google/wiki40b huggingface dataset:
Christiansted

Christiansted er by på St. Croix som er den del av De amerikanske Jomfruøyer, tidligere Dansk vestindia. Byen ble grunnlagt i 1733 og oppkalt etter Kong Christian VI av Danmark-Norge. Christiansted har en befolkning på 3 000 (2004).
Christiansted domineres av sitt Christiansværn fra 1738, som i motsetning til de røde fortene i Frederiksted og Charlotte Amalie har en gul farge.
En stor del av bysentrum er en del av Christiansted National Historic Site hvor Christiansværn (1734), det gamle danske tollbod (1844), lagerbygningen til dansk vestindisk kompani (1749) og Klokketårnpalasset (1753) inngår Den gamle regjeringsbygning fra 1830, hvor portretter av kong Frederik VII og guvernør Peter von Scholten ennå henger på en hedersplass.

Historie

Danskene kjøpte øya St. Croix i 1733, og valgte for sin første bosetning på øya et sted med muligheten for en god havn på nordkysten. Her hadde det tidligere vært en liten fransk landsby kalt Bassin. Den visjonære lederen og guvernør Frederik Moth lagde en byplanen, og oppkalte byen etter Christian VI. I tillegg delte han inn øyen i plantasjer hver på 150 hektar. Disse plantasjene ble tilbudt nybyggere til en svært billig penge. Befolkningstallet på øyen steg raskt til 10 000, hvorav 9 000 var slaver fra Afrika.
Christiansted var i perioden fra 1754 til 1871 hovedstaden i Dansk Vestindia.

Et skipsanløp 1768

En sommerdag 1768 ankret den danske fregatten «Fredensborg» opp på havnen i Christiansted med ca. 240 slaver ombord. 265 slaver var lastet ombord fra Christiansborg (fort) i Accra to – tre måneder tidligere, ca. 10 % var døde underveis. Nå skulle slavene selges. Det guinesiske kompani hadde annonsert salget som skulle foregå i selskapets egen gård i byen. Kompaniets protokoller er bevart, og vi kan se hvordan salget utvikler seg, dag for dag. Plantasjeeier Schimmelmann kjøpte 16 mannsslaver og 2 gutteslaver den første dagen, 18. juli. Barneslavene og de syke slavene ble solgt til slutt. Handelsfregatten Fredensborg ble liggende en stund i Christiansted. 14. september varpes skipet ut av havna. I lasterommet er det varer som er resultat av slavearbeid: Sukker, tobakk, fargetre og mahognyplanker. De hadde også med tre slaver som skulle fraktes til København. 1. desember forliser skipet utenfor Arendal. «Fredensborg» var bare ett av de mange skipene som seilte i den såkalte trekantfarten.
On the Street Where You Live

Norsk versjon

André Bjerke har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «I det strøk hvor du bor».

På TV

Den var med i en episode i den tredje serien av situasjonskomedieserien My Family på BBC One og i første episode av AMCs Mad Men. I spillefilmen Blast from the Past synger Brendan Frasers rollefigur, Adam, et vers for Alicia Silverstones rollefigur, Eve. Den har også blitt sunget av rollefiguren Tony, spilt av Nicholas Hoult, i første episode av tenåringsdramaserien Skins på Channel 4.
Singapores Grand Prix

Singapores Grand Prix er et Formel 1-løp som blir kjørt på Marina Bay Street Circuit i Singapore. Det er et gateløp og var det første Formel-1 løpet som ble kjørt i flomlys i kveldsmørket. Det første løpet ble gjennomført 28. september 2008.
Poul Hartling

Bakgrunn

Hartling ble cand.teol. i 1939. Han arbeidet som prest og underviste ved Københavns Universitet og Menighedshøjskolen Marthabo. I ble han 1945 lærer ved N. Zahles Seminarium, der han fra 1950 til 1959 var forstander og deretter til 1968 var rektor.

Politiker

Hartling hadde en liberal politisk innstilling. Han ble valgt til Folketinget for Venstre i 1957, men falt ut ved valget i 1960. I 1964 kom han tilbake, og da Erik Eriksen i 1965 gikk av som formann for folketingsgruppen og som partiformann, overtok Hartling begge postene.
Da Jens Otto Krags sosialdemokratiske mindretallsregjering måtte gå av i 1968, ble Hartling utenriksminister i regjeringen til Hilmar Baunsgaard. Han var tilhenger av Danmarks medlemskap i EF og engasjerte seg for styrket bistand.

Statsminister i to perioder

Hartling dannet en mindretallsregjering etter valget i 1973, selv om Venstre hadde mistet åtte av sine mandater. Regjeringen hadde kun 22 Venstre-mandater bak seg, men Hartlings mindretallsregjering fikk støtte fra Centrum-Demokraterne, Kristeligt Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre.
Hartling skrev ut nyvalg i desember 1974, og selv om Venstre nesten fordoblet mandattallet ved valget i januar 1975, var det Anker Jørgensen som dannet en sosialdemokratisk regjering.

Etter valgnederlaget 1977

Etter et stort valgnederlag i 1977 gikk Hartling ut av dansk politikk.
Hartling var FNs høykommissær for flyktninger fra 1978 til 1985.
De syv dødssyndene (TV-serie)

Kritikk og debatt

Før programstart og også mellom episode en og to fikk programmet kritikk.   
Utgangspunktet for programmet er at om alle dødssyndene blir utført så må Gud vise seg for Kristopher Schau, og dermed vil det bli bevist om Gud eksisterer eller ikke. Dette sammen med utsagnet «denne høsten dør kristendommen» førte til at et antall kristne seere presset annonsører med trusler om boikott til å trekke seg å annonsere i programmets sendetid. Bedrifter som Coca-Cola, Lilleborg, Disney, Opplysningen 1881, Maxbo og Expert ønsket ikke å reklamere i programmets sendetid.  Dette utviklet seg til å omfatte flere enn de bedriftene som først trakk seg fra å annonsere i programsendetiden.  I ettertid har disse annonsørene blitt beskyldt for å være for ettergivende av andre seere, med nye trusler om boikott av forretningene det gjelder. Ikke alle annonsørene gikk samme vei. Den nye nummeropplysningstjenesten 180.no gikk motsatt vei av konkurrenten 1881 og fortsatte sponsingen av programmet, dette førte til en sterk oppgang i antall brukere.
Debatten rundt programmet har i ettertid dreiet seg om samfunnet er tjent med forbrukerboikott og sensur av meninger som en gruppe mennesker ikke liker, og ikke om selve innholdet i episodene. Vebjørn Selbekk i den kristne avisen Magazinet har gitt sin støtte til programmet, da «For meg er det veldig vanskelig å støtte boikott og sensur».
Før episode 4, som handlet om utukt, var det en bekymring for at Kristopher ville utnytte kvinner eller barn. Episoden viste en Kristopher som selv forsøkte å selge seg som utkledd kvinnelig prostituert, og forklaringen til publikum var at å kjøpe en prostituert ville være altfor enkelt.
Solbergfjorden

Solbergfjorden er et sund mellom Senja og fastlandet i Troms. Den ligger i kommunene Tranøy, Dyrøy, Lenvik og Sørreisa. Sundet strekker seg 27 kilometer nordøstover til Tømmervika i Sørreisa.
I vest starter sundet mellom Tranøya i nord og Dyrøya i sør. I vest grenser sundet til Tranøyfjorden som går sørover til Vågsfjorden. I øst går Reisafjorden sørover til tettstedet Sørreisa, mens Finnfjorden går nordover til Finnsnes og Gisundet på østsida av Senja. 
De største bosetningene langs sundet er bygdene Skatvik, Solberg, Vangsvika, Rubbestad og Russestad på Senja. På fastlandet på sørsida av sundet ligger bygdene Espenes og Forstrand i Dyrøy. 
På nordsida av sundet går Fv231 og Fv227 og på sørsida går Fv211 og Fv212. Lengst øst i sundet går Fv86.
Panzhihua

Panzhihua (kinesisk: 攀枝花; pinyin: Pānzhīhūa) er en by på prefekturnivå i provinsen Sichuan i det vestlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2007) til 1 100 800.

Historie og geografi

Området har gjennomgått en rekke administrative grenseendringer. Det har i sin helhet tilhørt provinsen Sichuan bare siden 1955. 
Noen deler av Panzhihua var tidligere del av provinsen Yunnan. De er i dag i bydistriktet Renhe. Da Republikken Kina opprettet provinsen Xikang den 1. januar 1939, ble det som nå er fylkene Miyi og Yanbian del av den provinsen. I oktober 1955 ble Xikang oppløst som provins av Folkerepublikken Kinas regjering, og de aktuelle områder lagt tilbake til Sichuan.
Panzhihua er et område rikt på naturressurser, men var relativt øde inntil 1960-årene. Byen, som ble grunnlagt med navnet Dukou i 1965, fikk stålindustri i 1966, og vokste raskt og var relativt velhavende mens resten av landet fikk en kraftig nedtur grunnet kulturrevolusjonen. Byen fikk senere navnet Panzhihua, som var et tidligere områdenavn, og har Sørvestkinas største stålkompani, som på engelsk kalles Panzhihua Iron and Steel (Group) Co, og i Kina er best kjent under forkortelsen Pangang. 
Området har rester av de gamle konglepalmeskoger som var habitat til kjempepandaen. 
Panzhihua er svært industrialisert, og preges av gigantiske gruver, mange av dem dagverk. Det meste av det land som ikke er gruveområder, har jordbruk. Området har subtropisk klima. 
Panzhihua har togforbindelse til Chengdu og Kunming, og har også en kommersiell flyplass.

Jordskjelv i 2008

Panzhihua ble kl. 16:31 den 30. august 2008 rammet av et jordskjelv (momentmagnitude: 6,1) som kostet nærmere hundre mennesker livet. Episenteret var i grensetraktene mellom distriktet Renhe og fylket Huili i naboprefekturet Liangshan Yi. Skjelvet rammet også omliggende strøk i provinsene Sichuan og Yunnan.

Jernbane

Chengdu-Kunming-jernbanen løper gjennom området.
French Open 2006

French Open 2006 ble spilt på Roland Garros-stadion i Paris i perioden 28. mai til 11. juni. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus. Rafael Nadal fra Spania beseiret Roger Federer i singlefinalen for herrer og Justine Henin fra Belgia vant over Svetlana Kuznetsova i damefinalen.
Acanthinodera

Utseende

Store, kraftige, litt flate trebukker. Antennene er kortere enn kroppen og nokså spinkle. Slekten utmerker seg med en krum, bakoverrettet pigg ved pronotums forhjørne. Dekkvingene er tydelig bredere enn pronotum, med læraktig overflate, uten lengderibber. Det er nokså stor forskjell mellom kjønnene; hannen er mindre (gjerne 50-60 millimeter), brun på farge og tydelig hårete, hunnen er betydelig større (typisk 80-90 millimeter, men eksemplarer på 120 millimeter er kjent), glatt og svart. Pronotum har oransje hårbremmer langs for- og bakkantene.

Levevis

Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år (man antar ca. seks år men dette er ikke godt kjent). Arten kan bruke ved av både innfødte og innførte (for eksempel eukalyptus) treslag.

Utbredelse

Den eneste kjente arten er endemisk for Chile, der den lever i de sørlige, tempererte skogene. Arten blir regnet som truet på grunn av habitatødeleggelse, en del eksemplarer blir også samlet inn for salg til samlere.
Pardosa prativaga

Utseende

Pardosa prativaga er mørkere brun eller brunsvarte, med lysere eller mørkere flekker. Biena er gulbrune med flere mørkere ringer. Som voksne (imago) er de omtrent 6 mm lange (kroppens lengde).
Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Tranebergs Idrottsplats

Liv etter OL

Etter OL ble stadion brukt som hjemmebane til fotballklubben Djurgårdens IF Fotboll også når laget spilte i Allsvenskan i 1927/28. Banen ble revet i 1935 etter at leieperioden gikk ut.
Valle-meteoritten

Valle-meteoritten er navnet på en 4,5 kg tung meteoritt som ble funnet i Setesdalsheiene av geologen Terje Fjeldheim 9. juni 2013. Dette er den 16. meteoritten funnet i Norge, og den tredje tyngste. Den er foreløpig klassifisert som en H3-H4 Condritt.
Meteoritteksperter i Norge er ganske sikre på at dette er nedfallet fra den ildkula som ble filmet 3. februar 2012 fra Voksenlia i Oslo, og fra Klokkerholm i Danmark.
Ved nedslaget delte den seg i to biter på henholdsvis 3,6 kg og 0,8 kg pluss noen mindre biter. Delen på 0,8 kg har Fjeldheim donert til Naturhistorisk museum i Oslo slik at den kan klassifiseres og forskes på.
Peder Olivarius Bugge

Bakgrunn

Peder Olivarius Bugge var av Bugge-slekten, sønn av sogneprest til Vanse på Lista Søren Bugge. Etter eksamener i København hadde han vært sogneprest på Sjælland, Jylland og Lista før han ble biskop i Nidaros 40 år gammel. Han var far til pedagogen Frederik Moltke Bugge og presten Søren Bruun Bugge samt morfar til kjøpmannen Johannes Christian Piene.

Prest og biskop

Etter eksamener i København hadde han vært sogneprest på Sjælland, Jylland og Lista før han ble biskop i Nidaros i 1803, 40 år gammel.
Fra 1804 var Bugge visepreses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og et par år senere begynte en utstrakt brevveksling med prins Christian Frederik som var preses i selskapet. Da prinsen kom til Norge som stattholder i 1813 knyttet de nære bånd.
Da Riksforsamlingen satt sammen på Eidsvoll var Bugge tilstede etter invitasjon fra prinsen. Bugge var der, sammen med Akershus stifts biskop Bech og regjeringsråd Sommerhielm med i en komite uavhengig av Riksforsamlingen som gjennomgikk representantenes adresser og fullmakter. Det er ellers ikke klarlagt hva rollen hans var der, og det har blitt hevdet at han var Christian Frederiks spion.
Bugge ble valgt som representant til Stortinget fra Trondheim for perioden 1815–1817.
På det første ordentlige storting 1815-16 møtte Bugge som 1. representant for Trondhjem og valgtes til odelstingspresident og visepresident i Stortinget. I tillegg var han medlem av en rekke viktige komiteer. 
Hos Karl Johan stod Bugge til å begynne med alt annet enn i gunst, men det tok ikke særlig lang tid før Bugge hadde forsonet seg med den fransksvenske monarken og de nye tilstander. Karl III Johan ble konge i 1818 var det Bugge som salvet kongen i Nidarosdomen. I talen han holdt under kroningsseremonien ga han kongen æren for Norges frihet, refset folket og formante dem om å bøye seg for Gud og kongen. Talen viste hvilket overveldende inntrykk Karl Johans personlighet hadde gjort på biskopen, men hans ord innbragte den for tvetungethet mistenkte prelat demonstrativt mishag fra hans medborgeres side. Talen førte til at alle vinduene i bispegården ble knust av stenkasting. 
Krenket og misfornøyd trakk Bugge seg da tilbake fra politikken.
Bugge ble tildelt Nordstjerneordenen i 1815.
Reflasjon

Reflasjon er en situasjon hvor det blir iverksatt tiltak for å bringe den økonomiske situasjonen tilbake til et tidligere eller normalt nivå, i form av økt etterspørsel eller sysselsetting. I pengepolitikken brukes det om sentralbankers virkemidler, som enten vil være å øke pengemengden (bedre likviditeten i markedet), eller å øke inflasjonen ved hjelp av styringsrenten etter en periode med uønsket deflasjon. I finanspolitikken brukes det om myndigheters innføring av skatte- og/eller avgiftslette for å lette på det økonomiske presset.
Reflasjon er et vanlig mottiltak ved deflasjon, i motsetning til disinflasjon som brukes ved uønsket høy inflasjon. I mellomkrigstiden ble det foretatt aktiv inflasjonsstyring som pengepolitisk tiltak mot deflasjonen og nedgangsperioden på den tiden.
Cerberus Fossae

Cerberus Fossae er en serie med semiparallelle sprekker på Mars som er blitt dannet av forkastninger som dro overflateskorpen fra hverandre i Cerberusregionen (9°N, 197°W). Bølger sett i bunn av forkastningene er sand som blåses av vinden. Den underliggende årsaken til forkastningen var magmatrykk knyttet til dannelsen av det vulkanske feltet Elysium som ligger i nordvest. Forkastningene går gjennom pre-eksisterende strukturer som åser og indikerer at det er en yngre struktur.
Thomas-Robert Bugeaud de la Piconnerie

Bakgrunn

Thomas-Robert Bugeaud de la Piconnerie stammet fra en gammel adelsfamilie fra Périgord. Han trådte i 1804 som grenader inn i den keiserlige garde.

Militær

Han deltok i Napoleonskrigene: Han ble før Austerlitz underløytnant, og kjempet i 1806 i Pułtusk. Senere stod han under Louis Gabriel Suchet ved Lerida, Tortosa og Tarragona i Spania. Her utmerket han seg som bataljonskommandør den 13. september 1811 ved Cruz de Ordal og ble i 1814 oberst. I 1815 kommanderte han fortroppen i Alpe.armékorpset under general Suchet.
Etter Napoleons fall arbeidet han med å forbedre jordbruket i sine hjemtrakter, Périgord, fra sitt landegodt La Durantie (Dordogne).
Etter julirevolusjonen i 1830 gjenopptok han sin militære karriere og gjorde da hva han kunne for å motvirke demokratiet i Frankrike. I 1831 ble han ghort til maréchal de camp (feltmarskalk). I 1834 var han innblandet i en duell, og ble derfor angrepet av politiske motstandere og kritisert i pressen. Hans oppfatninger om utvikling av jordbruket og industrien ble imidlertid respektert av alle partier.
I 1840-årene tjenestegjorde han i Algerie, der han hadde deltatt i kolonialkrigen fra og med 1836, og under hans ledelse vokste antallet franske kolonister i provinsen fra 17 000 til 100 000.
Under februarrevolusjonen i 1848 forsøkte han å knuse opprøret men ble innskrenket av sine ordrer. Han ble samme år spurt om å stå som kandidat som president mot Louis Napoleon Bonaparte, men avslo.
Som medlem av nasjonalforsamlingen holdt han seg til ytterste høyre fløy. Han døde under koleraens herjinger den 9. juni 1849 i Paris.
Han ble bisatt i Invalidesdomen. Det ble reist monumenter over ham i Alger (august 1852) og i Périgueux.
Atmosfærisk refraksjon

Detaljer

Et himmellegeme hvis sentrum ser ut til å befinne seg akkurat på horisonten har egentlig sitt sentrum 34 bueminutter (0,5667 grader) under horisonten, til forskjell fra et legeme i senit, som også i virkeligheten er i senit.
Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon

Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL) er et tyskspråklig biografisk oppslagsverk for kirkehistorie, som har blitt utgitt i trykt form i 23 bind fra 1975. Fra 1990 utgis leksikonet av Verlag Traugott Bautz.
Det inneholder biografiske fremstillinger og gir dessuten fyldige bibliografiske oversikter over primær- og sekundærlitteratur. Det meste av leksikonet, med over 14 000 artikler forfattet av renommerte forskere såvel som interesserte legfolk, er gratis tilgjengelig over internett.
BBKL regnes som en meget aktuell og omfangsrik biografisk informasjonskilde til personer fra både kirke- og filosofihistorien.
Satellittbilde

Et satellittbilde er et fotografi tatt av Jorden eller andre planeter av en kunstig satellitt.

Historie

Det første satellittbilde ble tatt 14. august 1959 av den amerikanske satellitten Explorer 6. Fotografiet Den Blå Planet ble tatt i 1972 og er blitt veldig populært over hele verden. I 1972 startet også USA Landsatprogrammet, det største og lengst varende prosjektet for fotografering av Jordens overflate. Landset 7, den seneste satellitten i programmet, ble skutt opp i bane rundt jorden i 1999. I 1977 ble det første direkte overførte bilde tatt av USAs KH-11 satellittsystem.
Alle satellittbilder tatt av NASA blir publisert av NASA Jordobservatorium og er tilgjengelig for offentligheten. Flere andre land har egne satellittbileprogram, og et samarbeid av europeiske land skøyt opp ERS satellitten. Det er flere private firmaer som tar satellittbilder og i starten av det 21. århundre ble databaser med satellittbilder svært tilgjengelig via flere firmaer og organisasjoner.

Bruk

Satellittbilder blir brukt i produksjon av kart, overvåking av miljøforurensning, spionasje og krigføring, geologi, meteorologi, utdannelse med mer. Overgangen fra bruk av analoge til digitale bilder har økt bruksomfanget betydelig.
Barra (Skottland)

Barra (gælisk Eilean Bharraigh) er sammen med Vatersay (Eilean Bhatarsaigh) den sørligste av de befolkede øyene på Ytre Hebridene i Skottland. Den er knyttet til Vatersay med en molo. Befolkningen på 1078 (folketellingen 2001) er gælisk-talende. Castlebay (Bàgh a' Chaisteil) er den største landsbyen på øya. Den har fått navnet etter slottet som ligger i bukta, Kisimul Castle. Øya og Kismul Castle har vært sete for klanen MacNeil og Parlamentsmedlemmet Angus MacNeil kommer fra Barra, hvor han var sauebonde. Han representerer Scottish National Party og vant setet ved valget i 2005.
Vestsiden av øya har fine, hvite strender. På østsiden ligger Barra flyplass på Cockle Strand med en rullebane som er avhengig av tidevannet. Fly kan bare lande på den skjellsandkledte stranda ved lavvann. Fra Castlebay går det ferje til Skottland og til South Uist (Uibhist a' Deas)
I 1949 ble filmen Whiskey Galore! spilt inn på Barra. Filmen er basert på en roman med samme navn av Sir Compton Mackenzie, som bodde på øya. Mackenzie er også forfatteren bak boken som danner grunnlaget for TV-serien Kar for sin kilt.
Trizogeniates montanus

Utbredelse

Billen finnes i den neotropiske faunaregionen, nærmere bestemt i Brasil.
Runar Kvant

Runar Kvant er programleder i P4 sin storbyradio P5 Radio Halve Norge AS (desember 2009- ). Han har tidligere jobbet i Jærradiogruppen som programleder (1997–2009).
Jomfru Trofast

Handlingen

Tone, som bor hos sin onkel Albertus, er blitt forelsket i den fattige sjøgutten Tellef. Albertus får sendt Tellef til sjøs for å forhindre at forholdet utvikler seg. Tone blir fortvilet og lover evig troskap til Tellef, og hun sier nei til alle friere som melder seg. Albertus sender et brev til Tellef som er i Pensacola og sier at Tone skal gifte seg med lensmannen. Tellef rømmer fra skipet han jobber på, og dette forliser, slik at alle antar at han er omkommet. Tone holder seg til troskapsløftet sitt, og flytter til Tellefs mor. Noen år etter treffer Tellef en venn hjemmefra i Pensacola, og denne kan fortelle om skipsforliset, at Tone fortsatt er ugift, og at Albertus har løyet for ham. Tellef reiser straks hjem, og kommer akkurat tidsnok til å forhindre at morens hus blir solgt på tvangsauksjon, og han og Tone møtes og får hverandre.
Grażyna Bacewicz

Liv

Hennes far, Wincenty Bacewicz, gav Bacewicz hennes første undervisning i klaver og fiolin. I 1928 begynte hun å studere ved konservatoriet i Warszawa, og tok eksamen i fiolin og komposisjon i 1932. Hun fortsatte utdannelsen ved École Normale de Musique i Paris, etter å ha mottatt et stipend av Ignacy Jan Paderewski, og studerte der 1932-33 under Nadia Boulanger. Samtidig tok hun private fiolintimer med Henri Touret. Senere forlot hun Frankrike for å studere under den ungarske fiolinisten Carl Flesch.
Etter å ha fullført studiene arbeidet Bacewicz som solist i orkestre, som komponist og som jurymedlem i musikkonkurranser. På 1930-tallet var hun det polske radiosymfoniorkesterets fremste fiolinist. Hun bodde i Warszawa under krigen, hvor hun fortsatte å komponere og gi undergrunnskonserter. Etter krigen ble hun professor ved det statlige musikkonservatoriet i Łódź. På denne tiden begynte hun å hovedsakelig vie tiden til komponistgjerningen. Etter å ha fått omfattende skader i en bilulykke i 1954 gav hun ikke lengre konserter.
Bacewicz ble gift i 1936, og fikk en datter, Alina Biernacka, som senere ble en anerkjent tegner.

Komposisjoner

De fleste av hennes komposisjoner er for fiolin. Blant dem er syv fiolinkonserter, fem sonater for fiolin med piano inkludert to for solofiolin, syv strykekvartetter, to pianokvintetter og fire symfonier.
Güzelyurt (Kappadokia)

Güzelyurt (tidligere Karballa, Gelveri) er en mindre by i Kappadokia i Tyrkia ni kilometer fra Ihlara (en by og dal) og cirka 50 kilometer fra Aksaray.
Den er angitt å ha et innbyggertall på 3735 og ligger omkring 1485 meter over havet. Småbyen tiltrwkker turister på grunn av naturen, undergrundsbyen og andre gamle bygninger.
Byen har tidligere hatt en befolkning av overvejende osmansk-greske familier, men etter den gresk-tyrkiske krig ble de utvekslet, slik at beboerne kom til at bo i den greske by Nea Karvali, mens tyrkiske familier reiste til Güzelyurt fra de greske byer Kozan og Kastoria.
I likhet med noen andre byer i Kappadokia er det gamle undergrunnsbyer uthugd i klippene. Det er muligt å komme inn og se disse.