Flyplass

Flyplass (også kalt lufthavn ved sivil bruk og luftbase ved militær) er et sted hvor fly letter og lander, og er i tillegg et hvert område spesielt tilpasset luftfartøyers landing, avgang og bevegelser, herunder tilhørende anlegg som kan være nødvendige av hensyn til lufttrafikken og service for luftfartøyer, samt anlegg som er nødvendige for å betjene ervervsmessig flytrafikk.
En flyplass er, juridisk sett, et bestemt land- eller sjøområde – inkludert bygninger, installasjoner og utstyr – som helt eller delvis brukes for luftfartøyers avgang, landing og annen manøvrering på bakken.
Betegnelsen flyplass benyttes oftere innenfor sivil luftfart enn innfor tilsvarende militær som benytter flybase. Betegnelsene flyplass og flybase skiller således mellom to virkemåter, sivil og militær. Imidlertid deler en del sivile flyplasser rullebanene med militære, blant annet i Bodø.
Dersom flyplassen kun har landingsplass for helikopter brukes betegnelsen helikopterhavn, f.eks. Værøy helikopterhavn . For landingsplasser uten regulert passasjertrafikk brukes ofte betegnelsene flyplass - f.eks. Kjeller flyplass, sjøflyplass - f.eks. Bykle sjøflyplass eller helikopterplass - for eksempel Oslo helikopterplass, Rikshospitalet.
En flystripe er en uoffisiell betegnelse på de minste flyplassene. Disse har normalt dekke av gress, grus eller snø. De har ikke rullebanelys eller systemer for instrumentinnflyvning. En «naturlig landingsplass» er den enkleste form for flyplass når en grunneier tillater en flyger å foreta en enkelt landing og avgang for eksempel på et jorde.

Godkjenning

En grunneier og eventuell bruker av en enkel landingsplass kan søke luftfartstilsynet om å få godkjent plassen til "ikke allmenn bruk". Plassen må tilfredsstille krav til bredde av rullebane, lengde, sikkerhetssoner på siden og enden av rullebanen, frisiktsoner på skrå oppover både for endene av rullebanen og ut til sidene.
Det er også krav til brannslokningsutstyr og til ansvarshavende for flyplassen.
For større flyplasser øker kravene til rullebanebelysning, innretninger for fylling av drivstoff, taksebaner, oppstillingsplasser, tårnbetjening, inngjerding, brannberedskap osv.

Flyradiokanal

Endel flyplasser har konsesjon på egen radiofrekvens i flybåndet (118-136 MHz). Norges Luftsportforbund har egen konsesjon på frekvensen 123,500 MHz som flygere bruker på flyplasser som ikke har egen konsesjon på en frekvens.

Rullebaneretning

Rullebaneretningen angis med to tall, begge med to sifre. Tallene angir kompassretningen uten det tredje tallet fra kompasset. Hvis du skal lande eller ta av mot øst viser kompasset 090 grader. Du bruker da rullebane 09. Det er viktig å lande og ta av mot vinden. Dersom vinden kommer fra vest og du skal lande på den samme banen, eller ta av mot vest, står det 270 grader på kompasset. Du bruker da rullebane 27. Rullebanen betegnes da som 09/27 i informasjoner om flyplassen.
Det er to unntak fra denne regelen. På Gardermoen ligger for eksempel rullebanene slik at de skulle hete 02 og 20. Dette vil gi mulighet for misforståelse fordi 02 kan se ut som og forveksles med 20 fra motsatt retning (180 grader forskjell som gir forskjell i tallverdi på 18), og man forandrer da til nærmeste tall opp eller ned. Det samme gjelder 13 og 31 som også er 180 grader forskjell. På Gardermoen heter derfor de parallelle rullebanene 01 right, 01 left, 19 right og 19 left. Hvis du står på 01 right og får beskjed fra tårnet om å bruke samme rullebane den andre veien er det rullebane 19 left.
Når et fly nærmer seg en flyplass får flygeren tidlig beskjed fra flygelederen om hva som er "rullebane i bruk"/ (runway in use) som vanligvis bestemmes etter vindretningen. Andre viktige opplysninger er høydemålerinnstillingen QNH som gjør at høydemåleren viser flyplassens høyde over havet ved landing, og flygeren får vite vindretning og vindstyrke på rullebanen.