google/wiki40b huggingface dataset:
Compello

Historie

Client Computing Europe ASA innfusjonerte i 2011 Compello Software AS og skiftet samtidig navn til Compello AS.
Client Computing ble startet opp i 1995 og hadde opprinnelig fokusert på meldingsflyt og EDI meldinger til kraft og tekstilbransjen. Virksomheten ekspanderte til Sverige i 1998 gjennom overtagelse av Posten/SDS sin EDI virksomhet og i 2006 til Tyskland gjennom overtagelse av det tyske selskapet GLI GmbH.
I 2004 startet selskapet med eFaktura gjennom investeringer i Euronova AS som etter hvert ble et heleid datterselskap under navnet Client Computing Norway AS.
De norske aktivitetene innenfor EDI og eFaktura ble organisert under navnene Client Computing Utility AS og Client Computing Norway AS. Høsten 2010 ble Client Computing Utility AS innfusjonert i Client Computing Norway AS. Client Computing Norway AS innfusjoneres i 2012 I Compello AS.
I 1997 ble Compello Software etablert med fokus på elektronisk fakturagodkjenning. Dette dekker fakturaskanning (OCR), fakturatolkning, fakturaflyt og integrasjon til økonomisystemet. Selskapet ble i 2011 innfusjonert i Client Computing Europe ASA.
Deutsche Physikalische Gesellschaft

Deutsche Physikalische Gesellschaft (DPG) er et verdensomspennende vitenskapelig selskap for fysikere. Det er både verdens største og eldste fysiske selskap, med 62 000 medlemmer (2012).
Foreningen har sitt opphav i et fysikk-kollokvium ledet av Heinrich Gustav Magnus, og ble grunnlagt som Physikalische Gesellschaft zu Berlin den 14. januar 1845 i Berlin. Grunnleggende medlemmer var blant annet Emil du Bois-Reymond og Ernst Wilhelm von Brücke. Fra denne foreningen ble Deutsche Physikalische Gesellschaft dannet 1. januar 1899. Etter andre verdenskrig ble DPG oppløst av de allierte og levde bare videre i forbundet av tyske fysikk-foreninger. I 1963 ble foreningen grunnlagt på nytt.

DPG deler årlig ut Max-Planck-Medaille for fremragende forskning innen teoretisk fysikk, Stern-Gerlach-Medaille for fremragende forskning innen eksperimentell fysikk og Gustav-Hertz-Preis til unge forskere, samt en rekke andre priser. Sammen med Gesellschaft Deutscher Chemiker og byen Frankfurt am Main deler DPG ut den anerkjente Otto-Hahn-Preis.
Svein Richard Brandtzæg

Biografi

Brandtzæg har sivilingeniørutdanning fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim, der han har doktorgrad i kjemi. Han er også utdannet bedriftsøkonom fra Handelshøyskolen BI.
Han begynte i Hydro i 1979 da han begynte som cellepasser på Søderberg-anlegget på Karmøy. I 1985 begynte han i Årdal og Sunndal Verk, og har jobbet innenfor dette konsernet siden dette.
Han ble utnevnt til konsernsjef i Norsk Hydro 12. januar 2009, etter at Eivind Reiten valgte å trekke seg fra stillingen. Han overtok ledelsen av selskapet 1. april 2009 og var konsernsjef til 8. mai 2019 da han ble etterfulgt av Hilde Merete Aasheim.
Fra 1. januar 2014 er Brandtzæg styreleder ved NTNU, etter Per-Kristian Foss. Foss trakk seg fordi han fra samme dato tiltrådte som riksrevisor.
Han fortsetter som styreleder også i styreperioden 1. august 2017–31. juli 2021.
I egenskap av konsernsjef i Norsk Hydro, er Brandtzæg medlem i European Round Table of Industrialists, den mektigste lobbygruppen i EU.
Han er gift og har tre barn.
Norsk Folkehjelp Sanitetsungdom

Førstehjelp

Førstehjelp er en av de viktigste aktivitetene til organisasjonen. Medlemmene av Sanitetsungdommen følger samme opplæring som sanitetsgruppene til Norsk Folkehjelp. Denne opplæringen bygger på Norsk Førstehjelpsråd, dermed vil man lære førstehjelp etter de samme prinsippene og metodene uansett om man går på kurs i militæret, i en frivillig organisasjon eller på en arbeidsplass. Norsk Folkehjelp har som mål å forberede ungdommene i denne gruppen til å bli godkjente sanitetsmannskaper. De får derfor være med på sanitetstjeneste slik at de får erfaring med ulike typer skadebehandling og med hvordan de kan kommunisere og samarbeide med pasienter og med andre sanitetsmannskap. På disse sanitetsvaktene er Sanitetsungdommens medlemmer underlagt de ferdig opplærte sanitetsmannskapene, men kan sanke erfaring slik at de selv med tiden vil kunne kvalifisere seg til å bli sanitetsmannskaper.
Sanitetsungdommens tjeneste i forbindelse med Norway Cup er organisasjonens mest omfattende samfunnsinnsats i løpet av et år. Hvert år kommer sanitetsungdommer fra hele Norge til Oslo for å bidra som sanitetsvakter under denne internasjonale fotballturneringen.

Sentralt

Norsk Folkehjelp Sanitetsungdom ledes av et sentralt ungdomsutvalg som består av en leder (Tea Eide Næss, leder for utvalget), to nestledere (Berk Bitmez og Tor-Petter Aronsen, første og andre nestleder for utvalget), et medlem av organisasjonen (Norsk Folkehjelp) samt. to varamedlemmer som blir valgt under et representantskapsmøte. Sentralt ungdomsutvalg sanitet velges for to år av gangen, med mulighet for gjenvalg. Utvalget velges på representantskapsmøtet som skal avholdes på fagkonferanse for sanitetsungdommen hvert år, og trer i funksjon etter at organisasjonens landsmøte er avholdt. Det er et mål at det skal være geografisk, kjønnsmessig og aldersmessig balanse i de valgte organene. Sentralt ungdomsutvalg sanitet er underlagt Norsk Folkehjelp Sanitet i saker som angår førstehjelps- og redningsfaglige spørsmål.

Lokalt

Norsk Folkehjelp Sanitetsungdom er organisert i lokale sanitetsungdomsgrupper (eksempelvis "Norsk Folkehjelp Oslo Sanitetsungdom"). Hvert lokallag har sitt eget årsmøte der lagets ungdommer velger blant annet en ungdomsleder og en voksenkontakt. Ungdomslederen eller voksenkontakten skal være representert med fulle rettigheter i lokallagsstyret.
Magsaysay (Davao del Sur)

Magsaysay er en kommune i provinsen Davao del Sur på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 43 172 i 9 066 husstander.
Kenotaf

En kenotaf (av gresk kenos, «tom» og taphos, «grav») er en minnetavle eller et monument over en person eller en gruppe personer som ikke ligger gravlagt på stedet.
Kenotafer er kjent fra en lang rekke land langt tilbake i historien. Det finnes mange eksempler fra det gamle Egypt og fra antikkens Hellas. Også i Nord-Europa har en forhistoriske gravmæler som kan karakteriseres som kenotafer.
En kenotaf fra nyere tid er The Cenotaph i Whitehall i London, som er reist til minne om falne i første verdenskrig. En annen kenotaf er Kenzo Tanges betongkenotaf i fredsparken i Hiroshima, til minne om de 200 000 døde etter USAs atombombeangrep i 1945.

Etymologi

Ordet kenotaf kommer fra franske cénotaphe fra slutten av 1500-tallet, avledet fra latinske cenotaphium, igjen fra greske kenotaphion, sammensatt fra kenos, «tom» og taphos, «grav», som kommer fra et urindoeuropeisk rotord *dhembh-, «å gravlegge».
Telialigaen

Struktur og formalisering av regler

Serien er delt inn i divisjoner basert på ferdighetsnivå fra 1. til 7. divisjon. Hver divisjon har 8 lag, hvorav 4. til 7. divisjon har flere avdelinger. Lagene møter hverandre én gang per sesong, dermed spiller hvert lag 7 kamper i løpet av seriespillet.
Lagene rangeres etter et poengsystem, hvor seier gir tre poeng, uavgjort ett poeng, og tap null poeng. Hvis to eller flere lag står med like mange poeng ved endt seriespill, blir antall runder tellende, deretter gjelder antall runder vunnet, og til slutt innbyrdes oppgjør mellom lagene for å avgjøre plassering på tabellen.
Ved endt seriespill rykker de to dårligst rangerte lagene ned, mens de øverste fire i 1. divisjon går til sluttspill. De to øverste lagene i 2. og 3. divisjon rykker direkte opp, mens avdelingsvinnerne i 4. divisjon og lavere spiller «playoff» om to opprykksplassene.
Aristobulos av Kalkis

Bakgrunn

Aristobulos var sønn av Herodes av Kalkis og hans første hustru Mariamne. Herodes var et barnebarn av Herodes den store, «vennligsinnet konge» av Judea, via hans far Aristobulos IV. Mariamne var også barnebarn av Herodes den store via sin mor, Olympias. Aristobulos av Kalkis var således barnebarns barn av Herodes den store både på morssiden og farssiden.
Da hans far Herodes døde i 48 ga keiser Claudius kongedømmet Kalkis til Aristobulos' fetter Herodes Agrippa II som tetrark eller fjerdingsfyrste. Da Agrippa senere ble gitt områdene tidligere styrt av Herodes Filippo og Lysanias i 52, ble Kalkis gitt til Aristobulos. Kalkis var et lite kongerike nord for Judea i hva som er i dag er byen Qinnasrin i nordlige Syria, rundt 25 km sørvest for byen Aleppo.
I 55 ble han utnevnt av keiser Nero som konge av Armenia Minor, og deltok med sine styrker i deler av den romersk-partiske krigene i 58–63. Som gjenytelse for sin deltagelse mottok han en mindre andel av Armenia. I 73 synes det som om han deltok sammen med prokonsulen av Syria i en krig mot Antiokos av Kommagene.
Han var gift med Salome (i kristen tradisjon knyttet til fortellingen om drapet på Johannes Døperen ) etter at hun var blitt enke etter sin første ektemann Herodes Filippo. Med henne fikk Aristobulos tre sønner: Herodes, Agrippa og Aristobulos. Det er blitt funnet tre mynter med portretter av Aristobulos og Salome.
Navnet «Salome» er blitt gitt til en stedatter av Herodes Antipas i Josefus' Ioudaike archaiologia (Jødisk forhistorie), men er omtalt uten navn i Markus- og Matteusevangeliet i Det nye testamente.
Skuff

En skuff, eller skuffe, er en boksformet beholder som passer inn i et møbel slik at den kan trekkes ut horisontalt for å rekke tingene i den. Skuffer kan bygges av forskjellige materialer, vanligvis tre, metallplater eller plast. Skuffer benyttes i møbler som for eksempel kommoder, verktøykister, kjøkkeninnredninger, i bord og nattbord og i senger.
Nord-Hålogaland bispedømme

Nord-Hålogaland bispedømme er et bispedømme i Den norske kirke og omfatter menighetene i Troms og Finnmark, med Tromsø domkirke som bispesete. Det er organisert i 9 prostier, 46 kirkelige fellesråd og 64 sogn, og er ledet fra 2014 av biskop Olav Øygard. Bispedømmet ble opprettet i 1952 ved delingen av det tidligere Hålogaland bispedømme.
Uranheksafluorid

Uranheksafluorid eller heksafluorid (UF₆), også populært kalt «hex» i nukleærindustrien. Heksafluorid refererer egentlig til en seksforbindelse (heksa, gresk for seks) med fluor, for å spesifisere brukes derfor uranheksafluorid (som er lik molekylformelen UF₆).
Heksafluorid er en bestanddel i anrikelsesprosessen av uran som produserer drivstoff til nukleærreaktorer og -våpen. Ved standardbetingelser (1 atmosfærisk trykk og 25°C) danner forbindelsen grå krystaller, er samtidig meget giftig, reagerer kraftig med vann og korroderer med de fleste metaller. Av metallene er aluminium et unntak ettersom det da dannes et tynt lag aluminiumfluorid (AlF₃) som hindrer ytterligere reaksjon. 
Forbrukt uran lagres som regel som heksafluorid i fast form og oppbevares i solide tanker. Heksafluorid danner lett flere giftige forbindelser med vanndråper i luften og representerer derfor en helserisiko.
Sverre Indris Joner

Familie

Sverre Indris Joner er stesønn til Tone Bergli Joner. Han er fetter av Johannes Joner og onkel til Kristoffer Joner. Sammen danner de teatertruppen Joner & Joner & Joner. Han er far til popsangeren og danseren Alexandra Joner. Sverre Joners faster var gift med skuespiller Rolf Sand.
World Wide Web

Verdensveven eller bare veven (engelsk: «World Wide Web», forkortet WWW eller W3) er et globalt informasjonsrom som gjør tekstdokumenter, bilder, multimedia og mange andre typer informasjon tilgjengelige over Internett. For vev/veven kan man på norsk også skrive web/weben eller vebb/vebben.
Informasjonen på verdensveven betegnes som ressurser, som refereres til ved hjelp av uniforme ressursidentifikatorer eller URI-er; dette gjør at en kan la ressurser referere til hverandre på en enkel måte – noe som gjør det mulig å indeksere, søke etter og kryssreferere all informasjonen som utgjør verdensveven.
I dagligtale blandes veven av og til sammen med internettet (eller bare nettet), men verdensveven/WWW er bare én av de mange tjenestene som Internett tilbyr, ved siden av for eksempel e-post og videospill.

Introduksjon

Verdensveven ble utviklet i 1989 av Tim Berners-Lee ved fysikkinstituttet CERN i Sveits for bruk til intern informasjonsfremvisning. Den første vevtjeneren (nxoc01.cern.ch, senere omdøpt til info.cern.ch) kom på lufta en gang i november 1990. Den 30. april 1993 bestemte styret i CERN at World Wide Web-teknologien skulle være fri, det vil si at det ikke skal betales avgift for bruken. CERN og andre utviklet flere tekstbaserte nettlesere, men det var først da den grafiske nettleseren (eller vevleseren) Mosaic ble tilgjengelig i 1993 at bruken av World Wide Web spredte seg utenfor forskningsmiljøet. Etter at Mosaic ble tilgjengelig ble verdensveven raskt populær, og kan tilskrives en viktig del av æren for at Internett deretter fikk en eventyrlig rask utbredelse.
Informasjon på veven presenteres i form av vevsider eller nettsider («web pages»). En slik side kan bestå av tekst og andre former for informasjon. Den kan lokaliseres, hentes inn og presenteres av en datamaskin med et program kalt nettleser eller vevleser (engelsk «web browser»). Siden kan være lagret i en datamaskin hvor som helst i nettet, og lokaliseres ved en pekeadresse kalt Uniform Resource Locator (URL). Nettleseren betjenes typisk ved hjelp av en mus. Teksten i vevsider kan også inneholde URL-adresser til andre sider. Ved å «peke og klikke» med musen på en slik adresse på dataskjermen kan brukeren hente en inn en annen side og så videre På kort tid kan brukeren hente inn informasjon fra «hvor som helst i verden», en aktivitet som gjerne omtales som å «surfe på Internett».
Populære nettleserprogrammer for tiden (2009) er Google Chrome, Internet Explorer, Mozilla Firefox, Opera og Safari. Det finnes flere mer eller mindre avanserte programmer for å lette utvikling og redigering av vevsider. En vevside benytter en rekke spesialiserte tegn og koder for å gi siden den ønskede form med plassering av bilder, URL-pekere og så videre Man kan få et inntrykk av disse kodene for en nettside ved å klikke på view source (se kilde) i nettleseren.
Najing-2 gasskraftverk

Najing-2 gasskraftverk er et varmekraftverk i Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 250 MW. Brenseltypene er naturgass, og dette er et kombinasjonssyklus verk med kogenerasjon. Det ble ferdigstilt i 2008.
Clerke Rocks

Clerke Rocks er en gruppe klippeøyer 74 km sørøst for Sør-Georgia i Sør-Atlanteren. Klippen strekker seg over 8 km i øst-vest-retning. Øyene er en del av det britiske oversjøiske territoriet Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Argentina gjør krav på mange øyer i området, inkludert Clerke Rocks.
Øyene ble oppdaget i 1775 av en britisk ekspedisjon ledet av kaptein James Cook, og ble kalt opp etter Charles Clerke, en offiser på «HMS Resolution» som først så øyene.
Sørgeorgiaskarv utgjør en stor andel av fuglebestanden på øyene.
General Grievous

General Grievous er en fiktiv figur fra Star Wars-universet. Han er prominent antagonist i Star Wars Episode III: Sithene tar hevn, der han blir spilt av Matthew Wood. Ifølge bonusmaterialet som følger med DVD-utgivelsen ba George Lucas sitt kreative team om å skape en figur som fungerte som et frampek på Anakin Skywalkers transformasjon til Darth Vader: den tunge pusten, kyborgkroppen og et ondt sinn. General Grievous ble lært å bruke lyssabler av Count Dooku og var egentlig et medlem av rasen Kaleesh.
Grievous var med på kampen på Geonosis, men var nede i gangene under bakken. I begynnelsen på Star Wars Episode III: Sithene tar hevn fanget han kansler Palpatine og satte ham på et av separatistenes kommandoskip. Jediene Obi-Wan Kenobi og Anakin Skywalker ble fanget av generalen da de hadde befridd kansleren. Da de greide å unnslippe, flyktet Grievous til planeten Utapau der han senere ble drept av Obi-Wan Kenobi. Han fikk en maske på for å beskytte seg mot solen og ble mer og mer en maskin.
Genetikk (band)

Genetikk er en tysk hiphopduo fra Saarbrücken.
Genetikk, som består av rapperen Karuzo og produsenten Sikk, opptrer med zombiemasker. De utga sitt første album Foetus i 2010, og har siden utgitt to plater,  hvorav albumet D.N.A. fra 2013 har solgt godt i Tyskland.
Lapidary Point

Lapidary Point er det sørvestlege neset ved innløpet til Rocky Cove i Maxwell Bay på King George Island. Det ble navngitt «Mys Kamennyy» av G.E. Grikurov og M.M. Poljakov i 1968, etter Den sovjetiske antarktisekspedisjons kartlegging i området. Det ble oversatt til Lapidary Point av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1978.
Middelhavslekene 2005

Middelhavslekene 2005, de 15. middelhavslekene, ble arrangert i Almería i Spania i perioden 24. juni til 3. juli 2005. Det var 3 214 utøvere hvorav 1 080 kvinner fra tjueen nasjoner som deltok i tjuesju sporter. Italia ble beste nasjon med femtisju gullmedaljer foran Frankrike med femtiseks.
Galápagosøyene

Historie

Øyene ble oppdaget av dominikaneren Fray Tomás de Berlanga, biskop av Panama, i 1535 og var den gang ubebodde. Han oppdaget øyene ved en tilfeldighet da han var på vei til Peru for å megle mellom Francisco Pizarro og hans løytnanter etter erobringen av Inkariket. Det ble vindstille og skipet drev mot land og Galápagosøyene. Berlanga beskrev øyene i et brev til Carlos V av Spania som ugjestmilde, ørkenaktig med store skilpadder, iguaner som lever i vann, fugler uten vinger og at alle dyr var tamme.
Det antas at øyene er omkring 6 millioner år gamle, og øyene er oppstått av vulkansk aktivitet under havoverflaten. Øyene var ubebodde da Berlanga oppdaget øyene, men Thor Heyerdahl foretok en ekspedisjon til øyene i 1953 og oppdaget elleve boplasser eller leirplasser etter en prekolumbisk indianerbefolkning. Ekspedisjonen gravde frem gjenstander av flint og obsidian, potteskår og en keramikkfløyte. Heyerdahls teori om tidlig kontakt mellom øyene og fastlandet er fremdeles kontroversiell.
Øyene ble første gang avmerket på kart i 1570, og ble navngitt som Insulae de los Galopegos (Skilpaddeøyene).
På 1600- og 1700-tallet ble øyene brukt som gjemmested og forsyningsstasjon for sjørøvere som plyndret spanske gallioner fullastet med gull og sølv på fra Sør-Amerika til Spania.
På 1800-tallet ble øyene brukt som base for hvalfangere og pelsjegere.
Øyene ble en annektert av Ecuador 12. februar 1832, og gitt navnet Archipiélago de Ecuador.
Charles Darwin kom til øyene i september 1835 og studerte geologi og biologi på øyene i fem uker. Noen av oppdagelsene han gjorde her, kom til å få stor betydning da han flere år senere utviklet sin evolusjonsteori. Blant annet skjønte han etter hvert at finkene som finnes på øyene (og som senere ble oppkalt etter ham: darwinfinker), må ha dannet nye arter der, etter at én stamart hadde forvillet seg til øygruppen.
En del nordmenn emigrerte i 1925–26 til Galápagosøyene og dannet en liten koloni. De kom til øyene med en gammel sementbåt, Albemarle. Fantasirike reportasjer i norsk presse kunne fortelle om gratis jord og en sorgfri tilværelse. I stedet opplevde man vannmangel og stor nød. En hermetikkfabrikk ble startet, men blant annet på grunn av lang vei til nærmeste marked som var Ecuador 1000 km øst, ble denne fabrikken ingen suksess.

Verdensarven

Galápagosøyene kom med på UNESCOs verdensarvliste i 1978, og i 2001 ble også det maritime reservatet tatt opp på verdensarvlisten.

Turisme

Øygruppen er fredet, men er åpen for turisme kontrollert av myndighetene. 60 000 turister besøker årlig øyene, og alle må betale en turistskatt på US$ 100. Det er strengt forbudt å etterlate seg noe eller å ta noe som helst med seg, totalforbud mot røyking, og all ferdsel må skje på oppmerkede stier under oppsyn av autorisert guide.
To ganger daglig har øyene flyforbindelse med Guayaquil og Quito i Ecuador.
Lisandro López

Klubbkarriere

Han ble oppdaget som 17-åring på en juniorturnering og skrev med en gang kontrakt med den argentinske klubben Racing Club. Han spilte på juniorlaget i to år før han i 2003 debuterte for A-laget i ligasammenheng. Allerede i 2004 utmerket han seg og ble toppscorer i Apertura-sluttspillet med 12 mål på 19 kamper.  Ingen Racing Club-spiller hadde klart dette på 35 år. Senere scoret han seks mål i Clausula-sluttspillet. Racing Club ble ikke mestere, men Lopéz hadde utmerket seg og etter gode sesonger både i 2004 og i 2005 fikk han sin landslagsdebut. Han spilte bra, og etter to gode sesonger i den argentinske toppserien skrev han en fireårs kontrakt med den portugisiske toppklubben FC Porto, som betalte 2,35 millioner euro.

Landslaget

López debuterte for Argentinas A-landslag i mars 2005 mot Mexico.  Kampen endte 1–1 og López spilte bra. Han har siden fått 6 landskamper, men ingen mål.
Årsundøya

Årsundøya ligger i Tingvoll kommune på Nordmøre i Møre og Romsdal fylke. Øyas beliggenhet er rett utenfor halvøya Straumsnes på nordvestsiden, og ut mot Talgsjøen i nord. Mellom øya og fastlandet har enn Årsundet. I øst ligger Langøya som den er skilt fra; ved det smale sundet, Bellsundet. Sør for øya ligger holmen Rotmalen. Arealet av øya er 1,06 km². Det høyeste punktet er, Storhaugen, 87 moh.
Det finnes rester av tyske festningsanlegg fra 2. verdenskrig på øya. Disse skulle forsvare innseilingen til Freifjorden og videre Sunndalsfjorden. Bulkskipet «Federal Kivalina» grunnstøtte på vestsiden av Årsundøya; ved Skarvbergneset den, 6. oktober 2008.
Haplopsebium

Utseende

Middelsstore, blanke, gule til brunsvarte trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er mer eller mindre tønneformet. Dekkvingene er forkortede til små skjell og dekker ikke bakkroppen, flygevingene (bakvingene) stikker ut bak dekkvingene og gjør at disse billene overflatisk minner om veps. Beina er noe fortykkede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika, det er også beskrevet en art fra Sri Lanka.
Palmyreisk

Palmyreisk eller palmyrensk var en vestarameisk dialekt som ble brukt i byen Palmyra i Syria under de første hundreårene av den kristne tidsregning. Den har tydelige trekk fra riksarameisk. 
Det palmyrenske alfabet finnes i ulike versjoner; i tillegg til et standard-alfabet var en kursivert variant i bruk. Kursivskriften ble for det meste forbeholdt mer uformelle inskripsjoner. Kursivvarianten peker med sine runde former frem mot estrangeloskrift.
Det har blitt funnet en rekke eksempler på palmyreisk skrift. Et hundretalls er bevart (per 1995) i Tadmor; men også museer i Paris, London, Oxford og Roma er i besittelse av gjenstander med palmyreiske inskripsjoner. I Algerie har det blitt funnet fire palmyreiske inskripsjoner; det later til at en gruppe palmyreiske bueskyttere var stasjonert der. De eksemplene på palmyreiske inskripsjoner som (per 1995) har blitt funnet, er datert til å stamme fra en periode som strekker seg over tre århundre; det eldste er fra år 9 f.Kr., men de fleste er skrevet mellom år 266 og år 273 e.Kr. I skrifthistorien utgjør det palmyrenske alfabetet et viktig mellomledd mellom det arameiske alfabetet og de senere hebraiske og arabiske alfabetene.
Det er kjent over 1000 innskrifter, for det meste vigselsinnskrifter.
De andre viktigere vestarameiske dialekter var nabateisk og judeo-arameisk. Vestarameiske dialekter tales fremdeles (2015) i noen få syriske småbyer/landsbyer som Ma'loula, Bakh'a og Jubb'adin.
Ballhuseden

Ballhuseden (Fransk:Le Serment du Jeu de paume) var en hendelse som fant sted i Ballhuset i Versailles den 20. juni 1789 og markerte begynnelsen på en rekke begivenheter som førte fram til den franske revolusjon. Ballhuset var et hus for ballspill (som tennis).
Under påskudd av reparasjoner nektet vaktene i Versailles tredjestanden adgang til Menus-Plaisirs, salen der stenderforsamlingen fant sted den 20. juni 1789. De 577 deputerte for tredjestanden samlet seg da i Ballhuset. Abbed Emmanuel-Joseph Sieyès og Jean-Joseph Mounier tok her på seg å forfatte den uttalelsen som senere er blitt stående som Ballhuseden. Her heter det at de forsamlede «aldri vil skilles, og alltid samles igjen når omstendighetene krever det, inntil konstitusjonen er etablert og konsolidert på sikker grunn». Teksten ble lest av Jean-Sylvain Bailly, og avlagt som ed av forsamlingen – mot én stemme. Forsamlingen erklærte seg samtidig som Frankrikes grunnlovgivende forsamling. Eden var en revolusjonær handling, og en bekreftelse på folkets vilje til selvstyre.
Ballhuseden regnes som den franske revolusjons fødsel.