google/wiki40b huggingface dataset:
Bretton Woods-systemet

Bretton Woods-systemet var et sett med regler og institusjoner som ble initiert under en konferanse i Bretton Woods, USA i juli 1944. Bretton Woods-systemet etablerte regler for kommersielt og finansielt samvirke mellom verdens ledende industriland og er det første eksemplet på en fremforhandlet avtale som dekker finans- og valutaforhold mellom en rekke uavhengige nasjoner.
Totalt 730 delegater fra de 44 allierte nasjonene kom sammen i juli 1944 til United Nations Monetary and Financial Conference, med den hensikt å skape et grunnlag for stabilitet i finans- og pengepolitikken når den andre verdenskrig engang ville være over. Etter tre ukers forhandlinger ble «Bretton Woods-avtalene» undertegnet mot slutten av juli 1944. Formannen for den norske delegasjonen til konferansen var Wilhelm Keilhau.
Ved etableringen av et system med regler, institusjoner og prosedyrer for å regulere det internasjonale finanssystemet, stiftet planleggerne ved Bretton Woods Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling (IBRD) (nå en del av Verdensbanken) og Det internasjonale pengefondet (IMF). Disse institusjonene startet sin virksomhet året etter, i 1945, etter at det nødvendige antall land hadde ratifisert avtalene.
Den viktigste effekten ved Bretton Woods-systemet var en forpliktelse for hvert av de deltakende land til å føre en pengepolitikk som opprettholdt en fast vekslingskurs (±1%) for sin valuta målt i forhold til gull, samt IMFs evne til å tre støttende til ved midlertidige avvik i betalingsbalansene landene imellom. Systemet kom under økende press mot slutten av 1960-tallet og kollapset i 1971 da USA suspenderte den faste vekslingskursen mellom dollar og gull.
Aponarope sutor

Utseende

En stor, bredvinget sommerfugl. Oversiden er ensfarget brun. Hannen har en oval grop ved forkanten av bakvingen, som inneholder duftskjell.
Braillard Point

Braillard Point er et nes på nordøstenden av Ardley Island, utenfor sørvestenden av King George Island i Sør-Shetlandsøyene Det ble kartlagt og navngitt av mannskap på RRS «Discovery II» under Discovery Investigations i 1935, etter matrosen A. T. Braillard på skipet i 1931–33 og 1933–35.
In absentia

In absentia er latin for «i fravær av» eller «i fraværet til». I juridisk bruk gjelder det vanligvis den tiltaltes rett til å være til stede i rettssalen når vedkommendes sak behandles.

In absentia i rettslige systemer som bruker «felles lov»

I juridiske systemer som bruker ««felles lov»» (engelsk: common law), blir det å dømme en person in absentia, det vil si i en rettssak hvor den tiltalte ikke er til stede og kan svare på anklagene, sett på som brudd på naturretten. Det bryter særlig med naturrettens andre prinsipp, audi alteram partem. I noen systemer som bruker sivilrett (engelsk: civil law), som i Italia, er dom «in absentia» tillatt.
United States Army Marksmanship Unit

United States Army Marksmanship Unit (USAMU eller AMU) er en del av United States Army som driver med skytesport, skytetrening for amerikanske soldater og rekruttering til den amerikanske hæren. Army Marksmanship Unit ble opprettet i 1956 etter ordre fra president Dwight D. Eisenhower, da med eneste oppdrag å vinne internasjonale konkurranser som på den tiden ble dominert av Sovjetunionen. I sommer-OL 1964 vant USA sju medaljer i skyting, og seks av dem ble vunnet av AMU-medlemmer. Flere AMU medaljer har tatt internasjonale medaljer siden. New York Times skrev i 2008 at AMU har rykte på seg for å ha den beste utdanningen for konkurranseskyttere i USA. AMU har også trent skarpskyttere i det amerikanske forsvaret og bistått i utviklingen av den amerikanske hærens våpen.
CasaPound

CasaPound er en italiensk nyfascistisk, kulturell og utenomparlamentarisk organisasjon som ble grunnlagt av Gianluca Iannone i 2003. Navnet er tatt fra den amerikanske poeten og intellektuelle Ezra Pound. Casa Pound driver bostedkampanjen Mutuo Sociale.
Åsane gamle kirke

Historie

Det er nevnt en kirke på samme stedet allerede i 1598. Steinkirken, omtrent slik vi kjenner den i dag, ble vigslet av biskop Johan Nordahl Brun. På 1800-tallet ble det foretatt flere ombygninger. Byggverket er i stein og tre.
I 1935 ble kirken restaurert av arkitekt Ole Landmark. Et murt sakristi ble da bygget til vinkelrett på korets nordmur.
Kirken ble påtent av Varg Vikernes og Jørn Tunsberg og brant ned natt til julaften 1992. Vikernes ble dømt for å ha tent på ble dømt til 21 års fengsel for å ha tent på Åsane kirke, Fantoft stavkirke, Skjold kirke og Holmenkollen kapell, i tillegg til drapet på Øystein Aarseth. Han fikk også et erstatningskrav på totalt på totalt 23 millioner, men etter løslatelsen ga han uttrykk for at han aldri kom til å betale noe av erstatningskravet for kirkene han hadde tent på.
Parallelt med at det ble bygget en ny og mye større kirke nærmere Åsane sentrum som i dag kalles Åsane kirke, ble den gamle kirken gjenoppbygget som en tro kopi på opprinnelig stein med ny treinnredning og ble nyinnvigd 19. november 1995 av biskop Ole Danbolt Hagesæther. Kirken kunne bygges opp igjen i samme utforming, da man hadde mange amatørbilder å se etter. Mange eldre gjenstander som befant seg i kirken, gikk tapt i brannen. Kirken har et krusifiks fra 1600–1700-tallet som trolig er fra en tysk kirke, og som ble forært kirken av skipsreder Arne Steckmest i 1997.
Det står en minnebauta over falne fra Åsane i andre verdenskrig i tilknytning til kirken.
På gravlunden er det reist en minnestein over falne russiske soldater i krigsårene 1941 – 45.
KNBLO-medaljen

KNBLO-medaljen (også kalt Nijmegenmedaljen) er en medalje for deltakelse i den fire dager lange Nijmegenmarsjen i byen Nijmegen i Nederland. Dette er det eneste utenlandske ferdighetsmerket som er godkjent for bruk på norsk uniform. Dette er også det eneste av ferdighetsmerkene der en får en medalje ved første gangs deltakelse. Den første marsjen ble holdt i 1909. Den blir arrangert årlig av De Koninklijke Nederlandse Bond voor Lichamelijke Opvoeding (KNBLO) (Det kongelige nederlandske forbundet for fysisk oppfostring). Daglig marsjlengde er mellom 30 og 50 kilometer, alt etter deltakerens alder og kjønn.

Statutter

Hvert år en deltaker fullfører marsjen blir markert med enten et spesielt kors, eller et nummer som festes på båndet. Det blir gitt et kors i bronse for første marsjen. En krone blir lagt til over korset for andre fullførte marsj. Samme praksis følger for femte og sjette i sølv, og tiende og ellevte i gull. Videre festes det tall på båndet for å vise antall fullførte marsjer. Siden 1977 er det innført nye medaljer som tildeles etter 40, 50, 60 og 70 fullførte marsjer.
Kun et kors, det siste tildelt, skal bæres, og kun det siste nummeret på båndet skal bæres.

Antall mottakere

Marsjen er blitt fullført 1.653.588 ganger av rundt 635.300 deltakere mellom 1909 og 2018. Derfor har rundt 635.300 førstegangsmedaljer blitt utdelt. Rundt 1.018.200 høyere medaljer har blitt tildelt dem som har gått flere ganger.
Dobbeltdekkerbuss

Dobbeltdekkerbuss er en buss med to etasjer. Dobbeltdekkerbussene blir benyttet til passasjertrafikk i Storbritannia, Europa, Asia og tidligere europeiske kolonier, deriblant India og Hongkong. Den mest kjente dobbeltdekkerbussen er de røde London-bussene, spesielt Routemaster-bussen fra perioden 1954-1968, som har blitt et ikonisk symbol for den britiske storbyen London.
Moderne dobbeltdekkerbusser med tre aksler, det vil si boggibuss, har blitt et vanlig transportmiddel innenfor bussvirksomhet globalt sett, også i Norge, blant annet som turbuss/turistbuss og for fjerntrafikk. Allikevel er toakslede og korte treakslede dobbeltdekkerbusser et populært valg som bybuss i tettbefolkede storbyer, med sin passasjerkapasitet i forhold til andre busstyper, spesielt i de byene hvor dobbeltdekkerbussen har en historisk bakgrunn.

Historie

Dobbeltdekkerbussens aner startet i den britiske hovedstaden London i årene etter 1845, da det hendte at passasjerer som ikke fant plass i kupeen på omnibussen, steg opp på det åpne taket fremfor å vente på neste buss i rushtiden. Omnibusselskapet Adams & Company besluttet seg dermed for å sette seteplasser på taket, og utviklet en ny modell i Fairfield Works, Bow, hvor passasjerrommet fikk større indre høyde mens det ble satt langbenker på midten av taket. Man satt også fothvilere langs takkantene og senere skjermskilt så støvlene ikke stakk ut og traff vinduene. Denne typen kom i tjeneste under den store utstillingen på Hyde Park i 1851, og disse bussene var et populært transportmiddel underveis til Crystal Palace. De ble raskt populære og utover 1800-tallet ble de utbredt over hele verden. På grunn av takutformingen ble denne busstypen kalt Knifeboard.
Xylotrupes taprobanus

Utseende

En stor, blank, brunrød til svart hornbille. Hannen har, som vanlig for slekten, et kraftig, fremoverrettet horn på pronotum og et oppoverkrummet horn på hodet, begge er kløvet i spissen. Hos denne arten er hornene gjerne korte, krumme og kraftige.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtnende plantemateriale og tar trolig vanligvis to år på utviklingen, de voksne billene lever 2-4 måneder. De voksne hannene kjemper mot hverandre ved hjelp av hornene, hver prøver å vippe motstanderen over på ryggen.
De voksne billene er mest aktive om natten og flyr gjerne til lys.

Utbredelse

Arten lever i India og på Sri Lanka.
Frank-Walter Steinmeier

Utdannelse

Frank-Walter Steinmeier har arbeiderklassebakgrunn og gikk på gymnasiet i Blomberg fra 1966 til 1974. Han avtjente deretter verneplikt frem til 1976. Fra 1976 studerte han jus og deretter statsvitenskap ved Justus-Liebig-Universität i Giessen. Han avla den første juridiske statseksamen i 1982 og den annen juridiske statseksamen i 1986. Steinmeier ble vitenskapelig medarbeider ved institutt for offentlig rett og statsvitenskap ved Justus-Liebig-Universität. I 1991 tok han den juridiske doktorgrad med avhandlingen Bürger ohne Obdach (norsk: Borgere uten tak over hodet (i betydningen hjemløse)).

Politisk karrière

Steinmeier ble som skoleelev medlem av SPDs ungdomsorganisasjon Jusos.
I 1991 ble han sekretær for medierett og mediepolitikk ved det nedersaksiske statskanselliet i Hannover. I 1993 ble han leder for statsministerens personlige kontor i Niedersachsen, som da var Gerhard Schröder. Han ble statssekretær i Niedersachsen og leder for statskanselliet i 1996.
I 1998 fulgte han med Gerhard Schröder til den føderale regjeringen som statssekretær, og fikk ansvar for etterretningstjenesten i kanslerkontoret. Etter Bodo Hombachs avskjed som sjef for kanslerkontoret, etterfulgte Steinmeier ham den 7. juli 1999, men etter eget ønske ikke med tittelen minister.
Mellom 1999 og 2005 var Steinmeier statssekretær og sjef for Forbundskanslerens kontor under Gerhard Schröder. Før det var han leder for statskanselliet i Niedersachsen, mens Schröder var ministerpresident i denne delstaten. 
Steinmeier var en av Schröders nærmeste fortrolige. Han skrev grunnleggende strategidokumenter, blant annet om reformen av pensjons- og helsesystemet, og deltok i utarbeidelsen av Agenda 2010 og gjennomføringen av Hartz-reformene og skattereformen i 2003.
Han var Tysklands utenriksminister fra 2005 til 2009 og fra 2013 til 2017, og dessuten visekansler 2007–2009.
SPD og CDU/CSU kunngjorde i 2017 at Steinmeier var deres felles kandidat til vervet som Tysklands president ved valget i 2017. Han ble valgt 12. februar 2017. Steinmeier tiltrådte vervet som forbundspresident 19. mars 2017.

Utmerkelser

Steinmeier ble i 2007 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

Privatliv

Steinmeier er gift. Hans kone Elke Büdenbender er dommer, og sammen har de en datter.
Perpheres perpheres

Utseende

En middelsstor blåvinge (vingespenn ca. 40 millimeter) med avrundede vinger uten stjerter på bakvingen. Hannens overside er skinnende blå med svart ytterkant på bakvingen og et lite, hvitt felt ved bakvingens innerkant. Hunnen er brunsvart med en hvit skråstripe. Undersiden er svart med et stort, kremhvitt felt i midten og metallisk grønne striper langs kantene.

Utbredelse

Arten er utbredt på Ny-Guinea.
Jacopo Corsi

Jacopo Corsi (født 17. juli 1561; død 29. desember 1602) var en italiensk komponist og kunstmesén fra senrenessansen og tidligbarokken.
Han var en venn av komponisten Jacopo Peri, og sammen forsøkte de å gjenskape de greske antikke dramaer i musikk. Samarbeidet kulminerte i musikkhistoriens første opera, Dafne, «dramatiske fabler» i en prolog og seks scener med libretto av Ottavio Rinuccini. Verket ble første gang oppført våren 1598 i Corsis hus.
Mary Tourtel

Liv

Hun vokste opp i en kunstnerfamilie, med en far som var glasskunstner, og hun tok selv kunstutdannelse. Hun arbeidet som illustratør av barnebøker, med særlig talent for dyretegninger. Hun giftet seg med Herbert Tourtel, som arbeidet som nattredaktør i Daily Express.

Forfatterskap

Avisen var på jakt etter en tegneserie som kunne møte konkurransen fra The Daily Mails Teddy Tail og The Daily Mirrors Pip, Squeak and Wilfred. Tourtel tok utfordringen, og Rupert kom første gang på trykk 8. november 1920. Hun laget serien daglig fram til 1935, da hun måtte gi seg på grunn av en øyesykdom. Serien ble overtatt av Alfred Bestall. Mens Tourtels versjon av Rupert levde i en verden omgitt av onde krefter som hekser og troll, endret Bestall handlingen og miljøet i retning lysere og lettere eventyr. Tourtel skrev sine fortellinger på vers. Fortellingene ble samlet i årlige bøker i tillegg til den daglige avisstripen.
Fortellingene om Rupert er filmet for tv i fire omganger: som dukkefilm i 1970-74, som stillbildeopplesninger 1985-88, som tegnefilm 1991-97 og som dataanimasjon 2006-07 med tittelen Rupert Bear, Follow The Magic...
Bøkene finnes ikke på norsk, men figuren Rupert Bjørn er kjent fra barne-tv på NRK Super. 
Et Rupert Bear Museum finnes som en avdeling av Museum of Canterbury.
Nichiko Niwano

Presidentskap

Allerede i 1960 ble det offentliggjort at Nichiko skulle etterfølge sin far som president for Risshō Kōsei Kai, og dette skjedde på farens 85-årsdag i 1991. Etter at han tok over organisasjonen, har han sett den vokse og har gitt forelesninger og prekener ved flere Risshō Kōsei Kai-sentre i Japan og andre steder. Nichiko Niwano har skrevet flere bøker og har fortsatt farens virke med interreligiøst arbeid. Han har vært president for World Conference of Religions for Peace og formann for Shinshuren. og deltar jevnlig på interreligiøse møter.
Sophron

Utseende

Cleomenini er små til middelsstore, smale trebukker. På farge kan de være svarte, rødlige eller mer brokete farget. Pronotum er mer eller mindre sylindrisk, ofte lengre enn bredt.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia (New South Wales og Victoria).
Norman Rosten

Biografi

Norman Rosten ble født 1. januar 1913 i New York. Han vokste opp i Hurleyville i New York og ble uteksaminert fra Brooklyn College, New York University og University of Michigan. Ved sistnevnte møtte han Arthur Miller og begge vant Avery Hopwood Award. I 1979 ble Rosten utnevnt til poet laureate i Brooklyn av bydelslederen Howard Golden. 
Utenom poesi skrev Rosten librettoen til Ezra Ladermans opera Marilyn. Han skrev også manuset til Sidney Lumets Vu du pont, som var en filmatisering av Arthur Millers A View from the Bridge. Arbeidet hans har blitt inkludert i The New Yorker.
Rosten døde 7. mars 1995.
David Rees

Liv

Rees studerte ved Queens' College (Cambridge), hvor han tok en batchelorgrad i 1958 og en mastergrad i 1961. Han arbeidet som lærer inntil han i 1968 ble ansatt ved lærerutdanningen ved St Luke's Campus, University of Exeter. Han ble fulltidsforfatter i 1984. Han startet forlaget Third House i 1986 sammen med forfatterkollegaen Peter Robins. 
Han giftet seg i 1966, og hadde to barn. Senere, i en alder av 37, sto han fram som homofil, og da han døde var han smittet med hiv/aids.

Bøker

Forfatterskapet falt i tre deler: sakprosa for voksne - særlig om homofile tema; romaner for voksne – også med homofili som en rød tråd, og barne- og ungdomsbøker. Barnebøkene hans kan på sin side deles inn i to kategorier: dels historiske ungdomsromaner som The Exeter Blitz (1978) – om angrepet på byen Exeter under Slaget om Storbritannia i 1942, og dels romaner om personlig utvikling og homofil identitet. Quintin's Man (1976) og In the Tent (1979) var de første britiske ungdomsbøkene som hadde en homofil hovedperson. 
Essayet Letters to Dorothy (1990) handlet om aspekter ved homofilt liv, mens artikkelsamlingen Words & Music – om homofile forfattere og komponister, utkom posthumt i 1994. Selvbiografien Not For Your Hands utkom i 1992.
Han utga også flere bøker med artikler om samtidige barne- og ungdomsbokforfattere,  The Marble in the Water (1980), Painted Desert, Green Shade (1984) og What do Draculas do? (1990). 
Han er ikke oversatt til norsk.
Leif Pettersson

I riksdagen

Pettersson sitter i trafikkomiteen, og er vara i forsvarskomiteen og kulturkomiteen.
Vest-Telemark Billag

Vest-Telemark Billag L/L (VTB) var et rutebilselskap som ble stiftet i Åmot i Vinje 4. august 1943. I 1972 gikk selskapet inn i Vest-Telemark Bilruter L/L.
Boško Janković

Klubb og Internasjonal karrière

Etter 6 år med spill fra Bosko Jankovic i Serbia for Røde stjerne Beograd valgte han å signere en 4 årskontrakt med den spanske La Liga klubben RCD Mallorca for en sum på € 3 mill. I Mallorca spilte han bare en sesong. Det førte til interesse fra storklubber som Valencia og FC Barcelona. Grunnen til dette var at han var den mestescorende midtbanespilleren i La Liga med 9 mål. Hans spill førte også til debut på det serbiske landslaget, hvor han scoret 2 mål på 4 kamper. Til tross for interesse fra storklubbene dementerte Jankovic ryktene om at han var på vei vekk fra Mallorca. I U-21 mesterskapet spilte Jankovic med Serbia frem til finalen hvor de tapte. Men takket være et godt mesterskap for Jankovic kom han på turneringens All-starlag, og han tiltrakk seg også interesse fra Chelsea FCs sine speidere. Tilslutt var det den UEFA-cup-aktuelle klubben Palermo som signerte Jankovic.
Grunnkretser i Rana kommune

Grunnkretser i Rana kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Rana kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Papilio mayo

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. 
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.  Larven lever som plantespiser. 
Papilio mayo tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Lygrocharis

Utseende

Nokså små, spinkle, brunlige trebukker. Antennene er noe utvidet mot spissen, kortere enn kroppen. Oversidener kledt med fine, korte, nedliggende hår. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er smale, tydelig innbuktet i midten. Beina er nokså lange med tydelig klubbeformede lår.

Utbredelse

Artene er utbredt i Brasil, Ecuador og Uruguay.
Det russiske museet

Det russiske museet i St. Petersburg innehar den største samlingen av russisk kunst.
Museet ble grunnlagt 13. april 1895. Grunnleggingen fant sted da Nikolai II ble kronet til tsar, og skulle være til minne om faren hans, Aleksander III. Ved grunnleggingen bestod samlingen av kunstverk hentet fra Eremitasjen, Aleksanderpalasset, og fra St. Petersburgs kunstakademi. Etter revolusjonen i 1917 ble mange privatsamlinger nasjonalisert og flyttet til Det russiske museet. Blant disse var Kasimir Malevitsjs Svart firkant.
Hovedbygningen til museet er Mikhailovskijpalasset, et overdådig nyklassisk bosted som hadde tilhørt storfyrst Mikhail Pavlovitsj. Palasset ble reist 1819-25, etter en tegning av Carlo Rossi, på Kunstplassen i St. Petersburg. Etter at storfyrsten døde fikk eiendommen navn etter kona, storfyrstinne Elena Pavlovna. Bostedet ble kjent for sine mange teaterforestillinger og adelsball.
Noen av hallene i palasset har beholdt interiøret fra den tiden det var en keiserlig residens. Andre bygninger knyttet til Det russiske museet er Sommerpalasset til Peter I (1710–14), Marmorpalasset til greven Grigorij Orlov (1768–85), Mikhailpalasset tilhørende tsar Paul (1797–1801), og Stroganovpalasset på Nevskij prospekt (1752–54).
Renholder

En renholder eller reinholder er en yrkesutøver som holder noe rent. Han eller hun arbeider med renhold (rengjøring), vedlikehold eller renovasjon.
En renholder kan vaske, feie og rydde inne i hus for å vedlikeholde interiører og bygninger og skape et godt innemiljø. Disse kalles ofte renholdsoperatør, rengjøringspersonale eller vaskehjelp. En renholder kan også fjerne søppel og avfall ute, f.eks. i en gate eller by. Disse kalles renholdsarbeidere, eller «søppelmenn» og «søppelkjørere» på folkemunne. De henter og kjører bort avfall med søppelbiler, og arbeider ofte i såkalte renholdsverk. Andre renholdere er vaskere, feiere (tidligere skorsteinsfeiere), gatefeiere, gjenvinningsoperatører m.m.
Renhold har de siste årene utviklet seg til et eget fag med kurs på videregående skoler eller teorikurs og fagprøve på arbeidsplassen. Det har også oppstått flere spesialfirmaer som arbeider etter detaljerte arbeidsplaner og med avansert utstyr.
Victor Liu Hede

Liv og virke

Liu Hede trådte inn i fransiskanerordenen i 1929 og ble presteviet i 1936. I 1950, som var en svært vanskelig tid, ble han utnevnt til administrator av bispedømmet Hankou. Han ble arrestert og kastet i fengsel 16. januar 1954, og slapp ikke ut før etter kulturrevolusjonen. 
Etter sin løslatelse var han sjelesørger i provinsen Hubei. Han ble hemmelig bispeviet i 1984 med bispedømmet Hankou som hovedansvar. 
Etterhvert ble han og den «offisielle» biskopen av Hankou forsonet og samarbeidspartnere. Det skjedde tidlig i 1990-årene. Biskop Liu og Anthony Yang Shaohuai, også han fra undergrunnskirken i Hubei, ble enige om å komme «til overflaten» og samarbeide med biskop Bernardine Dong Guangqing av den «offisielle» kirke. Biskop Liu flyttet inn i Sentral- og Sørkinas seminar i Wuchang, mens biskop Yang residerte i katedralen i Hankou til sin død 10. desember  1999. 
Etter at biskop Liu trakk seg tilbake til presteseminaret, virket han som spiritual for prestekandidatene.