google/wiki40b huggingface dataset:
Deliblatska Peščara

Deliblatska Peščara (Делиблатска Пешчара) er et stort sandområdet fylket Južni Banat i den autonome provinsen Vojvodina i Serbia. Det ligger sør i Banat. Sandområdet er kalt opp etter landsbyen Deliblato i kommunen Kovin.  
Deliblatska Peščara er det største sandområdet i Europa og var en gang en del av en stor førhistorisk ørken, som oppstod da Det pannoniske havet trekte seg tilbake. Det strekker seg fra Donau, sørkarpatene og elven Timiş og omfatter 30 000 hektar. Reservatet frembyr et øde sanddynelandskap med en unik orografi, flora og fauna for Europa og kalles i Serbia gjerne for Det europeiske Sahara. Ved begynnelsen av det nittende århundre ble sanddynene plantet med akasier og annen skog. I dag er mer enn halvparten av området skogbevokst og deler av det er jaktområde i sesongen. Sandbergene går mer enn 200 meter over havet og det stadige fargespillet fra plantenes blomstring gjør sanddynene attraktive for besøkende. På grunn av skogene og omgivelsene er området erklært et spesielt naturreservat.
La Montagne

La Montagne (på norsk berget) kaltes i den franske revolusjons dager de ytterliggående medlemmer av den lovgivende forsamling og av Nasjonalkonventet, fordi de opprinnelig hadde tatt plass på de høyere og de høyeste seterekker som amfiteatralsk hevet seg opp i den ene enden av forsamlingssalen.

Historie

Allerede mens denne var i Tuilerienes manesje, var der dèr et la montagne; men først etter at Forsamlingen 10. mai 1793 hadde tatt sete i Tuileriene, klarte Berget å få bukt med dets farligste motstandere, girondinerne, og deretter til ved terrorisme og ved kommunens, de revolusjonære komiteers og revolusjonstribunalets hjelp å utøve et absolutt herredømme over Frankrike.
Da det etter Girondens fall ikke mer eksisteret noe «høyre»parti, hadde Berget, som støttet seg til Paris' lavere befolkningslag – og som alltid i myldrende masser overvar Konventets forhandlinger og ved brøl og trusler innjaget de moderate skrekk – lett for å sette sin vilje igjennom overfor de forskremte og skjelvende crapauds i «morasset» eller «sumpen», det vil si den delen av forsamlingssalen som lå nedenfor Berget.
På toppen av Berget satt Jean-Paul Marat, og ved hans side den alltid drukne ullkarter Jean-Baptiste Armonville; i nærheten av dem Maximilien Robespierre, Georges-Jacques Danton, Jean-Baptiste Carrier, Jacques Nicolas Billaud-Varenne, Jean-Marie Collot d'Herbois, Louis de Saint-Just, Joseph Fouché og andre fra Terrorregimets dager kjente ledere.
Sitteplassenes fordeling fikk imidlertid snart mindre betydning, og montagnarder ble brukt nesten synonymt med «jakobinerne», en gruppering som egentlig var tilhengere av en sterk, sentralisert, terroristisk regjeringsmakt.
Etter Robespierres fall, den 9. thermidor, gikk det tilbake med Bergets velde. Mange av dets medlemmer måtte rekke hals under giljotinen, eller ble deportert til Cayenne. Etter revolten 12. germinal III (dvs. 1. april 1795) ble en stor del medlemmer av Berget anklaget som medskyldige i den nevnte revolt, og etter opprøret 1. prairial (20. mai 1795) traff samme skjebne de få som var igjen: Gilbert Romme, Pierre-Amable de Soubrany, Pierre Bourbotte, Ernest Dominique François Joseph Duquesnoy og andre, «de siste av Berget» (les derniers Montagnards); de ble dømt til døden, men gjorde selv ende på sine liv, for ikke å måtte legge hodene under giljotinen.
Også etter februarrevolusjonen i 1848 kalte de radikale i Nasjonalforsamlingen seg Berget. De minnet såre lite om deres navnkundige forfedre fra 1792-1795.
Kommuner i Venezuela

Venezuela har 335 kommuner (spansk: municipios) i sine 23 delstater og hovedstaden Caracas.
Sporaneset

.
Sporaneset er navnet på et kjent helleristningsfelt i Rauland, Vinje kommune, Telemark.
Selve Sporaneset er en lang, smal, men ikke særlig høy bergtange som stikker ut i Totak, helt i østenden av vannet.
Ristningene ble oppdaget så tidlig som i 1876, og består av i alt 61 figurer, noe som gjør det til et av de største i sitt slag i det indre Sør-Norge. Figurene er for en stor del slike man vanligvis finner på jordbruksristningene fra bronsealderen; skipsfigurer, fotsåler og sirkelfigurer samt flere menneskefigurer. Det oppsiktsvekkende ved Sporanes at det også finnes bilder av storvilt, i dette tilfellet elg og/eller rein. Dette er motiver som nesten utelukkende finnes på veideristningene fra eldre steinalder.
Veideristningene dateres til eldre steinalder, og de tillegges den daværende jeger-sankerbefolkningen. Bare i enkelte, svært sjeldne tilfeller finnes motiver fra denne perioden sammen med typiske bronsealdermotiver, og Sporaneset er en klassisk lokalitet for slike tilfeller. Helleristningene på Sporaneset har derfor vært hyppig diskutert innenfor forskningsmiljøet.
Lentikulært trykk

Lentikulært trykk eller lentikulær utskrift (engelsk lenticular printing) er en teknikk for å lage en type bilder som forandrer seg når de sees fra forskjellige vinkler. Et lentikulært bilde gir inntrykk av dybdesyn eller bevegelse i motivet. Bildet består av flere motiver som er delt opp i striper og dekket med et plastlag av lentikulære (linseformede) riller. Linselaget viser forskjellige deler av det trykte bildet fra forskjellige synsvinkler. Riflete vippebilder brukes blant annet for å skape 3D-effekter på bildekort, i barnebøker og reklame.

Teknikk og bruk

Teknikken med lentikulære trykk ble vanlig på 1940-tallet. Bildene ble særlig brukt til effektmakeri på postkort, gratulasjonskort, moroartikler, suvenirer, i barnebøker og reklame. Bildene har på engelsk blitt kalt flicker pictures («flimrebilder») eller wiggle pictures («vrikkebilder»), på norsk vippebilder, 3D-bilder og annet.

Teknikk

Lentikulære bilder består av to eller flere motiver som er delt opp i loddrette striper som er plassert systematisk vekselvis om hverandre på samme plane bildeflate. Hele bildet blir deretter dekket med en tynn, gjennomsiktig plastplate som har en overflate av loddrette riller formet som optiske linser. På grunn av linsesjiktet sees bare ett av bildemotivene av gangen, og bildet skifter når betrakteren flytter seg. En kan trykke rett på baksida av plastlaget eller skrive ut på et papir som blir laminert fast. Et lentikulært bilde består av 2-12 enkeltmotiver eller delbilder og krever vanligvis minst 4-5 slike for å gi god dybdeeffekt i et foto. Bearbeiding og oppsplitting av fotoopptakene gjøres ved hjelp av digitale bilderedigeringsprogrammer. 
Linsetrykk-teknikken brukes ofte til å lage stereogram som ikke krever 3D-briller, stereoskop (betrakter) eller annet ekstrautstyr; dersom det lentikulære trykket består av en serie fotografier av samme motiv tatt med litt ulik vinkel slik at øynene oppfatter hvert sitt bilde, oppstår en dybdeillusjon.

Liknende teknikker

Lentikulære linser i form av tette rader med sylindriske forstørrelsesglass som er støpt i et plastsubstrat for å vise ulike bilder fra ulike vinkler, brukes også for å gi inntrykk av dybdesyn i «brillefrie» 3D-skjermer. Slike autostereoskopiske, lentikulære bildeskjermer kan være LCD-skjermer på spillapparater. En kan også bruke en skjermoverflate med smale, parallelle spalter istedenfor linsestruktur. 
Noe av den samme bildeeffekten kan oppnås uten bruk av plastsjikt, men med en bretteteknikk. Slike brettebilder har «trekkspillform» med smale, loddrette bretter der to motiver er gjengitt på hver side av brettene. Brettebildet kan derfor vise to forskjellige motiver når en betrakter det fra enten høyre eller venstre.
Lentikulært trykk må ikke forveksles med hologram, tredimensjonale fotografier som lages på helt andre måter.
Stefan Ålander

Klubbkarriere

Stefan Ålander startet karrieren for IFK Timrå, og gikk til GIF Sundsvall i 2001. Han fikk et gjennombrudd i klubben i 2007, da han også ble lagkaptein. Det ble 3. juli 2009 kjent at Ålander hadde gått til regjerende svenske mestre Kalmar FF. Han spilte to sesonger for klubben, før han 28. mars 2011 igjen var klar for GIF Sundsvall, som i mellomtiden hadde rykket ned til Superettan. Med GIF Sundsvall har Ålander vært med på to opprykk til Allsvenskan, siste gang etter 2014-sesongen.

Landslagskarriere

I 2000 spilte Ålander fem kamper for Sveriges U17-landslag. Han spilte også 16 kamper og scoret ett mål for Sveriges U21-lag fra 2002 til 2005.
Leandro Grimi

Argentina

Den unge argentineren startet karrieren sin i ungdomsavdelingen til Club Atlético Huracán, før han ble hentet til Racing Club i 2006 der han fikk sitt gjennombrudd. Høsten 2006 ble han kåret til beste unge spiller i den argentinske ligaen. Men oppholdet i klubben ble ikke langvarig. Grimi fikk med seg 11 kamper for Racing Club før han ble snappet opp av Milan, der han skrev under på en kontrakt for 4 ½ år.

AC Milan

Grimi ble, for mange overraskende, hentet til Milan i januar 2007. Den frem til da lite kjente venstrebacken ble hentet fra den argentinske klubben Racing Club de Avellaneda for 2 mill. € for å få bedre dekning på den posisjonen siden både Giuseppe Favalli og Serginho hadde slitt hele sesongen med skader.
Venstrebacken fikk sin første offisielle kamp for Milan da han kom inn som innbytter i Coppa Italia-kampen mot Arezzo bare noen dager etter at han var klar for klubben.
Det har vært knyttet en del usikkerhet til hvorvidt Grimi er en spiller av et så høyt kaliber som en venstreback i Milan bør være. Den norske talentspeideren Tor Kristian Karlsen mente at spilleren var kun en midlertidig løsning for Milan. I sin beskrivelse av Grimis kvaliteter la han vekt på hans gode teknikk, offensive spillestil, fysikk og gode holdninger, men også at han slet med plasseringsspillet, taktiske valg og tempoet i Argentina.
Grimi gikk til Siena, på utlån, før 2007–2008-sesongen.
I januar 2008 gikk han til Sporting Lisboa på utlån. 
16. juli 2008 annonserte Milan at Grimi var blitt solgt til Sporting Lisboa
Martin Selmayr

Bakgrunn og virke

Selmayr er utdannet jurist ved universiteter i Genève, Passau og London, og har studert ved University of California, Berkeley. Selmayr har hatt en rekke posisjoner som kommunikasjonsdirektør for større tyske og europeiske selskaper. Han var jurist i Den europeiske sentralbanken 1998-2000, og i IMF 2000-2001. Selmayr ble i 2001 juridisk rådgiver i forlaget Bertelsmann Verlag, fra 2003 leder av Brussel-kontoret. Fra 1. november 2004 var han talsmann for EU-kommissær Viviane Reding. Han foreleser også i EU-rett ved universitetene i Passau og Saarbrücken.
SF Norge

SF Norge AS er et norsk selskap for filmdistribusjon som ble etablert i 1989. Selskapet driver med salg av kjøpe- og leiefilm til filmforhandlere samt distribusjon av film til norske kinoer. 1. januar 2000 inngikk SF en samarbeidsavtale med det amerikanske filmselskapet 20th Century Fox. SF Norge har også avtaler om distribusjon med andre store selskaper som MGM, Warner Bros. og Sony, i tillegg til norske produksjonsselskaper og uavhengige internasjonale filmleverandører.
Okko

Okko (Konfeksjonsfabrikk) var en merkevare og en tekstilbedrift i Oslo. Den ble etablert som Christiania Corsetfabrik i 1892, og produserte dameklær. Det var en av landets første produksjonsbedrift som satset ensidig på dette segmentet.
Jürgen Brandt

Karriere

Brandt startet sin militære karriere som vernepliktig soldat i Hæren under andre verdenskrig. Han ble forfremmet til løytnant i 1944. Etter krigen jobbet han en periode som journalist. I 1950 ble han ansatt i Bundeskanzleramt som rådgiver ved kontoret til forbundskanslerens militærrådgiver Gerhard Graf von Schwerin. Dette kontoret ble senere kalt Amt Blank og var forløperen til Forsvarsdepartementet som ble opprettet i 1955. Etter etableringen av Bundeswehr i 1955 ble Brandt i 1957 ansatt som kaptein i Hæren. Han tok generalstabsutdanning og jobbet ved NATO-hovedkvarteret i Paris som nær medarbeider av general Johann von Kielmansegg, som da var øverstkommanderende for NATOs bakkestyrker i Sentral-Europa.
Etter dette jobbet han vekselvis med sikkerhetspolitikk i Forsvarsdepartementet og hadde militære kommandoer i Bundeswehr. I 1978 ble han utnevnt til generalløytnant og ble medlem av NATOs militærkomité med sete i Brussel. Etter få måneder ble han kalt hjem for å bli Vest-Tysklands forsvarssjef, med rang som full general. Han gikk av med pensjon 1. april 1983.
Xuanpapir

Xuanpapir eller xuanzhi (tradisjonell kinesisk: 宣紙, forenklet kinesisk: 宣纸; pinyin: xuānzhǐ), eller shuenpapir, eller feilaktig men utbredt omtalt som rispapir, er en type papir som har sitt opphav i det gamle Kina og som benyttes for skriving (kalligrafi) og maling. Xuanpapiret er mykt og med fin tekstur.

Opprinnelse

Xuanpapir nevnes tidligst i de gamle kinesiske verkene Merknader om fordums berømte malerier og Den nye Tang-boken. Det ble opprinnelig produsert under Tangdynastiet i fylket Jing i det som i dag er provinsen Anhui, såvel som i nærliggende byer som Xuancheng og Taiping. Fylket var den gang underlagt prefekturet Xuanzhou, og fra administrasjonssenteret og elvehavnen der ble det skipet ut og spredt ut over hele riket; derav navnet Xuanpapir. I Songdynastiets tid måtte papirproduksjonen i Huizhou, Chizhou og Xuanzhou gradvis vike for produksjonen i fylket Jing.

Klassifisering

På grunn av avvik i produksjonsmåten kan xuanpapir klassifiseres i gruppene shengxuan, shuxuan og banshuxuan. Shengxuan (ordrett «rå xuan»), som ikke er særskilt videreforedlet, har en uovertruffen evne til å absorbere vann, slik at blekket brer seg nærmest som på moderne trekkpapir. Shuxuan («moden xuan») er derimot innsatt med potassium alum under produksjonen, noe som gir den en hardere tekstur og mindre vannabsorpsjon. Disse egenskaper gjøre at shuxuan egner seg bedre for gongbi enn for xieyi, og at det samtidig er lettere å rive. Banshuxuan («halvmoden xuan») har egenskaper som ligger imellom shengxuan og Shuxuan..

Material og produksjon

Materialet som benyttes er nært knyttet til Jing fylke. Barken til Pteroceltis tatarinowii, en vanlig art av almetre i området, var hovedmaterialet for produksjonen av xuanpapir. Ris, og flere andre materialer som for eksempel bambus og morbærtre, ble senere addert under Songdynastiet og Yuandynastiet.
Visse detaljer av produksjonsmetoden hemmeligholdes. Men den kan løst grupperes i 18 steg eller elementer, eller mer strikt i over hundre elementer. Det inngår damping og bleking og tilsettelse av en rekke safter.
Jakob Aano

Bakgrunn

Aano vokste opp i Sauda. Han ble utdannet lektor. Fra 1959 til 1963 var han misjonær i Tanzania for Det Norske Misjonsselskap. Dette bidro til at han senere banet vei for en mer offensiv utenrikspolitisk rolle for Kristelig Folkeparti.

Politiker

Da han og familien kom hjem fra Afrika, ble han nominert på den ledige plassen etter Kjell Bondevik på lista til Rogaland KrF, og ble valgt inn på Stortinget fra Rogaland i 1965. Han var medlem av Stortinget i fem perioder, til sammen 20 år. 
Misjonsbakgrunnen preget hans engasjement på Stortinget. Afrika og utviklingspolitikk lå hans hjerte nærmest. Han var en talsmann for fattige folk og fattige land.  Som politiker arbeidet han først og fremst med utenrikspolitikk og kirke- og undervisningspolitikk. Mellom 1983 og 1985 ledet Aano utenrikskomiteen.
Under EF-debatten tidlig på 1970-tallet var han tilhenger av norsk medlemskap i Fellesmarkedet, i motsetning til flertallet i eget parti og blant egne velgere.
Han var første viseformann i Kristelig Folkeparti i perioden 1983–1985 og var æresmedlem i KrF.
Han var varamedlem av Den norske Nobelkomite fra 1. januar 1995 til 31. desember 1999.

Etter politikken

Som pensjonist brukte han mye tid på kulturarbeid. Blant annet arbeidet han med mye av det stoffet hans venn, forfatteren Alfred Hauge etterlot seg, og har redigert flere bøker med dette stoffet.
Han var far til den tidligere generalsekretæren i Det norske misjonsselskap Kjetil Aano og til journalisten Tarald Aano.
Aano døde 10. februar 2016, 95 år gammel.
UFC 108

Bakgrunn

UFC 108 var et arrangement som har vært sterkt preget av de mange kanselleringene som oppstod.
En opprinnelig tiltenkt hovedkamp mellom UFC mellomvekt tittelholder Anderson Silva og utfordrer Vitor Belfort ble senere avkreftet av Silvas agent Ed Soares. Han annonserte at Silva ikke ville rukket å bli klar etter å ha undergått en operasjon på albuen sin. En ny dato er ikke annonsert. Det gikk lenge rykte om at tittelkampen mellom Brock Lesnar og Shane Carwin også skulle bli satt opp til dette arrangementet, men det ble senere bekreftet at Lesnar hadde mononukleose og at kampen ville bli ytterligere utsatt. 10. november 2009 ble det annonsert at hovedkampen ville være Nogueira vs. Velasquez. Vinneren av denne kampen skulle møte vinneren av Lesnar vs Carwin for UFCs tungvekt-tittel. Men hovedkampen ble senere kansellerte da Nogueira fikk stafylokokk infeksjon. En mulig kamp mellom Velasquez og Carwin var uaktuell da Carwin måtte opereres i kneet. Evans mot Silva ble deretter flyttet opp som hovedkamp for arrangementet. Nogueira / Velasquez ble senere bekreftet til å bli arrangert for UFC 110. 
Kampen mellom Gabriel Gonzaga og Junior dos Santos ble avlyst 25. november da det ble kjent at Gonzaga, i likhet med Nogueira ble diagnostisert med en stafylokokk infeksjon.
Carlos Condit måtte trekke seg fra sin kamp mot Paul Daley på grunn av skade. Dustin Hazelett har verbalt godtatt å gå inn som erstatter, men kampen er enda ikke offisielt annonsert. 11. desember meldte Tyson Griffin at han måtte trekke seg fra kampen sin mot Jim Miller på grunn av skade. Shean Sherk som opprinnelig skulle møte Rafaello Oliveira gikk inn som erstatter. Kun få dager senere ble kampen mellom Martin Kampmann og Rory Markham også avlyst på grunn av skade. 14. desember ble det annonsert at Kampmann skulle møte Jacob Volkmann i stedet.
29. desember trakk Steve Cantwell seg fra kampen sin mot Vladimir Matyushenko. Siden det var for kort tid til å finne en erstatter ble kampen avlyst.
Hesperoferus

Utseende

Middelsstore, avlange, matt brunlige trebukker. Antennene er tynne og halvparten til to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum hos hannen er avrundet firkantet og minst like bredt som dekkvingene, hos hunnen rundet og mye smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede hos begge kjønn. Beina er slanke og middels lange.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Kanariøyene.
Innholdsfortegnelse

Tidligste bruk

Plinius den eldre oppgir Quintus Valerius Soranus (død 82 f.Kr.) som den første forfatter til å gi en innholdsfortegnelse for å hjelpe lesere til å navigere i et langt verk. Plinius' egen innholdsfortegnelse for hans encyklopediske Historia naturalis ("Naturhistorie") kan sees online på latin og på engelsk (følgende dedikasjon).

Form

En innholdsfortegnelse inkluderer vanligvis titlene eller beskrivelsene av førstenivåoverskrifter (kapitler i lengre verk), og inkluderer ofte også andrenivåoverskrifter (seksjoner) innen kapitlene, og av og til tredjenivåoverskrifter (underseksjoner) innen seksjonene. Detaljdybden i innholdsfortegnelser avhenger av verkets lengde, der lengre verk har mindre dybde. Formelle rapporter (ti eller flere sider og som er for lange til å puttes i et memo eller brev) har også innholdsfortegnelse. Innen en engelskspråklig bok finnes innholdsfortegnelsen vanligvis etter tittelsiden, copyrightnotiser og, i tekniske journaler, abstraktet, og før lister over tabeller eller figurer, forordet og innledningen.
Trykte innholdsfortegnelser indikerer sidenummeret der hver del starter, mens digitale gir lenker for å gå til hver del. Formatet og plasseringen av dem avhenger av utgiverens stil.

Eksempler

Eksempel med fylltegn:
Kapittel 1: Komme i gang . . . . . . . . . . . . . 1
   Introduksjon  . . . . . . . . . . . . . . . . . 2
   Neste trinn   . . . . . . . . . . . . . . . . . 3
Eksempel uten fylltegn:
Kapittel 1: Komme i gang   1
   Introduksjon  2
   Neste trinn   3
Eksempel med forfattere:
1. Introduksjon til biologi  Arthur C. Smith   1
2. Mikrobiologi  Susan Jones   10
3. Framskritt i bioteknologi  T.C. Chang   24
Eksempel med beskrivende tekst:
Kapittel 1                                           3
   Der vi først møter vår helt og heltinne,
    og begynner en uventet reise.

Kapittel 2                                          12
   Reisen gjør en uvanlig vending, og nye banditter
    blir oppdaget.
Lepley Nunatak

Lepley Nunatak er en liten, men lett synlig og klipperik nunatak 3,7 km sørvest for Dentler Island, som ligger nær midten og i østenden av av Abbotisen. Den ble først oppdaget den 9. februar 1961 fra helikopter av Larry K. Lepley, som var oseanograf i U.S. Navy Hydrographic Office, og som sammen med tre andre lå værfast på denne nunataken 12.-15. februar 1961 på grunn av en snøstorm.
World Beside

World Beside AS er et norsk selskap som produserte videospillet «World Beside». Det ble etablert i desember 2006 og startet forsiktig opp i januar 2007. Sommeren 2007signerte World Bside AS en utviklingskontrakt med utdanningsetaten i Oslo kommune samt deltakerkontrakt med StatoilHydro, noe som ga selskapet en basis for å intensivere utviklingsinnsatsen. Prosjektet har begynt for fullt fra august 2007
Spillteknologien blir utviklet av selskapets spillutviklere og baserer seg på teknologi som har blitt utviklet i en periode på ti år. Storm Studio AS står sentralt i utviklingen av de visuelle konspetene til «World Beside» og utviklingen av spillets artwork.
«World Beside» er et onlinebasert spill som er ment for tverrfaglig anvendelse i norske skoler fra 2009. Det er bygget som en ramme, hvor en kan fylle inn ulike «installasjoner» som gir elevene ulike oppgaver i flere fagoppgaver. Spillet er tett bygget på kompetansemålene i skolen.
De største eierne til selskapet er Universitetet i Oslo samt Simula Research Laboratory via deres datterselskaper Birkeland Innovasjon AS og Simula Innovation AS. Enkelte ansatte og nøkkelpersoner har også eierandeler.
Selskapet gikk konkurs i 2010.
Chewchroma

Utseende

En middelsstor, slank, grønnlig metallisk farget trebukk med en mørk lengdestripe på hver side. Antennene er noe kortere enn kroppen. Hodet er noe snuteformet forlenget. Pronotum er avrundet sekskantet. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er lange og tynne, mørkt fargede.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten er kjent fra Borneo (Crocker Range i Sabah).