google/wiki40b huggingface dataset:
Ackerman Nunatak

Ackerman Nunatak er en isolert nunatak, 655 moh, som ligger 10 km sør-sørøst for Butler Rocks nord i Forrestal Range i Pensacolafjellene i Antarktis. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etterlandmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1956–66 og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Thomas A. Ackerman, en luftforsker på Ellsworth-basen vinteren 1957.
Edsbyns IF

Edsbyns IF er en idrettsklubb, grunnlagt i 1909 og som holder til i Edsbyn i Sverige. Klubben ble svensk mester i bandy for herrer i 1952, 1953, 1962, 1978, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2017 og 2018.
Parque Central (San José)

Parque Central er en park i sentrum av Costa Ricas hovedstad San José. Den er beplanta med høye palmer, og har også en musikkpaviljong («Templo de la Música») og en mosaikkdekka flaggstang med det costaricanske flagget. I den østlige enden av parken ligger San Josés katedral, og i nord er Teatro Popular Melico Salazar. Avenida Segunda går langs parkens nordlige ende.
Parque Central er det eldste offentlige rommet i byen og den første som ble ornamentert. I 1837 var det en stor plass på stedet, med et teater hvor folk måtte ta med sine egne stoler. I det sørvestlige hjørnet av parken ble general Francisco Morazán og Vicente Villaseñor henretta 15. september 1842. 19. 1885 ble plassen gjort om til park, og det ble planta ut trær og anlagt fortau og gangstier. I 1920 ble det satt ut benker av sement, og i 1944 ble musikkpagoden satt opp.
21. serierunde i 1. divisjon fotball for menn 2015

21. serierunde i 1. divisjon fotball for menn 2015 ble innledet søndag 23. august 2015 klokken 18.00.
Tomorrowland (festival)

Tommorrowland er en elektronisk musikkfestival som finner plass i Belgia. Kjente artister som Kygo har spilt der. Dette er en av de mest kjente festivalene i verden.
Jon Blund (film)

Jon Blund er det norske navnet på den nisseliknende hovedpersonen i en serie korte dokkefilmer produsert for østtysk barne-TV. Figuren bygger på den gamle eventyrskikkelsen Jon Blund, også kalt Ole Lukkøye, som drysser magisk sand eller søvnpulver i øynene på barn for å få dem til å sovne og drømme søtt.  
TV-serien gikk opprinnelig på den østtyske statskanalen Deutscher Fernsehfunk.

Historikk

De tyske originalutgavene av dokkefilmene om Jon Blund ble sendt som introduksjon og avslutning til kveldssendingene for barneprogrammene på østtysk fjernsyn. Gjennomgangsfiguren Jon Blund ble på tysk kalt Sandmann eller Sandmännchen, det vil si «den vesle sandmannen». Animasjonsserien ble opprinnelig skapt i 1959–1960 i to versjoner i et kappløp mellom øst- og vesttysk fjernsyn. Den vesttyske, opprinnelige versjonen hadde utgangspunkt i kringkastingsselskapet Berliner Rundfunk, den østtyske fra Deutsche Fernsehfunk (DFF) kom like etter og ble svært populær både i øst og vest. Da DDF ble lagt ned i 1990, krevde demonstranter at serien skulle fortsette. I dag blir Jon Blund produsert av den tyske TV-stasjonen RBB. Dokkefilmserien har omkring to millioner seere hver dag, og er solgt til flere land. 
Etter Øst-Tysklands fall i 1990 har flere, blant annet Jannicke Systad Jacobsen i en dokumentarfilm om Sandmännchen fra 2005, beskrevet skikkelsen som en kommunistisk propagandafigur som viste en idealisert versjon av fellesskapet og de tekniske fremskrittene i DDR (Øst-Tyskland) og de andre kommunistiske landene. Jon Blund har også blitt brukt som karakteristisk symbol for østtysk populærkultur i Wolfgang Beckers tragikomiske film Goodbye, Lenin! fra 2003.
Misamis Oriental

Navnet Misamis Oriental

Navnet Misamis kommer fra kuyamis som er en kokosnøtt med søtlig smak. Spanjolene forvansket det. Oriental betyr østlig.

Politisk inndeling

Misamis Oriental er delt i 2 "cities" (bykommuner) og 24 "municipalities" (landkommuner).
Kootenay Canal-demningen

Kootenay Canal-demningen  er en demning med vannkraftverk i provinsen Britisk Columbia, Canada. Det har en installert vannkraftkapasitet på 583 MW. Operatør er selskapet BC Hydro.
Parathylia

Utseende

Middelsstore, avlange, grå- eller brunaktige trebukker.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Borneo.
The Fault in Our Stars (film)

Produksjon

Filmingen startet 26. august 2013 i Pittsburgh, Pennsylvania, og sluttet 10. oktober det samme året. De filmet i Amsterdam fra 14. til 16. oktober og pakket sammen på den siste dagen. Forfatteren av romanen filmen er basert på, John Green, var på settet og laget videoblogger under produksjonen av filmen. Han skildret hans kunstneriske opplevelse i å se skaperverket hans bli brakt til live på filmlerettet. I videobloggene hans diskutere han tema som hvorfor enkelte ting, som for eksempel øyen- og hårfarge, ikke var hovedårsaken til de utvalgte skuespillerne, i forhold til karakterene i boken.

Markedsføring

Filmens første plakat ble utgitt av nettsiden BuzzFeed 18. desember 2013. På plakaten brukte de uttrykket «One Sick Lovestory» («En Syk Kjærlighetshistorie»).
En 11 sekunders lang teaser trailer ble utgitt 28. januar 2013 norsk tid. En dag etter kom den offisielle traileren, som ble publisert på YouTube-brukeren til 20th Century Fox. Under et halvt minutt etter utgivelse hadde videoen over 300 visninger. Green hevder at han så over 5000 retweets på Twitter kun fem minutter senere. Reklamefilmen fikk tre millioner visninger på under et døgn senere. Nettsiden The Wire mente at traileren var svært lik The Perks of Being a Wallflower sin, og mente at det ga mening fordi filmene siktet til samme type publikum. Musikken de brukte i traileren bestod av Radical Faces «We're On Our Way» og OneRepublics «What You Wanted». Videoen ble spilt inn med pianomusikk.
Turrialba (vulkan)

Utbruddshistorie

Det siste store utbruddet var i 1866. I januar 2001 økte aktiviteten på nytt, og i januar 2010 spydde den ut aske, noe som førte til at de to landsbyene La Central og El Retiro måtte evakueres. Det var deretter utbrudd de påfølgende år.
Utbruddet som startet i midten av mai 2016 førte til stengte skoler, forstyrrelse av flytrafikken og askenedfall over hovedstaden San José.
Hephaestioides

Utseende

En middelsstore, lang og slank, rød trebukk med mørke, blått metalliske dekkvinger. Antennene er nokså kraftige og nesten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, dekkvingene nokså jevnbrede, men forkortede slik at de ikke dekker hele bakkroppen. Beina er lange og tynne.

Levevis

Disse billene har larver i hardt, dødt trevirke. De voksne billene tar trolig ikke næring til seg. De er livlige insekter som flyr godt.

Ubredelse

Artene er utbredt i Brasil (Rio de Janeiro).
DR-DOS

DR-DOS et operativsystem for PC-er, opprinnelig utviklet av Gary Kildalls Digital Research og basert på CP/M-86. På slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet konkurrerte DR-DOS med Microsofts MS-DOS.
DR-DOS 7.01 er frigitt under en ikke-kommersiell lisens for åpen kildekode, og blir videreutviklet av The DR-DOS/OpenDOS Enhancement Project, stiftet i juli 2002.
Wanda Rutkiewicz

Liv og klatrekarriere

Rutkiewicz var utdannet elektroingeniør ved det tekniske universitetet i Wrocław.
I attenårsalderen begynte hun å klatre for alvor, først i Høye Tatra, noen år senere i Alpene og Norge. I 1973 gjennomførte hun som første kvinne en vinterbestigning av Eigers nordvegg, senere var hun aktiv i Himalaya. Hun ble første europeiske kvinne på Mount Everest (1978) og første kvinne på K2 (1986).
Rutkiewicz gjorde sitt tredje forsøk på Kanchenjunga (8 586 moh) i mai 1992, men en skade hindret framdriften under toppforsøket, og hun ble hengende etter Carlos Carsolio, som hun gikk sammen med. Carsolio nådde derfor toppen alene, og under nedstigningen traff han henne på 8 300 moh mens hun forberedte nattens bivuakk. Hun manglet sovepose, kokeapparat, vann og mat, likevel var hun fast bestemt på å nå toppen, og forhørte seg med Carsolio om vansker og detaljer langs ruta. Dette var siste gang Wanda Rutkiewicz ble sett i live.
Carsolio, som ventet tre dager på henne i toppleiren, sa senere om hendelsen: «Sannsynligvis burde jeg overtalt henne til å bli med meg ned igjen. Men hun tenkte slett ikke slik, var bare konsentrert om toppen. Det var hennes tredje forsøk på Kanchenjunga, og hun klarte ikke tanken på flere nederlag, hun visste eksakt hva hun bega seg ut på! Og jeg hadde verken fysisk eller moralsk kraft til å kreve at hun ble med meg.»
Rutkiewicz sa om seg selv: «Alle forsøk på å innskrenke min uavhengighet betrakter jeg som en aggresjon, som jeg i stedet for å bøye meg for, reagerer på med stahet.»
Grunnkretser i Lindesnes kommune

Grunnkretser i Lindesnes kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Lindesnes kommune, Vest-Agder, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Blåmjelt

Utbredelse

Blåmjelt vokser på fuktig og kalkholdig grunn. Den trives på steder som overrisles av vann, langs elver og bekker, i kratt og på blomsterenger.
Den er utbredt i fjellet og i innlandet fra Sogn og hedmark og nordover, men bare spredt i Finnmark.
I Norden lever den spredt i Sverige spredt i Dalarne, Jämtland og Härjedalen.
Pareriesthis

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Angola og Malawi).
The Plastic Bank

The Plastic Bank er en ideell organisasjon etablert i 2013 av David Katz og Shaun Frankson.
Organisasjonen arbeider for å redusere marin forsøpling av plast, både ved å rydde strender for plast fra havet og å etablere ordninger som forhindrer at plastavfall havner i sjøen. Den betaler fattige for å samle inn plast langs kysten, og den innsamlede plasten blir resirkulert og solgt. Det første prosjektet ble realisert på Haiti i 2015.
Robinsonekspedisjonen sesong 2

Robinsonekspedisjonen sesong 2 var andre sesong av Robinsonekspedisjonen og hadde premiere 10. september 2000. Finalen ble sendt den 3. desember 2000. Vinneren ble Therese Andersen Hov.

Generell oversikt

Christer Falck som vant fjorårets sesong, overtok som programleder etter Nils Ole Oftebro. Det var 16 deltakere som deltok i denne sesongen. Denne gangen foregikk ekspedisjonen på øya Tengah i Sørøst-Malaysia.
Etter sammenslåingen flyttet deltakerne til øya Mensirip. Ekspedisjonen varte i 47 dager.

Seertall

Denne sesongen hadde i gjennomsnitt høyest antall seere noensinne. Sesongpremieren ble sett av 418 000. Derfra steg seertallene gradvis. En av episodene i oktober ble sett av rekordhøye 544 000 seere. Denne rekorden ble hårfint slått to uker etter med 545 100 seere, og denne ble igjen slått av nest siste episode som hadde 569 000 seere. Selve finalen ble i snitt sett av 615 000 (705 000 på det meste). Snittet på 615.000 seere gav en markedsandel på 31,6 prosent, hvilket betød at hver tredje nordmann som så TV i tidsrommet, så på Robinson-ekspedisjonen.
François Pallu

Liv og virke

Etter studier i teologi og jus ble Pallu presteviet i 1650. Etter et møte med pater Alexandre de Rhodes i 1653, som var på reise for å vinne biskoper og misjonærer for Øst-Asia, begav Pallu seg til Roma og ble der utnevnt til titulærbiskop og til apostolisk vikar for Tonkin og administrator av Laos og fem sørkinesiske provinser. I 1660 grunnla han sammen med fader Pierre Lambert de la Motte i Paris misjonsseminaret «Missions Etrangères de Paris» (M.E.P.), det første misjonsseminar for sekularprester overhodet. I 1662 brøt Pallu opp til Siam, og grunnla et presteseminar også der i 1664.
Etter et opphold i Roma 1667-1670 dro han igjen til Siam, der han sammen med Louis Laneau ble mottatt under store æresbevisninger av kongen, som gav dem religionsfrihet. På veien videre mot Kina i 1674 kom han uforutsett til Manila, der han ble arrestert av spanjolene og tvunget til å returnere til Europa. Under sitt neste Romaopphold begynte Pallu en heftig kampanje mot jesuittene og mot Spanias og Portugals patronatsrettigheter i Det fjerne østen. Dette førte til to pavelige dekreter i 1678 og 1679 som forordnet at alle misjonærer i padroadoområdene der skulle avlegge lydighetsløfte overfor de apostoliske vikarer som Roma utnevnte.
I 1681 ble Pallu utnevnt for en syvårsperiode til generaladministrator for misjonene i hele Kina, og brøt opp. Det var først i 1684 at han kom til landet og gikk i land i Fujian. Hans forsøk på å få misjonærene til å avlegge lydighetsløftet førte til heftig motstand blant ordensgeistligheten.
Kort før sin død utpekte han pater Charles Maigrot M.E.P. og pater Bernardino della Chiesa O.F.M. (1644–1721) til sine etterfølgere i Kina.
Morris Minor

Morris Minor (opprinnelig kalt Mosquito, det vil si Mygg) var en bil som ble presentert på Earls Court Motor Show den 20. september 1948. Den var oppkalt etter en tidligere Morris Minor fra 1928 og var resultatet fra et team ledet av Alec Issigonis, som senere designet Morris Mini. Issigonis ble berømt for fremstillingen av Minien, men var selv mer stolt av Minoren, som i hans øyne var en bil med mange av de luksusting man kunne forvente av en god bil, men allikevel billig nok til arbeiderklassen, mens Minien bare var et spartansk transportmiddel hvor alt var skrapt til benet for å spare plass og pris.
Den interne politikk i BMC (British Motor Corporation) kan være grunnen til de lave salgstall i USA. Hadde ledelsen samlet seg mer om denne modell, kunne den kanskje ha vært en verdig motstander til Folkevognsboblen.
Over 1,6 million eksemplarer ble produsert på fabrikken i Cowley i Oxfordshire i England og eksportert til hele verden, med mange varianter av den opprinnelige modell. Produksjonen fortsatte til 1971.
Petronius

Liv og verk

Historikeren Tacitus beskrev en Petronius som var arbiter elegantiæ ved hoffet til keiser Nero. Denne Petronius er alminnelig antatt å være den samme Petronius som er navngitt i manuskripter som forfatteren av Satyricon, en fragmentert roman på latin som beskriver eventyrene til et homoseksuelt par, Encolpius og Giton. Verket i seg selv avslører ingenting direkte om Petronius' skjebne, posisjon eller selv hvilket århundre han er i. Identifikasjonen av forfatteren som Neros hoffmann forblir uansett spekulativ. Noen linjer av Sidonius Apollinaris’ Carmen XXIII refererer til ham og er ofte blitt sett på som en antagelse at han levde og skrev i Massilia (dagens Marseille). Om man derimot aksepterer identifikasjonen av denne forfatteren med Tacitus’ Petronius (Neros hoffmann) betyr det at han enten ble født i Massilia, eller at Sidonius viser til romanen i seg selv, og at det er scenen som var lagt delvis til Massilia.
Hovedpersonene i fortellingen er åpenbart fremmede i byene i sørlige Italia. Deres navn, Encolpius, Ascyltos, Giton, etc., klinger gresk og har karakteristika fra den gamle greske kolonien fra det første århundret. Den høye posisjonen som Petronius har blant latinske forfattere i henhold til Sidonius og at han nevnes av Macrobius som side ved side med Menander av humoristene må sammenlignes med den absolutte taushet fra Quintilian, Juvenal og Martial, tyder på at Satyricon ble skrevet under Neros tid. Merk at Quintilian var utelukkende opptatt av forfattere som kunne bli brukt i utdanningen av en taler.
Hans Poelzig

Familie

Han var gift med billedhuggeren og arkitekten Marlene Moeschke, og var far til arkitekten Peter Poelzig, skuespillerinnen Ruth Poelzig og skuespilleren og teaterdirektøren Jochen Poelzig.
Loro Ciuffenna

Frazioni

Kommunen omfatter følgende frazioni:
Anciolina,  Chiassaia, Faeto-Pratovalle Casamona, Gropina, Il Borro, La Villa Malva, Modine-Gorgiti, Poggio di Loro, Querceto, Rocca Ricciarda, San Clemente in Valle, San Giustino Valdarno, Trappola, Trevane
Den syvende Razzie-utdelingen

Verste karrierevalg

Gummihaien Bruce fra Haisommer (1975), Haisommer – hevnen (1978) og Haisommer 3 (1983)
Loglan

Loglan er et kunstig språk som blei offentliggjort i Scientific American, juni 1960 av den amerikanske sosiologen og science fiction-forfatteren Dr. James Cooke Brown (født 1921, død 2000). Brown begynte arbeidet med Loglan i 1955, men anså det ikke for å være i ferdig form før i 1989. Hans erklærte mål med Loglan var å drive språkforskning, særlig i forhold til å teste Sapir-Whorf-hypotesen, en hypotese som sier at språket definerer både hva vi kan tenke og hvordan vi tenker det. Målet med Loglan var å skape et språk som tillot en å tenke helt logisk.
Loglans grammatikk skulle i så stor grad som mulig erstattes av formallogikk (språkets navn betyr logisk språk). Brown lurte på om det kunne føre til mer logisk tenkning, og om det ville gjøre Loglan lettere å behandle for datamaskiner. Ordene skulle konstrueres av datamaskiner som ga vekttall til gloser i de største språkene ut fra hvor mange som brukte dem. Slik mente Brown at Loglans ord ville bli lettest mulig å lære for flest mulig, noe som kan tyde på at Brown ikke var fremmed for tanken om å senere gjøre Loglan til internasjonalt hjelpespråk.
Brown betraktet Loglan som sin personlige intellektuelle eiendom, og han ville bestemme over språkutviklinga. Dette førte til at ei gruppe Loglan-tilhengere brøyt ut og danna the logical language group som skapte det Loglan-liknende språket Lojban. Nøyaktig samme konflikt sprengte Volapük-bevegelsen på slutten av 1880-tallet, da språkskaperen Martin Schleyer krevde å diktere utviklinga, mens mange av hans tilhengere krevde medbestemmelsesrett.
Språk som Loglan og Lojban står for noe nytt og samtidig gammalt i utviklinga av kunstige språk i andre halvdel av 1900-tallet. Mens internasjonale hjelpespråk fra midten av 1800-tallet har hatt som mål å være lette å lære og bruke, vender Loglan og Lojban tilbake til målsettingene fra renessansens kunstspråkbevegelse, som mente at ved å skape bedre språk kunne de forbedre den menneskelige tenkninga. Dette har de felles med klassiske såkalte filosofiske språk. Samtidig forsøker de å anvende kunnskaper fra moderne språkvitenskap, psykologi, informatikk osv i utviklinga av disse nye filosofiske språkene.
Robert A. Heinlein, som også ellers viste interesse for kunstige språk, lot Månekolonien bruke Loglan i romanen The Moon is a harsh mistress (1966)
Den katolske kirke i Italia

Den katolske kirke representerer den dominerende trosretningen i Italia – 80 % av befolkningen bekjenner seg til katolisismen. Den katolske kirkens overhode, paven, residerer i Vatikanstaten i Roma og er også Italias primas.
Oemophanes

Utseende

En middelsstore, avlang mne nokså kraftig, matt mørkt brunlig trebukk. Antennene er kraftige og litt kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede, rundede i spissen. Beina er middels lange, nokså kraftige.

Utbredelse

Arten er utbredt i Afrika, den er kjent fra Liberia og Tanzania men forekommer sannaynligvis mellom disse landene også.
St. Johanneslogen Aldebaran

St. Johanneslogen Aldebaran er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 20) som ble innviet den 21. august 1935 i Molde.
Dens historie begynner med Molde broderforening, som ble opprettet den 4. april 1913. Den ble opphøyd til selvstendig loge i 1935.
Hofsøya

Hofsøya ligger lengst sør på Senja. Det er en av flere små bygder på halvøya Stonglandet. Stonglandet ligger i kommunen Tranøy i Troms og er forbundet med resten av øya gjennom Stonglandseidet. Andre bygder som ligger på Stonglandet er Valvåg, Lekangsund og Stangnes som ligger på øst- og sørsiden, mens Hofsøy ligger i vest.
På Hofsøya er det flere minneområder med gravhauger og hustufter. På 1970-tallet ble det under en utgraving avdekket et langhus fra jernalderen her.

Hofsøyfjellet

På Stonglandet ligger det et fjell som heter Stangnesfjellet, men det blir ofte bare kalt «Hofsøyfjellet». Fjellet er 301 moh. Det er et fjell med lett vanskelighetsgrad og turen opp er ca. 5 km lang og tar rundt fire timer.

Hofsøy bygdemuseum

Hofsøya har et folkemuseum kalt «Hofsøy Bygdemuseum». Hensikten med dette museet er å formidle, dokumentere og vise frem tradisjoner og levemåter ute ved kysten. Det viser også fiskerbondenes levekår hvor man måtte kombinere inntekter fra fiske med jordbruk og husdyr. Museet består av flere hus, to bolighus, et fjøs, et uthus, en jordkjeller, en sommerfjøs, kvern og et naust. En av bygningene er kalt «Heimerstua» og er innredet med interiør fra begynnelsen av 1900-tallet. «Borterstua» har en skolestue og inneholder utstillinger om livet på gården. I det store naustet kan man se flere ulike båttyper og mange forskjellige fiskeredskaper. I «uthuset» er det utstilt handkverner, dreiebenker og andre redskaper som tidligere har vært i bruk. I sommerfjøset pleide det før å være ulike husdyr om sommeren, som for eksempel kyr.

Dronningruta

Mellom Hofsøy og Stangnes går det ei turløype kalt «dronningruta». Ruta ligger langs fjæra og man støter på flere hvite skjellstrender på veien. Årsaken til at turløypa kalles «dronningruta», er at dronning Sonja gikk fra Hofsøy til Stangnes for noen år siden. Det er «Din tur», som i samarbeid med flere turistfiskeanlegg, har merket opp turstier rundt om på Sør-Senja.

Kilder

http://www.lokalavisa.no/artikkel.php?aid=55670
Dennis Thiessen

Resultater

På nasjonalt nivå har han bronse fra det canadiske mesterskapet i rullestolcurling fra 2008, 2009 og 2010, og han ble canadisk mester i 2011, for Manitoba. Han ble tatt ut på det canadiske landslaget i 2012, og deltok ved VM i rullestolcurling 2013 der Canada vant. 
Han var treer på det canadiske laget som vant rullestolcurling under Paralympiske vinterleker 2014, og han var viseskip på det canadiske laget.
Marit Jaastad

Little Girl Blue

I 1994 gjennomførte Jaastad sitt eget teaterprosjekt kalt Little Girl Blue. Prosjektets tittel var hentet fra en sangtittel fra et platealbum utgitt av Janis Joplin i 1969. Nina Valsø skrev teksten til stykket som ble satt opp på Trøndelag Teater høsten 1994. På scenen stod Kjersti Elvik og Jaastad selv, foruten musikerne Jan Ketil Torgersen, Kjell Arne Busch og Sten Frode Solvang. Det var Solvang som hadde komponert originalmusikken til forestillingen.

Doña Quichota

I 1998 satte frigruppen Teater Fusentast og Trøndelag Teater sammen opp Doña Quichota, basert på Cervantes' tobindsverk Don Quijote, med den kjente scenekunstneren Nola Rae som regissør. Teater Fusentasts Coby Omvlee hadde skrevet stykket og spilte selv Doña Quichota, mens Marit Jaastad hadde rollen som Sandra Pansy (basert på romanverkets Sancho Panza). Etter den første spilleperioden fortsatte Marit Jaastad i andre roller på Trøndelag Teater, der hun var ansatt, og Marit Synnøve Berg overtok Sandra Pansys rolle.

Strawberry Fields Forever

Marit Jaastad spilte også en av rollene i Trøndelag Teaters suksessforestilling Strawberry Fields Forever, som åpnet høstsesongen 1991.

Ibsens barn

I 1992 satte Trøndelag Teater opp et stykke basert på barna i et knippe av Henrik Ibsens mest kjente stykker. Marit Jaastad hadde rollen som Hedvig fra dramaet Vildanden. NRK TV viste klipp fra stykket Ibsens barn i magasinet Kulturoperatørene 13. oktober 1992.
Čapljina vannkraftverk

Čapljina  vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i Bosnia-Hercegovina. Det er lokalisert i landets viktigste elv, Neretva, som renner sørvestover ut i Adriaterhavet, og vannkraftverket ligger ved byen Čapljina, 40 km nedenfor Mostar. Installert vannkraftkapasitet er 430 – 432 MW. Anlegget stod ferdig i 1965. Dette er et pumpekraftverk med to vannreservoarer.
Caplinja-demningen er 123 meter høy, og er en buedam. Den tjener til vannkraft, irrigasjon, og vannforsyning.
Kraftverket får også kraft fra Grancarevo-demningen.
Klasserom

Klasserom viser vanligvis til et lokale for undervisning, gjerne tilhørende en skole eller universitet. Klasserom kan også kalles undervisningsrom, og er rom som også kan finnes hos bedrifter og religiøse og humanitære organisasjoner. 
Kjennetegn på et klasserom kan være utstyr som pulter, tavle, kateter, eller en projektor for fremvisning av bilder, tekst eller film.