Kontraskjæret

Historie

Navnet er en fornorskning av fransk contrescarpe, utsiden av graven eller grøften omkring et festningsverk. Det brukes om den siden av jordvollen eller muren
utenfor graven som vender inn mot festningen. Innsiden av grøften kalles escarpe. Den nordvendte bastion på Akershus anlagt rundt 1600 ble kalt Escarpe de Nord eller Skarpenord. Mellom 1657 og 1689 fikk bastionen et utenverk, Hornverket, bestående av to halvbastioner med en kurtine imellom. Utsiden av Hornverket var den escarpe som hadde sitt motstykke i contrescarpen på utsiden av graven, og som har gitt navn til Kontraskjæret. Langs innsiden av kontreskarpen gikk en dekket vei, skjermet mot fiendtlig ild av brystvernet. Utsiden av kontreskarpen var et glacis, en slakt skrånende jordvoll med en hellingsvinkel som gjorde at den kunne bestrykes fra festningen. 
Området som senere ble kalt Kontraskjæret tilhørte bydelen Vestre kvarter i Christiania og besto av tre kvartaler avgrenset av Rådhusgata, Øvre Slottsgate, Akershus festning og byvollen mot vest, på skrenten mot Pipervika. Det var et strøk for håndverkere og andre jevne borgere, for det meste med hus i bindingsverk eller lafteverk. Hele byen vest for Christiania torv ble ødelagt av brann i 1686. Rester av fem bygårder fra før brannen ble funnet ved arkeologiske utgravninger i 1979-81.
På kvartalene sør for Rådhusgata ble det etter brannen nedlagt byggeforbud for å gi festningen utvidelsesmuligheter og et åpent skytefelt eller esplanade utenfor murene. På branntomtene foran Hornverket ble det anlagt grav, dekket vei, kontreskarp med palisade, og et glacis som strakte seg så langt mot nord at det måtte kuttes av ved Rådhusgata. 
Byggeforbudet på Kontraskjæret ble opphevet i 1818 da festningen ble deaktivert, og det ble etter hvert lagt planer om å oppføre de nye universitetsbygningene på Kontraskjæret. Da festningen ble reaktivert i 1836 ble disse planene skrinlagt. Etter ny deaktivering i 1840-årene ble Kontraskjæret regulert til militære formål. Noen ridehus og lagerhus fra denne tiden er senere revet. Omkring 1900 var det planer om å legge Norges veterinærhøgskole her. Kommunen overtok området i 1916 og leide det ut til fornøyelsespark, sirkus og utstillinger. I 1950- og 60-årene ble det brukt til bussparkering. En tomt ytterst mot Pipervika var tidligere solgt til skipsreder Christoffer Hannevig, som her ville oppføre et operahus for egen regning og forære det til byen. Men etter hans konkurs ble tomten i 1925 solgt på tvangsauksjon til Schous bryggeri, som overlot den til kommunen mot rett til å oppføre Skansen restaurant. Dette var Norges første funksjonalistiske monumentalbygg, tegnet av arkitekt Lars Backer, og det sto ferdig i 1927. Skansen ble revet i 1970 da området ble omgjort til parkanlegg.
Kontraskjæret var opprinnelig et forholdsvis flatt forterreng til Akershus festning, avgrenset av skrenten mot Pipervika som var et naturlig forsvarsverk for byen og festningen. Men skrenten var også en trafikkmessig barriere som gjorde at vestre del av Kvadraturen ble liggende i en bakevje, uten kontakt med de nye bydelene som vokste fram vestover. I 1881 åpnet kommunen en ny veiforbindelse vestover fra Kvadraturen til de vestre byområdene, i en trasé inntil og parallell med den gamle Rådhusgata, men med fall ned til Tordenskjolds plass, nå Rådhusplassen. Utvidelsen av Rådhusgata ble sprengt ned i terrenget som en dyp skjæring avgrenset av forstøtningsmurer på begge sider; på nordsiden mot den opprinnelige Rådhusgata, på sørsiden mot Kontraskjæret.
Da Kontraskjæret ble opparbeidet til park i 1970-årene, ble forstøtningsmuren på sydsiden av skjæringen revet, og store sprengningsarbeider ble gjennomført for å senke terrenget slik at det nå faller slakt fra festningen ned til det moderne gateløpet. Dette inngrepet innebar fjerning av det opprinnelige terrenget med rester både av tidlige bybebyggelse og av de militære anleggene fra 1600- og 1700-tallet på esplanaden. Det har også gjort det vanskeligere å forstå de fortifikatoriske hensynene som lå til grunn da Christiania ble anlagt i 1624 og Akershus ble utvidet med nye utenverker mot nord.
I hellingen ned mot Rådhusplassen står en statue i granitt av USAs president Franklin D. Roosevelt, utført av Stinius Fredriksen. Statuen ble finansiert ved en landsomfattende innsamling og avduket av hans enke Eleanor Roosevelt 7. juni 1950.