google/wiki40b huggingface dataset:
Båtnebbhegre

Taksonomi

Arten består som fem underarter. De tre nordligste underartene (zeledoni, phillipsi og ridgwayi) blir av og til betraktet som en selvstendig art, under det vitenskapelige navnet C. zeledoni (nordlig båtnebbhegre). Dette skyldes i hovedsak forskjeller i utfargingen. Spp. panamensis er en mellomform mellom nordlig båtnebbhegre og sørlig båtnebbhegre (nominatformen). Her betraktes alle som underarter av samme art.

Biologi

Båtnebbhegre blir cirka 45–53,5 cm, og hannen blir litt større enn hunnen. Han veier typisk cirka 680–770 g, mens hun typisk veier cirka 503–726 g.
Arten karakteriseres av et eiendommelig nærmest sort, bredt og robåtlignende nebb med definert kjøl langs culmen, og en heller kort og tykk hals til hegre å være. Den svært korte halsen gir fuglen et kompakt (lubbent) uttrykk, men halsen kan strekkes. . Fjærdrakten er hovedsakelig lysegrå og stjerten kort. Hodet har sort krone med ei stripe av sort som ender opp et stykke ned på ryggen. Pannen og kinne er hvite, mend ei sort øyestripe som ender oppe i den sorte kronen. Øynene ere mørke. Sørlig båtnebbhegre (nominatformen) har hvitt bryst og beige buk. Nordlig båtnebbhegre (ssp zeledoni) ligner nominatformen, men brystet er grått, buken mer gråbeige, og fjærdrakten ellers litt mørkere i gråfargen på oversiden. Ssp panamensis (mellomformen) er enda litt mørkere grå på oversiden, beige (som nominatformen) i buken, og gråbeige i brystet. De undere ekstremitetene er ganske korte grålige.
Biip.no

Biip er et norsk nettsamfunn. Medlemmene av nettsamfunnet presenterer seg selv gjennom profiler.

Eiere

Aksjonærene Erling Løken Andersen, Bo Myrås og Ozan Øzerk forble sittende med en mindre eierandel hver, og Erling Andersen er også daglig leder i Biip.no AS (per oktober 2010). Avtalen var verdt trolig opptil 100 millioner kroner.
Nasjonalsang

En nasjonalsang, fedrelandssang eller nasjonalhymne er skrevet for å uttrykke et folks nasjonalfølelse eller samhørighet med fedrelandet. Noen lands sanger er formet som en hyllest til eller lykkeønskning for statsoverhodet eller andre nasjonale symboler.
De fleste nasjonalsangene ble komponert på 1800- og 1900-tallet, i samband med framveksten av nasjonalstatene. Nederlands nasjonalsang «Wilhelmus» som ble skrevet mellom 1568 og 1572 er den eldste vi kjenner. I noen land har en sang offisiell status som «nasjonalsang» eller lignende, mens i andre er dette basert på sedvane. Ofte kan flere sanger ha en de facto status som «nasjonalsang».

Nasjonalsang i Norge

Formelt har Kongeriket Norge ingen offisiell nasjonalsang. Basert på allmenn og utbredt bruk har imidlertid forskjellige sanger gjennom tidene blitt omtalt eller betraktet som de facto nasjonalsang. På ulike tidspunkter har flere sanger hatt en slik status samtidig.
«Ja, vi elsker dette landet», som kom i 1864, er i dag den sangen som er mest etablert som «den norske nasjonalsangen». Før denne var «Sønner av Norge» den mest anerkjente sangen, etter at Selskabet for Norges Vel i 1820 kåret sangen som vinner av deres konkurranse. Tidligere har også «Norges Skaal» («For Norge, Kjæmpers Fødeland») av Johan Nordahl Brun og Ole Vigs dikt «Normandssang» («Blandt alle Lande») vært i bruk. Den første som skapte en fedrelandssang beregnet for barn, var Henrik Wergeland med «Smaaguttenes Nationalsang» («Vi ere en Nation vi med»). Wergeland skrev den til samme melodi som ble brukt til «Norges Skaal». Salmen «Gud signe vårt dyre fedreland» omtales gjerne som «Norges nasjonalsalme» og benyttes også ofte i sammenhenger der landet feires.
Recto og verso

Recto og verso er begrep som betegner fram- og baksiden på skriftmateriale som papyrus, pergament, papir eller sedler. Tilsvarende begrep innen numismatikken er avers og revers.

Recto

Ordet stammer fra det latinske rectus (rett) og betyr skriftmaterialets forside.
Fra begynnelsen ble begrepet brukt om innsiden av et sammenrullet papyrusark der man skrev teksten, i dag brukes begrepet først og fremst om de høyre sidene i en oppslått bok, altså sidene nummerert med oddetall.

Verso

Ordet stammer fra det latinske versus (omvendt) og betyr skriftmaterialets bakside.
Fra begynnelsen ble begrepet brukt om utsiden av et sammenrullet papyrusark som vanligvis ville være blankt (uten skrift), i dag brukes begrepet først og fremst om de venstre sidene i en oppslått bok, altså sidene nummerert med partall.
Albino Slug (album)

Albino Slug er et musikkalbum utgitt av Albino Slug i 1993.
Jupiter (flotell)

Jupiter 1 var en halvt nedsenkbar plattform som har vært brukt som flotell (flytende hotell). Den ble bygget i 1978 og sank i 2011.

Eierskap og godkjenninger

Den har tidligere hatt navnet Safe Astoria og var eid av selskapet Safe (dagens Prosafe). Den var det første spesialbygde flotellet i verden. Tidligere var det bare brukt ombygde boreplattformer som floteller. Den ble i starten brukt på Ekofiskfeltet i Nordsjøen. I mars 1980 ble Safe Astoria avløst av Treasure Supporter. Safe Astoria ble så leiet ut til Pemex i Mexico.
Safe Astoria ble kjøpte av selskapet Cotemar i 1983. I 2011 ble brukt av det meksikanske oljeselskapet Pemex i Mexicogulfen.
Flaggstaten var Mexico. Den var klasset i Det Norske Veritas med klassenotasjon «malteserkors 1A1 Column-stabilised Accommodation Unit HELDK». Den fikk sin siste klassegodkjenning i juni 2010.

Byggeaktiviteter

Den var dimensjonert og bygget av AB Götaverken i 1978. Plattformen var 81,5 meter lang. Skroget besto av seks søyler og elleve stag (engelsk bracer). Den var forankret med åtte ankerliner.
I 2008 fikk Jupiter 1 gjennomført komplekse undervannsoperasjon på feltet, som normalt bare gjøres i tørrdokk. Selve prosjektet besto av å fjerne plattformens propellaksling, endre Cedervallforseglingen og reinstallere akslingen. Arbeidet ble utført av det norske dykkerselskapet Otech Marine Services.

Forliset

Den begynte 12. april 2011 klokka 07.39 å ta inn vann, etter en svikt i en mekanisk ventil. Det var da 713 personer ombord. 683 ble evakuert til Abkatun-A-plattformen, mens resten forble ombord og prøvde å berge flotellet. Lensepumpene var utilstrekkelige til å motvirke inntrengingen av vann. Evakueringen ble fortsatt til  komplett evakueringen var gjennomført klokka 13:30. Et forsøk på å stanse innstrømningen av vann med dykkere, lyktes ikke. Og arbeidet ble stanset for å ivareta sikkerheten til dykkere. Etter flere forsøk på å redde plattformen, sank Jupiter klokka 14.30 på ca 38 meters vanndyp. Toppen av plattformen som var ca 50 meter høy, forble over havflaten. Hele personalet ble berget. Det var ca 2 000 fat diesel og og 82 fat annet drivstoff, men det er ble ikke rapportert om oljeutslipp.
Samael Aun Weor

Liv

Victor Manuel Gomez Rodriguez ble født i Bogotá, Cundinamarca, Colombia, som sønn av Manuel Gomez Quijano og Francisca Rodriguez de Gomez. Han var døpt i Den romersk-katolske kirke, men senere avvist av kirken i Roma. Barndom og familieliv er lite kjent, bortsett fra at han hadde en bror og at faren giftet seg på nytt etter å ha tatt ut skilsmisse. Tolv år gammel ble han sendt til en romersk-katolsk jesuittskole, der han sluttet på grunn av skuffelse over den religiøse læren. I stedet begynte han å bruke mye tid på å studere metafysiske og esoteriske skriftlige arbeider.
I 1910 ble den gnostiske kirken i Mexico og Rosenkorsordenen - "Det gamle brorskapet av rosenkorset" i Brasil - grunnlagt av den tyske legen og mystikeren Arnold Krumm-Heller etter Paschal Beverly Randolphs modell. Da Gomez Rodriguez var 17 år gammel, ble han spurt om å holde foredrag på et lokalt teosofisk senter, og året etter ble han med i rosenkorsordenen(F.R.A) for Brasil og spansktalende land. Som student av F.R.A, leste Victor Gomez Rodriguez metodisk all rosenkorslitteraturen, og det var der han angivelig skal ha lært hemmeligheten om den "Store Arkana", eller hvit seksuell magi - den esoteriske forklaringen som underbygger alle de store verdensreligionene.
Man vet lite detaljer om livet hans mellom 1935 og 1950. Han ble en slags åndelig løsgjenger, uten verken hjem eller inntekt. På ett tidspunkt levde Gomez Rodriguez sammen med en urfolkstamme nord i Colombia, der han fikk innblikk i en hemmelig helbredelsesvisdom.

Læren om syntese

Læren om syntese er et uttrykk Aun Weor brukte for å beskrive læren han formidlet gjennom bøker og forelesninger.
Borjigin

Borjigin (De blå vargene, mongolsk: Боржигин ; kinesisk: 博爾濟吉特; pinyin: Bó'ěrjìjítè) var en klan av mongolske krigere fra 1100-tallet og fremover.

Beskrivelse

Klanen ble antagelig til omkring år 900 e.Kr. Djengis Khan stammer fra denne klanen. Det innebærer at alle Yuan-dynastiets keisere av Kina var borjigider.
Den mongolske Borjigin-klanen er den mest fremstående slekten i Indre Asia. Deres ledende kretser stilte med herskerne både for Mongolia og Indre Mongolia frem til 1900-tallet. Klanen utgjorde herskerklassen blant mongolene, kasakhene og andre folkegrupper i Indre Asia. 
I moderne tid finner man borjigidene over det meste av Mongolia og i deler av Indre Mongolia og Xinjiang.
Slektsnavnet Borjigin (Bó'ěrjìjítè) er et av de få kinesiske flerstavelsesslektsnavn. Mange bor også i Kasakhstan med navnet Tore (eller AkSuyek, «hvitbein».
Tre rabagaster

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn fra slutten av oktober til slutten av november 1951.

Fakta om filmen

I tittelkortet i begynnelsen av Tre rabagaster kan man lese: «Metro-Goldwyn-Mayer presents Rudyard Kipling's Soldiers Three». Selv om det i rulleteksten står «Inspirert av fortellinger av Rudyard Kipling», likner fortellingen om de tre kranglevorne soldatene på intrigen i RKO Radios film Gunga Din fra 1939, som var inspirert av Kiplings dikt med samme navn. Tre rabagaster har imidlertid ingen rollefigur som likner på Gunga Din og de tre hovedfigurene er menige soldater og ikke sersjanter.

Handling

I en herreklubb i London i 1918 forteller den pensjonerte generalen Brunswick den sanne historien om hvordan han fikk sin forfremmelse mens han tjenestegjorde i India, ikke som følge av mot under fiendeangrep, men under omstendigheter som kunne ha ledet til krigsrett. Med i historien er også de tre dyktige, men ikke alltid like pålitelige menige soldatene Ackroyd, Malloy og Sykes.
Kindaruma vannkraftverk

Kindaruma vannkraftverk er et vannkraftverk i elva Tana i Kenya, 170 kilometer nordøst for Nairobi. Kraftverket var det første som ble bygget i Kenya etter uavhengigheten og hadde ved åpningen i 1968 en installert effekt på 44 MW, fordelt på 2 turbiner. I 2012 ble det installert en tredje turbin, noe som økte installert effekt til 72 MW. Operatør er det statlige energiselskapet KenGen.
Calpodini

Utseende

Middelsstore, slankvingede smygere. De er gjerne kontrastrikt tegnet med brun eller brunsvart grunnfarge og gule eller hvite felter på vingene.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.
Djävulen & ängeln

Djävulen & ängeln er et musikkalbum med Tomas Ledin, utgitt i 2000.
Sommer'n er herlig i Fredrikstad

Sommer'n er herlig i Fredrikstad er en lokalpatriotisk sang om sommerlivet i Fredrikstad og omegn. Teksten er skrevet av Tor Andersen og melodien av komponist og musiker Per Grimstad. Sangen ble første gang utgitt i 1991 av Fredrikstad bryggeris venner, i heftet Øl og allsang, men den ble produsert i 1981.
Nansha

Nansha (kinesisk: 南沙区; pinyin: Nánshā Qū) er et bydistrikt i Guangzhou i provinsen Guangdong. Det har et areal på 544,12 km² og 141 400 innbyggere (2005).
Humenbroen har sitt vestre broholde i distriktet Nansha.
Numer

Numer er et norsk tidsskrift for tegning, illustrasjon og bokkunst. Kunsttidsskriftet kommer ut fire ganger i året.

Historikk og innhold

Numer ble grunnlagt i 1917 og kom ut med noen få numre. Det lå nede inntil 1985 da billedkunstnerne Hans Normann Dahl og Oscar Reynert Olsen vekket tidsskriftet til live igjen. De virket som redaktører fram til 2010. Da overtok litteratur- og kunstkritikeren Anne Schäffer som redaktør.
Numer dekker tegnefeltet i bred forstand gjennom reportasjer, artikler og anmeldelser av ny og eldre kunst og tegnekunst i bred forstand. Numer anmelder særlig bildebøker og illustrerte bøker. Numer er ikke et organ for Tegnerforbundet (TF), men medlemmer får tidsskriftet tilsendt. Det distribueres via Interpress og selges i museer og gallerier i Norge. Numer redigeres etter redaktørplakaten. Det gis ut med støtte fra Norsk kulturråd og Norsk Illustrasjonsfond.
I 2013 ble tidsskriftet kåret som «Årets komet» av Norsk tidsskriftforening.
USA-mesterskapet i 24-timersløp 2018

USA-mesterskapet i 24-timersløp 2018 ble arrangert fra 22. til 23. september 2018 i North Coast i Clevelabd i USA, som en del av North Coast 24 Hour Endurance Run.
Xun (Hebi)

Xun eller Jun (kinesisk: 浚县, pinyin: Xùn Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Den er understilt byprefekturet Hebi.
Xun har et areal på 1.088 km² og teller 680.000 innbyggere. Fylkessetet er i Chengguan (城关镇).
Navnet 浚 Xùn betyr stør.

Kulturminner

Den store Buddhastatuen og steinrelieffene i Dapishan (Dapishan moya Dafo ji shike, 大丕山摩崖大佛及石刻) fra Norddynastiene til Mingdynastiet ble i 2001 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
My Private Trade

My Private Trade er en internettbasert valutahandelstjeneste som drives i samarbeid mellom det norske selskapet Simray AS og det Hongkong-baserte Williams Corporation Ltd. Konseptet drives fra København og Dubai.
Selskapet ble etablert av Ståle Fossberg og Morten Oseberg Andersen under navnet Simray Holdings LLC, men byttet senere navn til Simray ASA og til sist Simray AS. Fossberg er en norsk radiomedarbeider og tidligere medeier i T5PC Travel som var tilknyttet pyramidespillet T5PC. Andersen er også president i Norwegian Business Group i De forente arabiske emirater. Simray var også involvert i nettspillkonseptet Playroom4you, som ble avviklet i 2012.
I tillegg til å tilby sine kunder å tjene penger på valutahandel, er det også en inntektsmulighet ved å verve nye kunder til konseptet etter forretningsmodellen multi-level marketing (MLM). Simray har siden 2006 også drevet valutahandelstjenesten Pip Forex som på sitt nettsted oppgir at konseptet er regulert av norske lover.
Flere europeiske land har utstedt advarsler til sine borgere mot å plassere penger i konseptet fordi det ikke er MiFID-autorisert. På sine nettsider avviser My Private Trade alle disse anklagene og mener at disse advarslene dreier seg om misforståelse av forretningskonseptet. De benekter også at de driver med pyramidespill. Myndighetene i Hongkong har også advart mot Williams Corporation fordi de mener selskapet ikke har lisens til å tilby finansielle tjenester.
Transcend

Transcend, egentlig Transcend – a peace and development network, er et internasjonalt nettverk av fredsarbeidere og -forskere. Transcend ble grunnlagt i 1993 av den norske fredsforskeren Johan Galtung, som har ledet nettverket siden, og bygger på Transcend-metoden som Galtung utviklet. Nettverkets formål er å arbeide for fred og mot vold ved å analysere konflikters former og årsaker, og dermed prøve å forhindre dem. Nettverket består av omkring 150 inviterte akademikere og aktører fra rundt 50 land. Medlemmene arrangerer blant annet samtalegrupper og seminarer.
All the Fun (In the World)

All the Fun (In the World) er et musikkalbum med Franklin, utgitt i 1990. Dette ble bandets siste plate.
Kemendjeh

Kemendjeh (tyrkisk: kemençe, gresk: κεμετζές) er en gruppe tradisjonelle tre-strengers strykeinstrumenter med opphav i Midtøsten, spesielt Hellas, Tyrkia, Iran, Armenia og svartehavsregionen. Klassisk kemendjeh er en bolleformet lutt og svartehavskemendjeh er en boksformet lutt.
Ordet kemendjeh har sitt opphav fra det persiske kamandjeh, som betyr «liten bue».
A Little Romantic

A Little Romantic er et musikkalbum av det norske pop-punk-bandet Use Me. Albumet kom ut den 24. januar 2011. Dette er bandets debutalbum.
Lyse kloster

Lyse kloster ligger ved Lysefjorden ved foten av Lysehornet 27 km sør for Bergen sentrum i Os kommune. Klosteret ble grunnlagt i 1146 av munker fra Fountains Abbey i England og var i funksjon frem til 1536.

Om klosteret

Ruinene etter klosteranlegget er så godt bevart at de kan gi en oppfatning av hvordan kirken og to av fløyene har vært utformet. Kirken er enskipet med to sidekapeller på hver side av koret. Innvendig måler den ca. 40×90 m. Den har hatt flere portaler som forteller om klosterets ulike funksjoner: en som fører fra skipet ut i det fri i vest, en som gikk ut til klostergangen, en som kan ha hatt forbindelse til vestfløyen der legbrødrene hadde tilhold, en som gikk fra koret til kirkegården via nordre kapell, og endelig en som førte til søndre kapell og videre opp nattrappen til munkenes sovesal i østfløyens overetasje.
Etter det tradisjonelle mønsteret lå kapittelsalen i østfløyen, nærmest kirken. To portaler fra korsgangen førte inn i det rikt utformete rommet, som den gangen var overhvelvet. Videre kom det smale parlatoriet, før passasjen ut fra klostergården til det som måtte finnes av bygninger utenfor selve anlegget. Fra gangen var det adkomst til det store rommet på enden av østfløyen. Dette kan ha vært dagrommet; munkenes arbeidsrom.
Sørfløyen er ikke så enkel å tolke, fordi rester etter flere ombygninger er bevart. Det kan være en rimelig forklaring at det nærmest dagrommet lå en trapp opp til overetasjen, og at klosterets fengsel var plassert under trappen. Deretter kom det store refektoriet, og deretter kjøkkenet. På den andre siden av kjøkkenet lå vanligvis legbrødrenes matsal, men her har vi ikke sikre spor.
Hvordan en eventuell vestfløy kan ha sett ut, vet vi ikke i dag.
Kleberstein utgjorde mye av byggematerialet. Like nord for klosteret ligger et gammelt klebersteinsbrudd, og noe kleberstein kan ha vært hentet fra de to gamle bruddene innerst i Vargavågen ved Halhjem.

Klostergården

Klostergården er nesten 20 m i kvadrat. Den har vært omgitt av en rikt arkaderekke med rundbuete åpninger og dobbeltstilte søyler som står på en lav mur. Denne stammer fra siste halvdel av 1100-tallet. Både den generelle utformingen og rommenes funksjon ser ut til å følge det tradisjonelle mønster for et cistercienserkloster. Dette gjelder også ikonografien i kapitelene som er bevart.

Riving

Med reformasjonen i 1536 overtok danskekongen Christian 3. klosteret. Noen år seinere ga han påbud om å rive klosteret. I 1578 ble steinen fra klostermurene ført til Danmark og brukt i Kronborg slott.
Urtegård (kirkegård)

Urtegård (eller urtegården) er et begrep som ble brukt i Danmark og betegner den delen av en kirkegård som ligger nærmest inntil kirken. Dette var den mest ettertraktede delen av kirkegården dersom man ikke kunne bli begravet under kirkegulvet, og jo nærmere alteret jo bedre, så derfor var området rundt koret – korurtegården (eller korsurtegården) – det fineste.
Denne bruken av ordet stammer sannsynligvis fra de katolske klostrene hvor man foretok begravelser i urtehaven.
Bruken av ordet betegnes som foreldet. Det er allikevel i bruk ved for eksempel Holmens kirke hvor man kaller et område på kirkens nordøstside for Lille Urtegård og området nord for koret kalles Korurtegården. Sankt Petri kirke i København kaller også området mellom kapellengdene Urtegården.
The Highway

The Highway er ei gate i bydelen Tower Hamlets i østlige sentrale London. Gata begynner rett øst for Tower of London og går østover til Limehouse, og utgjør dermed nordgrense for det området langs Themsen som kalles Wapping. Fram til 1937 het gata Ratcliff Highway.
Highway er en gammel veg; allerede i romertida var den en veg som førte østover fra den befesta byen. Midt på 1500-tallet ble den beskrevet som en veg med «lange rekker av alm og andre trær», men da John Stow skrev sin Survey of London i 1598, var den blitt til «en skitten gate med rekker av småhus».
Etter hvert som sjøfarten vokste og London utvikla seg til å bli en av verdens største havnebyer, ble Ratcliff Highway oversvømt av sjøfolk på landlov og alle lovlige og ulovlige virksomheter som betjener sjøfolk i havnekvarterene. I 1811 fikk Ratcliff Highway bekrefta sin status som et senter for menneskelig forfall ved de såkalte Ratcliff Highway-drapene. I 1837 beskriver Charles Dickens i Sketches by Boz Ratcliff Highway som «et reservoar av skitt, drukkenskap og horer».
For å bli kvitt det sterkt belasta navnet Ratcliff Highway omdøpte myndighetene på slutten av 1800-tallet gata til St George Street. I 1937 fikk gata rett og slett navnet The Highway. Utover på 1900-tallet ble det gjort spredte forsøk på byfornyelse, men den største slumsaneringa sto tyske bomber for under andre verdenskrig.
I seinere år har Wapping og Highway blitt gjenstand for mer storstilte byfornelsesprosjekter, med Rupert Murdochs avishus News International som det mest synlige resultatet langs Highway.
Sjöwall & Wahlöö

Sjöwall & Wahlöö var et svensk forfatterteam som skrev ti kriminalromaner i perioden 1965–75. Teamet besto av ekteparet Maj Sjöwall (født 25. september 1935 i Stockholm) og Per Wahlöö (født 5. august 1926 i Halland, død 22. juni 1975 i Malmö).
De første romanene til Sjöwall & Wahlöö var solide kriminalfortellinger med tydelige spor av Simenon, men med en stadig større likhet med Ed McBain (og med flere referanser til McBains bøker). Etterhvert fikk politiske motiver stadig større plass, og i de siste bøkene overskygger politikken ofte krimintrigene. Når romanserien fikk tittelen Roman om ett brott (Roman om en forbrytelse), blir det etterhvert klart at «brottet» er sosialdemokratiets svik mot det svenske folket. Den fine tids- og miljøskildringen fra de tidlige bøkene erstattes av karikaturer av et samfunn i oppløsing.
Av mange anses Sjöwall og Wahlöö som de store banebryterne innen den nordeuropeiske kriminallitteraturen, ja de ses på av andre kriminalforfattere som de store inspiratorene.

Filmatiseringer

Roseanna ble filmet av Hans Abrahamsson i 1967, med Keve Hjelm som Martin Beck. Den skrattande polisen var utgangspunkt for den amerikanske filmen The Laughing Policeman (1973, regi Stuart Rosenberg), der handlingen er lagt til San Francisco og Walter Matthau og Bruce Dern spiller politietterforskerne Jake Martin og Leo Larsen. I 1976 filmatiserte Bo Widerberg Den vedervärdiga mannen… under tittelen Mannen på taket. Den fyldige Carl-Gustaf Lindstedt spilte Beck, Sven Wollter Lennart Kollberg, og Thomas Hellberg Gunvald Larsson. 1993–94 fulgte i rask takt Roseanna, Mannen på balkongen (regi Daniel Alfredson), Brandbilen som försvann (regi Hajo Gies) Polis, polis, potatismos (regi Pelle Berglund), Polismördaren og Stockholm Marathon (basert på Terroristene) (regi Peter Keglevic). I denne serien spiller Gösta Ekman Beck, Kjell Bergqvist Kollberg, Rolf Lassgård Gunvald Larsson og Niklas Hjulström Benny Skacke.
Forekomstareal og utbredelsesområde

Forekomstareal og utbredelsesområde er to mål som brukes i økologien for å angi utbredelsen til en art (eller andre enheter, f.eks. naturtyper). Mens forekomstarealet måler det spesifikke arealet, angir utbredelsesarealet den samla utstrekningen av arealet som arten fins på. Målene er sentrale bl.a. i IUCNs (2001) rødlistekriterier for trua arter.
Forekomstareal (engelsk area of occupancy eller AOO) er definert som antallet av celler i et rutenett der arten faktisk forekommer, ganget med cellenes areal. IUCN (2011) anbefaler et 2 km × 2 km-rutenett (dvs. 4 km² per celle).
Utbredelsesområde (engelsk extent of occurrence eller EOO) er definert som arealet av det minste konvekse polygonet som omringer alle forekomstene. Utbredelsesområdet til en art er derfor nesten alltid større enn forekomstarealet, siden førstnevnte også omfatter til dels store arealer der arten ikke forekommer, men som ligger mellom de ulike forekomstene.
Målene ligger bl.a. til grunn for kriterievurderingen i Norsk rødliste for arter (Kålås mfl. 2010: kriterium B), Norsk rødliste for naturtyper (Lindgaard og Henriksen 2011: kriterium 1) og Fremmede arter i Norge (Gederaas mfl. 2012: kriteriene B–F).