google/wiki40b huggingface dataset:
Albrecht von Kessel

Bakgrunn

Albrecht von Kessel var sønn av riddergodseieren Kurt von Kessel. Han tok sin skolegang frem til 1921 i Klosterschule Roßleben i Thüringen, der han knyttet nære vennskapsbånd med Peter Graf Yorck von Wartenburg og Ulrich-Wilhelm Graf von Schwerin von Schwanenfeld. Han studerte jus i München og Breslau fra m 1922 til 1926.

Mellomkrigstiden

Han ble tilknyttet den tyske utenrikstjeneste (Auswärtiges Amt) i 1927. Etter posteringer til Roma der han møtte sin overordnede Ernst von Weizsäcker for første gang, og så til generalkonsulatet i Katowice og til Memel, ble han atter sendt til Weizsäckers side i Bern i 1935. Kessel arbeidet også senere under Ernst von Weizsäcker ved forskjellige anledninger, i Berlin og i Roma. Han var også personlig assistent til Konstantin von Neurath i Berlin og i Praha i flere måneder i 1938/39. 
Han var del av en engere gruppe unge diplomater som var kritiske til regimet og støttet Ernst von Weizsäckers anti-krigspolitikk i 1938/39.

Annen verdenskrig

Etter krigens utbrudd virket Kessel ved den tyske utenriksstasjon i Geneve. Han bisto den tyske opposisjon under nazismen og den annen verdenskrig med å forbli i en slags kontakt med den fri verden. Han tilhørte imidlertid ikke den såkalte Kreisauer Kreis an (jfr. bøker av Peter Steinbach og Harald Vocke). Han støttet opp venner som tilhørte den hemmelige opposisjon, blant annet Adam von Trott zu Solz og Eduard Brücklmeier, med kritiske analyser og vurderinger av den politiske situasjon.
Han var fra 1943  Gesandtschaftsrat (ambassaderåd) ved det tyske ambassade til Den hellige stol (Vatikanet), og var allerede innen det mislykkede bombeangrep mot Adolf Hitler den 20. juli 1944, som fant sted etter at de allierte hadde rykket inn i Roma den 4. juni 1944, blitt internert sammen med sin ambassadør  Ernst von Weizsäcker i Vatikanet. Dermed kunne han ikke nås av nazistenes jakt og arrestasjoner av reelle og mistenkte regimemotstandere.  Der brukte han tiden fra september 1944 til april 1945 til å maskinskrive manuskriptet til boken Verborgene Saat: Aufzeichnungen aus dem Widerstand 1933 bis 1945 («Skjulte såkorn: Nedtegnelsr fra motstanden 1933 til 1945»).
Tapet av hans venner og skolekamerater fra skoletiden ved  Klosterschule Roßleben etterlot imidlertid sår som aldri riktig grodde.

Etterkrigstiden

Noen år etter etter annen verdenskrigs avslutning trådde han i 1950 atter inn i diplomatiet, for Forbundsrepublikken Tyskland. Han trådte imidlertid tilbake i 1959 på grunn av sin motstand mot Hallsteindoktrinen som var den styrende fra 1955 av, og går for å ha vært en vegbereder for forbundskansler Willy Brandt nye Ostpolitik. 
Han skrev etter sin fratreden fra den diplomatiske tjeneste blant annet i Die Welt og i  Die Zeit. 
En minnetavle i dagens Głuchów Górny (Ober-Glauche) ihukommer ham.
Hans bror Friedrich von Kessel var etter krigen landbruksminister i forbundsstaten Niedersachsen og partiformann for GB/BHE (Gesamtdeutscher Block/Bund der Heimatvertriebenen und Entrechteten).
Slaget ved Little Bighorn

Slaget

I selve slaget møttes hundrevis av sioux- og cheyenne-indianerne det amerikanske 7. kavaleriregiment under ledelse av oberstløytnant George Armstrong Custer. Det amerikanske kavaleriet var sendt ut av den amerikanske stat for å stoppe gruppen av sioux- og cheyenne-indianerne, som ble ledet av blant andre Sitting Bull og Crazy Horse.
USAs soldater hadde ikke ventet at indianerne hadde samlet så mange krigere som de hadde, og gjorde mange feil da de skulle disponere og plassere troppene sine. Custer beordret blant annet at troppen skulle deles i to, noe som skulle vise seg å bli fatalt for gruppen under hans ledelse. De ble drevet opp på en høyde der til slutt alle som en ble drept av indianerne, som angrep fra alle kanter.
Custer skal ha vært blant de siste fem til ti soldatene som døde.

Ettervirkninger

Selv om indianerne vant dette slaget, skulle nettopp dette få store konsekvenser for dem selv. Seieren førte til at «Den amerikanske staten» ble sterkt provosert og sendte inn større styrker for å stoppe det som ble oppfattet som et indiansk overtak.
Frykten som ble vakt, med store overskrifter i avisene, skapte en ny bølge indianerhat blant de hvite, med mord og massakrer i kjølvannet. Indianerne som hadde slåss ved Little Bighorn, inkludert deres leder Sitting Bull, var stadig på flukt.
Mens Sitting Bull og hans stamme flyktet til Canada, overgav de andre seg på grunn av sult og sykdom. Sitting Bull vendte noen år tilbake til USA og overgav seg til myndighetene. Indianerhøvdingen, som hadde vært en av de mest respekterte og største indianerlederne, ble senere med på Buffalo Bills omreisende sirkus i Amerika for å la seg vise fram.
Amerikanske historieskrivere har hatt en tendens til å kalle slaget for en «massakre», mens det som skjedde ved Wounded Knee kalles et «slag». Wounded Knee var imidlertid en massakre mot ubevæpnede menn, kvinner, barn og gamle, mens begge parter i Little Bighorn var bevæpnet.
Goran Vasilijević

Karriere

Goran Vasilijević startet sin profesjonelle karriere i FK Zemun i 1984. Han har også spilt for Røde Stjerne Beograd, PFC Lokomotiv Sofia og JEF United Ichihara.
Zhongguo renming da cidian

Zhongguo renming da cidian (kinesisk: 中国人名大词典, «Det store kinesiske personleksikon») er et kinesisk biografisk leksikon. Det begynte å utkomme i 1990.
Det består av et bind med historiske personer frem til 1949 med 14000 artikler; et bind med moderne personer med ca. 18000 arikler, og et tredje bind med 2185 ledelsespersonligheter fra Det kinesiske kommunistparti, regjeringen og Folkets frigjøringshær.
Verket kan litt for lett forveksles med et eldre verk med 40.000 artikler som stammer fra Republikken Kinas tid (Shanghai, 1921) fordi navnet romaniseres helt likt i systemet pinyin, selv om det blir skrevet litt annerledes med kinesiske tegn – se nedenfor: eksterne lenker.
Hongqiao

Hongqiao (forenklet kinesisk: 红桥区; tradisjonell kinesisk: 紅橋區; pinyin: Hóngqiáo Qū) er et distrikt i byprovinsen Tianjin i Folkerepublikken Kina. Navnet er tatt fra en bru - Dahong-broen (forenklet kinesisk: 大红桥; tradisjonell kinesisk: 大虹橋; pinyin: Dàhóng Qiáo, «Store røde bro») - over elven Ziya, en av Hai Hes bielver.
Distriktet ligger nordøst i sentrum av Tianjin. Befolkningen var i 2010 på 531.526 innbyggere.

Kulturminner

I Hongqiao ligger Yihetuanbevegelsens altersted i Lüzu-hallen. Det er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Bathyphantes nigrinus

Utseende

Bathyphantes nigrinus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Norge under Paralympiske vinterleker 2018

Langrenn

Norge stilte med 5 mannlige og 2 kvinnelige utøvere i langrenn.
NLA Høgskolen

Historie

Skolen startet sin undervisning i Bergen høsten 1968 under navnet Norsk Lærerakademi. Høgskolen er tildelt eksamensrett i en rekke fag innen kristendom, pedagogikk, musikk og mediefag.
Juan del Encina

Bakgrunn

Han var en av minst syv barn av skomakeren Juan de Fermoselle og hans hustru. Han var av jødisk conversobakgrunn. 
Etter å ha ligget ved universitetet i Salamanca og studert retorikk og latin under Antonio de Nebrija til en gang i 1492 ble han medlem av Don Fadrique de Toledos hus. 
Han var den annen hertug av Alba. Andre mener at Juan ikke begynte å arbeide for hertugen av Alba før i 1495. Et plausibelt alternativ som anføres er at hans første post var som corregidor nord i Spania.
Han beskjeftiget seg også med musikk. Han ble med i kirkekoret i katedralen i Salamanca i 1484; koret ble på denne tid, mellom 1485 og 1498, ledet av Fernando de Torrijos. 
Fermoselle var (ikke-ordinert) kapellan ved katedralen i Salamanca tidlig i 1490-årene. Det var der han endret sitt navn fra Juan de Fermoselle til Juan del Enzina (som han selv stavet det) eller Encina (moderne staving); navnet betyr steineik. Etter Fernando de Torrijos' død ønsket han å ta over som korleder, men det ble ikke mulig. Han måtte i stedet trekke seg som kapellan, fordi han ennå ikke var ordinert. Han ble imidlertid presteviet senere.

Dikter og musiker

Encinas talenter som dikter og musiker skaffet ham ansettelse både hos hertugen av Alba, som ansvarlig for gjennomføringer av hoffets festligheter og som forfatter av musikkstykker, og fra 1500 ved et pavelige hoff i Roma, der han skulle få virke i en lengre periode av sitt liv. I 1496 utgav Encina en «Cancionero», med åndelige sanger, oversettelser av vergilianske ekloger, kjærlighetsdikt, et dikt om Granadas erobring og dramatiske stykker kalt églogas, der gestaltene i diktene var hyrder og hyrdinner. Senere utgaver av Encinas «Cancionero» inneholdt ytterligere noen dikt i samme stil. Derutover utgav Encina også et par dramaer separat. 
I Roma virket han musikalt under pavene Alexander VI, Julius II og Leo X. Juan del Encina reiste mellom 1510 og 1519 flere ganger fra Roma til Spania. I Roma tjenestegjorte han etter alt å deømme også for en rekke kardinaler og adelsmenn. 
I 1519 fro han til Jerusalem, der han sang sin første messe. Han skrev også om sine opplevelser på sin pilegrimstur til Jerusalem i Tribagia o Via Sacra de Hierusalem. I 1519 ble han utnevnt til prioratet av katedralen i Leon, dit han dro og slo seg ned, det var der han døde.
Bleskestadmoen

Bleskestadmoen ligger i Suldal kommune i Rogaland, bare 2 timers gange opp fra Bleskestad. Den er eid av Stavanger turistforening
Blekestadmoen er en gammel fjellgård. I 2001 ble den gamle hytten som ble bygget i 1891 restaurert tilbake til sin opprinnelige form. Samtidig ble det bygget ett nytt hovedbygg, og i samarbeid med grunneier ble eldhus og låve restaurert. Bygningene ligger på en vakker stølsvoll omkranset av fjellbjørkeskog og snaufjell.
Hull Bay

Hull Bay er en isfylt bukt fylt opp av Hullbreen, mellom Lynch Point og Cape Burks, på kysten av Marie Byrd Land i Antarktis. Hun ble oppdaget av U.S. Antarctic Service, 1939-41, og har fått navn fra Hullbreen. Breen ble kalt opp etter den amerikanske utenriksministeren Cordell Hull.
Bell 412

Konstruksjon og utvikling

Grunnmodellen 412 ble utviklet videre til 412SP (Special Performance), som hadde større drivstoffkapasitet, større startmasse og flere muligheter for setekonfigurasjon. I 1991 kom 412HP (High Performance) modellen med blant annet forbedret hovedgirboks. Modellen som produseres nå er 412EP (Enhanced Performance), som blant annet er utstyrt med fullverdig autopilot.

Norske forhold

Det norske Luftforsvaret har totalt mottatt 19 Bell 412SP Arapaho-maskiner fordelt på to skvadroner – 339 skvadron på Bardufoss (12 maskiner) og 720 skvadron på Rygge (6 maskiner). Et helikopter gikk tapt i 1988, CN:33130. I det norske Forsvaret brukes Bell 412 primært til taktisk transportstøtte til Hæren. Helikopteret brukes også til VIP- og ambulanseflyging, samt søk- og redningsoppdrag. Det norske Forsvaret opererer Bell 412 med en tomannsbesetning bestående av flyger og maskinist (som sitter i venstre sete i cockpit).
En Bell 412SP Arapaho-maskin (CN:33130) ble bygget hos Bell Helicopter Textron i Texas i 1987, mens 18 Bell 412SP (CN: 33139 – 33149 og 33161 – 33167) ble bygget av Helikopter Service på Sola ved Stavanger på lisens fra Bell Helicopter Textron for Luftforsvaret i perioden 1986 til 1990.
Det siste helikopteret ble overlevert til Luftforsvarets Forsyningskommando (LFK) den 29. oktober 1990. 6 Bell 412SP ble i 2010 modifisert til Bell 412HP standard.
De norske Bell 412-maskinene har deltatt i flere internasjonale operasjoner: FN i Bosnia, NATO i Kosovo (to ganger) og ISAF i Afghanistan, noe som gjør denne maskinen til det mest brukte norske luftfartøy i krigssituasjoner siden annen verdenskrig. Bell 412 er forøvrig det første norske helikopteret med bevæpning etter at helikoptre ble innført i Luftforsvaret i 1953. 
Vedlikehold av de norske Bell 412-maskinene skjer på Bardufoss og Rygge.
Alcidion

Utseende

Stort sett middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden. Dekkvingene har ofte lyse flekker eller tverrbånd.

Levevis

Larvene lever i død ved, gjerne under barken av nyfelte stokker av bartrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra det sørøstlige USA i nord til Argentina i sør, inkludert flere arter i Karibia.
Kurt

Varianter med samme betydning

Formen Kurt er den langt vanligste i de skandinaviske og tyskspråklige landene. Formen Curt er vanligst i engelskspråklige land. Andre varianter av navnet, hovedsakelig brukt i andre land, er Cord, Curd, Kurth og Kort. Kurt og Curt forekommer også som etternavn.
Slaget om Kuhmo

Bakgrunn

Den sovjetiske ledelsen ønsket ved hjelp av erobringen av Nord-Finland å fremtvinge okkupasjonen av hele landet og ville allerede under krigen avskjære trafikkveier til Finlands naboland. For å understøtte framstøtet av 163. Infantridivisjon og 44. motoriserte Infantridivisjon til Uleåborg skulle den 54. Infantridivisjonen trenge frem mot sør for å avskjære eventuelle muligheter for forsterkninger fra det finske kjernelandet.

Slagets gang

Etter å ha krysset grensen, rykket den 54. Divisjonen frem til Kuhmo. Den finske hæren hadde bare små grense enheter her, fordi de ikke forventet et angrep i ​​Nord-Finland. Den 3. desember 1939 var den finske overkommandoen under Mannerheim tvunget til å sende et regiment fra reserve for å bremse fremrykkningen av den sovjetiske divisjonen. Frem til nyttår 1940, hadde de sovjetiske enhetene nærmet seg 15 kilometer til landsbyen. Divisjonen var tallmessig overlegen og finske styrker ikke angrepet der. Sjefen for divisjonen, General Gussewski brukte denne pausen til å fikse posisjonene og selv hadde en flystripe bygget på en frossen innsjø. Divisjonen var til stede i form av en langstrekket kolonne langs veien til Kuhmo.
Etter at de 163. og 44. sovjetiske divisioner var beseiret i slaget ved Soumussalmi, sendte Mannerheim enhetene fra Soumussalmi mot Kuhmo. Den niende divisjonen, under Hjalmar Siilasvu, ble i undertall tile den sovjetiske Division og manglet nå til ammunisjon samt artilleri. 28. januar 1940, lanserte de finske styrkene et motangrep. Finnene drisves på ski ut av skogen som i Soumussalmi. Finnene lyktes å kutte av den sovjetiske Division inn i tre deler, kalt Motti (omtrent: omringing) for å dele. Finnene hadde fanget sovjetiske antitank våpene i Soumussalmi og brukte disse mot fiendtlige motangrep med stridsvogner. Det ble klart oppstått en fastlåst situasjon. Sovjetene prøvde med en nyetablert 2000-sterk Skibrigade og bruk av 23. Rifle Divisionen å lindre omgitt enheter, men disse forsøkene mislyktes. Den 54. divisjonen, men ble tilstrekkelig av sovjetiske luftforsvaret klargjort slik at de slutter sin motstand mot 13. mars ble opprettholdt i 1940.

Etterspill

Betydningen av kampen for det generelle bildet av krigen er tvetydig. På den ene siden var finnene i stand til å stoppe fremrykkning av sovjetene og hindre de facto to sovjetiske divisjoner. Den virkelige hensikten med den finske overkommandoen å slå russerne i Nord-Finland raskt for å sende 9. divisjonen til den avgjørende fronten på det karelske neset oppfyltes ikke.
Alt som er

Alt som er er et tidligere registrert trossamfunn, stiftet i 1994. Det ble dannet av advokat Øyvind Solberg, hvor han fungerer som forstander. Det er per august 2016 uvisst i hvilken grad trossamfunnet er aktivt og hvor mange medlemmer det har.

Bakgrunn

Alt som er søker å være et trossamfunn som ikke legger begrensninger på hva dets medlemmer kan tro. Som trossamfunn er Alt som er noe utradisjonelt. Videre er Alt som er mot statsstøtteordningen til trossamfunn, og hevder å betaler tilbake ut statsstøtten direkte tilbake til sine medlemmer.

Tvangssletting

I september 2014 vedtok Fylkesmannen i Oslo og Akershus at trossamfunnet skulles tvangsslettes.
Jetix

Historikk

Fox Kids var en fjernsynskanal for barn i USA fra 8. september 1990 til 7. september 2000. Kanalen, som i starten var eid 50 % av Haim Sabans (Saban Entertainment Inc.) og 50 % av Fox Children's Entertainment, la ned driften i USA 8. september 2000, etter 12 år med sendinger. Kanalen ble omgjort til en programblog på kabelkanalene ABC Family og Toon Disney.  Nedleggingen av Fox Kids var en følge av at The Walt Disney Company kjøpte samarbeidet mellom Fox Family Channel og Saban Entertainment Inc. Kanalene som var kjent som Fox Family Channel ble til ABC Family i USA, mens Fox Kids ble til Jetix i Europa. Disney eier i dag 74 % av aksjene til Jetix/Fox Kids, men valgte å lansere barnekanalen Playhouse Disney på Fox Kids' kanalplass i USA i stedet for å la kanalen fortsette å sende i USA.
I Europa endret Fox Kids navn til Jetix 1. januar 2003, og erstattet flere av sine serier. I Frankrike sender kanalen fortsatt som Fox Kids. Fox Kids var fra 1998 til 2006 den største barne-TV-kanalen i Norge. 
Da oppkjøpet var et faktum ønsket Disney å lansere egne fjernsynskanaler i Europa, og Jetix måtte vike plass for Disneys egne kanaler da de ble lansert i 2002/2003. Canal Digital var den første distributøren som valgte å bytte ut Jetix med Disney Channel, siden de mente flere ønsket å se Disney Channel enn Jetix.  I ettertid viste deg seg at flertallet av de som var med i undersøkelsen var over 60 år.  Etter oppkjøpet av Disney, har Jetix nå blitt Disney XD i Canal Digitals digitale grunnpakke.
William Collazo

Karriere

Han vant bronse på 4 x 400 meter stafett ved det sentralamerikanske og karibiske mesterskapet i 2005, sammen med Dayron Martínez, Glauder Garzón og Geyman López. Ved det sentralamerikanske og karibiske mesterskapet i 2008 vant det cubanske laget gull, denne gangen løp han sammen Yunier Pérez, Omar Cisneros og Yeimer López. I tillegg kom han på fjerdeplass på 400 meter.
Han deltok ved VM i friidrett 2007, sommer-OL 2008 (både 400 meter og 4 x 400 meter) og VM i friidrett 2009, uten å nå finalen i noen av disse mesterskapene. Hans personlige rekord på 400 meter (44,93) ble satt ved VM 2009 i Berlin. Han hadde best tid i semifinalen av de som ikke kom til finalen. 
I 2009 vant han gull på 400 meter ved det sentralamerikanske og karibiske mesterskapet, foran Dane Hyatt og Arismendy Peguero. Han løp på 44,96 sekunder, og vant med over et halvt sekund. 
Ved VM i friidrett innendørs 2010 vant han sin første VM-medalje. Han fikk sølv på 400 meter, slått av bare Chris Brown. Tiden hans ble 46,31 sekunder, som var ny personlig rekord innendørs. Senere på året, i juni, deltok han i det iberoamerikanske mesterskapet i friidrett, og vant her gull på 4 x 400 meter stafett, sammen Omar Cisneros. Yeimer López og Junier Perez, og han fikk i tillegg sølv på 400 meter, med tiden 45,33, slått av Nery Brenes. 
I 2011 har han deltatt i Dakar Senegal Athletics Meeting, der han fikk bronse, bak Rabah Yousif fra Sudan og Jordan Boase fra USA.
Anne av Bourbon-Parma

Bakgrunn

Anne var født og oppvokst i Paris. I 1939 flyktet hun med familien til Spania og derfra videre til Portugal og USA. Hun gikk på designskole i New York fra 1940 til 1943 og arbeidet i en periode i stormagasinet Macy's. Deretter meldte hun seg som frivillig i den franske hær og kjørte ambulanse i Algerie, Marokko, Italia, Luxembourg og Tyskland og mottok for dette den franske orden Croix de Guerre.

Forlovet med kong Mihai I

I november 1947 var hun i London i forbindelse med Prinsesse Elizabeth av Storbritannias og Philip Mountbattens bryllup. Her møtte hun den rumenske konge, Mihai. Allerede etter 16 dager ble de hemmelig forlovet i Sveits, innen Mihai reiste tilbake til Romania. Kort etter ble han avsatt av den rumenske regjering og tvunget til abdikasjon den 30. desember 1947. Anna ble derfor aldri formelt dronning av Romania.

Gift med kong Mihai

Etter reglene i Annes fyrstehus, bourbonerne, kunne hun som romersk-katolsk bare gifte seg med en utenfor sin tro (Mihai var ortodoks), hvis hun i forkant hadde fått en særlig dispensasjon. Blant annet krevde det at parets barn så skulle være romersk-katolske. Mihai nektet dette, idet det ikke var mulig i den rumenske kongefamilie. Annes familie oppsøkte paven, Pius XII, men han ville ikke tillate ekteskapet.
Paret ble gift i Athen den 10. juni 1948. Dermed fikk de velsignelse fra den ortodokse kirke. For å få velsignelse fra den katolske kirke, gjentok de seremonien i Monaco den 9. november 1966.
Paret bodde det meste av sine liv sammen i Sveits, men hadde siden 1997 også bolig i Romania.
Grecco

Historie

Byen ble grunnlagt i 1930 av Natalio og Giovanni Grecco.
De jure

De jure (opprinnelig bokstavert de iure) er et fast uttrykk som kommer fra latin i betydningen «av rett/ifølge loven».
Skillet de facto og de jure brukes når det er et vesentlig skille mellom den rent formelle rettstilstanden, og hvordan det er i praksis.
For eksempel utpekes regjeringen i Norge de jure av Kongen, mens han de facto ikke har hatt full råderett over utpekelsen siden 1840-tallet.
Kölsch

Kölsch er en øltype som tradisjonelt brygges i og omkring Köln i Tyskland. Nå brygges typen også av en rekke håndverksbryggerier i USA.
Typen brygges også av Hovlia Breewing Company på Ellingsøya.
Kölsch er et svært lyst, overgjæret øl, med middels humlebitterhet og tørr finish. Alkoholinnholdet ligger mellom 4 og 6 prosent.
Tradisjonelt serveres Kölsch i rette glass, på et fat hvor ølglassene utgjør en krans omkring et håndtak.
Kvinnefronten (organisasjon)

Historie

Kvinnefronten oppstod med utspring i den norske marxist-leninistiske ml-bevegelsen og var tradisjonelt svært venstreradikalt orientert. Den første starten på organisasjonen kom på et møte i Studentersamfunnet i Oslo i 1971. Oppstartskonferansen ble holdt i mars året etter, og det ble etablert lokallag i flere byer. Hovedparolen for Kvinnefronten var fra starten av «kamp mot all kvinneundertrykking – for frigjøring av kvinnene». I 1970-årene var kampen mot «monopolkapitalismen og imperialismen» sentral i organisasjonens politiske program, og landsmøtet i 1976 slo fast «at vi har en felles fiende: imperialismen», og at stat, næringsliv og kapital undertrykte kvinner.
Tradisjonelt var de fleste medlemmene knyttet til det nå opphørte Arbeidernes kommunistparti (marxist-leninistene) (AKP (m-l)). Lund-kommisjonens rapport beskriver Kvinnefronten som en frontorganisasjon for AKP (m-l) som var «dirigert/kontrollert av ml-bevegelsen». På grunn av tilknytningen til AKP var Kvinnefronten under observasjon fra Politiets overvåkingstjeneste (nå Politiets sikkerhetstjeneste), for en stor del basert på åpne kilder. Etter Overvåkingssentralens notat fra 1982 kunne observasjonssaker opprettes på tillitsvalgte og medlemmer i Kvinnefronten og tilknyttet virksomhet. Registreringen pågikk til 1994.
Organisasjonen beskriver seg i dag som «en radikal feministisk organisasjon, som er mot alle former for kvinne-undertrykking, økonomisk, seksuell, politisk og kulturell: Den vi møter i samfunnet og den statsansatte kvinner utøver. Vi er for kvinners rett til å delta på alle samfunnsfelt og nivå. Vi er for at kvinner og menn skal dele omsorgsansvar, både lesbiske og homofile».
Kvinnefronten utgir tidsskriftet Fett. Kvinnefronten er tilsluttet Norges kvinnelobby og Forum for Kvinner og Utviklingsspørsmål.
I slutten av 1980-årene forsøkte Kvinnefronten å bli kvitt stempelet som frontorganisasjon for AKP og begynte å distansere seg fra partiet. Samtidig oppstod det strid om den politiske retningen og spesielt synet på porno. En pornoutstilling arrangert av noen medlemmer av Kvinnefronten i 1989 utløste store stridigheter i organisasjonen, som kulminerte med at 17 medlemmer fra den tapende fløyen brøt ut og dannet Kvinnegruppa Ottar i 1991. Både Kvinnefronten og avleggeren Kvinnegruppa Ottar har et radikalfeministisk ståsted.
Norgesrekordhistorikk på 50 m fri

Oversikt over utviklingen av norgesrekorder på 50 m fri (svømming) for både langbane (50 meter) og kortbane (25 meter).
Sist oppdatert: 14. desember 2018