google/wiki40b huggingface dataset:
Fiskarstrand

Fiskarstrand, eller Fiskarstranda er ei bygd i Sula kommune på Sunnmøre. Fiskarstrand ligger på nordsiden av øya ved Humlesundet, langs 657Fylkesvei 657, omtrent 5 km øst for kommunesenteret Langevåg og 2,5 km vest for Mauseidvåg. Det har vært dyrket mark og bosetning her siden 1630-årene, mens navnet Fiskarstrand først er kjent fra 1701. Det er også funnet vikinggraver her.
Poststedet har adresse 6035 Fiskarstrand. Stedet har eget idrettslag, Fiskerstrand IL, med aktiviteter som fotball og håndball. Det er egen barneskole her, Fiskarstrand skule. Her er også en matbutikk, Kiwi Fiskarstrand og bedehus. Den største bedriften er Fiskerstrand Verft, som ble grunnlagt i 1909. Severin Tranvåg AS (etablert 1914), Olav E. Fiskerstrand og J&J Dybvik AS er fiskeforedlingsbedrifter som holder til på Fiskarstrand.
Fiskerstrand brukes som etternavn av over 300 personer i Norge.
Odd Johan Overøye

Komposisjon

Overøyes produksjon omfatter vokalverker, orkestermusikk, musikkteater og kammermusikk, inkl. bidrag på over 30 fonogram-innspillinger. Han var i 2014 festivalkomponist under Fjord Cadenza Festivalen der bestillingsverket Camino del sur for akkordeon og orkester ble urfremført med Kaunas City Symphony Orchestra (Litauen) og Ingrid Johanne Nupen som solist. Han har samarbeidet med sentrale ensembler som TrondheimSolistene, Trondheim Sinfonietta, Alpaca Ensemble, alle korene i Nidarosdomen, kvinnekoret Cantus og Mogens Dahl Kammerkor (København). Sammen med billedkunstneren Arne Nøst og forfatteren Marit Kaldhol sto han bak den multimediale installasjonen «Harpeberget» (2007). Her nevnes også verket Arise, shine! som ble urfremført av Nidarosdomens Guttekor, TrondheimSolistene og Arve Tellefsen i desember 2008. Overøyes utstrakte samarbeid med forfatteren Eyvind Skeie har resultert i en musikaltrilogi basert på norske helgenlegender. Verkene ble fremført ved Oslo Internasjonale Kirkemusikkfestival i perioden 2005–2007, og er et samarbeid mellom barne -og ungdomskor og profesjonelle solister og musikere.
Om lag 50 av Overøyes titler for kor er publisert ved Norsk Musikkforlag og Cantando Musikkforlag. Fra 2015 er han antatt hos Walton Music, et amerikansk musikkforlag. Deler av Overøyes kormusikk har fått internasjonal utbredelse, både i Norden og fjernere strøk som USA, Sør-Amerika og Japan. Han er representert med melodier i flere norske sangbøker, bl a i ny norsk salmebok 2013, og er blant bidragsyterne til ny liturgimusikk for Den Norske Kirke. Overøyes orkester - og kammermusikk er publisert hos NB Noter Nasjonalbiblioteket.
Av siste prosjekter nevnes I forsommarens fang; ny musikk til pater Arnfinn Harams lyrikk (med sopranen Ann-Helen Moen og musikere) - innspilt på selskapet Øra Musikk (2016). Sammen med salmedikteren Arve Brunvoll sto Overøye bak verket «Stem i den nye songen» til reformasjonsmarkeringen i 2017. Verket var bestilt av Ung Kirkesang, og har hatt en rekke framføringer over hele landet.
Overøye var Fulbright-stipendiat ved California State University, Northridge i 2003. Han har siden 2000 vært kunstnerisk leder for sommerscenen Kyrkjehola Kulturbeite i Møre og Romsdal.
Hjerta lære aldri

Hjerta lære aldri er et musikkalbum med Elle Melle, utgitt i 2016.
Li'l Abner

Li'l Abner er en amerikansk humoristisk tegneserie skapt av Al Capp. Serien gikk som både dagsstripe og søndagsside i avisene under 43 år, fra 13. august 1934 til 13. november 1977. Under sin glansperiode, på 1940- og 50-tallet, ble den angivelig publisert i over 900 aviser verden over. Serien var en såkalt "forsettelsesserie," med fortellinger som ofte varte over flere uker, med én stripe som nytt innslag hver dag i avisene.
Seriens handling utspiller seg i den fiktive amerikanske landsbyen "Dogpatch," og parodierte Hillbilly-fenomenet. Li'l Abner Yokum er seriens hovedfigur; andre figurer er hans foreldre Papa og Pansy Yokum, og kjæresten Daisy Mae. Serien er best husket for sine stadige innslag av satire. Den i dag trolig mest berømte fortellingen som forekom i serien omhandlet "the 'Shmoos'." 'Shmoos' besto av en gruppe mytiske små skapninger, som var søte og elskverdige og som kunne anskaffe mennesker alle materielle behov, f.eks. mat av alle slag, huden deres var egnet til husbygging, og man kunne ri på dem som transportmiddel. Kapitalistiske industrimenn reagerte ettersom dyrene ruinerte forretningene deres, og det ble til slutt iverksatt aksjon mot å utrydde 'Shmoos.' Den første og mest berømte Shmoo-fortellingen utspilte seg høsten 1948. De opptrådte også i serien ved noen senere anledninger.

Li'l Abner i Norge

Li'l Abner var aldri særlig velkjent i Norge, kanskje på grunn av at seriens miljøer er utpreget amerikanske. Et lite utvalg striper ble inkludert i boken Verdens Beste Tegneserier Del 1 (SEMIC, 1994). Serien ble imidlertid artikkelstoff i Aftenposten i oktober 1977, i forbindelse med dens nedleggelse. Serien slo bedre an i Sverige, hvor den gikk under navnet "Knallhatten" i avisen Expressen i årene 1946-77.
Militærmisjonen i Berlin

Militærmisjonen i Berlin var et norsk representasjonskontor i Tyskland etter andre verdenskrig. Den ble opprettet i 1945 og ivaretok norske militære og sivile interesser. Over tid avtok betydningen av de militære sakene og de sivile sakene ble viktigst.

Etablering

Etter verdenskrigen etablerte USA, Sovjetunionen, Storbritannia og Frankrike Det allierte kontrollrådet i Berlin. Dette var okkupasjonsmaktenes øverste organ i Tyskland. Andre allierte land etablerte representasjonskontorer, kalt militærmisjoner, for å ivareta forbindelsene til kontrollrådet. Den norske militærmisjonen i Berlin ble etablert ved kongelig resolusjon av 21. september 1945. I tillegg til Militærmisjonen i Berlin, fantes det også en militærmisjoner i Bad Salzuflen, Frankfurt am Main og Baden-Baden.
Ved årsskiftet 1945–1946 etablerte Militærmisjonen seg i Berlin. Den hadde videre et kontor i Oslo. I Berlin flyttet Militærmisjonen inn i Norges legasjonsbygning i Rauchstrasse ved Tiergarten.
Blant de ansatte var Willy Brandt, som var presseattaché. Oppgaven hans var imidlertid å følge den politiske utviklingen i Tyskland.

Fra Forsvars- til Utenriksdepartementet

Militærmisjonen ivaretok norske militære og politiske interesser i Tyskland. Den behandlet spørsmål om krigserstatning, men arbeidet også med krigsforbrytersaker. I tillegg ivaretok Militærmisjonen norske økonomiske interesser. Etter hvert avtok betydningen av de militære sakene og de sivile sakene ble viktigere.
De første årene lå Militærmisjonen under Forsvarsdepartementet i militære og administrative saker, men for øvrig under Utenriksdepartementet. Fra 1. juli 1947 overtok Utenriksdepartementet ansvaret og Militærmisjonen i Berlin ble Norges fremste utenriksstasjon i Tyskland. Den ble ansett som en legasjon og stillingen som stasjonssjef gikk over til sivile. Det fantes utover militærmisjonene ellers et generalkonsulat i Hamburg og et konsulat i Düsseldorf.
Samarbeidet mellom de fire okkupasjonsmaktene i Det allierte kontrollrådet brøt sammen i 1948. USA, Storbritannia og Frankrike etablerte i 1949 Den allierte høykommisjonen for Forbundsrepublikken Tyskland. I 1949 anerkjente Norge Forbundsrepublikken Tyskland og i desember samme år ble det etablert en norsk misjon ved Den allierte høykommisjon i Bonn. Denne misjonen ble i 1951 oppgradert til legasjon akkreditert til Vest-Tyskland, og i 1955 ble legasjonen oppgradert til ambassade. I 1960 ble den norske ambassadøren i Bonn sjef også for Militærmisjonen i Berlin.
Etter opprettelsen av legasjon i Bonn og oppgradering til ambassade avtok Militærmisjonens betydning. Den beholdt én ansatt.
Tritonus

Tritonus i skjønnlitteraturen

Romanen Djevelens kvint av den danske forfatteren Anne-Marie Vedsø Olesen hentyder i tittelen på tritonus intervallet. Den beskriver den egyptiske guden Seths gjenfødelse i nåtidens København og er bygget rundt motiver av egyptisk mytologi samt Wolfgang Amadeus Mozarts opera Tryllefløyten.

Romanen er del av en trilogi som også omfatter bøkene Tredje Ikaros (2004) og Gudernes tusmørke (2007).
Sandro Varelo

Idrettskarriere

Han deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Lima i Peru, og fikk der gull i spydkast i klassen F55, og han fikk bronse i kulestøt, bak Wallace de Oliveira fra Brasil og Francisco Cedeño fra Panama. Han deltok også i diskos, og kom der på fjerdeplass.
8 cm FK M.5

Overlevende eksempler

En 8 cm Model 5/8 er bevart i det sørafrikanske museet South African National Museum of Military History i Johannesburg.
Sammenslåingen av Kristiansund og Frei kommuner

Sammenslåingen av Kristiansund og Frei kommuner trådte i kraft 1. januar 2008. Sammenslåingen ble avgjort ved folkeavstemning i begge kommunene 22. mars 2004. 27. mai 2004 godkjente Kongen i statsråd kommunesammenslåingen.
Den nye kommunen fikk navnet Kristiansund.
Hendelsen ble markert på Omsundet bru, som delte de to kommunene.
I Frei ble resultatet 1 330 ja-stemmer (51,5%) og 1 252 nei-stemmer, med en valgdeltagelse på 67,6%. I Kristiansund var det 95,5% ja-stemmer, med en valgdeltagelse på 39,5%.
I møte 30. april 2006 vedtok fellesnemnda enstemmig at dagens byvåpen for Kristiansund skal brukes som våpen for den nye kommunen.
5. januar 2008 var alle kommunens innbyggere invitert til fest i Braatthallen i Kristiansund for å markere sammenslåingen.

Planleggingen av sammenslåingen

For å planlegge sammenslåingsprosjektet, samordne og forberede iverksetting av sammenslåingen ble det opprettet et politisk utvalg kalt Fellesnemnda. Medlemmene i Fellesnemnda ble valgt av og blant medlemmene i de to kommunestyrene. Antall representanter skal ifølge inndelingsloven avspeile innbyggertallet, men Kristiansund og Frei søkte i fellesskap om unntak fra denne regelen og fikk aksept for dette. Fellesnemda bestod av elleve medlemmer hver kommune og hadde sitt første møte 23. juni 2005.
Et nyhetsblad, Kommunen vår, ble første gang utgitt på slutten av 2004 for å gi informasjon til innbyggerne om sammenslåingen. Nyhetsbladet har siden kommet ut i fem årlige utgaver.

Følger

For Kristiansund økes folketallet fra 17 000 til 22 000, og arealet økes fra 20 km² til 87 km². Den nye kommunen får en tetthet på 257 personer pr. km². Over 1 000 nye boliger er planlagt bygget.
Sammenslåingen har også hatt negative konsekvenser. Hjemmetjenestene på Freiøya og Frei sjukeheim fått et dårligere tilbud til sine brukere.
Erich von Hornbostel

Bakgrunn

Erich von Hornbostel var født inn i en musikalsk familie. Han studerte pianospill, harmoni og kontrapunkt som barn, men sin doktorgrad ved universitetet i Wien var i kjemi.

Musikkforsker

Han flyttet til Berlin der han kom under Carl Stumpfs innflytelse og jobbet med ham innen musikkpsykologi og psykoakustikk. Han var Stumpfs assistent ved Berlins psykologiske institutt, og da instituttets arkiv ble brukt som basis for  Berlin Phonogramm-Archiv, ble han dets første leder. Det var på denne tiden at han arbeidet med Curt Sachs om å lage Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter.
I 1933 ble han avskjediget fra alle sine verv av nazistpartiet fordi hans mor var jøde. Han flyttet først til Sveits, så til USA og til slutt til Cambridge i England, der han arbeidet på et arkiv over ikke-europeiske folkemusikk-innspillinger. Han døde der i 1935.
Hornbostel gjorde et stort arbeid inne etnomusikologien. Han spesialiserte seg særlig på afrikansk og asiatisk musikk, og lagde mange innspillinger av det, og på utviklingen av et system som gjorde det mulig å transkribere ikke-vestlig musikk fra opptakene ned på papir. Han så de ulike måtene å stemme musikk på i de ulike kulturelle grupperinger som et grunnleggende element i å bestemme deres musikalske særtrekk, og han gjorde et stort arbeid med å sammenlikne ulike stemmesystemer. Mye av dette arbeidet har senere blitt møtt med kritikk, men for sin tid var dette et lite undersøkt område. Hornbostel hevdet også at musikk burde være en del av mer generell antropologisk forskning.
Baoxing

Baoxing (kinesisk: 宝兴县; pinyin: Bǎoxīng Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Ya'an.
Fylket hadde 54 703 innbyggere i 1999.
Jacques-Auguste de Thou

Liv

Han var sønn av embetsmannen Christophe de Thou (1508–1582), og nevø av biskopen av Chartres Nicolas de Thou. Etter teologiske studier fulgte han som ung mann diplomaten Paul de Foix på en lang reise til Italia, og fikk deretter et prebende. Men snart forlot han den geistlige embetsbanen, skaffet seg et embete som jurist, og giftet seg. I 1588 ble han utnevnt til statsråd og kom dermed til å delta i den franske politikken i de følgende årene. Han utførte også en reise som diplomat til Tyskland og Italia. I 1598 deltok han i utarbeidelsen av det berømte Nantes-ediktet. Etter Henrik IVs død var han ikke lenger like ansett ved det franske hoffet. Han ble forbigått ved utnevnelsen til førstepresident ved parlamentet (domstolen) i Paris, og trakk seg etter hvert tilbake fra statstjensten.

Verk

De Thou skrev et stort historieverk på latin, Historiae sui temporis, som beskriver Europas historie fra 1543 til 1607, og var tenkt som en fortsettelse av Paolo Giovios (Jovius) historieverk. Verket ble satt på Index librorum prohibitorum i 1609. Det ble senere oversatt til fransk. I 1620 utkom de Thous erindringer eller Vita, som trolig bare delvis er skrevet av ham selv.
MS «Stena Discovery»

MS «Stena Discovery» er en hurtiggående ferge som var i eie av Stena Line fram til 2009 og trafikkerte ruten Hoek van Holland-Harwich.
Svanberga

Svanberga er et tettsted i Norrtälje kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Svanberga ligger ved innsjøen Erken, rundt ti kilometer nord for Norrtälje. I 2010 hadde tettstedet 501 innbyggere.
Maywood

Maywood var en nederlandsk popduo fra 1970- og 1980-tallet som bestod av søstrene Alice May og Caren Wood (Doetie og Alie de Vries).  
I 1980 hadde de en hit med Late At Night. I 1990 representerte de Nederland i Eurovision Song Contest med Ik wil alles met je delen. Duoen ble nedlagt i 1995.
PAL

Fordeler

Sammenlignet med f.eks NTSC-systemet har PAL betydelige fordeler, særlig i kupert terreng med mye fjell og signalreflekser på veien mellom sender og mottaker. I slike områder vil en kunne få signalreflekser fra terrenget og fargeforskyvninger med NTSC, mens det i PAL er kun mindre og ofte umerkelige forskyvninger i fargemetning, dvs. fargeintensitet.
Det kan man se på at hårfarge f.eks. ikke skifter fra brunt til grønt i PAL systemet pga. signalreflekser i terrenget, mens det meget lett kan skje i NTSC-systemet. Derfor hadde alle NTSC TV-mottakere tidligere en knapp som het TINT der en kunne korrigere for fargeforskyvninger mellom grønt og magenta hvis situasjonen med fargetoneendring oppstod. Konstruksjonen av PAL og SECAM systemene tok sikte på å eliminere denne svakheten, et mål som også ble oppnådd.
Gnathocera cruda

Utseende

En middelsstor (ca. 14-16 millimeter), avlang, litt flat, blank, gulbrun gullbasse. Oversiden er sparsomt kledt med fine, oppstående, hvite hår. Hodet har to spisse horn foran. Hodet har et par hvite flekker, pronotum har tre hvite striper. Beina er brunrøde. Hos hannen er undersiden hvit.

Levevis

Arten er knyttet til gressenger med høyt gress. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kongo, Kamerun, den Sentralafrikanske Republikken, Uganda, Malawi og Burundi.
Norgesmesterskapet i alpint 1966

Norgesmesterskapet i alpint 1966 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert på Oppdal fra 4. til 6. mars.
Den tomme mengden

Notasjon

Den tomme mengde skrives {}, Ø eller . De to siste symbolene ble innført av Bourbaki-gruppen i 1939, inspirert av bokstaven Ø.
Guaviyú del Arapey

Transport

Ruta 4 Andrés Artigas forbinder Guaviyú del Arapey med Paysandú, Río Negro og Durazno.
I blanke messingen

Handling

Stålindustrien tvinges til å si opp mange av sine arbeidere som fryktløst forsøker å finne et nytt levebrød. Spesielt viktig er det for Gaz, spilt av Robert Carlyle, som ikke vil miste foreldreretten til sin sønn. Han kommer på ideen om å sette opp et strippeshow sammen med noen av de andre arbeidsløse, på tross av at de alle mangler stort sett alt som kreves, kanskje bortsett fra sjarme.
Aubade

Aubade (fra fransk aube, «morgengry») er en sang eller dikt som handler om to elskendes avskjed om morgenen etter et nattlig møte, eller en sang eller instrumentalstykke som omhandler, ledsager eller vekker opp bildet av morgengryet. Også ballettstykker er blitt kalt aubade.
Et kjent aubade fra 1800-tallet er Richard Wagners symfoniske dikt Siegfried-Idyll (WWV 103) som han dediserte kona Cosima. Wagner skrev stykket i hemmelighet og uroppførte det som en «symfonisk fødselsdagshilsen» i deres bolig om morgenen på hennes 33-årsdag.
Motstykket til audbade er det mer kjente begrepet serenade, som opprinnelig var en kveldssang til en omsvermet person.
Skipselektriker

En skipselektriker er en elektriker med spesiell kompetanse på elektriske anlegg på skip.

Alternativ utdanning

Med fagbrev som elektriker(det som tidligere ble kalt Gruppe L) kan man ta kurs for å løse sertifikat som skipselektriker:
Holmes Hills

Holmes Hills er en gruppe rygger og nunataker med høyder opp mot om lag 1 700 moh mellom Runcornbreen og Beaumontbreen, og grenser i sørvest til Brennecke Nunataks, sør i det sentrale Palmer Land i Antarktis. De ble kartlagt av U.S. Geological Survey fra flyfoto tatt av U.S. Navy i 1966–69, og kartlagt av British Antarctic Survey i 1972–73. I forbindelse med at flere navn i området er kalt opp etter forskere på kontinentaldrift, ble åsene navsatt av Advisory Committee on Antarctic Names i 1978 etter den skotske geolog Arthur Holmes, en geologiprofessor ved Edinburgh University i 1943–56.
Anthony Franciosa

Liv og virke

Han ble født som Anthony George Papaleo av italiensk-amerikanske foreldre. Hans besteforeldre hadde utvandret fra italienske Melfi i Basilicata i 1890. Han ble hovedsakelig oppdratt av sin mor og tante. Siden tok sin mors pikenavn (Franciosa) som sitt etternavn. I 1948 ble han medlem av Cherry Lane Theatre Group, en teatergruppe off-Broadway. Et annet medlem var Beatrice Arthur.
Før Franciosa fikk suksess som skuespiller, jobbet han på en rekke arbeidsplasser, blant annet som kelner, oppvaskhjelp og dagarbeider. Flere år senere fikk han høstet gode kritikker og en Tony Award-nominasjon for sin forestilling på Broadway, av teaterstykket A Hatful of Rain. 
Da Franciosa gjentok sin rolle i filmversjonen av stykket A Hatful of Rain i 1957, ble han nominert til en Oscar for beste mannlige hovedrolle. Han fulgte opp denne rollen med andre roller i flere store filmer, deriblant A Face in the Crowd sammen med Andy Griffith og Patricia Neal. Han var med i The Long Hot Summer der Paul Newman og Orson Welles hadde hovedrollene. En annen kjent film han spilte i var Period of Adjustment med Jane Fonda.
Franciosa hadde gjesteroller i ulike TV-serier som Jack Palances sirkusdrama The Greatest Show on Earth som ble vist på ABC i 1963 og 1964. På samme tid spilte han i Breaking Point, et medisinske drama om psykiatri hos ABC. Produsent David Dortort ville ha ham som hovedperson Cameron Mitchells beste venn og nevø, Manolito Montoya i TV-serien The High Chaparral.

Personlige liv

Franciosa var gift fire ganger, og fikk tre barn. Hans mest kjente kone var den Oscar-vinnende skuespillerinnen Shelley Winters, de var gift fra 4. mai 1957 inntil deres skilsmisse i 1960. De hadde ingen barn sammen. Hans første kone, Beatrice Bakalyar, var en forfatter. De var gift i fem år i tiden 1952-1957. Dette ekteskapet endte også i skilsmisse. Hans tredje kone, Judith Balaban, var også en forfatter. Fra dette ekteskapet har Franciosa sin eneste datter, Nina. 
Franciosas siste kone (fra 27. november 1970 til sin død i 2006) var Rita Theil, som han hadde to sønner, Marco og Christopher, sammen med. Sønnen Christopher Franciosa gikk i farens fotspor og ble en skuespiller. Den andre sønnen, Marco Franciosa, arbeider som en organisk bonde. I sine siste år, bodde han i Brentwood, et distrikt i West Los Angeles.

Dødsfall

Den 19. januar 2006 døde Anthony Franciosa, 77 år gammel, ved UCLA Medical Center i Los Angeles i California etter et hjerneslag. Hans død kom bare fem dager etter at hans eks-kone Shelley Winters døde, den 14. januar. Han etterlot seg ektefellen Rita og tre barn, Nina, Christopher og Marco, samt barnebarna Ruby og Cassius Franciosa.
Fredrik William Olsen

Kråkesølv

Sammen med Kråkesølv har Fredrik William Olsen gitt ut albumene Trådnøsting (2009), Bomtur til jorda (2010)' og Kråkesølv (2014) . Med Bomtur til jorda vant Kråkesølv Spellemannpris i kategorien Årets Popgruppe, etter å ha vært nominert i hele to kategorier året før.
Al-Farabi

Abū Naṣr al-Fārābī, fullt navn Muhammad ibn Muhammad ibn Tarkhan ibn Uzalagh al-Farabi (Tyrkisk: Farabi, arabisk: أبو نصر محمد الفارابي‎ Abū Naṣr Muḥammad al-Fārābī, persisk: محمد فارابی), var en muslimsk polyhistor og en av de største vitenskapsmennene og filosofene i den islamske verden i sin tid. Han var også en kosmolog, logiker, musiker, psykolog og sosiolog. I Vesten var han kjent som Alpharabius, Alfarabi eller helt enkelt Farabi. Han ble født i 872 og døde en eller annen gang i tidsrommet mellom 14. desember 950 og 12. januar 951.
Historikerne er uenige om hans bakgrunn. En del mener at han ble født i det nåværende Turkmenistan, andre at det var i Afghanistan. Det er bevist at han i 901 begynte sin høyere utdanning i Bagdad.
Al-Farabi skapte et detaljert verk som kommenterer det som skulle ha vært ett av Aristoteles' verk. Senere ble det imidlertid oppdaget at det dreide seg om et neoplatonisk verk. Neoplatoniske verk tilskrives ofte Aristoteles da de ble oversatt til arabisk i denne perioden.
Al-Farabi fikk stor innflytelse på datidens musikk, matematikk, medisin og filosofi. Selv ble han sterkt påvirket av Aristoteles og nyplatonismen.
Al-Farabi banet vei for Ibn-Sina (Avicenna) som ble født 30 år etter Al-Farabis død. En kommentar av Aristoteles' metafysikk, skrevet av nettopp Al-Farabi, skulle komme til å gi Ibn-Sina en ledetråd inn i Aristoteles' verden. Al-Farabi så religion som en slags symbolsk sannhet. Han trodde imidlertid ikke på skjebnen, som etter alt å dømme er et grunnleggende begrep i den islamske verden som han tilhørte. Han anses dessuten for å ha vært tenkeren som skilte logos i to ulike grupper; idéen og beviset.
Hans navn kan ha gitt opphav til det portugisiske ordet alfarrábio, som betyr gammel, kjedelig eller tykk bok.
Aliyah (navn)

Etymologi

Det arabiske navnet Aliyah (arabisk: عليّة) er en feminin form av mannsnavnet Ali som betyr «høy, edel, opphøyet». Navnet transkriberes også som Aliya, Aliyya og Aliyyah.
Det hebraiske navnet Aliyah (hebraisk: עֲלִיָּה) betyr «å stige» på hebraisk. Aliyah er også en betegnelse på den jødiske innvandringen til Israel.
Gausdal Bilselskap

Gausdal Bilselskap A/S (GB) var et rutebilselskap med hovedsete i Lillehammer, tidligere i Fåberg. Selskapet ble stiftet 14. februar 1917. Det skulle være fokus på gods- og persontrafikk i Gausdalsbygdene.

Avslutning

Litra AS etableres 1. november etter en sammenslutning av Gausdal Bilselskap A/S og Lillehammer-Ringsaker Bilruter A/S. Virksomheten samles på Bæla nord for Lillehammer sentrum. Det var på anlegget som Gausdal Bilselskap hadde bygd og åpnet i 1979.