google/wiki40b huggingface dataset:
Hydrotermisk skorstein

En hydrotermisk skorstein eller undervannsventil er en naturlig struktur som blir til ved hydrotermisk aktivitet på havbunnen. Disse kan man finne på store dyp ved midthavsryggene eller andre vulkansk aktive soner. Strukturene er bygd opp av mineraler som blir utfelt når det varme vannet møter det kalde sjøvannet der de hydrotermiske kildene har sitt utløp på havbunnen.
De fleste slike skorsteiner er såkalte smokers, eller røykere som vi kan kalle dem på norsk. Disse fins det to typer av, black smokers og white smokers etter fargen på vannet de slipper ut.

Oppdagelse

Hydrotermiske skorsteiner ble observert første gang i 1979 etter at man to år tidligere hadde oppdaget hydrotermiske kilder i nærheten av Galápagosøyene ved samme midthavsrygg (East Pacific Rise). Disse oppdagelsene ble gjort med en liten miniubåt som ble kalt «Alvin», og den hadde plass til tre mann.

Ulike typer skorsteiner

Det er funnet tre ulike typer skorsteiner. To av dem kalles black smockers og white smokers. De finnes ved midthavsryggene på steder med vulkansk aktivitet. Der blir sjøvann  tilført høy temperatur og oppløste mineraler fra magmakammere nede i grunnen. Den siste typen er registrert bare på ett sted og skiller seg ut både fra kjemi, dannelse og det biologiske liv den gir grobunn for. Dette feltet befinner seg på et sted som kalles Atlantis Bank og bærer navnet "Lost City" etter Platons sagn om byen som sank i havet.

Black smoker

black smoker eller sort røyker på norsk, er skorsteiner på havbunnen som slipper ut metall-sulfider. Noe av metall-sulfidene utfelles rett ved og er med på å bygge opp strukturene mens resten forsvinner av gårde som "sort røyk". Temperaturen på vannet som strømmer ut her kan være på 350 °C.

White smoker

White smoker eller hvit røyker på norsk, har en lavere temperatur og annen mineralsammensetning. I disse kildene finner man mineraler sammensatt av barium, kalsium og silisium som er ofte er hvite, og dette danner den hvite "røykskyen".

Lost City

Lost city er et hydrotermisk felt som skiller seg ut fra de andre. For det første så ligger det på en lavspredningsrygg, og det er ikke knyttet til et magmakammer. Ved nærmere undersøkelser viste det seg at dette var vann som hadde sirkulert i sprekker og ganger dybt nede, der varmen fra  mantelen er større. Noe av temperaturen kan også tenkes å være dannet ved den kjemiske reaksjonen som oppstår mellom sjøvann og olivin i bergarten peridotitt som finnes nede i grunnen her. Noen av skorsteinene kan bli mellom 20 og 60 meter høye og her finner man de høyeste skorsteinene som er registrert. De  består hovedsakelig av kalsitt, aragonitt og brucitt som gir dem den hvite fargen.

Biologiske samfunn

Det ble en stor overraskelse da man oppdaget at disse hydrotermiske feltene huset  biologiske samfunn som levde i et økosystem som hentet all energien sin fra kjemisk energi og ikke sollys. Dette foregikk ved at kjemotrofe bakterier som levde i og rundt de hydrotermiske kildene kunne utnytte kjemisk energi de hentet fra det mineralrike vannet. Denne prosessen gav all energi dette økosystemet trengte for å leve.
Beklager, teknisk feil

Handling

Hva er vitsen med å ha TV om man ikke ser alle programmene? Plutselig blir det stille og ensomt. TV apparatet har gått i stykker, men TV er ikke alt her i livet, eller...
Københavns Frihavn

Københavns Frihavn er en frihavn i den nordlige delen av Københavns havn. Havneanlegget ble bygget i perioden 1891–1894, tatt i bruk i 1894 og er siden blitt utvidet og flyttet en rekke ganger.
Det opprinnelige frihavnsanlegget, som i dag kalles Søndre Frihavn, lå rett nord for Kastellet, men er gradvis avviklet og konvertert til en ny, åpen bydel fra 1991. Frihavnen, som nå ligger i Nordhavnen, blir betraktet som tollmessig utland og er adskilt fra resten av havnen med et gitter.

Historie

Bygningene, store pakkhus, vakthus, Frihavnens elektriske sentralstasjon (elverk), kaidetaljer og gitteret rundt den opprinnelige delen av Københavns Frihavn, var tegnet av arkitekten Vilhelm Dahlerup; tollkammerbygningen, selskapets hovedsete, proviantboder samt funksjonærboliger etter tegninger av Erik Schiødte. Senere ble John Dich selskapets arkitekt og han har tegnet posthus og mange mindre bygninger på området. Ved etableringen av havnen ble Københavnbeboernes utfluktsmål Langelinie bevart i form av en hevet promenade på Langeliniekaien.
Frihavnen ble etablert av regjeringen som et mottrekk til frihavnen i Hamburg, som hadde åpnet i1888. Anlegget ble prosjektert av den visjonære havnebyggmesteren, senere havnedirektør H.C.V. Møller etter en idé av ingeniør Holger Hammerich. Havnen som ble drevet på konsesjon fra Indenrigsministeriet som et privat aksjeselskap, Kjøbenhavns Frihavns-Aktieselskab, med Isak Glückstadt i spissen, og hadde sine egne forsyningsinstallasjoner, blant annet Frihavnens Elektriske Centralstation, og en intern jernbane, Frihavnsjernbanen. I 1979 ble Kjøbenhavns Frihavns-Aktieselskab omdannet til Københavns Frihavns- og Stevedoreselskab A/S.
Fra Frihavnsstasjonen var det i perioden 1894–1974 fergeforbindelse til Malmö. Frihavnen blev senere knutepunkt for godstransportruten DanLink mellom København og Helsingborg, som åpnet 3. november 1986 og ble nedlagt 30. juni 2000.
Havneanlegget var opprinnelig forbundet med henholdsvis Toldboden, DSBs sporområde nord for Østerport stasjon og Langeliniepromenaden i en kompleks infrastruktur, men etter Kastellets etappevise restaurering 1988–2000 og nedleggelsen av gods- og fergeforbindelsen i Frihavnen er disse forbindelseslinjer ikke lenger synlige.
Scymnus rubromaculatus

Utseende

Scymnus rubromaculatus er en liten marihøne, mellom 1,8 og 2,3 millimeter lang. Oversiden er dekt med små lys hår. Dekkvingene mørke, svarte, uten flekker. Hos hannen er hodet og det aller meste av brystskjoldet brunorange, mens de hos hunnen har like mørk farge som dekkvingene. Beina er lyst brunlige.
Ravenholm

Ravenholm er en fiktiv by i førstepersonsskytespillet Half-Life 2.

Bakgrunn

Opprinnelig var Ravenholm en alminnelig, liten by, helt til byen ble infisert av Headcrabs, noe som trolig skjedde under eller kort etter Seven Hour War. Headcrabene formerte seg raskt og omgjorde mange av innbyggerne i Ravenholm til Zombier ved å sette seg på hodene deres. Ravenholm ble raskt utryddet for mennesker (med unntak av Father Grigori) og kun bebodd av forskjellige typer Headcrabs og Zombier.

Half-Life 2

Gordon Freeman blir tvunget til å kjempe seg gjennom Ravenholm etter et Combine-angrep på forskningsinstituttet Black Mesa. Alle andre mulige veier blir sperret og Freeman står igjen og må ta omveien gjennom Ravenholm for å komme seg videre. I Ravenholm blir han introdusert for nye typer Headcrabs, og dermed nye typer Zombier; Fast Headcrab/Zombie og Poison Headcrab/Zombie. I Ravenholm møter han også Father Grigori, det eneste overlevende mennesket i Ravenholm.

Utseende

Ravenholm kan sies å være en typisk spøkelsesby. Himmelen er mørk, hus er delvis ødelagte og hvor som helst ligger det lik og Zombier. Blant Half-Life-fans blir byen ofte kalt Resident Half-Life fordi byen deler samme atmosfære som i spill i Resident Evil-serien.
Rabén & Sjögren

Rabén och Sjögren er et bokforlag som ble grunnlagt i 1942 av Hans Rabén og Carl-Olof Sjögren. De spesialiserer seg på å gi ut barne- og ungdomslitteratur. De gir blant annet ut Astrid Lindgrens bøker. Forlagets samarbeid med Lindgren begynte med at en historie om «Pippi Langstrømpe» vant en konkurranse i barne- og ungdomslitteratur i regi av forlaget i 1944. Andre forfattere som er gitt ut på forlaget er Ove Allansson, Svante Foerster, Hans Granlid, Birger Norman, Inger Edelfeldt, Inger, Lasse Sandberg, Jostein Gaarder, Lennart Hellsing, Barbro Lindgren og Mari Kjetun.
Siden 1998 inngår R & S i Norstedt och Söners forlag. Datterselskap til R & S er Tidens förlag og Citadell
Gallio (slekt)

Utseende

Nopså små (vingespenn ca. 25 millimeter), brune smygere med spredte, små, lyse flekker.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Slekten lever i det sørlige Brasil.
Kvinnulistin

Kvinnulistin (norsk oversettelse: «Kvinnelisten») var en valgliste i Vestmanna kommuna på Færøyene.
Kvinnulistin ble realisert av 73 kvinner på et møte i Vestmanna den 20. oktober 1988. En rekke kvinnelister stilte til valg i færøyske kommuner fra 1992, men listen i Vestmanna oppnådde særskilt stor suksess med flertall i kommunestyret mellom 1993 og 2005. Listen hadde 3 av 7 representanter i perioden 1989–1992, 5 i perioden 1993–1996, 4 i periodene 1997–2004 og 1 i perioden 2005–2008. Listen stilte ikke til valg i 2008, men det ble valgt inn kvinner i kommunestyret. Borgermestre i kommunen fra Kvinnulistin var Maria Hansen (1989–1996) og Gunn Joensen (1997–2004).
Concepción (vulkan)

Concepción er en av de høyeste vulkanene i Nicaragua, med en høyde på 1 610 moh. Sammen med en annen vulkan, Maderas, danner den øya Ometepe i Nicaraguasjøen sør i landet.
Siden 1883 har Concepción hatt minst 24 utbrudd, senest i 2005. Concepcións utbrudd kjennetegnes av hyppige, men moderate eksplosjoner. Aktive fumaroler finnes like nord for vulkanens toppkrater.
Sirith

Sirith er en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Den er en av Lebennins fem elver, og har sitt opphav i den vestre delen av Kvitklettene. Den har et tilsig ved navn Celos, som også kommer fra Kvitklettene. Sirith renner mot sør-sørøst og renner inn i den store elva Anduin like ved Pelargir.
Nesna prestegjeld

Nesna prestegjeld var et prestegjeld i Nord-Helgeland prosti i Nordland.
Mellom 1589 og 1738 var Nesna et sokn underlagt Alstahaug prestegjeld. Ved reskript 12. desember 1738 ble det et selvstendig prestegjeld, kalt henholdsvis Nesna og Ytre Ranen prestegjeld. Prestegjeldet var inndelt i Nesna sogn og Dønnes sogn, og omfattet også Sjona og deler av Leirfjord.
Ved kongelig resolusjon den 19. november 1824 ble gårdene Våg, Skei, Åker, Bø, Stavseng, Åkerøya og Stavsengvika (tidligere underlagt tinglagene i Alstahaug og Herøy og Dønna sokn) tilhørende Nesna tinglag. 
En kongelig resolusjon den 13. mars 1882 ga tillatelse til å bygge en hjelpekirkegård for Dønna sokn på gården Dønnes.
Ved kongelig resolusjon den 10. juni 1887 ble det gitt tillatelse til å bygge et kapell på Bardal der det skulle holdes 4 gudstjenester årlig. Dette ble utvidet til 6 gudstjenester årlig ved kongelig resolusjon av 2. mai 1903.
Det ble tillatt å vigsle et bedehus oppført på Husby i Dønna sokn til kirkelige forretninger ved kongelig resolusjon 16. januar 1905. Husby kapell skulle ha minst 4 gudstjenester årlig, og kapellet fikk eget kirketilsyn.
Ved kongelig resolusjon av 18. oktober 1918 ble borgerleiet Bardal overført fra Hemnes sokn og prestegjeld til Nesna sokn. 
Ved kongelig resolusjon av 18. mai 1962 ble Dønna sokn utskilt fra Nesna prestegjeld og Nordvik sokn fra Herøy prestegjeld for sammen å utgjøre det nye Dønna prestegjeld. 
Bardal kapelldistrikt ble overført til Alstahaug prestegjeld i 1979.
Prostiet ble faset ut i forbindelse med omstruktureringene i Den norske kirke på 2000-tallet.

Kirker i Nesna sogn og prestegjeld

Aslak Bolts jordebok fra 1432 omtaler «Nesna fjordung» (Nesna fjerding). Dette kan bety at det stod en trekirke på gården Nesna. Den eldste kilde som nevner Nesna kirke, er Trondhjems Reformats fra 1589. Kirken var da bygd for 106 bønder og 20 husmenn, samt kvinner, barn og eldre.
I 1723 ble kirketårnet ødelagt av et lynnedslag. Kirken var generelt i en dårlig forfatning, og beskrives av biskop Nannestad i en visitas-protokoll fra 1750 som «den sletteste og mest fordærvede kirkebygning i Trondhjems Stift». Det var en korskirke, bestående av tjærebredd tømmer. Taket var dekt av blåteglstein, men flere av steinene var falt ned.
I 1767 ble det bygd en ny og større trekirke i Nesna, innviet av biskop Ernst Gunnerus den 6. september 1767. En svensk kirkebygger ved navn Marstrøm ledet byggearbeidet. En av kirkebyggerne, Anders Pedersen fra Buvika i Sjona, skar i denne forbindelse ut to løver av tre. I 1996 ble en av løvene sendt til Bodø for reparasjon. 
Kirken hadde lukkede stoler med reserverte plasser for folk fra de rikeste gårdene. Interiøret var malt av Paul Kolseth fra Nord-Møre. Et maleri av kirken fra 1870-årene, malt av Johan Anton Sandnes, viser at kirken var rødmalt. Det var en korskirke med løk-kuppel, omgitt av et steingjerde.
Den nåværende Nesna kirke ble bygd i 1880.
Den fjerde statsmakt

Den fjerde statsmakt er en betegnelse som brukes i Norge og Danmark om pressen og andre massemedier, særlig om dens rolle som kritiker og overvåker. De andre statsmaktene er den utøvende (i Norge: Kongen (ved regjeringen)), den lovgivende (i Norge: Stortinget) og den dømmende (domstolene).
Begrepsbruken kan skyldes en noe feilaktig oversettelse av det engelske begrep the fourth estate (den fjerde stand). I Sverige kalles pressen den tredje statsmakten og domstolene omtales ikke som en statsmakt. 
I prinsippet bør «den fjerde statsmakt» være et vern om den personlige friheten, og overvåke og påtale overgrep mot enkeltmennesker, som blir begått av de tre andre statsmaktene.
Hans Aumeier

Bakgrunn

Hans Aumeier avbrøt sin skolegang etter bare seks år og begynte som dreier i geværfabrikasjonen, avbrutt av perioder som arbeidsløs.

Nazismen

I 1929 ble Aumeier medlem i Det nasjonalsosialistiske tyske arbeiderparti (NSDAP) og i 1931 i Sturmabteilung (SA)  og senere Schutzstaffel (SS).

Konsentrasjonsleirer

Han var stedfortredende kommandant i utryddelsesleiren Auschwitz fra 1942 til 1943. Aumeier gav kapoene vidtrekkende armslag, noe som førte til en ytterligere terror i leiren. Han innførte tortur i ståceller som en straffereaksjon Block 11, og skjøt fangre ved  Schwarze Wand («den sorte mur». Han var medansvarlig for massehenrettelser og seleksjon i Stammlager Auschwitz, og etter det mislykkede opprørsforsøket i straffkompaniet i juni 1942, deltok han likesom Otto Moll og Franz Hößler på drapene av dem som overlevde opprøret.
På grunn av tyveri og korrupsjon ble han sendt bort fra Auschwitz, om ble i midten august 1943 leirsjef i den nypåårettede konsentrasjonsleren Vaivara i  Estland. Der var han til leiren ble evakuert sommeren 1944. Deretter var han ansvarlig for Landsberger Arbeitslager, eksterne stasjoner knyttet til KZ Dachau.
I januar 1945 overtok Hans Aumeier som leirkommandant for Grini fangeleir i Norge, som eksistrerte til 8. mai 1945. Under denne sin siste postering skal Aumeier ha forandtret seg betraktelig; han fremstod som nesten normalt menneskelig, og førte også forhandlinger med Røde Kors.

Etterkrigstiden, rettsforfølgelse, henrettelse

Aumeier ble arrestert den 11. juni 1945 av den britiske hær og forhørt. Etter fengsling på Akershus festning ble han ført til London for videre avhør. Under forhørene benektet han å ha hatt kjennskap til noen gasskamre i Auschwitz, men reviderte senere dette utsagn.
Han ble så utlevert til Polen. Han ble dømt til døden av en polsk domstol for forbrytelser mot menneskeheten. Han ble hengt 28. januar 1948 i et fengsel i Kraków.
FA-cupen 1894/95

FA-cupen 1894/95 var den 24. sesongen av den engelske FA-cupen. Finalen ble spilt 20. april 1895 mellom Aston Villa og West Bromwich Albion. Finalen ble spilt i Crystal Palace i London.
Jordan Slew

Internasjonal karriere

Slew debuterte for England i en U19-kamp mot Tyskland. Han kom inn som innbytter for Connor Wicham. Kampen endte med tap 1–0.
Vindarna vänder om

Vindarna vänder om er et musikkalbum med Lasse Holm, utgitt i 1987.
Ødegårdbua

Ødegårdbua er en kystledhytte i Holmestrand, åpnet i 2010. Ødegårdbua ligger ved havna i Holmestrand og er en tidligere sjøbod i laftet tømmer, bygget etter bybrannen i 1884. Den har tidligere vært bolig, kontor og butikk.
Det er den søndre delen av bygget som er kystled.
Kbal Spean

Kbal Spean (khmer: ក្បាលស្ពាន hovedbroen) er et område i de sørvestre skråningene av Kulenfjellene i Kambodsja, 25 km fra hovedgruppen av Angkorianske templer og 13 km forbi Banteay Srei. Området er også kjent som dalen med de 1000 lingaer. Det består av en rekke utskjæringer i stein i og rundt Stung Kbal Spean-elven. Motivene for utskjæringene kan grovt deles inn i tre grupper: myriader av lingaer, avbildet som sirlig arrangerte forhøyninger som dekker overflaten av en stein; lingam – yoni-design og ulike hinduistiske mytologiske motiver, inkludert avbildninger av guder og dyr.

Historie

Flertallet av Kbal Speans arkeologiske funn kan dateres til 11- til 1300-tallet. Byggingen av Kbal Spean ble igangsatt av kong Suryavarman I og senere avsluttet av kong Udayadityavarman II.
Begrepet dalen med de 1000 lingaer skyldes tilstedeværelse av de anslagsvis tusen lingaene, i form av skulpturer gravd ut i Siem Reap-elvens bredder. Lingaene skulle gjøre vannet i Østre Baray fruktbart og vanne rismarkene i Kambodsja.
Saint Louis University

Saint Louis University er et religiøst, katolsk (jesuittisk) universitet i St. Louis i delstaten Missouri i USA. Det ble grunnlagt i 1818.
Ved lærestedet var det 12 034 studenter og 1 004 vitenskapelig ansatte i 2006, og dette året var skolepengene US$ 26 648 for studenter folkeregistrert i USA. Undervisningen gis opp til doktorgradsnivå.
Bulgaria Air

Bulgaria Air (bulgarsk: България Ер) er det nasjonale flyselskapet i Bulgaria. Flyselskapet har hovedbase i Sofia, og opererer i tillegg flygninger ut fra Burgas og Varna, i tillegg til charter fra Plovdiv Airport.
Gengangere (TV, 1978)

Om utsendelser

Oppsetningen ble sendt i NRK Fjernsynsteatret 29. august 1978. I Finland på Yle (Yleisradio Oy) ble den sendt 2. juni 1979, og på SVT (Sveriges Television) 28. desember 1979.
Donald-Olivier Sié

Landslaget

Donald-Olivier Sié spilte 42 landskamper for Elfenbenskystens herrelandslag. Han ble tatt ut i Elfenbenskystens tropp til Afrikamesterskapet i fotball 1992, 1994, 1996, 1998 og 2000.
Rumelia

Rumelia (osmantyrkisk: روم ايلى, Rūm-ėli; tyrkisk: Rumeli; i genovesiske latinske dokumenter: Romania; bosnisk: Rumelija; gresk: Ρωμυλία, Romylía, eller Ρούμελη, Roúmeli; albansk: Rumelia; makedonsk og serbisk: Румелија, Rumelija; bulgarsk: Румелия, Rumelia), også kjent som Tyrkia i Europa, er en historisk betegnelse på det som i dag kjennes som Balkan-halvøya, da det var del av Det osmanske rike.

Etymologi

Den tyrkiske betegnelsen Rûm betyr «romersk» eller «gresk», mens Rumelia (tyrkisk: Rumeli) følgelig betyr «Romernes (eller grekernes) land», da det refererte til landområdene osmantyrkerne erobret fra Det bysantinske rike, på den tid fortsatt kjent som «Romerriket»; neologismen «bysantinske rike» ble skapt først i 1557 av den tyske historikeren Hieronymus Wolf i hans verk Corpus Historiæ Byzantinæ. Dermed var betegnelsen lenge i bruk i gresk, tyrkisk, albansk og slaviske språk for å betegne keiserrikets landområder.
Opprinnelig benyttet seldsjukk-tyrkerne navnet «romerlandet» (tyrkisk: Rûm) om Anatolia, som gradvis ble erobret fra Østromerriket av Seldsjukkrikets armeer etter slaget ved Manzikert i 1071. Det seldsjukkiske Sultanatet Rûm (1077–1307) betydde dermed opprinnelig «Sultanatet Anatolia». Etter Osmanrikets ekspansjon i Anatolia og Balkan fra andre halvdel av 1300-tallet, samt erobringen av Konstantinopel i 1453 under Mehmed 2., ble begrepet Rumeli («romerlandet») utelukkende benyttet for å definere Det osmanske rikets besittelser på Balkan-halvøya, som forble hovedsakelig befolket av kristne.

Geografi

Landskapet Rumelia inkluderte provinsene Trakia, Makedonia og Moesia, dagens Bulgaria og Øst-Trakia, avgrenset i nord av elvene Sava og Donau, i vest av adriaterhavskysten, og i sør av Morea. Navnet Rumelia ble til slutt brukt om en provins bestående av Sentral-Albania og Nordvest-Makedonia, med Bitola som hovedstad.
Grunnet administrative endringer gjennomført i perioden 1870–1875 opphørte navnet å samsvare med noen politiske inndelinger. Øst-Rumelia ble etablert som en autonom provins av Det osmanske rike gjennom Berlin-traktaten i 1878, men den 6. september 1885 ble området, etter en fredelig revolusjon, forent med Bulgaria. Kosovo vilayet ble opprettet i 1877.
I dagens Tyrkia har betegnelsen Trakya («Trakia») i all hovedsak erstattet Rumeli («Rumelia») som navn på den europeiske delen av Tyrkia (provinsene Edirne, Kırklareli, Tekirdağ, nordre Çanakkale, og vestre Istanbul), selv om Rumelia forblir brukt i historiske kontekster og i sammenheng med balkantyrkernes, og deres etterkommeres, kultur. Området i Tyrkia refereres også til som «Øst-Trakia» eller «Tyrkisk Trakia». I Hellas har betegnelsen Ρούμελη, Rumeli, vært i bruk siden osmansk tid for å referere til Sentral-Hellas, særlig i kontrast med Peloponnes eller Morea. Ordet Rumeli brukes også i visse tilfeller (hovedsakelig av istanbuliske innbyggere) utelukkende om den delen av provinsen Istanbul som ligger vestafor Bosporos.
Santo Antonio-demningen

Santo Antonio-demningen er en demning med vannkraftstasjon under bygging i elva Madeira i de sentrale deler av Amasonasbekkenet i Brasil.
Anlegget får turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 3.150 MW. Det blir ferdigstilt i 2013, etter seks års bygging. Utbyggingen har møtt lokal motstand.
Stormbull

Stormbull (etablert 1898) er et norsk selskap som frem til 1980-tallet drev innen jern, stål og byggevarer, og som siden har drevet innen investering.
Det startet da Ole Olsen Bull (1870–1928) startet O. O. Bull & Co. i 1898, fra 1902 i kompaniskap med Ole Johannes Storm (1858–1934) som var tilbake etter mange år i Argentina.  Bull hadde forøvrig importert de første busser (dampdrevne) like før århundreskiftet. Som Storm, Bull & Co. solgte de mye papir og stein til England, importerte stål fra Tyskland, endel  jern, samt noe trelast. Fra 1914 var innenlandsdelen skilt ut i Stormbull A/S, ledet av Bull, mens Storm overtok utenlandsdelen. 
Like før Bull's død i 1928 rakk han å etablere Stormbull-indeksen sammen med sosialøkonomen (og den senere Nobelpris-vinner) Ragnar Frisch. Det var en byggevare-indeks som har holdt det gående i mange tiår.  Ellers ga de ut «Stålboka» med materiallære og produktoversikt i 1940 og i 1955. I 1928 overtok Bernt Julius Fossum (1898–1971) eierskap og ledelse; han hadde vært disponent her siden 1917.  
I 1978 slo de seg sammen med Gustaf Aspelin AS til Aspelin-Stormbull AS.  Sønnene til Bernt J. Fossum solgte det meste til Aspelin Ramm på 1980-tallet, og Per Wedel Fossum (født 1935) drev Stormbull AS videre, men da innen investering i industri, eiendom og finans. Hans bror Bernt Julius Fossum (født 1930) etablerte firmaet Foinco AS.
Redningsskøyta RS «Stormbull» ble gitt til Redningsselskapet av Per W. Fossum og først stasjonert på Oscarsborg.