google/wiki40b huggingface dataset:
Annai

Organisasjonen

Annai poopathi tamilsk kultursenter ble opprettet av Tamilsk Samordning 1. februar 1992. Fram til slutten av 2000 ble aktivitetene holdt på ulike skoler. Behovet for leksehjelp for unge i ungdomsskolen og i den videregående skolen da foreldrene hadde problemer med å hjelpe sine barn med leksene. I 2002 ble Annai poopathi tamilsk kultursenter formelt registrert som en barne- og ungdomsorganisasjon.
Organisasjonens høyeste organ er landsmøtet som arrangeres hvert år før 30. juni. Mellom landsmøtene er det sentralstyre som fatter politiske vedtak. Sentralstyret og et sekretariat står for organisasjonens daglige drift. I sentralstyret sitter sju personer som ble valgt på landsmøtet, mens sekretariatet består av støtte grupper.
HMS «Indefatigable» (1909)

Beskrivelse

Hovedbestykningen bestod av åtte 45-kaliber Mk X 12" kanoner plassert parvis i fire tårn. I motsetning til samtidige kilder var dette akkurat samme type hovedbestyking som på HMS «Invincible», skjønt med den forskjellen at tårnene var plassert slik at alle åtte kanonene kunne brukes i en bredside. Som sekundærbestykning hadde HMS «Indefatigable» 16 50-kaliber Mk VII 4" kanoner. I tillegg hadde hun fire 3 punds kanoner og tre torpedorør, en akter og to i baugen. I 1915 fikk hun også en 3" luftvernkanon og det aktre torpedorøret ble fjernet.

Operativ historie

HMS «Indefatigable» ble operativ med 1. krysserskvadron i februar 1911. Etter at den første verdenskrig brøt ut tok hun blant annet del i jakten på slagkrysseren SMS «Goeben» og krysseren SMS «Breslau» i august 1914.
HMS «Indefatigable» ble senket i åpningsfasen av Jyllandsslaget 31. mai 1916 av den tyske slagkrysseren SMS «Von der Tann». To treff fra den tyske slagkrysseren forårsaket en eksplosjon i magasinet til «X»-tårnet, og i det hun begynte å synke ble hun truffet av ytterligere en salve som forårsaket en enda kraftigere eksplosjon som ødela henne fullstendig.
Rune Brattsveen

Resultater

(per 17. februar 2008)
Kovariant relativitetsteori

Kovariant relativitetsteori (fullstendig betegnelse: Kovariant formulering av spesiell relativitetsteori) er en mer kompakt og elegant formulering av fysikeren Albert Einsteins  spesielle relativitetsteori. Denne mer geometriske versjonen ble funnet i 1908 av Hermann Minkowski som viste at man kan betrakte både tiden og de tre romlige koordinatene for en hendelse som koordinater for et punkt i et firedimensjonalt tidrom. Dette er ikke noe rom med vanlig geometri, men kalles i stedet et Minkowski-rom med sin egen geometri. Det var denne versjonen som Einstein i 1916 utvidet til en generell relativitetsteori hvor tyngdekraften opptrer som et resultat av at tidrommet er krumt.
Denne 4-dimensjonale formuleringen ble raskt akseptert, og har siden blitt brukt i nesten alt arbeid som omhandler relativistisk fysikk. Spesielt i utformingen og senere anvendelser av den generelle relativitetsteorien viste den seg uunnværlig. Alle matematiske formler kan skrives mer kompakt. De grunnleggende, fysiske lover vil se ut på nøyaktig samme måte i alle referansesystemer.

Kovariante virkningsprinsipp

I ikke-relativistisk fysikk følger bevegelseslovene fra et virkningsprinsipp. Disse kan ikke uten videre generaliseres til også å gjelde for relativistiske system. Men for å være i overensstemmelse med relativitetsteorien, må virkningen være invariant under Lorentz-transformasjoner. Bortsett fra dette kravet, må et kovariant virkningsprinsipp konstrueres på en slik måte at det  først gir resultat som kan utledes på annen måte for de enkleste tilfellene. Dette blir da et spørsmål om å finne den riktige Lagrange-funksjonen. Denne kan så utvides for å beskrive mer kompliserte system eller vekselvirkninger.
Kautokeino Idrettslag

Fotball

A-laget i fotball spiller i 2012 i 4. divisjon.
Philip Sporn kullkraftverk

Philip Sporn kullkraftverk er et kullkraftverk i Mason County, delstaten Vest-Virginia i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 106 MW, fordelt på 5 blokker/turbiner. Operatør er Ohio Power Co som eies av American Electric Power.
Anlegget ble bygget ut i årene 1950–1960. Brenselkilden er bitumenøst kull.
Utslippene av CO₂ i 2007 var totalt 5,4070 mill tonn.
Courvoisier

Courvoisier er et konjakkhus. De regnes som en av «de fire store» innen konjakk, sammen med Hennessy, Rémy Martin og Martell.

Historie

Huset ble etablert i 1843 av Felix Courvoisier. Det sies at hans far, Ammanuel Courvoisier, drev med vin- og sprithandel sammen Louis Gallois i Paris før konjakkhuset ble stiftet. Bercy var også borgermester i bydelen de bodde i (Bercy). De skal ha fått besøk av keiser Napoleon i 1811, som tok med seg flere tønner med konjakk til St. Helena. De britiske offiserene der kalte konjakken for «The Cognac of Napoleon». Dette anses for å være den første hedersbenevnelsen som ble knyttet til Courvoisier-konjakk.
Sønnen startet opp i 1843, sammen Jules Gallois. Etter Felix' død i 1866 overtok hans nevøer, brødrene Curlier, driften. Like etter, i 1869, fikk huset rett til å kalle seg «Fournisseur officiel de la Cour Impériale» (offisiell leverandør til det keiserlige hoff). Dette sertifikatet finnes den dag i dag i Courvoisiers museum i Jarnac. Det har også mottatt prisen «Prestige de la France», en pris for kvalitet. Dette er det eneste konjakkhuset som har mottatt denne prisen.
I 1909 kom huset på britiske hender, ved brødrene Guy og Georges Simon. De bygde opp merket og skapte et godt omdømme på verdensbasis. Det var de som etablere tilknytningen til Napoleon, ved bl.a. å bruke Napoleons silhuett og logoen «Le Cognac de Napoleon». Fra like etter andre verdenskrig til 1970-tallet ble huset ledet av norskættede Christian Braastad. 
I dag eies huset av spritselskapet Allied Domecq.
Rumjatar lufthavn

Rumjatar lufthavn (IATA: RUM, ICAO: VNRT) er en flyplass for Rumjatar, en landsby i Okhaldhunga-distrktet i Sagarmathas sone i Nepal.
Flyplassen ligger 1 372 moh. Den har en rullebane som er 585 meter lang.
Paracylindrothorax

Utseende

En stor (33-37 millimeter) og kraftig, blankt svart trebukk. Hver dekkvinge har to runde, brungule flekker. Antennene er kraftige og noe lengre enn kroppen. Pronotum er litt tønneformet uten pigger på sidene. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover og har markerte, nær rettvinklede "skuldre".

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Kenya.
Xinhairevolusjonen

Xinhairevolusjonen eller Hsinhairevolusjonen (kinesisk: 辛亥革命; pinyin: Xīnhài Gémìng), oppkalt etter det kinesiske året Xinhai (1911), styrtet Qing-dynastiet i Kina. Opprøret tidfestes til perioden 10. oktober 1911–12. februar 1912, og innvarslet opprettelsen av Republikken Kina. 
Revolusjonen begynte med det væpnede Wuchangopprøret. Det republikanske opprøret spredte seg først gjennom de sørkinesiske provinser, og kulminerte med at Xuantong-keiseren (bedre kjent som Puyi) abdiserte etter langtrukne forhandlinger mellom rivaliserende keiserlige og republikanske regimer basert i henholdsvis Beijing og Nanjing. 
Revolusjonen gikk over i en strid om Kinas fremtidige konstitusjon. Det fulgte to kortvarige restaurasjoner av monarkiet før det republikanske styre ble endelig etablert.

Forløp

Revolusjonen begynte med Wuchangopprøret den 10.oktober 1911. Den lyktes overraskende raskt, og utløste oppstander i en rekke naboprovinser, også disse med stor fremgang. I Tokyo, der det befant seg mange kinesiske studenter, og i konsesjonsområdene i Shanghai og i  Hongkong hadde det i lang tid vokst frem en sterk opposisjon som bare ventet på en republikansk revolusjon, og den grep raskt sjansen.
Ved et telegram fra Chen Qimei den 29. oktober 1911 ble Chiang Kai-shek beveget til å desertere fra den keiserlige japanske hær; han vendte tilbake fra Japan og organiserte et opprør i Hangzhou. Chen og flere hundre opprørere gikk den 3. november til angrep på Shanghais manufakturbyrå. Han ble tatt til fange av mandsjuene, men allerede dagen etter ble han befridd fra fengselet av sine revolusjonære. Etter en maktkamp med andre revolusjonære grupper i byen utropte han seg selv til militærguvernør. Også andre deler av Kina var på dette tidspunkt under lokale gruppers kontroll; Beijings overherredømme bestod bare på papiret.
Sun Yat-sen hørte om de vellykkede opprørene mot Qing-dynastiet, og hastet tilbake til Kina fra sitt eksil i USA. 
Den 6. desember avsatte enkekeiserinnen Longyu Chun II som regent. 
Den 29. desember ble Sun valgt til overgangspresident for Republikken Kina av en konferanse for provinsreporesentanter i Nanjing. Enkekeiserinne Longyu undertegnet «Ediktet for Qing-keiserens fratreden» (清帝退位詔書) den 12. februar 1912, etter at general Yuan Shikai hadde inngått en avtale mellom keiserhoffet i Beijing og den repubiklanske regjering Nanjing. Ved «Artiklene om den preferensielle behandling av Qing-keiseren etter hans fratreden» (清帝退位優待條件) fikk Puyi lov til å beholde sin tittel og nyte en rekke  protokollære privilegier og æresbevisninger.

Feiring av revolusjonen

I Taiwan feires Xinhairevolusjonen på Dobbel-ti-dagen, etter datoen 10. oktober. Den feires også blant utenlandskinesere. Ettersom 1911 ifølge den kinesiske kalenders sekstiårssyklus var metallets + grisens år (辛 + 亥), et år som på kinesisk heter Xinhai, så kalles revolusjonen også for Xinhai-revolusjonen.
Z

Z er den 26. bokstaven i det latinske alfabetet. Bokstaven uttales «sett» på norsk.

Opphav

Fønikerne kalte denne bokstaven for zayin, som betyr våpen. På fønikisk sto bokstaven antakelig for lyden dz. Grekerne adopterte denne bokstaven fra fønikerne og brukte den for stemt s-lyd, som i engelsk zap, og gav bokstaven navnet zeta.
Etruskerne adopterte så alfabetet inkludert denne bokstaven fra grekerne og brukte den for sin eneste s-lyd, som antakelig ble uttalt som vår norske S. Det etruskiske utseendet på bokstaven var det samme som det fønikiske og det tidlig greske.
Bokstaven Z sto opprinnelig på sjuendeplass i det latinske alfabetet, altså der G står i dag. Men romerne fant snart ut at de ikke hadde bruk for Z-en fordi det ikke fantes noen stemt s på latin, dermed fjernet de Z helt, og satte den nye bokstaven G inn på den samme plassen. Senere, da romerne ble bedre kjent med gresk, fant de ut at de nok allikevel hadde bruk for Z, nemlig når de skulle skrive greske navn og lånord. Men nå var jo den gamle plassen opptatt, så da måtte bokstaven legges til på slutten – etter Y, som de også hadde kommet på at de måtte gjeninnføre. Derfor er Z den siste bokstaven i den versjonen av det latinske alfabet som for eksempel brukes på engelsk.
I moderne europeiske språk står Z ofte for stemt s, som i engelsk, men også for ts, som i italiensk palazzo og tysk zehn, som uttales palatså og tsen.
Donacia impressa

Utseende

Donacia impressa er mellom 6-9 mm lang. Kroppen er langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Den er naken, uten en kort, tett og fin behåring på halskjoldet og dekkvingene. Den er metallisk farget i ulike nyanser, vanligvis i en kobberfarge. Halskjoldet med punktur, også på midten.  Bakkroppen smalner bakover. Hodet er fremover-rettet. Beina er mørke på farge og har metallglans, de er forholdsvis lange.  Baklårene har en liten tann (utvekst) og er kortere enn dekkvingene, de når ikke til spissen.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene finnes nær ferskvann hvor de lever av å spise blad på næringsplanten. Særlig arter i planteslekten Carex. Larvene lever under vannoverflaten. De voksne er særlig aktive i solskinn.
Donacia impressa tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Ekstrasensorisk persepsjon

Ekstrasensorisk persepsjon, oftest forkortet ESP, er et faguttrykk fra parapsykologien som har glidd inn i dagligtalen fra det amerikanske extra-sensory perception, det vil si «oppfattelse utenom sansene», hvor sansene betyr våre vanlige som syn og hørsel. Synske personer hevder å være i besittelse av stor grad av ESP. Det samme gjelder folk som finner vannårer, spår eller finner ting som er mistet eller forlagt.
I mellomkrigstiden ble det drevet mye forskning rundt fenomenene. Det ble gjennomført lange laboratorieforsøk der alle andre omstendigheter tilsynelatende var under kontroll. Mest kjent er kanskje kortgjetningsforsøkene i regi av Joseph Banks Rhine ved Duke University i Nord-Carolina.
En rasjonell forklaring er at underbevisstheten oppfatter ting som ikke behandles direkte av bevisstheten og dermed gir folk illusjonen av å ha andre sanser.
Mye som til da var tatt for god fisk ble avslørt som tøv og lureri, men ikke alt. Enkelte resultater som tilsynelatende tydet på ESP så ut til å ha en rasjonell forklaring som ikke involverte fusk.
Forkjemperne mente at konklusjonen var at det var en viss sannsynlighet for at det var «noe», men dette var ikke noe en kunne fange inn i et laboratorium med den tids måleinstrumenter. Senere etterprøving hevdes å ha bekreftet dette, uten at det i dag er utviklet metoder som gjør undersøkelsene enklere. Kritikere mener at slike undersøkelser er direkte uvitenskapelige siden resultatet aldri har vært mer enn at «noe» finnes «et sted», uten at man kan si noe mer om dette ukjente. ESP er med andre ord en form for pseudovitenskap. Debatten finnes fortsatt, men ingen seriøs forskning rettes så vidt en vet mot dette feltet.
Enkelte mennesker hegner om konspirasjonsteorier som går ut på at visse lands hemmelige tjenester vet mye mer om ESP enn man tror.
Sciencefiction- og fantasyforfattere har benyttet seg fritt om fenomenene.
VM i landeveissykling – Mennenes temporitt (U23)

VM i landeveissykling – Mennenes temporitt (U23) ble første gang arrangert i 1996. 
Thor Hushovd vant i 1998.
Ryttere som var under kontrakt med lag på øverste nivå fikk fram til 2016 ikke delta, selv om de var i U23-klassen. I 2016 ble reglene endret slik at alle ryttere under 23 år får delta så lenge de ikke tidligere har deltatt i et seniorritt i VM.
Valle de Chalco Solidaridad

Valle de Chalco Solidaridad er en kommune lokalisert i sone III av delstaten México i Mexico. Kommunen har et landareal på 46,36 km². Administrativt senter for kommunen befinner seg i Xico. Kommunen er med i storbyområdet ZMCM.
Episphenus

Utseende

Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det gjerne en flat knøl eller et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med rader av firkantede groper.

Levevis

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe.

Utbredelse

Slekten har er utbredt på Sri Lanka og i India.
I'm Sorry

«I'm Sorry» er en amerikansk sang, skrevet av Dub Albritton og Ronnie Self. Den ble en hit for den da 15 år gamle countrypopsangeren Brenda Lee. Allmusic-guiden skrev at den er popstjernens «definitive sang» og én av de «fineste tenåringspopsangene fra sin æra».
Ifølge Billboard Book of Number One Hits av Fred Bronson spilte Lee inn sangen i begynnelsen av 1960, men at hennes plateselskap, Decca Records, holdt den tilbake fra utgivelse ut i fra den bekymring at ei 15 år gammel jente ikke var moden nok til å synge om ubesvart kjærlighet. Da sangen til slutt ble utgitt var det som B-siden til den raskere «That's All You Gotta Do». Selv om «That's All You Gotta Do» ble en listesuksess i seg selv med en sjetteplass på Hot 100-listen var det «I'm Sorry» som ble en kjempehit og standardsang. Den ble utgitt på singlen Decca 9-31093.
Alvin and the Chipmunks gjorde en coverversjon av sangen i deres TV-serie, i episoden The Secret Life of Dave Seville.
Ben Vaughn refererte til den i sin sang «I'm Sorry (But So Is Brenda Lee)».

Svensk versjon

Stig Rossner har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Förlåt mej».
Vaktel

Vaktel i Norge

I Norge er vaktelen en sjelden hekkefugl. Den er utbredt svært sporadisk på Sør- og Østlandet og nordover til Trøndelag, enkelte observasjoner så langt nord som Troms. Den trives best i nærheten av dyrket mark og i enger i lavlandet.
Arten er rødlistet i Norsk rødliste for arter 2015, til Nær truet (NT). Kategorien skulle egentlig vært Sårbar (VU) hvis man bare så på Norge, men så ble den satt ned et trinn til NT fordi det går bra med arten i nabolandene - og man anser at arten vil kunne innvandre derfra hvis den blir borte hos oss.
Sobarus

Utseende

En middelsstor (ca. 30 millimeter), avlang, sylindrisk trebukk. Den er tverrstripet i oransje og svart, ganske uvanlig i gruppen Prioninae som vanligvis er ensfargede. Hodet er rektangulært med så fasettøyne, fremre delen er svart, bakhodet oransje. Antennene er svarte, kraftige og gjerne noe lengre enn kroppen. Pronotum er svart, nærmest sekskantet med en butt tann midt på hver sidekant. Scutellum er svart. Dekkvingene er oransje med to svarte tverrbånd, beina er svarte og forholdsvis korte.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sentral- og Vest-Afrika.
Kromosom 4

Kromosom 4 er ett av de 23 kromosomparene hos mennesker. Kromosom 4 er det fjerde største menneskelige kromosomet. Mennesker har normalt to versjoner av dette kromosomet, ett fra hver av foreldrene. Dette kromosomparet dekker omtrent 190 millioner basepar som er byggematerialet til DNA. Kromosom 4 står for nesten 6 % av den totale mengden DNA i cellene. 
Identifiseringen av genene på hvert kromosom har i lang tid blitt sett på som ett av de viktigste forskningsområdene, og blitt viet mye tid og resursser. Siden forskere bruker forskjellige metoder til å identifisere genene, har man ikke klart å stadfeste ett nøyaktig antall gen. Det er antatt at kromosom 4 inneholder omtrent 1300 gen.
Vald

Et vald (av ty. wald, skog) er det geografiske området som lokale myndigheter godkjenner for jakt på arter av hjortevilt og bever, og som tildeles fellingstillatelser fra viltmyndigheten. Et vald deles ofte videre inn i jaktfelt, som er et mindre geografisk område innenfor et vald som jaktrettshaverne har avgrenset av hensyn til jaktutøvelsen.
Vald brukes også om fiskestrekninger langs elver, eksempelvis laksevald.
Jean-Baptiste Monnoyer

Jean-Baptiste Monnoyer, kalt Baptiste (født 12. januar 1636 i Lille, død 20. februar 1699 i London), var en fransk-flamsk maler som spesialiserte seg innen blomstermalerier.

Bakgrunn, utdannelse i Flandern

Jean-Baptiste Monnoyer ble født i Lille. Han studerte antagelig malerkunsten i Antwerpen der han ble inspirert av kunstnere som 
Jan Davidsz. de Heem og Hieronymus Galle.

Virke i Paris

Han kom deretter til Paris hvor han kom inn i kretsen til Charles Le Brun, som han finner på verftene i Vaux-le-Vicomte.
Han kom til å dekorere flere kjente bygninger som Hôtel Lambert, Hôtel Lauzun i Anjou, Château de Saint-Cloud, Louvre, Trianon, menageriet i Versailles, Tuilleriene og Marly med flere.
I 1665 ble han medlem av Académie royale de peinture et de sculpture i 1665 og utnevnt til rådgiver der i 1679.
Han samarbeidet han tett med Gobelinfabrikken og også Beauvais-fabrikkene hvor han designet mønster for maskinelt framstilt billedvev.

I London

Fra 1690 oppholdt seg i flere lange perioder i London hvor han blant annet dekorerte Montagu House (som dengang huset British Museum), Windsor Castle og Kensington Palace. Hans fremste patron i England var Ralph Montagu, hertug av Montagu. Jean-Baptiste Monnoyer døde i London i 1699.

Vurdering

Monnoyers livlige og elegante bilder sto i en viss kontrast til den mer konservative stilen som var vanlig i Frankrike tidligere på sekstenhundretallet. Motivet er ofte flotte og variert fargede blomster i luksuriøse vaser, i bakgrunnen eller sidekantene har han ofte med utdrag av bildevev og noen ganger arkitektoniske elementer.
Blant dem han inspirerte var blant sønnene Antoine (død 1747) og Baptiste og hans svigersønn Blain de Fontenay. Antoine Monnoyer, kalt Den unge Baptiste, wvar blomstermaler. Baptiste, kjent som Frere Baptiste, dro til Roma og ble dominikanermunk og var også maler.
Eminense

Eminense er en protokollær tittel for enkelte høye geistlige, særlig kardinaler, i Den katolske kirke. Det kommer opprinnelig fra det bysantinske hoffet, hvor det ble brukt som tiltaleform for keiserens nærmeste rådgivere. En såkalt grå eminense (fra fransk éminence grise) er en maktperson som holder seg i bakgrunnen, men likevel påvirker utviklingen. Ordet eminense stammer fra latin eminentia, «fremragende» eminent. 
Fra 600-tallet kunne tittelen høres innen den katolske kirke om kardinaler og dessuten om vanlige biskoper, men for de sistnevbnte bortfalt bruken og ble erstattet av den protokollære tittel eksellense. 
Også geistlige kurfyrster og Malteserordenens stormester kunne bruke tittelen. Den 19. juni 1630 regulerte pave Urban VIII kardinalenes titler slik at eminense ble protokollært enerådende. Før da var den vanlige tittelen illustrissime. Malteserordenens stormester fikk føre blandingsformen Hans eminente høyhet.
Erkebiskoper i den ortodokse kirke kalles også eminenser.
Kirken ved havet

Kirken ved havet er en roman av Margit Sandemo fra 1982. Originalens tittel var Kyrkan vid havet, og den gikk først som føljetong i de nordiske utgavene av ukebladet Allers, før den ble utgitt som bok nr 26 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger».
Romanen omhandler Simon Dahlen som er på vei hjem for å dø av en uhelbredelig sykdom. På toget møter han Maya, en jente han straks faller for, og det får ham for en stund til å glemme sin situasjon. Simon er på vei hjem for å finne piken Maren Granseter, piken som var årsak til at hans ekteskap med den vakre Gitte havarerte. Da han til slutt innser at Maya og Maren er samme personen, og at begge i tillegg er utsatt for mordforsøk og vakvaskelser, må Simon vurdere mye i sitt liv. Romanen ender med at Simon og Maya gifter seg, og at Simons lege, Sven, må innrømme at han hadde tatt feil av Simons diagnose.
Oligarkiets jernlov

Oligarkiets jernlov er en samfunnsvitenskapelig teori, opprinnelig framsatt av Robert Michels, om at alle politiske partier vil utvikle oligarki, det vi si fåmannsvelde, på grunn av organisasjonsprosesser og endringer i holdninger og innstillinger hos partiets tillitsvalgte og ledere. Tendensen i retning oligarki vil gjelde alle partier, uavhengig av om de i utgangspunktet preges av en ideologi og et program som vektlegger likhet, deltakelse og demokrati. Denne lovmessigheten kan utvides til å gjelde alle organisasjoner. 
Michels formulerte sin tese om «oligarkiets jernlov» på bakgrunn av en studie av det tyske sosialdemokratiske partiet, boken Zur Soziologie des Parteiwesens in der Modernen Demokratie, utgitt i 1911. Michels konkluderte her med det som har blitt stående som den klassiske formuleringen av  «Oligarkiets jernlov»: "Det er organisasjon som gir grunnlaget for dominansen av de valgte over velgerne, av de som har mandatene over de som har gitt dem mandate, av delegatene over dem som de har fått delegasjon fra. den som sier organisasjon, sier samtidig oligarki."