Dopplereffekt

Astronomi

Dopplereffekten for lys har hatt stor anvendelse innen astronomi. Den har blitt brukt til å måle hastigheten som stjerner og galakser nærmer eller fjerner seg fra oss med. Dette brukes til å oppdage at en tilsynelatende ensom stjerne i virkeligheten er binær og til og med måle rotasjonshastigheten til stjerner og galakser.
Bruken av Doppler-effekten for lys innen astronomi avhengenger av det faktum at stjernenes spektra ikke er kontinuerlig. De har absorbsjonslinjer ved vel definerte frekvenser som svarer til de energier som kreves for å heve elektroner i forskjellige grunnstoffer fra et nivå til et annet.
Dopplereffekten sees ved at absorbsjonslinjene ikke alltid er ved de frekvensene de er i spektralområdet i en stasjonær lyskilde. Siden blått lys har en høyere frekvens enn rødt lys har absorbsjonslinjene fra et objekt som nærmer seg et blåskift, og tilsvarende finner vi et rødskift hos objekter som fjerner seg.
Blant de nærmeste stjernene er den største radiære hastigheten relativt til sola +308 km/s (BD-15°4041, også kjent som LHS 52, 81.7 lysår unna) og -260 km/s (Woolley 9722, også kjent som Wolf 1106 og LHS 64, 78.2 lysår unna). Positiv radiell hastighet betyr at stjernen fjerner seg fra sola, negativ at den nærmer seg.

Medisinsk bildedanning

Et ekkokardiogram kan, med noen begrensninger, gi opplysninger om bevegelseshastigheter og -retninger i blod og hjertevev ved hjelp av Dopplerultralyd. En begrensning er at ultralydstrålen bør være noe nær parallell med bevegelsesretningen. Hastighetsmåling gjør det mulig å bedømme funksjon i hjerteklaffene, finne åpninger i hjertets skillevegger og å beregne hjertets slagvolum. Man kan også måle hastigheten på hjertemuskelens sammentrekning med vevsdoppler.

Doppler ultralyd med høyttaler i medisin

Selv om alle former for hastighetsmåling innen medisinsk bildedanning kalles «Doppler», er det ofte faseforskyvning som måles, ikke frekvensforskyvning som ved Dopplereffekten.
Blodstrømshastigheter måles også innen andre greiner av medisinsk ultralyd, som obstetrikk og nevrologi. Da benyttes en enkel sonde som kun sender ut en smal ultralydstråle. Den returnerete ultralyden blandes med samme frekvens i motfase, og frekvensforskyvningen benyttes til å forsterkes og  gis som lyd i en høyttaler eller øreplugg. Blodlegemene som beveger seg i blodårer kan høres som et sus som får et høyere toneleie med større fart på blodet. Ved dårlig blodsirkulasjon i bena kan man få inntrykk av blodstrømmen ved slik bruk av enkle doppler-ultralydapparater. Dersom det er vanskelig å høre turbulens i årene ved måling av blodtrykk, kan ultralyd-doppleren brukes i stedet for stetoskopet. 
Ved svangerskapskontroller er det viktig å registrere fosterlyd og telle fosterets puls. Tidligere var det vanlig å benytte et jordmorstetoskop til dette. Det er et dreiet rør i tre med kjegleformet del mot kvinnens mavehud. Den andre enden er en flatere plate der hullet i spissen av «kjeglen» bør ligge rett ut for undersøkerens øregang. Siden ca. 1972 er det blitt stadig vanligere i stedet å bruke enkle ultralyddopplere til dette. Når ultralydstrålen treffer fosterets hjerteklaffer blir det et spesielt kraftig lydbilde i takt med fosterets hjerteslag.

Doppler i bøker

Erlend Loe har skrevet en bok som heter Doppler. Den handler om en mann som ikke er på bølgelengde med familien og de andre i samfunnet. Han skrev også en oppfølger som heter Volvo Lastvagnar.