google/wiki40b huggingface dataset:
Depotfunn

Depotfunn er en arkeologisk betegnelse for «oldtidsfunn som med hensikt er nedlagt for bevaring, men som ikke kan tolkes som grav- eller boplassfunn». Det er å betrakte som en samling av verdifulle gjenstander eller artefakter (kulturgjenstander), eksempelvis rikdommer som mynter og smykker, som noen en gang gravd ned med vilje til oppbevaring. Den som deponerer gjenstander på denne måten har vanligvis til hensikt å grave dem opp igjen, men av ulike omstendigheter aldri rakk å gjøre det. Urørte depotfunn kan oppdages av personer som leter med metalldetektorer, amatører eller profesjonelle arkeologer etter lang tid. Glemsel eller fysisk fortrenging fra stedet hvor depotet er opprette kan være årsaker til at det ikke er gravd opp tidligere. Funnstedene for depotfunn kan tidvis synes å ha vært valgt med omhu for kunne finne igjen. Et funn fra vikingtiden med gjenstander av edelt metall fra Slemmedal i Vest-Agder ble eksempelvis gjenfunnet i moderne tid på «en hylle i en bratt fjellknaus, rett ved sjøen. Det ideelle vikingtids-bankhvelv.»
Depotfunn gir nyttig hjelp til datering av kulturgjenstander ved bruk av assosiasjon da gjenstandene vanligvis kan antas å være fra samme tid som de ble gravd ned og er derfor benyttet i forbindelse med å danne en kronologi. Depotfunn kan også sies å være en indikator på hvor mye uro det var i en periode i tidlige samfunn. Slik kan forholdene på 400- og 500-tallet i Storbritannia, da romerne trakk seg ut og innvandringen av angelsaksere begynte ha ført til opprettelsen av depoter der noen av de mest berømte er Hoxne depotfunn, Suffolk; Mildenhallskatten, Fishpool depotfunn, Nottinghamshire, Water Newton depotfunn, Cambridgeshire, og Cuerdale depotfunn, Lancashire, alle bevart i British Museum.
Prudence Harper fra Metropolitan Museum of Art uttrykte en del reservasjoner om depotfunn da det var en sovjetiske utstillingen av skytisk gull i New York i 1975. Han skrev om det såkalte Maikopskatten som var ervervet fra tre ulike kilder av tre museum tidlig på 1900-tallet, Berliner Museen,  University of Pennsylvania Museum of Archaeology and Anthropology, og Metropolitan Museum, New York, Harper advarte: «Når depotfunnene eller skattene når museene fra antikvitetsmarkedet, hender det ofte at gjenstander med annen alder og stilretning er kommet sammen med de originale gjenstandene.»
Arnd Peiffer

Karriere

Peiffer debuterte i europacupen i 2007. I junior-VM i 2008 tok han bronse på sprinten, bronse på stafetten og sjuendeplass på jaktstarten. Han debuterte i verdenscupen i sesongen 2008/09, med en sjuendeplass på sprinten i Oberhof. På sprinten i Khanty-Mansijsk i samme sesong tok han sin første verdenscupseier, hele 23 sekunder foran toer Ole Einar Bjørndalen. 
Han deltok også på det tyske laget i flere verdenscupstafetter i 2008/2009-sesongen, blant annet da de tok tredjeplass i Vancouver, andreplass i Ruhpolding og Oberhof i  og VM-bronse både på herrestafetten og mixed stafetten. Han var med på det tyske laget som vant VM i mixed stafett 2010. I VM i skiskyting 2011 i Khanty-Mansijsk vant han 10 km sprint, og var med på Tysklands lag som tok sølv på mixed stafett. I VM i skiskyting 2015 i Kontiolax og i VM i skiskyting 2017 i Hochfilzen var han med på Tysklands lag som vant miksstafett. I VM i skiskyting 2019 i Östersund vant han normaldistansen.
Xyz (illegal avis)

Xyz var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Xyz startet på høsten 1942, og var ment å erstatte avisen Whispering times som var rullet opp av tyskerne. Avisen kom nokså regelmessig med 2 – 3 nummer hver uke. Den brakte referater av nyhetssendingene fra London og andre artikler.
Redaksjonen holdt til i en leilighet i Oslo. Det tekniske utstyret ble til slutt plassert i en villa på Ris. Selve radio-lyttingen skjedde annet sted. Radiooperatører i gruppa var Ottomar Elligers og broren hans Carl-Sigurd Elliger, – som senere ble skutt i sitt hjem i forbindelse med opprullingen av en Milorg-gruppe.
Xyz holdt driften i gang i om lag trekvart år, til tyskerne sommeren 1943 avslørte en av distributørene. En av redaktørene, Thomas Chr. Mürer, hadde alt måttet flykte til Sverige. Hoveddistributør Jørgen Utheim klarte også å ta seg over grensa. En av utgiverne, Rasmus Schnitler, ble arrestert. Han klarte imidlertid å bløffe tyskerne ved å dekke seg bak Mürer, som han visste var ute av landet. Slik unngikk man en mer omfattende opprulling av avisorganisasjonen.
Mye av apparatet bak avisen og alt det tekniske utstyret var i behold. Derfor kunne Xyzs andre redaktør Richard Schage drive virksomheten videre. Han ble nå redaktør for avisen Total krig (avis).
Bærums Verk skole

Bærums Verk skole var en barneskole i Bærum kommune i Akershus. Skolen ble åpnet i 1985 og hadde i 2014 om lag 330 elever. Skolen ble slått sammen med Lesterud skole til Anna Krefting skole i 2018.
Ancognatha humeralis

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blankt gulbrun hornbille. Dekkvingene har svarte flekker på "skuldrene". Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, som vanlig hos Cyclocephalini kan hannen kjennes på at den har utvidete forføtter og særlig påfallende store klør på forbeina. Undersiden er tett kledt med korte, gule hår. Hodet har en avrundet "snute".

Levevis

De fleste av artene lever i høyereliggende områder. De kommer gjerne til lys om natten. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.

Utbredelse

Arten er utbredt i Colombia, Ecuador og Peru.
Karusellen

Karusellen, også kjent som Jomfru, jomfru Skjær (fra svensk), er en sanglek hvor man leier hverandre (holder hender) og danser, hopper eller løper i en ring. Dansen skal gå fortere og fortere ettersom sangen går.
Våmhus

Våmhus er et tettsted i Mora kommune i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 857 innbyggere.
Stuping under samveldelekene 2002

Stuping under de britiske samveldeleker 2002. Stuping var en av flere sporter under de syttende samveldelekene som ble arrangert i Manchester i England i perioden 25. juli til 4. august 2002. Det var syttende gangen som stuping var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2002 ble det konkurrert i seks øvelser, 1 og 3 meter sviktstup og 10 meter tårnstup for både kvinner og menn. Australia ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Canada med to.
Fylkesvei 3712

Fylkesvei 3712 går mellom Valle og Tveit i Åmli kommune. Veien er 2,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 275.
Tutonish

Tutonish, lansert i 1902, var en av flere varianter av kunstige internasjonale hjelpespråk bygd på moderne germanske språk utarbeidet av den norsk-amerikanske presten Elias Molee.
Molee var født i Wisconsin av norske foreldre. Han reformerte prosjektet sitt i 1911 og ga det navnene Allteutonish eller Altutonish. En siste versjon kom i 1915.
Tutonish hører til den lille gruppa av forslag til kunstige språk som er bygd på germanske røtter. Et annet er Wede.
Molee ønsket at språket skulle bli det nye nasjonalspråket til de germansktalende landa. På engelsk kalte han Tutonish  Anglo-German Union Tongue (engelsk-tysk unionsspråk). Den norske utgava av boka hans om språket, som kom i Kristiania (nå Oslo) i 1902, het Tutonish, et internationalt fællessprog under angelsaksisk ledelse. 
Tutonish hadde regelmessig stavemåte og forenkla grammatikk. Filologisk var Molee påvirka av ideene til Giuseppe Peano, skaperen av Latino Sine Flexione, men han brukte germanske istedenfor latinske ordrøtter i språket sitt.
Han laga også en versjon av språket for romansktalende land, der han brukte nylatinske istedenfor germanske røtter.

Språkeksempel

Fader vår på Molees germanske Alttutonish:

vio fadr hu bi in himl;
 holirn be dauo nam;
 dauo reich kom;
 dauo vil be dun an erd,
 als it bi in himl;
 giv vi dis dag vio dagli bred;
 en fergiv vi vio shulds,
 als vi fergiv vio shulders;
 en lied vi nit inzu fersieku
 but frie vi fon ievl.
 let so bi.
Fader vår på den felleslatinske utgava av Molees språk:
Nuo padr, ki bi in siel,
 sanktirn bi tuo nom,
 tuo regnu ven,
 tuo vol bi
 fasn sur ter kom in siel;
 don nu hoy nuo diali pan;
 et pardon nu nuo debits,
 kom nu pardon nuo debitors;
 et induk nu non in tentu
 ma delivr nu de mal
Conesville kullkraftverk

Conesville kullkraftverk  er et kullkraftverk i Coshocton ved Conesville,   Coshocton County i delstaten Ohio i det østlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1891 MW, fordelt på 6 blokker / turbiner. Eiere er Columbus Southern Power, American Electric Power, og Duke Energy. Selve enhetene i anlegget har ulikt eierskap.
Anlegget ble bygget ut i årene 1959–1978. Brenselkilden er bitumenøst kull. Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 9,06 mill tonn.
Brev fra en ukjent (novelle)

Brev fra en ukjent (Der Brief einer Unbekannten) er en novelle av den østerrikske forfatteren Stefan Zweig, publisert i 1922.

Innhold

Fortellingen skildrer en forfatter som vender hjem til Wien efter en ferie. Blant de siste dagers post befinner det seg en konvolutt uten returadresse. Den inneholder et brev fra en ukjent kvinne som skildrer hvorledes hennes ugjengjeldte kjærlighet til forfatteren har preget livet hennes.
Hun hadde forelsket seg i ham allerede som trettenåring, da de bodde i samme bygård. Selv da hun flyttet til Innsbruck sammen med sin mor, glemte hun ham ikke, og da hun som attenåring flyttet tilbake til hovedstaden, begynte hun å oppsøke gården for å se til ham. En dag henvender han seg til henne, og enda han ikke kan huske henne, synes han å fatte interesse for piken, som han inviterer til middag. Senere drar de hjem til ham og tilbringer natten sammen, hva som gjentar seg to ganger før forfatteren setter ut på reisefot igjen. Efter hjemkomsten forsøker han ikke å gjenoppta kontakten; imidlertid har deres samkvem ført til at de har en felles sønn, som hun i årenes løp har oppdratt som alenemor. For å kunne finansiere tilværelsen, har hun opptrådt som konkubine for menn i Wiens øvre sosiale lag. Noen år senere treffer hun igjen på sin tidligere elsker i en nattklubb. Han har hørt tale om de tjenestene hun yter, og ber om å få tilbringe natten med henne. I håp om at han vil kjenne henne igjen, går hun med på det, men neste morgen forlater hun leiligheten hans desillusjonert, siden han ikke har gitt noen tegn til gjenkjennelse. Da barnet hennes dør av influensa, skriver hun brevet forfatteren nå leser. Mot slutten antyder hun at hun selv kan være smittet av sykdommen som tok livet av barnet deres.
Forfatteren blir overveldet over innholdet i brevet og forsøker å rekonstruere de forskjellige møtene med kvinnen, men har bare fragmenterte minner om dem – «som i en drøm.»
University of Georgia

Opptak av svarte studenter

Derimot vakte forslag om adgang for svarte studenter stor motstand og konflikt med myndighetene.
I 1961 tok UGA opp to svarte studenter – Charlayne Hunter-Gault og Hamilton E. Holmes. De to har siden vært hnhv CNN-reporter i Sør-Afrika og professor i ortopedi. Professor Holmes var i sin tid også første svarte student evd medisinstudiet på Emory University.
Ardea brachyrhyncha

Taksonomi

A. brachyrhyncha ble tidligere regnet som en underart av både duskhegre (A. intermedia) og A. plumifera, men førstnevnte er større og skiller seg dessuten gjennom fargen på nebbet og øynene og fargene på øvre del av de undere ekstremitetene. Arten har dessuten tidvis blitt plassert i slektene Egretta og Mesophoyx, men DNA-analyser antyder at den er nærmere beslektet med Ardea.

Biologi

Arten måler cirka 65–72 cm og har et vingespenn på cirka 105–115 cm. Fjærdrakten er hvit og nebbet gult eller oransje og kileformet som en stilett. Framhalsen, brystet og skulderbladene (skapula) har lengre prydfjær med ørsmå dusker i enden. Arten har hornfargede øyne, tydelig slangehals, og relativt lange undere ekstremiteter, hvis øvre halvdel er gulfarget. Nedre halvdel av ekstremitetene er sort.
Ivar P. Seierstad

Biografi

Seierstad tok examen artium ved Kristelig Gymnasium i Kristiania i 1923. Deretter studerte han teologi ved Det teologiske Menighetsfakultet. Han ble cand.theol. i 1928 og tok praktikum i 1929. Han ble så kalt til stipendiat i gammeltestamentlig teologi ved Menighetsfakultetet. Samtidig var han til 1934 lærer og prest ved Det norske Diakonhjem. Han hadde også studieopphold i Berlin (1929 og 1933), Leipzig (1929), Heidelberg og Göttingen (1929–30).
Fra 1939–46 var han lærer ved Misjonsskolen for kvinner, samtidig som han arbeidet med den teologiske doktorgraden, som han ble tildelt i 1947 for avhandlingen Die Offenbarungserlebnisse der Propheten Amos, Jesaja und Jeremia. I 1945 var han blitt kalt til dosent i Det gamle testamente ved Menighetsfakultetet, i 1948 ble han professor i samme fag. Ved Menighetsfakultetet hadde han hovedansvaret og ofte eneansvaret for undervisningen i Det gamle testamente frem til han gikk av med pensjon 1970. I 1951 fikk han poliomyelitt, noe som begrenset hans aktivitet, selv om han vant over sykdommen.

Ettermæle

Seierstad var lite engasjert i den offentlige teologiske og kirkelige debatten, men han var kompromissløs i sin avvisning av den liberale teologi. I sin undervisning og forskning la Seierstad vekt på en grundig historisk-filologisk analyse av de bibelske tekster. Han hadde større tiltro til Bibelens historiske troverdighet enn sine mer radikale kolleger. For Seierstad var skriftordet først og fremst et åpenbaringsord gitt til de bibelske vitner ved religiøs erfaring. Bibelteologisk systematisering av åpenbaringsordet var viktig for ham. Han ønsket også å forstå selve åpenbaringsopplevelsen religionspsykologisk og teologisk.

Bibliografi

Fullstendig bibliografi laget av Harald Bekken i Deus Creator. Bidrag til skapelsesteologien. Tilegnet professor dr.theol. Ivar P. Seierstad på hans syttiårsdag 13. september 1971, 1971, s. 119–123
Hustru

Hustru som tittel i eldre tid

I middelalderen ble hustru brukt som tittel for kvinnelige ektefeller av personer med en viss rang eller sosial posisjon i datidens samfunn; ektefeller av væpnere, rådmenn i byene og av lagmenn ble da titulert som hustru, mens tittelen frue ble brukt om ektefeller av baroner (lendmenn) og riddere (skutilsveiner), de to høyeste adelsklassene, og også ofte om fyrstelige personer og i noen tilfeller om abedisser. Tittelen hustru i middelaldersk kontekst i Norge indikerer dermed at personen tilhørte det som kan regnes som den nedre delen av adelen eller det bedrestilte borgerskapet i byene.
Nordvestnytt

Nordvestnytt var en lokalavis som utkom en gang i uken på Smøla i Møre og Romsdal. Avisens dekningsområde var kommunene Smøla og Aure. Avisen gikk konkurs i 2019.
Ansvarlig redaktør var Ivar Torset.
Trilitt

Trilitt (gresk: τρι-, tri-, «tre», + λίθος, lithos, «stein»), på engelsk også kalt trilithon, er en betegnelse på to vertikale bautaer som understøtter en tredje, vannrett bauta. Begrepet ble første gang benyttet av den engelske oldtidsforskeren William Stukeley (1687–1765), som hadde en særlig interesse for Stonehenge.
Leonid Kantorovitsj

Biografi

Kantorovitsj ble født 19. januar 1912 i en russisk-jødisk familie i St. Petersburg. Faren hans var lege i St. Petersburg. I 1926 begynte han å studere ved universitetet i Leningrad. Han ble uteksaminert derfra fra matematikkfakultetet i 1930. I 1934 ble han en fullverdig professor.
Børsens hovedliste

Børsens hovedliste ble tidligere brukt som betegnelse på alle selskapene som er var notert på Oslo Børs. Etter 2002 ble de noterte selskapene i stedet delt inn i industribaserte sektorer, i tillegg til at aksjene også klassifiseres etter likviditet.

Listestruktur og likviditetsinndeling

Børsnoterte aksjer inndeles i segmenter etter aksjelikviditet. Det er et eget segment for børsnoterte egenkapitalbevis.

Segmentene

Børsnoterte aksjer og egenkapitalbevis er inndelt i følgende segmenter:
OBX: Aksjene som utgjør OBX-utvalget, normalt 25 aksjer. OB Match: Øvrige aksjer med minimum 10 handler pr dag i gjennomsnitt eller med mindre enn 10 handler men da med godkjent likviditetsgarantist avtale. OB Standard: Aksjer med færre enn 10 handler pr dag i gjennomsnitt og ingen likviditetsgarantist avtale. OB Nye: Nylig noterte aksjer. OB Egenkapitalbevis: Noterte egenkapitalbevis.

Sektorklassifisering (GICS)

I tillegg til likviditetsinndelingen er selskaper notert på Oslo Børs klassifisert etter sektortilhørighet. Sammen med de øvrige børsene i NOREX Alliansen benyttes the Global Industry Classification Standard (GICS) som er utviklet og implementert av MSCI Barra og Standard & Poor’s. Klassifiseringen gjøres på 4 nivåer, der det er 10 sektorer, 24 industrigrupper, 62 bransjer og 132 undernivåer på bransjer. På børsens aksjesider på web er sektortilhørighet opplyst som en rubrikkopplysning pr selskap (nivå 1). I tillegg kan aksjene også sorteres etter sektortilhørighet på eget menypunkt.
St. Francis (elv)

St. Francis River er ei elv som renner parallelt med, og ut i elva Mississippi gjennom delstatene Missouri og Mississippi i USA, og munner ut sørvest for storbyen Memphis, Tennessee. Hele vassdraget er ca. 700 km langt, og starter i et granittsteinsområde oppe i Ozark-platået i sørøstre Missouri. Elva renner friskt øverst men blir sakte og grunn i Mississippi, hvor den bygger oppsedimenter og løsmasser.
Et støre område i vassdraget, rundt sideelvene Castor og Whitewater, har i moderne tid blitt ledet bort og gitt eget utløp i Mississippielva. Elvas totale nedslagsfelt er 19 554 km².
Grammoechus

Utseende

Middelsstore, avlange, blanke, mørke trebukker, dekkvingene oftest med lyse tegninger. Antennene er nokså tynne og vanligvis omtrent så lange som kroppen. Pronotum har omtrent rette sider uten tenner. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Java i øst.
Penaherreraus

Utseende

Middelsstore, kraftige, gråbrune trebukker med ganske lange antenner. Antennene er omtrent en og halv gang så lange som kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med en tann litt bak midten på hver sidekant. Dekkvingene er omtrent parallellsidige.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Nicaragua i nord til Argentina i sør.
Ingar Helge Gimle

Teater

Gimle ble uteksaminert ved Statens Teaterhøgskole i 1982. Han ble ansatt ved Trøndelag Teater i 1985, og debuterte her i Václav Havels Largo desalato. Videre har han hatt roller som blant annet Einar i Otto Homlungs oppsetning av Brand (1986), Menesclou i Lars Øynos Elagabal og som skrikhals i musikalen Fire bein god – to bein dårlig etter George Orwells roman Animal Farm. I 1989 ble han ansatt ved Oslo Nye teater hvor han har hatt varierende roller; fra hovedrolle i Cecilie Løveids Dobbel nytelse, via rollen som Henrik Wergeland i Barthold Halles Roser i ørkenen, til Lysander i En midtsommernattsdrøm. I 1993–94 hadde han suksess som Dimitrij i teatrets oppsetning av Dostojevskijs Brødrene Karamasov i regi av Bjørn Sæter. Han hadde videre roller som Mitch i En sporvogn til Begjær, godseier Ulfheim i Når vi døde vågner og Claudius i Hamlet.
Fra 1996 har Gimle vært engasjert ved Nationaltheatret, hvor han har hatt flere ledende roller, som bl.a. Krogstad i Et dukkehjem (1999) (som også turnerte i Edinburgh og senere i Washington D.C.), og videre i roller som Herr Kovacic i Folkeutrydning (1996), Ansel Smith i Killer Joe (1997), Marcellus i Hamlet (1998), Aron Baumann i Skammen (1999) og Paul Berner i Fiin gammel aargang (1999). Etter årtusenskiftet har han vært å se i roller som Gunnar i Hærmendene på Helgeland (2002), Steve Hubbell i Sporvogn til begjær (2003), fiskeren i Nattergalen (2005) og Dr. Lombardi i En tjener for to herrer (2006).
I Fjernsynsteatret spilte han blant annet i Vidar Sandems Straffe (1988) og i Per Olov Enquists Den 25. timen (1990), regissert av Carl Jørgen Kiønig.

Film og TV

Gimle filmdebuterte i 1980 i filmen Belønningen,og har etter det medvirket i filmer som Plastposen (1986), Ti kniver i hjertet (1994), Absolutt blåmandag (1999), Ulvesommer (2003), og Uro (2006). Innsatsen i Absolutt blåmandag gav ham Amandaprisen i 1999. Hans stemme kan også høres i flere animasjonsfilmer, deriblant som «Gill» i Oppdrag Nemo (2003).
Bortsett fra to opptredener i Fjernsynsteatret i 1988 og 1990 TV-debuterte han i 1994 i serien I de beste familier, og har etter det hatt sentrale roller i serier som Hotel Cæsar (1998), Etaten (2006), Seks som oss (2004–07), Luftens helter (2007) og NAV (TV-serie) (2012).
Høsten 2006 var Gimle en av deltakerne i TV 2-serien Skal vi danse.
Sofiaøya

Sofiaøya tilhører Vaigattøyene som ligger i Hinlopenstretet mellom Spitsbergen og Nordaustlandet på Svalbard.
Den ligger videre øst av Von Otterøya, adskilt ved et smalt sund.
Arealet utgjør ca. 1,4 km², det høyeste punktet når 36 moh. og ligger sentralt på den vestlige delen av øya.
Det østligste punktet heter Vaigattneset.
Sofiaøya har sitt navn fra skipet S/S «Sophia», hvor Fredrik Wilhelm von Otter var kaptein under Adolf Erik Nordenskiölds ekspedisjon i 1868.
Waterworld

Handling

Handlingen er lagt til et godt stykke inn i fremtiden. Menneskehetens moderne forbruk har ført til at at polene har smeltet og det aller meste av verden ligger under vann. De overlevende flyter rundt på overflaten i atoller og båter laget av gammelt skrap, mens deres dyrebare ressurser (jord, ferskvann, planter) og gjenstander (papir, drivstoff, sigaretter) fra fortiden stadig blir mindre og mindre tilgjengelige. Noen har imidlertid utviklet seg for å takle disse forholdene bedre, og blant disse er den ensomme ulven Mariner (Kevin Costner). Når han en dag legger til en atoll for å handle, legger de merke til gjellene hans, og svømmehuden mellom tærne, og han blir lagt i jern. Han blir senere dømt til døden, men før dødsdommen blir fullbyrdet angripes atollen av pirater kalt Smokers, ledet av Deacon (Dennis Hopper). Deacon er oppsatt på å få fatt i en liten jente kalt Enola (Tina Majorino). Dette fordi hun har en tatovering på ryggen i form av et kart som viser hvor «Dryland», den siste flekken med tørr jord ligger. Mariner unnslipper atollen, men må ta med seg Enola og Helen (Jeanne Tripplehorn), som har tatt seg av Enola. Det hele utvikler seg til en lang jakt, og søken etter «Dryland».
Drøbak Tennisklubb

Drøbak tennisklubb ble stiftet 2. oktober 1974 og har cirka 250 medlemmer (2009). Klubben disponerer fire utendørs grusbaner i Oberst Eriksens vei på Høyås ved Heer, rett nord for Drøbak i Frogn kommune. I 1984 ble anlegget utvidet med klubbhus og tennishall med to innendørsbaner.
Pila (Vercelli)

Demografisk utvikling

Data fra ISTAT