten av 1900-tallet av Arthur Cronquist (1919–1992) i bøkene An Integrated System of Classification of Flowering Plants (1981, med 321 familier og 64 ordener) og The Evolution and Classification of Flowering Plants (1968; andre utgave 1988).
Cronquist-systemet opererer med tofrøbladete og enfrøbladete som klasser; Magnoliopsida og Liliopsida. Cronquist-systemet var et av de to viktigste klassifikasjonssystemene for blomsterplanter inntil publiseringa av det første APG-systemet i 1998, (det andre systemet var Takhtajan-systemet).
I 1988-versjonen av systemet delte Cronquist inn de tofrøbladete i seks underklasser: Magnoliidae, Hamamelidae, Caryophyllidae, Dilleniidae, Rosidae, Asteridae.
De enfrøbladete ble inndelt i fem underklasser: Alismatidae, Arecidae, Commelinidae, Zingiberidae, Liliidae.
Videre delte Cronquist blomsterplantene inn i 387 familier og 83 ordener.
Josefine i eventyrland

Josefine i Eventyrland er et videospill med kaninen Josefine og vennene hennes. Spillet ble gitt ut 6. oktober 2006.

Handling

Josefine reiser til Eventyrland, der bor det gnomer og feer. De har ikke snakket sammen på over 100 år. Josefine bestemmer seg for å lage en stor fest på Festplassen. Der er Sofus, Museline og Mikkel også, vennene til Josefine. Til festen skal de lage mange ting, for eksempel lamper hos Herr Lyse, brus hos Herr Boble og fyrverkeri hos Kruttine.
William Surrey Hart

Liv og virke

William hadde to brødre og fire søstre og hans far var av irsk herkomst, og hans mor hadde tyske forfedre.
I tyveårene begynte Hart sin karriere skuespiller på teater og han opptrådte ikke i en eneste film før han var i 40-årene. Hart turnerte og reiste mye mens han prøvde å få et navn for seg selv som skuespiller og han opptrådte ved Asheville Opera House rundt år 1900. Hart opptrådte også på Broadway i flere oppsetninger rundt årtusenskiftet. 
Hart var spesielt interessert i å lage realistiske vestlige filmer. Filmene hans er kjent for sine autentiske kostymer og rekvisitter. På 1920-tallet hadde Hart flere roller robuste westernfilmer med triste kostymer og moralistiske temaer som gradvis falt av moten.
For sine mange bidrag til filmindustrien ble William S. Hart tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6363 Hollywood Boulevard.
Hart var gift med den unge Hollywood-skuespillerinnen Winifred Westover. Selv om deres ekteskap var kortvarig, hadde de ett barn, William S. Hart jr. (1922–2004) sammen.
Empire: Total War

Kampanjekart

Det forrige spillet sine muligheter for diplomati og militær kunstig intelligens (AI) har fått store endringer og har blitt komplett raffinert. Det er også nye systemer på plass for å trekke hærer ut av byer, ved å ha militær-leire og møller utenfor bymurene som må beskyttes. Den helt ny-animerte kampanjekartet inneholder en mengde karakterer, og viser enhver bygning og oppgradering, istedenfor bare byen og fortene i tidligere spill. Auto-styre systemet er forbedret sammen med rådgivingssystemet, og spillet vil inneholde bedre opplæring som vil gjøre spillet enklere å lære. Der vil også være økt fokus på å håndtere intern uro i spillerens rike, og gradene av politisk frihet blant befolkningen.
Mimocoedomea

Utseende

En middelsstor, avlang trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rektangulært uten tenner på sidene. Dekkvingene er tilsmalnende bakover, med en opphøyd lemngderibbe som går skrått fra "skulderen" innover not sømmen.

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Arten lever på Madagaskar.
Action-eventyrspill

Action-eventyrspill er en videospillsjanger som kombinerer elementer fra eventyrspill-sjangeren med actionspill-elementer. Det er sannsynligvis den største og mest mangfoldige spillsjangeren og kan inkludere mange spill som kan bli kategorisert under mindre sjangre. Atari 2600-spillet Adventure fra 1978 er det første kjente spillet innen denne sjangeren. Med avslåelsen av eventyrspill-sjangeren ble action-eventyrsjangeren mye mer prominent. Som en sideeffekt blir action-eventyrspill noen ganger referert til som simpelthen eventyrspill av konsollspillere, som oftest til eventyrpuristers misnøye. The Legend of Zelda-serien er en av de mest kjente seriene innen action-eventyrsjangeren.
World Saxophone Quartet

World Saxophone Quartet er en jazz-gruppe som ble etablert i 1977. De opprinnelige medlemmene var Julius Hemphill (alt og sopran -saksofon, fløyte), Oliver Lake (alt og sopran -saksofon), Hamiet Bluiett (baritonsaksofon, altklarinett), og David Murray (tenorsaksofon, bassklarinett). De første tre hadde arbeidet sammen som medlemmer av Black Artists' Group i St. Louis, Missouri. I 1989 forlot Hemphill gruppa på grunn av sykdom og forskjellige saksofonister har i ettertid spilt i hans sted. Den første var Arthur Blythe, fulgt av Eric Person, James Spaulding og John Purcell.
Gruppa har hovedsakelig fungert som en kvartett, vanligvis med to alter, tenor og bariton, men det har også hendt at den har blitt ledsaget av trommeslagere, bassister og andre musikere.
Intron

Et intron er en DNA-sekvens i et gen som blir transkribert til RNA, men som ikke finnes i modent RNA (i motsetning til ekson). Intron blir kuttet ut i løpet av spleisingsprosessen og blir dermed ikke oversatt til proteiner. Navnet «intron» kommer fra engelsk «intragenic region».
DNA inneholder gener som koder for en oppskrift for å produsere proteiner – molekylene som utfører de fleste funksjoner i levende organismer. For å få protein produsert blir et gen lest av et spesielt enzym og en RNA-sekvens som tilsvarer genets DNA-sekvens blir produsert. Prosessen kalles RNA transkripsjon (eller syntese) og resulterer i forløper-mRNA transkript (precursor-mRNA eller pre-mRNA). mRNA-transkriptet (laget i cellekjernen) transporteres så til cytoplasma. Underveis blir transkriptet modifisert og gjort om til mRNA, før mRNA-transkriptet havner hos ribosomet. På ribosomet produseres proteinet. Hele transformasjonen fra DNA til RNA og til proteiner er molekylærbiologiens grunnprinsipp.

Intronstatistikk

Antallet intron i eukaryotisk pre-mRNA varierer betydelig. Gener som koder for proteiner: interferon alfa og c-jun har ingen intron, mens dystrophin-genet har 70 intron. Menneskelige gener har i gjennomsnitt 8 intron som utgjør omkring 90% av den totale mengden pre-mRNA. Størrelsen på et intron kan variere fra mindre enn 100 nukleotider til flere hundre tusen nukleotider.

Historikk

Brudd i eucaryotiske gener ble oppdaget i 1977 av Phillip Allen Sharp og Richard J. Roberts. De avdekket dette ved elektronmikroskopistudier av hybrider av mRNA og DNA, og ble tildelt Nobelprisen i Fysiologi eller Medisin i 1993. Navnet «intron» kommer fra “intragenic region”, og ble introdusert av biokjemiker Walter Gilbert i 1978. Først var intronet betraktet som boss i DNAet, men senere forskning har vist at intron kan inneholde elementer som regulerer transkripsjonen av andre gener som kan ligge langt unna i sekvens. Såkalte silencere og enhancere er eksempler på disse elementene.

Intronets opprinnelse

To konkurrerende teorier forsøker å forklare opprinnelsen til intron: intron-tidlig (intron early, IE) og intron-sen (intron late, IL) modeller. Ifølge IE-modellen var intron tilstede i de tidligste forfedre til prokaryoter og eukaryoter. Sammen med spleisingsprosessen lettet de rekombinasjon av ekson som representerte proteindomener, altså funksjonelle deler, av proteinene. For å kunne vokse mer effektivt begynte prokaryoter å miste intron, og disse kan dermed nå kun observeres i eukaryoter. IL-teorien foreslår at intron oppsto i eukaryotiske genomer etter at eukaryoter skilte seg fra prokaryoter. Denne modellen forklarer intron med fragmenter av DNA som migrerer mellom organismer. De kalles "transposable" elementer og ble akkumulert i genomer i løpet av evolusjonen.
Mo herredsstyre 1852–1854

Mo herredsstyre 1852–1854 er en oversikt over representanter i Mo herredsstyre, etter herredsstyrevalget i 1852. Valget ble avholdt den 10. mai 1852.
I 1852 var det direkte valg på personer. De som fikk flest stemmer ble herredsstyremedlemmer.
Russisk ubåtkaptein

«Russisk ubåtkaptein» er en sketsj med Harald Heide-Steen jr. i en episode av underholdningsserien Etter Dagsrevyen som ble sendt på NRK TV første gang 11. februar 1978. Øvrige medvirkende var blant andre Totto Osvold som journalist. Sketsjen var inspirert av observasjoner av russiske ubåter under den kalde krigen.

Handling

I sketsjen spiller Harald Heide Steen jr. en russisk ubåtkaptein som ligger til kai i Drøbak i Norge. På spørsmål fra journalisten om hva de gjør der svarer ubåtkapteinen «Vi er på fisketur! Vi fisker…» Synlig irritert spør så journalisten han «Men en ubåt [på fiske] i norsk farvann… De kan jo ikke tro norske myndigheter skal tro noe slikt?». Smilende og nikkende svarer kapteinen «Dypvannsfiske, ja!». Derfra blir sketsjen mer absurd hvor kapteinen begynner å ramse opp alle fiskeslagene de fisker etter, og inviterer journalisten ombord på middag og for å høre på ubåtens store balalaikaorkester med 35 mann, samt fiolinkvartetten deres. «I… en ubåt?» svarer journalisten vantro. Sketsjen avslutter med at journalisten spør han om han har vært i kontakt med politiet. «Dere driver jo og fisker innenfor fiskerigrensen, det er jo straffbart ikke sant?» Hvorpå kapteinen svarer lettere irritert: «Vi kan jo ikke se den grense under vann!»
Sørvik

Sørvik er en bygd i Harstad kommune i Troms som grenser mot Halsebø i sør og Melvik i nord, samt Sørvikmark ca. 3 kilometer i vest. I bygden ligger barne- og ungdomsskolen Sørvik skole, bensinstasjon, dagligvareforretning, gamlehjem med to store avdelinger og et ungdomshus. Sandtorg kirke, vigslet i 1932, ligger også i Sørvik. Like ved ligger også Sandtorg bygdemuseum. Fra bygda går det fylkesveg over Storjorda til Kvæfjord.
Taktikk (sjakk)

Taktikk brukes i sjakk om en tvungen trekksekvens som gir en selv en fordel. Fordelen kan være at man vinner materiell, sette motstanderen sjakk matt eller oppnår remis i en ellers tapt stilling. Å avverge motstanderens taktiske muligheter er like viktig som å utnytte egne taktiske muligheter.
Rhathymoscelis

Utseende

Middelsstore, lange og slanke, gule til svarte trebukker med reduserte dekkvinger. Antennene er tynne og omtrent en tredjedel så lange som kroppen. Pronotum er rundet, dekkvingene er reduserte til korte skjell, slik at flygevingene er udekkede, disse har ofte mørke tverrbånd eller er helt røykfargede. Beina er lange og tynne. Bakkroppen er ofte noe kølleformet.

Levevis

Disse billene har larver i hardt, dødt trevirke. De voksne billene, som ligner på tovinger eller veps, tar trolig ikke næring til seg. De er livlige insekter som flyr godt.

Ubredelse

Slekten er utbredt fra Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør.
Sutak

Sutak (subord) er en eldre betegnelse for taktekking med bord av tre. Bordene var tilhogget og gjerne høvlet. De ble lagt overlappende på langs av taket, parallelt med mønet.
Sutak er også et begrep som viser til undertak som ikke er bærende og undertak hvor de stive taktekkingsmaterialene blir båret av lektere el.l.
Kruševo

Kruševo er en by og kommune i Nord-Makedonia. Byen ligger på 1350 meter over havet og er den høyest beliggende byen, ikke bare i Nord-Makedonia, men på hele Balkan.
Kommunen har 9 684 innbyggere (2002). Befolkningen er for det meste makedonere (62.8 %), men det finnes betydelig innslag av albanere (21,3 %) og av vlacher (10,5 %).
Kruševo har spilt en avgjørende rolle i Makedonias moderne historie, da det var her Ilinden-opprøret (St. Eliasdag-opprøret) startet 2. august 1903.
Pudding Lane

Pudding Lane er en gate i City of London, kjent som stedet hvor den store bybrannen i 1666 brøt ut i bakeren Thomas Farryners hus. The Monument, søylen som ble reist til minne om brannen, står på en slik avstand fra stedet hvor brannen brøt ut at dersom den legges ned, vil den rekke akkurat frem dit.
Stedet for Farriners bakeri i Pudding Lane er nå okkupert av en bygning som heter Faryners House. En plakett på bygningens vegg, gitt av Company of Bakers i 1986, minnes brannen og bakeren.
Nærmeste undergrunnsstasjon er Monument i kort avstand vestover.
Londons skolestyre

Londons skolestyre var en institusjon og en lokal regjering, som utformet Londons skolepolitikk. Sammen med London fylkesting utgjorde den i 1889 den første folkevalgte regjering i Indre London. Institusjonen ble slått sammen med resten av fylkestinget i 1902.
Elementary Education Act 1870 sørget for utdannelse av hele befolkningen i England og Wales. Det ble opprettet skolestyrer, med myndighet til å bygge og drive skoler på steder med utilstrekkelig mange frivillige skoler. De hadde også myndighet til å gjennomføre tvungen skolegang. På de fleste steder var skolestyrene fordelt på borough distrikter eller verdslige sogn. I London omfattet skolestyret det område som dekket Metropolitan Board of Works, og som idag utgjør Indre London.
Mellom 1870 og 1902 var London skolestyre den største forsørger av utdanning i London. Lenge etter at institusjonen ble opphevet, var dens infrastruktur og politikk en viktig modell i Londons skolestystem.

Valgsystemet

Skolestyrets valgsystem introduserte en rekke nye innovasjoner. Under valget i 1870 ble det for første gang i større skala foretatt hemmelige valg i Storbritannia. For det andre ble kumulering innført. For det tredje hadde kvinner stemmerett, og en rekke kvinner ble innvalgt. Blant annet ble Elizabeth Garrett Anderson innvalgt i 1870.

Skolestyrets arbeid

Skolestyrets opprinnelige hensikt var å sørge for skolegang til Londons fattigste barn, som i begynnelsen talte i overkant av 100,000. Skolestyret sørget for bygging av mer enn 400 skoler, og innførte i 1871 obligatorisk skolegang for barn mellom 5 og 13 år. På slutten av 1880-tallet hadde skolestyret sørget for skoleplasser til mer enn 350,000 barn.

Kjente medlemmer

En rekke kjente personer var medlemmer av skolestyret, deriblant vitenskapsmannen Thomas Huxley, Helen Taylor, som var stedatteren til John Stuart Mill, og skolestyrets første formann John Laird Mair Lawrence. Charles Reed og William Henry Smith, som senere ble innvalgt i underhuset, var også medlemmer av skolestyret. Nevnes kan også de politiske aktivistene Benjamin Waugh og Annie Besant.

Nedleggelse

Grunnet kostnader og et økende byråkrati, ble skolestyrene nedlagte gjennom Education Act of 1902 og erstattet av lokale utdanningsinstitusjoner. I 1904 ble oppgavene til London skolestyre overtatt av London fylkesting. I 1965 ble deretter skolepolitikken overtatt av Inner London Education Authority innenfor Stor-London fylkesting.
Etter nedleggelsen av Stor-London fylkesting i 1990, er oppgavene blitt videreført av de lokale skolestyrene i Indre London.
Friluftsklubben i Oslo

Medlemsmøter

Til klubbens medlemsmøter inviteres ofte spennende foredragsholdere som foredrar om ulike aspekter ved friluftsliv, også utover nordmarka. En har hatt foredrag om bestiging av Kilimanjaro, Arne Hjeltnes har holdt foredrag om Gutta på tur og Ragnar «prikken» Lien har fortalt om skitur til nordpolen.

Historie

Friluftsklubben har sitt utspring i Ungdomsgruppa i Oslo og omegn turistforening (OOT). Ungdomsgruppa hadde en øvre aldersgrense og medlemmer som passerte denne grensen etablerte den eksklusive foreningen U+ som var en moderat suksess. U+ ble lagt ned og Friluftsklubben ble stiftet 5. juni 2000. Friluftsklubben er blitt en suksess.
SMil Norge

SMil Norge er en frittstående, partipolitisk uavhengig og landsdekkende interesseorganisasjon for sadomasochister og fetisjister i Norge. Det vil si mennesker som liker dominans, underkastelse, bondage, spanking, rollespill, disiplin, gammeldags oppdragelse eller andre områder innenfor BDSM. Foreningen ble etablert i Oslo i 1988, som et utspring fra danske SMil.
SMil Norge jobber for å bekjempe fordommer knyttet til BDSM i Norge, men er også en sosial forening.
For å bli medlem må man ha fylt 18 år, ha en personlig interesse for sadomasocisme og respektere foreningens vedtekter.
I 2012 utga SMil Norge en brosjyre om BDSM med støtte fra Helsedirektoratet. Brosjyren heter 'BDSM - Berikende samspill' og er på 48 sider i A6-format. Den er i farger og kan lastes ned gratis i pdf-format på foreningens nettsider.
Christoffer Valkendorf

Valkendorf og hanseatene

Etter at Valkendorf ankom Bergen ble det begått flere uoppklarte mord i noen av byens mange bordeller, og Valkendorf fikk revet en rekke av horehusene. Han fikk deretter i stor grad avviklet hanseatenes privilegier og monopol i Bergen. De tyske håndverkerne ble tvunget til å overholde norsk lov og de fikk valget mellom å sverge troskapsed til kongen eller reise. I 1559 måtte 59 tyske håndverkere reise. Etter tronskiftet i 1559 falt Valkendorf i unåde hos kong Fredrik II. Valkendorf følte seg truet og i 1560 flyktet han til Sachsen. Som lensherre på Bergenhus ble han avløst av Erik Rosenkrantz som ankom Bergen 21. juli 1560. Valkendorf ble begravet i Vor Frue Kirke i København.

Bergen rådhus

Valkendorf fikk oppført et murhus på eidet mellom Vågen og dagens Lille Lungegårdsvann som han i 1568 ga i gave til byen. Dette huset ble byens rådhus, og er nå kjent som det gamle rådhus. Før dette var lå byens rådstue på Tyskebryggen. Det gamle rådhus inneholder i dag Bergen sin bystyresal, hvor det også henger et portrettmaleri av Valkendorf. En stund trodde en også, feilaktig, at det var Valkendorf som hadde bygget Rosenkrantztårnet, og det har derfor også vært kalt Valkendorftårnet.
Microdontinae

Utseende

De voksne fluenes utseende kan være veldig forskjellig: noen er svært kraftige, andre lange og tynne. De kan være tett hårete eller temmelig snaue. Antennene er ofte spesielt utviklede, gjerne noe forlengede. I noen tilfeller kan det tredje leddet være togrenet.
Larven har et unikt utseende, og ligner lite på et insekt. Oversiden er hvelvet, glatt og hard, de to ånderørene (spirakler) på bakkroppen munner i en felles knøl som stikker opp bak. Ellers sitter munnåpningen på den flate undersiden, som er godt vernet mot maurene. Puppen ligner larven men er enda mer motstandsdyktig mot angrep.

Levevis

Maurblomsterfluene har larver som lever som utvikler seg i maurtuer. Larvene er beskyttet av sin harde, glatte hud og spiser av maurenes avkom. De voksne fluene besøker ikke blomster. Hannene forsvarer revirer der de venter på hunnene. Andre insekter som beveger seg inn i reviret blir jaget vekk. Selv om disse fluene ser klumpete ut med påfallende små vinger er de temmelig raske flygere. Hannen og hunnen parrer seg ganske lenge og kan fly et godt stykke mens de er sammenkoblet i parring. Hunnen legger egg i barksprekker eller lignende nær maurkolonier, og larvene lever av maurenes egg og larver. Puppen har en hvelvet overside og en flat underside, og et hardt skall som verner den mot maurene.
Ulikt de fleste andre blomsterfluer besøker de sjelden blomster, og noen arter tar trolig ikke næring til seg som voksne i det hele tatt.

Utbredelse

Gruppen er utbredt over store deler av Jorden, de aller fleste artene er tropiske.
Linyra

Utbredelse

Arten lever på Madagaskar og Komorene.
Harda (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 570 302 innbyggere i distriktet, mot 474 416 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 20,93 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,41 % i 2011 mot 18,34 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 921 i 2011 mot 925 i 2001.
Ringamålako

Ringamålako er en svensk, tradisjonell kurase.

Historie og utbredelse

Ringamålako stammer hovedsakelig fra én besetning i Blekinge i Sverige. Besetningen var fram til 1990-tallet avlet fram med egne gårdsokser, og hadde ikke mottatt genmateriale fra moderne kuraser. Ringamålako er dermed definert som allmogeku, som er en samlebetegnelse for tradisjonelle svenske kuraser. Andre allmogeraser i Sverige er bohuskulla og  väneko. Innen rasen ringamålako har man også innlemmet dyr fra andre besetninger  i Sverige. Disse danner undergrupper i ringamåla-rasen kalt Rögnarödsko og Granemålako. Per 1. januar 2008 var det registrert 123 ringamålakyr.

Kjennetegn

Dyrene fra ringamålako sin originalbesetning minner om SRB-kyr fra 1940-tallet. I tillegg har dyrene innslag fra forgjengeren till SRB, som het RSB (Rödbrokig svensk boskap). 
Ringamålako er liten av vekst (400-450 kg). Dyrene er rødbrune med innslag av hvitt. Det finnes også svarte dyr. Ringamålako er hornet. Dyrene er spenstige og lettbevegelige.
Knutna Nävar

Knutna Nävar var et svensk proggband som eksisterte på 1970-tallet. Flere av gruppens medlemmer hadde sin bakgrunn i FNL-sanggruppen Freedom Singers. Knutna Nävar var kjennetegnet av sterkt politiske tekster, blandet med fengende visesang. Politisk sto partiet KPML(r) nært, og sangene deres handlet om behovet for et kommunistisk parti, om ville streiker, om sosialdemokratenes svik og så videre.
Bandet ga ut to plater, Internationalen och Andra Revolutionära Arbetarsonger og De Svarta Listornas Folk, samt singlene Dom ljuger og Vi slåss för vår framtid, og deltok på flere samleplater. Disse utgivelsene er i dag til dels svært mye verdt.
Wallemsviken

Wallemsviken ligger ved Gravdalsbukten, i Laksevåg i Bergen. Her ligger et forsvarsanlegg som hadde sin bakgrunn i den militære opprustningen før unionsoppløsningen.
I 1898 ble det vedtatt at Bergen skulle være opplagshavn for Kongelig Norsk Marines fartøyer. På grunn av eksplosjonsfaren ved Marinens andre etablissementer i Bergen ble Wallemsviken anlagt som et støttepunkt med magasiner til miner, ammunisjon og sprengstoff. I 1899 ble det først bygget et kullskur med kai for torpedobåter. I 1901 ble gården Valheim på Wallemsneset innkjøpt for bygging av minemagasin og ca. 25 meter kai. Mellom 1902 og 1905 ble det satt opp to ammunisjonsmagasiner (20 × 10 meter), et sprengstoffmagasin (8x5 m), et hus for ladning og balansering av krigsladningskammere (6x4 m) og et magasin for tennflasker og sprenglegemer til torpedoer (4x3 m). Alle bygningene ble oppført i pusset, bergensk hulmur og takene tekket med skifer. Magasinene er delvis sprengt inn i fjellskrenten i bakkant slik at fjellet danner utstikkende «sprengskjold», mens det andre steder er murte sperrevegger mellom bygningene.