google/wiki40b huggingface dataset:
Jinsha (Bijie)

Jinsha (kinesisk: 金沙县; pinyin: Jīnshā Xiàn) er et fylke i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. Det er underlagt byprefekturet Bijie.
Fylket hadde 554 644 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 326 løper gjennom området. Den begynner i Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.
Eiendomsfag

Eiendomsfag omfatter studiet av forhold knyttet til eiendommen, eier og eiendomsstruktur. Viktige temaer i faget er eiendomshistorie, eiendomsteori, matrikkel, grunnerverv og tingsrett. Historisk ble fagområdet etablert som følge av behov for jordskifte for å utvikle et moderne landbruk på slutten av 1800-tallet.
I Norge ble Jordskiftedomstolen etablert i 1859. Jordskifte som akademisk fagområde ble etablert i 1889 ved Institutt for landskapsplanlegging. I 2007 ble fagområdet eiendomsutvikling etablert som eget studietilbud i Norge. Studiet eiendomsfag tilbys ved Institiutt for landskapsplanlegging.
Kemal Koyuncu

Junior

Ved Lag-EM i terrengløp (European Clubs Cross Country Championships) i Istanbul i februar 2007 kom han på sjetteplass, som bidro til at laget hans, Kocaeli Büyüksehir Belediyesi kom på fjerdeplass i lagkonkurransen. 
I juli 2007 deltok han i U23-EM i friidrett i Debrecen, der han deltok på 5.000 meter og 10.000 meter. På 10.000 meter fullførte han ikke, men på 5.000 meter løp han på 13.54,32, og vant bronse bak Noureddine Smail og Andrej Safronov. Senere på året deltok han ved EM i terrengløp i Toro i Spania, og vant der gull på 8,2 km i U23-klassen. Han løp på 24,31 minutter, og vant foran Jevgenij Rybakov og Andy Vernon.

Senior

Ved innendørs-EM i mars 2008 deltok han på 1.500 meter, men gikk ikke videre fra kvalifiseringen, selv om han løp inn på ny personlig rekord på 3.57,70. Han deltok i European Cup 10000 m i Istanbul og april, der han kom på 12.-plass med tiden 30.06,22. Ved EM i terrengløp 2008 i Brussel i desember deltok han også, men greide bare en 49.-plass på 10 km, med tiden 32.43. 
I 2009 vant han bronse på 5.000 meter ved Middelhavslekene, som ble arrangert i Pescara i Italia i månedsskiftet juni-juli. Anis Selmouni vant løpet, foran Stefano La Rosa. Koyuncu løp på 14.04,99, og var bare et halvt sekund bak sølvet (14.04,44). 
Ved EM i friidrett 2010 i Barcelona deltok han både på 5.000 og 10.000 meter. Han endte på 13.-plass på 5.000 meter og 22.-plass på 10.000 meter.
I 2011 vant han en ny internasjonal medalje, da han vant sølv på 1.500 meter ved EM i friidrett innendørs i Paris. Manuel Olmedo vant gullet, men Koyuncu satte ny tyrkisk rekord med tiden 3.41,18.
Portugisisk ordforråd

Siden portugisisk er et romansk språk, stammer mesteparten av det portugisiske ordforrådet fra latin. Men også andre språk som portugisisk har vært i kontakt med gjennom tidene, har satt sine spor.

Fra latin til portugisisk

Selv om portugisisk har gjennomgått store morfologiske og fonologiske forandringer, er det en kjensgjerning at det vi i dag kjenner som portugisisk en gang i tiden var latin. Lydene, de grammatiske formene, tidene samt 90 % av det portugisiske vokabularet stammer alle fra Romas språk. Noen av forandringene begynte iløpet av Romerrikets tid, andre fant sted senere. Noen få ord har forblitt nesten uforandra, som taberna (taverna), eller vendt tilbake til en form som er ligner den originale, som coxa (lår).
I den sene middelalderen og renessanseen,  da antikken generelt og klassisk latin spesielt ble høyt verdsatt, førte bruken av kirkelatin i den romersk-katolske kirken til mange ord ble «re-latinisert». Man gjeninnførte for eksempel det latinske ordet AVRV, som hadde utviklet seg til ouro (gull) og dourado (gylne), som adjektivet áureo (gylne). På samme måte ble LOCALE, som hadde utviklet seg til lugar, senere gjeninnført som det mer lærde local. Mange lærde greske ord og morfemer ble også innført eller gjeninnført på denne måten. Av den grunn er mange latinske ord fortsatt godt forståelige for portugisisk-talende.
Merk: Vi har valgt å bruke blokkbokstaver i eksemplene nedenfor. Dette er for å vise hvordan ordene opprinnelig ble skrevet. Merk også at bokstaven V var vokalen vi i dag kjenner som U, og at konsonanten C alltid ble uttalt K, eksempelvis ble CENTV opprinnelig uttalt ['kentu]. Ord som har blitt «re-latinisert» er merket med (L).
Tian Sørhaug

Bakgrunn

Sørhaug ble cand.mag. i 1973 og cand.polit. i sosialantropologi ved Universitetet i Oslo i 1977.
Han ble ansatt som vitenskapelig assistent ved Arbeidspsykologisk institutt (fra 1987 Arbeidsforskningsinstituttet, AFI) i 1977, ble forsker III i 1980 og forsker II (seniorforsker) i 1985. I 1986 ledet han forskningsprogrammet «Work and Learning Processes» ved AFI. I 1987 var han kortvarig ansatt ved Sosialantropologisk institutt ved Universitetet i Oslo. Han var fast ansatt som seniorforsker ved AFI fra 1988, og var direktør ved samme institutt 1989–1993. Han sluttet ved AFI i 1999 etter 22 år som forsker ved instituttet, og var deretter leder for Senter for teknologi, innovasjon og kultur (TIK) ved Universitetet i Oslo 1999–2003. Etter det var han forsker I ved TIK og senere professor i sosiologi ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi. Han er nå professor emeritus. 
Han var gjesteforsker ved Stanford University og Massachusetts Institute of Technology 1993–1994 og ved Bristol University 2002–2003. Vinteren og våren 2010 har han vært medlem i ekspertpanelet i NRK-programmet Lyngbø og Hærlands Big Bang.
Risør byfogd

Risør byfogd var et byfogdembete i Aust-Agder. Fra 1690 hadde Risør felles byfogd med Arendal, men fikk egen byfogd ved reskript eller forordning 7. april 1779. Fra 1890 overtok Sorenskriveren i Holt som dommer i straffesaker for Risør by. I 1919 ble byfogden i Risør til gjengjeld politimester også for Holt sorenskriveri, med unntak av Tvedestrand. Samtidig ble oppebørsel forretningene overført fra byfogden i Risør til Skattefogden i Aust-Agder. Risør byfogdembete ble vedtatt nedlagt ved kongelig resolusjon 6. november 1897 (til gjennomføring av Lov om delvis omordning av det civile embetsværk av 21. juli 1894). Loven skulle senest settes i verk etter hvert som de berørte embeter ble ledige. Bestemmelsene fra 1894 og 1897 ble iverksatt for Aust-Agder fylke fra 1.april 1919, etter kongelig resolusjon 14. februar 1919. Byfogdembetene i Grimstad og Risør ble beholdt, men måtte avgi oppebørsel forretningene til skattefogden i fylket. Byfogdembetet i Risør ble først nedlagt fra 1. juli 1933. Dommerfunksjonene ble da overtatt av Sorenskriveren i Holt, mens politioppgavene ble overtatt av Lensmannen i Risør fram til 1937, deretter Risør politistasjon.

Arkiv

Arkivet etter Risør byfogd er levert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 17 hyllemeter.
Lycomedes

Utseende

Middelsstore (gjerne 20-30 millimeter), kraftige, brunlige hornbiller. Kroppen er kledt med gulgrå bestøvning og blir derfor ganske matt. Hannene har et båndaktig, oppoverbøyd horn i pannen som danner en klype mot et rett oppstående horn midt på fremkanten av pronotum. Hornet i pannen er kløvd i spissen. Hunnen har pronotum grovt og kraftig punktert, men mangler horn.

Levevis

Disse artene finnes helst i litt høyereliggende (1000-2000 meter over havet) tropiske skoger langs Andesfjellene. Larvene lever i strølaget på bakken. De voksne billene kommer av og til til lys om natten.

Utbredelse

Gruppen finnes bare i Sør-Amerika.
Sevjeblomsterfluer

Utseende

Små til middelsstore (5-11 mm) blomsterfluer med grå forkropp og gulbrun bakkropp. De er lette å kjenne fra andre blomsterfluer, men kan forveksles med fluer i andre familier, for eksempel Muscidae og Heleomyzidae. Vingenes årenett viser imidlertid tydelig at de er blomsterfluer. Hodet er påfallende lite, ansiktet er framskytende som en snute mellom fasettøynene, tett hvitaktig pudret. Ansiktet har ingen knøl i midten, men munnkanten er noe framskytende. Antennene er nokså korte, mer eller mindre oransje på farge, det tredje leddet rundet. Antennebørsten (arista) sitter oppe på dette leddet nær roten. Ved bestemming av artene er en viktig karakter om denne børsten er hårete eller ikke. Fasettøynene er nakne, hos hannen møtes de vanligvis i midten. Thorax er mer eller mindre grå, gjerne med litt matt, sølvaktig glans, kledt med svært korte, mørke hår. Den har tydelige lengdestriper: et par striper i midten og bredere striper på sidene som er avbrudt midt på. Scutellum og bakkroppen er vanligvis brungule, sjeldnere mørke. Bakkroppen er ganske stor og pæreformet. Beina er brunlige og slanke. Vingene er nær glassklare med et lysbrunt, ikke spesielt markert vingemerke. Svingkøllene er hvitgule.

Levevis

Larvene utvikler seg i sevje som flyter ut fra skader på løvtrær. Artene ser ikke ut til å være spesielt kresne når det gjelder treslaget, men andre faktorer som fuktighet, eksponering o.l. betyr trolig mer. Tre som er angrepet av vanlig tredreper (Cossus cossus) ser ut til å være særlig attraktive. Disse fluene besøker ikke ofte blomster. Mange av artene er regnet for å være sjeldne, men dette kan muligens skyldes at de har så ulik biologi fra de fleste andre blomsterfluer og dermed ikke blir fanget opp av vanlige innsamlingsmetoder.

Utbredelse

Slekten forekommer i Palearktis og Nord-Amerika, dessuten finnes det muligens en art i Sør-Amerika. De fleste artene lever i Palearktis.
Michael Chekhov

Barndom

Mikhail Aleksandrovitsj Tsjekhov ble født 1891 i St. Petersburg. Hans far var Aleksandr Pavlovitsj Tsjekhov, broren til dramatikeren Anton Tsjekhov. Hans mor var Natalja Golden, den eldste av tre jødiske søstre.

Karriere

I 1912 ble Tsjekhov medlem i Moskva kunstnerteater etter å ha blitt kjent med Konstantin Stanislavskij. Til tross for at han var en av Stanislavskijs mest lovende elvever, gjorde han opprør mot læren hans. Etter den russiske revolusjonen hadde Tsjekhov brutt med Stanislavskij og lot seg i stedet inspirere av Rudolf Steiner. Han oppdaterte Stanislavskijs skuespillerteknikk, blandet med yoga, teosofi, psykologi og fysiologi, med sine egne ideer om hvordan en skuespillers bevissthet skulle formes, om psykologiske prosesser og bevegelsesteknikker for å oppnå en spesiell type underbevisst kreativitet. Hans ideer om å bruke skuespillerens egen intuisjon og kreative fantasi, var et klart steg vekk fra sin læremesters metoder. 
Tsjekhov startet sin egen teatergruppe i 1918, men den ble lagt ned av økonomiske årsaker i 1921. To år senere ble han utnevnt som regissør på Moskva kunstteaters andrestudio. 
I 1927 ble Tsjekhov fordømt av Sovjetkongressen som en «mystiker» og «idealist». Året etter immigrerte han til Tyskland, der han startet sin egen teatergruppe. Denne gruppen turnerte i sju år gjennom Europa.
I 1938 startet han en teaterskole i Dartington Hall i Devon i England. På grunn av starten på andre verdenskrig ble imidlertid skolen flyttet til Connecticut, der den tok tilhold i lokalene til en tidligere kostskole. De første diplomene ble delt ut i 1939.
Chekhov (engelsk stavemåte) fortsatte karrieren som skuespiller både på Broadway og i Hollywood. I tillegg jobbet han som teaterregissør og teaterprodusent. Som skuespillerinstruktør underviste han blant annet Marilyn Monroe, Clint Eastwood, Yul Brynner, Jack Palance, Sterling Hayden, Anthony Quinn, Gary Cooper, Mala Powers, Elia Kazan, Patricia Neal og Robert Stack.
I 1946 ble Chekhov nominert til Oscar for beste mannlige birolle for rolletolkningen hans i Alfred Hitchcocks Trollbundet. Hovedrollene ble spilt av Ingrid Bergman og Gregory Peck.
Dokumentaren From Russia to Hollywood: the 100 Year Odyssey of Chekhov and Shdanoff fra 1998, handlet om Chekhov og George Shdanoff.

Privatliv

Chekhov var gift med skuespillerinnen Olga Tsjekhova fra 1914 til 1917. I 1916 fikk de datteren Olga. I 1918 giftet han seg med Ksenya Karlovna Ziller. Ekteskapet varte frem til hans død.
Chekhov døde 30. september 1955 i Beverly Hills av hjerteinfarkt.
Mount Mallis

Mount Mallis er et fjell, 1 360 moh, halvveis mellom Mount Joyce og Mount Billing i Prince Albert Mountains i Victoria Land. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1956-62, og navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Robert R. Mallis, en geomagnetikar/seismolog ved Amundsen-Scott-stasjonen vinteren 1966.
Jimo

Jimo (kinesisk: 即墨 ; pinyin: Jìmò) er et byfylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger under Qingdao.
Befolkningen var i 1999 på 1 063 107.

Kulturminner

Det arkeologiske funnstedet i gamlebyen i Jimo (Jimo gucheng yizhi, 即墨故城遗址) er oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Historie

Jimo ble til under det østlige Zhou-dynasti, og ble den gang Shandongs nest største by. Under beleiringen av Jimo i 279 f.Kr. klarte byens forsvarere, fra staten Qi, å unngå nederlag og vende det til seier ved en krigslist som har gått inn i historien. De samlet sammen 1.000 okser, bandt skarpe dolker til deres ører, bandt strå til deres haler, og kledte dem opp i fargerike tøyer slik at de lignet drager. Så, etter mørkets frembrudd, tenke de på stråhalene og drev oksene mot beleirernes leir. Beleirerne ble skrekkslagne og Qi-styrkene vant en stor seier. Etter slaget kunne Qi gjeninnta alle de 70 byene som fienden frem til da hadde erobret fra dem.

Samferdsel

Kinas riksvei 204 løper gjennom området. Den løper fra Yantai i Shandong sørover til Shanghai, og er innom blant annet Lianyungang, Nantong og Taicang.
Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til Shijiazhuang i Hebei.
Markha

Markha (russisk: марха) er ei elv i republikken Sakha i Russland. Den er ei venstre sideelv til Viljuj (i Lenas nedbørfelt). Markha er 1 181 kilometer lang og har et nedbørfelt på 99 000 km². Middelvannføringen er på 405 m³/sek. Elva har utspring på Viljuj-platået, som er en del av Det sentralsibirske platå.
Nils Holtermann

Familie, yrke og offentlige verv

Han tilhørte den nordenfjelske grenen av Holtermann-slekten som sønn av Peter Christian Tyrholm Holtermann og Frederikke Dorothea Rambeck. Faren var prest på Kvernes, i Trondhjem og senere på Oppdal samt stortingsmann. Han ble oppkalt etter farens pleiefar, kapellan og stortingsmann Niels Stockfleth Schultz i Trondhjem. Nils Holtermann giftet seg i 1872 med Marit Forve Dørum fra Oppdal.
Etter Trondhjems katedralskole fikk han sin jordbruksutdannelse på Karlslyst hovedgård i Malvik og studerte jordskiftelandmåling i Sverige. Fra 1861 til 1869 var han utskiftningsformann i Søndre Trondhjems amt (nå Sør-Trøndelag). På auksjon i 1868 kjøpte han den vanskjøttede gården Sluppen utenfor Trondhjem, hvor han drenerte jordene og bygde opp en stor besetning på over 60 kyr. Vinteren 1877/1878 ble besetningen rammet av en epidemi som medførte at den måtte slaktes, og bygningene måtte rives og flyttes. Holtermann led et betydelig økonomisk tap, men gjenoppbygde gården og drev den frem til han solgte den til Fredrik Bruseth rundt 1900. Han var også forretningsfører for Hommelvik bruk og eide et møllebruk i Hommelvik.
Holtermann var medlem av Strinda herredsstyre og formannskap, ordfører fra 1874 til 1877, forlikskommissær og valgmann ved flere stortingsvalg. Selv var han vararepresentant til Stortinget fra Søndre Trondhjems amt fra 1889 til 1891, og møtte for avdøde Nils Nilsen Pukstad i 1891. Holtermann var formann i direksjonen (styret) i Strindens Sparebank og medlem av direksjonen i Norges Bank fra 1901 til 1905.

Æresbevisninger

Holtermann ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1894.
Holtermanns vei i nåværende Trondheim kommune er oppkalt etter ham.
Pseudocopaeodes eunus

Utseende

En liten (vingespenn ca. 25 millimeter), brunoransje smyger. Vingene har mørk ytterkant. På undersiden er det lysere striper, mest markert på bakvingen.

Levevis

Denne arten er knyttet til alkaliske saltsletter. Larvene lever på en art av saltgras (Distichlis stricta).

Utbredelse

Arten er utbredt i de tørre områdene i det sørvestlige USA (California og Nevada) og det nordvestlige Mexico (Baja California).
Piezophyllus

Utseende

Middelsstore til ganske store (gjerne 20-45 millimeter), nokså brede, gjerne brunlige smellere. Antennene er trådformede og nokså korte.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis

Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar, på Borneo og Sumatra.
Svenska Frivilligkåren

Bakgrunn

Allerede innen Sovjetunionens angrep på Finland den 30. november 1939 hadde det vært planer om en svensk frivilliginnsats til støtte for finnene, og samme dag krigen brøt ut åpnet frivilligbyråer flere steder i Sverige. Til å begynne med tok den svenske regjeringen en varsom holdning, hovedsakelig på grunn av bekymringer om reaksjonen fra Tyskland, som hadde inngått en ikke-angrepspakt med Sovjetunionen den 23. august samme år. For eksempel fik Svenska Frivilligkåren i begynnelsen ikke lov til annonsere. I begynnelsen av 1940 hadde 125 frivilligbyrået blitt etablert over hele Sverige.
De første svenske frivillige begynte å ankomme i Finland i slutten av desember 1939. Omkring 8402 svenske frivillige ankom Finland (ytterligere 4 000 mann hadde meldt seg til Frivilligkåren før fredserklæringne 13. mars 1940). Januar ble brukt til øvelser og ytterligere militærtrening i Kemi i Finland, like øst for Haparanda.

Organisering

Svenska frivilligkåren var organisert i tre stridsgrupper (bataljoner) støttet av artilleri og panservern. Hver bataljon bestod av tre skyttekompanier, et jegerkompani, et tungt kompani, et artilleribatteri, en plogtropp samt en vedlikeholdsavdeling. Luftverns-, ingeniør-, og vedlikeholdsenheter inngikk også i korpset.
Våpen og utrustning hadde hovedsakelig blitt kjøpt inn fra den svenske hæren. Kostnadene for å oppstille og vedlikeholde Svenska Frivilligkåren i de seks månedene korpset eksisterte ble dekket gjennom innsamlinger fra den svenske befolkningen og industrien. Den pensjonerte generalen Ernst Linder ble utnevnt til korpsets sjef. Linder hadde vært frivillig i Finland under den finske borgerkrigen i 1918.
Trinity Islands

Trinity Islands er ei øygruppe i Kodiakarkipelet i den amerikanske delstaten Alaska. Øygruppa består av de to øyene Tugidak og Sitkinak, som ligger i Stillehavet, femten kilometer sør for Kodiak og 125 kilometer øst for Alaskahalvøya, i bykommunen Kodiak Island.
De to øyene har et samlet areal på 408,65 kvadratkilometer, og har ingen fast bosetning. Sitkinak Island har en rullebane og en LORAN-stasjon som den amerikanske kystvakta driftet fra november 1960 til juli 1977.
Wimbledon-turneringen 1998

Wimbledon-turneringen 1998 ble avviklet mellom 22. juni og 6. juli i London og er en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Amerikanske Pete Sampras vant singletittelen i Wimbledon for herrer for femte gang og forsvarte dermed tittelen fra fjoråret. Singleturneringen for damer ble vunnet av Jana Novotná fra Tsjekkia. Hun vant også doubletittelen sammen med Martina Hingis. Mixeddoublen ble vunnet av Max Mirnyi/Serena Williams.
Sälgsjön

Sälgsjön er et tettsted i Gävle kommune i Gävleborgs län i landskapet Gästrikland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 207 innbyggere.
Europe Écologie

Europe Écologie var et fransk valgforbund dannet 20. oktober 2008 for å stille til Europaparlamentsvalget i 2009. Forbundet besto av Les Verts, regionale grønne partier og uavhengige politikere, og fikk valgt inn en rekke kandidater til Europaparlamentet, deriblant norskfødte Eva Joly. I 2010 gikk Europe Écologie inn i det nye partiet Europe Écologie–Les Verts.
Den 22. SAG-utdelingen

Den 22. Screen Actors Guild Award-utdelingen ble avholdt 30. januar 2016, og hyllet de beste filmene og TV-programmene fra 2015.
Star Destroyer

Star Destroyer, også kjent som Star Dreadnoughts, er en fiktiv klasse store krigsromskip i Star Wars universet. Skipene tilhører det galaktiske imperiet og er 1600 meter lange og 1015 meter brede, armert med turbolasere, ion-kanoner og tractor beam projektorer. Skipene inneholder 6 TIE-fighter skvadroner, som tilsammen utgjør 72 TIE-fighter. Den imperiske Star Destroyer, som gjør sitt første inntog iløpet av de første sekundene av Star Wars Episode IV: Et nytt håp (1977) der den jakter på Tantive IV, er "flaggskipet til den imperiske flåten". Star Destroyer dukker opp i de originale filmene Star Wars Episode IV: Et nytt håp, Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake og Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake, samt i prequel filmen Star Wars Episode III: Sithene tar hevn. I tillegg til film opptredenene dukker de også opp i det ekspanderte universet i form av tegneserier, bøker og spill.
I den første Star Wars filmen fra 1977 bruker Han Solo begrepet "Imperial cruisers". Begrepet "Star Destroyer" blir ikke brukt i dialog før i Imperiet slår tilbake.

Super Star Destroyer

Super Star Destroyer er den største klassen Star Destroyer. Den får selv regulere Star Destroyere til å se ut som små skip. Skipet er 19 kilometer langt og bevæpnet med Turbolasere, ion-kanoner og Tractor Beam Projektorer. Romskipet har plass til 144 TIE-fightere.
I filmen Imperiet slår tilbake blir romskipet Executor i "super klassen" fremstilt som flaggskipet til Darth Vader. Skipet ble ødelagt under slaget ved Endor i Jediridderen vender tilbake. Det ble ødelagt ved at A-wing pilot Arvel Crynyd krasjet flyet sitt i skipets bro, noe som førte til at Executor krasjet inn i den andre dødsstjernen.
Synkronsvømming under Panamerikanske leker 1999

Synkronsvømming under Panamerikanske leker 1999. Synkronsvømming var en av flere sporter under de trettende Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg i Canada i periode 23. juli til 8. august 1999. Det var tiende gangen som synkronsvømming var med i de Panamerikanske leker. Det var to øvelser for damer, duett og lagkonkurranse. Canada ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Mimocolobaspis

Levevis

Trebladbillene er planteetere.

Utbredelse

Arten er kjent fra den demokratiske republikken Kongo.
Mastodon

Biografi

Mastodon ble dannet av de tidligere Today Is the Day- og Lethargy-medlemmene Brann Dailor og Bill Kelliher, samt de tidligere Four Hour Fogger-medlemmene Troy Sanders og Brent Hinds. I 2000 spilte de inn demoen The 9 Song Demo som de solgte på konserter. Denne demoen var spilt inn av daværende vokalist Eric Saner, som forlot bandet noen måneder senere. Etter å ha spilt inn en selvtitulert 7" for Reptile Records, fikk de platekontrakt med samme selskap.
Mastodons første offisielle utgivelse var EP-en Lifesblood fra 2001, som ble godt mottatt av både anmeldere og publikum. I 2002 kom debutalbumet Remission som solgte til gull i USA. 
Deres andre album Leviathan fra 2004, som er et konseptalbum basert på Herman Melvilles Moby Dick, symboliserer Mastodons virkelige gjennombrudd. Det ble veldig godt mottatt, og ble «The Album of the Year» i både Revolver, Kerrang! og Terrorizer.
I februar 2006 kom samlealbumet The Call of the Mastodon med sanger fra EP-en Lifesblood og den selvtitulerte 7" og DVD-en The Workhorse Chronicles med en dokumentar, konsertmateriale og musikkvideoer. 
Mastodon har kontrakt med plateselskapet Warner Music.
Lyudi Invalidy

Singler

Selv om «Ljudi Invalidy» er den eneste virkelige singelen fra albumet, tror noen at «All About Us» også var en singel da t.A.T.u lagde en musikkvideo for sangen. «Loves Me Not» ble spilt på russisk radio i 2006, sammen med «All About Us», «Novaya Model» og «Obez'yanka Nol».