google/wiki40b huggingface dataset:
Shotoku

Shōtoku Taishi (japansk: 聖徳太子, kronprins Shōtoku; født 7. februar 574; død 8. april 622) var en japansk prins. Som regent har han ifølge overleveringen initiert mange kulturelle reformer under Asukatiden. Den moderne fremherskende oppfatning blant japanske historikere er at personen nok har levd, men at ingen av hans bragder kan belegges sikkert, bortsett fra grunnleggelsen av tempelet Hōryū-ji i Ikaruga.

Liv og virke

Shōtoku Taishi var første sønn av tennō (keiser) Yōmei og hans hustru Hashihito. Hans personlige navn var Umayado no miko (厩戸皇子, prins Umayado). Han var også kjent som Toyosatomimi eller Kamitsumiyao. I kronikken Kojikikalles han Kamitsumiya no Umayado no Toyosatomimi no Mikoto. I Nihonshoki har han tittelen Umayado no oji og flere andre titler. Navnet Shōtoku Taishi nevnes første gang i diktantologien Kaifūsō fra år 751, altså nesten 130 år etter hans død.
Shōtoku giftet seg med Ohime, datter av keiserinne Suiko. I 593 ble han kronprins og regent for Suiko-tennō og gjorde i 594 buddhismen til statsreligion. Han grunnla flere buddhistiske templer og klostre og forfattet i 604 17-artikkel-forfatningen (十七条憲法, Jūshichijō kenpō), som anses som Japans første statsrettslige dokument. Idet gikk han inn for overtakelse av den kinesiske fastlandskultur, buddhismen, vitenskapen og kunstene. I 607 initierte han beskikkelse av ambassadører til Sui-dynastiets Kina (遣隋使, kenzuishi; fra 618 til Tang-hoffet, fra da av kjent som 遣唐使, kentōshi).
Rundt 620 forfattet han sammen med Soga no Umako historieverkene Tennōki og Kokki.
Ham tilskrives dessuten Sangyō gisho, en samling med tre sutra-kommentarer [Taishō LXI, Nr. 2185-7] med Hoke-kyō (sanskrit: Saddharmapuṇḍarīkasūtra; japansk avskrift 731), Yuima-kyō (sanskrit: Vimalakīirtinideśsūtra) og Shōman-gyō (Śrīmālādevīsiṃhanādasūtra). Historikeren Fujieda Akira (1975) er av den mening at funnene i Tun-Huang gjør det nærliggende at disse kommentarer er av kinesisk opphav.
Shōtoku døde mens keiserinne Suiko satt på tronen. Han la grunnlaget for Taika-reformene.

Resepsjon og ettervirkning

Prinsens skikkelse fremstår fra første stund som idealisert. I japansk historie ble opp gjennom tidene mange hellige gjenstander og statuer tilskrevet ham og dermed ansett som særlig kraftfulle. Prinsen selv ble stadig mer som en overnaturlig skikkelse som hjalp mennesker med velgjerninger og beskyttelse. Det er fortsatt en Shōtoku-dyrking i Japan. Munkene i Hōryū-ji trådte ut av Hossō-shū-skolen og grunnla en egen skoleretning, Shōtoku-shū.
Naïm Sliti

Landslaget

Han ble tatt ut i Tunisias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
John-Reier Martinsen

Sprenging og arrestasjon

Martinsen og Niillas A. Somby mislyktes med sprengingen av brua, da sprengladningen gikk av ved et uhell og ødela Sombys arm og øye som følge av eksplosjonen. Brua fikk ingen nevneverdige skader. Martinsen sørget for å bringe Somby til sykehus og meldte seg deretter for politiet. De ble begge tiltalt etter den såkalte mordbrannparagrafen, straffelovens §148, med en strafferamme på 21 år. Etter et halvt år i varetektfengsel, rømte Somby via Finland til Canada der han og familien ble holdt skjult av ulike indianerstammer. John-Reier Martinsen ble dømt for offentlig skadeverk og sonet tilsammen ett år i fengsel.

Martinsens død

1. februar 1986 om natten var John-Reier Martinsen på vei fra Alta til Karasjok med hundespann, sammen med en annen erfaren hundekjører, Hermann Hansen. Hundekjørerne brukte hodelykt og refleks på hundene. På vei over Joatkajávri møtte de en snøskuter. De to hundespannene var noen hundre meter fra hverandre. 15-20 meter før Martinsen og snøskuteren møttes, svingte skuteren av fra sporet og styrte rett mot hundespannet til Martinsen. 
Skuterføreren gjentok den samme manøveren mot Hermann Hansen og hans hundespann, og kjørte ned et par av Hansens hunder. Føreren stoppet ikke, men kjørte videre mot Alta. Da Herman Hansen kom fram til Martinsens hundespann, fant han John-Reier Martisen død sammen med flere av hans hunder. Obduksjonen viste senere at John-Reier døde av «stump vold» mot tinningen og knusingsskader i hjernen.
I Hålogaland lagmannsrett i Tromsø ble en 19 år gammel skuterfører sommeren i 1987 dømt for uaktsomt drap på John-Reier Martinsen.
Blant Martinsens partifeller og meningsfeller ble det spekulert i om Martinsen kunne ha vært utsatt for et attentat som følge av sin  politiske kamp for samer og samiske rettigheter. De mente det heftet flere ubesvarte spørsmål ved etterforskningen og rettssaken.
Advokat Harald Stabell hadde på vegne av avdødes slektninger hevdet at Martinsen hadde vært utsatt for et politisk mord, på grunn av sin motstand mot Alta-utbyggingen. Daværende riksadvokat Georg Fredrik Rieber-Mohn bekreftet overfor Aftenposten å ha mottatt brev fra advokat Stabell. I sin prosedyre fremholdt hjelpestatsadvokat Sølvi Wold Bønaa at det under etterforskningen ikke var fremkommet noe som tydet på et politisk motiv hos den 19 år gamle gjerningsmannen, eller for den del noe motiv i det hele tatt. Under saken hadde deler av det publikum som var til stede under rettssaken, opptrådt sjikanerende overfor både gjerningsmannen og hans forsvarer Olav Hestenes. Lagmann Jon Fjalstad truet med å bortvise publikum, dersom dette ikke opphørte.

I kulturen

Rapgruppen Gatas Parlament forteller historien om John-Reier Martinsens liv og skjebne i låten I John-Reiers fravær på albumet Dette forandrer alt (2011).
Betel Hommersåk

Pinsemenigheten Betel Hommersåk ble stiftet i 1990 av Sigmund Terje Kristoffersen. Menigheten har 290 medlemmer. Hovedpastor er i dag Knut Idland, tidligere leder i den norske kristne studentorganisasjonen Ny Generasjon. Odd Børge Solbjørg er medpastor. Menigheten har et omfattende barne- og ungdomsarbeid, med Vidar Kristoffersen som ungdomspastor og Ole Kristian Haga og Miriam Hope som ungdomsledere. Gro Haga fungerer som juniorleder og Tore Lunde er barnepastor. Menigheten har kulturskole hvor Stig Morten Kristoffersen er rektor. Menigheten driver dessuten Lekeland barnehage og Sandnes Friskole AS.
Tønsberg Friidrettsklubb

Tønsberg Friidrettsklubb (Tønsberg FIK, stiftet 25. november 1981) er en friidrettsklubb fra Tønsberg. Klubben ble stiftet da friidrettsgruppene gikk ut av IF Tønsberg-Kameratene (TK) og Tønsberg Turn (TT). Det ble enighet om at friidretten i Tønsberg ville stå bedre samlet i en felles klubb.
Bak klubbenes etablering stod Thorbjørn Hassum, Svein Hytten og Bredo Morgenstierne fra TK, og Rolf Ivar Krohn, Odd Bergh og Kjell Stordalen fra TT. I 1993 stod klubben som arrangør av hovedmesterskapet i friidrett på klubbens hjemmebane, Greveskogen idrettspark.
I juli hvert år organiserer Tønsberg FIK Kristinaløpet, et mosjonsløp i sentrum av Tønsberg.
Stade Joseph Marien

Liv etter OL

Etter OL er stadion blitt brukt som hjemmebane til fotballklubben R. Union Saint-Gilloise, og har nå en kapasitet på 8000 tilskuere.
Farokonvensjonen

Farokonvensjonen  er Europarådets rammekonvensjon om kulturarvens verdi for samfunnet. Konvensjonens offisielle engelske navn er «Council of Europe Framework Convention on the Value of Cultural Heritage for Society». Den ble åpnet for signatur i Faro i Portugal 27. oktober 2005, og er i dag ratifisert av 16 land. Norge ratifiserte konvensjonen i 2008. Det nyskapende ved denne konvensjonen er at den flytter perspektivet fra objekter til mennesker og samfunn. Konvensjonen om kulturminnenes rolle i samfunnet tar utgangspunkt i menneskenes rett til kulturarv, rett til å tolke sin egen historie og sine egne kulturminner. Konvensjonen vektlegger at enhver har ansvar for å respektere andres kulturarv i samme grad som sin egen, og som følge av dette respektere hele Europas kulturarv.
Et viktig element er at den innfører begrepet «kulturarvfellesskap» («heritage communities») og understreker disses rett til å få sine kulturminner beskyttet. Slike «kulturarvfellesskap» kan være etniske eller religiøse grupper, men også andre typer fellesskap som har en felles kulturminnebestand. Konvensjonen erkjenner at kulturarv er en iboende del av retten til å delta i samfunnets kulturelle liv, slik det også er fastslått i menneskerettighetserklæringen, artikkel 27. Farokonvensjonen blir regnet som et viktig steg på veien til en ny, fredsskapende og konfliktforebyggende måte å håndtere kulturminner på.
ISO 3166-2:VU

ISO 3166-2:VU er Vanuatus del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Vanuatu er det definert koder for seks provinser.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er VU, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Vanuatu. Andre del er tre bokstaver.
Antoing

Historie

Slaget ved Fontenoy, et større militært slag under den østerrikske arvefølgekrigen fant sted i nærheten av den 11. mai 1745.
Stefan Löfven

Biografi

Stefan Löfven begynte i 1979 som sveiser på Hägglund & Söner i Örnsköldsvik. Sitt første fagforeningsoppdrag fikk han i 1981 da han ble valgt til verneombud på arbeidsplassen. Gjennom årene har han hatt en rekke fagforeningsoppdrag. I 1995 begynte han som sentralt ansatt ombud i det daværende Svenska metallindustriarbetareförbundet (Metall) og har blant annet arbeidet med avtale- og internasjonale spørsmål. I 2001 ble Löfven valgt til stedfortredende forbundsleder, og på IF Metalls konstituerende kongress i november 2005 ble han valgt til dets forbundsleder.

Sosialdemokratenes partileder

Löfven har vært engasjert i Socialdemokraterna siden 13-årsalderen. Han ble valgt inn i partiets valdes in i partiets arbeidsutvalget i 2005. Etter at Håkan Juholt forlot stillingen som partileder for Socialdemokraterna foreslo arbeidsutvalget den 26. januar 2012 at Löfven skulle velges som ny partileder. Dagen etter, den 27. januar ble Löfven valgt til partileder av en enstemmig partiledelse. Valget av Löfven som partileder ble bekreftet av partikongressen den 4. april 2013.
Löfven slo tidlig fast at han ville utvikle Socialdemokraternas nærings- og innovasjonspolitikk for å skape flere bedrifter. Under sin første 1. mai-tale som partileder lanserte han ideen om et innovasjonspolitisk råd. 
I Löfvens førsta valg som partileder under Europaparlamentsvalget 2014 fikk Socialdemokraterna 24,19 prosent av stemmene. Resultatet var en marginal svekking sammenlignet med Europaparlamentsvalget 2009 og innebar at Socialdemokraterna mistet et mandat i Europaparlamentet. Det var samtidig også det laveste valgresultatet for Socialdemokraterna på riksnivå siden den allmenne stemmeretten ble innført.
I 2013 deltok Löfven på Bilderberggruppens møte.

Embetstid som Sveriges statsminister

Riksdagsvalget 2014 innebar at den rød-grønne blokken ble større enn Alliansen, men uten egen majoritet i riksdagen.
Löfven forsøkte først å bygge en blokkoverskridende koalisjonsregjering med Centerpartiet og Folkpartiet som tenkbare samarbeidspartnere, men begge partiene forklarte at de ikke ville inngå i en regjeringskonstellasjon med Socialdemokraterna ettersom man ville bevare det eksisterende alliansesamarbeidet. Den 2. oktober 2014 ble Stefan Löfven oppnevnt av den svenske riksdagen som statsminister til å lede en mindretallsregjering med Miljöpartiet. Av riksdagens 349 representanter stemte 132 for Löfven, 49 nei og 154 avstod, noe som var en rekordsvakt avstemning for en statsministerkandidat. 
Den 3. oktober presentere Löfven sin liste over de statsråder som skulle inngå i regjeringen.  
Når regjeringen ikke fikk tilstrekkelig støtte i riksdagen for sitt budsjettforslag oppsto det en regjeringskrise som senere kulminerte i Decemberöverenskommelsen der partiene kom til enighet om en ny praksis ved framtidige budsjettforhandlinger. Decemberöverenskommelsen opphørte 9. oktober 2015 som følge av at  Kristdemokraterna forlot samarbeidet.
Norsk Grafisk Forbund

Historikk

Norsk Grafisk Forbund ble opprettet i 1967 da flere tidligere forbund slo seg sammen: Norsk Typografforbund, stiftet i 1885, Norsk Bokbinder- og Kartonasjearbeiderforbund, stiftet i 1898, og Norsk Litograf- og Kjemigrafforbund, stiftet i 1901. Norsk Typografforbund regnet selv sin stiftelse til 1882, da Norsk Centralforening for Boktrykkere ble dannet i Kristiania. Med sin lange historie var NGF Norges og Nordens eldste landsdekkende forbund av fagforeninger.
NGF organiserte arbeidere i grafiske fag, i kartonasje- og papirvarebransjen samt i kommunikasjons- og informasjonsbransjen. I 2004 hadde forbundet rundt 14 000 medlemmer, året etter vel 12 000, hvorav under 7000 fortsatt var yrkesaktive.
I flere byer i Norge var det typografene og boktrykkerne som var de aller første fagarbeiderne til å organisere seg, og deres forbund ble særlig viktige i den tidlige arbeiderbevegelsen i landet. Først omfattet fagforeningene håndverkersvenner og fagfolk, men fra 1890-tallet kom også mange ulærte arbeiderne med. Arbeidere som var ansatt i papir-, tremasse- og celluloseindustrien var fagorganisert i Norsk Papirindustriarbeiderforbund fra 1913 til 1988, da forbundet gikk sammen med flere andre og dannet Fellesforbundet. NGF var selvstendig forbund i LO fram til 1. januar 2006, da også det ble en del av Fellesforbundet, et fagforbund i LO med omkring 159 000 medlemmer i 2007.
Mimallonidae

Utseende

Middelsstore (vingespenn gjerne rundt 30 – 40 mm), brune, gule eller rødlige sommerfugler med brede vinger. Kroppen er spoleformet, hodet ganske lite, antennene fjærformede. Forvingene er trekantede med markerte forhjørner som ofte er litt uttrukket. Ytterkanten er gjerne noe innskåret eller innbuktet, eller bølgete. Bakvingene er mer eller mindre trekantede, ofte med et eller flere innhakk. Vingene er vanligvis ensfargede bortsett fra en mørk tverrlinje.

Levevis

Larven, som omgir seg med en sekk av silke, kan leve på ulike løvtrær, blant annet eik og eukalyptus. De fleste artene lever i Sør- og Mellom-Amerika, noen få går nord til Nord-Amerika.
Saint-Cyr-l'École

Geografi

Saint-Cyr ligger  Versailles arrondissement , vest for parken i Versailles.

Historie

Kong Ludvig XIV av Frankrike, grunnla på anmodning fra Madame de Maintenon, Maison royale de Saint-Louis, et institutt for fattige, unge damer. Det ble senere et militært sykehus. Napoleon I grunnla et militærakademi for infanteri- og kavalerioffiserer i 1808.
Graven til Madame de Maintenon ligger i Kapellet.

Transport

Saint-Cyr-l'École betjenes av Saint-Cyr - banestasjon, som er en kryssingstasjon i Paris RER-linje C, på Transilien La Défense Undergrunnstasjon, og på Transilien Paris – Montparnasse Undergrunn
Saint-Cyr-l Ecole airfield er veletablert og ligger i utkanten av kommunen. Det brukes av småfly fløyet av private flyeiere og medlemmer av aero-klubber. Den drives for offentlig bruk av Aeroports de Paris.
Thomas Riley Marshall

Bakgrunn

Thomas Riley Marshall ble født i North Manchester i Indiana, og han utdannet seg til jurist. Han begynte sin advokatpraktis i 1875 i Columbia City, før han i 1909 ble valgt som guvernør i Indiana.

Visepresident

Da Demokratene skulle bestemme hvem som skulle bli deres presidentkandidat ved valget i 1912 var Marshall lenge et hett navn, men i siste liten ble Woodrow Wilson stemt inn i stedet for ham. Han ble likevel med på valgseddelen, og sammen vant de presidentvalget med god margin.
Forholdet mellom Marshall og Wilson var ikke spesielt godt. Selv om Marshall ble invitert med på regjeringens møter, ble hans innspill sjelden tatt hensyn til. I 1913 gikk Wilson til det skritt å møte medlemmene i Senatet personlig, i stedet for å sende visepresidenten, slik praksisen hadde vært tidligere. Wilson ønsket med dette å sende ut signaler om at han på ingen måte stolte på sin visepresident i delikate affærer. Siden dette har de etterfølgende presidenter sjelden brukt sine visepresidenter som mellommenn i kontakten med Senatet.
Under Marshalls andre termin ble USA med i første verdenskrig. Wilson sendte ham ut for å sanke støtte til krigsinnsatsen, noe som passet utmerket for Marshall. Videre ble Marshall i denne perioden den første visepresidenten som avholdt kabinettmøter. Han fikk dette ansvaret da Wilson måtte reise til Europa for å signere Versaillestraktaten og promotere idéen om Folkeforbundet.
2. oktober 1919 fikk presidenten sitt andre hjerneslag, og var ikke lenger i stand til å fungere som president. Selv om visepresident Marshall da kunne trådt inn som fungerende president, ønsket han ikke å gjøre dette. Han utførte de fleste av presidentens seremonielle oppgaver i den gjenværende delen av presidentperioden uten å overta presidentens formelle makt.
Marshall returnerte til Indianapolis etter endt periode som visepresident, og gjenopptok der sin advokatpraksis. Han skrev også flere bøker. 
I 1925 døde han under et besøk i Washington D.C.
Europan

Europan er en stiftelse som engasjerer seg i problemstillinger knyttet til endrete livsbetingelser, urbanitet, landskapets betydning, utvikling av nye planverktøy, etc. og er basert på samarbeid mellom avdelinger i de fleste europeiske land.
Europan har arrangert arkitektkonkurranser annet hvert år siden 1988. Konkurransene er åpne for arkitekter under 40 år i hele Europa og deres tema faller innenfor organisasjonens interesseområde.
Konkurransens hensikt er å realisere vinnerprosjektene, og hvert deltakerland stiller med opptil flere konkrete tomter.
Europan Norge ble stiftet i 2002 etter initiativ av sivilarkitekt Cornelius Brekke, og har bidratt med konkurranser på norske tomter siden 2003.
Ferrari 250

Racingmodeller

250 S vant Mille Miglia 1952 og deltok senere i 24-timersløpet på Le Mans.
250 MM (MM for Mille Miglia) fra 1953 var en løpsbil, coupe fra Pininfarina. En cabriolet vant Mille Miglia-løpet 1954.
250 Monza fra 1954 kombinerte chassis og karosseri fra Ferrari 750 Monza med V12-motorer. Kjørte en del i 1956.
250 Testa Rossa var 34 racerbiler og er blant de mest suksessrike løpsbilene fra Ferrari.
250 GTO kalles ofte den første superbilen. 250 GTO/64 fra 1964 ble produsert i 39 eksemplarer.
250 P var en prototype fra 1963 som hadde 250-motoren fra Testa Rossa midtmontert.
250 Le Mans fra 1963 var basert på 250 P og skulle produseres i 100 eksemplarer som gatebil, for homologering. Da dette mislyktes trakk Ferrari seg fra GT-serien i 1965.
250 Export og Europa fra 1953 hadde en Lampredi (ikke Colombo) V12-motor på 3 liter. Export var en SWB og lik 250MM, Europa så helt annerledes ut med ekstra lang (2.8 meter) akselavstand og et karosseri ikke ulikt Ferrari America. 21 eksemplarer.

GT-modeller

250 Europa GT ble introdusert på bilutstillingen i Paris i 1954. Det var en toseters coupé designet av Pininfarina.
250 GT Boano fra 1956 ble bygget av Mario Boani, tidligere Ghia.  74 var SWB coupe, bortsett fra 0461 GT som var cabriolet.
250 GT Berlinetta "Tour de France" (TdF) (1956–59) var oppkalt etter det ti dager lange billøpet, ikke det berømte sykkelløpet. En 250 GT Interim SWB ble bygd for 24-timersløpet på Le Mans. 
250 GT  cabriolet (LWB) fra 1957 hadde karosseriet fra 250 GT Berlinettae. Serie 1 ble produsert i om lag 36 eksemplarer, serie 2 (fra 1959) i om lag 200. 
250 GT California Spyder LWB fra 1957 var en cabriolet laget i aluminium av Scaglietti for eksport til USA. Motoren var fra 250 TdF på 240 hk. De første 45 var LWB, de fem siste fra 1960 var SWB.
250 GT Coupe fra 1958 var tiltenkt serieproduksjon for å sikre inntjening og ble produsert i 335 nesten identiske eksemplarer. 
250 GT Spider fra 1959 lignet på GT Coupe fra året før. Rundt 200 eksemplarer ble produsert.
250 GT Berlinetta SWB fra 1959 ble en viktig racerbil, bygd i 250 eksemplarene i stål og aluminium, også bygd som gatebil (lussi). Den hadde skivebremser og vant vant GT-klassen i konstruktørmesterskapet for Ferrari i 1961. 
250 GT Spyder California SWB fra 1960 var erstatning for LWB California Spyder, basert på 250 GT SWB, med skivebremser og 280 hk. 55 eks.
250 GT/E var en Pininfarina-designet videreføring av 250 GT LWB. Med 240 hk var den første 4-seters (2+2) som Ferrari produserte i større antall, om lag tusen eksemplarer, og ble således viktig inntektskilde for fabrikken. Den ble bygget fra 1959 til 1963, da som tre serier. Den ble etterfulgt av 4-seteren 330 America.
250 GT Lusso eller GTL (1962 til 1964) hadde 240 hk. Kjendisene Steve McQueen og Eric Clapton har hatt slike. 
330 America (1963) hadde en 4-liter motor som i de senere Ferrari 330. 50 eksemplarer.
Kim Naver

Priser og utmerkelser

Naver mottok Lunningprisen i 1970, Thorvald Bindesbøll-medaljen i 1982, ble tildelt Statens Kunstfonds hædersydelse i 1998 og utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 2000.

Ekteskap

Hun har vært gift to ganger; første gang med skuespilleren Peter Steen og andre gang med arkitekt Mogens Breyen.
Qinyuan

Qinyuan (kinesisk: 沁源县; pinyin: Qìnyuán Xiàn) er et fylke i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Changzhi.
Befolkningen var 157 294 i 1999.
Saint Lawrence (Jersey)

Museer og severdigheter

Hamptonne, et museum for landbruk, utgjør restaurerte landbruksbygninger i sognet. Et frukthage med epler bevarer de ulike og stedegne eplesiderne på Jersey. Preinseu, et hus for å presse eplesider, er fokuset på den årlige Faîs'sie d'cidre, festival for å lage eplesider med tradisjonelle metoder og utstyr. ITVs dramaserie Under the Greenwood Tree (2005), basert på en roman av Thomas Hardy fra 1872, ble hovedsakelig filmet her.
Battle of Flowers er en populær blomsterfestival en gang om året. Den er inndelt i to deler, en parade på dagtid som skjer den 13. august, og en månelysparade som skjer den 14. august. Tradisjonen går tilbake til 1902 da man ville feire en kongelig kroning. Det skjer ulike framføringer, teaterforestilling, foruten en rekke dekorerte biler i skarpe farger. I forlengelsen er det en Gardening Club.
Jerseys krigstunneler, tidligere kjent som Det tyske underjordiske hospital og Hohlgangsanlage 8, er omfattende ingeniørarbeid som ble utført av Nazi-Tysklands okkupasjonsstyrker i 1940–1945 ved hjelp av slavearbeidere. Tunnelene forteller om krigsårene på Jersey, om motstandsarbeidet, forholdene til slavearbeiderne og frigjøringen. Tunnelen strekker seg over 1 km. Det er også en rekke krigsutstyr, tyske motorsykler og våpen utstilt. Dette er en av en rekke underjordiske tunneler okkupasjonsstyrkene bygget på Jersey som var en del av Atlanterhavsvollen som strakte seg fra Norge i nord.

Ærespoliti

Som alle prestegjeld på Jersey velges det et ærespoliti, Honorary Police.

Politikk

Inkludert connétable, har sognet tre valgte representanter i States of Jersey.

Lokale nyheter

Sognet har en lokalavis som kun utgis på Internett: Les Laurentins.

Idrett

Fotballklubben St Lawrence FC har grønne drakter, og ble etablerte i 1919. Et nytt klubbhus ble reist i 1995.
St. Lawrence Miniature Rifle Club er en annen aktivitet som skjer hver onsdag.

Religion

Prestegjeldet har tre kirker og kapeller: St. Lawrence Church; St. Matthew's Church; og Tesson Chapel.