google/wiki40b huggingface dataset:
Respiratorisk utvekslingskvotient

Den respiratoriske utvekslingskvotienten (eller R-verdien) er forholdet mellom antall liter karbondioksid (VCO2) og antall liter oksygen (VO2) i et pust , og kan bidra til å gi et innblikk i metabolismen som skjer i kroppen.
Ved å måle dette forholdet kan man få en indikasjon på om det forbrennes mest fett eller mest karbohydrat ved en gitt belastning. R-verdien er omtrent 0,8 til 0,85 i hvile ved normal diett. Det forbrennes hovedsakelig fett på nivåer 0,7 til 0,85, med en 100% fettforbrenning på 0,7. En slik verdi vil derimot aldri være mulig, da det alltid vil være et lite innslag av karbohydratforbrenning. Når verdien når ca 0,85 har forbrenningen gått over til å hovedsakelig være karbohydrater, og fra 1,00 og oppover foregår forbrenningen nesten 100% fra karbohydrater. I forbrenningen inngår også en liten mengde protein, men denne er så liten at det ikke er særlig relevant.
Jo hardere intensitet en aktivitet foregår på, jo høyere vil vanligvis R-verdien verdien være. Ved hard trening verdi vil verdien overstige 1,00 og dermed vil det ikke lenger bli forbrent fett.
Beregningen av R-verdi gjøres vanligvis i et laboratorium gjennom en VO2max-test, og kan sees som en indikator på når deltakeren i testen er nær å bli utmattet og nær sine grenser. En R-verdi som er større enn 1,1 blir ofte brukt som et kriterium for å ha nådd sitt maksimale potensial i en VO2max-test.
Spektrale bevis

Spektrale bevis er en form for bevisførsel basert på drømmer og visjoner. Det ble tillatt i domstolen i løpet av hekseprosessene i Salem i tiden 1692–1693 av det utpekte justitiarius William Stoughton. Bokheftet A Tryal of Witches ble tatt fra en nær samtidig rapport av hekseprosessene i Bury St. Edmunds i England i 1662, og denne ble benyttet som en modell for, og ble referert til, i domstolen da forhørsdommerne lette etter at slike bevis kunne bli benyttet i en rettssal.
Spektrale bevis var vitnemål hvor den anklagede heksens ånd (engelsk: spectre = gjenferd) opptrådte for vitnet i en drøm eller en visjon (som for eksempel en svart katt eller ulv). Drømmen eller visjonen ble tillatt som bevis. Således kunne vitnene (som ofte var de som anklaget eller beskyldte) bevitne at «Goody Proctor bet, kløp og nesten kvalte meg», og det ble tatt som bevis for at det anklagede faktisk var ansvarlig for biting, klyping og kveling til tross for at de var et annet sted på samme tid.
Thomas Brattle, en handelsmann i Salem, merket forbauset hvor lett vitnene unngikk nøye granskning «når de som ble rammet hadde til hensikt og siktet til kun framtoningen og formen av slikt noe, sier G. Proctor, likevel sverger de bestemt at G. Proctor faktisk plagde dem; og de ble tillatt å gjøre så; som om det var ingen virkelig forskjell mellom G. Proctor og framtoningen av G. Proctor».
Prost Cotton Mather argumenterte at det var formålstjenlig å tillate spektrale bevis i en juridisk rettergang, men advarte mot at domfellelse ikke burde bli basert på spektrale bevis alene da det var mulig for Djevelen å ta formen eller framtoningen til en uskyldig person. Robert Calef, en handelsmann, utga kampskriftet More Wonders of the Invisible World i 1700 hvor han kritiserte Mather for denne posisjonen. Calef fikk ikke tillatelse til å utgi sine innvendinger sin bok i Boston, og måtte derfor få den trykket i England. Increase Mather, far til Cotton Mather, demonstrerte mot boken ved å la den offentlige brente boken ved Harvard.
Prost Increase Mather ble en motstander av spektrale bevis, men først etter at de anklagede i Salem var blitt hengt. Hans begrunnelse var ikke på det grunnlag at det faktisk var falske vitnemål, men for at det kunne være et bedrageri av demoner. Han utga Cases of Conscience Concerning Evil Spirits Personating Men, Witchcrafts, infallible Proofs of Guilt in such as are accused with that Crime, hvor han argumenterte at «Det var bedre at ti mistenkte hekser burde slippe unna enn at en uskyldig person burde bli dødsdømt.»
Western Digital

Produkter

My Book-serien av platelagre går fra 200 GB og opp til 4 TB (4000 GB).
Western Digital framstiller også interne platelagre og nettverksbasert lagring i mange størrelser og kapasiteter.
Samjiyon

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby) og 10 ri (landsby).
Kapring på åpent hav

Handling

Casey Ryback er kokk ombord på krigsskipet U.S.S. Missouri. Admiralen på skipet har fødselsdag, og det planlegges et overraskelses-selskap med innflydd underholdning til ære for ham. Det viser seg imidlertid at selskapet kun er et skalkeskjul for terrorister som planlegger å ta over kontrollen av skipet. Terroristene har til hensikt å stjele skipets last med atomraketter for å selge dem. De lykkes i overtakelsen og dreper både admiralen og alle offiserer. Resten av mannskapet stenges inne i et lasterom. Ryback er den eneste som klarer å komme unna og blir dermed tvunget til å gjøre sitt ytterste for å stoppe terroristenes planer. Hans bakgrunn som Navy SEAL skal vise seg å komme godt med.

Publikum og økonomi

Kapring på åpent hav ble en stor publikumssuksess, spesielt i USA. Den innbrakte over $156 millioner på verdensbasis, hvorav $83 millioner i USA alene. Den er dermed den mest suksessfulle filmen med Steven Seagal i hovedrollen. Den havnet på 14-plass over de mest innbringende filmene på verdensbasis i 1992 og på 13-plass i USA.
Produksjonskostnadene var på $35 millioner.

Anmelderne

Den ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 77 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin har gitt den 2,5 av 4 stjerner i sin Movie Guide.
De norske anmelderne gav den blandet mottakelse. Dagbladet gav den terningkast fire, mens VG gav den tre. Det norske nettstedet CINERAMA gav den terningkast fem i 1999 og skrev: «Denne produksjonen har noe som få andre action-filmer har. Spesielt legger vi merke til at filmen har meget bra klipp, og filmmusikken (av Gary Chang) er også godt over gjennomsnittet. Selv om vi ikke sverger til hjerneløs action (som filmen unektelig har litt av) så er Seagal ganske diggbar i "Kapring på åpent hav". En helstøpt action-film som bør sees».

Priser

Den vant en BMI Film Music Award (Chang) for musikken og to Golden Reel Award (lyd). Det kan nevnes av den ble nominert til Oscar for lyd og lydeffekter.
Francesco Barberini den eldre

Francesco Barberini (født 23. september 1597 i Firenze, død 10. desember 1679 i Roma) var en italiensk kardinal, antikvar og fremstående kunstmesén. 
Han ble kardinaldiakon av Sant'Onofrio i 1623, spm pave Urban VIIIs kardinalnepote.
Søndmøre fogderi

Søndmøre fogderi (Søndmørs Fogderie) var en administrativ enhet (fogderi) i Romsdals amt. Fogderiet ble opprettet i 1670 ved kongelig forordning. 
Ved forordning av 19. februar 1662 ble betegnelsen len erstattet av amt for disse forvaltningsområdene.
I perioden 1675 til 1678 var fogderiet sammenslått med Nordfjord til Sunnmøre og Nordfjord amt.
Ved lov av 2. juli 1897 bortfalt fogdens befatning med kommunenes anliggende og deltagelse i Amtstinget. Som embetsmenn satt likevel fogdene på livstid.
Fogderiet ble nedlagt 1. januar 1916 etter at den siste fogden, Greve som bodde på Nørve, døde i 1914.
The Evil

Handling

Handlingen er lagt til et gammelt gods som har stått tomt i mange år, og som ingen i distriktet tør nærme seg. Årsaken er flere uforklarlige hendelser i og rundt huset. Uvitende om husets rykte leier C.J. Arnold og hans kone huset for sommeren. Sammen med noen venner begynner de å sette huset i stand igjen, men litt etter litt får flere av dem føle nærværet av andre krefter i huset. Ved en tilfeldighet åpner noen av dem en portal i husets kjeller, noe som medfører at de demoniske krefter som ligger bundet forløses i all sin kraft. Alle utganger og vinduer lukkes og det blir det en kamp på liv og død for å komme seg ut.
Grace Ndagire

Idrettskarriere

Ndagire deltok i Afrikanske ungdomsleker 2018, og kom der på åttendeplass totalt i klassen singelsculler (JW1X). 
Hun deltok i roing under Sommer-OL for ungdom 2018, der hun kom på 24.-plass i singelsculler.
Vera Komissar

Æresbevisninger og utmerkelser

Vera Komissar ble i 2016 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for sin innsats for religiøst mangfold.»
Fjoneferga

Historie

Sambandet har vært betjent av forskjellige utgaver av ferga «Nissen» fra starten i 1947, men med et opphold på 1950-tallet. Fram til veien fra Treungen ble åpnet i 1967 var den også det eneste veisambandet til Fjone.
I mars 1976 ble det vedtatt å bygge ny Fjoneferge til 150 000 kroner, som ble levert fra Elvestad Verksted i Skien i starten av oktober samme år.
Ferga har tidligere bare gått mellom mai og nyttår, så for å kunne gi innbyggerne på Fjone mulighet til å krysse over Nisser hele året og til alle døgnets tider, ble det i 2011 startet en underskriftskampanje for å erstatte ferga med bru. Dette førte ikke fram, men høsten 2017 ble det foreslått at ferga som et prøveprosjekt for 2018 og 2019 skal gå hele året. Fartøyet er ikke klassifisert for is, så hvis isen skulle legge seg vil trafikken måtte opphøre for en periode. Prøvedrift med helårsferge ble vedtatt på siste kommunestyremøte i 2017.
Olivenprydvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 14-18 millimeter), gråbrunt spraglete vikler. Forvingens grunnfarge er vanligvis grålig brun. Vingen har to skrå tverrbånd av sølvaktig gråhvitt, det innerste temmelig uregelmessig, det ytterste mer regelmessig. Dessuten har vingen spredte, sølvfargede flekker og streker. Den ytterste delen er litt okeraktig brun. Bakvingen er lyst gråbrun. Larven er grønn- eller gråaktig, svært variabel i fargen.

Levevis

Larvene kan leve på en mengde forskjellige urter, busker og løvtrær. De voksne sommerfuglene har en ganske lang flygetid fra mai til august. De flyr mest om natten men skremmes også lett opp om dagen.

Utbredelse

Arten er utbredt i hele Europa bortsett fra Island, Kroatia, Hviterussland og Ukraina, og også i det nordlige Asia. I Norge er den funnet over hele landet og er en av de aller vanligste viklerne – arten er en av forholdsvis få sommerfugler som er registrert i samtlige fylkesdeler i Norge.
Fylkesvei 4392

Fylkesvei 4392 går mellom Søyland og Kaffiholen i Hå kommune. Veien er 1,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 165.
Lingig

Lingig (Bayan ng Lingig) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao og tilhører provinsen Surigao del Sur. Folkemengden er på 26 487 innbyggere.
Cowdenbeath FC

Historie

Cowdenbeath FC ble stiftet i 1881.
Magnus Moan

Karriere

Han deltok med suksess i VM 2005 i Oberstdorf. Han gikk for det norske laget som vant lagkonkurransen, han fikk sølv i sprintkonkurransen, og kom på fjerdeplass i det klassiske rennet (hopprenn + 15 kilometer).
I OL 2006 i Torino tok han sølv på sprinten og bronse på normaldistansen etter å ha slått Petter Tande i et spennende spurtoppgjør som ble avgjort på målfoto. Han tok sølv i VM 2007 i Sapporo i kombinert og bronse i lagkonkurransen sammen med Håvard Klemetsen, Espen Rian og Petter Tande. Han tok igjen bronse i lagkonkurransen i Ski-VM 2009 i tsjekkiske Liberec.
I VM på ski 2011 i Holmenkollen gikk Moan sisteetappen på stafetten i begge lagkonkurransene. Det endte med bronsemedalje i både lagkonkurransen i stor bakke og lagkonkurransen i normalbakken. Det gikk ikke like godt i de individuelle rennene på hjemmebane. Moan endte på 14.-plass i normalbakken/10 kilometer og selv om han lå på 17.-plass etter hopprennet i stor bakke, valgte han å ikke stille til start i langrennet.
I Vinter-OL 2014 i Sotsji tok Moan sølv på 10 km/storbakke, bak landsmannen Jørgen Graabak, og tok gull i lagkonkurransen sammen med Graabak, Håvard Klemetsen og Magnus Krog
Moan ble i 2014 tildelt Holmenkollmedaljen. Moan avsluttet karrieren med 42.-plass i Holmenkollen 9. mars 2019.
Sphenostethus

Utseende

En middelsstor, blank trebukk. Forkroppen er svart, dekkvingene rødbrune til svarte, beina røde. Pronotum har rundede sider og er nærmest klokkeformet. Antennene er tynne og omtrent halvparten så lange som kroppen.

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra USA (Florida, Indiana).
Aspøy skole

Aspøy skole er en barneskole i Ålesund med omkring 180 elever på 1.–7. trinn i 2018.

Skolebygningen

Skolebygningen er monumentalt anlagt og har flere ulike fløyer rundt skolegården. 
Tyngdepunktet rundt skolegården er hovedbygningen i tre fulle etasjer og i tillegg to i det halvvalmede taket som krones av et robust tårn med lavt valmet tak og en langstrakt løkkuppel med spir.
Sidefløyene er lavere og den ene har en åpen buegang mot skolegården.
Gårdsplassen er lukket med flere lave paviljonger som er tilføyet senere.
Gatefasaden til hovedbygningen er symmetrisk med et ornamentert inngangsparti som midtakse hvor kommunevåpenet er plassert over døren.
Den brede tempelgavlen er dekorert med et ankerjern med teksten ”ANNO 1921” og taket er tekket med skifer.
Stilen er monumentalt nordisk nybarokk og beslektet med flere av arkitektkontorets andre samtidige arbeider.

Historie

I mai 1918 vedtok Ålesunds formannskap å bygge en ny skole på Aspøy.
Skolen avløste Gamle Aspøy skole som var en trebygning fra 1867 øverst i Kirkebakken-Krikegata 33 (bygningen stod fram til 1983).
Bygningene ble tegnet av Kristianiafirmaet Morgenstierne & Eide og arbeidet med byggingen foregikk fra 1919 til 1922. 22. november 1922 ble skolen innviet og hadde til da kostet kr 2 272 742 og inneholdt 31 klasseværelser med spesialrom.
Det var også lokaler for tannklinikk, skolelege, skolebespisning og skolekjøkken og i kjelleren ble det bygget bad med svømmebasseng.
25. april 1940 ble skolen bombet og tårnet og øverste etasje ble ødelagt samt flere av bygningene påført skader som ble midlertidig utbedret.
I mai 1942 ble hele skolen overtatt av den tyske okkupasjonsmakten og brukt til lager og innkvartering.
I 1945 ble skolen bombet igjen, men fikk da mindre skader. 
I 1951 var krigsskadene på bygningene ferdig reparert.
I 2017 ble skolen nominert til Dronning Sonjas skolepris.
Myrdvergmåler

Utseende

En liten (vingespenn 17 – 22 mm), slank, lysbrun eller lysgrå måler. Forvingen har vanligvis et markert, hvitt tverrbånd omtrent 2/3 ut i vingen og et bredt, litt mørkere tverrbånd like innenfor dette, ellers kan den ha flere, mer eller mindre markerte, tverrbånd. Den mørke flekken som mange dvergmålere har midt i forvingen mangler eller er ganske liten. Bakvingen er litt blekere enn forvingen. Larven er lang og slank, enten grønn eller brun, med en rekke av sammenhengende, pileformede, litt mørkere flekker langs ryggen.

Levevis

Arten lever på myrer. Larvene lever på finnmarkspors (Rhododendron tomentosum), men den må også ha andre næringsplanter da arten har en mye videre utbredelse i Norge enn finnmarksporsen.

Utbredelse

Arten er holarktisk, det vil si at den finnes både i den palearktiske region og den nearktiske region. I Europa forekommer den fra Tyskland og Slovakia og nordover. I Norge er arten funnet stort sett over hele landet, men den ser ut til å ha et tyngdepunkt mot nord og øst i landet.
Hentesveis

Hentesveis eller hentehår er en frisyre som brukes av delvis skallete menn som lar håret på én side av hodet vokse langt, og grer det over det skallete området, vanligvis issen.
Overdrevne hentesveiser kan bli oppfattet som lett komiske, som litt hjelpeløse forsøk på å prøve å skjule delvis skallethet og dermed framstå som mer ungdommelig eller uforandret enn man er.
Den amerikanske forretningsmannen Donald Trump (født 1946) er blant dem som er særlig kjent for denne frisyren. Hans «doble», blonde hentesveis har blitt latterliggjort  i sladrepressen og i humoristisk sammenhenger, for eksempel i David Lettermans og Jay Lenos satiriske TV-show. Trump har til og med inngått veddemål om frisyren sin. Det er også laget en timeslang TV-dokumentar om hentesveis. En norsk kjendis som fikk kommentarer om hentesveisen sin, var Øystein Hedstrøm som representerte Fremskrittspartiet på Stortinget 1989-2005.
På engelsk kalles hentesveis comb over og på dansk hentehår. På japansk heter hentesveis, i oversettelse, «strekkodefrisyre» (バーコードな髪型 eller バーコード頭).
Rune Grammofon

Rune Grammofon (etablert 1998 i Oslo)
er et norsk plateselskap, eid og etablert av Rune Kristoffersen, kjent fra pop-duoen Fra Lippo Lippi.  Det gir ut elektronisk, improvisasjonell, eksperimentell musikk, ofte i grenselandet mot jazz.  Utgivelsene har digipak-design av Kim Hiorthøy.  Selskapet har distribuert via ECM (2000-05).
Rune Grammofon ved Rune Kristoffersen fikk Bjellesauprisen for 2010.
Sjøkyr

Beskrivelse

Sjøkyr har sylindriske, store og avlange kropper som smalner i begge ender. Bakbeina har blitt omdannet til en horisontal halefinne som kan skape framdrift i vann, som hos hvalene, og frambeina er omdannet til sveiver som kan brukes som padle- og styreredskap når dyra svømmer.
Dyra har tykk hud og mye kroppsfett, og ei brystvorte under hver av sveivene (som hos elefantene). De er farget i grånyanser og kan minne om store steiner når de ligger på havbunnen. Skallen er sterkt modifisert for å kunne puste i vannflaten, og tennene reduserte.
Sjøkyr avviker fra hovedregelen om at pattedyr har syv nakkevirvler, ved kun å ha seks (det eneste andre unntaket er dovendyr, med seks virvler hos tofingrede dovendyr og hele ni virvler hos trefingrede dovendyr).
Både dugonger og manater kan blir over 4 meter lange og veie opp mot 1,5 tonn, men nå utdødde arter kunne bli betydelig større. For eksempel kunne Stellers sjøku (Hydrodamalis gigas), som ble jaktet til utryddelse utenfor Aleutene omkring år 1768, bli opp mot 8 meter lang.

Atferd

Sjøkyr finnes i både salt- og ferskvann og beiter på gress og alger langs bunnen. Man tror at manatene må ha tilgang på ferskvann for å skille ut salt, men at dugongene kan skille ut saltet i nyrene.
Dyra er neddykket det meste av tida, men må opp til overflata for puste omtrent hvert femtende minutt. De flyter da rett opp, trekker inn luft, og synker ned igjen. Tung benbygning uten beinmarg gjør at disse dyra kan holda seg nær bunnen uten plagsom oppdrift.

Etymologi

Sirenia (av gr.) betyr sirene og er et begrep som stammer fra gresk mytologi. I våre dager har begrepet også blitt et synonym for uttrykket havfrue. Sirener ble først omtalt i Odysseen, som vesener som prøvde å lokke til seg sjøfolk med sang. I gresk kunst ble de først avbildet som fugler med menneskehode, senere som fugler med kvinnelig torso og hode. Mot slutten av oldtiden endrer de imidlertid skikkelse og blir til kvinner med en fiskelignede underkropp, og det er nok disse skapningene som har dannet opphavet til det vitenskapelige navnet på gruppen med sjøpattedyr.
Både Columbus og den franske presten Père Labat skildret havfruer, riktignok ikke like vakre som legendene hevder, som levde i sjøen og hadde menneskelege trekk, som armer og bryst. Det disse oppdagerne så kan ha vært manater og dugonger, men det mangler bevis for denne teorien.

Evolusjon

Man tror at sjøkyr utviklet seg fra en større gruppe med hovdyrlignende pattedyr (Tethytheria) for om lag 65–54 millioner år siden, og at manater og dugonger skilte lag for omkring 40 millioner år siden. Gruppens nærmeste nålevende slektninger er klippegrevlinger og elefanter. Selv om morfologiske bevis fortsatt støtter at Paenungulata er relatert til den polyfyletiske gruppen Ungulata (hovdyr), så peker molekylære beviser sterkt mot at denne gruppen er en del av Afrotheria (afrodyr).
Afrobeat

Afrobeat er en musikkstil som ble populær i Afrika på 1970-tallet. Musikken er en kombinasjon av yorubamusikk, jazz, highlife og funkrytmer, kombinert med afrikansk perkusjon og sang. Stilarten ble i hovedsak skapt av den nigeriansk multi-instrumentalisten og bandlederen, Fela Kuti. Kuti spilte først en blanding av jazz og highlife, men begynte med afrobeat tidlig på 60-tallet, sammen med backingbandet Koola Lobitos Band. Musikken spredte seg raskt til andre deler av Afrika, spesielt Vest-Afrika og Etiopia.
Karakteristisk ved afrobeat er at det blir spilt av storband med opp til 30 medlemmer. Det er en svært energisk musikkstil med rask rytme og polyrytmisk perkusjon. Musikken er repetativ og sangene varer ofte lenge, som for å få publikum i en transeliknende tilstand. Videre er musikken i stor grad improvisert.
Jean Louis

Biografi

Jean-Louis Berthault ble født 5. oktober 1907 i Paris. I 1936 immigrerte han til USA der han ble en av sjefsdesignerne for Hattie Carnegies motehus. Han designet klær for blant andre Wallis Simpson, Merle Oberon og Irene Dunne. Gjennom Dunne ble han introdusert for Joan Cohn, konen til Columbia Pictures-sjefen Harry Cohn. Dette førte til at han ble sjefsdesigner for Columbia Pictures i 1944. Jean Louis hadde denne stillingen frem til 1958, da han grunnet nedbemanninger begynte å jobbe for Universal Pictures i stedet. 
På begynnelsen av 1960-tallet sluttet Jean Louis som fulltidsdesigner for filmindustrien. Han åpnet en butikk i Beverly Hills og jobbet som frilanser i filmer. Jean Louis var en av favorittdesignerne til presidentfruen Nancy Reagan. Han pensjonerte seg i 1988.
Blant hans mest kjente design er Rita Hayworths svarte, stroppeløse kjole som hun brukte i Gilda (1946), Marlene Dietrichs scenekostymer til hennes Las Vegas-forestillinger og Marilyn Monroes perlebelagte kjole som hun brukte da hun sang «Happy Birthday, Mr. President», på bursdagsfesten til president John F. Kennedy i 1962. 
Jean Louis ble nominert til Oscar for beste kostymedesign 14 ganger, men vant prisen bare én gang, i 1957 for Den gyldne Cadillac. I 1995, to år før sin død, ble han belønnet med en Career Achievement Award på Palm Springs International Film Festival. I 2001 ble han posthumt innlemmet i Costume Designers Guilds Hall of Fame.
Jean Louis' første kone Maggy Fisher døde i 1987. I 1993 giftet han seg med Loretta Young, som han tidligere hadde designet klær for i TV-serien The Loretta Young Show. Ekteskapet varte frem til hans død.
Jean Louis døde 20. april 1997 i Palm Springs i California.
Paranastella

Utseende

Nokså små (5 - 7 millimeter), avlange, metallisk fargede praktbiller. Hodet har en vag fure mellom fasettøynene, som divergerer oppe på hodet. Antennene er sagtakkede fra det fjerde leddet. Pronotum er nesten like langt som bredt, pronotum og dekkvingene med punkterte tverrfurer.

Utbredelse

Slekten lever på Madagaskar.
I'm Putting All My Eggs in One Basket

«I'm Putting All My Eggs in One Basket» er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Irving Berlin til filmen Follow the Fleet (1936), hvor den ble introdusert av Fred Astaire og Ginger Rogers.

Svensk versjon

Roni (Ronald Sjögren) skrev en svensk tekst. Den hadde tittelen «Du ä' så väldigt lik en ja' känner». Zarah Leander med Odeon-orkestern spilte inn sangen. Den ble utgitt på 78-platene Odeon SA 255 247 D 2827 i Sverige og Odeon A 180 706 D-3306 i Norge.

Norsk versjon

Finn Bø skrev en norsk tekst. Den hadde tittelen «Det minner så veldig - -».
Sangen ble fremført av Per Aabel, Kristian Hauger (piano), som 2. billede i 1. akt i Centralteatrets sommerspill, Halmstrået eller Teatersjefen som ble vekk, i 1940.
En del av teksten ble strøket av nazisensuren.

Innspilling

Per Aabel spilte aldri inn sangen på plate. NRK gjorde imidlertid et opptak av den.
Amstel Gold Race 1969

Amstel Gold Race 1969 var den tredje utgaven av det årlige landeveisrittet "Amstel Gold Race", avholdt søndag 18. april 1969 i de nederlandske provinsene Noord-Brabant og  Limburg. Rittet var 259 kilometer langt, med start i Helmond og målgang i Meerssen. Det var totalt 132 ryttere som deltok, og 36 som fullførte rittet.