google/wiki40b huggingface dataset:
Mallika jacksoni

Utseende

En stor sommerfugl med brede vinger. Oversiden er for det meste skinnende blå. Når arten hviler men sammenslåtte vinger, ligner den veldig på et brunt, vissent blad.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sentral- og Øst-Afrika, fra den Den demokratiske republikken Kongo til Kenya.
Nora Brockstedts diskografi

Nora Brockstedts diskografi. Dette er innspillinger med Brockstedt som soloartist eller som medlem av vokalkvartett med Pete Browns orkester og av Harmony Duo. Hun medvirket også på en del innspillinger som medlem av The Monn Keys.
Ny Veg

Ny Veg er en medlemsavis for Kristelig Folkepartis Ungdom (KrFU). Ny Veg ble første gang utgitt i 1954, men gikk inn allerede i 1956. Avisen startet opp igjen i 1960 med Per Høybråten som første redaktør (1960–1966). De to neste redaktørene var Kjell Magne Bondevik og Odd Jostein Sæter. KrFUs organ Ny Veg er fra 2009 omgjort til nettmagasin.
Postfuhramt

Postfuhramt tidligere: Kaiserliches Postfuhramt er en murstensbygning i Oranienburger Strasse i Mitte i Berlin. Bygningen ble oppført i 1881 og var i sin tid en av de største offentlige bygninger i Berlin. Postfuhramt ble 1975 oppført som kulturminne. 
Stavelsen fuhr kommer av det tyske ordet Fuhren som betyr en utkjøring eller et (vogn)lass.

Forhistorien

På tomten for Postfuhramt sto fra 1713 et bolighus for såkalte postilioner, kjørekarer som på oppdrag fra postvesenet sørget for postombæringen og dessuten persontransport. Etter 1766 fantes i bygningen et postkontor med leilighet for den kongelige postmester.  Postmesteren var en næringdrivende som tok samtlige ombringningsoppdrag for postvesenet. I løpet av siste halvdel av 1800-tallet opphørte denne form for postombæring og i 1874 ble tjenesten innlemmet i Reichspost.

Bygningen

Da den gamle bygningen var revet, ble det på trekanttomten mellom 1875 og 1881 oppført et byggverk i tre etasjer for det nye postvesenet. Arkitekt var Carl Schwatlo. Bygningen ble liggende på hjørnet av Oranienburgerstrasse og Tucholskystrasse (til 1951 kalt Artilleriestrasse). De gule murstensfasadene med røde og blå prydelementer, formstein-, gesims- og terakottaornamenter minner om italiensk tidligrenessanse. Hovedinngangen ligger i en monumental rundbuenisje som dekker hele hjørnefasaden. Over denne hever det seg en åttekantet tårnoppsats mellom to små kupler, en arkitektonisk henvisning til kuppelen på Neue Synagoge like ved, forøvrig ferdigstilt i 1866. 
På begge sider av hovedportalen finnes 12 barnefigurer med forskjellige postsymboler på ornamentbånd; disse symboliserer de forskjellige grener av postvesenet som en gang var samlet på dette stedet. En allegorisk figurgruppe var opprinnelig anbrakt på taket over portalen, men denne ble ødelagt under den andre verdenskrigen. Mellom vindusbuene i første etasje vises 25 (opprinnelig 26) portretter av ulike personer som fra antikken til 1800-tallet har tjent postvesenets utvikling. 
Postfuhramt ble sterkt skadet i den andre verdenskrigen. Den første mindre renovering begynte i 1973 og ble avsluttet i 1989.

Bruken av bygningen

Den umiddelbare begrunnelse for å oppføre bygningen var et sterkt behov for å skaffe ordentlige staller til posthestene. Stallene ble bygget i to etasjer for tilsammen 250 hester. Da postkontoret ble modernistert i 1925 ble stallene revet.
Postfuhramt ble endelig nedlagt som postkontor i 1973 men tjente for postvesenets formål helt frem til 1995. Senere er bygningen overdratt til C/O Berlin, en internasjonal fotoutstilling.
Skogøya (Evenes)

Skogøya er ei øy i Evenes kommune i Nordland. Øya ligger sør for Bogen og nordøst for Liland, og er skilt fra fastlandet med det smale Øysundet. Øya har et areal på ca. 4 km². Høyeste punkt på Skogøya er 134 moh.
Anders Jahres kulturpris

Anders Jahres kulturpris er en årlig utdelt pris som er en hederbevisning for utmerket arbeid, først og fremst for norsk kulturliv. Prisen er blitt utdelt siden 1990. Prisen blir delt ut av Anders Jahres Humanitære Stiftelse etter innstilling fra et utvalg som er oppnevnt av stiftelsen. Prisen er til minne om skipsrederen Anders Jahre fra Sandefjord i Vestfold.
I 1996 vedtok man å også dele ut Anders Jahres Pris for Yngre Kunstnere. Vinneren av Anders Jahres kulturpris blir bedt om å utpeke en yngre, talentfull kunstner til å motta Anders Jahres Pris for Yngre Kunstnere, som regel innenfor deres eget virkefelt. Vinnere av juniorprisen ble utdelt siste gang i 2015. I 2018 ble det delt ut hederspris til visesanger og sangpoet Alf Cranner.
Vinnerne mottar et pengebeløp, et diplom og en statuett laget av Nils Aas. Fra 2017 er beløpet 1,5 millioner kroner som fordeles til vinnerne. Før det var beløpet i flere år på 1,2 millioner kroner som normalt ble fordelt med 500 000 kroner til hver av de to vinnerne av hovedprisen og 100 000 kroner til hver av de to vinnerne av juniorprisen.
Roetgen

Geografi

Kommunen ligger rundt 15 km sørøst for Aachen på grensen mot Belgia.

Historie

Området var en del av Hertugdømmet Jülich fram til 1795 da det ble erobret av det revolusjonære Frankrike, og lagt inn i det daværende franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen  i 1815 kom området under Kongeriket Preussen. 
I 1885 ble byen knyttet til jernbanenettet da linjen mellom Aachen og Sankt Vith åpnet som ble en del av Vennbahn. 
Etter det tyske nederlaget i 1918 ble den tysk/belgiske grensen gjennom Versaillestraktaten i 1919 flyttet østover, og Eupen-Malmédy ble en del av Belgia og Roetgen ble en grensekommune. Versaillestraktaten bestemte at jernbanetraseen skulle være belgisk territorium, og oppsto det to eksklaver vest og sør i kommunen.
Asker tennishall

Asker tennishall inngår i Risenga idrettspark og åpnet 23. september 1990.
Hallen har 4 teppebelagte (velour) tennisbaner.
Hallen eies av Asker Tennisklubb som også har et uteanlegg med 9 grusbaner på Nedre Bleiker et par hundre meter fra tennishallen.
Heilhornet

Utsikt

Beliggende ved kysten og vesentlig høyere enn fjellene i nærheten, ruver fjellet med sine tre karakteristiske topper godt i kystlandskapet. Dette gjør også at det er vidt utsyn i alle himmelretninger fra toppen, som er relativt lett tilgjengelig langs en merket sti. Mot vest er det fri sikt langt utover havet utenfor Leka, mot nordvest sees Torghatten og Sju søstre, mot nordøst Okstindan, og mot øst Børgefjell i grensetraktene mot Sverige. Sydover innover Nord-Trøndelag er landskapet stort sett lavere enn Heilhornet og på folkemunne heter det seg at man kan se spiret av Nidarosdomen i Trondheim fra toppen av Heilhornet. Det ligger riktignok ingen høyere topper som blokkerer langs siktlinjen, men Jordens krumning gjør at distansen på 200 km blir for lang. For teoretisk å kunne sett spiret på denne avstanden måtte Heilhornet ha vært minst 1850 m høyt.

Midnattsol

Heilhornet ligger omtrent 165 km syd for Polarsirkelen (som for tiden beveger seg mot nord med ca. 14 meter i året), hvilket definerer sydgrensen for observasjon av midnattssol på havnivå og fri horisont mot nord ved sommersolverv. Syd for Polarsirkelen er det en formel for høyde over havet som tilsier om det er mulig å observere midnattssol, og basert på denne er det akkurat mulig at Heilhornet har midnattssol noen dager rundt sommersolverv.
Sédhiou

Historie

Historisk sett har byen hovedsakelig vært bebodd og kulturelt påvirket av Mandinkafolket, men i dag bor flere ulike folkegrupper i Sédhiou. 

Demografi

Ved folketellingen i 1983 ble det rapportert om 13,212 innbyggere i byen. Tallet steg til 18,465 i 2002, og videre til 24,213 innbyggere i 2013.

Kjente personer

Sédhiou er hjembyen til fotballspilleren Sadio Mané, som for tiden spiller for Liverpool FC og det senegalske herrelandslaget i fotball.
Alocerus

Utseende

Nokså små til middelsstore (9-20 millimeter), noe brede, fint hårete trebukker, brunrøde eller gulbrune på farge. Hodet er bredere enn langt uten forstørrede kjever, antennene omtrent så lange som kroppen, sagtakkede. Pronotum er nærmest tønneformet med rundede sider. Dekkvingene er parallellsidige. Beina er forholdsvis korte.

Levevis

De voksne billene er nattaktive og besøker ikke blomster. Larvene utvikler seg i død ved av løvtrær, utviklingen tar minst to år.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Europa, Nord-Afrika, Midtøsten, og i Sør-Afrika.

Kilder

Cerambycidae of the World - Anisarthrini 
BioLib - Anisarthrini 
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe.
Yue Jin

Yuè Jìn (tradisjonell kinesisk: 樂進; forenklet kinesisk: 乐进, pinyin: Yuè Jìn; født Yangping (i dag Qingfeng, Henan), død 218), stilnavn Wénqiān (文谦) var en kinesisk general som tjente under krigsherren og Hàn-statsministeren Cao Cao før de tre rikers tid i Kinas historie. Han var særlig kjent for sin kortvoksthet og for sin villskap på slagmarken. Yuè Jìn deltok i de fleste av Cao Caos tidlige og middel-felttog, og hadde suksess i kamper mot Lü Bu, Liu Bei og rester av De gule turbaner-opprørerne og mot Yuan-klanen i Nord-Kina. Han ble særlig regnet som en dyktig leder for fortroppen, og hans mest berømte bedrift var hans rolle i forsvaret av Hefei mot framstøtet fra Sun Quans store hær i 208.
Chen Shou, forfatteren av Sanguo Zhi, regnet Yuè for å være en av Cao Weis "fem elitegeneraler" sammen med Zhang Liao, Xu Huang, Zhang He og Yu Jin, og regnet ham for å være Caos villeste general.
CEFTA

CEFTA (Central European Free Trade Agreement) er en økonomisk samarbeidsavtale og frihandelsavtale mellom Albania, Bosnia-Hercegovina, Kosovo, Makedonia, Moldova, Montenegro og Serbia. Avtalen ble signert 21. desember 1992 og trådte i kraft 1. januar 1993.  
Da EU er et fellesmarked er CEFTA- og EU-medlemskap gjensidig utelukkende, derfor har en rekke land forlatt avtalen fordi de ble EU-medlemmer. Dette gjaldt Polen, Ungarn, Tsjekkia, Slovakia og Slovenia i 2004, Romania og Bulgaria i 2007, samt Kroatia i 2013.
Ida Basilier-Magelssen

Bakgrunn

Ida Basilier var datter av Carl Frederik Basilier og Gustafva Mathilda Garvolin, søster av Fanny Virginia Basilier, og dermed også tante til Ida Emilia Basilier Flodin (gift med Ivar Aavatsmark). Ida Basilier-Magelssen tok avgangseksamen ved pikeskolen i Uleåborg i 1862. 
Hun studerte sang i Helsingfors under Emilie Mechelin i 1867, ved konservatoriet i Paris under professor Jean Jacques Masset i 1867-1870 og i St. Petersburg under Henriette Nissen-Saloman.

Karriere

Hun konsertdebuterte i Helsingfors 4. juni 1868. I årene 1870-1880 opptrådte hun som solist på 400 konserter i Finland, Sverige og Norge, og sang også i Paris, München og St. Petersburg. 
I 1870-årene var hun den ledende innen finsk opera og sang med stor suksess på operascener i Skandinavia, Tyskland og Frankrike. I årene 1872-1874 var hun Kungliga Operans fremste  koloratursanger. Hun var best kjent for sin tolkning av Rosina i Rossinis opera Barbereren i Sevilla.
Hun giftet seg med nordmannen J.S. Cammermeyer Magelssen (død 1910), redaktør av Aftenposten, i 1878. Etter at hun ble gift underviste hun fra 1890 til 1915 i Kristiania. 
Johan og Ida fikk tre barn; datteren Ida Ajagela ble gift med forfatteren Øvre Richter Frich, og sønnen Johan ble kommandør på festningene Hegra og senere Vardøhus.
Ida Basilier-Magelssen døde av slag 23. mai 1928. En vei i Hegra har fått navnet «Ida Basiliers vei».
Naurus parlament

Naurus parlament, lokalt kjent som Huset (the House), består av 19 medlemmer, og møtes flere ganger i uka. Siste valg var 27. august 2019.
Parlamentet ble oppløst 2. oktober 2004 av president Ludwig Scotty, og parlamentet var inaktivt i tre uker. Til da hadde parlamentsformann vært Russell Kun, og parlamentssekretær Helen Bogdan. Fra det følgende valget 23. oktober 2004 har parlamentet vært fungerende, og parlamentsformann er nå Marcus Stephen. Bogdan forble parlamentssekretær.
Leppeand

Taksonomi

Leppeand har ingen nære slektninger, mem er eneste art i slekten Malacorhynchus, som i sin tur er eneste slekt i tribuset Malacorhynchini. Arten har også av og til blitt inkludert i tribuset Tadornini.

Biologi

Leppeand karakteriseres av et eiendommelig nesten sort nebb, som er er ganske langt og bredt og nærmest løv-formet. I ytterkantene ytterst kan det se ut som om nebbet har hudlignende «lepper». Arten måler cirka 36–45 cm, avhengig av kjønn. Hannen blir litt større enn hunnen og veier cirka 290–480 g, mens hunen veier cirka 272–423 g. Vingespennet utgjør cirka 57–71 cm.
Kjønnene er ganske like å se på. Fjærdrakten er hovedsakelig koksgrå og lysegrå. Flankene, brystet og buken har et tett sebra-lignende mønster, noe som har ført til at den i hjemlandet også refereres til som sebraand. Hodet har et mørkere grått bredt felt som løper fra overnebbet over kronen og ned i nakken. Den har dessuten to (én på hver side) karakteristiske neste sorte trekantede øyeflekker, der de mørkebrune øynene er innringet i en tynn hvit øyering, som ender opp som striper og går ned i nakken. I tillegg har den en liten rosa fjærtuft over og bak øynene. Ellers er halsen og kinnene lysegrå og vingene mørk koksgrå. Ytre del av undergumpen er gammelrosa.
Arten regnes som en økologisk habitatspesialist, som oppsøker midlertidige dammer og grunne saltvanns- eller brakkvannsinnsjøer i det australske innlandet. Av og til også i mer permanente og dypere vann, herunder også regulerte vann.
Føden består i hovedsak av planktoniske organismer, som alger, mikroskopiske frø, små krepsdyr, bløtdyr og insekter med mer, som arten henter i vannoverflaten og gjennom filtrering av søle med det høyt spesialiserte nebbet. Den dykker aldri, men av og til har den også matopptak på land. Leppeender eter både solitært, i par, grupper og flokk.
Hekketiden varierer og er som regel avhengig av vannivåene. I Sørøst-Australia skjer hekkingen oftest i perioden etter vinterregnet i august–februar. Arten danner monogame par som trolig varer over tid. Hekkingen foregår enten som solitære par eller i løse grupper, spesielt på den mest intense tiden. Redet består av en haug med dun og legges gjerne til en hul trestamme, naturlige kløfter, fuglekasser eller i gamle reir etter andre vannfugler. Hunnen legger normalt 6–8 (3–11) hvite eller kremhvite egg, med en snittvekt på cirka 31 g/stk. Inkubasjonstiden varer i cirka 26 dager, og hunnen ruger alene. Når kyllingene klekker har de lys gråbrun dun, og de karakteristiske «leppene» på nebbet er alt synlige. Begge foreldrene sørger for avkommet. Etter 45–60 dager får de full fjærdrakt. Man vet lite om levetiden, men man mener at ungfuglene hekker alt neste sesong.
Arten regnes som nomadisk og lever spredt. Til tross for de seks populasjonene kan leppeand finnes over nesten hele Australia, og av og til også på Tasmania. Den er bare svært sjelden i det tørreste innlandet. De to største populasjonene holder til i henholdsvis Sørvest-Australia og Sørøst-Australia.
Luis Tejada

Landslaget

Han ble tatt ut i Panamas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Brusneva

Brusneva (russisk Ostrov Brusneva) er en liten øy i Laptevhavet i Russland. Den ligger utenfor østsiden av Lenadeltaet i Tiskibukta, bare 5 km nordøst for Tiksi. Den er 2,3 km lang og på det bredeste mindre enn 1 km. Navnet blir stundom skrevet Brusnovaen på noen kart.
Tiskibukta er utsatt for særdeles hardt arktisk vær med mange vinterstormer. Bukta er islagt ni måneder av året.

Historie

I august 1901 krysset det russiske polarskipet «Zarja» Laptevhvet på leting etter det segnomsuste Sannikov land (Zemlja Sannikova), men ble raskt fanget i pakkisen ved Nysibirøyene. I 1902 gjorde de forsøk på å nå Sannikov over land, mens Zarja fremdeles var fanget i isen. Den russiske polarforskeren baron Eduard Toll og tre av følgesvenene hans gikk fra skipet og forsvant i isødet da de reiste sørover fra Bennettøya på et løst isflak. Etter strabasene i isen ble den fastlenkede Zaraja til slutt fortøyd ved Brusneva i Tiskibukta og ble aldri flyttet igjen. Resten av ekspedisjonsmedlemmene reiste tilbake til St. Petersburg, mens kaptein Matisen reiste til Jakutsk.
Øya er oppkalt etter den russiske ingeniøren M. I. Brusnev som var med på den russiske polarekspedisjonen. Brusnev ledet en del av mannskapet våren 1903 i leting etter Baron Eduard Toll. De lette langs kysten av Nysibirøyene, mens en annen gruppe ledet av Aleksandr Koltsjak reiste med hvalbåt til Bennettøya. Brusnev fant restene av en mammut på øya Nysibir under letingen etter Eduard Toll.
Fylkesvei 430 (Akershus)

Fylkesvei 430 i Akershus gikk mellom Kankedal og Kjærstad i Gjerdrum. Veiens lengde var 1,8 km.
2013 ble veien del av fylkesvei 1546.
IPhone 5c

Design

iPhone 5c er den første iPhone som er laget i en lang rekke farver. iPhone 5c kan fås i hvit, blå, gul, rosa og grønn, alle med sort forside. Baksiden er laget av hard plast, tilsvarende de eldre iPhone-modellene (iPhone, iPhone 3G og iPhone 3GS).
Gamelia

Utseende

Middelsstore (vingespenn gjerne 60-70 millimeter), brunlige påfuglspinnere. Forvingen er bred og litt tilspisset, ensfarget brunlig. Bakvingen har en rød, svartkantet øyeflekk.

Levevis

Som hos mange andre påfuglspinnere kan larvene leve på mange ulike busker og trær. Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge. De kan legge ut på vandringer på en lang rekke, den ene bak den andre. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.

Neslehår

Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Hemileucinae er den sommerfugl-gruppen som forårsaker mest medisinske problemer i Mellom- og Sør-Amerika.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Mali (grafikkprosessor)

Mali er en serie grafikkprosessorer som er patentlagt og blir produsert av ARM Holdings for lisensiering i forskjellige ASIC-design av partenere av ARM.
Mali oppstod som et resultat av at ARM Holdings kjøpte opp Falanx Microsystems A/S den 23. juni 2006.
Jan Johansen hits

Jan Johansen hits! er et samlealbum med Jan Johansen, utgitt i februar 2007.
Riksvei 14

Riksvei 14 var hovedveien mellom Ålesund og Stavanger frem til 1992, da den ble forlenget til Kristiansund og fikk veinummer riksvei 1. Da europavei 39 ble opprettet ble det meste av veien del av denne.
Nord for Bergen fulgte veien samme trasé som den senere E39, men med ferge mellom Knarvik i Lindås og Steinestø i Bergen. 
Sør for Bergen var ferjesambandet Våge–Halhjem del av strekningen, fra Våge i Tysnes fulgte den dagens fylkesvei 49 til Flatråker der det var ferje til Jektavik i Stord, mellom Jektavik og Leirvik samme strekning som dagens E39. Fra Leirvik gikk det ferje til Valevåg i Sveio, der traseen fulgte dagens  fylkesvei 9 til Valestrand, og videre som dagens trasé.
Fra Haukås i Sveio fulgte Rv14 dagens fylkesvei 47 via Haugesund til Skudeneshavn i Karmøy, der det gikk ferge til Randaberg der veien fortsatte til Stavanger.
Cesana Torinese

Cesana Torinese er en kommune med nesten 1000 innbyggere i Storbyområdet Torino i Italia.

Geografi

Cesana ligger like ved grensen til Frankrike 1354 moh der veien mellom Val Chisone og Val di Susa skilles fra veien til Monginevropasset. Monginevropasset var ett av antikkens pass mellom Gallia og Italia. Monte Chaberton (3130 moh) ligger i vest.

Sport

Under de olympiske vinterleker 2006 arrangeres her skiskyting (i San Sicario), bob og aking (i Pariol).
Seiling under Sommer-OL 2012 – Laser kvinner

Baneområder

Baneområdene P (Portland), N (Nothe), W (West) og S (South) ble brukt. Idealtiden for første båt var 60 minutter på kvalifiseringrseilasene, og 30 minutter i medaljeseilasene.
Andreas Christian Møller

Biografi

Andreas ble født som det tredje av de åtte barna til skomakermester Johannes Møller og hans kone Ingeborg.

Skolegang

Andreas ble døv 2 år gammel, og fikk mangelfull skolegang i oppveksten, som en konsekvens av sitt handikap. Nærmeste skole for døve lå i København og bar navnet Det kongelige Døvstummeinstitut. Der ble det undervist etter den franske metoden med tegnspråk og skrift; det var gjennom tegnspråket at elevene skulle lære seg dansk. Ved hjelp av økonomisk støtte fra fattigvesenet i Trondheim kunne Andreas begynne på denne skolen i 1810 i en alder av 14 år. Han utmerket seg i flere fag, og ble satt i arbeid som “Lærer og Repetitør for ældste Klasse af Elever” av skolens forstander, den norskfødte legen og professoren Peter Atke Castberg.

Egen lærergjerning

I perioden 1815-1817 opphold Andreas Chr. Møller seg for det meste hjemme i Trondheim, der han underviste døve elever hjemme i foreldrenes hus. Da det i 1817 ble en ledig stilling ved skolen i København, ble det sendt bud etter Andreas. Han ble oppfordret til å søke stillingen, som han også fikk. I perioden 1817-1822 arbeidet han som lærer ved skolen i København. 
Forstander Castberg oppfordret norske myndigheter til å opprette en døveskole i Trondheim med Andreas Møller som lærer. Han tilbød seg også å gi råd og veiledning. Forslaget ble godt mottatt, og biskopen i Nidaros videresendte det til Kirkedepartementet med sin anbefaling. Den første døveskolen i Norge, og den første norske spesialskole overhodet, ble opprettet ved kongelig resolusjon 1. november 1824. Skolen fikk navnet Throndhjems Døvstummeinstitut, og kom i drift våren 1825. Denne skolen var i mange år en familiebedrift. Andreas Christian Møller virket som lærer, faren Johannes Møller som økonom og Andreas' bror Petter Christian Møller som annenlærer. Etterhvert var det også flere andre familiemedlemmer som kom til å arbeide ved skolen.
Til å begynne med holdt skolen til i Waisenhuset i nærheten av Nidarosdomen. Møller underviste etter den franske metoden, med fokus på tegnspråket. På slutten av 1830-tallet ble det et skifte ved skolen, da Andreas Christian Møllers far og bror ble avskjediget grunnet usømmelig adferd mot noen elever ved skolen. I tillegg til dette personalskiftet ble det en pedagogisk endring. Den bestod i at skolen gikk bort fra den franske metoden til fordel for den tyske, som hadde et langt større fokus på tale og munnavlesning. Til tross for denne endringen ble Møller værende ved skolen frem til 1855.
Andreas døde av alderdomssvakhet og bronkitt den 24. desember 1874.

Ettermæle

Dagens døveskole i Trondheim ligger i Heimdal. Skolen bærer navnet A.C. Møller skole og er en del av Møller kompetansesenter.

Familie

Andreas giftet seg med Birgitte Marie i Nidarosdomen den 26. april 1826. Ekteparet fikk ni barn.
Indusdalen

Indusdalen er en bred elvedal ved grensen mellom Pakistan og India, omkring 100 000 km² stor. De eldste sporene av sivilisasjon på det indiske subkontinentet er avdekket ved steder langs eller nært inntil Induselven, som  har gitt navn til området. Kulturen i Indusdalen fungerte omtrentlig i tiden 2600 f.Kr. og 1500 f.Kr. Den spredte seg sørover på det indiske subkontinentet, men hadde sitt hovedområde langs elvene i nordøst. Denne sivilisasjonen hadde betydning for senere tiders hinduisme og indisk kultur.
Diplocephalus latifrons

Utseende

Diplocephalus latifrons er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Eiskremheia

Eiskremheia er et fjell i Aukra kommune, Møre og Romsdal. Med sine 493,0 moh. er den den høyeste toppen i kommunen. Den ligger riktignok på fastlandsdelen av kommunen, mens på selve øyen Gossa er det Jærmannburet på 99,5 moh. som er det høyeste punktet.
Arendal Rock Klubb

Arendal Rock Klubb er Norges eldste rockeklubb.
Klubben ble stiftet 20. desember 1980, mens første konsert ble holdt 21. januar 1981, og denne dato regnes som stiftelsesdatoen. I 2011 ble 30-årsjubileet feiret med egen konsert. Igjennom årene har utallige konserter og arrangementer blitt avholdt, blant andre Sprø Musikk festivalen, Flatt Jern festivalen og Quartzoom.