Norskamerikanere i Dakota

Norskamerikanere i Dakota er Norskamerikanere (person med norsk avstamning) in the USAs delstater Nord- og Sør-Dakota.  Hver tredje innbygger i Nord-Dakota er av norsk avstgamning, blant alle delstatene er det den høyeste andelen. Sør-Dakota ligger på tredjeplass etter Minnesota. Innvandringen skjedde stort sett mellom 1870 og 1920.
I 2009 anså 312 697 mennesker fra Dakota at de var av norsk avstamning, 21,4% av de to delstatenes befolkning (30,8% av Nord-Dakotas befolkning og 14,0% av Sør-Dakotas befolkning), eller 6,7% av den samlede norskamerikanske befolkningen.

Bosetninger

De første nordmennene ankom i Dakota allerede 1859, kort etter at avtalen med  Yankton Sioux ble underskrevet 10. juli 1859. Først ti år senere hadde tilstrømningen av nordmenn økt vesentlig.

Nord-Dakota

I 1870-årene begynte norske immigranter å ankomme i Nord-Dakota. De bosatte seg hovedsakelig i de østlige og nordlige områdene, i dag finnes de alle steder i delstaten. I Norge var det lite dyrket mark, lette de norske immigrantene etter fruktbar jord, noe de fant i Nord-Dakota. Noen av immigrantene hadde tilbrakt noen år i andre stater før de til slutt ankom i Nord-Dakota. I folketellingen i 1880 var det registrert 8814 nordmenn i Nord-Dakota, i 1900 var det 73744.
Byene Columbus og Larson er omtrent 100% norsk, grunnlagt av Columbus Larsson i 1906 og 1907. Columbus hadde 672 innbyggere i 1960, mens den bare adde 133 i 2010. Selv om disse byene har sterk norsk tradisjon snakker inggen av innbyggerne norsk. Som resten av innbyggerne i Nord-Dakota flytter også nordmennene vekk fra bygdene.
Det finnes flere eksempler på norske spøkelsesbyer i Nord-Dakota, særlig i de nordvestlige delene av staten.

Fra Telemark

Nybyggere fra Telemark fant veien til de fleste større bosetningene i Nord-Dakota på slutten av 1870-årene og de tidlige 1880-årene. I 1880 bosatte seg en gruppe fra Telemark i et område som nå heter Bue (oppkalt etter nybyggernes hjemsted i Bø, Telemark) i Nelson County. De levde hovedsakelig av å avle hvete, de fant raskt ut at kvegdrift også var lukrativt. De viktigste markedene var i Valley City og Grand Forks.
Sondre Norheim, den moderne skisporten far, immigrerte til Nord-Dakota. 30. mai 1884 forlot Sondre og Rannei Norge sammen med tre av barna –  Anne (21), Åmund (14) and Talleiv (12). Sønnen Olav og datteren Hæge hadde allerede flyttet hjemmefra, og den eldste datteren Ingerid bestemte seg for å bli boende hjemme. Norheims familie fulgte eksempelet til mange av sine naboer i Morgedal og immigrerte til USA. Etter at de først hadde bosatt seg i Minnesota, flyttet de til Nord-Dakota, i nærheten av Villard in McHenry County. Han fortsatte med skisporten når han kunne, selv om klimaet og det flate prærielandskapet i Dakota ga få muligheter for slalåm. Det ble sagt at han alltid hadde et par ski utenfor døra. Med årene fikk Norheim større religiøse interesser og hjalp til med å bygge en Luthersk kirke i Villard. Han døde 1897 og ble gravlagt i Denbigh, McHenry County, Nord-Dakota.

Sør-Dakota

Ved folketellingen i 1860 var det 129 nordmenn i Sør-Dakota. Det endret seg raskt, i 1880 var en tiendedel av befolkningen norsk, og i 1889 var en tredjedel nordmenn. Byene Roslyn og Pierpont var opprinnelig nesten 100 prosent norsk, disse er imidlertid svært små byer.

Innflytelse

Immigrants fra Norge (og resten av Skandinavia) i Dakota hatt en særdeles viktig rolle i utviklingen av regionen. Få steder i USA hatt en så sterk innflytelse av en etnisk gruppe, noe som understrekes av at nordmennene er en relativ liten etnisk gruppe.