google/wiki40b huggingface dataset:
Gadag (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 065 235 innbyggere i distriktet, mot 971 835 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 35,65 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,95 % i 2011 mot 14,18 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 944 i 2011 mot 952 i 2001.
Australdvergdykker

Beskrivelse

Australdvergdykkeren er 25–27 cm, noe som gjør den til en av de minste dykkerne. Hannene er litt lengre enn hunnene, siden de har lengre nebb. 
Fjærdrakten hos australdvergdykkeren skifter farge etter når den hekker. Utenom hekkeperioden er fjærdrakten gråbrun på oversiden. Den er svart på hodet og nedover nakken, med en liten oval, hvit flekk ved siden av nebbet. Undersiden er sølvgrå.
I hekkesesongen er hodet glinsende svart. Den har en bred kastanjefarget stripe fra øyet og nedover nakken. Den hvite flekken ved nebbet blir gult i hekkesesongen.

Utbredelse

Australdvergdykkeren holder til i innsjøer og elver i Australia, og andre områder i Stillehavet, som på New Zealand, Ny-Guinea og mindre øyene i dette området.
Den ble først påvist hekkende på Diamond Lake i nærheten av Wanaka i Australia i 1977. Senere er den blitt oppdaget i andre områder, som New Zealand, hvor bestanden fremdeles er lav siden den kom dit.

Atferd

Australdvergdykkeren er en svært god dykker. Når den blir skremt, dykker den ned og svømmer under vann. Den forlater sjelden området den bor på. Hvis den blir forstyrret, dykker den under vann og svømmer 10-15 meter før den kommer opp igjen, istedenfor å fly unna.

Ernæring

Australdvergdykkeren spiser småfisk, men den spiser også edderkopper, vanninsekter, larver, krepsdyr og bløtdyr. Det er også kjent at den har spist planteføde, blant annet gressfrø. Når den fanger byttet sitt tar den dem enten på overflaten, eller så foretar den lange dykk ned i vannet for å fange fisk.

Hekking

Australdvergdykkerens reir er en plattform laget av vannplanter med en fordypning på midten hvor eggene ligger. Reiret er ca 40 cm høyt. Etter at eggene er lagt, tar de ca  23 dager før de klekker. Ungene forlater redet når de er nyfødt og blir båret på foreldrenes rygg.
ACS Award in pure chemistry

American Chemical Society Award in Pure Chemistry er en kjemipris som årlig blir årlig delt ut av American Chemical Society (ACS) «For anerkjennelse og oppmuntring av grunnleggende forskning innen ren kjemi utført i Nord-Amerika av unge menn eller kvinner.» Nå betyr: "unge" at mottakeren ikke kan være mer enn 35 år gammel når prisen deles ut på vårmøtet i ACS. De nominerte til prisen «må ha oppnådd uvanlig meritterte forskningsresultater for et individ i begynnelse av hennes eller hans karriere. Spesiell vekt legges på selvstendige tanker og originalitet i forskningen...» Prisen ble første gang utdelt i 1931, med Linus Pauling som den første mottakeren. Den blir nå finansiert av Alpha Chi Sigma Fraternity og Alpha Chi Sigma Educational Foundation.
Bitstrips

Bitstrips er en nettside til bruk i skolen til utdanningsformål. Konseptet går ut på at læreren lager et virtuelt klasserom der elevene skal ha hver sin avatar. I klasserommet vil elevene møte på forskjellige aktiviteter de må utføre. Dette går typisk ut på å redigere avataren ved å endre posisjon på den, legge til forklarende tekst, eller forklare hva avataren bør gjøre i den gitte situasjonen.

Bruke Bitstrips

For å bruke Bitstrips må en lærer først lage et klasserom på nettsiden. Deretter legges elevene til i klasserommet, og hver elev får sin egen kode de må bruke når de skal logge seg inn.

Bitstrips på Facebook

Det har også blitt populært å bruke Bitstrips på Facebook. Da for å lage morsomme situasjoner som involverer en eller flere personer, og ofte venner.
Disegno

Disegno er en italiensk betegnelse for tegning og komposisjon og var et hovedbegrep i kunstteori og kunstkritikk på 1500 og 1600-tallet.
En så på tegning, disegno og farge, colore som motsetninger, og klassisk orienterte malere foretrakk tegning og formbehandling fremfor farger. Giorgio Vasari (1511 – 1574) var en italiensk maler og kunsthistoriker mente at designo var malerkunstnens viktigste redskap. Dette var en indre idé eller forestilling kunstneren hadde før et kunstverk ble laget. Kunstnere inspirert av nyplatonismen mente at en slik ide kunne ha guddommelig opphav. Disegno er ut fra dette et kunstverk slik kunstneren forestiller seg det, men som aldri helt kan virkeliggjøres.
Tyrihjelmstilkvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 16-18 millimeter), gråspraglete vikler med forholdsvis smale vinger. Forvingen er gråbrunt spraglete med et utydelig, lyst tverrbånd i den ytre delen. Bakvingen er lyst gråbrun.

Levevis

Larven utvikler seg i røttene og de underjordiske delene av stengelen på tyrihjelm (Aconitum septentrionale).

Utbredelse

I Europa er arten kjent fra Skandinavia og Nord-Russland, den finnes også i det nordlige Asia og i Nord-Amerika, der den tilsynelatende er vanligere. Arten er sjelden i Norge, men den blir ikke vurdert som truet.
Ceratispa

Utseende

Middeslsstore (9 - 13 millimeter), avlange og slanke, ganske flate, brungule til svarte bladbiller, ofte med metallisk glans. Antennene er noe lengre enn hode + pronotum med 11 ledd. Hodet har en forlenget "snute" mellom antennefestene. Pronotum er trapesformet med rundet forkant, dekkvingene nokså lange og nesten jevnbrede (langt tilspisset bak), med 8-10 rader av fine punkter og én opphøyd lengderibbe. Beina er temmelig korte.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne artens vertplanter er ukjente, men mange andre Cryptonychini er knyttet til palmer.

Utbredelse

Artene lever på Ny-Guinea.
Herlandsfoss kraftverk

Historie

Dammen ved Storavatnet er en massivdam som gir en oppdemming på to meter. Dammen er 3,5 meter på det høyeste og 23 meter lang. Fra dammen går det en 400 meter lang overføringstunnel til inntaksmagasinet Løtveitsvatnet. Fordelingsbassenget er utsprengt i fjell. Herfra går det en 180 meter lang råsprengt (uforet) trykksjakt ned til kraftstasjonens høydenivå, hvor to parallelle rør på 200 meter fører vannet til kraftstasjonen. Fallhøyde er på 138 meter. Fra kraftstasjonen gikk vannet i en 65 meter lang tunnel ned til Herlandselva.

Hosanger, Haus og Hamre Kommunale Kraftverk

Kraftselskapet ble etablert av de tre kommunene Hamre, Haus og Hosanger 2. oktober 1916. Kraftverket hadde installert 4 aggregat som startet produksjonen i 1919. Kraftverket hadde linjenett både til eierkommunene, Nordhordland og Bergen. Som det første i Norge fikk  anlegget en råsprengt trykksjakt og trykktunnel. Anlegget fikk oppstartsproblemer på grunn av lekkasjer fra trykktunnelen, der fjelloverdekningen var minst og vanntrykket (140 meter) var størst. Tunnelen ble først forsøkt utstøpt med betong. Da dette ikke var tilstrekkelig ble det nær overgangen mellom sjakt og tunnel støpt en betongpropp med et frittliggende rør som førte vannet fram til turbinene. Sjakten forble uforet.

Herlandsfoss Kommunale Kraftverk

Kraftverket skulle levere elektrisitet til gruvene på Nonås, Kristiansand Nikkelraffineringsverk på Litland og De Norske Saltverker (etablert 1918) på Gatland i Fotlandsvåg. Saltverket skulle med bruk av elektrisk kraft årlig utdampe 100 000 tonn koksalt fra sjøvann. Saltverket gikk konkurs i 1923. Da det etter hvert ble vanskelig å få solgt kraften fikk det interkommunale selskapet også økonomiske problemer. I 1925 ble selskapet oppløst og et nytt selskap ble etablert under navnet «Herlandsfoss Kommunale Kraftverk». På 1930-tallet ble det sammen med BKK inngått avtale med NSB om levering av strøm til Hardangerbanen (1935-1989).

Bergenshalvøens Kommunale Kraftselskap

En ny kraftstasjon ble bygget ved siden av det gamle verket i 1995. Kraftverket er tegnet av Anne Brith Ege. 
Det nye kraftverket har installert en francisturbin med ytelse på 13,8 MW. Midlere årsproduksjon er på 55 GWh. 
Den gamle kraftverksbygningen brukes nå til museum.
Eier er  BKK.
Namsskogan

Samfunn

Kommunen består av de fire tettstedene Namsskogan, Brekkvasselv, Skorovatn og Trones. Namsen renner rett gjennom kommunen og det finnes store naturområder, kommunen er derfor ett attraktivt mål for villmarksturisme.
Kommunen har valgt å markedsføre seg med slagordet «toppen i namdalen!». Og det blir utgitt et lokal-blad, «Namsin», ca. 9 ganger i året.
95 % av befolkningen i Namsskogan er medlemmer i Den norske Kirke. Det er den høyeste andelen blant landets kommuner. Landsgjennomsnittet er 73,8 %.
Vinteren 2003 fikk ordfører Knut Berger mye oppmerksomhet i media da han uttalte at han syntes folk så for mye på TV, og at han gjerne kunne tenkt seg å lage en TV-lov for kommunen.
Tettstedet Namsskogan har stasjon på Nordlandsbanen.

Fra Trones kapellsogn til Namsskogan herred

Dagens Namsskogan kommune var i starten et kapellsogn av Grong herred. Trones kapellsogn hadde rundt 1900, ca. 596 innbyggere.
Den 13. mars 1919, ble det flertall i Grong herredstyre enig om å sette ned en delingskomite, grunnen til dette var blant annet avstanden. Representantene for Trones kapellsogn hadde 7mils reise hver vei når herredstyret ble avviklet, og her fantes det ikke noe vei, så på sommer halvåret måtte de gå gjennom myr og vanskelig terreng, og på vinterhalvåret ble skiene tatt i bruk, så reisen tok ofte 3-4 dager hver vei. En annen grunn var at det også ganske ofte var forskjellige interesser fra de forskjellige kapellsognene.
Folkebestanden i Trones kapellsogn var liten, og dette var man også oppmerksom på før delingen, men man var sikker på at befolkningen ville stige med byggingen av Nordlandsbanen, og når det ble drift i Gjersvik og Skorovas Gruber. I tillegg var formue og inntekt større her enn i mange andre herreder i fylket, for Trones kapellsogn var gjennomsnittsformuen for 1916–1921 5687 kroner og inntekten 686 kroner.
Den 13. februar 1922 ble delingskomiteens forslag lagt fram. Representantene fra Trones kapellsogn stemte mot, men forslaget gikk gjennom, og fra 1. januar 1923 ble Trones kapellsogn eget herred, ved navnet Namsskogan herred.

Skorovas og gruvedrift

Fra århundreskiftet og frem til 1940 ble det drevet undersøkelser i Skorovasområdet som etterlot kishauger, åpne stoller og blotninger i kisforekomsten. Driften på svovelkis ved Skorovas Gruber startet i 1952 og fortsatte frem til 1984.

Kultur

En av kommunens attraksjoner er Namsskogan Familiepark som ligger på Trones. Parken inneholder en rekke av de mest kjente nordiske dyrene som bjørn, ulv og elg.
Magallanes (Sorsogon)

Magallanes (Bayan ng Magallanes) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Sorsogon. Folkemengden var på 37 038 innbyggere ved folketellingen i 2015.
Almoloya de Alquisiras

Almoloya de Alquisiras er en kommune og en landsby sør i delstaten México i Mexico, rundt 75 km fra delstatshovedstaden Toluca. Den har et areal på 167,38 km², og hadde 14 856 innbyggere i 2010. Den ligger på en høyde av 3000 moh.
Navnet Almoloya er nahuatl og betyr «Stedet hvor det strømmer opp vann».
Hermann Emil Fischer

Liv og virke

Emil Fischer vokste opp i Euskirchen som de yngste barn og eneste sønn ved siden av seks døtre til Laurenz Fischer (1807–1902) og hans hustru Julie Poensgen (1819–1882), tanten til Düsseldorf-forretningsmannen Carl Poensgen. 
I februar 1888 giftet han seg i Erlangen med Agnes Gerlach (ca. 1861–1895), datter av anatomiprofessor Joseph von Gerlach. Paret fikk tre barn: den senere kjemiker Hermann Fischer (1888–1960), Walter (1891–1916) og Alfred (1894–1917).
To av hans mest kjente bøker er Untersuchungen über Aminosäuren, Polypeptide und Proteine (1906) og Anleitung zur Darstellung organischer Präparate (1887). Sammen med Jacob Volhard utgav han 1902 en biografi om August Wilhelm von Hofmann.
Fischer var medlem av vitenskapsakademiene i mange land. Han mottok Davymedaljen 1890 og Nobelprisen i kjemi i 1902.
Coelocorynus desfontainei

Utseende

En middelsstor, avlang, nokså blank, mørkt rødbrunlig gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis

Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse

Arten lever i Kamerun og er dermed den eneste kjente representanten for slekten i det vestlige Afrika.
Statsministerboligen

Tidligere statsministerboliger

Tidligere statsministerboliger har vært Stiftsgården i Rådhusgaten 13 (1873–1896), Parkveien 45 (også kalt Villa Parafina (1896-1908 samt 1924-1931 og 1933-1935), Riddervolds gate 3 (1908–1912), Victoria Terrasse 1 (1912–1920). St. Olavs gate 35 (1937-1940 og 1945-1949), utenriksrådboligen i Borgenveien 12 (1965–1971) og Villa Stenersen i Tuengen allé 10c. Sistnevnte var i bruk bare i en kort periode fra 1976 av statsminister Odvar Nordli. Han flyttet ut før hans periode som statsminister var over og overlot villaen til statsråd for handelsdepartementet, Hallvard Bakke. Nordli bodde resten av sin statsministertid, til februar 1981, i en statlig leilighet i Silurveien 44 på Ullern.
Parkveien 45 ble innkjøpt som statsministerbolig da statsministerens bolig og kontor i Rådhusgaten 13 ble fraflyttet i 1896. Eiendommen ble benyttet som statsministerbolig fram til 1908 – av statsministrene Francis Hagerup, Johannes Steen, Otto Blehr, Christian Michelsen og Jørgen Løvland. Siden var huset utenriksministerbolig inntil det i 1961 ble statlig representasjonsbolig. Huset var bolig også for statsministrene Johan Ludwig Mowinckel (1924-1926, 1928-1931 og 1933-1935) og Ivar Lykke (1926–1928), da disse samtidig var utenriksministre.
Stutums verste!

Stutums verste! er et samlealbum med Stutum, utgitt i 1995.
Fritz Steinbach

Liv og virke

Fritz Steinbach ble født inn i en musikerfamilie fra Baden. Han studerte ved konservatoriet i Leipzig, og i Wien hos Martin Gustav Nottebohm (teori og kontrapunkt) og Anton Door (klaver). 
I 1886 overtok Steinbach posten som kapellmester ved hoffkapellet i Meinigen etter Richard Strauss. Strauss' forgjenger var Hans von Bülow som i perioden 1881 til 1885 hadde formet kapellet til et eliteorkester. I Meiningen samarbeidet Fritz Steinbach tett med Johannes Brahms, som ofte var gjest hos hertug Georg II. og hoffkapellet i årene 1881 til 1896. Steinbach utviklet seg til en kjent Brahms-dirigent, han var med å bygge opp Brahms' posisjon i konsertverdenen, og han la grunnlaget for at Brahms' musikk fikk en spesiell plass i byen Meiningen, en posisjon som har vart fram til i dag.
Steinbach forsøkte å bygge opp et konservatorium i Meiningen, men planene slo feil. I begynnelsen av 1903 startet han opp ved  Gürzenich-Orchester i Köln og ble direktør ved  Kölner Konservatorium. Fritz Steinbach trakk seg tilbake til München i juli 1914, hvor han i 1916 døde etter et hjerteinfarkt.
Gabriel Gustafson

Bakgrunn og arbeid

Gabriel Gustafson studerte arkeologi ved Uppsala universitet fra 1871, blant annet under Oscar Montelius.  Der ble han amanuensis ved universitets oldsakssamling 1881–89. 
Sin filosofie licentiatexamen tok han i 1889, og meldte samme året overgang til  Bergens Museum der han tok over etter Anders Lorange i stillingen som konservator ved de antikvarisk-kulturhistoriske samlinger. I sin Bergens-epoke jobbet han nært med zoologen Jørgen Brunchorst, som hadde tiltredet samme året. Gustafsons viktigste utgraving var en boplass fra jernalderen på Holeheia i Klepp på Jæren 1889–99. Han ledet også lokalavdelingen av Fortidsminneforeningen fra 1893. Han var også involvert i lovforslaget av 1897 om fredning av fornminner (loven kom i 1905). 
Den 29. september 1900 overtok Gustafson etter avdøde Oluf Rygh som professor i nordisk arkeologi og bestyrer av Oldsaksamlingen i Oslo. Hans første store oppdrag var å flytte Historisk museum til Tullinløkka. Det stod ferdig i oktober 1904. Gustafson hadde da allerede gravet en tid i Oseberghaugen (siden 13. juni 1904), etter at bonden Oskar Rom hadde tatt vist ham en trebit fra skipet på Gustafsons kontor den 8. august 1903, den dagen Gustafson fylte 50 år. I samarbeid med Haakon Shetelig, arbeidet Gustafson med rekonstruksjon og publikasjon av funnet de påfølgende år. For å hindre at utlendinger kjøpte vikingskipet, sikret Gustafson i 1905 et lovforbud mot salg av fornminner til utlandet, men måtte som vederlag stå for etableringen av et registreringssystem for fornminner. Hans kamp for denne loven var inspirert av lovgivningen i hans hjemland, der loven hadde kommet i 1867.
Han utga Norges oldtid i 1906.
Han startet også utgravningene på gravfeltet ved Store Dal i Skjeberg, Østfold i 1910. For alt dette fikk han St. Olavs Orden i 1911, fire år før sin død.
Før han flyttet til Oslo, giftet han seg med Susannah Grieg (1871–1900), som døde i desember samme året. Tre år efter giftet han seg med Laura Fredrikke Friele (1872–1952), dattera til Herman Friele (1838–1921) ved Bergens Museum.
Cuiluan

Cuiluan (kinesisk: 翠峦区, pinyin: Cuìluán Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Yichun i den kinesiske provins Heilongjiang. Det har et areal på 1 560 km² og teller ca. 50 000 innbyggere.
Hvalvatn

Hvalvatn er en innsjø som ligger noen kilometer øst for Hvalfjörður på den vestre delen av Island. Innsjøen har et areal er på 4,1 km² og en maksimal dybde på 180 m.
Ikke langt fra Hvalvatn ligger det høyeste fossefallet på Island, Glymur. Turstier leder opp til både innsjøen og fossen. Like vest for innsjøen ligger også vulkanen Hvalfell.
Dondurma

Dondurma er det tyrkiske ordet for iskrem. I Vesten brukes ordet om tyrkisk iskrem.
Det som kjennetegner den tyrkiske isen, særlig Maraş dondurması, "is fra Maraş" - er at den er mye seigere enn annen is. Når denne spises må man nærmest bite av og tygge isen i stedet for å slikke på den.
Dette fordi dondurma inneholder et stoff som heter salep, dette gjelder spesielt for 'Maraş dondurması'.
Biesdorf

Historie

Det er ved arkeologiske utgravninger gjort funn av bosettinger fra 9 000 år før Kristus. Området har vært sammenhengende bebodd siden år 1 000 før Kristus.
Biesdorf blir nevnt første gang skriftlig i Karl IV's landbok fra 1375. Eieren av Bysterstorff eller Bisterstorff var Hennig von der Gröben av den markiske adelsslekten von der Gröben.
Schloss Biesdorf ble oppført 1868 av arkitekt Heino Schmieden som en tårnvilla i senklassisistisk stil. Werner von Siemens kjøpte et større område inkludert slottet i 1887. En stor park ble anlagt rundt slottet og i parken fant de første forsøk på elektrisk sporvogn sted. De vellykkede forsøkene førte til etableringen av verdens første trikkelinje mellom stasjon Lichterfelde Øst og kadettskolen i Gross Lichterfelde.
I 1893 åpnet etter tredve års byggetid Anstalt für Epileptische Wuhlgarten, dagens Wilhelm-Griesinger-Krankenhaus.
Mellom 1907 og 1909 ble den første dreibare luftskipshangar bygget i Biesdorf. Fra 1934 ble med hjemmel i lov om å hindre utbredelse av arvelige sykdommer i Anstalt für Epileptische Wuhlgarten foretatt tvangssteriliseringer, og minst 689 pasienter ble sendt til dødsleire.
Den røde armé nådde Biesdorf 22. april 1945. I slutten av mai og begynnelsen av juni samme år ble 36 hus i Biesdorf beslaglagt for ledende embetsmenn og kulturinstitusjoner.
Fra 1970 fantes på sykehusområdet lokaler i bruk for SEDs skole for vesttyske funksjonærer i DKP. I DKPs ungdomsorganisasjon var Biesdorf synonymt med partiskole.
NM i svømming utendørs 1969

NM i svømming utendørs 1969 ble arrangert i Frognerbadet i Oslo 1.-3. august 1969.
710-årene

-- 710 -- 711 -- 712 -- 713 -- 714 -- 715 -- 716 -- 717 -- 718 -- 719
Tiårsoversikt
UFC 33

Bakgrunn

Dette er det eneste arrangementet der UFC satte opp tre tittelkamper - Tito Ortiz mot Vladimir Matyushenko for lett tungvekt tittelen, Dave Menne mot Gil Castillo for den nye mellomvekt tittelen og Jens Pulver mot Dennis Hallman for lettvekt tittelen. På grunn av det som ble definert som kjedelig kamper som ble avgjort på pooeng, mente flere medier at arrangementet ikke var en suksess. Det oppstod også problemer da arrangementet tok for lang tid og sendingen kuttet midt i kampen mellom Ortiz og Matyushenko. Etter dette reduserte UFC antall kamper for et arrangement, men det var ikke før UFC 38 at dagens ordning med innledende kamper ble benyttet. Arrangementet var også det første som var sanksjonert av Nevada State Athletic Commission under Unified Rules Of Mixed Martial Arts Combat.
Tech N9ne

Oppvekst

Aaron Dontez Yates ble født den 8. november 1971 i Kansas City, Missouri. Han begynte rapping i en svært tidlig alder, og rappet bokstavene i navnet hans for å huske hvordan å skulle stave det. Han har aldri møtt sin far, og moren led av epilepsi og lupus da han var barn, som følelsesmessig påvirket ham og inspirerte til  «søken etter Gud». Han brukte å vandre rundt forlatte bygninger med sin beste venn, Brian Dennis, i et forsøk på å fange et spøkelse på film. I 2003 ble Dennis skutt og drept av kjæresten hans sin ex-ektemann, noe som ytterligere inspirerte Yates søk etter en høyere makt, så vel som å lufte sine frustrasjoner i musikken.

Turneer

Tech N9ne sin "Independent Grind tour" varete fra 9. april til 28.juni 2014 og inkluderte Freddie Gibbs, Krizz Kaliko og Jarren Benton. Tidlig i april 2015 begynte han sin "Special Effects tour" sammen med Murs, Chris Webby, Krizz Kaliko, Zuse og King 810.
Sinnattugaq

Sinnattugaq («Drømmen»), noen ganger skrevet SingnagtugaK, er den første boken som ble utgitt på grønlandsk (kalaallisut). 
Boken er en roman, som ble utgitt av Mathias Storch i 1914. Dette var hans debutroman. Det er en sterkt samfunnskritisk roman, som kritiserer Grønlands opplysnings- og utdanningsnivå. Tittelen gjenspeiler det som boken ender opp i, som er en framtidsvisjon av hvordan Grønland kan bli i år 2105. Visjonen inkluderer velutdannede innbyggere, gode internasjonale forbindelser og politisk demokrati. Romanen ble senere utgitt på dansk med tittelen "En grønlænders drøm" i 1915, av Knud Rasmussen.

Handling

Bokens hovedperson, Pavia, og hans sjelevenn Silas lover hverandre at de skal gjøre alt som står i deres makt for å stoppe den andre, dersom en av dem noen gang vurderer å gå qivittoq. Silas er stesønn i familien sin, og når hans stemor bestemmer at den piken han elsker skal gifte seg med en av hennes biologiske sønner, bestemmer han seg for å gå qivittoq. Dette gjør han etter at bryllupsseremonien er gjennomført. 
Silas rekker å sende brev til Pavia om sin beslutning om å gå qivittoq, men Pavia går skole i Godthåb, og kan ikke stoppe Silas. Han faller i søvn over dagdoken sin, og i sin drøm ser han denne framtidsvisjonen av hvordan Grønland kan være i 2105. Her er grønlenderne velutdannede, tospråklige, og innehar sentrale stillinger i grønlandsk næringsliv, politikk, kirke og utdanning. I drømmen ser han også sitt eget navn, og han omtales som en av de grønlenderne som har gjort mest for at grønlenderne har oppnådd det de har (i framtidsvisjonen). 
Inspirert av denne drømmen gikk han inn for å kjempe for nettopp dette da han våknet.