google/wiki40b huggingface dataset:
Helt av Tsjekkoslovakia

Helt av Tsjekkoslovakia, formelt 1955 til 1960 Helt av Republikken Tsjekkoslovakia (tsjekkisk: Hrdina Československé republiky) og 1960 til 1990 Helt av Den sosialistiske republikken Tsjekkoslovakia (tsjekkisk: Hrdina Československé socialistické republiky), var en ærestittel tildelt i Tsjekkoslovakia. Den ble innstiftet 8. februar 1955 til belønning av fremragende innsats for landet. Heltetittelen var landets høyeste æresbevisning. Utnevnelse skjedde etter innstilling av regjeringen. Den som ble utnevnt til ærestittelen Helt av Tsjekkoslovakia ble samtidig tildelt Klement Gottwalds orden. Ærestittelen Helt av Tsjekkoslovakia ble avviklet i 1990, som følge av sosialistregimets fall og overgangen til flerpartidemokrati i Tsjekkoslovakia.

Ordenstegn

Det synlige tegn på heltetittelen var en fasettert femtagget stjerne i gull med en mindre rødemaljert stjerne i midten.  Stjernene har lett utbøyde tagger. Baksiden er identisk, men har en midtmedaljong i gull inne i den røde stjernen. Denne bar Tsjekkoslovakias riksvåpen i relieff. Stjernen var opphengt i båndet i et ledd bestående av lindeblad.
Båndet var rødt.
28. mai

Navnedag

Vilhelm, William, Willy.
Navnedagen er etter Vilhelm av Akvitania, (Vilhelm av Gellone), han kunne gå gjennom ild uten skade, da han døde 28. mai 812 skal alle klostrets klokker ha ringt av seg selv.
Samtale

Samtale er en kommunikasjon med ord, hvor to eller flere personer snakker sammen. Samtaler er viktig for at mennesker skal forstå hverandre, og at vi skal få beskrive hva vi tenker og føler.

Samtalekunst i antikken og i den etterefølgende europeiske tradisjon

I den vestlige verdens akademiske tradisjon, med røtter antikkens Hellas, har samtalekunst blitt regnet som en av de sju frie kunster, ved siden av blant annet retorikk. Mens retorikk dreiere seg om talekunst og veltalenhet, handler samtalekunsten – dialektikken om å føre dialoger. Dialogen har en annen funksjon og hensikt en den retoriske talen, og retorikk og dialektikk (samtalekunst) er således to forskjellige ting.
Aortaklaff

Aortaklaffen thumb en struktur i hjertet, beliggende mellom venstre ventrikkel og aorta ascendens.
Aortaklaffen fungerer som en ventil der blodet går ut av hjertet til hovedpulsåren, aorta. Når klaffen åpner seg, trekker venstre hjertekammer seg sammen og sender blod ut i hovedpulsåren. Denne delen av hjertets syklus kalles systolen. Det dannes en trykkbølge der det maksimale trykket kalles systolisk blodtrykk som er det høyeste trykket som måles ved vanlig blodtrykksmåling.
Når muskulaturen i venstre hjertekammer slapper av, lukker aortaklaffen seg. Denne lukkingen gir en lyd som er andre hjertetone. Før neste trykkbølge kommer med neste åpning av klaffen, synker trykket i hovedpulsåren og det laveste trykket betegnes det diastoliske trykket, siden den delen av hjertets syklus kalles diastolen.
De vanlige komplikasjonene med aortaklaffen er enten at klaffen er for trang (aortastenose), eller at ventilen lekker når den er lukket (aortainsuffisiens). Dette gir dårligere pumpeeffekt av hjertet og kan bidra til hjertesvikt.
Aortastenose betyr at det er trangt for blodet som strømmer ut i hovedpulsåren. Dette gir turbulens i blodet som kan høres som en bilyd under systolen og derfor kalles «systolisk bilyd».
Aortainsuffisiens betyr at ventilen ikke er tett når den er lukket, slik at noe blod strømmer tilbake i venstre hjertekammer fra hovedpulsåren under diastolen. Denne strømmen gir også turbulens og gir en bilyd som kalles diastolisk bilyd.
Skifte av aortaklaffer som fungerer dårlig er en relativt vanlig operasjon.
Like ovenfor aortaklaffen, helt i begynnelsen av hovedpulsåra, er det små åpninger ut i hjertets kransarterier som forsyner mesteparten av hjertemuskelen med blod. Tilstopping av kransarteiene kan gi angina pectoris eller hjerteinfarkt.
Fritt Ords honnør

Fritt Ords honnør er en pris som deles ut av stiftelsen Fritt Ord, til en eller flere mottagere årlig. Den omtales av stiftelsen som en påskjønnelse som deles ut for verdifullt virke i det frie 
ords tjeneste, gjerne i tilknytning til en aktuell sak. Honnøren tildeles når noen 
fortjener den, uten begrensninger i antall. 
Med prisen følger en krystallvase og et pengebeløp. 
Stiftelsen deler også ut Fritt Ord-prisen.
Norfolk and Norwich Festival

Norfolk and Norwich Festival er en musikk-, drama- og kunstfestival som hvert år blir holdt i Norwich i Norfolk i England fra begynnelsen til midten av mai. Festivalen ble for første gang holdt i 1772, da for å støtte byggingen av Norfolk & Norwich Hospital (Norfolk and Norwich University Hospital). Den vokste vesentlig i 1990-årene da den var ledet av av Marcus Davey som nå driver Londons kjente kunstfestival Roundhouse.
Ulf Peder Olrog

Biografi

Han vokste opp i Stigtomta og Nyköping, hvor faren henholdsvis var jordbruker og sykehusdirektør. Som elev ved Nyköpings högre allmänna läroverk startet han danseorkesteret Swinging Boys sammen med noen kamerater. 
Olrog studerte litteratur ved Universitetet i Uppsala 1938–44. Også her spilte han i danseorkester. Studiene ble supplert med licentiatgrad i etnologi 1951 med avhandlingen Studier i folkets visor. Han arbeidet som hjelpelærer i etnologi ved Universitetet 1952–59, samtidig som han 1951–54 var Svenskt Visarkivs første leder. 
Studentorkesteret utviklet seg gjennom studietiden først på 1940-tallet, og Olrog bidro med egne sanger. Han utviklet en fiktiv hovedperson og tekstforfatter, Edvard Rosenblom som er gjennomgangsfigur i sangene. Han utga etterhvert sju visesamlinger med fellestittelen Rosenbloms visor; den første utkom i 1945 og den siste i 1955. «Visorna var ofta burleska i studentikos anda, men de kunde också präglas av ursvensk dansbanestämning». Som sangforfatter og artist var han svært populær i Sverige gjennom 1940- og 1950-tallet. 
Fra 1964 var han fast ansatt i Sveriges Radio. Han døde ved en drukningsulykke i 1972.
Angélique

Angélique er en fransk historisk romanserie i 13 bind skrevet under pseudonymet Sergéanne Golon av ekteparet Anne og Serge Golon. Første bind kom ut på fransk i 1957.
Bøkene omhandler det romantiske livet til den fiktive Angélique de Monteloup, grevinne av Peyrac og markise av Plessis-Bellière, med tilnavnet englenes markise, under Ludvig XIVs regjering. Handlingen utspiller seg fra heltinnens fødsel i 1638 og førti år framover.
Romanene er oversatt til over tjue språk og beholdt sin store popularitet helt til den foreløpig siste i serien kom ut i 1987. Flere av romanene er filmet. Serien ble fra 2009 gjenutgitt på norsk på Cappelen Damm forlag.
Institutt for geofag (UiO)

Institutt for geofag (engelsk: Department of Geosciences) er Universitetet i Oslo' enhet for forskning og undervisning innenfor geofag. Instituttet ligger under Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet, og ble opprettet i 2003 som en sammenslåing av tre institutt; Institutt for geofysikk, Geografisk institutt (kun naturgeografi) samt Institutt for geologi.
Institutt for geofag er det største instituttet for bredde på forskning og undervisning i geofagene i Norge. Fagområder spenner vidt fra meteorologi, oseanografi,  hydrologi, naturkatastrofer, naturgeografi, geomatikk, geologi herunder petroleumsgeologi, geofysikk, tektonikk, petrologi, geokjemi og miljøgeologi.
Per 2018 omfatter den faste, vitenskapelige staben om lag 40 professorer og amanuenser. I tillegg kommer postdoktorer, forskere, stipendiater, IIer-stillinger, teknisk personale og administrativt ansatte. Flere fagmiljøer ved instituttet har fått gode evalueringsresultat i Forskningsrådets evaluering av geofagene,  
Instituttet er organisert i 5 fagseksjoner, i tillegg til adm/IT.  Hoveddelen av Institutt for geofag holder til i Geologibygningen på Blindern. Noen av seksjonene er imidlertid på andre lokaliteter på eller nær Blindern; Seksjon for geologiske prosessers fysikk (GEO-PGP) holder til i Fysikkbygningen, Senter for Jordens utvikling og dynamikk (CEED) er i ZEB-bygningen, samt Seksjon for meteorologi og oseanografi (MetOs), holder til i CIENS-bygget i Forskningsparken.
Komposisjonsmaling

Komposisjonsmaling er en maling hvor bindemiddelet er mel, vanligvis rugmel. Det er en vannbasert farge.  Den ble mye brukt tidligere, men da linoljemalingen kom, tok den over. 
Komposisjonsmaling er lett å påføre, særlig hvis underlaget er litt fuktig fra før.  Den sitter dårlig på annet enn friskt tre, og best på uhøvlet tre og ble derfor i hovedsak brukt på uthus. Et billig og lett tilgjengelig pigment var rødt jernoksidbasert pulver, gjerne falurødt og engelsk rødt. 
Komposisjonsmalingen kan virke noe primitiv, men den har utmerkede egenskaper: helt diffusjonsåpen og lang holdbarhet, opp til 30 år er nevnt. Før ommaling er det bare å børste av løs maling.
Baetis bundyae

Utbredelse

Baetis bundyae har en nordlig utbredelse i Europa og Nord-Amerika. Den finnes helt nord og i fjellet i Norge.

Voksne (imago)

Kroppen er 5-8 millimeter lang. Kroppen er olivengrønn. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Bakvingen er liten, mye mindre enn framvingen, den er fint oval på form. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci).

Nymfer/larver

Nymfene er mellom 6-8 millimeter lang. Den har tre haletråder, som er kortere enn kroppen, og den miderste er litt kortere en de to på siden. Haletrådene har ikke noe mørkt bånd. Den midterste haletråden har små korte hår ut til hver side. De to ytre haletrådene har bare hår på innsiden. Beinas kloledd har ikke små fine hår på hver klospiss. Låret (femur) er besatt av små svarte pigger (krever god forstørrelse for å se). Bakkroppen har mer uskarpe tegninger. Det er sju par små bladformede gjeller bokover på siden av bakkroppen, de er tre til fire ganger så lange som de er brede.

Levevis

Baetis bundyae finnes i små bekker og større elver med rennende vann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 1 år. 
Baetis bundyae tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.
Happy Tree Friends

Happy Tree Friends er en amerikansk-canadisk tegnefilmserie for voksne som har gått på TV og Internet siden 1999. Serien er utviklet av Mondo Media. Tegnefilmene er sammensatt av enkle tegninger kombinert av skogsdyr og ekstrem vold. Hver episode dreier seg om de forskjellige karakterene som blir utsatt for ulykkeshendelser, lemlesting, blodsutgytelse og/eller dødsfall. De første episodene varer fra mellom ett til syv minutter.
Etterhvert ble advarselen "Tegneserievold: Ikke anbefalt for små barn, eller store babyer" lagt ut på den offisielle nettsiden. Et videospill utviklet av Stainless Games med tittelen Happy Tree Friends: False Alarm ble utgitt 25. juni 2008.
I 2006 ble en TV-serie med lengre episoder publisert, og en spin-off-serie kalt Ka-Pow! hadde premiere den 2. september 2008. Ka-Pow! handler om eventyrene til tre populære figurene Flippy, Splendid og buddhisten Monkey. Nettsiden får over femten millioner treff hver måned, og oppmuntret av suksessen ble det publisert fire filmer (First Blood, Second Serving, Third Strike og Winter Break) som inneholder alle episodene som har blitt vist på nettsiden, i tillegg til enkelte episoder og klipp som ikke har blitt publisert.
Nettverk for dyrs frihet

Nettverk for dyrs frihet (NDF) er en norsk dyrevernsorganisasjon som jobber mot artssjåvinisme og utnyttelse av dyr. Organisasjonen ble stiftet i 2007. Deres formål er å kjempe for et samfunn der alle dyr, også de ikke-menneskelige, har rett til liv, og til å leve i frihet. Nettverk for dyrs frihet jobber åpent og idealistisk i en demokratisk organisasjonsform. Nettverket benytter lovlige arbeidsmetoder og åpne, ikke-voldelige aksjonsformer som sivil ulydighet.
Storelva (Ringerike)

Storelva er en elvestrekning i Drammensvassdraget som dannes der Ådalselva (del av Begna) og Randselva renner sammen, like nedenfor Hønefossen i Hønefoss, i Ringerike kommune. Elvestrekningen har i hovedtrekk et meandrerende løp og er en av de mest vannrike i Norge. Den drenerer til Tyrifjorden gjennom kulturlandskapet på Ringerike. Elveosen er et klassisk ferskvannsdelta som ender nord i Nordfjorden, som er en av Tyrifjordens «armer».

Naturreservater

Elveutløpet ligger mellom det internasjonalt viktige våtmarksområdet Averøya (ramsarområde) i Ringerike og Onsakervika (der det finnes en campingplass og en sandstrand med flotte bademuligheter) på Røyse i Hole kommune. Langs elva er kantsonene stort sett intakte, og det er en del overhengende trær.
Storelva har flere avsnørte meandre. Mellom Hønefoss og Tyrifjorden finner man de internasjonalt viktige kroksjøene/elveslyngene (våtmarksområder) Synneren, Lamyra og Juveren. Disse er vernet som ramsarområder. Juveren er en av de avsnørte meandrene hvor kantsonene sakte vokser i omfang, og vannspeilet blir mindre. Ved Lamyra er det ikke lenger åpent vannspeil (gjengrodd).
Nord i Nordfjorden renner også Sogna ut. Ved utløpet finner man Karlsrudtangen naturreservat, nok et internasjonalt viktig våtmarksområde som er fredet som ramsarområde. Mellom Karlsrudtangen og Averøya ligger Røsholmstranda, ei stor sandstrand som er et meget populært badested sommerstid.

Ferdsel på elva

I gamle dager var Storelva trafikkert av dampdrevne båter. Disse ble etter hvert erstattet av motorbåter, men da tømmerfløtningen avtok på 1950- og 1960-tallet forsvant også disse. Før den tid ble elva trafikkert med båter som ble rodd eller trukket manuelt opp elva fra fjorden. En gang i tiden var det også på tale å bygge kanal mellom Hønefoss og Drammen, men jernbanen vant den kampen.
DS Kong Ring ble sjøsatt på elva like nedenfor Hønefossen den 9. juli i 1837, som første dampbåt (hjuldamper) bygget i Norge. Den var bygget på Øya i Hønefoss. Båten skulle frakte tømmer og varer på elva og over Tyrifjorden til Svangstrand i Lier, men den viste seg snart å være for svak for oppgaven. En ny og kraftigere dampbåt, som fikk navnet «Halvdan Svarte», ble derfor bygget på Randsfjord i Jevnaker og fraktet over Eggemoen og sjøsatt på elva ved Hønefoss.
Nå er Storelva igjen gjort farbar for lystbåter. Strekningen fra Tyrifjorden og opp til Hønefossen er mudderet, og ved Bilthuggertangen på Nordsiden er det bygget et nytt bryggeanlegg  – Glatved Brygge. Strekningen utgjør ca. 16 km og hele båtleden er merket. Bryggen ligger i nær tilknytning til Riddergården og plassen der tidligere Glatvedts Hotel lå. Dette området brukes til konserter, teater og andre festlige arrangementer om sommeren. Bryggen ligger også i gåavstand fra Hønefoss sentrum.
Bodin Leir

Kompani Bodø

En panservognavdeling for nærforsvar av Bodø hovedflystasjon. Nedlagt i mai 1992. De gamle treningsområdene til panservognene er nå et fullt utbygd boligfelt. Kompani Bodø var et infanterikompani fra SHLF/IR 14. Det var også en stridsvogntropp forlagt i Bodin Leir.

Luftvernartilleribataljonen Bodø

LvaBn Bodø har hatt forskjellige navn gjennom tidene, men oppgaven har stort sett vært det samme: Oppsetting av operative Luftvern-enheter. Avdelingen er pr nå eneste bruker av Bodin Leir. Mange våpensystemer har kommet og gått, pr. nå er det bare NASAMS II som gjenstår.
Luftvern har per 25.06.14 avviklet sin drift ved Bodin Leir. Alt av Luftverkomponenter blir flyttet ned til Ørland. Og Luftvernet vil bli driftet ved Ørland Hovedflystasjon.

Forsvarets operative hovedkvarter

Bodin leir huser også alle vernepliktige ved Forsvarets operative hovedkvarter (FOH)
Denis Pétau

Bakgrunn

Pétau hadde sin grunnutdannelse i hjembyen Orléans. Han fortsatte ved universitet if Paris, der han tok mastergraden, ikke i latin men i gresk. Etter dette studerte han teologi ved Sorbonne.

Lærer, forsker

Etter råd fra Nicolas Ysambert søkte og fikk han lærestolen i filosofi i Bourges. I Paris ble han venn med Isaac Casaubon, som da var bibliotekar ved det kongelige bibliotek, og der tilbrakte han all sin ledige tid med studier av gamle greske manuskripter.

Jesuitt

I Orléans ble han diakonviet og gitt et kannikprebende. I 1603 ble han lektor ved universitetet i Bourges, men fratrådte to år etter for å slutte seg til Jesu selskap (jesuittordenen).
Etter to år i Bourges vendte han tilbake til Paris, og innledet korrespondanse med Fronton du Duc, som redigerte en utgivelse av Johannes Chrysostomos' verker. I 1605 ble han jesuitt, underviste i retorikk i Reims (1609), La Flèche (1613), og ved Collège de Clermont (1618). I siste periode begynte han å korrespondere med biskopen av Orléans, Gabriel de Laubépine (Albaspinaeus), om oldkirkens første år. 
Fra 1622 underviste han i positiv teologi i 22 år og forlot Frankrike bare ved to anledninger: først i 1629 for å undervise i kirkehistorie i Madrid etter invitasjon fra kong Filip IV; annen gang i 1639 for å bli kardinal i Roma der pave Urban VIII etterspurte hans tjenester. 
Som 60-åring innstilte han sitt virke som lærer, men fortsatte som bibliotekar (han hadde overtatt etter Fronton du Duc  i 1623), og viet resten av sitt liv til sitt storverk Dogmata theologica. 
Han døde i Paris.
Oldtidens kongedømme Armenia

Oldtidens kongedømme Armenia var et uavhengig monarki fra 331 f.Kr. til 428 e.Kr. Kongedømmets fremste tid i makt og i tilpasning av hellenistisk kultur under Tigranes den store og hans sønn Artavasdes II er også referert til som Det armenske rike. Etter at Akamenideriket falt sammen ble det tidligere satrapi av Armenia delt mellom 120 klanområder styrt av nakhararer. Disse ble forent under Artaxias I, grunnleggeren av artaziad-dyanstiet, og etter ham ble den tidlige fase av kongedømmet også kjent som Artaxiad Armenia (armensk: Արտաշեսյանների Թագավորություն, Artashesianneri Tagavorutyun).
Armenia nådde sin største utstrekning og innflytelse under kong Tigranes den store (styrte i tiden 95-55 f.Kr.) og strakte seg da fra Middelhavet i nordøst til elven Kura. Artaxiad-dynastiet ble veltet overende av romerne i år 12 e.Kr., noe som førte til en periode med uro og borgerkrig. To romerske underkonger ble installert, Tigranes V og Tigranes VI. Etter år 53 e.Kr. ble kongedømmet styrt av arsacid-dynastiet, også kjent som Arsacid Armenia (armensk: Արշակունիների Թագավորություն, Arshakunineri Tagavorutyun). I 387 ble Armenia delt i bysantinske Armenia i vest og persiske Armenia i øst. Persiske Armenia forble under styret til arsakidske underkonger fram til 428.
I dag, når man ikke viser til Wilsonske Armenia, er Stor-Armenia vanligvis en referanse til kongedømmets grenser under arsacid-dynastiet.

Opprinnelse

Da Akamenideriket erobret Kaukasus og Lilleasia på 500-tallet f.Kr., ble området Ararat (Urartu) reorganisert inn i satrapi kalt for Armina (Harminuya på elamittisk, Urashtu på babylonsk). Satrapiene ble styrt av det armenske Orontid-dynastiet med begrenset uavhengighet under Orontes I. 
I 331 f.Kr., etter slaget ved Gaugamela hvor Aleksander den store av Makedonia beseiret Dareios III av Persia, anerkjente Armenias satrap Orontes III seg som uavhengige og opprettet således kongedømmet Armenia. Orontes III kom til å beseire Menon, en av Aleksander dens stores kommandanter, som hadde til hensikt å erobre gullgruvene i Sper (dagens İspir). Senere svekket av Selevkide-riket ble den siste Orontid-kongen Orontes IV veltet og kongedømmet ble erobret av selevkidenes kommandant Artashes, som også var en etterkommer av Orontid-dyanstiet. Med ham ble Artaxiad-dyanstiet i Armenia opprettet.
Ottestad kirke

Historikk

Kirken er en korskirke i tre, oppført i 1730. Byggmester var Even Baardset fra Ringsaker og tømmermenn fra distriktet. Ottestad kirke ble, sammen med Stange kirke, ved skjøte datert København 3. januar 1724 overdratt til 57 navngitte menn av almuen for 3175 riksdaler. Eidsvollsmannen Frederik Heidmann ligger begravet ved kirken.
Óttarstaða kirkja var Ottestad annekskirkes gamle navn. Den er nevnt i Jens Nilssøns visitasbok.
Kosovos nasjonalforsamling

Kosovos nasjonalforsamling (albansk: Kuvendi i Kosovës) er Kosovos parlament og lovgivende forsamling. Parlamentet reguleres av «Det konstitusjonelle rammeverket for selvstyre i Kosovo» (Consitutional framework for provisional self-government i Kosovo.) vedtatt av FNs generalsekretær i 2001.

FNs spesialutsending

FNs spesialutsending til Kosovo kan på visse betingelser oppheve lover gitt av parlamentet.
Wendelin Tieffenbrucker

Liv og virke

Wendelin Tieffenbruckers far, Leonhard Tieffenbrucker, drev et verksted i Padova. Ved siden av Michael Hartung og Magnus Tieffenbrucker, regnes Wendelin Tieffenbrucker til den betydeligste luttbyggeren som brukte en teknikk som i 1580-årene ble vanlig på eksklusive instrumenter. Teknikken innebar at korpus kunne bli laget av svært mange lameller, i noen tilfeller over 50, mot tidligere bare 9, 11 eller 13.
Bevarte instrumenter etter Tieffenbrucker oppbevares i Cité de la musique i Paris, Accademia Filarmonica di Bologna, Kunsthistorisches Museum i Wien, Germanisches Nationalmuseum i  Nürnberg og Museum für Musikinstrumente der Universität Leipzig.
Pacific Mini Games

Pacific Mini Games, tidligere kjent som South Pacific Mini Games er en regional multisportkonkurranse for land og områder i Oseania. 
Konkurransen heter Mini Games fordi den er en «nedskalert» versjon av Stillehavslekene (Pacific Games), slik at også mindre nasjoner skal kunne arrangere disse lekene. Pacific Mini Games arrangeres hvert fjerde år, og ble første gang arrangert i 1981. 2005 var siste år under navnet South Pacific Mini Games.
Rathaus Schöneberg

Rathaus Schöneberg ble oppført 1911–1914 av arkitektene Peter Jürgensen og Jürgen Bachmann som rådhus for Schöneberg som da var en selvstendig by. Schöneberg er nå en del av bydelen Tempelhof-Schöneberg i Berlin.
I 1920 ble Schöneberg innlemmet i bystaten Berlin. Under delingen av Berlin under den kalde krigen ble Rathaus Schöneberg, ettersom det gamle bysenteret havnet i østsonen, det politiske midtpunkt i det vestlige Berlin; både delstatens parlament og regjeringen hadde sitt sete her.
I rådhustårnet henger Frihetsklokken, som var en gave til Berlins innbyggere fra millioner av amerikanere og symboliserer kampen for frihet og mot kommunisme i Europa. Det ringes med klokken fra tårnet hver dag klokken 12. Klokkeringingen sendes også på radio hver søndag, opprinnelig av RIAS (amerikansk radio i Berlin) og etter den kalde krigen av Deutschlandradio Kultur.
Foran rådhuset holdt USAs president John F. Kennedy sin berømte tale «Ich bin ein Berliner» den 26. juni 1963. Etter at Kennedy ble myrdet senere samme år ble plassen foran rådhuset omdøpt til John-F.-Kennedy-Platz.
Den 24. september 1991 fant det siste senatsmøtet sted i rådhuset, før senatet flyttet til Berliner Rathaus, og 25. mars 1993 møttes for siste gang Berlins parlament i Schöneberg før parlamentet flyttet sitt sete til Preußischer Landtag.
LuAZ

LUAZ er en ukraninsk bilprodusent, stiftet i 1967 ved byen Lutsk. De produserte opprinnelig lette terrenggående kjøretøyer for det sovjetiske militæret. Nå driver de med bilproduksjon for Lada og UAZ.
Elisabeth Haukenes

Elisabeth Haukenes (født 17. mai 1989) er en norsk håndballspiller. Hun spiller for Gjerpen Håndball.
Haukenes har 43 mål på 21 kamper på aldersbestemt landslag.
Albert Lasker Basic Medical Research Award

Albert Lasker Basic Medical Research Award er en av Laskerprisene, og deles ut for grunnforskning innen medisin. Prisen har blitt utdelt siden 1946.
På grunn av at arbeid med grunnforskningskarakter belønnes, dekker prisen i praksis også forskningsområdene som molekylærbiologi og biokjemi. Prisen har fått oppmerksomhet for at den fungerer som en indikasjon på hvilke personer som er sterke kandidater for Nobelprisen i fysiologi eller medisin. Omtrent halvparten av prisvinnerne har seinere blitt tildelt en nobelpris, enten i medisin eller i kjemi.