google/wiki40b huggingface dataset:
Oslo og Akershus Bandyregion

Historie

Kristiania Ishockeykrets ble stiftet 15. mai 1922 og skiftet navn til Oslo Bandykrets 20. november 1929.
Akershus Bandykrets ble stiftet 29. november 1929 av klubbene Grane, Hasle, Njård og Stabæk. Snarøen ble med åtte dager etter stiftelsen. Fra 1975 til 1992 het kretsen Asker og Bærum Bandykrets.
Flystasjon Aalborg

Flystasjon Aalborg (dansk: Flyvestation Aalborg) er en dansk flystasjon ved Vadum ca. 10 km nordvest for Aalborg. Flystasjonen, som deler bane med Aalborg lufthavn, er hjemsted for transportfly av typene C-130 Hercules og CL-604 Challenger, Jægerkorpset samt et hovedverksted.
Til daglig samarbeides det med Aalborg lufthavn om flyveledelsen, katastrofeberedskapen og vedlikeholdelsen av de flyveoperative installasjonene, således at både den militære og den sivile lufttrafikken tilgodeses.

Historie

Den første flyplass ved Aalborg ble opprettet den 29. mai 1938 av Aalborg og Nørresundby kommuner, med det formål å etablere en fast flyforbindelse til København. Plassen hadde da en utstrekning på 2 km².
Under annen verdenskrig okkuperte tyskerne lufthavnen den 9. april 1940, ved det man betrakter som den første luftbårne operasjon gjennomført under krig. Allerede den 10. april opererte mere enn 50 tyske transportfly fra lufthavnen. Tyskerne gikk straks i gang med en utbygning, og anla under krigen en av Nord-Europas største flystasjoner.
Etter kapitulasjonen den 5. mai 1945 overtok Royal Air Force (RAF) kommandoen og destruerte de 270 tyske flyene som var plassert på stasjonen. Området ble dessuten anvendt som flyktningleir for tyskere og polakker. Den 1. januar 1946 overgav RAF stasjonen til Indenrigsministeriet og i 1947 ble den igjen tatt i bruk som sivil lufthavn.

Åpningen av Flystasjon Aalborg

Med Danmarks medlemskap i NATO i 1949 ble det behov for stasjonen til det flyvåpen som skulle oppbygges i 1950, og den 8. januar 1951 oprettet Flyvevåbnet Flystasjon Aalborg.
Mount Haystack

Mount Haystack (Høystakk-fjellet) ligger i fjellkjeden Great Range i Adirondack-fjella i delstaten New York i USA. Med sine 1512 meter er dette statens tredje høyeste fjell. Navnet kommer av formen på toppen.
Fjellet regnes som lite tilgjengelig, både fordi det er nokså bratt og fordi starten på oppstigninga ligger langt fra kjøreveg. I forhold til andre høye fjell i Adirondacks er Mount Haystack derfor lite besøkt av turgåere. Mot toppen er det et rundt kilometer-langt bratt strekk som går under betegnelsen «Devil's Half Mile».
Første kjente bestigning var i 1849 ved Orson Schofield Phelps og følge.
Energimontør

Energimontør er en håndverker som jobber med alt fra kraftstasjonen hvor elektrisiteten produseres og fram til forbruker. Dette overføres gjerne i ett tredelt nett, ett nett for de øverste spenningene og overføringslinjene mellom landsdelene, det såkalte sentralnettet (langdistanse), hvor spenningene stort sett varierer mellom 132kV og 420kV. Det andre nettet overfører mellom regioner og kalles således regionalnettet og spenningen her ligger mellom 33kV og 162kV. Det nederste nettet kalles fordelingsnett og går ut ifra regionalnettsstasjoner i en fordeling på høyspentnettet med en spenning mellom 22kV og 3kV. Deretter transformeres spenningen ned til 230V/400V og ut i ett lavspentnett og ut til forbruker. En energimontør er kvalifisert til å jobbe på hele dette nettet, det trenges en Leder for sikkerhet (LFS) ved alle arbeider i høyspenningsområder og anlegg samt enn Leder for kobling (LFK) ved koblinger i nettet).
Utdanningen til en energimontør er 2 års skolegang, VG1 Elektrofag og VG2 Elenergi. Deretter er det 2,5 års læretid i bedrift med avsluttende fagprøve.
En energimontørs jobb er å drive vedlikehold og nybygging av dette nettet, hvor de fleste jobber direkte mot fordelingsnettet. Her driver man med skjøtinger, endeavslutninger, strekking av luftledningsanlegg og kabelarbeider. En energimontør bør ha god fysikk og ikke ha høydeskrekk da man ofte klatrer i stolper i nettet. Siden arbeider med høyspentsystemer innebærer stor risiko, er det meget streng disiplin på sikkerhetsrutiner i faget.
Elverksmontør gruppe A, linjemontør gruppe B og høyspenningsmontør gruppe H er fra 1996 sammenflettet til energimontørfaget.
Jena Malone

Karriere

Malones karriere går tilbake til 1996. Hun gjorde seg først bemerket som den unge versjonen av Jodie Foster i Robert Zemeckis' sciencefictionfilm Contact (1997). Hun spilte også viktige roller i Chris Columbus' Stepmom (1998) med Julia Roberts og Sam Raimis For Love of the Game (1999) med Kevin Costner før hun spilte en birolle i kultfilmen Donnie Darko (2001) med Jake Gyllenhaal.
Etter det fortsatte hun å spille i kjente filmer som Life as a House (2001) med Kevin Kline, Kristin Scott Thomas og Hayden Christensen, The Dangerous Lives of Altar Boys (2002) med Emile Hirsch, The United States of Leland med Don Cheadle, Ryan Gosling og Kevin Spacey, Cold Mountain (2003) med Jude Law og Nicole Kidman, The Ballad of Jack and Rose (2005) med Daniel Day-Lewis og Stolthet og fordom (2005) med Keira Knightley.
I 2007 gjenforente hun seg med Emile Hirsch i Sean Penns Into the Wild, filmen om eventyreren Chris McCandless, som rømte hjemmefra for å leve ute i villmarka og bli "fri" fra samfunnet. Hun spilte også en viktig rolle i The Messenger (2009) med Ben Foster og Woody Harrelson.
I 2011 var hun å se i actionfilmen Sucker Punch med Emily Browning, Abbie Cornish og Vanessa Hudgens. I 2013 spilte hun Johanna Mason i The Hunger Games: Catching Fire, oppfølgeren til The Hunger Games (2012).
Frances Fisher

Tidlig liv og utdannelse

Frances Fisher ble født i Milford on Sea i Hampshire i England, og er datter av det amerikanske foreldreparet Olga Rosine (født Moen), en husmor, og William Irving «Bill» Fisher Sr., en overbetjent på et oljeraffineri. Før hun nådde en alder av 15, hadde hun flyttet ni ganger og reiste på grunn av farens jobb. Hun var innom land som Italia, Tyrkia, England, Colombia, Frankrike, Canada og Brasil. Da hun var 15 døde moren hennes, og hun tok på seg ansvaret for å bidra til å oppdra sin yngre bror. Til slutt fullførte hun videregående skole på Lutcherstark High School i Orange, Texas, hvor hun hadde vært med i teaterproduksjoner, og senere jobbet som sekretær.
Chengdu Shuangliu internasjonale lufthavn

Chengdu Shuangliu internasjonale lufthavn (IATA: CTU, ICAO: ZUUU) (kinesisk: 成都双流国际机场, pinyin: Chéngdū Shuāngliú Guójì Jīchǎng) er hovedflyplassen for millionbyen Chengdu i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina: Den ligger 16 km sørvest for byens sentrum, i bydistriktet Shuangliu. Den er en av Kinas travleste lufthavner.
Den ble opprinnelig anlagt som Shuangguisi lufthavn i 1938, som militær lufthavn.
Østerrikske euromynter

Østerrikske euromynter er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Østerrike på revers.

Euro

Euro (€) er felles valuta for de fleste medlemslandene av EU, inklusive Østerrike. Euromyntene har to forskjellige sider. En side er felles og viser myntens valør og en side som er forskjellig fra land til land.
Bokklubbens levende klassikere

Bokklubbens levende klassikere er en bokserie på 33 bind, utgitt av Den Norske bokklubben fra 1982 til 1990, redigert av Brikt Jensen. Serien inneholdt bøker fra den europeiske litteraturens kanon, fra islendingesagaene av, med vekt på det sene 1800-tallets realisme, og med en viss overvekt av nordiske bøker.
Sanger brukt av Siste Dagers Hellige

Sanger brukt av Siste Dagers Hellige er religiøse hymner Siste Dagers Hellige bruker i sin tilbedelse. Helt siden Joseph Smiths tid har sanger og sangbøker blitt publisert spesielt for dette trossamfunnet.
I den tidligste tiden skal det ha blitt gitt en åpenbarning om at Joseph Smiths kone Emma Smith skulle sørge for at en samling hymner ble laget. På 1830-tallet ble det offentliggjort flere sanger, blant annet i samfunnets tidsskrifter. En viktig skribent var William James Phelps. En mindre samling, LDS Hymnal, ble publisert i 1835/1836.
The Latter-day Saints’ Psalmody kom ut i 1889 og var en større samling. Nå ble det i større grad laget egen musikk. Det ble satt nye melodier til eldre tekster.
Siden har en rekke sangbøker blitt utgitt. Den offisielle sangboken som brukes av Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige i dag, er Hymns of The Church of Jesus Christ of Latter-day Saints fra 1985. Den inneholder 341 sanger.
Kirken har også en sangbok med sanger spesielt med tanke på bruk for barn og unge, Primary Children's Songbook.
Rørik av Lejre

Rørik av Lejre, Rørik el. Rørek Ringslengeren (norrønt: Hræreki slöngvanbauga) var en legendarisk konge av Gammel Lejre en gang på slutten av 600-tallet. Lejre er i dag er en kommune i Danmark, men i folkevandringstiden og senere skal Lejre skal ha vært et ledende kongssete for konger i skjoldungeætten på Sjælland i henhold til Snorre Sturlason. En annen som skal ha vært konge av Lejre var Rolf Krake.
Rørik var gift med Aud Djupauga, datter av den svenske kongen Ivar Vidfamne (konge av Svitjod fra år 655 til år 695). Han var bror til Helge den hvasse som også var konge på Sjælland sammen Rørik. Ivar Vidfamne satte ut et rykte om at Aud var utro mot Rørik og hadde et forhold til Helge, noe som førte til at Rørik drepte sin bror under en rytterturnering. Aud eller faren Ivar skal senere ha fått Rørik drept, og Ivar overtok kongemakten i Daneveldet. Aud dro hjem til sin far, men flyktet med sin sønn Harald Hildetann til Gardarike og hun ble gift med kong Radbart av Gardarike. Rørik og Auds sønn Harald Hildetann ble konge av Svitjod og deler av Danmark og Norge etter at hans morfar Ivar Vidfamne var død. Aud og Radbart hadde sønnen Randver.
Nedre Subansiri-demningen

Nedre Subansiri-demningen er den nederste av tre prosjekterte demninger med vannkraftverk i elva Subansiri, nærmere bestemt i distriktet Nedre Subansiri i Arunachal Pradesh på grensen til Assam, hvor nedbørfeltet vil ligge overveiende i Arunachal Pradesh. Venstre bredd av demningen og venstre krafthus vil ligge i distriktet Dhemaji i Assam, plassert i det nordøstlige India. Demningen blir plassert ved landsbyen Gogamukh, ca. 70 km fra North Lakhimpur i Assam, og 470 km fra Assams største by Guwahati.
Det skal installeres en total produksjonskapasitet på 2 000 MW. Anleggsarbeidene med dam og kraftverk har vært planlagt for å starte opp i femårsplan-perioden som begynte i 2002. Demningen skal bli 116 meter høy, og være en betong gravitasjonsdam.
Dødsfall i 2018

Oversikt over dødsfall i 2018.
Neal McDonough

Karriere

McDonough har vært i bransjen i mange år, men det var ikke før han fikk en rolle i Krigens brorskap i 2001 at han ble et kjent navn. Året etter spilte han en stor rolle i Minority Report med Tom Cruise. Han har også spilt biroller i en rekke filmer, som Timeline (2003), The Guardian (2006), Flags of Our Fathers (2006), 88 Minutes (2007), Traitor (2008) og Captain America: The First Avenger (2011). I 2012 har han vært å se i TV-serien Justified.
Hardsyssel

Etymologi

Hardsyssel hører muligvis sammen med folkenavnet harudes, som er lokaliseret i den vestlige delen av Jylland i Ptolemaios' Geographia (2. årh. e.Kr.). Det er også blitt foreslått at navnet er beslektet med det norske Hordaland. Det betyr ikke nødvendigvis at det har vært en folkevandring fra det ene stedet til det andre, men kun at man har brukt det samme navnet for to lokaliteter/stammer. Man avleder disse navnene fra det germanske ordet *harud- som betyr «skog».
Omophron

Utbredelse

Omophron er en stor slekt og har i overkant av 60 arter. De er utbredt på varme steder på den nordlige halvkule. To av artene finnes lengre sør i Europa, men ingen finnes i Norge.

Utseende

Omophron er ovale, høyt hvelvede , nesten sirkelrunde små uvanlig utseende løpebiller. De er middelsstore, gjerne 5 – 7 mm lange. Oversiden er glatt og sterkt punktert, mønstret i gult/rødt og svart. Den runde, høyt hvelvede formen er ganske karakteristisk og skiller dem fra de aller fleste andre løpebiller. De er ikke helt ulik marihøner i fasong, men beina er lange og dekkvingene har mange tydelige langsgående striper av punktrekker. Marihøner har glatte dekkvinger, korte antenner og korte bein.
Hodet er stort og bredt med nokså små fasettøyne, antennene er lange og slanke. Overkjevene (mandiblene) stikker fram foran hodet men er ikke spesielt store. Brystskjoldet er mye bredere enn langt, sterkt hvelvet. Dekkvingene er ovale uten oppstående børster, med markerte punktrader. Beina er lange og tynne.

Levevis

Omophron lever på sandete områder ved vann, der de graver i sanden.
Kravatt

Historikk

Det første dokumenterte tilfellet av menn som bruker halstørklær, er å finne på Trajansøylen i Roma (se første figur på plansjen til høyre). Under renessansen begynte rike menn å bruke silketørklær i halsen. Kravatter oppstod i den franske militærmoten i trettiårskrigen. I 1636 ble den franske byen Corbie angrepet av Piccolominis, en hær av kroatiske leiesoldater, mot Ludvig XIII. Kjennetegnet deres var hvordan de bandt skjortesnippene sammen, og franskmennene kalte dem for croate, et ord som snart utviklet seg til cravate.
Kravatter forekom i ulike typer. De ble en tid på 1700-tallet delvis erstattet av kalvekryss, skrusete skjortebryst båret sammen med glatte halsbind, men ble siden utbredt som sivilt plagg fram til inn på 1900-tallet, særlig til finere antrekk.

Etymologi

Betegnelsen kravatt er lånt fra tysk krawate og fransk cravate, forvanskninger av ordet «kroat».
Det franske cravate kan i dag bety både «slips», «herrehalstørkle», «halsbånd til ordensdekorasjon» og annet. På svensk brukes kravatt både om stor sløyfe, knyttet herrehalsbind og bredt slips. «Sløyfe« kan på svensk også kalles fluga.
Cochenillelus

Biologi

Hunnen er vingeløs, omtrent 5 millimeter lang som voksen. De er flattrykte, med en oval kroppsfasong og kryper rundt på kaktuser. Fargen er rødlig, men den er skjult av et hvitt vokslag. Hannen har vinger og to lange haletråder (cerci).
Cochenillelus er plantelus og lever på kaktus i slekten Opuntia, hvor den suger ut plantesaft.

Karmin

Slekten Dactylopius har mange svært nærstående arter som er vanskelige å skille fra hverandre. Mange av artene kan brukes til å fremstille fargestoffet karmin. Karmin er egentlig et giftstoff som lusen produserer som beskyttelse ovenfor predatorer (rovdyr). 
Det er de voksne hunnene som brukes i produksjon av karmin. Etter at de er drept, tørkes de og er klar for salg. For å fremstille fargen knuses lusene til et pulver. For å fremstille fargen må pulveret kokes og tilsettes ulike ingredienser. 
Det er to måter å drive oppdrett av disse lusene. Den tradisjonelle går ut på å høste lusene etterhvert som de blir kjønnsmodne. Den kontrollerte formen forgår i drivhus der kaktusene er plantet tett. Farmen er beskyttet mot vær og vind. Hver kaktus er utstyrt med et lite rede. Utviklingstiden er 3 måneder og temperaturen holdes på konstant 27° celsius.
På slutten av 1900-tallet lyktes det å fremstille et syntetisk fargestoff som hadde svært mange av de samme egenskapene som karmin, og bruken av «ekte karmin» gikk sterkt tilbake. I nyere tid har bruken igjen økt. 
Karmin er en rød farge og brukes til farging av mat, kosmetikk, tekstiler og i maling. 
Brukt i mat er fargestoffet godkjent i EU med E-nummer E-120. 
I kosmetikk er ekte karmin brukt blant annet i leppestifter.
Arne Braathen

Biografi

Braathen er adjunkt med utdanning fra Norges idrettshøgskole, og tok til med lærergjerningen etter endt utdannelse. Han har siden 1990 arbeidet som lærer ved Bjerke videregående skole i Oslo, og har siden blitt avdelingsleder der. Hans yngre bror Jan Gunnar Braathen, er rektor ved Høybråten skole, og var også en habil langrennsløper, og vant Akers Avis/Groruddalens «Årets idrettspris» i 1975. I 2003 vant Arne Braathen selv avisens pris som «Årets idrettsleder».

Trenerkarriere

Braathen har i en årrekke vært trener for langrennsgruppa til Høybråten og Stovner IL (HSIL). I 2003 vant laget NM på 3 x 5 km for kvinner, med datteren Merethe Braathen Sinnes, niesen Solfrid Braathen og skiesset Kristin Størmer Steira på den siste etappen. I 2004 og 2005 tok det samme laget sølv, mens de i 2006 ble nummer 4 etter å ha skiftet ut Steira med Ellen Sandbakken. I 2007 gikk laget med Sandbakken, Braathen Sinnes og Braathen inn til HSILs andre NM-tittel under Arne Braathens ledelse.
Hans Pfannmüller

Liv og virke

Pfannmüller tok abitur ved Humboltgymnasium i Düsseldorf. Deretter studerte han maleri, grafikk, kunsthistorie og drama i Düsseldorf og kunstakademiet i München, blant annet under Olaf Gulbrandsson. Han var mesterklasseelev under Franz Kiederich i Düsseldorf.
Etter krigsfangenskap reiste Pfannmüller til Weimar, og ble der dosent i tegning. Han var også medarbeider ved nasjonalteatret og tegnet skuespillere og regissører i arbeid. I 1950 flyttet Pfannmüller tilbake til Vest-Tyskland, og arbeidet som fri kunstner i Düsseldorf. Han tok oppdrag for reklamebransjen og for aviser, blant annet for Düsseldorfer Nachrichten. Pfannmüller skrev flere bøker, og holdt foredrag i Tyskland, Østerrike og Sveits. Mellom 1975 og 1981 arbeidet han i Bruchsal, Baden-Württemberg. Avisen Badische Neueste Nachrichten i Karlsruhe, brakte over flere år i en biografiserie, med illustrasjoner av Pfannmüller.
Pfannmüller gjennomførte utenlandsreiser til Egypt, India og Japan. Han slo seg i 1982 ned i Weil-Ötlingen i nærheten av Basel.
Skottlands nasjonalmuseum

Arkitektur

Bygnings arkitektur var kontroversiell fra begynnelsen og prins Charles gikk av som museets beskytter i protest mot mangelen av rådgivning over dets formgivning og etter å ha uttalte at den opprinnelige planen var «et vanskapt karbunkel». Opprinnelig tenkt som en forlengelse av det tilstøtende viktorianske museum utviklet det seg etterhvert til å bli et eget museum i egen rett, skjønt består av de to museer forbundet sammen.
Museet består av geometriske, corbusianske former, men hadde også tallrike referanser til Skottland som skotske oldtidsbygninger som rundhus og festninger, såkalt defensiv arkitektur. Bygningen er belagt i gyllen sandstein fra Moray som en av dens arkitekter har karakterisert som «den eldste utstillingen i bygningen», noe som er en referanse til skotsk geologi. Bygningen var en kandidat til Stirling-prisen for 1999.
Taleregistrator

Taleregistrator, på engelsk mer presis kalt cockpit voice recorder, er et instrument for opptak av lyd og tale i et luftfartøys cockpit.
Taleregistratoren tar opp all lyd i cockpit, det vil si kommunikasjon mellom besetningen og mellom besetning og flykontollen. I likhet med ferdsskriveren er dette instrumenter som kan lette arbeidet for havariinspektørene som etterforsker ulykker og hendelser.
En standard taleregistrator tar opp fire kanaler over en periode på to timer. Opprinnelig var kravet 30 minutter, men dette har vist seg å være utilstrekkelig. I mange tilfeller har det vist seg at de bakenforliggende årsaker til et havari kan ha oppstått mer enn 30 minutter forut for havariet.
De første utgaver av taleregistrator var en enkel båndopptaker, først med en metalltråd, senere magnetbånd.
Begge instrumenter monteres i flyets haleror, et område som erfaringsmessig blir minst utsatt ved flyulykker. Begge instrumentene, som populært kalles «de sorte boksene», tross den sterke oransje farge, skal tåle påkjenningene som kan oppstå ved en flyulykke, typisk 3 600 g og temperaturer på over 1 000 °C med varighet på en halv til én time. Boksene skal også tåle å ligge under vann en viss tid, typisk én måned.
Douwe Amels

Idrettskarriere

Amels deltok ved junior-VM i friidrett 2010 i Moncton i Canada. Her hoppet han 2,14 i kvalifiseringen, samme høyde som de som gikk til finalen, men siden han greide dette på tredje forsøk ble han ikke med til finalerunden. 
I 2011 vant han sine første nasjonale mesterskap som senior. Han vant både innendørs og utendørs dette året. Han ble dermed også kvalifisert til U23-EM i friidrett 2011 i Ostrava, men der greide han bare 2,08 i kvalifiseringen, og nådde ikke finalen.
Han forbedret sin personlige rekord innendørs til 2,22 i Leverkusen i februar 2012, ved det åpne vesttyske mesterskapet i friidrett. Han forsvarte de nasjonale titlene sine både innendørs og utendørs denne sesongen. 
Ved det nederlandske mesterskapet innendørs i 2013 kom han på 2.-plass, bak Jan Peter Larsen. Larsen hoppet 2,21 og Amels 2,14. Amels deltok ved U23-EM i friidrett 2013 i Tammerfors i juli, der han vant mesterskapet med ny personlig rekord på 2,28 meter. Han greide både 2,26 og 2,28 på første forsøk, og gjorde også tre forsøk på 2,30, uten å lykkes. En knapp uke etter U23-EM deltok han ved det nederlandke mesterskapet utendørs, der han igjen vant høydehopp, denne gangen med 2,21 meter. Ved VM i friidrett 2013 i Moskva greide han bare 2,17 i kvalifiseringen, og ble ikke kvalifisert til finalen. 
Amels vant sin fjerde nederlandske innendørstittel på rad i 2014, da han vant innendørsmesterskapet i Apeldoorn i februar. I juli forsvarte han også utendørstittelen sin, da han vant det nederlandske mesterskapet med en høyde på 2,18 meter. 
I februar 2015 vant han det nederlandske mesterskapet innendørs. Nederland deltok i First League ved Lag-EM i friidrett 2015, der Amels kom på 7.-plass i høyde.
De tolv metallfigurer

De tolv metallfigurer (kinesisk: 十二金人, pinyin: Shi'er jinren), i blant bare metallfigurene (金人, jinren) var tolv gigantiske metallstatuer av Qin-dynastiets første keiser støpt  etter at han hadde knust de rivaliserende kinesiske statene i 221 f.Kr. Statuene ble til ved at de beseirede statenes våpen ble smeltet ned. Statuene ble oppstilt i det keiserlige palass Efang, (阿房宮; ē-fáng gōng) i Xianyang, straks utenfor dagens Xi'an i Shaanxiprovinsen i Kina. Sima Qian skriver i Shiji at statuene veide 1 000 dan her.
Ved slutten av Han-dynastiet, i år 190, lot Dong Zhuo smelte ned ni av statuene for å omgjøre dem til mynt.
Bihor (fylke)

Administrativ inndeling

Fylket har fire municipiu, seks byer og 90 comună.
Mac Carthaighs bok

Mac Carthaighs bok er en samling irske annaler fra perioden 1114–1437. Den tilhørte Fínghin (Fineen eller Florence) Mac Carthaigh Mór (ca. 1562–1640), en irsk adelsmann som i flere år satt fengslet i London. Han var velynder av læresteder og var selv en lærd. Mens han var i London i 1633 ansatte han Diarmaid Ó Súilleabháin (Dermot O’Sullivan) til å kopiere eller sette samme disse annalene for seg.
Det opprinnelige manuskriptet er for øyeblikket oppbevart i Irlands nasjonalbibliotek. Annalene ble redigert og oversatt av Séamus Ó hInnse og utgitt i 1947 av Dublin Institute for Advanced Studies under tittelen ‘Miscellaneous Irish Annals’ (= Blandede irske annaler).
Mac Carthaighs bok er viktig som en av de få irske opptegnelser av hendelser som skjedde i sørlige Irland i den perioden som den dekker og har overlevert mange interessant informasjoner om effekten som den normanniske invasjonen hadde på området Munster. Foruten å støtte seg på andre irske annaler trakk Mac Carthaighs bok også på utenlandske kilder, især Giraldus Cambrensis' Expugnatio Hibernica.
Stolpesko

Stolpesko er en roman skrevet av Bjørn Ingvaldsen i 1998. Sammen med Landskap med gul Lada (1995) og Å sitere fra virkeligheten (1996) er dette en av de 3 første bøkene han har skrevet.

Handling

Hele fortellingen er basert på en dobbelhandling: Vennskapet mellom Bjørnar(hovedpersonen) og bestevennen hans Simon, og moren til Bjørnar.
Gitaru vannkraftverk

Gitaru vannkraftverk med Gitaru-demningen er et vannkraftverk i elva Tana i Kenya. Kraftverket har installert 225 MW brutto produksjonseffekt, fordelt på 3 turbiner. Anlegget stod ferdig i 1999. Dette er landets kraftigste vannkraftverk. Operatør er det statlige energiselskapet KenGen.
Setodocus

Utseende

Theocridini er små til middelsstore, brunlige trebukker.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten lever i Vest-Afrika (Burkina Faso, Togo og Elfenbeinskysten).