google/wiki40b huggingface dataset:
Dick Zeiner-Henriksen

Andre verdenskrig

Da tyskerne angrep Norge i 1940 var Zeiner-Henriksen elev ved Frogner skole; han ble medlem av Milorg i 1942, 18 år gammel. Under trening lærte han om bruk av våpen og sprengstoff, men ble også opplært i nærkamp og sabotasje.
I perioden 1943 til 1944 var han tilknyttet Oslogjengen. Zeiner-Henriksen rekrutterte seks mann til å utføre sabotasjeaksjoner i samarbeid med Oslogjengen, etter forespørsel fra Max Manus. Zeiner-Henriksens hjem i Uranienborgveien 1 ble benyttet som treningssted for guttene, noe som var svært risikabelt i og med at Gestapo holdt til i et hus rett over gaten.
4. mai 1944 deltok han i aksjonen i Kirkeveien 90. Max Manus, Gregers Gram og Edvard Tallaksen skulle gå opp i major Kiellands leilighet, mens Dick Zeiner-Henriksen skulle stå vakt ved døra. Fire vakter var plassert rundt leiligheten; hvis de oppdaget noe skulle de kontakte Zeiner-Henriksen, som skulle ringe på dørklokka for å advare de som var oppe i Kiellands leilighet. Aksjonen ble oppdaget av Statspolitiet og det hele endte med at gruppen ble splittet og la på flukt. Zeiner-Henriksen flyktet sammen med Gram og Tallaksen – uvitende om hva som skjedde med guttene hans. Etter aksjonen ble han gående rundt i Oslo – han gikk ikke hjem til huset i Uranienborgveien. Det gjorde derimot Statspolitiet, som arresterte broren Erik. Erik Zeiner-Henriksen døde i Dachau i 1945. De tre vaktene Per Stranger-Thorsen, Lars-Emil Erichsen og Jon Hatland ble arrestert og skutt i Trandumskogen etter aksjonen.
I oktober 1944 drog Dick Zeiner-Henriksen til Sverige, hvor han tilbrakte fire måneder med trening. Han vendte tilbake til Norge og gikk inn i Grebe Red. De foretok sabotasjeaksjoner i Østerdalen og Gudbrandsdalen, blant annet jernbanelinjer som ble benyttet av tyskere. Hele tiden mottok de instrukser fra England, via SOE.

Æresbevisninger og utmerkelser

For sin innsats ble Dick Zeiner-Henriksen dekorert med Krigsmedaljen, Deltagermedaljen og King's Medal for Courage in the Cause of Freedom.

Etter krigen

Zeiner-Henriksen hadde tatt artium i 1943, men studerte etter krigen bedriftsledelse ved Universitetet i Pennsylvania, frem til 1948. Han studerte også i England og Frankrike.
Han var finansdirektør i Kontorautomasjon i perioden 1966 til 1970. Deretter var han fra 1970 til 1972 i Singer Business Machines, der han ble forfremmet til visepresident. I 1975 ble han ansatt som finansdirektør i Norges Varemesse, der han arbeidet frem til 1990. Han var også aktiv i Lingeklubben.
Fly-by-wire

Fly-by-wire er en metode for styring av fly hvor flyets «stikke» ikke virker direkte på styreflatene.
Et flys styreflater (høyderor, sideror, balanseror og flaps) kan styres, enten mekanisk eller elektronisk. Den mekaniske varianten kan i sin tur deles opp i to deler, med hjelp av hydraulikk eller med wire.
Fly-by-wire betyr at piloten ikke har noen direkte fysisk kontakt med flyets styreflater. I stedet sender styrespaken i cockpiten elektriske signaler via en datamaskin som i sin tur sender signaler til en server som enten justerer styreflatene direkte eller som styrer et hydraulikksystem som justerer disse. Det siste er det vanligste.
Denne styremetoden ble først tatt i bruk i F-16 jagerfly, men brukes nå også i nyere passasjerfly som Airbus A380 og Boeing 777.
Tilsvarende metode brukes i større skip, hvor ror og stabilisatorer betjenes på samme måte. 
Fly-by-wire-teknologien er også tatt i bruk i biler og den engelske betegnelsen er drive-by-wire.
Drømmenovelle

Drømmenovelle (Traumnovelle) av Arthur Schnitzler ble gitt ut i 1926. Boka ble utgitt på norsk av Gyldendal i 1999. Den handler om ekteparet Fridolin og Albertine som drømmer om å ha forhold utenfor ekteskapet. Men denne drømmen endrer forholdet mellom dem. Boka er grunnlaget for filmen Eyes Wide Shut (1999) av Stanley Kubrick.
Altrei

Historie

Landsbyene ble grunnlagt i 1321, da greve Henrik av Tirol ga ordre om at det skulle ryddes skog til ti gårder i Fleimstal. (Kommunevåpenet symboliserer disse ti gårdene.) Henrik hadde noe tidligere brakt dalen i sin besittelse, som egentlig var under overhøyhet av fyrstbiskopen av Trient (Trento). Navnet har et (reto)romansk opphav (ante riu = «foran elven») og ble opprinnelig skrevet Antereu i tyske kilder (senere Altrew) og Anterivum i latinske kilder (derav italiensk Anterivo). At dialektuttalen «fåltroi» begynner med f, skyldes sammensmeltning av navnet med preposisjonen auf («på»).
Etter et bytte med Tramin mellom keiserinne Maria Teresia av Østerrike og fyrstbiskopen av Trient i 1779 kom Altrei tilbake til Trient, men tilfalt med riksdeputasjonsbeslutningen i 1803 på nytt Tirol, selv om det administrativt forble knyttet til Fleimstal. Derfor kom Altrei med Tirols deling i 1919 ikke til provinsen Bolzano (dvs. Syd-Tirol), men til provinsen Trento. Dette ble «korrigert» i 1948, for å samle alle tysktalende kommunene i Syd-Tirol. Til tross for italieniseringen under fascismen (bl.a. ble Altrei slått sammen med den italiensktalende nabokommunen Capriana) økte den italienske språkandelen bare forholdsvis beskjedent: Folketellingene i 1921, 1971 og 2001 registrerte hhv. 9, 60 og 33 italienskspråklige innbyggere (tilsvarende 2, 13 og 9 % av befolkningen).
She's the One (EP)

She's the One er en musikk-EP med Gerilja, utgitt i 2003.
Cyllogenes

Utseende

Store (vingespenn 75-95 millimeter), brune sommerfugler. Vingenes overside er brun med oransje bånd, undersiden ligner et vissent blad. Bakvingen har gjerne et kort, tannlignende utskudd.
Slekten ligner sterkt på den beslektede gruppen Melanitis.

Utbredelse

To av artene lever i det nordlige India og Bhutan, den tredje på Borneo.
Østfold ingeniørhøgskole

Østfold ingeniørhøgskole var en høgskole for ingeniørutdanning, etablert i
Tune kommune i 1965 under navnet Østfold tekniske skole. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Østfold.
Skolen startet undervisning i 1965, i midlertidige lokaler i Valaskjold realskole. Skolebygningen sto ferdig i 1966. Skolen var fra først drevet av fylket, men ble i 1977 overtatt av staten om omgjort til høgskole.
Skolebygningen i Tune ble brukt inntil utdanningen i 2010 ble samlokalisert med HiØs helsefagutdanning i Fredrikstad. Skolen utdannet blant annet ingeniører for Televerket i samarbeid med etaten, og etterhvert også bioingeniører. Det ble også utdannet ingeniører innen fagretningene: - Bygg og anlegg, elektro sterkstrøm, elektronikk, maskin konstruksjon, maskin drift og kjemi. Det var også påbyggningsår for prosess automasjon.
Ole Fladager

Romerliv

I Roma, hvor han bodde sine siste 13 år, ble han en nær venn av Henrik Ibsen. De to var ofte å se vandrende sammen omkring i Den evige stad. Her laget han også gravmonumentet til kameraten P. A. Munch som i likhet med Fladager selv, ble begravet der, på Cimitero acattolico di Roma. Den som holdt talen ved avdukningen i 1865 var Henrik Ibsen. Fladager og Vilhelm Bissen moret seg med å konkurrere om å utføre den beste portrettbysten av Henrik Ibsen, men de fleste mente at Bissen var heldigere med sin.
I Oslo finner man Ole Fladagers gate, og i hjembygda finnes Ivarshaugen med byste av Fladager.
Wangdue Phodrang

Wangdue Phodrang (eller Wangdi Phodrang) er et av de 20 dzongkhag (fylkene) i Bhutan.
Wangdue Phodrang grenser til Dagana og Tsirang i sør, til Trongsa i øst, Thimpu og Punakha i vest. I nord grenser det til Gasa dzongkhag og dels riksgrense mot Tibet.
Fylket deler navnet med fylkets dzong fra 1638, og med markedsplassen utenfor dzonget. Navnet sies å stamme fra Shabdrung Ngawang Namgyal, som lette etter et egnet sted å anlegge et dzong for å forhindre angrep sydfra. På dette stedet møtte han en gutt ved navn Wangdi som lekte ved elva, og han kalte dzonget "Wangdi's Palass".
Fylket ligger mellom 800 og 4000 moh., og 65% av arealet er skogkledd. Fylket berøres av to nasjonalparker: Jigme Dorji National Park i nord, og Black Mountain National Park som dekker store deler av fylket.
Det er tre asfalterte veier i Wangdue Phodrang dzongkhag. Hovedveien vest-øst kommer inn i fylket ved Dochu La-passet, krysser elva Pana Tsang Chhu ved Wangdue Phodrang dzong, og fortsetter østover til Tongsa. En sidevei går nordover fra Wangdue Phodrang til Punakha dzong og et stykke videre, dette fortsetter som ganveien til Gasa fylke. En annen sidevei tar av sydover fra hovedveien øst for fylkeshovedstaden og går til klosteret Phobji og til Gangteydalen hvor man kan se den sjeldne svarthalstranen (Grus nigricollis).
Skalare

Adferd og forplantning

Skalaren lever oftest i mindre grupper, men kan klare seg alene i akvarium. Skalaren er en pardannende substratruger som leker fritt. Antallet egg kan være opp mot 1000 per lek, men det er mer vanlig med 100-300 stykker. Eggene legges samlet, oftest på en vertikal overflate. I naturen benyttes nesten alltid nedhengende trerøtter som substrat, mens akvarielevende skalarer ofte foretrekker større, harde blader, eller til og med direkte på akvarieglasset. Innvendige filtere og varmekolber er også populære. Egg og yngel passes av foreldrene. Som ungfisker er de stimdannende, og først som voksne danner de par og blir noe territorielle.

Varianter

Det finnes mange ulike fremavlede varianter av skalaren. Noen fargevarianter er «marmor-», «sort», «spøkelses-» og «gullskalare». Man finner også varianter med forlengede finner. Naturformen er sølvgrå (og kalles derfor «silver»), med loddrette sorte bånd.

Peru- og altumskalarer

Viltfangede skalarer har en rankere holdning og en mer symmetrisk kropp enn avlsvariantene. Skalarer som nedstammer fra Peru går også for å ha en noe høyere kroppsform enn skalarer fra Amazonas.
Slike eksemplarer kan for et utrent øye ligne på altumskalarer, som ligger mye høyere i pris enn vanlige skalarer. Disse blir da også ofte solgt som altumskalarer. Hvis man ikke er sikker på at man selv klarer å se forskjell på artene, bør man være svært forsiktig med å kjøpe altumskalarer, både fra private og fra zoo-butikken.
Seid (band)

Seid er et norsk band som har gitt ut tre album. Medlemmene kommer fra Arendal og Trondheim.
Hyperdirphia

Utseende

Hyperdirphia tarquinia er en ganske stor og kraftig, kontrastrikt tegnet påfuglspinner uten øyeflekker på vingene. Det er forholdsvis stor forskjell mellom kjønnene, hunnen er mye større og mørkere enn hannen. Forvingen hos hannen er lysgrå med en oval, brunsvart flekk i midten, hos hunnen dekker den brunsvarte fargen hele vingen bortsett fra roten og et bånd langs ytterkanten. Hos begge kjønn er det en hakeformet, hvit tegning i det mørke feltet dannet av hvite vingeårer. Bakvingen er  lyst rustrød med en avlang, brunsvart flekk i midten.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Venezuela, Surinam, Fransk Guyana, Peru, Brasil).
Språkrensing

Språkrensing eller språkpurisme består i bestrebelsene etter å redusere eller eliminere antallet fremmedord eller lånord i et språk. Dette skjer ved å benytte andre samtidige ord, gjennom neologisme, ved å gjenopplive eldre tiders ord i språket som er gått ut av bruk eller ved å hente ord fra nært beslektede språk.
Olderfjorden (Seiland)

Olderfjorden (nordsamisk: Leaibevuotna) er en fjord på øya Seiland, langs kommunegrensa mellom Kvalsund og Alta i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Gressnes i nordøst og Seines i sørvest og strekker seg 2,5 kilometer nordvestover til botn av fjorden. Like ved innløpet ligger Olderfjordholmen (samisk: Leaibevuonsuolu).
Fjorden er 65 meter på det dypeste, midtfjords om lag halvveis inn i fjorden.
USAs geografi

USA er, målt etter areal, det tredje største land i verden etter Russland og  Canada. USA har også den tredje største befolkningen. USAs fastland ligger mellom det nordlige Atlanterhav i øst, det nordlige Stillehav i vest, Mexico og den meksikanske gulfen i syd og Canada i nord. Delstaten Alaska grenser også opptil Canada med Stillehavet i syd og Ishavet i nord. Vest for Alaska, tvers over Beringstredet, er Russland. Delstaten Hawaii ligger på et arkipelag i Stillehavet sydvest for det nordamerikanske fastland.
USA har meget varierende terrengforhold, spesielt i vest. Løvfellende planter og gressjord er fremherskende i øst, hvorpå den går over i prærier, nåleskoger og Rocky Mountains i vest, og ørkener i sydvest, samt Pacific Northwest som er formet av et svært fuktig klima. I den nordøstlige delen av landet bor en stor del av befolkningen nær de store sjøer og østkysten.
På grunn av sitt varierte terreng og klima (alt fra polarklima til tropisk klima) har USA verdens mest forskjelligartede plante- og dyreliv.
Jim (Huckleberry Finn)

Jim er en av to fiktive figurer som opptrer i romanen Huckleberry Finn av Mark Twain. Romanen bygger rundt Huckleberry Finns reise nedover Mississippi i tiden før den amerikanske borgerkrigen. Jim er en voksen afroamerikansk slave som har rømt fra eieren sin og forsøker å komme seg til nordstatene, hvor slaveriet er avskaffet. Huckleberry Finn er en 14 år gammel hvit gutt som etter å ha blitt kjent med Jim bestemmer seg for å hjelpe ham å rømme.
Jims språk er skrevet i hans sosiolekt, og han har vært gjenstand for en rekke akademiske studier Jim er en enkel person som stoler på andre. Samtidig hjelper hans jordnære natur ham å velge rett flere ganger. Han skjønner at «hertugen» og «kongen» som opptrer i romanen er svindlere. Jim blir en slags farsfigur for Huckleberry, som står i kontrast til Huckleberrys voldelige og alkoholiserte far.
Selv om Huckleberry Finn presenterer rømte slaver på en sympatisk måte og er kritisk til slaveriet, har romanen fra det 20. århundre blitt kritisert for en stereotyp fremstilling av Jim
Figuren Jim kan være basert på Mark Twains butler George Griffin.
Jiří Hlinka

Biografi

I sin ungdom studerte Hlinka med professorene Frantisek Rauch og Josef Pálenícek ved Musikkakademiet i Praha. I 1964, da Henryk Neuhaus besøkte Praha, fikk Hlinka spille for ham ved en privatkonsert. Neuhaus fikk i stand «mesterklasser» mellom Hlinka og pianistene Svjatoslav Richter og Emil Gilels. Som et resultat av dette fikk Hlinka spille med flere av Europas ledende symfoniorkestre. Han fikk også gjort LP-innspillinger av et par klaversonater av Prokofjev og av Liszts h-moll-sonate.
Hans solokarriere ble avbrutt da Hlinka i 1969 plutselig fikk en kronisk sykdom i begge armene. En operasjon ble gjennomført, men viste seg å være mislykket. I 1970 tok Hlinka derfor opp en stilling ved Konservatoriet i Praha, før han i 1972 flyttet til Norge for å undervise ved Grieg-akademiet i Bergen. Her underviste han blant annet pianister som Leif Ove Andsnes, Håvard Gimse og Christian Ihle Hadland. Siden 1994 har han vært tilknyttet Barratt Due musikkinstitutt som hovedlærer på klaver.

Utmerkelser

Hlinka har mottatt flere priser, blant annet et klaverdiplom fra Musikkakademiet i Praha. I 1966 var han en av finalistene under Pjotr Tsjajkovskij-konkurransen i Moskva. Hlinkas pedagogiske arbeid har også gitt ham Lindemanprisen 1992 og Griegprisen 1995. Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1995. I 2004 fikk Hlinka Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats for norsk musikkliv.
Palaisk

Palaisk er et utdødd indoeuropeisk språk i Anatolia som er dokumentert i kileskrifttavler fra bronsealderens by Hattusa, hovedstaden til hettittene. Språkets navn på hettittisk er palaumnili, eller «av folket fra Pala»; Pala lå antagelig nordvest for det hettittiske kjerneområdet, hvilket er nordvest av dagens Tyrkia. Regionen ble oversvømmet av kaskere på 1400-tallet f.Kr., et ikke-indoeuropeisk stammefolk fra fjellene i pontoske Anatolia mot Svartehavet. Det er antatt at palaisk døde ut i denne perioden.
Alt hva som kjennes om språket er kun fra CTH 750-754 fra Emmanuel Laroches katalog av hettittiske tekster, foruten hettittiske tekster andre steder som siterer avsnitt på palaisk i referanse til guden Zaparwa (hettittisk Ziparwa); totalt sett 21 avsnitt. Av rene palaiske tekster utgjør CTH 750 en redegjørelse av en festival for Zaparwa, og CTH 752 viser til et annet religiøst ritual. I tillegg til Zaparwa dyrket de som snakket palaisk også en himmelgud ved navn Tiyaz (luvisk: Tiwaz).
Palaisk er en rimelig typisk eksempel på et indoeuropeisk språk. Gammelhettittisk (av rundt 1600 f.Kr.) har genitivendelse i entall -as, sammenlign med urindoeuropeisk *-os. Luvisk benyttet isteden -ssa som adjektivisk endelse. Palaisk ved den nordlige grensen av dem begge, som senere hieroglyfisk luvisk, har både en -as-genitiv og en -asa-adjektivisk endelse. Palaisk viser også samme kjønnsskille som i hettittisk, og har tilsvarende former for pronomen. Det er derfor antatt at palaisk tilhører de anatoliske språkene, men om det er et søsterspråk til gammelhettittisk eller hieroglyfisk luvisk er ukjent.
Radio Harstad

Radio Harstad er en lokalradio for Harstad som ble startet i 1984 under navnet «Ungdomsradioen». Redaktør Reidulf Solbakken har drevet prosjektet, som er støttet av Harstad kommune med økonomiske midler til husleie og en stilling som redaktør. Radioen har per desember 2009 nærmere 100 frivillige medarbeidere.
Radio Harstad eies av «Interesseforeningen for Radio Harstad» (IFRH). IFRHs styre kalles eierstyret og består av Radio Harstad-veteraner og en person fra kommunen.

Historie

Ungdomsradioen ble startet opp i 1984. Initiativtaker var Reidulf Solbakken, som var redaktør frem til 01.04.2011, Da tok Bengt Simonsen over. Solbakken deltok i 1984 på et seminar i regi av Landsforeningen for Fritidsklubber (LFK) om nye aktiviteter i fritidsklubbene, hvor nærradio ble trukket fram som et alternativ. I september 1984 fikk Centrum Fritidsklubb innvilget konsesjon for nærradio. Dette var starten på Ungdomsradioen, forløperen til Radio Harstad. Den første sendinga gikk på lufta 10. desember 1985.
I 1998 mottok kanalen Forbrukersamvirket Nords kulturpris. I 2003 ble radioen tildelt Troms fylkeskommunes kulturpris for sitt arbeid for ungdommen i Harstad.
Sommeren 2009 flyttet radioen inn i nye lokaler i Harstad Rådhus. Åpningen ble markert med besøk av daværende barne- og likestillingsminister Anniken Huitfeldt som klipte snoren, samt musikalske innslag og taler utenfor rådhuset. I desember 2009 fikk Radio Harstad for første gang over 100 medarbeidere, men har fra kommunen én fast stilling.
Store talls lov

«De store talls lov» er et begrep som beskriver det forhold at jo flere tilfeller man har av en hendelse jo nærmere vil man komme det forventede resultatet. Hvis man f.eks. kaster seks ganger med en terning kan man teoretisk forvente å få en sekser én gang, men i praksis vil det være litt tilfeldig om man får ingen, én eller flere seksere. Hvis man derimot kaster 100 ganger med terningen kan man være sikrere på at resultatet vil nærme seg at man får en sekser en sjettedel av gangene, og kaster man tusen ganger vil man ventelig komme enda nærmere en sjettedel seksere, osv.
I statistikk sier store talls lov at gjennomsnittet av tilfeldige utvalg fra en populasjon sannsynligvis ligger i nærheten av gjennomsnittet av hele populasjonen.
I sannsynlighetsteori sier store talls lov at gjennomsnittet av en følge av stokastiske variabler med samme sannsynlighetsfordeling konvergerer mot deres felles forventningsverdi, når antall variabler går mot uendelig.
Hans Guttorm

Politikeren Hans Guttorm

Hans Guttorms politiske prosjekt gjennom store deler av sitt voksne liv var å styrke skole- og utdanningstilbudet til samisk og norsk ungdom i Finnmark. Det ble etterhvert hans yrke innen Arbeidsmarkedsetaten i Finnmark. Han arbeidet også for å styrke samisk kultur og samfunnsliv. Han deltok i etableringen av sameforeningene i Oslo, Karasjok og Kautokeino og mottok i 2004 Samerådets ærespris for sitt mangeårige og mangfoldige arbeid for det samiske samfunnet.
Gjennom sitt politiske arbeid i sameforeningene og Sápmeláš Álbmotlihttu/Samefolkets Liste var Hans Guttorm sentral for utviklingen av det som senere ble de to samiske partier Norske Samers Riksforbund (NSR) og Samefolkets parti.

Verv

Hans Guttorm ble valgt som representant Karasjok valgkrets for Sápmeláš Álbmotlihttu/Samefolkets Liste til det første sametinget i perioden 1989–1993. I Sametinget deltok han i organisasjonskomitéen, som fastsatte Sametingets organisering og arbeidsorden. I 1990 ble han leder for Sametingets hovedkomité for organisasjons- og konstitusjonsspørsmål og nestleder i Sametingets møtelederskap i 1991. I 1992 ble Guttorm leder for Sametingets hovedkomitéen for organisasjonssaker.
I perioden 1995-1997 var han leder av Samisk Utviklingsfond.
I 1965 ble Hans Guttorm valgt som kommunestyrerepresentant i Karasjok for Samefolkets Liste (SL), og ble da også SLs representant i fylkestinget. Da Samefolkets Liste stilte til fylkestingsvalg i 1979 med eget politisk fylkesprogram, ble Guttorm valgt inn på nytt. Hans Guttorm var også ordfører i Karasjok i periodene 1972–1975, samt 1980–1981.
Guttorm hadde dessuten også styreverv i Samisk utdanningsråd, Samisk videregående skole og Det rådgivende kontaktutvalg for Direktoratet for naturforvaltning.
Harstadfjellet

Harstadfjellet er et grensefjell mellom kommunene Gjemnes og Eide i Møre og Romsdal. Fjellet har en høyde på 1 004 moh.
I Gjemnes har flere gårder ved foten av fjellet navnet Harstad.
European Geostationary Navigation Overlay System

European Geostationary Navigation Overlay System eller EGNOS er en teknologi som forbedrer nøyaktigheten i GPS- og GLONASS-mottakere. Det består av tre geostasjonære satellitter (i motsetning til navigasjonssatellittene) og et nettverk av bakke­stasjoner som måler avvik i navigasjons­signalene på grunn av atmosfæriske og andre forhold. EGNOS gir en posisjons­nøyaktighet på rundt 2 meter.
Noen produsenter av GPS-mottakere kaller EGNOS, WAAS og MSAS for Satellite Differensiell GPS (SDGPS).
Systemet skulle ha vært operativt i juni 2005, men ble først erklært operativt 1. oktober 2009.
Totalbefraktning

Totalbefraktning (engelsk: bareboat charter) er et certeparti for sjøfartøy, hvor utleier ikke står for mannskap eller annen bistand i kontrakten. Leietaker (som regel befrakter) av skipet er ansvarlig for bunkerolje og andre driftskostnader, og leier i praksis bare et tomt skip.
Enariini

Utbredelse

Denne gruppen er endemisk for Madagaskar og Komorene, der den har gjennomgått en stor adaptiv radiasjon.
Murmanbanen

Murmanbanen eller egentlig Kirovbanen (russisk: Кировская железная дорога, Kirovskaya zheleznaya doroga), er en 1,448 km lang jernbanestrekning mellom St. Petersburg og Murmansk.
Ved Olenegorsk avgrener jernbanestrekningen til industribyen Montsjegorsk, og syd for Murmansk, ved Murmasji avgrener linjen til Petsjenga og Nikel, sistnevnte ved grensen til Norge.