google/wiki40b huggingface dataset:
Polycarpus Lindqvist

Bakgrunn

Polycarpus var sønn av Sven Lindqvist, f. 24. februar 1868, en svenske som emigrerte til København i 1898 fra Hovmantorp, Kronobergs län i Småland. Sven ble gift med svenske Gerda og fikk tre sønner, hvorav den ene var Johan Christian Polycarpus. Familien hadde det tungt økonomisk og etter første å ha bodd i Baggensensgade hos en av Svens tanter, flyttet den mange år omkring i København, hvor Sven forsøkte å ernære seg som skomaker. 
Den siste kjente adresse for Polycarpus var Søndergade 8, nå Krusågade.

Reisens bakgrunn

Polycarpus hadde det tungt i skolen og det ble vanskelig å få arbeide for en ung mann uten utdannelse. I 1922 døde hans mor, og i 1929 ble det spesielt vanskelig  for ham, og han besluttet at han måtte gjøre noe ekstraordinært for å få arbeide. Han henvendte seg til aviser i København og foreslo å sykle jorden rundt for å skrive  om sitt eventyr, sikkeert inspirert av Kai Thorenfelt, som syklet jorden rundt 1925-1927, og som skrev en bok om sin bedrift Jorden rundt på Cycle.Polycarpus solgte bilde av seg selv med sykkel, bilder som han signerte for 25 øre per stykk for å skaffe mat og penger til turen. Han tok sin sykkel og drog som 22-åring avsted med meget litt penger og lett bagasje.

Reisen til India

Han ble fulgt underveis av diverse aviser. Der er et bilde av ham på sykkel i Berlin.  Da han nådde til Lahore den 16. august 1929 ble det rapportert i "The Singapore free press and Mercantile adviser", en Singapore-avis som beskrev hans reise gjennom alle land han da hadde passert: Tyskland, Tjekkoslovakia, Østerrike, Romania, Bulgaria, Tyrkia, Syria, Mesopotamia og Persia. Hans plan på det tidspunkt var å besøke Kashmir, deretter besøke Calcutta og Burma. Det ble også rapportert at han var aviskorrespondent for København-aviser. I en ubekreftet avisartikkel ble det rapportert at han ble anklaget for spionasje i Karachi, men senere løslatt. 
Da han kom til Srinagar var han imidlertid helt tom for penger og måtte selge sin sykkel for 25 kroner. Han fortsatte til fots, men ikke mot Calcutta og Burma. Han gikk mot nord og kom til Kargil hvor han døde av dysenteri. Det må ha snødd der på den årstid. Den britiske garnison betalte for hans begravelse og reiste en minnestein for ham. Senere besøkte prins Peter av Danmark og Hellas stedet og æret Polycarpus med en minneindskrift.
Polycarpus døde i Kargil i det som i dag er det indisk-kontrollerte Kashmir den 22. desember 1929.
David Hollatius

Bakgrunn

Hollaz var sønn av Michael Hollaz, og studerte ved skolene i Stargard og Landsberg an der Warthe. Han besøkte gymnaset i Erfurt, og ble innskrevet den 17. juni 1668 ved Universitetet i Wittenberg. Der var Abraham Calovius, Johann Andreas Quenstedt, Johann Christian Kirchmayer og Johannes Meisner hans teologiske lærere.

Teolog

I 1670 ble han predikant i Pützerlin, nær Stargard, i 1681 overtok han i Stargard og i 1863 avanserte han til assistentrektor på stedet. Den 24. april 1683 ble han uteksaminert fra Universitetet i Wittenberg med den akademiske graden magister, og ble 1684 rektor ved Lyceums teologiske fakultet i Kolberg. For sine elever skrev han i 1707 Examen theologicum acroamaticum universam theologiam thetico-polemicam complectens, som er den siste dogmatikken innen den strenge lutherske ortodoksien. 
Hollatz kjente til pietismen, men omtaler den ikke, selv om han avviser mystikken. I 1692 ble han utnevnt til prest i Jakobshagen, og det embete innehadde han til han døde, 65 år gammel.
Hollaz ble gift med Elisabeth Tesmar, datter til kollegaen Joachim Tesmar i Pützerlin. Det andre ekteskapet inngikk han med Elisabeth Schöning, datter til prosten i Jakobshagen. I 1693 ble han gift med Ilse Wirbitz. Sammen med sine tre ektefeller fikk han 13 barn.
Voksdukken

Handling

Lundgren er en enslig nattevakt som forelsker seg i ei utstillingsdukke. Han tar med seg dukken hjem og skaffer klær og saker til den. I hans verden får dukken liv og de begynner å prate med hverandre. Hans naboer begynner å undres over hans oppførsel. De bryter seg til slutt inn i leiligheten hans og finner ham sammen med dukken. Én av naboene slenger dukken i gulvet og Lundgren hevner seg gjennom å skyte på ham. Til slutt forsøker han å gjøre seg av med dukken gjennom å slå den i stykker og å senke den i ei veske i vannet. Når han kommer hjem igjen møtes han av dukken som har fått liv.
Silje Sirnes Winje

Biografi

Silje Sirnes Winje er utdannet journalist fra Norsk journalisthøgskole i Oslo. Hun startet sin karriere i TV 2 våren 2006 i TV 2 Nyhetene. Senere jobbet hun en lengre periode i God morgen Norge, hvor hun ofte figurerte som livereporter. Høsten 2009 dukket Winje også opp som musikkanmelder og livereporter i TV 2s ungdomssatsning Waschera.
I januar 2010 ble Winje programleder for morgenshowet Supermorgen i NRK Super. Fra sommeren 2010 til sommeren 2012 jobbet hun også som programleder i Barne-tv.  
Våren 2012, våren 2013 og våren 2014 var Winje programleder for Nrks 17.mai-sending sammen med Line Andersen og Karen Marie Ellefsen. Høsten 2012 var hun programleder for NrK Supers nye satsning, Lillepri. Vår og høst 2013 var hun programleder for spørreprogrammet Superkviss på Nrk Super. Høsten 2014 var Winje nok en gang programleder for fredagsshowet Lillepri.  
Sommeren 2015 var Winje programleder i Reiseradioen, Nrk P1, sammen med Olav Viksmo-Slettan. 
Sommeren 2016 var Winje programleder i Reiseradioen, Nrk P1, sammen med Morten Hopkins Kræmer.  
Sommeren 2017 var Winje programleder i Reiseradioen, Nrk P1, sammen med Yngve Hustad Reite.   
Winje har også deltatt i ulike tv-programmer, deriblant underholdningsserien Fangene på fortet (TV 3, 2011), Popstokk (Nrk, 2011), Beat for beat (Nrk, 2013), Reisen Hjem (TV 2, 2013), 4-stjerners middag (2016), Trinny & Susannah kjendisversjon (2016).

Plateartist

Winje debuterte også som plateartist høsten 2011 med barneplaten Kykkelykkelig. Platen ble gitt ut av Barneselskapet AS, Egmont Serieforlaget AS. 
Vinteren 2012 gav Winje ut tegneboka Kykkelykkelig med tekster hentet fra platen ved samme navn. Winje står bak alle illustrasjonene i boka.
Winje har også tidligere bidratt med vokal på ulike utgivelser, deriblant Supersanger med Fantorangen og Kuraffen. Winje har siden plateutgivelsen gjort omfattende turnering i Norge med konserter for barn og voksne.  
Winje har også tidligere samarbeidet med Kringkastingsorkestret om forestillingen Nyttårskonsert med Kork, Silje og Fantorangen. I 2012 og 2014 medvirket hun også med vokal på Lillepris cd-utgivelser. Hun har også ved flere anledninger samarbeidet med Bergen filharmoniske orkester om konsertserien Musikalske julekort i Grieghallen. 
Høsten 2016 gav Winje ut nok en barneplate, denne gangen sammen med artisten Maria Solheim. Platen heter Kaptein snabelbæsj og Hjertetyven og det er plateselskapet Kirkelig kulturverksted som står bak utgivelsen. Platen er produsert av Odin Staveland kjent fra bandet Vamp.

Forfatter

Silje Sirnes Winje debuterte som forfatter høsten 2016 med barneboken Kufiolilla og Flu Filla lager sirkus. Hun står også bak alle illustrasjonene i boka. Winje har samarbeidet med den anerkjente forlagsredaktøren Irja Thorenfeldt og boken er gitt ut av LIV forlag.
Svigermors drøm

Svigermors drøm ble dannet i 1989 av Magne Wollebæk Simensen (vokal/gitar), Stig Gundersen (gitar), Vegard Westreng (trommer) og Pål Eilertsen (bass). De første tonene ble spilt i kjelleren på Høybråten Fritidsklubb i Oslo, og dette ble deres tilholdssted de første årene. Etterhvert ble Stovner Rockefabrikk øvingssted. 1994 vant videoen til låten Spark med bandet Amandusprisen for beste musikkvideo.
Vanaheim (mytologi)

Vanaheim (også Vanaland; norrønt: Vanaheimr) var i nordisk mytologi hjemsted for vanenes slekt. Det finnes ikke noen egentlig beskrivelse av stedet i de bevarte kildene, verken plassering i forhold til andre verdener eller karakter er derfor kjent; det omtales bare som én av de ni verdener som utgjorde det nordiske verdensbilde. Tre av gudene fra vaneslekten: Njord og hans to barn, Frøya og Frøy, bor hos æsene i Åsgard. De skulle være med til å sikre freden etter Vanekrigen, da guder av de to slektene ble utlevert som gisler for å bo hos «fienden». Siden har det vært fred mellom gudeslektene.
Ettersom det sies at Njord ble født i Vanaheim, og at han skal vende tilbake dit etter Ragnarok, kan det ha vært en forestilling om at Vanaheim ikke ville bli berørt av de andre verdeners undergang.

Vanaheim i Ynglingesaga

Navnet Vanaheim forekommer også i Ynglingesaga av Snorre Sturlason. Denne sagaen utgør første del av Heimskringla, og i den fortellingen opptrer de nordiske gudene som evhemeriske helter fra en fjern fortid, dvs. de beskrives som mennesker, som siden ble oppfattet som guder. De kosmologiske lokaliteter plasserer han i den virkelige verden, og Vanaheim knytter han til et område nord for Svartehavet ved elva Tanais, dvs. Don, som blir kalt Tanakvisl eller Vanakvísl hos Snorre.
Snorre introduserer Vanaheim slik:
den runde jordskiva som menneskene bor på, er mye innskåret av havet, store bukter går fra uthavet inn i landet. Vi vet at det går et hav fra Norvasund (Gibraltar) helt ut til Jorsalaland (Levanten); fra dette havet går det en lang havsbotn mot nordøst, det heter Svartehavet. Det skiller mellom de tre verdensdelene, østafor heter det Asia, og landene vestafor kaller noen Europa og noen Enea. Nord for Svartehavet ligger Store-Svitjod (Russland) […] Fra fjella som ligger i nord utenfor all bygd, faller ei elv omkring Svitjod; den heter med rett navn Tanais, fordum ble den kalt Tanakvisl eller Vanakvisl, den faller i sjøen inne i Svartehavet. Landet omkring Vanakvisl ble da kalt Vanaland eller Vanaheim. Denne elva skiller mellom verdensdelene; østafor heter det Asia, og vestafor Europa.
Four Seasons Hotels and Resorts

Four Seasons Hotels and Resorts er en hotellkjede bestående av 78 hoteller i 72 land. Hotellkjeden, med canadisk opprinnelse, ble grunnlagt i 1960 av Isadore Sharp og ble kjøpt i 2007 ut fra børsen av et selskap som eies av blant andre Bill Gates.
Pyrrhon

Pyrrhon (gresk: Πύρρων, Pyrrōn, født ca. 360 f.Kr., død ca. 270 f.Kr.) var en gresk filosof i antikken. Han er kjent som en student av indisk filosofi og er blitt kreditert som den første greske skeptiske filosof, og inspirerte en egen retning kalt for pyrrhonisk skeptisisme. Sistnevnte ble grunnlagt av Ainesidemos fra Knossos (Kreta) på 100-tallet f.Kr. Pyrrhon var med som deltaker på Aleksander den stores invasjon av nordlige India i tiden 327-234 f.Kr. og møtte indiske asketer og antagelig buddhister. Innsikt og innflytelse fra disse møtene tok han med seg hjem og introduserte i Hellas. Hans skeptiske filosofi synes modellert av tilsvarende indiske, skeptiske filosofistrømninger og tradisjoner.

Liv og virke

Pyrrhon kom fra byen Elis på Peloponnes. Diogenes Laertios siterte Apollodoros fra Athen ved å hevde at Pyrrhon var først kunstmaler, og at bilder som han hadde malt ble utstilt i Gymnasion i Elis. Senere henga han seg til filosofi ved å lese verkene til Demokritos, og i henhold til Diogenes Laertios ble han kjent med filosofien og dialektikken i Megara gjennom Bryson fra Akhaia som var en elev av Stilpon.
Pyrrhon reiste, sammen med to andre filosofer, Anaksarkhos og Onesikritos, sammen med Aleksander den store på hans invasjon av India. Der kom de i kontakt med indiske asketiske religiøse, og som grekerne kalt for gymnosofister (gresk: γυμνοσοφισταί, gymnosophistai), «nakne filosofer». Diogenes slår fast at Pyrrhon fikk tankene om agnostisisme og avholdelse av bedømmelse fra hans reise til India. Han kan også ha vært i kontakt med magiere, her i betydningen tilhengere av zoroastrisme i Persia. Denne eksponering til østlig filosofi synes å ha inspirert ham til et liv av ensomhet og ettertanke. John Burnet, en av de første som undersøkte Pyrrhos innflytelse fra indisk filosofi, skrev at «Vi ser at de som kjente Pyrrho godt beskrev ham som en form for buddhistisk arhat (opplyst munk) og at det er utvilsomt slik vi burde betrakte ham. Han er heller en asket og kvietist.»
Etter at han kom tilbake til Elis levde han i fattige omstendigheter, men ble likevel høyt ansett av sine medborgere i fødebyen, også av athenerne som rådførte seg om han skulle få borgerskap. Pyrrhon skrev ingenting. Hans lære ble nedtegnet i de satiriske skriftene til hans elev Timon fra Fleios. Beklageligvis har disse tekstene i stor grad gått tapt. I dag er Pyrrhons tanker kjent hovedsakelig via legen og filosofen Sextus Empiricus (død 210 e.Kr.) og hans verk Pyrrhonismens grunntrekk (Πυῤῥώνειοι ὑποτυπώσεις, Pyrrhōneioi hypotypōseis). Herfra er filosofien pyrrhonisk skeptisisme etablert.
Plumbata

En plumbata (lat.), flertall plumbatæ eller plumbatae, var en type kort kastespyd eller darptil som ble brukt som våpen i antikken og middelalderen. For å ha tilstrekkelig tyngde til å fungere som våpen, satt det et blylodd bak spissen. Navnet plumbata kommer fra plumbum, det latinske ordet for bly. De ble også referert til som martiobarbulum, som trolig betyr «Mars' lille pigg/brodd». Selv om slike kastepiler ble brukt helt fra antikkens Hellas 500 f.Kr, er de best kjent fra Romerriket.

Plumbata i bruk

Den beste beskrivelsen av plumbatae i bruk kommer fra Vegetius' De re millitare fra slutten av 300-tallet. Han beskrev hvordan to legioner stasjonert i Illyria var så dyktige med sine kastepiler at legionærene selv fylte samme rolle som bueskyttere. Hver legionær bar fem plumbatae på baksiden av skjoldet, og når de ble kastet kunne de såre både fiendens menn og hester før de rak fra til de romerske rekkene.
Eksperimenter antyder at pilene ble holdt med tommel og pekefinger bak styrefjærene, og kastet, enter ved overarmskast eller underarmskast. Styrefjærene stabiliserte pilen etter kort flukt. Kastet på denne måten kan en plumbata enkelt kastes 60 til 70 meter. Blyvekten vil gjøre pilen farlig over hele denne avstanden, og ikke bare på nært hold.
Kastespyd og kastepiler var fortsatt i bruk i middelalderen. I britisk loviging hadde alle menn i egnet alder plikt til å trene med langbue eller kastepiler, og denne treningen er muligens utgangspunktet for dart.

Konstruksjon

En plumbata var en kort pil. Den var vanligvis noe tykkere enn en pil for bueskyting, men ikke mer enn 20-40 cm lang. Bakerst hadde den styrefjær av fjær eller lær. Fremst på treskaftet satt en liten blyvekt. En kort pilspiss med tange eller dølle gikk gjennom blyloddet og var festet til treskaftet. Spissen kunne ha mothaker, og hadde ofte en lang shank slik som de romerske pilae.
Radzyń Chełmiński

Radzyń Chełmiński (IPA: [ˈrad​͡zɨɲ xɛu̯ˈmiɲski], tysk: Rehden) er en by i Det kujaviskpommerske voivodskap i Polen. Den 30. juni 2010 hadde byen 1 887 innbyggere, mens gminaen som helhet hadde 4 877 innbyggere. Byen er mest kjent for ruinen etter et ridderslott (tysk: Burg Rheden, polsk: Zamek w Radzyniu Chełmińskim) oppført av Den tyske orden i 1234.
Barvedblomsterflue

Utseende

En middelsstor (9-12 mm), slank blomsterflue, ganske korthåret, kroppen svart bortsett fra gule eller mørk blågrå flekker på bakkroppens andre og tredje ledd. Ansiktet er litt uthulet under antennene, som er mørke med det tredje leddet nesten sirkelrundt. Pannen over antennefestet er tett bestøvet, hos hunnen går det en svart kile inn i det bestøvede området. Fasettøynene er nakne. Thorax er tydelig lengre enn bred, ikke påfallende hårete bortsett fra de lyst bestøvede skuldrene. Bakkroppen er parallellsidig, svart, det andre og tredje leddet har hvert sitt par gule tverrflekker, hunnens flekker kan være mørk blågrå. Beina er svarte og gulhvite, baklårene noe fortykket, bakføttene helt svarte. Vingene er glassklare med brunt vingemerke.

Levevis

Arten lever mest i bar- og blandingsskog men kan også forekomme i ren løvskog, den kan også finnes i plantet skog. Larvene utvikler seg i morkne stubber. De voksne fluene sitter mye og soler seg på stubber, trestammer eller løv, men besøker også blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt over det meste av Palearktis, øst til Stillehavet. I Norge er den utbredt over hele landet nord til Nordland.
Måløyraidet

Bakgrunn

Aksjonen ble gjennomført i romjulen 1941 (26.–28. desember). Parallelt med raidet på Vestlandet, ble Operation Anklet iverksatt mot Reine og Moskenes i Lofoten. Operasjon Anklet i Lofoten var først og fremst iverksatt som en avledningsmanøver for den større Archery-operasjonen rettet mot mål i Måløy og på Vågsøy. Disse to var de første større, kombinerte angrepene etter at Norwegian Independent Company No. 1, (populært kalt Kompani Linge) var formelt organisert.
I Operasjon Archery deltok en styrke på 576 mann, av dem 51 offiserer. Blant disse var Martin Linge og 15 andre fra Kompani Linge. Fabrikker, lagerbygninger samt de tyske forlegningene i målområdet ble påført skader og 8 skip ble senket. Angrepet var militært sett vellykket, men Linge selv falt. En sivil nordmann ble også drept
Jimei

Jimei (kinesisk: 集美区; pinyin: Jíměi Qū) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Xiamen i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina.
Jimei har et areal på 275,79 km² og talte 177 491 innbyggere i (2004).

Administrative enheter

Subdistriktene Jimei 集美街道, Qiaoying 侨英街道, Xinglin 杏林街道, Xingbin 杏滨街道
Storkommenene Guankou 灌口镇, Houxi 后溪镇

Samferdsel

Xiamenbroen og 2008-Jimeibroen knytter Jimei til øya som utgjør Xiamen sentrum. Førstnevnte bro var lenge atferdsmulighet landeveien til Xiamen spesielle økonomiske sone.
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

Utdannelse

Jimei har en historie som går tilbake til 1910-årene som sentrum for Xiamens læreinstitusjober, fra barneaver til universiteter. Mye av dette skyldes innsats fra utenlandskineseren Chen Jiageng som opprettet Jimei utdannelsesselskap. Han var også viktig for opprettelsen qv Jimei University og Huaqiao University.
Girlschool

Girlschool er et engelsk heavy metal-band som ble stiftet i London i 1978 av bassist Enid Williams og gitarist Kim McAuliffe, som hadde spilt sammen siden 1975 i Painted Lady. De fikk med seg trommeslager Denise Dufort og ytterligere en gitarist, Kelly Johnson. Deres første singel, «Take it all Away», kom ut samme år og albumdebuten Demolition i 1980 etter turnéer sammen med Motörhead i Storbritannia og Ted Nugent i Europa for øvrig. Bandet har bare hatt kvinnelige medlemmer.
Girlschool har hatt en varig, tett forbindelse med Motörhead og ga i 1981 ut EP'en St. Valentine's Day Massacre sammen med dem. Samarbeidsprosjektet hadde navnet Headgirl. De fremførte en cover av «Please Don't Touch» av Johnny Kidd & the Pirates sammen og gjorde coverversjoner av hverandres låter «Bomber» (opprinnelig Motörhead) og «Emergency» (opprinnelig Girlschool).
Kelly Johnson (født 20. juni 1958) døde av kreft 15. juli 2007.
Gu An

Gu An (forenklet kinesisk: 顧安, tradisjonell kinesisk: 顾安, pinyin: Gù Ān, Wade-Giles: Ku An; (født ca. 1289 i Huaidong (淮東 – dagens Kunshan i Zhenjiang i Kina), død etter 1365). Gu An sitt stilnavn var Dingzhi (定之) og kunstnerpseudonymet var Yuna Jushi (迂那居士). Han var en berømt kinesisk maler under Yuan-dynastiet.
Gu An utmerket seg innen bambusmaleri, spesielt bambus som vifter i brisen.
Forbudsrepublikken

Forbudsrepublikken er en barokk opera i tre akter, skrevet for kor og 4 hovedroller av Jon Skogstad og Håkon M.E. Sundaune. Operaen omhandler Prins Mild som kjemper for sin kjærlighet til den fagre Dunhilde. Dunhildes far, den mektige forbudskansler Nicorette, tåler ikke synd og svake mennesker. Han prøver med alle midler å forhindre sin datter i å falle for prinsens lidderlighet og moralske forfall, men skjuler selv mørke hemmeligheter bak sitt lytefrie ytre.
Midt i skuddlinjen står bartenderen, som ikke snakker mye men lytter desto bedre, og finalen byr på et gedigent oppsving for den altoppslukende kjærligheten på bekostning av et og annet prinsipp om for eksempel nedsatt livskvalitet som følge av passiv røyking.
Leptoclanis pulchra

Utseende

En middelsstor (vingespenn 60-80 millimeter), grønnlig svermer. Forvingene er lysgrønne med grønne tegninger, bakvingene rosa med grønn kant.

Levevis

Arten lever i såkalt miombo-skog, åpen skog dominert av slekten Brachystegia.

Utbredelse

Arten er utbredt i sentrale deler av Afrika, fra Angola og Zimbabwe i sør til den Den demokratiske republikken Kongo og det sørlige Tanzania i nord.
Norge på tvers

Norge på tvers er en fjelltur som går gjennom Nord- og Sør-Trøndelag og følger 63°-breddegraden i omtrent 138,5 km. Den krysser Norge fra vest til øst der den starter ved sjøkanten i Stjørdal og følger deretter løypenettet inn i Skarvan og Roltdalen nasjonalpark og Sylan til den krysser grensen til Sverige ved Sylsjøen. På vei treffes på en rekke turisthytter, i rekkefølgen Kvitfjellhytta, Prestøyhytta, Schulzhytta, Ramsjøhytta, Storerikvollen og Nedalshytta. Fjellturen passerer flere høye fjellmassiv, deriblant Skarvan (1171 moh.), Fongen (1441 moh) og Sylmassivet (1762 moh.).
Fra 2010 begynte Trondhjems Turistforening å registrere alle som har gjennomført turen.
Navnet henspiller på den velkjente og krevende turen Norge på langs.
Kildeskatt

Kildeskatt (Withholding tax) er å «holde tilbake skatt». Uttrykket brukes når myndighetene krever at skatt blir betalt av et beløp før det blir utbetalt eller brukt. I Norge gjøres dette for eksempel ofte i forbindelse med lønnsutbetalinger. 
I internasjonal sammenheng betyr det at myndighetene i en stat holder tilbake skatt som er opptjent av personer som ikke bor i denne staten. Skatten betales så videre til den staten der personen har bosted, eller den fordeles mellom begge statene. Vil typisk kunne omfatte renteinntekter, utbytte, lisensinntekter og royalties.
DHG

Historie

Bandet laget i 1994 sin første demo Promo 1994. I 1995 ble bandet signert med det tyske plateselskapet Malicious Records og utgav samme år debutalbumet Kronet til konge. I løpet av 2003 opplevde de flere utskiftinger i besetningen, hvor «Aldrahn», «Zweizz» og «Czral» forsvant. I 2006 fullførte de albumet Supervillain Outcast, som ble gitt ut i april 2007 av Moonfog Productions og The End Records.