google/wiki40b huggingface dataset:
Erzhausen vannkraftverk

Erzhausen vannkraftverk er et vannkraftverk i Einbeck i Niedersachsen, Tyskland. Det er et såkalt pumpekraftverk med både et nedre og et øvre vannmagasin, og har installert vannkraftkapasitet på 220 MW. Anlegget ble bygget ut 1959–1964, siden 1. januar 2009 driftes det av av Statkraft.
Fernand Braudel

Liv og virke

Braudel studerte ved eliteuniversitetet Institut d'études politiques de Paris (Sciences Po), og flyttet deretter i 1923 til den da franske kolonien Algerie der han underviste i historie. I 1932 dro han tilbake til Paris og arbeidet som gymnaslærer og ble blant annet kjent med Lucien Febvre som startet tidsskriftet Annales. 
1935 til 1937 deltok han i en fransk kulturdelegasjon til Brasil og underviste ved universitetet i São Paulo der han ble kjent med Claude Lévi-Strauss.
Han vervet seg til hæren i 1939 og ble tatt til fange året etter 1940 og satt som krigsfange i en leir nær Lübeck, der han forberedte sitt store verk La Méditerranée et le Monde Méditerranéen a l'époque de Philippe II. En del av motivasjonen for å skrive, har han selv sagt, var at han som nordboer kom til å elske Middelhavet. 
Etter krigen arbeidet han sammen med Fevre ved École Pratique des Hautes Études i seksjonen for forskning på sosial og økonomisk historie. I 1949 ble han professor ved Collège de France, og i perioden 1956 til 1972 var han president for seksjonen for samfunnsvitenskap ved École Pratique des Hautes Études. 
I 1962 skrev han Ecrits sur l'Histoire med utgangspunkt i at det skulle bli en lærebok, men ettersom den avviste den tradisjonelle historievitenskapens fremstilling, godkjente ikke utdanningsdepartementet boka.
Ved siden av av La Méditerranée er Civilisation Matérielle, Economie et Capitalisme, XVᵉ-XVIIIᵉ i tre bind hans mest kjente verk. Den kom ut første gang i 1979 og er en bred skildring av førindustrialismens historie.
Braudel hevder at økonomien går gjennom sykluser som spenner over lange tidsrom, og at dette oppstod i Europa på 1100-tallet. Byer og land fulgte hverandre som sentrum for disse syklusene: Venezia (1250–1510), Antwerpen (1500–1569), Amsterdam (1570–1733), London og England (1733–1896).
I 1984 ble han innvalgt til det franske akademiet, stol 15, der han etterfulgte André Chamson. Han døde året etter og ble i sin tur etterfulgt av Jacques Laurent.
Erhvervsbladet

Erhvervsbladet var en dansk avis som kom ut fra 1964 til september 2011. I begynnelsen kom avisen ut hver måned, siden kom den hver uke og fra 1974 til 2010 var den dagsavis. Siste året før den ble lagt ned, var den igjen ukeavis. 
Avisens grunnlegger var Bertel Bernhard. Han drev avisen til 1998, da han overlot den til sine barn. Sønnen Ole Bernhard ble da redaktør. Men i 2003 ble Erhvervsbladet solgt til Berlingske Media. Ved en større omlegging i 2011 ble avisen så avviklet. Stoffet ble samlet i et tirsdagsbilag i Berlingske som ble kalt Innovation og som siden fikk navnet Berlingske Business. 
Ervervsbladet var både løssalgsavis og abonnementsavis, men hovedinntektene kom fra annonser. Målgruppen var mindre og mellomstore bedrifter i Danmark. Ved starten var opplaget 40.000, høyest opplag nådde avisen i 1888, da opplaget var 110.000. Da avisen opphørte, var opplaget sunket til 15.000.
Tadsjiker (Kina)

Tadsjikene i Kina, tadsjiker (kinesisk: 塔吉克族, pinyin: Tǎjíkè zú) er en etnisk gruppe i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. De er en av de 56 offisielle nasjonaliteter anerkjent av de kinesiske myndigheter.
Tadsjikene i Kina utgjorde ved folketellingen i 2000 41.028 personer. De bor vest i Xinjiang, og 60 prosent i det autonome fylket Tashkurgan.
Trass i at de kalles tadsjiker i Kina, taler de ikke tadsjikisk, og de ble av utenlandske reisende i de områder de bodde omtalt som sarikoli eller fjelltadsjikere, eller ghalchah.
Vasskalven

Vasskalven er en øy uten broforbindelse som ligger rett nord for øya Hvasser og rett øst for øya Brøtsø i Færder kommune i Vestfold. Vasskalvsundet skiller den fra Hvasser. Det ligger en rekke sommerboliger på øya, som hadde fastboende i perioden 1853–1956.
Det er skrevet en egen bok om Vasskalven, redigert av personer i Vasskalven vel.
I 2015 ble det utgitt en BioForsk-Rapport med skjøtselsinnspill for Vasskalven på oppdrag fra Fylkesmannen i Vestfold.
Tooms

Handling

Episoden begynner med at Eugene Tooms blir løslatt, under protester fra Mulder, fra mentalsykehuset han ble sperret inn i episoden Squeeze. Under avhøret av doktorene som vitner om at han er frisk nok til å løslates, er Scully i møte hos assistant director Skinner, som forteller henne at FBI ikke er glade for de uortodokse etterforskningsmetodene Mulder og Scully bruker. Cigarette Smoking Man er også tilstede under møtet.
Mulder er overbevist om at Tooms vil drepe igjen og forfølger ham mens Scully besøker etterforskeren som etterforsket Tooms' mord i 1930- og 1960-årene. Han forteller at de ikke fant liket til et av ofrene fra 1930-årene, men han tror det er gjemt i fundamentet til en fabrikk. De drar dit og finner liket. Tooms har i mellomtiden forfulgt doktoren som behandler ham og bryter seg inn i hjemmet hans. Mulder ringer på og mens doktoren slipper ham inn, rømmer Tooms. Om natten overvåker Mulder og Scully Tooms' hus og Mulder drar hjem for å sove. Tooms gjemmer seg i bilen hans og bryter seg inn i leiligheta hans. Der skader han seg selv og sparker seg selv med Mulders sko før han går ut igjen. På et sykehus forteller han at Mulder banket ham opp og Mulder blir arrestert. Mulder og Scully blir avhørt av Skinner og Scully lyver og sier at Mulder var sammen med henne da Tooms ble banket opp.
Scully finner bitemerker på liket hun fant og det passer til Tooms. De drar til huset han bor i og der finner de doktoren hans død. De drar til der han før bodde hvor det nå er bygget et kjøpesenter. Mulder finner Tooms nye rede i et rom under en rulletrapp og Tooms prøver å drepe ham. Mulder kommer seg ut og starter rulletrappa som dreper Tooms.

Kontinuitet

Denne episoden introduserer Walter Skinner. Han tar over som sjef for Mulder og Scully for resten av serien. Dette er også den første episoden hvor Cigarette Smoking Man snakker.
Halvor Bunkholt

Familie

Han var sønn av Bjørn Bunkholt og Anne Halvorsdatter fra Jonsås. Faren var lensmann i Sauherad i en årrekke. Selv ble han gift med Anne Hjukse, og sammen fikk de to barn.

Utdanning og yrkeskarriere

Etter folkeskole på Jonsås skole, deretter framhaldsskole, startet han på Sagavoll folkehøgskole i 1921 og Otto Treiders Handelsskole i 1923. Deretter tok han politiutdanning ved Statens politiskole, som den gang var et studium på 4,5 måned. 
Rett etter konfirmasjonen begynte han å jobbe med å lese opp kommunale kunngjøringer, informasjon om auksjoner m.m. på kirkebakken. Allerede 18 år gammel ble han autorisert som lensmannsbetjent, mens hans far var lensmann. Hans far døde i 1931, da ble Halvor konstituert som lensmann i Sauherad, og fra nyttår 1932 overtok han stillingen fast. Han hadde denne stillingen fra 1931 til 1972, bortsett fra under 2. verdenskrig, da han ble avsatt av okkupasjonsmakten. I tillegg til dette drev han gården Søndre Vegheim. Her var hovedproduksjonen melk og frukt. 
Han var stortingsrepresentant for Telemark i to perioder; fra 1950 til 1953 for Bondepartiet, og fra 1958 til 1961 for Senterpartiet. Ved begge disse valgene stilte Bondepartiet/Senterpart felles valgliste med Høyre. I begge disse stortingsperiodene satt han i Justiskomiteen, selv om samferdsels- og landbrukspolitikk lå hans hjerte nærmere. Særlig brente han for veiutbygging. Ved Stortingsvalget i 1953 stilte Senterpartiet egen liste, men da ble han ikke valgt inn til Stortinget. 
På lokalpolitisk plan var han også medlem av kommunestyret i Sauherad fra 1934 til 1971, hvorav de to siste årene som varaordfører. Han satt også i formannskapet i flere av disse årene. Første gang han ble stemt inn i kommunestyret representerte han Venstre, men han byttet snart over til Bondepartiet fordi han var uenig med Venstre om landbrukspolitikken. Fra 1945 til 1957 var han formann i Telemark Bondeparti. 
Utenom politikken hadde han mange andre verv. Han var styreformann i Akkerhaugen forbruksforening, og satt i styret for bl.a. Skien-Telemarken Dampskipselskap, Sauherad kraftverk og Midt-Telemark kraftlag. Også i Saude og Nes sparebank var han styreformann i flere år, og han hadde styreverv i Bøndenes Bank i Skien og i Notodden Bank. 
I tillegg var han auksjonarius.
Nattmann

En nattmann (tidligere betegnelse også rakker) var en person som utførte arbeid med tømming av utedoer og latriner i bymessige strøk.  Han kastrerte hester, tok seg av bortkjøring og nedgraving av kadavre av selvdøde dyr og feide piper. Rakkeren var også hundefanger. Nattmannen kjørte omkring med hest og nattmannssluffe for å gjøre jobben sin.

Bakgrunn

Navnet kommer av at enkelte av disse arbeidsoppgavene gjerne ble utført om natten eller svært tidlig om morgenen for at innbyggerne skulle bli minst mulig sjenert, bl.a. av lukt. Nattmannen hadde gjerne avtale med en gårdbruker i området om levering og/eller deponering av avfallet. Avfallet kunne også inkludere vanlig husholdningsavfall.
Navn som f.eks. Nattmannsbekken tyder imidlertid på at også andre former for deponering var i vanlig bruk. Frem til 1871 ble avfallet fra deler av Oslo tømt på den såkalte «Natmandshaugen», der Stensparken og Fagerborg kirke ligger i dag.
Nattmannen fikk også oppgaver som assistent for bøddelen eller skarpretteren i forbindelse med henrettelser og andre avstraffelser. Etter en halshogging var det rakkeren som fikk i oppgave å sette det avhogde hodet på stake. Og det var han som måtte grave ned det maltrakterte liket på retterstedet. 
Arbeidet ble regnet som skittent, og en nattmanns status var svært lav. Nattmannen og alt hans vesen og familiens eventuelle rakkerunger var foraktet av alt og alle; folk regnet dem som urene, og de utgjorde 1700-tallets urbane pariakaste.
Betegnelsen rakker anses å komme fra tysk «Racker» (svensk «rackare»).
Llanito

Llanito eller yanito er en form for spansk som er tungt preget av ord fra engelske og andre språk, som genuesisk (italiensk), og er snakket i det britiske oversjøiske territoriet Gibraltar. Det består av en eklektisk blanding av andalusisk spansk og engelsk, markert av stor del kodeveksling og lånord fra italiensk og andre språk og dialekter fra rundt Middelhavet, blant annet hebraisk grunnet Gibraltars historiske og nåværende jødiske samfunn.
Llanito er et ord som på spansk betyr «liten slette», men det er flere teorier om ordets opphav. Gibraltere kaller seg selv for lanitos. Llanito er ikke hovedspråket i Gibraltar, som er engelsk og som benyttes i skolen og i offisielle sammenhenger. Selv om engelsk er det offisielle språket er de rundt 30 000 gibraltere vanligvis tospråklig og snakker spansk like flytende som engelsk. De fleste gibraltere kan føre en samtale i llanito, men det er ikke lett å klassifisere dette språket ettersom det betyr forskjellig til ulike mennesker og generasjoner, men er uansett en refleksjon av lokal kultur.

Eksempler

Llanito: Hombre, I'm telling you ke no puede...

Spansk: Hombre, te digo que no puedes...

Engelsk: Man, I'm telling you (that) you can't...
Llanito: No puedo cocé la gallina porqué la tengo frozen.

Spansk: No puedo cocer la gallina porque la tengo congelada.

Engelsk: I can't cook the chicken because it's frozen.
Llanito: Allé tome lanch depue de la demontrasion.

Spansk: Ayer comí después de la manifestación.

Engelsk: Yesterday I had lunch after the demonstration.
Llanito: Ay un call pa ti.

Spansk: Hay una llamada para ti.

Engelsk: There's a call for you.
Llanito: Si, pero at the end of the day...

Spansk: Sí, pero a fin de cuentas...

Engelsk: Yes, but at the end of the day...
Llanito: Te llamo p'atrá anyway.

Spansk: Te devuelvo la llamada de todas maneras.

Engelsk: I’ll call you back anyway.
Llanito: Ke piha!

Spansk: ¡Que suerte!

Engelsk: How lucky!
Skygger på gresset

Skygger på gresset ( eng. Shadows on the Grass, dansk Skygger på Græsset) er et memoarverk skrevet av den danske forfatteren Karen Blixen og utgitt den 4. november 1960 i Danmark (utgitt i England samme år og USA i januar 1961). Boken kom i norsk oversettelse i 1960.
Boken er skrevet 23 år etter romanen Den afrikanske farm og er en videreføring av denne romanens lyriske meditasjon over hennes liv på kaffeplantasjen.
Xerolycosa nemoralis

Utseende

Xerolycosa nemoralis er gråbrunt behåret over hele kroppen, bortsett fra forkroppen som er ganske lys og tett behåret, med to langsgående mørke, nesten svarte brede striper, det vil si at den har en markert og bred lys midtstripe. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Lave Tatra

Nasjonalpark

Det meste av Lave Tetra er vernet som en del av Lave Tatra nasjonalpark (Národný park Nízke Tatry; forkortet NAPANT), som ble opprettet i 1978. Nasjonalparken dekker et område på 728 km², og har en buffersone på 1 102 km², i alt 1 830 km².

Turisme

Turisme er en stor næring i Tatrafjellene. Om vinteren er flere skisteder i Lave Tatra åpne, som Jasná, Mýto pod Ďumbierom og Tále. Jasna er det største skisenteret i Mellom-Europa, og blir betjent av turistbyen Liptovsky Mikulas. Stedet er også et turistsenter om sommeren, hvor det tilbys aktiviteter som rafting, kajakkpadling, roing og fiske. De bratte nordsidene av fjellene er populære blant fjellklatrere.
Pinsett

En pinsett er et griperedskap som gjør at vi kan plukke opp veldig små objekter som våre fingre ellers ikke klarer å få tak i, for eksempel å plukke opp små skruer eller frimerker.
Pinsetten brukes ofte i kosmetikken til å nappe hår og øyenbryn, mens andre bruker dem til å klemme kviser.
Pinsett brukes i forbindelse med matlaging til å fjerne ben og til å vende kjøtt i stekepanne eller på grill, samt til å hente snegler ut av sneglehus.
Pinsett brukes i forskjellige medisinske prosedyrer og det finnes f.eks flåttpinsett til fjerning av flått om bruk av fingerneglene ikke gir det ønskede resultat.
Himmelen kan vente (Fleksnes)

Handling

Årene går og Modern synes det er på tide å skrive testamente. Marve protesterer, han er jo enearving. Men det finnes hemmeligheter i familien Fleksnes' historie. Dette er aller siste episode av Fleksnes.
Island under EM i friidrett 2010

400 m hekk damer

Kristin Birna Olafsdottir-Johnson: runde 1: 28.-plass totalt (7.-plass i sitt heat) med 58,34 (Slått ut)
Statens balletthøgskole

Statens balletthøgskole (1979–1996) var en høgskole i Oslo med nasjonalt eneansvar for utdanning av dansere og koreografer på høgskolenivå.
Skolen ble etablert i 1979 med tilbud om treårige utdanninger til dansere, koreografer og dansepedagoger.  Skolen ble høgskole i 1982 og ble fusjonert inn som en avdeling av Kunsthøgskolen i Oslo i 1996.  Første rektor var Henny Mürer fra 1979 til 1984, avløst av Marte Sæther som satt til 1991 da Anne Borg tiltrådte og satt til fusjonen i 1996.
Europa. En reise gjennom det 20. århundret

Europa. En reise gjennom det 20. århundret (originalens tittel: In Europa. Reizen door de twintigste eeuw.) er en bok av den nederlandske historikeren Geert Mak. Forfatteren reiser igjennom hele Europa for å oppleve og forstå hvordan historien utspilte seg gjennom årene fra 1900 til 2000.
Boken ble utgitt på norsk i 2004 av forlaget Cappelen Damm, ISBN 978-82-02-27348-4 og ISBN 978-82-525-6947-6 (Bokklubben).
Rysler

Rysler eller ryssel (fra tysk rüssler, egentlig snutebille) er et leketøy for barn og voksne.
En rysler består av en lang, opprullet papirpose holdt sammen av en innlagt fjær. Når man blåser i munnstykket foldes papiret ut som en snabel, mens den gir en fløytende eller hes lyd. Når luftstrømmen stopper, ruller rysleren seg sammen igjen.
Ryslere er som oftest fremstillet av farvestrålende papir, og anvendes gjerne som bordpynt til nyttårsfester og andre tilfeller.
John I. Alvheims ærespris

John Ingolf Alvheims ærespris er en utmerkelse opprettet av Fremskrittspartiets (Frp) landsstyre den 20. februar 2005. Prisen utdeles på partiets landsmøte og tildeles enkeltpersoner, grupper eller organisasjoner som har gjort eller gjør en ekstraordinær innsats for å bedre livskvaliteten til sine medmennesker. Prisen består av et diplom og 50 000 kroner.
Prisen ble første gang delt ut på Frps landsmøte 21. mai 2005 av partiets helsepolitiker John I. Alvheim selv. Alvheim døde i desember samme år.
Statuttene for æresprisen fastsettes av Frps sentralstyre. Styret velger også en jury på tre personer. Alvheim var medlem av juryen inntil sin død. Politisk aktive medlemmer i Frp kan ikke motta prisen, men pensjonerte partimedlemmer er potensielle kandidater.
Frederic Church

Bakgrunn

Church kom fra en rik familie og fikk tidlig utviklet interessen for billedkunst. Han viste seg fort å være et naturtalent. 18 år gammel traff han en av USAs mest fremstående landskapskunstnere, Thomas Cole, som Church gikk i lære hos. Han fikk senere medlemskap i Hudson River School. Etter at Cole døde i 1848, la Church frem mye av arbeidet for å bevare ånden i Hudson River-skolen. Samme år ble han valgt inn som yngste medlem i National Academy of Design.

Maler

Frederic Church bosatte seg i New York City. Om sommeren var han ofte på vandringer i naturen der han samlet inntrykk og inspirasjon til maleriene sine. Dette gjorde også kollegaen Albert Bierstadt, som var med på flere naturekspedisjoner. Hver vinter vendte Church tilbake til New York for å selge verkene sine. På samme måte som læreren Cole, lagde Church skisser av maleriene i naturen, for å fullføre arbeidet i atelieret. I sine senere år foretok han lange reiser til Sør-Amerika og langs kysten av Middelhavet. Der fant han nye, vakre og romantiske paradislandskap som han avbildet.
Det var de store natureffekter der særlig inspirerte ham. Til hans tidligste arbeider hører West Rock ved New Haven, Opptrekkende storm, Aften etter stormen. Resultatene av reiser i Sør-Amerika (1853 og 1857) var effektfulle arbeider som Ny-Granadas fjellkjede, Andesfjellenes hjerte med den storslått lysvirkning (1859), Cotopaxi (1862) og Chimborazo (1864).
Fra tropiske områder søkte han mot nord, helt opp til Labrador, og skapte Isfjellene som vakte stor beundring på utstillingen i London i 1863. En reise (1868) til Europa og Orienten gav anledning til arbeider som bildene fra Parthenon, Damaskus, Jerusalem og fjelltempelet Al Khazneh i Petra.
I likhet med andre malere innenfor Hudson River School malte Church svært realistisk, det vil si naturtro, samtidig som uttrykket er klart romantisk. Motivene er derfor ofte pyntet på eller malt mer overdrevet enn slik virkeligheten faktisk fortoner seg, noe som er typisk for romantikken som sjanger.
Alpakka

Beskrivelse

Alpakkaen har en gjennomsnittsvekt på 50–70 kg og en gjennomsnittlig skulderhøyde på 1 meter. Med hals og hode blir den cirka 1,5 meter høy. Den går drektig i 335–370 dager og kan føde rundt 15 avkom (cria) i løpet av levealderen. Tvillinger er ikke vanlig. Criaen veier mellom 5 og 9 kg ved fødsel og dier moren i cirka 5–6 måneder, men hunnen kan pare seg allerede 14 dager etter fødsel. Alpakkaen har en levealder på 20–25 år.
Arten er et utpreget flokkdyr som eksisterer i to pelsvarianter, suri og huacaya. Suri-alpakka blir av og til også kalt hippie-alpakka, siden pelshårene er ekstra lange. Mest vanlig (cirka 90-95 prosent av dyrene) er imidlertid huacaya-alpakka. Som lamaen kan alpakkaen spytte, men gjør det sjelden.

Klassifisering

Alpakkaen ble tidligere klassifisert sammen med lamaene (jfr. det tidligere vitenskapelige navnet Lama pacos), men moderne forskning med DNA viser at arten hører hjemme blant vikunjaene. Dens nærmeste slektning er derfor vikunja.

Alpakkaen som husdyr

Alpakkaen holdes som husdyr for kjøttets og ullens skyld. Den kan produsere mellom 3 og 10 kilo fiber i året og av dette er ca. 2-5 kg i såkalt spinnbar kvalitet fra dyrets sadel. Kvaliteten på ulla måles blant annet i mikrometer (også kalt mikron) som angir fiberens diameter, men også tetthet (antall fiber pr område) og lengden på fiberen er viktig. Mange faktorer kommer inn når ekspertene måler kvaliteten på alpakkafiber. 
Alpakkaen kan gå ute hele året, men må ha mulighet til å søke ly for været, samt ha en tørr og god plass ved fødselen. Som andre husdyr kan det dessuten være nødvendig å beskytte den mot rovdyr. Om sommeren beiter de, men bør ha tilgang på tørt høy året rundt.
Alpakkahunnen er klar for paring etter 18–24 måneder, mens alpakkahannen er klar til bruk i 2–3 årsalderen.

Annet

Alpakkaen er i Norge kanskje mest kjent fra uttrykket «Du store alpakka» som brukes ved overraskelse eller forferdelse. Uttrykket stammer sannsynligvis fra Stompa-bøkene som kom på norsk i slutten av 1950-årene, der lektor Tørrdal bruker uttrykket flittig.
Mieczysław Bieniek

Tjeneste

Bieniek ble i 1969 kadett i den polske hær. Etter Etter å ha tjenestegjort noen år gikk han fra 1978 til 1981 generalstabsskolen og fikk i 1985 befal over 6. luftbårne divisjon. Fra 1989 til 1991 tjenestegjorde han i FN-styrken UNDOF i Midtøsten. Etter et tjenesteopphold hjemme i Polen var han igjen i FN-tjeneste, denne gangen som logistikksjef i MINURSO i Vest-Sahara til 1993.
Fra 1995 til 1996 studerte han ved Royal College of Defence Studies i London. Etter å ha tatt Senior Defence Management Course i Monterey i USA ble Bieniek sjef for den nordisk-polske brigaden i SFOR i Bosnia-Hercegovina. Bieniek ledet så krisehåndteringsavdelingen i det polske forsvarsdepartementet før han fikk ansvar for øvelse, utdannelse og opplæring ved SHAPE. I 2002 ble han nestkommanderende for et av NATOs Rapid Deployable Corps i Tyrkia. I krigen i Irak, førte Bieniek i 2004 befal over Multinational Division Central-South. Han ble samme år forfremmet til generalløytnant.
I 2007 var han spesialutsending for SACEUR i Afghanistan som rådgiver for landets forsvarsminister. Han ble deretter rådgiver i sitt eget lands forsvarsdepartement, før han i april 2009 ble utnevnt til Polens representant i NATOs militærkomité. I 2010 fulgte utnevnelse til Deputy Supreme Allied Commander Transformation og forfremmelse til general.

Utmerkelser

Bieniek har mottatt en rekke ordener og utmerkelser for sitt virke. Har kommandørkorset av Ordenen Polonia Restituta, Fortjenstkorset, Forsvarets medalje for tjeneste av fedrelandet og Det nasjonale forsvarets fortjenstmedalje. Han er tildelt USAs Bronze Star Medal. Bieniek har også mottatt FN-medaljen i bånd for UNDOF og MINURSO, samt NATO-medaljen.
Den dominikanske republikks flagg

Den dominikanske republikks flagg består av et sentrert, hvitt kors som går helt ut til kantene, og deler flagget inn i fire rektangler (to røde og to blå). Flagget føres i denne form som nasjonalflagg på land og handelsflagg til sjøs. Statsflagget, på land og til sjøs, samt krigs- og orlogsflagget, har i tillegg riksvåpenet i korsmidten. Flagget har størrelsesforholdet 2:3.
Den dominikanske republikks flagg ble til under frihetskampen mot kolonimakten Spania, mot Frankrike og Haiti på 1800-tallet. Fargene blått og rødt er Haitis, mens det hvite korset viser til innbyggernes tro. Flagget ble først innført 6. november 1844 og igjen 14. september 1863.