google/wiki40b huggingface dataset:
Graham Sutherland

Bakgrunn

Sutherland var sønn av en advokat som senere ble en tjenestemann i delstatsmagistraturet og Board of Education. Han gikk i Homefield Preparatory School i Sutton, og fikk senere utdannelse på Epsom College i Surrey. 
Da han gikk ut av skolen i 1919, etter en første skolering innen kunsten, begynte han på sine foreldres råd på en teknisk lærlingsutdannelse ved Midlandjernbanen i Derby. Etter ett år lyktes det ham å overtale sin far at han ikke var egnet for en karriere innen teknikken, og at han i stedet burde få studere kunst. Han begynte da å studere ved Goldsmiths College School of Art i 1921, med innretning mot gravur.

Kunstner

Sutherlands tidlige trykk av pastorale scener viser påvirkning fra Samuel Palmer, i meget mediert av den eldre etseren F. L. Griggs. Han begynte ikke å male på alvor førn han var i 30-årsalderen, etter at trykkmarkedet var brutt sammen i 1930 på grunn av den store depresjonen. Siden 1930-tallet fremtrådte han med et uttrykkssterkt, surrealistisk preget kunst, der motivene er halvabstrakte og gåtefulle, et slags taggete aggressive natursymboler, på samme gang mennesker, planter og dyr.
Graham Sutherland tok også opp glasddesign, tøydesign og plakatdesign i 1930-årene, og underviste ved flere av Londons kunsthøyskoler. I 1934 besøkte han Pembrokeshire og ble dypt inspirert av dets landskap, og området forble en kilde for mange av hans arbeider under det påfølgende tiåret. 
I 1967 vendte han tilbake til Wales og ble igjen inspirerts av landskapets regelmessighet, og arbeidet senere i regionen frem til sin død i 1980.
Krigskunst: Mellom 1940 og 1945 var Sutherland ansatt som offisiell kunstner i andre verdenskrig, som en del av systemet med krigskunstnere. Han arbeidet for det meste på hjemmefronten, og skildret så forskjellige emner som tinngruvedrift i Cornwall, kullbryting i dagbrudd, kalksteinsbryting, bombrskadrr i London og det sørlige Wales, og senere de skader som var blitt forårsaket av RAF på bombedepoter i det okkuperte Frankrike.
Religiøse emner: Sutherland konverterte til katolisismen i 1926, året før hans ekteskap med Kathleen Barry, som også hadde vært student vrd Goldsmiths College. I år 1944 var han på oppdrag av Walter Hussey (da prest i Matteus i Northampton og en viktig beskytter av moderne religiøs kunst) for å måle The Crucifixion (1946) for Matteuskirken i Northampton.
I begynnelsen av 1950-tallet fikk han i oppdrag å utformr en vev for Basil Spences nyr Coventry Cathedral. Christ in Glory tok ti år å lage; den ble ferdig i  1962. Sutherland besøkte veveren, Pinton Frères i Felletin i Frankrike, ni ganger.  
Portretter: Sutherland malte også flere portretter, det første og et av de mest kjente er hans portrett av Somerset Maugham (1949). Hans maleri av Winston Churchill (1954) ble gitt til modellen, men ble senere ødelagt på ordre av Lady Churchill. Forstudier for portrettet har imidlertid overlevd.
Farmen: sesong 11

Deltakere i sesong 11 (2015) av Farmen. 
Sesongen ble i snitt fulgt av 819 000 seere (noe som per 2015 er den tredje mest sette i Farmen sin historie), mens finalen ble sett av 1 061 000.
Bjerkelunden

Bjerkelunden er et grøntområde på Nadderud i Bærum som blant annet benyttes til forsamlinger den 17. mai. Den 21,6 mål store naturparken har to monumenter. Det eldste er minnesmerket for Egne Hjem fra 1935. Det andre er en statue av en tamburmajor som ble reist for Norges Musikkorps Forbund ved 50 års jubileet i 1968.
Parken fikk sitt navn i 1925, men ble i 1938 fornorsket fra Birkelunden til Bjerkelunden. I 1939 ble området bevart som naturpark. I dag ligger Bjerkelunden barnepark som ble åpnet i 1958 på området.
Wreden

Galeien

Wreden, også kjent som Wrede, ble bygget og sjøsatt i 1706 av byggmester R. Roth i Gamla Varvet, Göteborg: en av de største som ble bygget i Sverige under den store nordiske krig. Den tjente i 1714 som modellen for en ny generasjon av større galeier med tung bestykning: opptil 48-punds kanoner og 38 til 40 årer, samt to master med latinerseil.
I årene 1716 til 1719 var galeien midt i Tordenskjolds krig mot svenskene og så kamp i nesten alle trefninger langs den svenske vestkysten. Den berømte dansk–norske sjøhelten fullførte til slutt jobben tre år etter Dynekilen. Da Wrede sank i flammer etter en hard kamp med fregatten Hvide Ørn hadde nordmennene kommet seg ombord i forsøk på å slukket ilden, men mindre eksplosjoner oppstod og en norsk løytnant blir blåst i lufta. Utrolig nok overlevde han. Tordenskjold kunne ikke ta galeien med seg fordi underskroget hadde blitt skutt i filler med flere grunnskudd under kampene.
Svenskene hevet den ødelagte galeien kort tid etterpå og slepte den til Göteborg hvor den ble reparert og ombygget i tide til å delta under Angrepet på Göteborg i mai 1717. Der lå den ved Nya Varvet, bak sperrelinjen av flere svenske orlogsskip som hadde blitt oppstilt for å stoppet angrepet som til slutt skulle ødelegge flåtebasen.
Wreden ble deretter innlemmet i forsvaret av Göteborg fordi viseadmiral Lewenhaupt, som sjef for Göteborgeskadren, rettet sterk kritikk mot bruk av galeier, som han ment var feilbygget, dårlig proporsjonert og preget av manglende erfaring i galeibygging. Nordmenn, dansker, og russerne var suverent bedre i til dette under krigen mente han. Med det som bakgrunn ser det ut til at den store galeien kan ha vært en stor nok suksess til at den dannet basismodellen for en ny generasjon av store galeier.
Tordenskjold ødela galeien til slutt, under hans angrep på Nya Varvet, for blant de skip som var ble i brann og senket den 7. oktober 1719 var Wreden. Denne hadde, sammen med en annen galei, Carlus, utgjort en sperre over forsenkningen inn i havneanlegget. Begge skipene eksplodert og sank ned på bunnen av Götaelven. De var blitt tatt ut av tjeneste og bundet sammen for å forhindret angrep over forsenkningen ved å fungerer som en flytende sperremur med artilleri på seg.
Så langt er ikke vrakene funnet i mudderet utenfor Göteborg. Beskrivelser av galeiens utseende er vage, men en dansk tegning av Ulysses kan antyde Wredens mulige utseende: med et solidt hyttebygg på akterskipet, brede benker for roere, og et tak over stevnskytset på baugen.
MDF

MDF (engelsk medium-density fiberboard) er et fabrikkert treprodukt laget av at mykt trevirke som brytes ned til trefibre og kombineres med voks og lim under høy temperatur og høyt trykk for å forme plater og paneler. Det er et byggemateriale som brukes på samme måte som kryssfinér. På norsk betyr navnet fiberplate med middels tetthet, og det finnes andre plater med lavere og høyere tetthet. Et eksempel er HDF, som har tettheten 800–1450 kg/m³, mens MDF har 500–800 kg/m³. En av hovedfordelene til MDF i møbelproduksjon er fravær av fiberretning. Det gjør at man kan frese både kantene, til avrunding eller profil, og eventuelt speilformer i dørblad e.l.
Ved fresing og saging av MDF, skal det brukes verneutstyr, da støvet kan være helsefarlig.
Thomas Stang (1804–1874)

Liv

Han var sønn av embetsmannen Lauritz Stang, som ved sønnens fødsel var byfogd i Tønsberg, og eldre bror av statsminister Frederik Stang. Senere flyttet familien til Stavanger, siden faren var utnevnt til sorenskriver i Ryfylke. Thomas Stang ble student fra Bergen katedralskole i 1824 og cand. theol. i 1827. Samme år ble han utnevnt til residerende kapellan i Meldal, og i 1831 til sogneprest i Vang i Valdres. Fra 1837 var han sogneprest i Nes i Hallingdal, fra 1846 i Botne og fra 1865 til sin død i Modum.
Stang utga en samling over lover og anordninger som vedkom geistligheten i Norge (1835). I 1851, da det var på tale å utarbeide en egen lov om husmannsvesenet som følge av urolighetene blant landarbeiderne (Thrane-bevegelsen), utga han et skrift om Den norske Husmandsclasses Tilstand. I 1848 var han viseformann i Jarlsberg og Larviks Landbruksforening, og i perioden 1849–1851 rykket han opp som formann i foreningen.
Ferrari F8 Tributo

Ferrari F8 Tributo (2019–) er en to-seters sportsbil fra italienske Ferrari, egentlig en 40 kilo lettere videreføring av Ferrari 488 ifølge Finansavisen med samme midt-monterte motor og akselerasjonstall som 488 Pista. Turbomotoren yter rundt 720 hestekrefter, og var ved lanseringen i 2019 fabrikkens kraftigste V8. Utseendet er tegnet av Ferraris egne designere og har fått et luftinntak av typen S-duct i fronten som øker marktrykket, samt et gjennomsiktig og uknuselig motordeksel bygget av polykarbonatglasset Lexan. Navnet Tributo kommer av at likhetstrekkene med tidligere Ferrarier, som de fire runde baklyktene på en av fabrikkens første V8, nemlig Ferrari 308 fra 1974. Den ble lansert først på Salon international de l'automobile de Genève i mars 2019.  Utgaven «F8 Spiderio» kom høsten 2019 med metalltak som fjernes med en motor ned i bagasjerommet.
Braid of Knees

Braid of Knees er et musikkalbum av det norske bandet Dipsomaniacs, utgitt i 1999.
Vinylutgaven kom ut på Apartment records (aparec015), og hadde en bonus 7" single med låtene Queen underfed og Windowshopping 2:AM (AH 18518)
Johannes Dürr

Karrière

Dürr tok i Junior-VM 2007 en fjerdeplass før han i militært VM 2007 tok en syvendeplass med Østerrikes lag. I VM 2011 i Oslo tok han 64.-plass på 50 kilometeren. I VM 2013 ble han nummer 15 på 30 km duatlon og nummer 43 på 15 km fri teknikk.

Dopingskandaler

Kvelden før femmila i OL i Sotsji ble det offentliggjort at Dürr hadde avlagt en positiv A-prøve for EPO under OL. Dagen etter uttalte han at det ikke var noe poeng for ham å vente på en B-prøve, og at han innrømmet bruk. Han ble senere diskvalifisert fra alle konkurranser siden september 2013. Det innbefattet Tour de Ski 2013/14 der Dürr kom på bestetid på femte etappe, 35 km jaktstart og på den avsluttende 9 km jaktstart opp slalåmbakken i Val di Fiemme. Dürr ble også diskvalifisert fra tredjeplassen sammenlagt. Den østerrikske påtalemyndighet henla straffesaken mot ham da det var hans første lovbrudd og han ikke hadde distribuert dopingmidler til andre idrettsutøvere. Han ble utestengt fra idretten i to år.
I januar 2019 sendte den tyske TV-kanalen ARD dokumentaren En skiløpers dopinghistorie om Dürr der han åpner opp om karrièren, doping og utestengelsen. Sammen med Martin Prinz skrev han boken Der Weg zurück: Eine Sporterzählung (Veien tilbake: En sportshistorie) som ble utgitt 21. januar 2019.
5. mars 2019 ble Dürr pågrepet i Innsbruck, mistenkt for brudd på det østerrikske antidopinglovverket. Pågripelsen skal ha hatt sammenheng med dopingsaken under Ski-VM i Seefeld der Dürr skal ha spilt en nøkkelrolle.
Messehagel

Opprinnelse

Skikken med bruk av messehagel i den lutherske kirke stammer fra den katolske kirke, men nøyaktig hvor gammel denne tradisjonen er vet man ikke. I Norge er det bevart messehagler fra 1500-tallet, blant annet en som dateres til ca. 1500 fra Lunder kirke på Sokna i Ringerike kommune som oppbevares ved Kunstindustrimuseet i Oslo og en sort messehagel gitt som gave til Holt kirke 1753.

Bruk av ulike farger

Fargen på messehagelen kan skifte etter årstidene i kirkeåret, men det er ikke uvanlig at ei kirke kun har en messehagel. Da brukes denne. De vanligste fargene er grønn, rød, gul (hvit) og fiolett. Noen kirker har også en femte farge, sort. I katolske kirker finnes dessuten fargen rosa.
Grønn brukes gjerne i Treenighetstiden (perioden mellom pinse og advent) og på Hellig tre konger (tiden mellom 1. nyttårsdag og Septuagesima). Fargen symboliserer håp, liv og vekst.
Rød brukes 2. dag jul og 1. og 2. pinsedag. Den brukes også på aposteldagen som er 6. søndag etter pinse og Olsok. Fargen symboliserer blodet og ilden.
Gul (hvit) juleaften, 1. dag jul, julesøndagen (søndag i romjulen), nyttårsaften, Maria Budskapsdag, Skjærtorsdag, 1. og 2. påskedag, 1.–6. søndag etter påske, samt på Kristi Himmelfart (2. torsdag før pinse) og Allehelgensdag. Fargen symboliserer fest og glede.
Fiolett brukes i advent- og fastetiden, samt på palmesøndag og bots- og bededag (4. fredag etter påske eller 26 dager etter påske). Fargen symboliserer forberedelsen. Fargen kan også brukes til begravelser og langfredag i stedet for sort - dette er i hovedsak praksisen i Den norske kirke i dag. 
Sort brukes kun på langfredag (og under begravelser). Fargen symboliserer sorgen.
Gasponia

Utseende

Middelsstore, kraftige, lysbrune trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum har en kraftig tann noen bak midten av sidekanten. Dekkvingene har tallrike, små, svarte flekker.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika inkludert Jemen.
Jag dräpte

Handling

En lege opererer en mann, som under narkosen avslører at han har et forhold med legens hustru. Etter operasjonen tilstøter komplikasjoner. Mannen dør og legen er overbevisst om at det er han som drepte ham. For å få ham til å bli av med tvangstankene beslutter sykehuset at han skal utføre en likedan operasjon og lykkes med den. Eftersom man ikke våger å risikere noen av de vanlige pasientene stiller legens hustru upp uten at han får vite hvem han opererer.
Ansgar

Bakgrunn

Ansgar hadde tyske foreldre. Hans mor døde da han bare var fem år, og kort etter forlot hans far ham som oblat, sannsynligvis til benediktinerklosteret Corbie ved elven Somme like sør for Amiens. Der ble han utdannet og ble forstander for en avdeling innen skolen.  I 822 ble han sendt til de nystiftede klosteret Corvey ved elven Weser i Sachsen for som munk å lede den nye klosterskolen og dens undervisning.

Misjonsarbeid

Ansgar hadde hatt mye kontakt med Harald Klakk, den døpte og senere fordrevne kongen av Danmark, og var den første kristne misjonæren i landet, uten å oppleve mye hell. I 829 ble han utpekt som misjonær til svenskene. Ansgar og munken Witmar kom til Birka samme året og skapte en liten menighet. Ansgar blir regnet som grunnleggeren av Svenska kyrkan.
Etter at Ansgar hadde vendt tilbake fra Skandinavia, ble han i 831 utnevnt til biskop for det nygrunnlagte erkebispedømmet Hamburg. På grunn av innenriksstridigheter ble imidlertid Frankerriket svekket. Etter Ludvigs død herjet den danske kong Hårik i Hamburg 845, og denne utpost ble oppgitt som bispesete. Bispedømmet ble sammenslått med Bremen, som ble Ansgars nye bispesete.
Cirka 851–853 vendte Ansgar tilbake til Birka, der nå kong Olof regjerte. På denne tiden skal situasjonen for den kristne misjonsvirksomheten ha blitt forverret. Den kristne menighet i Birka hadde havnet i konflikt med den hedenske befolkningen og var blitt oppløst. Ansgar var derfor nødsaget til å gjenopprette menigheten.
Han døde i Bremen i 865, og etterfølgeren, Rimbert, skrev livshistorien hans i Vita Ansgari. Ansgar er minna med statuer i Hamburg og i København og et steinkors på Björkö, der en mener Birka lå. Hans liv og gjerning er utførlig beskrevet i Adam av Bremens krønike Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum fra 1070-årene.

Helgen

Ansgar er nevnt i Martyrologium Romanum og har minnedag 3. februar. Som helgen blir han gjerne framstilt som biskop med stav, bok og mitra. I tillegg har han gjerne en frakk eller kappe av pels for å vise at han hadde vært i det kalde nord. Han kan også holde på en modell av Hamburg domkirke.
Forbordsfjellet

Historie

Tusenårsmarkeringen i 2000 ble markert med et gedigent fyrverkeri på toppen. Bygda Skatval, som fjellet ligger i, bidro aktivt, og alle ble oppfordret til å ta seg en tur opp til toppen 31. desember 1999 for å sende opp raketter.
Navnet kommer fra grenda Forbord som ligger vest for fjellet, og navnet Forbord betyr visstnok «ved foten av fjellet». Dermed kan navnet Forbordsfjellet pussig nok oversettes til «ved foten av fjellet-fjellet». Løsningen på dette logiske problemet kan være at grenda ved foten av fjellet kanskje fikk navnet Forbord først, men da de lokale glemte navnets betydning, ga man fjellet navnet Forbordsfjellet. Det foreligger ingen andre kjente navn på fjellet.
Tishtrya

Tishtrya (Tištrya) er det avestiske navnet på en zoroastristisk velgjørende guddom forbundet med liv; en guddom som bringer nedbør og fruktbarhet. Tishtrya kaltes Tir i middel- og det moderne Perserriket. Forskernes tolkninger av den arkaiske konteksten hvor Tishtrya er omtalt, tilsier at guddommen/konseptet nesten med sikkerhet er av indoiransk opprinnelse.
Bygdøy Curling Club

Medlemstall og virksomhet

Bygdøy Curling Club er per 2019 en av Norges eldste og mest tradisjonrike curlingklubber, og BCCs klubbhus er Oslos eneste rene curlinghall. 
Daglig leder av Bygdøy Curling Club per 2019 er Kjetil Bjørke. Styreleder er Axel Grelland. Per 2019 har klubben ca. 70 medlemmer. Dette gjør den til den curlingklubben som har flest registrerte lag i seriespillet i Oslo og Akerhus (OACK). I sesongen 2018/2019 stilte klubben med 10 lag fordelt på første, andre og tredjedivisjon.
På 2010-tallet har BCC arrangert turneringen «Bygdøy Broomstacking», som går av stabelen den første helgen i desember hvert år.

Stifterne

BCC ble stiftet av Rolf Winther-Larsen og Canadas ambassadør i Norge, Robert Macay. Macay ble BCCs første formann, og ble senere utnevnt til æresmedlem.

Isbane

I begynnelsen ble en senere fire, baners isflate lagt over tennisbanene syd for Bygdøyhus. Usikre klimaforhold gjorde at det trengtes baneanlegg under tak, og i 1972 ble det satt opp en to-baners hall langs fotballbanen ved Bygdøyhus. 
Sesongen 1972/73 var det fremdeles natur-is, men under tak. Frysemaskineri ble installert foran sesongen 1973/74. Fremste drivkraft for bygging av hallen var BCCs trofaste og entusiastiske formann Nils Anton Riise-Hanssen.

Medlemmer

Flere av BCCs medlemmer har hatt tillitsverv i Norges Curlingforbund. Birger Mortensen var president i NCF 1965–1969 og 1977–1981. Peter M.Lange var visepresident 1977–1981, og president 1981–1989, samt skandinavisk representant i the International Curling Federations (WCF) styre 1983–1990.

Meritter

Spillere fra BCC har vunnet ett VM-gull, ett VM-sølv, 5 NM for herrer, senior i lagspill.
Steinar Engelbrektson Band

Steinar Engelbrektson Band er et norsk countryband som spelar countryinspirert musikk som dei kallar Dansbar Country. Bandet ble etablert i 1996 av Steinar Engelbrektson. 
I 2005 kom de på en tredjeplass i TV-programmet NM for danseband med låten «Sekstitalsmusikk». Bandets fjerde album, Rabalder, ble nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen danseorkester.
Boksing under Middelhavslekene 2001

Boksing under Middelhavslekene 2001. Boksing var en av flere sporter under de fjortende middelhavslekene som ble arrangert i Tunis i Tunisia i perioden 2. til 15. september 2001. Det var fjortende gangen som boksing var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i tolv vektklasser, kun menn. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer Tyrkia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Tunisia med tre.
Vågsbunnen (Bergen)

Vågsbunnen er et strøk i Bergen i bydelen Bergenhus, beliggende i området sør for Vågen. Vågsbunnen avgrenses av Lille Øvregaten, Vetrlidsallmenningen, Torget, Vågsallmenningen, Allehelgens gate, Nygaten, og Kong Oscars gate tilbake til Lille Øvregaten. Strøket grenser til Bryggen og Strandsiden i nord, Fjellet i øst, Marken i sør og Sentrum i vest.

Historie

Vågsbunnen var navnet på en av de fire fjerdingene byen var delt i, i senmiddelalder og på 1500-tallet. Her skal det ha vært bebygget med bygårder allerede før bybrannen i 1248. I 1330 inngikk tyske skomakere en avtale med kongen om leie av Vågsbunnen gård. Det er kjent at skomakere gjennom middelalderen holdt til i visse områder av Vågsbunnen, og fra slutten av 1400-tallet holdt bl.a. hollendere til her med utsalgsboder. Byloven av 1276 regulerte området for småhandel. Gatene i Vågsbunnen følger i stor grad de middelalderske gateløpene.
Fisketorget, Korskirken, Tanks videregående skole, Danielsen videregående skole og Hordaland politikammer ligger i området, mens Domkirken, Bergen katedralskole og Fløibanens nedre stasjon alle ligger like over grensen til strøket Fjellet. På Vågsallmenningen står statuen av Ludvig Holberg, og ved Torget står statuen av Shetlands-Larsen.
Strøket omfattes av grunnkretsen Torget, som hadde 654 innbyggere 1. januar 2014 og et areal på 0,08 km². I tillegg omfatter strøket mindre deler av grunnkretsene Marken og Vetrlidsallmenningen.

Geografi

Vågsbunnen var en langgrunn vik som innerst endte i et myrområde. I stedet for ankring ble skipene landsatt ved flo sjø, og lasting og lossing foregikk når det fjæret. I 1184 hadde ett av Magnus Erlingssons skip «fjæret oppe» i Bergen, slik at det først kunne forlate byen om natten. Det er tungt å gå i fuktig fjæresand, og sjauerne må ha vært lettet da en stor del av området ble strødd med småstein. Denne «brolegningen» gjorde sjauing i Vågsbunnen enklere. Gjennom Vågsbunnen rant bekken Hugaå, nevnt i byvedtektene av 1282 som forbød skomakere «å bære bark» i Hugaå, slik at «avfall og skitt fra gårdene ikke bæres utfor bryggene».
I 1746 fortelles at tidligere kunne småbåter ro helt inn til Domkirkemuren og fortøye i ringene der. Våtmarksområdet var gradvis blitt fylt igjen ved naturlig tilslamming og ulovlig søppeltømming, ikke minst fra skomakerne som kvittet seg med store mengder barkavfall fra garvingen. Skikkelige brygger kom først etter bybrannen i 1702, da området ble regulert. Kaifronten ble flyttet utover rundt 1730, da Triangelbryggen ble anlagt. Ved Christian 6.s besøk i 1733 ble det anlagt en honnørbrygge i form av en utstikkerkai. Triangelen ble fiskebrygge, der handelen foregikk fra fiskebåtene. I dag er det tre flaggstenger, voktet av hver sin løve, som symboliserer den forsvundne Triangelbryggen.
Brunla gård

Hesteridning

Gården huser opptil 50 stallplasser og er en kjent gård for større ridestevner. Gården har en utebane, samt gressbane, et ridehus og boble. Turmulighetene er også flotte og inkluderer muligheten for ridning på stranden.
Fylkesvei 2852

Fylkesvei 2852  går mellom Steinssletta i Hole og Kalkverket i Ringerike kommune. Veien er 3,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 157.
Cyclocephala putrida

Utseende

En nokså liten (ca. 15 millimeter), avlang, blank, gulbrun hornbille. Hodet er svart i den bakre delen. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene er forholdsvis like men hannen er litt smalere enn hunnen og har forstørrede forføtter.
Oversiden er middels fint punktert.

Levevis

Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Sør-Amerika, bortsett fra den nordvestlige delen.
Unntakstilstanden (India)

Unntakstilstanden i India betegner den 21 måneder lange perioden mellom 25. juni 1975 og 21. mars 1977, da president Fakhruddin Ali Ahmed, etter råd fra statsminister Indira Gandhi, erklærte unntakstilstand i India under Artikkel 325 av Indias konstitusjon, hvilket effektivt ga henne makten til å styre, avlyse valg og borgerrettigheter. I løpet av unntakstilstanden ble mange opposisjonsledere fengslet, det var ikke pressefrihet og det juridiske systemet hadde ingen makt.
Upāsaka og Upāsikā

Upāsaka (maskulin) og Upāsikā er sanskrit og pali og betyr «deltager». Det er tittelen på de som følger buddhismen, men som ikke er munker, nonner eller noviser i en buddhistisk orden, og som gjennomgår bestemte eder. I moderne tid har de blitt sidestilt med lekfolk.
Zygocera

Utseende

Middelsstore, mer eller mindre mørke trebukker.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia, i tillegg i Bismarckarkipelet.