google/wiki40b huggingface dataset:
Jarl av Surrey

Jarl av Surrey var en engelsk adelstittel som først ble opprettet i 1088 for William de Warenne. Kanskje fordi han lite eiendom i Surrey ble jarldømmet ofte til vanlig kalt kun for Warenne. Dette navnet kom fra navnet på familiens eiendom i Normandie hvor slektsfestning Bellencombre sto.
Tittelen ble holdt av William de Warennes sønn og sønnesønn som begge også het det samme før tittelen gikk til ektemennene til Isabella de Warenne, datter av den tredje William de Warenne. Den første av disse var William av Blois, sønn av kong Stefan, og den andre var Hamelin, halvbror av kong Henrik II. Den siste tok de Warenne som etternavn, og en sønn, sønnesønn, og barnebarns sønn etter Hemelin og Isabella holdt i rekkefølge jarldømmet.
Da den mannlige delen av den andre de Warren-linja døde ut i 1347 gikk jarldømmet over til Richard FitzAlen, 10. jarl av Arundel, som var en nevø av den siste de Warenne-jarlen, skjønt han kunne ikke overta tittelen før etter at enken til den forgående jarlen døde i 1351. Den ble deretter holdt av hans sønn til tittelen ble forspilt ved dennes henrettelse i 1397.
John Holland, som var en sønnesønn av den første FitzAlan, jarl av Surrey, fikk deretter opprettet tittelen hertug av Surrey. Han holdt tittelen i to år før han ble strippet for tittelen av kong Henrik IV av England og jarldømmet ble deretter gjenopprettet og gitt tilbake til familien Fitzalan. Denne jarlen døde i 1415 uten en mannlig arving og jarldømmet ble deretter enten nedlagt eller satt i bero (forskerne er uenige om dette), mens jarldømmet Arundel ble gitt videre til slektninger som ikke nedstammet fra de Warenne-familien.
Jarldømmet Surrey ble deretter gjenopprettet for Thomas Howard som senere ble hertug av Norfolk, og tittelen har blitt holdt av hans familie siden, unntatt ved noen avbrudd da titlene ble nedlagt, men senere gjenopprettet. Den 4. jarl av denne dannelsen arvet også jarldømmet Arundel og således atter slo sammen de to jarldømmene.
Mimocornuscoparia

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i Asia (Vest-Malaysia).
Rosebladvepser

Utseende

Rosebladvepser er mellom 4 og 16 millimeter lange.  Kroppen er kraftig, kort og bred, uten en innsnørt midje som hos stilkvepser. Fargene er svarte, gule eller røde. Noe er metalliske. 
Vingene er klare eller svakt røykfarget. Vingemerket og årenettet er tydelig. Vingespennet er mellom 4 og 15 millimeter.
Hodet er omtrent like bredt som brystet. Antennene har bare tre ledd, og er derfor forholdsvis korte. De har en svak utvidelse. Det siste og tredje leddet er langt.
Larvene ligner ganske mye på sommerfugllarver. De har er et markert hode, et brystparti med tre par bein, en bakkropp med flere vorteføtter.

Levevis

Rosebladvepser finnes i skog og ellers der larvens næringsplanter vokser. Flygetiden er tidlig om sommeren.
Hunnen legger rett på næringsplanten. Plantevepser skjærer et snitt i bladet, hvor hun plasserer egget. Bladet lukker seg omkring egget, som er beskyttet mot predatorer og dårlig vær.
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Den lever på blad på busker og trær.
Rosebladvepser tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadiet, en hvileperiode, der vepsens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) vepsen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer, og dyret bygges opp igjen. Puppeperiodens lengde varierer med temperaturen.

Skadedyr

Noen av rosebladvepsene kan gjøre skade på epletrær og rosebusker, og regnes blant skadedyrene.

Utbredelse

Rosebladvepser finnes i hele verden. Flere arter finnes i Norge, men de fleste artene lever i varme, tropiske strøk.
Historisme (filosofi)

Historisme er en filosofisk og historisk teori som hevder at menneskelige institusjoner bare kan forstås ut fra deres historie. Historismen krevde en mest mulig «objektiv» historieskriving (å gjengi historia «slik den egentlig var») og fokuserte mest på staters historie (på bekostning av f.eks. sosialhistorie). Stater, andre institusjoner og historiske hendelser ble oppfatta som unike produkter av deres historie.
Historismen oppstod på 1800-tallet og hadde en del tilhengere på 1900-tallet. Dens viktigste eksponenter var Leopold von Ranke, Johann Gustav Droysen, Wilhelm Dilthey, Friedrich Meinecke, Benedetto Croce, José Ortega y Gasset og Robin George Collingwood.
Karl Popper, som skilte historismen skarpt fra historisismen, kritiserte begge strømningene: historismen for troen på at den historiske konteksten determinerer framtida, historisismen for troen på allmenngyldige lover som pådrivere av historia.
Life Without Soul

Historien

«Victor Frawley» (William Cohill) er lege på det moderne Manhattan som gjør det meget bra. Når han ikke behandler sine overklasse-pasienter eller kurtiserer sin forlovede «Elizabeth Lawrence» (Lucy Cotton), utfører Frawley eksperimenter som har ført til at han har oppdaget «livskjemien». Victors søster «Claudia» (Pauline Curley), hans venn «Henry Claridge» (Jack Hopkins) og Elizabeth bønnfaller ham alle om å gi opp eksperimentene. Alene på laboratoriet sitt, som er stort, ryddig og uten noen avanserte laboratorieutstyr, sovner Victor mens han leser romanen Frankenstein.
Hovedhandlingen i filmen er drømmen, hvor Victor Frawley forestiller seg at han er «Victor Frankenstein», og andre fiurer i Shelleys roman er billedgjort av Victors venner og familie. Hans forlovede blir «Elizabeth Lavenza», hans bestevenn «Henry Clerval», hans søster blir «Justine Moritz» og så videre.
På laboratoriet sitt, former Victor en leireklump til en mann som deretter på et vis blir levende. Denne skapningen, som på tittelkortene identifiseres som «Skapelsen», ser ut som et vanlig menneske – han kommer til og med til verden nybarbert og klipt – og kun med et par manglende detaljer; han har ikke brystvorter eller navle.
Den syntetiske mannen beviser at han har sine prioriteringer: Han insisterer at Victor skal skape en syntetisk kvinne. Victor skaper en hunn-skapelse, og han begynner å gi henne liv. Han skjønner faren i rett tid, og ødelegger kvinnen. Den mannlige skapelsen går berserk og dreper Justine, Henry og Elizabeth.
Victor forfølger skapelsen over Atlanterhavet. I en scene på båten, kjemper skapelsen med hele besetningen. Han kveler to på en gang og hiver dem overbord.
Til slutt, jager Victor monsteret inn i ørkenen, til en ravine som tittelkortet identifiserer som Grand Canyon. Victor lurer skapelsen inn i en hule som er fylt med dynamitt. Victor rømmer vekk, for så å sprenge hulen med monsteret inni. På denne måten fortelles vi at monsteret er udødelig og uskadelig, men at det kommer til å bli fanget under steinmassene for alltid. Victor våkner fra drømmen, ødelegger raskt eksperimentet sitt og forteller Elisabeth at han aldri skal leke med naturen igjen.

Fra bok til film

Manusforfatteren har tatt seg store friheter fra teksten i romanen. For å beskytte de tidlige kinogjengerne (denne filmen kom i en tid da levende bilde var helt nytt), har monsterets brutale væremåte og handlinger blitt tonet ned. Hoveddelen av den actionfylte handlingen har blitt skapt som en utvidet drømmesekvens. Filmskaperne gjør det altså helt klart for publikum at handlingene er kun en drøm eller et mareritt for hovedrollefiguren.
Pseudautomeris stawiarskii

Utseende

Middelsstore (vingespenn 60-80 millimeter), brunlige påfuglspinnere med store øyeflekker på bakvingene. Forvingene er litt tilspissede, men ikke sigdformede, oftest med en lengdestripe. Bakvingens grunnfarge er gjerne rødlig, øyeflekken har blåaktig kjerne.

Levevis

Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, på ulike busker og trær. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Artene flyr om natten, om dagen hviler de mellom visne blader der de er godt kamuflert. Skulle et dyr likevel oppdage sommerfuglen, åpner den forvingene slik at de "stirrende" øyeflekkene kommer til syne - dette er ofte nok til å skremme vekk et lite rovdyr.

Neslehår

Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil.
Ĳmuiden

Ĳmuiden [ɛi̯- ] er en by i provinsen Noord-Holland i Nederland, og er hovedstad i kommunen Velsen. Byen har 30 466 innbyggere (2005), og ligger ca. 20 kilometer fra hovedstaden Amsterdam. I byen renner Noordzeekanalen (gjennom sluser) ut i Nordsjøen.
Byen har flere havner, blant annet en fraktehavn, en fiskehavn og en fritidsbåthavn. I byen finnes også et stålverk.
Jacob Fegth

Biografi

Han var sønn av parykkmaker Christian Nicolay Fegth (1722–1766) fra Frederikshald og slekten hadde trolig nederlandsk opphav.
Jacob Fegth fikk bygget en imponerende bygård i klassisistisk stil på Tangen i 1806 og i 1808 kjøpte han i tillegg Stormoen gård på auksjon for 6 500 riksdaler. Han eide også flere sager, et brennevinsbrenneri, flere andre eiendommer på Tangen og flere skip og skipsandeler. På begynnelsen av 1800-tallet var han Drammens tredje største trelasteksportør med en omsetning av trelast på henimot 50 000 riksdaler i 1806. Han var overformynder på Strømsø fra 1802 til 1807. Han var en av de norske borgerne som finansierte opprettelsen av Det Kongelige Frederiks Universitet (Universitetet i Oslo) og gav 5000 riksdaler. I 1823 var Jacob Fegth medstifter av Drammens Sparebank. I en innberetning til Danske Kancelli i 1804 ble det opplyst det at Fegth eide en halv tønne gull (50 000 riksdaler), men omsetningen på hans trelasthandel økte betydelig i de nærmeste årene etter dette. Da sølvskatten til Norges Bank ble utskrevet i 1816 var Jacob Fegth den eneste på Tangen som bidro med et større beløp, med 3 300 riksdaler. Nedgangstidene etter 1814 rammet Drammen hardere enn noen annen norsk by, og av de store kjøpmennene var det rundt 1820 bare Peder von Cappelen, Peter Wølner Arbo og Jacob Fegth tilbake. Etterhvert mistet Jacob Fegth også hele sin formue, og i 1830, fire år før sin død, måtte han overlevere sitt bo til skifteretten. 
Jacob Fegth var gift første gang med Karen Sophie Mathisdatter Westbye (1761–1796), datter av den velstående kjøpmann Mathias Westbye (f. 1725) i Drammen. Han var andre gang gift med Kristine Maria Iversdatter (død 1804) og tredje gang med Anna Christina Goen (født 1789, død før 1818), datter av Sandefjords fremste skipsreder Wilhelm Olsen Goen. Jacob Fegth har en rekke etterkommere bl.a. med slektsnavn Fegth, Juel, Salvesen, Holst, Paus, Høeg, Prytz, Browne, Løvenskiold, Wessel og andre navn. Han var svigerfar til blant andre proprietær og skipsreder Anders Juel (1787–1852), til den vidgjetne skips- og kaperkapteinen Bent Salvesen (1787–1820) og til skipsfører og skipsreder Mathias Andreas Holst (1793–1849). Sønnen fra tredje ekteskap, Wilhelm Anton Fegth (1810–1877), var sogneprest i Alstahaug.
Various Positions

Mottakelse

Montreal Gazette regner Various Postions som Cohens beste etter debutalbumet. På Various Positions brukes synthesizers noe som preget Cohens senere innspillinger. Blant andre Sid McGinnis og Anjani Thomas medvirket på innspillingen.
Stenersens Konfeksjonsfabrik

Stenersens Konfeksjonsfabrik var en tekstilbedrift i Oslo. Den ble etablert i 1897, og produserte herreklær.
På Vossevangen der vil eg bu

«På Vossevangen der vil eg bu» er et dikt som først ble skrevet på dansk av Carsten Hauch i 1861. Det ble senere oversatt til norsk av Hulda Garborg. Vossevangen er sentrum i Voss kommune i Hordaland fylke.
Diktet ble tonesatt av Niels Peter Hillebrandt i 1876. Sangen «På Vossevangen der vil eg bu» er brukt endel til sangleker.
I Donald Duck-historien Eggemysteriet møter man Firkantfolket. Firkantfolket har i den norske oversettelsen lært å sette pris på alt som har med Voss å gjøre. Blant annet synger de «På Vossevangen der vil eg bu», i stedet for sørstatssangen «Dixie» som de gjorde i den amerikanske originalutgaven. Dette og bruken av nynorsk skapte såpass furore hos målfolket at det avstedkom mange avisinnlegg og bladet ble i en periode trukket tilbake hos Deichmanske bibliotek i Oslo mens det ble vurdert om innholdet var diskriminerende.
Martin Petrov

Karriere

Petrov startet sin karriere i Botev Vratsa. Etter noen sesonger ble han plukket opp av storlaget CSKA Sofia. Etter to suksessfulle kamper i UEFA-cupen mot det sveitsiske laget Servette i 1998, ble han kjøpt av det sveitsiske laget for 1,2 millioner tyske mark.
Han ble en umiddelbar suksess i den sveitsiske ligaen, noe de større klubbene rundt om i Europa la merke til. Etter 61 kamper og 20 mål, gikk ferden videre til Tyskland, og den ambisiøse klubben VfL Wolfsburg. I 2005, etter fire nokså suksessfulle år i Bundesliga, ble Petrov kjøpt av det spanske hovedstadslaget Atletico Madrid for 10 millioner euro. Den 24. juli 2007 etter konstante spekulasjoner om at Petrov var på vei bort fra klubben, ble det rapportert at Atletico Madrid hadde satt en startpris på 6,2 millioner pund. Det kom rapporter om interesse fra Premier League-klubbene Tottenham Hotspur, og Manchester City.

Manchester City

Dagen etter, den 25. juli 2007 kom det rykter om at det bare bare snakk om små detaljer før Petrov kunne ikle seg den lyseblå drakta til City. Den 26. juli ble handelen fullført, og Atletico Madrid fikk 4,7 millioner pund (7 millioner euro), for den lynraske bulgarske vingen.
Han ble en umiddelbar publikumsfavoritt på City of Manchester Stadium, med sin eksplosive hurtighet og sitt kraftige venstrebein. Scoringskontoen ble åpnet med to mål på bortebane mot Fulham på Craven Cottage den 22. september. I januar 2008 ble Petrov belønnet med direkte rødt kort mot Everton etter å ha sparket ned Leon Osman. Forseelsen førte til 3 kampers utestengelse. 2008-2009 startet bra for Petrov og City i UEFA-cupen. Petrov scoret i begge oppgjørene mot det færøyske laget EB/Streymur. I oktober, mens han var på landslagsoppdrag for Bulgaria, pådro han seg en kneskade som holdt han ute i 4 måneder.

Bolton Wanderers

Fra 1. juli 2010 spiller han for Bolton Wanderers.

Internasjonalt

Petrov fikk sin første landskamp mot England i 1999, men det var ikke en helt vellykket debut. Han kom innpå som innbytter, men måtte forlate banen åtte minutter senere etter å ha pådratt seg rødt kort (to gule). Petrov spilte en viktig rolle for Bulgaria i kvalifiseringen til Fotball-EM 2004. Petrov scoret flere viktige mål i kvalifiseringen til VM 2006, noe som gjorde at han ble kåret til Bulgarias beste spiller i 2006
Raabyggelaget

Navnets opphav og skrivemåte

Navnet Rábyggjalo̧g skal angivelig bety «lovområdet for dem som bor i en avkrok», på nynorsk ei rå. Utover i historien er det vel knapt noe geografisk navn i Norge som har hatt flere skrivemåter, eksempler er: Raabygdelaget, Raabøigdelauget og Raabyggelauget, eventuelt med å eller o for aa, samt tilsvarende navn i ubestemt form: Rábyggjalo̧g (793–1066) og Raabyggelag. Navnet var i aktiv bruk i over 1300 år. Det finnes dokumenter med navnet fra 1600-, 1700- og 1800-tallet og det var fortsatt i vanlig bruk sist på 1930-tallet.
I 1789 måtte området stille mannskap til to kompanier til Vesterlenske infanteriregiment kalt 1. og 2. Raabygdelagske kompani. (Se også 1. vesterlenske infanteriregiment.)
Avaskär kapell

Avaskär kapell er en kirkebygning i Kristianopels forsamling i Blekinge.

Bygningen

Kapellet ble innviet i 1934 og fungerer som et gravkapell. Det ble oppført på samme sted som Sankt Petri kirke i den nå forsvunnede by Avskær lå. 
Den gamle kirken ble bygget på 1200-tallet (eller tidligere), og ble sannsynligivs revet ned omkring år 1600, da den nye byen Christianopel ble grunnlagt like i nærheten. Kirkegården, samt en lysekrone i Christianopels kirke, er stort sett det eneste som er igjen av den gamle byen. En renovering og tilbygging til kapellet ble foretatt i 1965.
Shannon-estuaret

Shannon-estuaret er et stort estuar der elven Shannon munner ut i Atlanterhavet. Estuaret begynner ved byen Limerick og går utover til en grense mellom Loop Head i nord og Kerry Head i sør. Estuaret danner grensen mellom County Kerry/County Limerick i sør og County Clare i nord.

Luftfart

Tidligere ble estuaret brukt av de transtlantiske sjøflyene som første landingsplass etter at de hadde passert Atlanterhavet i 1930- og 1940-årene. I 1945 åpnet Shannon Airport nord for estuaret og bruken av estuaret som landingsplass forsvant gradvis.
Ivar Medaas

Karriere

Han hadde en lang karriere bak seg i norsk revy- og musikkliv, der han særlig skildret menneskene langs vestlandskysten. Ivar Medaas spilte inn noen få plater sammen med Ellen Fredriksen under navnet Vestlandsduoen. I 1962 giftet han seg med Kari, og sammen fikk de tre barn. Etter kort tid år tok Kari over Ellen Fredriksens plass i Vestlandsduoen, og det ble langt flere innspillinger. De sang på strilemål. I 2002 mottok de målprisen. Medaas opptrådte også sammen med Dizzie Tunes, Wenche Myhre og Øystein Sunde. Medaas samarbeidet med Jon Eikemo (også han stril) og Jakob Sande.  
Fram til 1955 bodde Ivar Medaas i Alversund, men flyttet så til Oslo. Fem år senere debuterte han hos Jens Book-Jenssen og arbeidet deretter på Chat Noir i fire år, og så på ABC Teatret og Oslo Nye Teater, ett år på hvert sted. Sammen med brødrene Kjartan (trekkspill) og Jan Spurkeland (vokal og gitar) dannet han musikkgruppen Trio Intim i årene 1957–1960. Medaas var i utgangspunktet felespiller innenfor folkemusikalsk tradisjon, mens Trio Intim var et danseband som spilte popmusikk. Medaas spilte elektrisk bassgitar i bandet og  i følge Spurkeland var dette den første el-bassen i Bergens-distriktet. Medaas reiste i 1960 til Ås for å gå vinterlandbruksskolen.
Han spilte rollen som den halvsprø lensmannen som hadde ansvaret for en veipost ute på bygda, i Olsenbanden: Operasjon Egon fra 1969. Han portretterte en skrulling som hoppet rundt på ett ben og glad-skjøt i taket med haglen sin.
I 1981 var Medaas igjen fremme i media da gruppen Prima Vera laget en parodi på den populære sangen fra samme år, «Bette Davis Eyes» av Kim Carnes, kalt «Ivar Medaas øyne». Saken endte i retten og Medaas krevde 25 000 kroner i erstatning.
Foruten «Dar kjem dampen» huskes han for viser som «Draumen om fred» («Last Night I Had the Strangest Dream»/«I natt jag drömde»), «Sildefiske på Dogger bank», «Eg hadde ein gong ein båt» («Sloop John B») og «Når eg er 67» («When I'm Sixty-Four», opprinnelig en Beatles-låt). Ivar Medaas gav også ut en plate med tekster av Herbjørn Sørebø, og samarbeidet med blant andre Lillebjørn Nilsen, Ove Thue, Øystein Dolmen og Gustav Lorentzen. Han fikk Gammleng-prisen i klassen veteran i 2001.
Medaas ble rammet av hjerneslag i 1995, og ble sittende i rullestol resten av livet. I 2004 måtte han amputere den ene foten. Han døde 7. januar 2005, 66 år gammel.
Godyris

Utseende

Små til middelsstore, spinkle sommerfugler med avrundede vinger og tynn kropp. Vingene er vanligvis glassklare med mørk ytterkant, ofte også mørke felter langs vingeårene.

Levevis

Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende.
Larvene lever på planter i søtvierfamilien.
Grunnkretser i Rauma kommune

Grunnkretser i Rauma kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Rauma kommune, Møre og Romsdal, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Eusyssaura honesta

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 60 millimeter), spinkel, brun spinner med store vinger. Vingene er ensfarget lysbrune og arten ligner et vissent blad.

Utbredelse

Arten er kjent fra Nicaragua i nord til Amazonas i sør.
Den tilfeldige rockestjernen

Omtaler

Anmeldelervurderingene varierte fra terningkast 5 i Stavanger Aftenblad, Byas.no, Filmsnakk og Filmfront, terningkast 4 i VG, Filmpolitiet på P3 og i Aftenposten, til terningkast 2 i Dagbladet. Den ble kritisert for å være for fanpreget, men fikk ros for sitt kunstneriske preg.
Medox

Medox er et norskutviklet kosttilskudd som produseres av selskapet Medpalett AS i Sandnes. Det foreligger ikke vitenskapelig dokumentert effekt av kosttilskuddet.
Kosttilskuddet kom i stand etter at to forskere ved Universitetet i Bergen i 1998 kontaktet næringslivslederen Sjur Svaboe. De presenterte en hypotese om å utvinne antocyaner fra blåbær og solbær, og klarte å overbevise Svaboe til å investere penger i prosjektet. I 2015 rundet omsetningen 100 millioner.
I 2016 ble Medpalett solgt til det tyske konsernet Evonik Industries.
Markedsføringen av Medox har inneholdt påstander om at det kan forebygge og helbrede konkrete sykdommer og styrke immunforsvaret. Produsenten har også vært tydelig på at effekten av Medox er klinisk dokumentert gjennom vitenskapelige studier, og at dette skiller deres produkt fra de fleste andre kosttilskudd. Medox ble utviklet på et tidspunkt hvor det var en utbredt oppfatning at inntak av antioksidanter gjennom kosttilskudd var gunstig for helsen ved å motvirke oksidativt stress, men dette er senere blitt tilbakevist og EU har forbudt påstander om at tilskudd av antioksidanter styrker immunforsvaret.
I 2015 gikk RELIS gjennom dokumentasjonsgrunnlaget for påstandene om at Medox hadde effekt mot revmatiske smerter slik det ble hevdet i markedsføringen. Konklusjonen var da at ingen av studiene som ble fremholdt fra produsentet var egnet til å kunne si noe om effekt av Medox, og at det dermed ikke forelå klinisk dokumentasjon på de helsepåstander som kosttilskuddet ble markedsført med. Også Rune Blomhoff som utførte studien på Medox har uttalt at markedsføringen av kosttilskuddet dras mye lenger enn det er vitenskapelig dekning for. Statens Legemiddelverk har uttalt at helsepåstandene som benyttes i markedsføringen er dårlig dokumenterte.
Cephalocyclus

Utseende

Små til mellomstore (5 - 10 millimeter), noe flate, halvmatte, mørkbrune gjødselbiller, dekkvingene kan være noe lysere. Hodet er skovlformet uten knøler, gjerne litt innbuktet foran. Pronotum er avrundet firkantet, fint punktert. Dekkvingene har fine punktrader og er nokså jevnbrede. For-leggen har tre korte tenner.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse artene. I alle fall noen av dem kommer til lys.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika og Mellom-Amerika.
Network

Handling

Når seertallet for den aldrende nyhetsankeren Howard Beale (Peter Finch) går nedover blir han møtt med oppsigelse, og i desperat tilstand meddeler han i en direktesending på TV at han planlegger å ta sitt eget liv. Men hans tale går hjem hos seerne og han blir igjen interessant for kanalen som gir ham et nytt program der han forteller om sine opplevelser til det amerikanske folk. Det nye programmet blir en stor suksess men når han begynner å gå til angrep på sin egen kanal, får kanaleierne store problemer.

Priser og nominasjoner

Network ble tildelt tre Oscar for skuespillerprestasjoner i 1977, der den ble nominert i totalt ti kategorier og også vant Oscar for beste manus.