google/wiki40b huggingface dataset:
Komsomol

Komsomol (med kyrilliske bokstaver skrevet Комсомол) er et akronym fra russisk Kommunistitsjeskij Sojuz Molodiozji (Коммунистический союз молодёжи) eller «Ungdommens kommunistunion», Det kommunistiske ungdomsforbund. Organisasjonen ble etablert 29. oktober 1918. Siden 1922 var organisasjonens fulle navn på russisk: Vsesojuznyj Leninskij Kommunistitsjeskij Sojuz Molodjozji (VLKSM) (Всесоюзный Ленинский Коммунистический Союз Молодёжи (ВЛКСМ).

Historikk

Komsomol var ungdomsorganisasjonen til Sovjetunionens kommunistiske parti (SUKP) og tok imot medlemmer fra 14 års alder. Maksimumsalder var 28 år, men funksjonærer i organisasjonen kunne være eldre. Yngre barn kunne bli medlem av pionerbevegelsen (Pionerorganisasjon Vladimir Iljitsj Lenin).
Komsomol hadde liten innflytelse på SUKP og ledelsen av Sovjetunionen. Men organisasjonen spilte en viktig rolle som en mekanisme for å lære de unge medlemmene verdiene til kommunistpartiet. I tillegg representerte organisasjonen en mobil pool av arbeidskraft og politisk aktive medlemmer og medlemmene kunne flyttes til områder der behov oppstod. Aktive medlemmer mottok statlige privilegier og kunne få en raskere karrierevei. Et eksempel er Jurij Andropov som var generalsekretær i SUKP etter Leonid Bresjnev og oppnådde sine politiske mål via Komsomolorganisasjonen i Karelen.
På høyden rundt 1970-tallet hadde Komsomol titalls millioner medlemmer og to tredeler av den russiske befolkningen menes å ha vært medlemmer på et eller annet tidspunkt.
Bolsjevikene viste ingen interesse for å etablere en egen ungdomsorganisasjon under revolusjonen, men i 1918 ble likevel den første kongressen avholdt. Ved den andre kongressen året etter hadde Bolsjevikene i realiteten tatt kontrollen over organisasjonen og den ble snart partiets ungdomsorganisasjon.
Mikhail Gorbatsjovs reformprogram under bannerne perestrojka og glasnost viste at Komsomol ikke lenger representerte de unges interesser og manglet en politisk engasjert ledelse. På organisasjonens 20. kongress ble vedtektene dramatisk endret for å vise en mer markedsorientert tilnærming. Dette var imidlertid bare med på å ødelegge organisasjonen. I perestrojkaens tidligere dager ble privat næringsvirksomhet i mindre skala akseptert. Komsomol ble gitt privilegier for dette, og mange av Komsomols ledere fikk med dette en fot innenfor det gryende næringslivet, med Mikhail Khodorkovskij som et eksempel.
På grasrota ble følgende motto gitt Komsomol: «Komsomol er kapitalismens skole», med klar symbolsk forbindelse med Lenins «Fagforeninger er kommunismens skole».
Komsomols hovedorgan, avisa Komsomolskaya Pravda, har overlevd organisasjonen, og har nå blant annet norske A-pressen med på eiersiden.
Pseudosuberites digitatus

Utbredelse

Slekten er utbredt i Stillehavet.
Fjellsprengning

Fjellsprengning er metodikk for å ved hjelp av eksplosiver å løsgjøre fjell, slik at det blir mulig å flytte eller fjerne masser. Når fjell først er sprengt kan man enten benytte arealet til bygging av veier og tunneler, eller man kan benytte fjellet som råstoff i mineralutvinning.
Fjellsprengning legges opp slik at det oppnås utslag mot en fri flate når detonasjonen skjer.
Alternativer til sprengning kan være wiresaging, tunnelboremaskiner, fresing av fjell eller pigging.

Tunnel

Ved tunnelsprengning er det nødvendig å bore grovhull i den planlagte salven for å oppnå fritt utslag og tilfredsstillende bryting. Parallellhullskutt er det vanligste opplegget av kutten og er avgjørende for hvor vellykket tunnelsalven vil være.
Bøttekott

Et bøttekott er et rom for oppbevaring av vaskeutstyr, slik som vaskebøtter, mopper, rengjøringsmidler, skurebørster, støvsuger og støvkluter. Et bøttekott kan ha utslagsvask og varmt og kaldt vann.
Campylobacter

Genomet

Genomene til flere typer Campylobacter har nå blitt sekvensert, noe som gir verdifull innsikt i deres patogene mekanismer. Det første Campylobacter-genomet som ble sekvensert var C. jejuni, i 2000.
Campylobacter-arter inneholder to flagellin-gener i tandem for motilitet (bevegelse), flaA og flaB.  Disse genene kan utføre intergenisk rekombinasjon, noe som ytterligere bidrar til deres virulens.  Ikke-motile mutanter kan ikke kolonisere.
ISO 3166-2:SK

ISO 3166-2:SY er Slovakias del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Slovakia er det definert koder for åtte regioner.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er SK, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Slovakia. Andre del er to bokstaver.
Bealjášvárri

Bealjášvárri er et fjell i Kautokeino kommune i Finnmark fylke i Norge. Det har en høyde på 576 meter over havet.
Det fjerde nordligste punktet på Struves meridianbue, som står oppført på UNESCOs verdensarvliste, befinner seg på Bealjášvárri.
Jacobus Gallus

Jacobus Gallus (eller Jacobus Gallus Carniolus, Jacob(us) Gallus, tysk Jacob(us) Handl, Jacob(us) Händl, slovensk Jakob Petelin Kranjski; født 31. juli 1550 sannsynligvis i Ribnica, regionen Krain i Slovenia; død 18. juli 1591 i Praha) var en renessanse-komponist av enten tysk eller slovensk opprinnelse.

Liv

Lite er kjent om Gallus' liv. Sannsynligvis kom han til Østerrike en gang i perioden 1564 til 1566. Her var han først elev og korgutt ved Stift Melks klosterskole. Han reiste gjennom Böhmen, Mähren og Schlesien og gikk i tjeneste hos biskopen i Olmütz i 1580. Fra 1586 var han kantor ved St. Johann-kirken i Praha, hvor han døde i 1591, 41 år gammel.
Jacob Gallus komponerte hovedsakelig kirkemusikk, men også en god del verdslige verk. Han skrev messer, motetter, pasjoner, såvel som madrigaler på latin. Gallus lyktes i å forene impulser fra sin tids nederlandske og venetianske musikktradisjoner. Komposisjonene hans er sterkt preget av den venetianske coro-spezzato-teknikken. Jacobus Gallus var en svært produktiv komponist, bare det gigantiske hovedverket Opus musicum, som er en samling motetter for hele kirkeåret, inneholder 374 komposisjoner.
Før Slovenia gikk inn i eurosamarbeidet i 2007 var Jacobus Gallus avbildet på en slovensk pengeseddel (200 tolar).
Socialdemokratiska studentförbundet

Socialdemokratiska studentförbundet (s-studenter) ble etablert i 1990 er et svensk studentforbund knyttet til Socialdemokraterna. Organisasjonen har vel 1000 medlemmer fordelt på 20 foreninger og grupper. Medlemmer er studenter ved universitet, høgskoler og folkehøgskoler.
Organisasjonens tidsskrift er Libertas.

Historikk

I sin nåværende form ble Socialdemokratiska Studentförbundet dannet i 1990, men forbundet har historiske forgjengere. 
I november 1931 ble Sveriges socialdemokratiska studentförbund dannet. De to daværende klubbene i Uppsala og Stockholm, Laboreras (latin for "la oss arbeide") og Socialdemokratisk Studentklubben i Stockholm (i dag den største av studentforeningene) stod bak. Initiativet til opprettelsen av et samlet studentforbund kom fra ungdomsförbundet (SSU) og partiet (SAP). Carl Söderberg ble forbundets første leder. I 1934 ble den stiftet en forening i Lund (Lunds socialdemokratiska studentklubb (LSSK)) og tre år senere i Gøteborg (Göteborgs socialdemokratiska studentförening (GSHF)).
Studentförbundet hadde en storhetstid på 1950- og 60-tallet og var ofte nær den delvis sosialdemokratiske venstreorganisasjonen Clarté. Da venstrebølgen slo inn, sent på 1960-tallet, falt forbundet sammen i og med at mange av klubbene ble radikalisert, forlot forbundet og redefinerte seg som kommunistiske. I 1970 så man seg tvunget til å legge ned virksomheten og det gjenværende klubbene sluttet seg til SSU.
Etter lang debatt i SSU ble det så dannet et nytt studentforbund i 1990. Da hadde studentklubbens i noen år brukt den felles betegnelsen Sveriges socialdemokratiska högskoleföreningar (SSHF). Likevel er studentförbundet fremdeles medlem i SSU og finansieres i hovedsak av dem.
Før folkeavstemningen om EU-medlemskap i 1994, valgte Socialdemokratiska Studentförbundet parolen ”Radikalt ja”. I 1995 gikk forbundet inn for den økonomiske og monetære union. I 2002 fikk forbundet en representant i sosialdemokratenes eksekutivkomité. Foran folkeavstemningen om euro i 2003, ble slagordet ”Radikalt ja” igjen tatt i bruk. Et nettverk med aktive fagpolitiske sosialdemokrater ble etablert høsten 2003.

Studentklubben i Stockholm

Socialdemokratiska studentklubben i Stockholm (SSK) ble dannet i 1925 av studenter på Socialinstitutet på Stockholms universitet. Blant grunnleggerne var Nils Erik Lundberg, Karl Malmsten og Hjalmar Mehr, senere landskjent finansbyråd i Stockholm. Olof Palme, senere partiformann og svensk statsminister, er blant de mest kjente av SSKs medlemmer.
Icosium

Utseende

En middelsstor, avlang, brun trebukk. Oversiden er kraftig punktert. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover. Beina er forholdsvis lange.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Europa og Midtøsten, dessuten innført til California.
Die Kunst der Fuge

Die Kunst der Fuge er en syklus på fjorten fuger og fire kanons av Johann Sebastian Bach BWV 1080 publisert posthumt i 1751.

Tittel, tema og notasjon

Bach startet sannsynligvis arbeidet i begynnelsen av 1740-årene eller tidligere. I 1745 kopierte han den første kjente bevarte versjonen, den besto av tolv fuger og to kanons. Tittelen på manuskriptet, Die Kunst der Fuga, er påført i ettertid av Bachs elev og svigersønn, Johann Christoph Altnikol. Det er ikke bevart noen verktittel fra Bachs egen hånd, og det hersker tvil om at tittelen på førsteutgivelsen er den han tenkte seg; blant annet taler tallsymbolikk for at Altnikols tittel er den korrekte.
Bortsett fra den siste og ufullendte fugen er hver av fugene basert på ett eneste, ganske enkelt tema i d-moll som introduseres i den første fugen(Lytteeksempel ). Den anerkjente Bach-eksperten Christoph Wolff hevder at Bachs overordnede idé med verket var å foreta en dybdestudie av de kontrapunktiske mulighetene som ligger i ett enkelt tema. Også den første Bach-biografen, Johann Nikolaus Forkel var inne på denne tanken ved å hevde at verket skulle anskueliggjøre «hva som var mulig å gjøre med et fugetema. Variasjonene, som samtlige er fullstendige fuger over samme tema, kalles her Contrapuncte.»
Alle fuger, doppelfuger, speilfuger etc. er høyst firestemmige, og for å tydeliggjøre verkets kontrapunktiske struktur er hver stemme plassert på sitt eget notesystem, dvs skrevet på partiturform. Samtidig var det i tråd med notasjonstradisjonen til 1600-tallets mestre innen polyfon klaviaturmusikk, for eksempel Frescobaldi, Scheidt, Froberger, Buxtehude og Kerll.
Det ufullendte verket gir selv i dag anledning til ikke bare en mengde spekulasjoner, men også til nitide verkanalytiske, musikkhistoriske og kildekritiske undersøkelser. De pågående diskusjonene gjelder spørsmål om hvordan det skal spilles (orgel, cembalo, kvartett), rekkefølgen på de enkelte satsene og om verkets brå avslutning.

Andre kilder

Ved siden av originaltrykket, som i det minste fram til Contrapunctus 12 gjenfinnes i Bachs håndskrift og dermed må kunne ansees som pålitelig, eksister det ytterligere en tidlig versjon, den såkalte Berliner Autograph, som mangler noen av satsene og presenterer dem i en noe annen rekkefølge.
Microdolichostyrax

Utseende

Nokså små (9-11 millimeter), avlange, noe knudrete, matt brune trebukker. Antennene er nokså kraftige og to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt, med en liten, butt tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er noe hvelvede og rundede.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse artene. Microdolichostyrax minutus er bare kjent i ett enkelt eksemplar.

Utbredelse

Artene lever på Borneo (Sabah).
Dragan Đukanović

Karriere

Dragan Đukanović startet sin profesjonelle karriere i OFK Beograd i 1990. Han har også spilt for OFI Crete, Omonia Nicosia, Örebro SK, Avispa Fukuoka, FK Mogren, Racing Paris, FC Istres og Ethnikos Asteras.
Bed-in

Bed-in var et begrep som ble lansert av John Lennon og Yoko Ono for å betegne en serie pressekonferanser som paret ga fra hotellsengene i Amsterdam Hilton og i Montreal i forbindelse med bryllupsreisen i 1969.

Give Peace a Chance

De hadde innsett at bryllupsreisen ville bli en mediasak, og ønsket derfor å bruke anledningen til å fronte sitt kjærlighetsengasjement i protest mot kriger generelt og mot Vietnamkrigen spesielt. De to tilbrakte flere uker til sengs hvorfra de holdt daglige pressekonferanser.
Med referanse til plateomslaget på albumet "Two Virgins" tenkte deler av pressekorpset at invitasjonen til disse Bed-ins handlet om seksualitet, erotikk og nakenhet, i stedet ble de presentert for selvlagde plakater for fred, og fredshymnet Give Peace a Chance som var det musikalske resultat av pressekonferansene og tallrike jamsessions fra sengekanten.

The Ballad of John and Yoko

John Lennon har selv kommentert begivenheten rundt Bed-in på singelen "The Ballad of John and Yoko".
Drove from Paris to the Amsterdam Hilton

Talking in our beds for a week

The newspapers [newspeople] said:

"Say what're you doing in bed?"

I said: "We're only trying to get us some peace".
Daycruiser

Daycruiser er den moderne typebetegnelsen på en åpen motorbåt med en minicabin som tillater overnatting for en natt, fast dekk forut og rommelig cockpit med vindskjerm.
En daycruiser av klassisk eller moderne design har innenbords motor, men de finnes også med kraftige utenbordsmotor, gjerne en påhengsmotor. De er ofte hurtiggående, og kan oppnå hastigheter over 30 knop. Dette er mulig ved at de har planende skrogform, noe som gjør at de kjører oppå vannet fremfor gjennom vannet. En daycruiser er først og fremst en turbåt med sportslige egenskaper.
Sphaerophoria philantha

Utseende

En liten (7-9 mm), gul og svart blomsterflue. Kroppsbygningen er lang og smal, bakkroppsspissen når hos hannen omtrent til vingespissene. Fasettøynene er nakne, antennene korte og gule. Ansiktet er gult. Thorax er litt matt, grønnlig bestøvet, med brede, gule sidestriper. Scutellum er gult. Bakkroppen er lang og sylindrisk med fire gule tverrbånd som er innsnevrede i midten. Hannens ytre kjønnsorganer fanner en stor, avrundet, for det meste gul kapsel. Beina er gule bortsett fra mørke bakføtter og forholdsvis korte, vingene glassklare. Hunnens bakkropp har fire gule tverrstriper.

Levevis

Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra mai til september og besøker mange slags blomster, arten overvintrer som larve.

Utbredelse

Denne arten finnes over mesteparten av Palearktis, kanskje også i Nord-Amerika.  I Norge er den vanlig over hele landet.
Ingens hjerte

Ingens hjerte er et musikkalbum med Johns Quijote, utgitt i 1998. Dette er bandets debutalbum.
Jöns Jakob Berzelius

Svenska Akademien

Berzelius ble innvalgt som medlem av Svenska Akademien 18. september 1837 og tok sete på stol nummer 5 etter Carl von Rosenstein den 20. desember samme år.
Storstraum–Småstraumkanalen

Historie

Idéen om å ta i bruk dampbåt for å effektivisere fløting av tømmer over Vråvatn og Nisser ble først fremmet av trelasthandler og inspektør i Arendalsvassdraget, Morten Holst i 1856, men ble da avvist av forstmester Thorvald Mejdell.
I 1865 kom det konkret forslag om å anskaffe dampbåt for å trafikkere vannene og bygge en kanal for å binde dem sammen. Planene ble utarbeidet av kanaldirektør og ingeniørkaptein Johan Thullin Thams, og omfattet sluse ved Storstraum og opparbeiding av kanalen nedover. Slusen skulle ha en lengde på 100 fot, bredde på 15 fot og dybde på fem fot, mens kanalen skulle ha en bunnbredde på 15 fot. Prisen for hele anlegget var ca. 5000 spd., og denne summen ble bevilget ved kongelig resolusjon den 17. mars 1866. Arbeidet startet våren 1866, og den 22. mai 1867 ble arbeidet meldt å være ferdig.
I 1906 gikk man igang med planer om å regulere vannene i vassdraget for å øke minstevannføringen, og 4. oktober 1907 ble Arendals Vasdrags Brugseierforening (AVB) etablert. Planene for reguleringen av Vråvatn og Nisser forutsatte at det ble bygget dam og sluse ved Småstraumane, mens hele anlegget ved Storstraum måtte bygges nytt. Konsesjonssøknaden ble sendt i januar 1908, og kosesjon ble endelig gitt 10. september 1912 etter flere års utsettelse. Arbeidene med bygging av slusen i Småstraumane ble startet i desember 1912 og stod ferdig i august 1913, mens dammene i de to løpene ble bygget mellom mars og november samme år. I Storstraum ble dammen påbegynt i august, og stod ferdig før høstflommen. Den gamle slusen ble stengt for trafikk 25. november, og rivingen startet rett over nyttår 1914, med ferdigstillelse av hele anlegget i april. Prisen for byggearbeidene kom på 320 277 kroner.

Dampbåtene

Til drift av dampbåtene som trafikkerte kanalen ble Aktieselskabet for Dampskibsfart paa Nisser- og Vraavand (senere omdøpt A/S Nisser og Vraavands Dampskibsselskab) etablert. DS «Dølen» ble levert fra Akers mekaniske verksted i 1867, mens DS «Nissen» ble levert av Porsgrunds Mek. Verksted i 1883. Båtene var vedfyrte og ble brukt både til å slepe tømmer og til frakt av folk og gods én dag i uka. Etter å ha blitt avløst fra tømmerslepingen i 1909 gikk båtene i ordinær rutetrafikk, men ble etter hvert utkonkurrert av veitrafikken, så i 1921 ble «Nissen» tatt ut av trafikk, mens «Dølen» fortsatte til rutetrafikken ble nedlagt i 1937.
På starten av 1900-tallet var det sterk misnøye med dampskipselskapet som tok for høye priser for tømmerslepingen, så i 1908 vedtok Arendals Vasdrags Fællesflødningsforening å anskaffe en egen slepebåt, og i 1909 ble DS «Fram» levert fra Fredrikstad Mekaniske Verksted. I 1952 ble dampmaskinen byttet ut med en dieselmotor, og båten var i bruk helt til fløtingen på vannene tok slutt i 1970. Etter flere års forfall ble båten tatt inn til ombygging til passasjerbåt i 1986, og har siden 1987 trafikkert kanalen som turistbåt i sommersesongen.
Och människor ser igen

Och människor ser igen er et musikkalbum med Lill Lindfors, utgitt i 1980. Teksten og musikken er av Ketil Bjørnstad.
Tromsøregionen

Tromsøregionen er en byregion i Troms fylke i landsdelen Nord-Norge som i henhold til Stortingsmelding nr. 31 (2002-2003) består av de to kommunene Tromsø og Karlsøy. Antall innbyggere er 75762 per 1. januar 2017. Regionsenteret er byen Tromsø. I Tromsø-områdets regionråd inngår også Balsfjord kommune.
Sindre Piltingsrud

Sindre Piltingsrud er en fiktiv person fra Kjell Aukrusts avisunivers Flåklypa Tidende (1959–1994).
Sindre Piltingsrud kaller seg «hobbyjurist» og bor på Krokryggen Gamlehjem. Har studert ved det Kongelige Fredriks universitet, med elg-tvister og farskapssaker som spesialitet.Ble med årene så tunghørt at han utelukkende ved hjelp av sitt høreapparat: Jønsson & Sønners apperatur mod. 1913 med propp kan delta i konversasjoner med seg selv og sin værelseskamerat Herr Myrullbråten.
Hobbyjuristens største bragd er uten tvil hans fredsarbeid i perioden 1932-1939, som ville ha båret de største frukter hvis ikke krigen hadde kommet.
Likneset

Likneset er et nes nord i Kennedybukta i Smeerenburgfjorden, beliggende vest på Vasahalvøya i Albert I Land, nordvestre Spitsbergen på Svalbard. Her er en gravplass for hvalfangst-samfunnene som opererete i Smeerenburgfjorden fra 1600-tallet. Kystsletta her hadde tilstrekkelig jord og dybde til å hindre oppstigning av gravene under årstidsvariasjonene. Det finnes også noen rester av fangstanlegg, dyrefeller og en teltleir.
Det er totalt ferdselsforbud på stedet på grunn av kulturminnene. 
Likneset og Kennedybukta på østkysten av Smeerenburgfjorden har bratte fjell i øst. Stedet ligger 5 km nordøst for Smeerenburg.
I 1973 ble stedet en del av Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark. Sysselmannen på Svalbard inkluderte kulturminnene her i et særskilt miljøovervåkingsprogram implementert i årene 1997-2009, med egne tiltak for å dokumentere, måle, og forebygge miljøslitasje på kulturminnene.
Tolpinrud

Tolpinrud er et eldre villaområde i Ringerike kommune i Buskerud. Stedet ligger på begge sider av Askveien (en strekning på riksvei 35) like vest av Hønefoss. Det er gangavstand inn til sentrum av byen.
Området begrenses av Randsfjordbanen i nord, Storelva i øst, og E16 i vest. Området ligger i tidligere Norderhov kommune og sokner til Eikli skole og Norderhov prestegjeld.
Grønlandsk krone

Grønlandsk krone var en planlagt framtidig valuta for Grønland, som i dag bruker danske kroner. I en avstemning i midten av oktober 2009, bestemte Grønland seg for å fortsette med danske kroner

Historiske grønlandske kroner

I andre halvdel av 1800-tallet, mens Grønland fortsatt hadde status som koloni, var det flere gruveselskaper som utstedte sine egne penger. Sinkpenger ble også introdusert i den nyetablerte handelskolonien i Ammassalik (grunnlagt 1894). Mellom 1926 og 1964 introduserte Den Kongelige Grønlandske Handel, som hadde handelsmonopol med Grønland, en serie med mynter som skulle brukes på Grønland. Administrasjonen på Grønland utstedte egne sedler fram til 1968.
Eckbos Legat

Eckbos Legat, tidligere Eckbos Legater, er en av Norges største allmennyttige stiftelser, og ble etablert av Eivind Eckbo fra 1923. Eckbos Legater bestod opprinnelig av flere ulike legater med forskjellige formål, men er nå samlet i én stiftelse. Stiftelsen forvalter en formue på rundt 1,5 milliarder kroner.
Magnus Brostrup Landstad (1876-1956)

Privatliv

Hans farfar var salmedikteren Magnus Brostrup Landstad. 
Han var gift med Mina Anetta Andersson (1875–1970), og far til ingeniøren og industrilederen Magnus Brostrup Landstad (1905-1998).

Yrkesliv

Landstad var redaktør av Kongsberg Tidende. Han skrev også en rekke sangtekster, og var blant annet forfatter av teksten til Reidar Thommessens vals Var det en drøm? (også kjent som Husker du dengang i måneskinn eller Måneskinnsvalsen). På begynnelsen av 1900-tallet skrev han teksten til slageren Barndomshjemmet, som han først kalte Fjorden der hjemme. En annen av hans populære sangtekster het Jeg elsker ditt smil og din latter.
Foruten sanger skrev Landstad dikt og prologer, og var spesielt kjent for sine soldathistorier. I 1925 skrev han prologen til det store hundreårsjubileumet for den norske utvandringen til Amerika.
World DanceSport Federation

World DanceSport Federation (WDSF) er det internasjonale idrettsforbundet for sportsdans, anerkjent av Den internasjonale olympiske komité og Den internasjonale paralympiske komité, og tilsluttet Association of IOC Recognised International Sports Federations.
WDSF er øverste internasjonale organ for sportsdans, som består av ti ulike danser: fem standarddanser (engelsk vals, quickstep, slowfox, tango og wienervals) og fem latindanser (cha-cha-cha, jive, pasodoble, rumba og samba).
WDSF ble stiftet i Wiesbaden i Tyskland den 12. mai 1957 under navnet International Council of Amateur Dancers og fikk sitt nåværende navn i 2011. Forbundet har forretningsadresse i Lausanne i Sveits, mens hovedkontoret ligger i Barcelona i Spania.
Antall nasjonale medlemsforbund i WDSF er 92.