Signe Scheel

Oppvekst

Hun var datter av sorenskriver Johan Christian Ræder Scheel (1823–1898) og Christiane Marie Mathilde Bay (1831–1913).  Broren Herman Scheel (1859–1956) ble jurist og justisminister. Søstera Alfhild (1862–1953) ble gift med historikeren Absalon Taranger. Signe Scheel flyttet med familien til Kristiania i 1866 og til Kapp på Østre Toten i 1877, der faren fikk jobb som sorenskriver.

Studier i Berlin og Paris

Faren kjente maleren Hans Gude (1825–1903) som likte det Signe laget, og i 1881 startet hun på skole hos maleren Christian Krohg som anbefalte henne å reise til Berlin for å lære hos Krohgs læremester Karl Gussow (1843–1917). Et par år der nede, og hun debuterte på Høstutstillingen  i 1884 med «Fru Fredrikke Lütken» av 1883, som var hennes søster (1854–1940) gift med overrettssakfører Oscar Lütken.  Etter å ha mottatt Finnes legat gjennomgikk Signe skolering 1885–1887 hos dameklassen i «Sandvika-skolen» til Krohg, Hans Heyerdahl og Erik Werenskiold, studerte hun i København og var med tremenningen Ane Thiele.  Så fulgte tur til Paris i 1888 sammen med malervenninnene Marie Tannæs og Ingrid Dahl, hun gikk på Académie Colarossi og lærte hos Pierre Puvis de Chavannes. På høsten dro hun til København og malte «Psycho» med kjærlighetsguden Amor.

Italia og Kristianiatiden

Utover 1890-tallet gikk det mer i religiøse motiv og en og annen tur på kontinentet. Mens hun var i et kloster utenfor Firenze i 1900, tok hun fatt på «Herrens tjenerinne» som handler om en blek ung pike i lysets land. Hun hadde nemlig efter farens død 1898  tilbrakt måneder i Italia. Skrivergården ble solgt og Signe valgte å flytte til søsteren Nanna Scheel (1857–1922) som fra 1898 hadde drevet frøken Scheels skole, i dag Slemdal skole.  
Det var Gustav Vigeland og Harriet Backer som fikk Nasjonalgalleriet til i 1907 å kjøpe inn hennes «Gamle hus i Rotenburg». På 75-årsdagen arrangerte Henrik Sørensen (1882–1962) en utstilling av Signe Scheels maleri. Hennes siste maleri var «Hustak, Firenze» fra 1927, og hun henger da også på veggen i Norges ambassade i Roma, såvel som i Kunstnernes Hus til jubiléet i 1960.

Skrivergården på Kapp

På Toten bodde familien på gården Undesløs, i en herskapelig bolig som på folkemunne bare ble kalt «Skrivergården» fordi faren var sorenskriver. 
Signe Scheel malte flere bilder fra Undesløs. Gårdsplassen og den sølvgrå husveggen er bakgrunnen for maleriet «Trappen» fra 1888. Dette maleriet med moren og to søstre sittende utenfor Undesløs en sommerdag er et høydepunkt i Signe Scheels produksjon. Bildet ble malt etter et kort opphold i Paris, våren samme året, der det er sannsynlig at hun har sett bilder av impresjonister som Monet.
I 2011 ble Signe spilt av Elisabeth Hagli Aars i forestillingen «Storm og Silke» av Elin Tinholt på Billerud gård, i dag Peder Balke-senteret. Forestillingen innledet virksomheten til det nyopprettede Teater Innlandet. I forestillingen lot dramatiker Tinholt den unge Signe Scheel møte den aldrende og syke maleren Peder Balke i salen på Billerud hvor veggene i sin tid var blitt dekorert med Balkes store veggmalerier. Billerud gård ligger like ved Skrivergården på Kapp.
I oktober 2017 ble forøvrig Signe Scheel-salen åpnet av stortingspresident Olemic Thommessen, som Steinar Wangensteen Næss har restaurert siden han kjøpte den i 2004 fra Østre Toten kommune.