google/wiki40b huggingface dataset:
Il Lombardia 2014

Il Lombardia 2014 var den 108. utgaven av det italienske sykkelrittet Il Lombardia, og ble arrangert 5. oktober 2014. Rittet var på 260 km og gikk fra Como til Bergamo.
Lorentzocassis

Utseende

Middelsstore, nesten sirkelrunde, blanke, lyst gule skjoldbiller, mitdpartiet rødlig og svart. Sett fra siden er de kjegleformede med en spiss knøl foran på dekkvingene. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen svært bred. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" varierende framskytende. Det opphøyde midtpartiet av dekkvingene har grov punktering.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Ny-Guinea og Borneo.
Bussen (1961)

Handling

Filmen handler om bussjåfør Torvald, som driver en liten bussrute på landsbygda. Bussen han kjører er fra 1923, og selv er han så gammeldags at han tar seg tid til å hjelpe folk langs ruta med diverse ting – og er ikke så nøye med å følge rutetabellen. Det irriterer herredskontorsjefen grenseløst, for han har fått tilbud fra et større utenbygds buss-selskap om å overta ruta med strømlinjet materiell og rutepresisjon. Han får herredsstyret med på det, for ingen tør gå imot framskrittet. Men det tør jordmora og lensmannen. De skjønner hva Torvald betyr for store og små. Og da Torvald slutter med bussturene sine, våkner bygda til dåd.
Bang & Olufsen

Historie

Selskapet ble etablert i 1925 av Peter Bang og Svend Olufsen, og produserte til å begynne med ladere til batteridrevne radioapparater. Julen 1938 ble Beolit 39 lansert og var det første radioapparatet som var laget av bakelitt. Beolit 39 var formgitt av Peter Bang og var det første produktet til Bang & Olufsen med produktnavn som starter med beo.
På 1960- og 1970-tallet stod hovedsakelig Jacob Jensen for produktdesignen. Siden begynnelsen på 1980-tallet har David Lewis vært sjefsdesigner. 
Bang & Olufsen er kjent for sin vekt på design og flere av selskapets produkter finnes i den permanente utstillingen til Museum of Modern Art (MoMA) i New York, blant annet platespilleren Beogram 6000 fra 1974 og mikrofonen Beomic 2000 fra 1969.
Lili Damita

Bakgrunn

Hun ble utdannet ved forskjellige klostre og på ballettskoler i flere europeiske land, deriblant i Frankrike, Spania og Portugal. Da hun var fjorten år gammel ble hun innskrevet som danser ved Opera de Paris.

Karriere

I en alder av 16 år begynte hun å opptre i flere populære konserter blant annet ved Revue på Casino de Paris i Frankrike. Hennes første filmer ble filmatisert i Frankrike før hun flyttet til USA og hun opptrådte i flere filmer i Hollywood.
Hun har også arbeidet som fotomodell og hun dukket opp i flere stumfilmer før hun ble tilbudt sin første store hovedrolle i filmen Das Spielzeug von Paris fra 1925 under ledelse av den ungarskfødte regissøren Michael Curtiz, som hun giftet seg med i 1925. Paret ble skilt ett år senere. Denne filmen var en umiddelbar suksess, og Michael Curtiz regisserte henne i to senere filmer, begge fra 1926. 
I 1928, etter en invitasjon fra Samuel Goldwyn dro Damita til Hollywood og hun gjorde sin amerikanske film-debut i en film med tittelen The Rescue. Damita ble leid ut til ulike filmstudioer, og hun opptrådte sammen med stjerner som Gary Cooper, Maurice Chevalier, Laurence Olivier, Cary Grant og James Cagney. Hennes filmer inkluderer suksesser som The Cock-Eyed World (1929), The Bridge of San Luis Rey (1929) og This Is the Night (1932). 
I 1935 giftet hun seg med sin andre ektemann, Errol Flynn, som hun hadde en sønn sammen med, Sean Leslie Flynn (født i 1941). Etter ekteskapet pensjonerte hun seg fra TV-skjermen. Ekteparet skilte lag i 1942. Mens han bodde i Palm Beach i Florida, giftrt Damita seg for tredje gang med Allen Loomis fra Iowa. 
Under Vietnamkrigen arbeidet hennes sønn Sean Flynn som frilans fotojournalist som hadde en kontrakt med Time Magazine da han og journalist Dana Stone forsvant på oppdrag sør for Phnom Penh i Kambodsja den 6. april 1970. 
Selv Damita brukte enormt mye penger å søke etter sønnen, ble han aldri funnet igjen, og i 1984 ble Sean Leslie Flynn erklært offisielt død. DNA-testing ble utført og ble gjort flere tiår fremover på personer som kunne tenkes å være Flynn. Men resultater kom alltid tilbake negative. 
Lili Damita døde av Alzheimers sykdom i Palm Beach i 1994, 89 år gammel, og hun ble gravlagt i Oakland Cemetery i Fort Dodge i Iowa. Dette var hennes tredje ektemanns hjemby.
Candide

Candide (fransk Candide ou l'Optimisme) er en roman fra 1759 av den franske forfatteren Voltaire (1694–1778).
Romanen er et satirisk svar på den samtidige filosofen Leibniz' tese at menneskene lever «i den beste av alle mulige verdener» («dans le meilleur des mondes possibles»). Leibniz' ideer blir representert av huslæreren Doktor Pangloss (betyr om lag 'allviter'), som underviser en ung mann, hovedpersonen Candide, på et gods i Westfalen. I den første halvdelen av boken gjendrives Leibniz ved at Candide får sin optimistiske livsholdning utsatt for flere ulike grufulle hendelser: mord, inkvisisjon, kannibalisme, syfilis og jordskjelv. Voltaire skrev romanen med blant annet jordskjelvet i Lisboa 1. november 1755 som bakteppe.
Sammen med, og delvis på leting etter, sin elskede Cunégonde reiser Candide gjennom Europa og Sør-Amerika; i Surinam møter Candide den «lærde pessimisten» Martin, som i utgangspunktet mener at «Gud har overgitt jorden og menneskene Satan i vold». Martins pessimisme balanseres av at han også målbærer en pragmatisk filosofi som gjør ham til forfatterens talsperson, han mener at «arbeid, ikke filosofi, er det eneste middel mot en uutholdelig verden».
Ved romanens slutt kjøper Candide og Cunégonde en liten gård for hans siste penger. På gården bor de sammen med Pangloss og Martin, som fremdeles representerer hvert sitt syn. Voltaires sluttpoeng er at man må «dyrke den hagen vi har».
Ran (film)

Filmens handling

Ran handler om en konge som forviser en av sine tre sønner fra riket. Noen år senere kommer de to andre sønnene i krig med hverandre, og kongen lengter etter den tredje sønnen sin. Dette episke dramet utspiller seg i 1600- tallets Japan. Filmen skildrer japansk kultur og tradisjon gjennom bilder av hat, maktkamp og lojalitet i en fordervet verden, der sjalusi og stormannsgalskap dytter freden til side.
Bengkulu

Historie

Det britiske ostindiske kompaniet gjorde i 1685 Bengkulu/Bencoolen til et viktig handels- og utskipningssted for pepperhandelen. I 1714 bygde britene Fort Marlborough i byen; det står der fremdeles. Denne handelsposten ble aldri den suksess britene hadde ønsket seg; europeerne syntes det var et utrivelig sted som man helst ikke ville komme til – man ønsket slett ikke å «dra dit pepperen gror». Men det var heller ikke nok pepperproduksjon i området til at handelsstedet var særlig rentabelt. Til tross for disse vanskelighetene holdt britene ut, og holdt på byen og området i 150 år. Så, ved den anglo-hollandske traktat av 1824 avgav de stedet til Nederland, og det gikk over til å bli en del av Nederlandsk Ostindia. Britene konsentrerte sine regionale handelsinteresser om Malakka i stedet. Som resten av dagens Indonesia forble nederlenderne koloniherrer frem til avkoloniseringen etter annen verdenskrig, bare avbrutt av noen års japansk styre.

Økonomi

I dag er kullgruvene en av de viktigste inntektskildene i Bengkulu; kullet skipes til industribyer lenger nord på Sumatra og eksporteres til Malaysia og andre land i Sør-Asia. Fiske, særlig av makrell og tunfisk, er også en viktig næringsvei.
Ugljevik kullkraftverk

Ugljevik kullkraftverk er et kullkraftverk i Bosnia-Hercegovina, like ved byen Ugljevik, 25 km nordøst for Tuzla. Det har en installert produksjonskapasitet på 300 MW, fordelt på 1 blokk/turbin.
Anlegget stod ferdig i 1985. Brenselkilden er lignitt (brunkull) fra lokale gruver.
Greetings from the Shore

Handling

Fremdeles i sjokk etter farens død tilbringer ei ung jente en siste sommer på Jersey Shore før hun skal begynne på college. Når jentas planer bryter sammen snubler hun inn i en mystisk verden med russiske sjømenn, gambling med høye innsater og uventet kjærlighet.

Mottakelse

Filmanmelderne Frederic og Mary Ann Brussat på nettbaserte Spirituality & Practice diskuterte filmens grunnleggende tema: «Jennys sommer lærer henne å gå med strømmen når hennes livsplan blir kullkastet. Hun lærer også at universet er skrudd sammen på en slik fordelaktig måte at når en dør blir stengt så blir et vindu åpnet».
Kritikeren David Hiltbrand likte filmen og skrev: «Det er en sjablongpreget og kjent intrige, Jersey Girl-versjonen av The Flamingo Kid. Men den utvikler seg knirkefritt, takket være Greg Chwerchaks fokuserte regi. Og vannet nede på øya Barnegat Inlet ser merkelig nok idyllisk ut på film. Greetings from the Shore er velspilt, også av nykommeren Shaw, som har en sjarmerende storøyd uskyldighet som påminner om en ung Meg Ryan. Dette er en to lommetørklærs tåreperse som egentlig ikke fortjener sine tårer. Men det er ikke desto mindre en søt liten film».

Merknad

I AFI Catalog of Feature Films er kun Gabrielle Berberich oppgitt som produsent. De andre produsentene og produksjonslederne er oppgitt i IMDB.com.
Stage Dolls

Utgivelser

Etter å ha feilet å bli signert av et plateselskap ga bandet ut sitt debutalbum Soldier's Gun med egne midler i 1985. Musikkalbumet ble senere nominert til Spellemannprisen. Oppfølgeralbumet Commandos (1986) kom året etter på plateselskapet Grappa. 
I 1987 signerte bandet platekontrakt med det amerikanske plateselskapet Big Times Records, og ble dermed lansert internasjonalt. Det selvtitulerte tredjealbumet Stage Dolls kom i 1988. I kjølvannet av utgivelsen fulgte turnering i USA. Turnéplakaten ble frontet av slagordet «Twenty Feet Norwegian Rock», og bandet fikk plassering på den amerikanske Billboard-listen med singelen Love Cries, som nådde 46.-plass. Samme singel var helt oppe på 3.-plass på Billboard Rock Charts.
Etter tre år ble det fjerde albumet Stripped (1991) utgitt. Albumet var preget av enklere arrangementer, mindre synthesizer, og et lydbilde som lå tettere
opp til hvordan bandet hørtes ut på konserter. Flakne hadde samarbeidet med den amerikanske tekstforfatteren Bobby Icon på albumet. Singelen «Love Don't Bother Me» ble remikset av den amerikanske musikkprodusenten Ron Nevison. 
Resten av tiåret markerte en roligere periode for bandet. I 1993 ble samlealbumet Stories We Could Tell utgitt, og bandet ansatte Morten Skogstad som fast trommeslager. Samleplata solgte bra, men kom også i en tid da de musikalske trendene holdt på å forandre seg. Interessen var dalende for den type radio-rock som Stage Dolls spilte. På midten av 1990-tallet var bandet midlertidig oppløst. Flakne ga ut soloalbumet Shoot the Moon, mens Storli startet booking-byrå. Bandet kom sammen igjen i 1997, men opplevde liten interesse omkring utgivelsen av sitt femte studioalbum Dig. Selv om Dig ikke ble noen stor salgs-suksess viste gjenforeningen at bandet fortsatt var produktivt. I forberedelsene til plateinnspillingen hadde Flakne skrevet nærmere 30 nye låter.
På 2000-tallet opplevde bandet fornyet interesse. Samlealbumet Good Times - The Essential Stage Dolls kom i 2002, og ble en salgs-suksess. I 2004 kom et nytt studioalbum, Get a Life (2004), hvor de fortsatte med et lydbilde inspirert av klassisk amerikansk radio-rock. Også denne gang var den gamle samarbeidspartneren Marc Spiro med på prosjektet, blant annet som  medkomponist, og korist (long distance). 
Albumet Always ble gitt ut 4. januar 2010, mer enn fem år etter det forrige albumet Get a Life, og 25 år etter bandets debutalbum. Albumet gikk rett til topps på VG-lista i uke 2.

Konsertband

Bandet har alltid prioritert å spille foran publikum. Etter en tidlig og strabasiøs turne i Nord-Norge på starten av 1980-tallet ble bandet gradvis etablert som en konsertattraksjon, og antallet reisedøgn steg betraktelig. En spesielt aktiv konsertperiode kom mot slutten av 1980-tallet, og inkluderte utenlandslansering og opptreden på sentrale rockscener som  Marquee Club og Hammersmith i London, og Palace i Los Angeles. Utover på 2000-tallet opplevde bandet en fornyet interesse, og gode besøkstall på konsertene. I 2003 feiret de 20-årsjubileum, med en Jubileumsturne.
Arrondissement (Paris)

Før 1860

Den 11. oktober 1795 ble Paris inndelt i 12 arrondissementer. Disse ble nummerert fra vest mot øst, der nr. 1–9 lå på Seinens høyre bredd, og 10–12 på den venstre.
Hvert av disse 12 arrondissementene ble igjen inndelt i 4 quartiers, som sammenfaller med de 48 opprinnelige distriktene som ble opprettet i 1790.

Etter 1860

Napoleon III utvidet Paris den 1. januar 1860 slik at byen omfattet et større område. 
Inndelingen med de 12 tidligere arrondissementene ble gjort om, og dagens 20 ble definert.
For å skille mellom de opprinnelige og nye arrondissementene er det vanlig å føye ancienne (fransk: gammel) til nummeret, for eksempel 2ᵉ ancienne eller 12ᵉ ancienne.
Katapult

En katapult er en kastemaskin som bruker en arm til å sende ut et prosjektil over en lengre distanse. En hvilken som helst type maskin som kaster et objekt kan beskrives som en katapult, men begrepet forstås vanligvis som en kastemaskin eller beleiringsmaskin benyttet i middelalderen.
Navnet katapult kommer fra gresk κατα (mot) og παλλειγ (å kaste (et prosjektil)). Opprinnelig refererte begrepet katapult til en form for kastemaskin som slynget en pil, mens ballista eller ballist refererte til en maskin som kastet en stein, men i årenes løp har de to begrepene byttet mening.
Det var vanlig at hæren eller armeen fant treverk og bygde katapulten på stedet der beleirengen skulle foregå, da dette ofte var lettere enn å frakte med seg deler.

Konstruksjon

Katapulter kan klassifiseres i henhold til det fysiske konseptet som ble benyttet til å lagre og utløse energien som var nødvendig for å slynge objektet.
Den første katapulten som var klart forskjellig fra et håndholdt våpen (som en bue, en armbrøst, en slynge etc.) var den greske gastrophetes, en armbrøst så stor at den ble støttet mot underlivet heller enn mot armen, derfor ble den også kalt for en mavebue. 
Det neste steget var en større utgave i form av en armbrøst støttet til en base eller et underlag mot bakken, som tidlige versjoner av oxybeles (gresk for «pilskyter») og ballista (den romerske versjonen av oxybeles). Arbalette a tour var en middelaldersk versjon av en armbrøst støttet til en base. Energien i disse katapultenes ble lagret i buens spennkraft. 
En slynge i enden av en vippearm var også en katapult i den forstand at disse våpnene også kunne avfyre alle former for prosjektiler, fra steiner til krukker med gresk ild.
Jean-Luc Mélenchon

Politikk

Mélenchon benevnes som tidligere trotskist og venstrepopulist. Han har vært opptatt av å tale mot tysk dominans i Europa. Mélenchon ønsker at Frankrike skal avskaffe egne atomvåpen.
Strålesporing

Strålesporing (engelsk: raytracing) er en algoritme for å beregne synligheten av tredimensjonale objekter fra et bestemt punkt i rommet.
Teknikken kan produsere realistiske bilder, vanligvis bedre enn typiske metoder for rendering, men koster mer tid. Derfor er strålesporing best for programmvare hvor ting kan rendre sakte. Men teknikken kan også brukes blant annet i rendringrer i sanntid, som demoer, hvor det brukes for å gi bedre visuelle effekter. Strålesporing kan simulere mange optiske effekter, som refleksjon og refraksjon.
Avantgardistisk metall

Avantgarde kontra prog-metal

Avantgardistisk metall kan til tider forveksles med progressiv metal, som har kompliserte og varierte oppbygninger, hastigheter og stilarter, en kompleks sjanger fordi musikken er meget teknisk og vokalen er operainspirert med stor dynamikk og variasjon. Det er det eksperimentelle og nyskapende i avant-garde metal som virkelig skiller disse sjangerne. I andre tungmetall-sjangre er det ofte en ideologi eller estetikk som er kjennetegn, mens i avant-garde er det ikke slike fellesnevnere.

Band

De tidligste avantgardistisk metall-bandene var blant andre Master's Hammer og Celtic Frost. Blant norske band i sjangeren er Arcturus, Solefald DHG, Ulver, Fleurety og Ved Buens Ende.
Friidrett under Stillehavslekene 2011

Friidrett under Stillehavslekene  2011. Friidrett var en av flere sporter som var med i de fjortende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 27. august til 10. september 2011. Det var fjortende gangen som friidrett var med på programmet under stillehavslekene. Det var i alt førtifire øvelser, tjueto for menn og tjueto for kvinner. Ny-Caledonia ble beste nasjon med femten gullmedaljer foran Papua Ny-Guinea med fjorten.
LinuxThreads

LinuxThreads var i operativsystemet Linux en delvis implementasjon av POSIX threads. Det har siden blitt erstattet av Native POSIX Thread Library (NTPL). Hovedutvikleren av LinuxThreads var Xavier Leroy.
Linux Threads hadde en rekke problemer, hovedsakelig fordi dets implementasjon benyttet systemkallet fork() for å skape en ny prosess som delte foreldreprosessens adresseområde. For eksempel hadde tråder distinkte prosessidentifikatorer, noe som skapte problemer for håndtering av signaler. LinuxThreads brukte signalene SIGUSR1 og SIGUSR2 for inter-tråd koordinering, som betyr at disse signalene ikke kunne brukes av programmer.
To konkurrerende prosjekter startet for å utvikle en erstatning: NGPT (Next Generation POSIX Threads) og NTPL. NTPL vant frem og leveres idag med det store flertall av Linux-distribusjoner.  LinuxThreads kan fortsatt bli funnet i enkelte systemer, spesielt de som bruker versjon 2.4 eller lavere av Linux-kjernen. NTPL krever fasilteter som ble tilføyd i versjon 2.6 av kjernen.
LinuxThreads var også delvis portert til og brukt på FreeBSD.
Ain't She Sweet

«Ain't She Sweet» er en amerikansk sang, skrevet av Milton Ager (melodi) og Jack Yellen (tekst). Den ble publisert i 1927 av Edwin H. Morris & Co., Inc./Warner Bros. Den ble populær i første halvdel av 1900-tallet, én av de hitsangene som legemliggjorde De glade 20-åra (The Roaring Twenties). I likhet med «Happy Days Are Here Again» (1929) ble den en Tin Pan Alley-standard. Både Ager og Yellen ble valgt til medlemmer av the Songwriters Hall of Fame.

The Beatles' innspilling

«Ain't She Sweet» ble også innspilt av The Beatles (med John Lennon som ledesanger og Pete Best som trommeslager) 23. juni 1961 i Friedrich-Ebert-Halle, Hamburg, Vest-Tyskland. Den ble produsert av Bert Kaempfert, utgitt på singlen Polydor NH 52-317 i Storbritannia 29. mai 1964 og tatt med på CD-albumet, Anthology 1, i 1995. En annen fremførelse, innspilt under en jamsesjon i 1969 med Ringo Starr som trommeslager, ble utgitt på Anthology 3. Det er den eneste sangen som finnes på to Anthology-plater. Sangen var også med i bokssettet, John Lennon Anthology.

Norsk versjon

Tomas Drefvelin har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hun er svett».
Cosmiomorpha horni

Utseende

En middelsstor ( millimeter), brunssvart gullbasse uten metallisk glans. Hannene mangler horn men har forlengede bein, særlig forbeina er påfallende lange. Oversiden er tett og kraftig punktert, for det meste kledt med gulaktige skjell.

Utbredelse

Arten er utbredt på Taiwan.
Roy McFarland

Spiller

Roy McFarland signerte for sin første profesjonelle fotballklubb, Tranmere Rovers, i juli 1966. Sesongen etter ble han kjøpt av Brian Clough som nettopp var blitt manager i Derby County. Summen var under £ 25 000, og sammen med Dave Mackay dannet han et godt midtstopperpar i 1968/69 sesongen som endte med at klubben vant den engelske 2. divisjonen. Etter flere gode sesonger i Derby fikk han den 3. februar 1971 sin landslagsdebut i en kamp mot Malta. Han ble værende i Derby fram til mai 1981 da han fikk tilbud om å bli spillende manager i Bradford City. Under kontroversielle omstendigheter vendte han tilbake til Derby i november 1982, og han hadde sin siste sesong som aktiv fotballspiller i 1983/84 sesongen. Totalt spilte han over 500 klubbkamper, og over 400 ligakamper, for klubben fra Øst-Midlands.
Han spilte totalt 28 landskamper for England.

Manager

Som manager i Bradford hadde han god suksess, og i hans første sesong vant klubben den engelske 4. divisjonen. Etter at han forlot Bradford var McFarland en periode assisterende manager til Peter Taylor. I april og mai 1984 var han midlertidig manager for klubben før han igjen ble assisterende manager for Arthur Cox. Etter at Cox på grunn av helseproblemer må gi seg som manager overtok Roy McFarland hans jobb den 2. oktober 1993. Han fikk med seg Alan Durban som assistent, og var manager fram til 1995. I hans første sesong tapte klubben 2-1 mot Leicester City i playoff finalen på Wembley, mens de året etter havnet på en niendeplass.
Hans neste arbeidsgiver ble Bolton Wanderers der han delte manageransvaret med Colin Todd. I januar 1996 lå klubben på sisteplass i Premier League, og McFarland fikk sparken. Deretter ble det fire år i Cambridge United der det sportslige høydepunktet var opprykk fra  3. divisjon i 1999. I juli 2001 ble han ansatt i Torquay United, men han ble bare sittende i sjefstolen i ni måneder. 
Den 12. mai 2003 fikk han managerjobben i Chesterfield.
Judo under Stillehavslekene 2003

Judo under Stillehavslekene  2003. Judo var en av flere sporter som var med i de tolvte stillehavslekene som ble arrangert i Suva på Fiji i perioden 28. juni til 12. juli 2003. Det var niende gangen som judo var med på programmet under stillehavslekene. Fiji ble beste nasjon med åtte gullmedaljer foran Ny-Caledonia som også vant åtte gull.
Klassresan

Klassresan er en svensk opera av Anders Nilsson til egen libretto, etter en idé av Lars Bäck. Operaen er komponert i 2003 på bestilling av Operahögskolan i Stockholm. Den hadde premiere 22. november samme år, i regi av Claes Fellbom.
Slaget ved Horseshoe Bend

Slaget ved Horseshoe Bend, som ble utkjempet nær Dadeville i Alabama i USA den 27. mars 1814, var det avgjørende slaget i creekkrigen 1813-1814. Stedet hvor slaget fant sted er idag bevart som Horseshoe Bend National Military Park.

Stridende parter

På den en siden sto om lag 1 000 soldater fra Red Sticks, den tradisjonelle fraksjonen blant creekindianerne, som hadde slått leir ved en hesteskoformet sving i Tallapoosaelven.
På den andre siden stod amerikanske tropper fra Tennessees nasjonalgarde og et infanteriregiment fra USAs armé under ledelse av Andrew Jackson, totalt 2 000 infanterister, 700 kavalerister og artilleri, samt om lag 600 allierte cherokeer og choctaw samt White Sticks-creeker fra de proamerikanske statene.

Slaget

Jackson sendte kavaleriet og de indianske allierte mot sør, over elven for å ringe inn Red Sticks, mens han selv forble med infanteriet nord for deres leir. På morgenen den 27. mars åpnet Jacksons artilleri ild, og den varte i to timer. Ildgivningen resulterte ikke i noen synlige skader på Red Sticks. Kavaleriet og indianerne gikk over elven og angrep Red Sticks i ryggen. Infanteriet stormet så brystvernet og åpnet ild mot Red Sticks. Striden varte i fem timer. Omkring 550 Red Sticks falt inne i leiren, mens mange andre ble drept da de forsøkte å flykte over elven. Bare om lag 200 Red Sticks soldater klarte å krysse elven og flyktet til Florida, hvor de slo seg sammen med seminolene.