google/wiki40b huggingface dataset:
Myrkveldfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 35 – 41 mm), grått nattfly, noe kraftigere bygd enn de fleste andre Acronicta-artene. Antennene er trådformede, brystet er kledt med grå hår, med to små, svarte flekker. Forvingen er nokså lys grå med spredte, svarte tegninger. Disse omfatter en kraftig, Y-formet strek ved roten, en liten, mørk ring litt innenfor midten og en serie kraftige, halvmåneformede merker som til sammen danner en tannete tverrlinje, nær ytterkanten. Disse merkene er hvite på innersiden (den konvekse siden). Bakerst ved roten av vingen er det et hvitt felt. Bakvingen er nokså jevnt bestøvet grå, slik skiller den seg fra de fleste andre kveldfly som har hvite bakvinger. Larven er mørkbrun med lange, grå hår.

Levevis

Myrkveldflyet lever på myr, og finnes opp til bjørkebeltet i fjellet. Larvens næringsplanter er blant andre bukkeblad (Menyanthes trifoliata), pors (Myrica gale), vier-arter (Salix spp.), bjørk (Betula spp.) og ulike slags bærlyng (Vaccinium spp.). De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli.

Utbredelse

Myrkveldflyet finnes i Mellom- og Nord-Europa, videre østover til Amur. I Norge er den forholdsvis vanlig på Sørlandet og Østlandet. Fra Vestlandet foreligger det bare ett funn, fra Bjerkreim i Rogaland. Den finnes også noen steder i Nord-Trøndelag, og det er noen ubekreftede funn fra Finnmark.
Nemapogon picarellus

Utseende

En liten (vingespenn 11-18 millimeter), svart og hvit møll. Antennene er trådformede og knapt to tredjedeler så lange som forvingene. Hodet er kledt med snøhvite, hårlignende skjell, forkroppen er hvit med små, svarte flekker på skuldrene. Forvingen er hvit med omfattende, svarte tegninger. Den kan ligne på den beslektede arten Nemapogon nigralbellus, men de svarte tegningene er større enn hos denne. Bakvingene er mørkt gråbrune. Larven er hvitaktig med brunt hode og gulbrun nakkeplate.

Levevis

Den flyr i løvskog der larvene utvikler seg i kjuker, mest i knivkjuke (Piptoporus betulinus) men også i orekjuke (Inonotus radiatus). De voksne sommerfuglene er ute i juni-juli.

Utbredelse

Arten er utbredt i hele Europa og i Sibir. I Norge er den funnet spredt over store deler av landet, men synes å mangle på Vestlandet.
Odilo av Cluny

Odilo (født 961 eller 962 på slottet Mercœur ved Saint-Cirgues i Haute-Loire i Frankrike; død 1. januar 1049 i Souvigny) var cluniasensermunk og den femte abbed av Cluny fra 994 til 1049. Odilo ble helligkpret; hans minnedag var 2. januar, , i Cluny feires han nå 19. januar og i Sveits 6. februar. Andre steder er minnedagen 11. mai.

Bakgrunn

Odilo stammet fra adelen, adelsfamilien Mercour i Auvergne.
Som kannik ved katedralen i Saint-Julien ved Le Puy førte han først det den gang vanlige livet for en rik kirkefyrste, som ikke forsaket noe. Allerede her lærte han å kjenne den hellige Majolus, abbed i klosteret Cluny i Burgund, og kanskje var det dette møtet som gjorde at han erkjente at han befant seg på feil vei. Men det var ikke lett for ham å bestemme seg for å tre inn hos de svarte benediktinerne (Ordo Sancti Benedicti - OSB) i Cluny. Det var først da han vendte seg til abbeden av St. Bénigne i Dijon for å få råd, at noen klarte å få ham til å ta en avgjørelse.

Abbed

I 991 trådte han inn i klosteret i Cluny, og der ble han allerede i mai 993 koadjutor for abbed Maiolus, og etterfulgte denne som abbed den 11. mai 994.
Odilo kjente nesten alle de viktigste herskere på denne tid: Det sachsiske keiserhus (keiserinne Adelheid, keiser Otto III), keiserne Henrik II, de saliske herskere Konrad II og Henrik, kongene av Frankrike, Ungarn, Navarra og León. Som abbed førte han den kluniasensiske reform til sitt høydepunkt. Det året han døde tilhørte allerede 68 kloster grupperingen rundt Cluny (var filialisert). 
Odilos politiske anliggender var fremfor alt Gudsfreden, det vil si bestemte hellige tider – for eksempel kirkelige høytider – da kamp og strid ikke måtte forekomme, og kirkens frihet (libertas ecclesiae), og avskaffelsen av egenkirkesystemet. Cluny og dets filialklostre skulle kun understilles Paven. Cluny ble eksempt i 998, noe som var nytt og banebrytende den gang; 38 klostre var da allerede filialisert. 
Allesjelersdagen går tilbake til abbed Odilo - fra 1028/30 var den foreskrevet for Cluny.
I 1033 ble Odilo etter at erkebiskop Burchard døde (22. juni) valgt til erkebiskop av Lyon. men han avviste valget og embedet; han cvar fremfor alt en bønnens og askesens mann. 
Dannelse og utdannelse av munkene i clyny-klostrene lå ham sterkt på hjertet.

Helligkåring, levninger

Odilo ble helligkåret i 1345. Hans relikvier ble skrinlagt i 1345, men sammen med Majolus' jordiske rester ble de brent i Souvigny under den franske revolusjon i 1793 «på Fedrelandets alter».
Hiawatha Line

Hiawatha Line er en bybanestrekning i Minneapolis i Minnesota i USA. Strekningen går fra sentrum av Minneapolis til den sørlige forstaden Bloomington. Den forbinder Minneapolis-Saint Paul International Airport, Mall of America i Bloomington med sentrum av Minneapolis samt Metrodome og Target Field.
Hiawatha Line er drevet av Metro Transit som også driver busstilbudet i Minnepolis-St.Paul området. Strekningen står for rundt 12% av Metro Transits totale passasjertall. Mindre enn to år etter åpningen hadde strekningen allerede nådd passasjermålet for 2030 på 24 800 passasjerer daglig.
Acanthonessa

Utseende

En middelsstor, slank, brunrød trebukk. Antennene er tynne og mye lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt, dekkvingene er avsmalnende bakover og ender i en pigg. Beina har litt klubbeformede lår.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er kjent fra det østlige Brasil.
Maren (innsjø)

Bakgrunn

Å gjøre vannveien gjennom Södertälje farbar har vært en høyprioritert oppgave siden vikingetiden. Så langt tilbake i tiden hadde imidlertid ikke landhevingen gjort neset helt umulig å passere for sjøgående fartøyer – man kunne fortsatt slepe båter over de grunneste partiene.
På 1400-tallet sto Engelbrekt bak arbeider med å rense opp i, og grave i kanalen. Arbeidet ble imidlertid ikke fullført. Karl XI gjenopptok arbeidet, og fikk bygget kanalen mellom Maren og Igelstaviken. Denne kanalen ble imidlertid dårlig vedlikeholdt, og med tiden forfalte den. Rester av den er fortsatt synlige enkelte steder, slik som delen som ligger mellom Scanias hovedkontor og Pershagen, hvor det fortsatt stort sett er åpen vannvei.
Det var til slutt under Erik Nordewall ledelse at kanalen mellom 1806 og 1809 at kanalen fikk en åpning, og ble farbar hele veien fra Mälaren til Østersjøen. Kanalen fikk imidlertid et litt annet leie, som medførte at Maren fikk mindre sentral betydning som vannvei.

Maren i dag

Debatten om hvorvidt det skal bygges ny bro over innsjøen eller ikke har vært ført i flere år. Siden den gamle broen ble revet på grunn av sin høye alder, har trafikken vært tvunget til å kjøre gjennom bykjernen av Stockholm, eller over Mälar- eller Saltsjöbron, noe som har medført store omveier for biltrafikken.
Kritikkere av bygging av ny bro mener til dels at kostnadene vil bli urimelig høy i forhold til gevinstene i for eksempel tid. Man mener også at Södertälje er en av de få stedene man kan legge til med båt på så sentrale steder som det Maren og Marenplan er. Som et kompromiss ble det besluttet å anlegge en gang- og sykkelbro, som skulle fjernes sommerhalvåret, slik at man på den måten kunne beholde mulighetene for å bruke båt til og fra det sentrale Södertälje. Etter flere runder besluttet man at broen likevel skulle være der året rundt.
Det forelå planer fra kommunens side om å fylle igjen Maren for å gjøre plass til et kjøpesenter. Man anså at det var stort behov for flere butikklokaler i sentrum av Södertälje, og det er begrenset med nye utbyggingsmuligheter. Å kjøpe inn bygninger for å konvertere dem til butikklokaler var ansett som vanskelig, og flere butikker ville bety flere arbeidsplasser. Planene om å bygge et kjøpesenter der hvor Maren ligger, støtte på stor motstand lokalt, og Södertäljes politikere har nå skrinlagt forslaget.
Södertäljes gjestehavn ligger inntil Tullbacken i yttre Maren. Det er en svært populær gjestehavn, blant annet på grunn av det strategiske leiet. I nærheten av gjestehavnen finner man sentralstasjonen Södertälje C, og slusen som forbinder Østersjøen og Mälaren.
Dresdner Kreuzkirche

Dresdner Kreuzkirche (norsk: Dresden korskirke) ligger til Altmarkt i Dresden og er den største kirken i den tyske delstaten Sachsen. Kirken er kjent siden tidlig på 1100-tallet og ble offisielt innviet 10. juni 1388. Siden 1491 har kirken vært utsatt for brann fem ganger. Kreuzkirche har hatt sin nåværende form siden gjenåpningen i 1955 og er hjemmekirke for Dresdner Kreuzchor.
Trippelalliansen (1882)

Trippelalliansen av 1882 var en avtale mellom Tyskland, Østerrike-Ungarn og Italia som ble inngått 20. mai 1882. Alliansen gikk ut på å støtte hverandre militært i tilfelle et av landene ble angrepet av to eller flere større styrker. Tyskland og Italia inngikk i tillegg en avtale om å støtte hverandre i tilfelle de ble angrepet av Frankrike. Italia påpekte imidlertid at avtalen ikke ville gjelde for deres del hvis Storbritannia skulle angripe et av landene i alliansen. Da avtalen ble fornyet i juni 1902 sa Italia det samme om Frankrike, noe som i praksis betydde at deres del i alliansen ikke lenger hadde noen betydning.
Trombidiformes

Utseende

Bittesmå til små (0,1-10 mm) edderkoppdyr. De har åtte bein, kroppen er vanligvis ikke tydelig delt opp i forkropp og bakkropp. Øyne mangler. Ellers framviser middene et enormt spenn i utseende. Gassutvekslingssystemet består av ett par trakéer som åpner seg i dyrets forende nær munndelene.

Levevis

Gruppen viser et stort spenn i levemåter og omfatter nedbrytere, parasitter på planter og dyr, soppetere og rovdyr. En del arter er alvorlige skadedyr i jordbruket, men det er også arter som er meget viktige nyttedyr. Trombidiformes har en overvekt av arter som lever som rovdyr og parasitter på dyr. men også store grupper av planteetere, for eksempel spinnmidd (Tetranychidae) og gallmidd (Eriophyoidea). Arter i denne gruppen lever i ferskvann (vannmidder, Hydracarina) og ved havet (Halacaridae).

Reproduksjon

Middene legger egg, ganske mange er parthenogenetiske. Utviklingen skjer gjennom et larvestadium med seks bein til et nymfestadium som har åtte bein som de voksne.

Utbredelse

Medlemmer av denne gruppen finnes over alt der det forekommer liv på landjorda. Noen arter lever også i strandsonen i havet, men de finnes ikke i åpne vannmasser. Svært mange er parasitter i dyr eller planter.
Flyfoto

Flyfoto er bilder som er tatt fra fly/helikopter, eller ubemannede farkoster som: modellhelikopter, drone eller heliumballong fra en viss høyde. Dette gjør at man får et klart og skarpt bilde av hvordan landskapet ser ut. Mange orienteringskart blir laget på denne måten. Yrkesmessig flyfotografering skjer med spesielle kameraer storformatskameratype eller mellomformatskamera. Det opprinnelige hasselbladskameraet var et kamera som ble utviklet på forsvarets regning og ble brukt for spaning fra fly.
Verdens første flyfoto ble trolig tatt i 1858 av den kjente portrettfotografen Felix Nadar og var et foto av Paris tatt fra en varmluftsballong.
Kameraer med autofokus må stilles inn manuelt på uendelig avstand.

Minihelikopterflyfoto

Minihelikoptere som platformer for flyfoto er også benyttet for fotografering av eiendommer som legges ut for salg og hvor et slik bilde vil fremheve eiendommens spesialitet. Det finnes en rekke selskaper i Norge som utfører en slik tjeneste.
Sekundær kroppshule

Sekundær kroppshule eller coelom er en åpning inne i kroppen der innvollene ligger. De mest primitive dyrene, slike som nesledyr og flatormer har ikke noen sekundær kroppshule. Maneter har ingen indre organer, men hos flatormene ligger tarmen innleiret i kroppens vev.

Funksjon

Hos høyere dyr finnes forskjellige former for sekundære kroppshuler, der tarmene og andre organer ligger fritt. Dette tillater organene å bevege seg uavhengig av kroppen egne bevegelser og gir mulighet for peristaltiske bevegelser i tarmene og en pumpesystem (hjerte) for kroppsvæsker (sirkulasjonssystem).
En velutviklet sekundær kroppshule er derfor en forutsetting for at et dyr kan være stort og aktivt. Maneter kan vokse seg store ved at det indre laget består av gelé uten særlig stoffskifte, mens de aktive cellene bare utgjør et tynt lag ut mot vannmassene. Alle andre større dyr har for høyt stoffskifte til at kroppens celler kan ligge leiret inn i en massiv kropp uten noen form for indre åpninger.

Eucoelomater, pseudocoelomater og acoelomater

Et fullt utviklet kroppshulesystem finnes hos mange dyregrupper, og har utviklet seg minst to ganger uavhengig av hverandre hos deuterostomier (ryggstrengdyr og pigghuder) og protostomier (de fleste andre rekker). Hos disse dyrene utgjør kroppshulen åpninger i mesodermen, og både innsiden av kroppshulen og utsiden av de indre organene er kledd i mesothelium. Slike dyr kalles eucoelomater.
En del grupper med mindre dyr har en såkalt «falsk» kropshule, der tarm og gonader ligger badet rett i en væskefullt hule, uten å være pakket i mesothelium. En slik kroppshule gir mindre effektiv sirkulasjon, og disse dyrene er avhengige av å være lange og tynne, slik at avfallstoffer kan diffundere bort over overflaten. Slike dyr er derfor stort sett ganske små. Dyr med dette systemet kalles pseudocoelomater, og den vanligste dyregruppen med dette systemet er rundormer.
Dyr uten sekundær kroppshule kalles acoelomater. Foruten nesledyr og flatormer omfatter de acoelomate dyrene rekkene Nemertea, Gastrotricha, Entoprocta og Gnathostomulida.
Ibaliidae

Utseende

Middelsstore (10 – 20 mm), slanke vepser som lettest kjennes på bakkroppen som er kraftig sammentrykt fra sidene, nærmest knivskarp. De er blant de største medlemmene av gruppen Cynipoidea. Blankt svarte, rødlige eller gule og svarte. Hodet er nokså lite, antennene lange og trådformede og består av 13 ledd hos hunnen, 15 hos hannen. Forkroppen (thorax) er noe sammentrykt, smal, midtfeltet smalt trapesformet og tydelig avgrenset. For- og mellombeina er nokså korte og spinkle, bakbeina lange og kraftige. Bakbeinas første tarseledd er mer enn dobbelt så langt som de andre fire leddene til sammen. Vingene er temmelig lange og smale, med markert, mørkt vingemerke (pterostigma) og gjerne mørke flekker, tydelige årer, to lengdeårer nær vingespissen. Bakkroppen er avlang, sammentrykt, nærmest knivformet og blank, hunnen har et nokså langt, tynt eggleggingsrør.

Levevis

Ibaliidene er parasitoider, larvene snylter på larver av plantevepser (Symphyta), mest larvene til trevepser (Siricidae og Anaxyelidae) som lever inne i ved. De er endoparasitoider, det vil si at parasitt-larven lever inne i vertslarven. Larveutviklingen tar to til fem år.
Den norske arten Ibalia rufipes er parasitt på bartrevepser. Ved hjelp av luktesans oppsøker og finner hunnen eggleggningshullene til vertsdyret. Hun legger ett egg i hvert hull.
Squash under Stillehavslekene 2011

Squash under Stillehavslekene  2011. Squash var en av flere sporter som var med i de fjortende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 27. august til 10. september 2011. Det var sjuende gangen som squash var med på programmet under stillehavslekene. Det var sju turneringer, single, double og lagkonkurranser for både kvinner og menn og en mixeddoubleturnering. Ny-Caledonia ble beste nasjon, de vant alle sju gullmedaljene.
Verdensmesterskapet i seiling

VM i seiling, verdensmesterskapet i seiling, er organisert av Det internasjonale seilforbundet siden 2003. Før dette ble verdensmesterskap i ulike klasser arrangert blant annet i Kiel og Melbourne.
VM i Cádiz i Spania 2003 var det største mesterskapet noensinne med alle OL-klassene samlet. Det var tredje gangen et liknende VM arrangert. Kiel var først, siden Melbourne og deretter Cádiz. Seilingene var samlet omkring Cádiz og Puerto Sherry i den nordre delen av bukten. VM i Cádiz var også en kvalifisering for sommer-OL 2004.
Russell Tucker

Idrettskarriere

Tucker deltok ved Panafrikanske leker 2011 i Maputo i Mosambik, der han kom på 3.-plass i diskos bak Yasser Ibrahim Farag og Victor Hogan. Året etter kom han på 3.-plass ved Afrikamesterskapet i friidrett 2012 i Porto-Novo.
Ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014 kom han på 2.-plass, med ny personlig rekord på 62,15 meter, kun slått av sin landsmann Victor Hogan. Han kom på 7.-plass ved Sommeruniversiaden 2015 i Sør-Korea, og i september vant han diskos ved Panafrikanske leker 2015 i Brazzaville.
NDR Elbphilharmonie Orchester

NDR Elbphilharmonie Orchester (norsk: NDR Elbphilharmonie Orkester) er et symfoniorkester, med tilknytning til Norddeutscher Rundfunk (NDR). Orkesteret har sete i Hamburg, nærmere bestemt konserthuset Elbphilharmonie. Orkesteret ble grunnlagt i 1945, og het inntil 2016 NDR Sinfonieorchester.
Håvard Bøkko

Tidlig karriere (2005-2007)

I november 2005 satte han tre verdensrekorder for juniorer på to uker. Den 5. november gikk han 3 000 meter 3.43,66, den 13. gikk han 5 000 meter på 6.18,93 og den 18. gikk han 1 500 meter i på 1.46,07. 
Den 4. desember 2005 ble han den 12. skøyteløperen i verden til å komme under 150 poeng på adelskalenderen. 15. januar 2006 vant han bronsemedalje i EM allround for seniorer i Hamar. Bøkko avsluttet sesongen 2006 med å bli juniorverdensmester, som første nordmann siden Geir Karlstad i 1982. Etter 2005/2006-sesongen holdt Bøkko alle norgesrekorder for juniorer - på distanser fra 500 meter til 10 000 meter.
Sesongen 2006/2007 viste Bøkko at han hadde etablert seg blant de aller beste i verdenseliten. Han ble nummer 4 sammenlagt i både europamesterskapet og verdensmesterskapet.

Medaljene kommer (2008-)

Sesongen 2007/2008 startet på best mulig måte da Bøkko vant alle fire distansene under NM enkeltdistanser i Vikingskipet på Hamar i oktober. Seieren på 500 meter måtte han dele med klubbkameraten Christoffer Fagerli Rukke. Bøkko vant sin første verdenscupseier 2. desember 2007 på 10 000 meter i Kolomna, Russland. Samme sted tok han sølvmedalje i EM allround 13. januar 2008, etter 2.-plass på 5 000 meter og 10 000 meter og 4.-plass på 500 meter og 1 500 meter. Under VM på skøyter 2008 i Berlin i februar tok han sølv bak den suverene vinner, Sven Kramer, fra Nederland. Til tross for skulderproblemer greide Bøkko å sikre seieren i verdenscupen på 5 000 meter/10 000 meter sesongen 2007/2008. Etter dette valgte han å avslutte sesongen før VM enkeltdistanser, for å operere skulderen. 
Han vant sølv i EM i Heerenveen i Nederland som gikk den 9.-11. januar 2009, og ble slått av Sven Kramer. Allround-VM på skøyter 2009 gjorde Bøkko historisk. Nok en gang ble det sølv sammenlagt, men Bøkko ble nr. 2 på 500 meter og 5 000 meter, vant 1 500 meter og ble nr. 2 på 10 000 meter. Pallplass på alle distanser i et allround VM hadde ingen nordmann klart etter Michael Staksrud gjorde det i 1937.   
Under VM på skøyter enkeltdistanser 2009 i Vancouver i Canada i perioden 12.-15. mars 2009 vant han sølv både på distansene 5 000 meter og 10 000 meter, begge gangene slått av sin erkekonkurrent, nederlandske Sven Kramer.
Under Vinter-OL 2010 i Vancouver vant han bronse på 1 500 meter.
13. februar 2011 tok han sin tredje sølvmedalje i Allround-VM, etter at han tok distanseseieren og satte ny norsk rekord på 10 000 meter med 12.53,89. Bøkko ble verdensmester på 1 500 meter under VM på skøyter enkeltdistanser 2011.

Profflag

5. april 2011 ble det klart at søsknene Bøkko ville bryte med landslaget og heller satse på profflaget Team CBA med Peter Mueller som trener.
I verdenscupfinalen 2012 slo han Shani Davis i parløp og vant distansen (sin tredje på 1 500 meter i verdenscupen), og endelig hele 1 500 meter-cupen sammenlagt etter de siste sesongene med to andre-plasser og en tredjeplass i den samme distanse-cupen.
Ivo Caprinos filmografi

Liste over filmer, reklamefilmer, TV-produksjoner og supervideografen av Ivo Caprino.
Teksmona naturreservat

Teksmona naturreservat ligger på øya Teksmona i Meløy kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 2 421 dekar. Området er vernet for å bevare et lite påvirket, oseanisk preget barskogområde, med en vegetasjon som er typisk for regionen.
Tyrkias Grand Prix 2009

Rapport

Kvalifiseringen ble vunnet av Sebastian Vettel foran Jenson Button og Rubens Barrichello. Regjerende verdensmester Lewis Hamilton ble slått ut i den første kvalifiserinsrunden.
I selve racet klarte ikke Vettel å beholde ledelsen, men falt ned til en tredjeplass, bak lagkamerat Mark Webber, og løpets vinner Jenson Button. Barrichello som startet på tredjeplass, måtte gi seg elleve runder før slutt. Nico Rosberg klatret fire plasser fra kvalifiseringen, og endte på en femteplass bak Jarno Trulli. Timo Glock var den sjåføren som klatret flest plasser, da han kjørte seg opp fra en 13.-plass fra kvalifiseringen til en åttendeplass og siste poeng, bare 0,7 sekunder bak polske Robert Kubica.
Otto IV av Brandenburg

Otto IV av Brandenburg, Otto med pilen, (født ca 1238, død 27. november 1308 eller 1309) fra huset Askanien var markgreve av Brandenburg fra 1266 til sin død.
Otto var sønn av Johan I av Brandenburg og Sophie av Danmark.
ONUSAL

ONUSAL, formelt Misión de Observación de las Naciones Unidas en El Salvador eller United Nations Observer Mission in El Salvador, var en militær observasjonsstyrke opprettet av FN i juli 1991 for å overvåke iverksettelsen av fredsavtalen mellom El Salvadors regjering og Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional. Partene hadde siden 1980 utkjempet en borgerkrig. ONUSAL var i aktivitet til april 1995. Mandatet ble gitt i Sikkerhetsrådets resolusjon 693.
ONUSAL fikk i oppdrag å se til at partene overholdt vilkårene i fredsavtalen, herunder våpenhvilen, samt at reformprosessene i landets militærapparat, politi- og rettsvesen ble gjennomført sammen med reformer i valgsystemet og andre sosiale reformer.
På det sterkeste hadde ONUSAL en styrke på 368 militærobservatører og 315 sivile politifolk. Ved valgavviklingen kom 900 internasjonale valgobservatører i tillegg. 17 land bidro med militært personell og politifolk, deriblant Norge.
En annen operasjon, ONUCA, overvåket fredsprosessen i regionen som helhet i tiden 1989–1992.