google/wiki40b huggingface dataset:
De karnatiske krigene

Den første karnatiske krigen (1744-1748)

Røttene til den første karnatiske krigen kan spores tilbake til dødsfallet til Aurangzeb (1707). Flere kolonier i Mughal gjorde opprør, blant  andre  Karnat og Hyderabad.  Karnat ble styrt av Nawab Dost Ali og da han døde oppsto det en maktkamp mellom svigersønnen Chanda Saheb og Anwar-ud-Din. Britene støttet Anwar-ud-Din for å fjerne Dupleix, guvernøren i Det franske ostindiske kompaniet, og franskmennene fra Madras.
Dupleix prøvde å opprette en fransk koloni i India og han rekrutterte indere til offiserer. Britenie og franskmennene gikk til krig både som et ledd i Den østerrikske arvefølgekrigen  og over koloniene i Amerika. Siden Mogulriket var i tilbakegang i India var det også  godd sjanser til å opprette indisk handel.
Etter at britene første kapret et par franske skip, fikk franskmennene støtte fra så langt borte fra som Mauritius og den 21. september 1746 erobret de Madras, som britene da hadde. Blant  krigsfangene var Robert Clive.
Da den æsterrikske arvefølgekrigen endte i Europa, endte også den første karnatiske krigen. Med Aix-Leene-Chapelle-traiktaten (1748) ble Madras gitt tilbake til britene i bytte for den franske festningen Louisbourg i Nord-Amerika som britene hadde tatt.

Den andre karnatiske krigen (1748-1754)

Etter at Nizam av Hyderabad døde plutselig  brøt det ut en borgerkrig om å overta tronen mellom Nasir Jung og Muzaffar Jung, respektive svigersønn barnebarn til Nizam-ul-Mulk. I tillegg konspirerte Chanda Sahib mot Nawab Anwar-ud-Din i Karnat. Dupleix tok Chanda Sahib og Muzaffar Jung sin side for å få dem inn i  makteni sine respektive stater. Britene blandet seg derimot raskt inn for å hindre Frankrikes påvirkning i området og ga  støtte til Nasir Jang og Mohammad Ali (sønn til Nawab Anwaruddin). Dette førte til  at den andre karnatiske krigen brøt ut.
Krigen endte med Pondicherry-traktaten, undrtegnet i 1754. Mohammad Ali ble anerkjent som nawab av Karnat.
Dupleix ble bedt om å reise tilbake til Frankrike og døde i fattigdom. Direktørene av Det franske ostindiske kompaniet var misfornøyd med jobben Dupleix hadde gjort, som hadde ført til store økonomiske tap. I 1754 ble Dupleix erstattet med Godheu.

Den tredje karnatiske krigen (1756-1763)

Da sjuårskrigen brøt ut i Europa tok striden mellom franske og britiske styrker i India seg opp igjen. Den tredje karnatiske krigen spredte seg ut av Sør-India og inn i Bengal, hvor britiske styrker hadde erobret den franske bebyggelsen Chandernagore (i dag Chandannagar) i 1757. Krigen ble avgjort i sør da den britiske kommandanten Sir Eyre Coote slo franskmennene under Comte de Lally i det avgjørende slaget ved Wandiwash i 1760. Etter Wandiwash falt den franske hovedstaden Pondicherry til britene i 1761. Krigen endte med Paristraktaten, hvor Frankrike fikk tilbake Chandernagore og Pondicherry. Franskmennene fikk lov til å ha handelsstasjoner i India, men franske kjøpmenn fikk ikke administrere dem. Franskmennene godtok kravet om å støtte britiske klientstyrer og ende med det de franske planene om et indisk rike. Britene ble da den dominerende makten i India.
Sosnowiec

Vennskapsbyer

Les Mureaux, Suceava, Roubaix, Komárom
You Call Everybody Darlin'

«You Call Everybody Darlin'» er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Sam Martin, Ben Trace og Clem Watts. Den ble publisert i 1946.
Flere versjoner kom på listen i 1948 med Al Trace (Clem Watts egentlige navn, den bestselgende versjonen), Bob Vincent, Jack Smith, The Andrews Sisters, Jerry Wayne, Jack Lathrop og Art Lund.
Innspillingen med Al Trace ble utgitt av Regent Records med katalognummer 117.
Innspillingen med Bob Vincent ble utgitt av Mercury Records md katalognummer 5155.
Innspillingen med Jack Smith ble spilt inn omkring 30. desember 1947 og utgitt av Capitol Records med katalognummer 15155.
Innspillingen med The Andrews Sisters ble spilt inn 26. juli 1948 og utgitt av Decca Records med katalognummer 24490.
Innspillingen med Jerry Wayne ble spilt inn 7. juli 1948 og utgitt av Columbia Records med katalognummer 38286.
Innspillingen med Jack Lathrop ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-3109.
Versjonen til Art Lund ble spilt inn 16. juli 1948 og utgitt av MGM Records med katalognummer 10258.
Countrysangeren Lamar Morris gjenoplivet den som en liten countrylistesang i 1972.
Den amerikanske countrymusikkartisten O.T. Okin utgav en coverversjon på albumnet Love in a small Tow n i 1990. Det var den fjerde singlen som ble utgitt fra det albumet og lå som nummer 69 på den amerikanske Billboard Hot Country Singles & Tracks-listen.
Universell desimalklassifikasjon

Universell desimalklassifikasjon (UDK) er et klassifiseringssystem for bibliotek som bygger på det desimale tallsystemet og har sitt opphav i Deweys desimalsystem.
Det første opplaget av UDK kom ut 1905 på fransk. Systemet vedlikeholdes av UDC Consortium med sete i Haag. Publikasjonen, som har mer enn 62 000 koder, er helt webbasert, med flere fullstendige språklige opplag, bl.a. på engelsk, fransk, spansk og  nederlandsk. Det finnes en forkortet versjon med ca. 2 600 koder mer enn 50 språk.
Oxytenis

Utseende

Ganske små og spinkle spinnere med forholdsvis store, spisse forvinger. Mange er brune og ligner visne blader når de sitter i ro, andre er blekgrønne eller gule. De har ikke øyeflekker på vingene.
Larvene har den fremre kroppsleddene kraftig oppsvulmet, med et par øyeflekker som gir dem et ganske slangelignende utseende, dette gir dem trolig god beskyttelse. Ulikt mange andre påfuglspinner-larver er de nakne.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Lovn

Lovn (norrønt Lofn, betydning «den milde», muligens «trøst(er)», eller «kjærlig») var i norrøn mytologi en åsynje som knyttes til velvilje og vennlighet. Hun tilhørte Friggs søsterskap av åsynjer, og på vegne av Frigg ga hun menn og kvinner lov til å inngå ekteskap selv når andre forsøkte å forhindre det. Det var derfor godt å påkalle henne i denne hensikt. Det er Lovn som har gitt opphav til ordet «lovord», «lovprise» og tilsvarende.
Lovn er bevitnet i Den yngre Edda, skrevet på 1200-tallet av Snorre Sturlason, og i kjenninger i skaldekvad. I Den yngre Edda er Lovn beskrevet som mild og nennsom og den som sørget for bryllup, selv når det var forbudt. Hun er ingen betydningsfull gudinne og det er ingen egen myte knyttet til hennes navn.

Teorier

John Lindow sier at forskere har generelt fulgt Snorre etymologiske forbindelse med rotordet lof- i betydningen «lovprise». Sammen med mange andre gudinner har forskere teoretisert at Lovn, som med mange andre mindre gudinner, ganske enkelt er et annet navn for Frigg. Rudolf Simek har teoretisert at Snorre benyttet seg av kjenninger fra skaldedikt for å skrive kommentaren om gudinnen i Gylvaginning og kombinert etymologier med det norrøne personnavnet Lovn.
Prosopocoilus (Cyclotropus) rubens

Utseende

En middelsstor (hannene 20-30 millimeter), blankt brunrød hjortebille. Fargen skiller den fra de fleste nærtbeslektede arter. Hannen har forholdsvis brede, krumme kjever  med en sagtakket "egg" i spissen. Hodet er stort og bredt, pannen er bredt U-formet uthulet i midten. Hodet har en butt tann på hver side bak fasettøynene. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, avrundet firkantet. Dekkvingene er glatte og nokså blanke, ensfargede. Beina er litt lysere enn kroppen. Hunnen er noe mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, hodet og pronotum tett og fint punktert, pronotum mer rundet enn hos hannen.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Vest-Malaysia, Sumatra og Borneo.
Reklamefoto

Selge et produkt

Når man skal selge et produkt med reklamefoto kan man enten fokusere på produktets design eller på produktets spesifikasjoner. Skal man reklamere for et produkt viser man gjerne produktets detaljer. Skal man annonsere for et produkt fokuserer man gjerne på produktets status og produktets spesifikasjoner.

Promotering for en bedrift

Reklamebilder blir ofte tatt i studio, men skal man promotere for en bedrift lønner det seg å ta bildene på bedriftens kontorer eller arbeidsstedet til bedriften. En vanlig måte å promotere bedrifter på er ved å ta av arkitektbilder eller bilder av bygninger så bedriften kan bli sett på som et produkt.

Reklame for mat

Mat kan bli fotografert til menyer eller til aviser/magasiner. Man kan enten ha fokuset på maten, eller så kan man ha fokus på stemningen som blir når man spiser maten.

Motebilder

Motebilder kan brukes i både reklamer og i magasiner. Det finnes flere forskjellige typer motebilder, fra katalogbilder, hvor hele plagget skal vises, til bilder hvor klærne brukes i uvanlige sammenhenger og på dynamiske måter.
Fjerde Mosebok

Fjerde Mosebok eller Numeri (hebraisk: במדבר) er den fjerde boka i Bibelen, og en av de fem Mosebøkene i Den hebraiske Bibelen (Tanakh) og Det gamle testamentet. Den norske tittelen henviser til forestillingen at Moses var forfatteren til de fem første bøkene i Bibelen. På hebraisk heter den Ba-midbar, «I ørkenen», og den greske tittelen er Ἀριθμοί, Arithmoi, på latin Numeri (tall). Boken har en lang og kompleks historie, men dens endelige form er antagelig grunnet de jødiske prestenes redigering av en jahvistisk kilde (en hypotetisk kilde til Tora eller Pentateuk) som ble sammenstilt en gang i tidlig persisk periode, 400-tallet f.Kr. Navnet Tallenes bok kommer fra to opptellinger av de israelske stammene og forteller om reisen fra Sinai til Moab, og klagene til folket på veien.
Fjerde Mosebok begynner på Sinaifjellet hvor israelittene har mottatt deres lover og deres pakt med Gud, og Gud har tatt bolig blant dem i tabernakelet (helligdommen). Oppgaven som ligger foran dem er å ta Det hellige land i besittelse. Det ble tatt opptelling av stammene og forberedelser ble gjort for å gjenoppta deres vandring. Israelittene begynte deres reise, men det er knurring over strabasene, og over autoriteten til Moses og Aron. For disse handlingene straffet Gud rundt 15 000 av dem på ulikt vis. De kommer til grensen av Kanaan og sender inn spioner. Da de får høre hva spionene fryktsomt kan fortelle om forholdene i Kanaan, nekter israelittene å ta landet i besittelse. Gud fordømmer dem til døden i villmarken inntil en ny generasjon kan vokse opp og utføre oppgaven. Boken ender med at den nye generasjonen av israelitter på slettene i Moab er klare til å krysse elven Jordan.
Arve Furset

Karriere

Furset studerte musikk ved Trondheim Musikkonservatorium fra 1983 til 1985. Utover 1980-tallet var han medlem i en rekke band som Bodega Band (1985–89), Saz Semai (1986–87) og Ernst-Wiggo Sandbakk og The Sympathy Orchestra (1989–90). Han jobbet også regelmessig med band som First Set og Konerne ved Vandposten og spilte på festivaler i Lillehammer, Vossajazz and Moldejazz.
Siden 1999 turnerte han med Eivind Aarset og  Électronique Noire. På slutten av 1990-tallet jobbet han også med popmusikere som bandet Flava to da bone og Lynni Treekrem.
Furset var også orkesterleder og komponist ved Trøndelag Teater og deltok på en rekke av teaterets turneer. Han jobbet senere ved Centralteatret og Oslo Nye Teater, og senere som komponist og arrangør for flere store tv-produksjoner i NRK.
Furset jobber som musikkprodusen, hovedsakelig innen sjangrene dance, verdensmusikk og elektropop. Han underviser også på keyboard og elektronisk musikk ved Westerdals i Oslo.

Melodi Grand Prix og Eurovision Song Contest

Furset har levert flere bidrag til Melodi Grand Prix, og vant den norske finalen i 2003 med «I'm Not Afraid to Move On». Sangen ble framført av Jostein Hasselgård og endte på en sterk fjerdeplass i Eurovision Song Contest 2003. Furset sto også på låten «Good Evening, Europe» som ble nummer tre i den norske finalen samme år.
I Melodi Grand Prix 2005 sto han bak sangen «Velvet Blue» som ble framført av Kathrine Strugstad. Sangen ble slått ut i første runde og nådde ikke gullfinalen.
Royal Society of Arts

Royal Society for the Encouragement of Arts, Manufactures and Commerce (RSA) er en britisk tverrfaglig institusjon som er basert i London.
Kjente medlemmer av Royal Society inkluderer Benjamin Franklin, Karl Marx, Adam Smith, William Hogarth, John Diefenbaker, Stephen Hawking og Charles Dickens. Organisasjonens uttrykte hovedformål i samfunnet var å utvikle vitenskap, raffinere kunst, forbedre og utvide handel både nasjonalt og internasjonalt. Men Royal Society ble også grunnlagt av behovet for å lindre fattigdom og sikre full sysselsetting blant befolkningen.
RSA ble grunnlagt i 1754 av William Shipley og ble opprinnelig modellert av Dublin Society. I 1774 flyttet institusjonen inn i et nytt bygg i London som var designet av de kjente designerne James Adam og Robert Adam som en del av deres innovative ordning. RSA er fremdeles aktiv, men den har også ekspandert til andre tilstøtende bygninger i de mellomliggende årene. I sine tidlige år, tilbød Royal Society diverse premier og utmerkelser til personer som klarte å oppnå et visst antall publiserte vitenskapelige verker. Kaptein William Bligh ble utsatt for Mytteriet på Bounty under et forsøk på å bli tildelt en slik premie for å frakte brødfrukt fra øst til Vestindia. Han gjentok senere den samme reisen og denne gangen lyktes han, og Royal Society tildelte ham prisen.
Royal Society tilbød premier for et svært bredt spekter av vitenskapelige utfordringer blant annet for å utvikle nye former for maskiner og forbedringer til landbruket, inkluderte måter som forbedret dyrking av opiumsvalmuer. RSA var vert for Storbritannias første utstilling av moderne kunst som var en stor suksess. Som et resultat, ble Royal Academy of Arts dannet i 1768 av Sir Thomas Gainsborough og Sir Joshua Reynolds, to tidlige medlemmer av RSA, som en spin-off organisasjon av Royal Society.
The National Training School for Music ble grunnlagt i London av Royal Society i 1876. Denne skolen ble senere etterfulgt av Royal College of Music. Hvert år ble en rekke medaljer utdelt av Royal Society, inkludert den prestisjetunge Albert Medal og Benjamin Franklin Medal. Personer som har blitt tildelt utmerkelser fra Royal Society for the Encouragement of Arts, Manufactures and Commerce har blant annet vært Nelson Mandela, Sir Frank Whittle og professor Stephen Hawking, Thomas Bewick, samt flere andre vitenskapsmenn.
Stensjön (innsjø)

Stensjön (sørsamisk: Joevejaevrie) er navnet på flere innsjøer i Oldfjällen i Krokom kommune, Jämtland, Sverige. De sammenhengende innsjøene heter Stor-Stensjön, Övre Lill-Stensjön og Nedre Lill-Stensjön.
Stensjön ligger innenfor Joevevaerie sameby., og ved Stor-Stensjön er det en sameleir.
Markus Schiffner

Karriere

Schiffner var en del av det østerrikske laget som tok laggull under Junior-VM på ski 2011 i Otepää, med Michael Hayböck, Stefan Kraft og Thomas Lackner.
Han debuterte i verdenscupen i skihopping den 4. januar 2014 på hjemmebane i Innsbruck under 2013/14-sesongen.
Under Ski-VM 2017 i Lahtis endte Schiffner på 22.-plass i kvalifiseringen til storbakkerennet.
Unawatuna

Unawatuna er en landsby på kysten i Galle-distriktet i Sri Lanka.
Unawatuna er en turistattraksjon og kjent for sine flotte strender og koraller. Høysesong er november til mars, mens lavsesong starter i april og varer til oktober. Det finnes utallige hotell og også vertsfamilier som leier ut rom.
Vestlandsk fjordfe

Vestlandsk fjordfe er en gammel norsk kurase:

Historie, kjennetegn og utbredelse

Vestlandsk fjordfe er den opprinnelige kurasen på vestlandet fra Hordaland til Nordmøre. Den ble anerkjent som rase på 1890-tallet, og det ble ført stambok over rasen fram til 1920. På starten av 1900-tallet prøvde man å lage lokale underraser av fjordfeet. Hver region skulle avle på en spesifikk farge og hornanlegg. Dette gikk man imidlertid bort i fra, da populasjonene ble for små. Det som kjennetegner rasen i dag er derfor stor variasjon i farge, størrelse og hornanlegg. De fleste dyra er imidlertid mellom 400 og 500 kg. 
Vestlandsk raudkolle og vestlandsk fjordfe ble i 1947 slått sammen til én rase, særlig på grunn av innavlsproblemer i fjordfeet.  Da man satte i gang arbeid med å bevare de gamle storferasene på 1980-tallet, fant man imidlertid grunnlag for å avle videre på vestlandsk raudkolle og vestlandsk fjordfe som to adskilte raser. I 2006 var det registrert 600 vestlandske fjordfe i kuregisteret. Det finnes en bevaringsbesetning for fjordfeet ved Sogn Jord- og Hagebruksskule i Aurland. 
I regi av  GENO, som formidler oksesæd til inseminering, formidles det også sæd av fjordfeet til interesserte bønder.
Operasjon Fieldfare

Operasjon Fieldfare er navnet på en norsk sabotasjeaksjon ledet av fenrik Joachim Rønneberg i Tafjordfjellene på Sunnmøre mot slutten av andre verdenskrig. Operasjonen var i regi av de britiske spesialstyrkene Special Operations Executive (SOE). Målet med aksjonen var å rekognosere og forberede angrep på tyske forsyningslinjer i Romsdalen med Raumabanen. Stuguflåtbrua ble sprengt i januar 1945.
Rønneberg, Strømsheim og Aarsæther ble i mars 1944 sluppet i fallskjerm og landet ved Veltdalen, 20 km lengre vest enn planlagt. De fant ut at Veltdalen var like gunstig som Tordsvatnet ved Sponga der de opprinnelig hadde planlagt. De lå først i telt, deretter i Tafjord Krafts hytte. Fieldfare-hytta ble snekret sammen av kassematerialer fra kraftverkets anlegg i Veltdalen. De besøkte også turisthytten Reindalsseter, Puttbua og Friisbu. Fieldfare-hytta ligger ved en bratt hammer bare noen hundre meter fra Veltdalshytta. Vintermånedene var innetemperaturen sjelden over null grader. Fieldfare-hytta har Rønneberg vært med å rekonstruere for å gi et bilde av hvordan motstandsmennene bodde under krigen.
De andre deltakerne var Birger Strømsheim og Olav Aarsæther.
Jernbanelinjen Hamburg–Hannover

Planlagt nystrekning

I oktober 1962 foreslo gruppen «Gruppe für allgemeine Studien» at det burde bli bygget en Høyhastighetslinje mellom Hamburg og Hannover. Den nye strekningen skulle være 27 kilometer kortere og la tog kjøre med en hastighet på 200 km/h, og dermed redusere reisetiden med en time.
Takashi Mizunuma

Japans herrelandslag

Takashi Mizunuma spilte 32 landskamper for Japans herrelandslag.
Suo jure

Suo jure er en latinsk frase eller uttrykk som betyr «i hennes [eller hans] egen rett».
Den blir vanligvis benyttet i sammenheng med adelens titler, særlig i tilfeller hvor en hustru kan holde en adelstittel i hennes egen rett heller enn via hennes ekteskap.
Tamanhalvøya

Tamanhalvøya er ei halvøy i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger på østsiden av Kertsjstredet mellom Svartehavet og Azovhavet, som skiller Tamanhalvøya fra Krimhalvøya i Ukraina i vest. Tamanhalvøya er rundt 30 kilometer lang (øst-vest) og rundt 12 kilometer bred (nor-sør).

Historie

I antikken lå det flere greske kolonier på halvøya, først og fremst Hermonassa og Fanagoria. Halvøya har siden ligget under en lang rekke stater og folk som har invadert området gjennom århundrene, blant annet Romerriket, hunerne, khazarene, Kievriket, Det storbulgarske rike, Genova og Det ottomanske rike.
Under andre verdenskrig ble halvøya besatt av Wehrmacht, under oppmarsjen mot Kaukasus i 1942. Tilbaketrekningen fulgte i 1943.
Smootown

Smootown var et norsk nettsamfunn for kristen ungdom som ble nedlagt i 2010. Nettsamfunnet hadde som mål å «samle, inspirere og utruste» kristen ungdom i Norge. Samfunnet hadde 7000 innbyggere i 2007. Nettsamfunnet er den sentrale modulen i Smootown, og knytter brukerne sammen ved hjelp av forum, bilder, gjestebøker, venner og personlige meldinger. Smootown hadde også sin egen nettkafé som turnerte rundt på mange av de større, kristne sommerfestivalene. Denne nettkaféen gav gratis surfing på Smootown og på hjemmesiden til den aktuelle festivalen, og ellers tilbys svært rimelig internett-tilgang for de som måtte trenge dette. Smootown-medarbeiderne la også ut artikler, bilder og stemningsrapporter i form av film på hovedsiden, fra festivalene.
Ramesuan

Kong Ramesuan (1339–1395), sønn av kong Ramathibodi I, regjerte som den andre og femte kongen av kongedømmet Ayutthaya. Da kong Ramathibodi besteg Ayutthayas trone, sendte han kong Ramesuan til å regejere i Lopburi. Etter kong Ramathibodis død i 1369, reiste kong Ramesuan til Ayutthaya for å sikre seg tronen, men hadde den i mindre enn et år før han ble avsatt av sin onkel, kong Borommaracha I, Suphanburis regent. Det finnes ikke klare kilder som forklarer grunnlaget for konflikten; offisielle kronikker fastslår at den eldre Boromaracha regjerte etter nevøens vilje, mens Jeremias van Vliets Short History of Thailand indikerer at Boromaracha overtakelse kom etter en blodig konflikt som grenset til borgerkrig.
Uansett hvordan, hadde kong Ramesuan i 1388 samlet tilstrekkelig støtte fra sin base i Lopburi til å returnere til Ayutthaya og utfordre Boromarachis sønn Thong Chan for å få tronen. Kong Ramesuans væpnede styrker inntok palasset og henrettet den 17 år gamle ThongChan. Kong Ramesuan var konge frem til 1395, da tronen ble overtatt av hans sønn Rama (også kjent som Ramaracha).
I løpet av kong Ramesuans andre regime, ser det ut til at kongen kom til en overenskomst med kongedømmet Sukhothai, som Boromarachi hadde kriget med i løpet av sitt regime. I stedet forteller noen kilder konflikter mellom kongedømmet Lan Na (i nordlige Thailand), og Angkor-imperiet.
Xiangyun

Xiangyun (kinesisk: 祥云县; pinyin:  Xiángyún Xiàn) er et fylke i Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefektur Dali. I fylket ligger Xiangyun vannkraftverk.
Befolkningen var på 431 115 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Shuimutempelets pagode (Shuimu si ta, 水目寺塔) i Shuimu Shan fra året 1606 under Mingdynastiet ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Maria von Vetsera

Bakgrunn

Vetsera var det tredje av i alt fire barn av den østerrikske diplomat, baron Albin Vetsera (1825-1887), og Helene Baltazzi (1847-1925), som stammet fra en av de rikste familiene i Hellas.
I stedet for vanlig skolegang og gymnasium gikk Vetsera på et institutt for nobilitetens døtre. Dette var eksklusive kostskoler for adelens jenter i alderen 12 til 17 år, der de ble oppfostret med hovedvekt på det moralske, uten vesentlig vekt på det akademiske - det ble unnveket for at ikke de unge damene skulle få intellektuelle pretensjoner. Hun ble dermed opplært i «sosiale ferdigheter» som fransk, musikk, tegning, dans og håndarbeid, for å bli forberedt til et liv som aristokratiske hustruer og mødre.

Møte med kronprins Rudolf

Vetsera møtte kronprinsen sannsynligvis i november 1888, og de innledet et kjærlighetsforhold. Andre kilder mener at de hadde kjent hverandre - og utviklet et forhold over tre år; i så fall måtte Mary ha vært bare rundt femten år da dette begynte.

Meyerlingdramaet

Hun døde under ennå ikke oppklarte omstendigheter på jaktslottet Mayerling, det såkalte Mayerlingdramaet. 
Den mest utbredte teorien er at Vetsera og kronprinsen begikk selvmord sammen. Ifølge denne teorien skjøt først Rudolf den 17 år gamle Vetsera, og deretter seg selv. Hvilken rolle Rudolfs kusine Marie Louise spilte er heller ikke oppklart, men hun skal ha organisert møtet mellom Vetsera og kronprinsen. Da keiserinne Elisabeth («Sissi») ble kjent med dette, støtte hun niesen ut i kulden.
Vetsera hviler i familiegraven på gravlunden i Heiligenkreuz bei Baden.

Gravåpning

I desember 1992 ble graven åpnet og funnet tom. Det viste seg at en mann fra Linz som var sterkt interessert i Mayerling-tragedien to år tidligere hadde åpnet graven og fjernet benrestene for å foreta en rettsmedisinsk undersøkelse. Resultatene av undersøkelsen er ikke offentliggjort. 28. oktober 1993 ble levningene av Vetsera under strengt hemmelighold bisatt på nytt.