John Edwards

Bakgrunn og familie

John Edwards er metodist, og sønn av Wallace R. Edwards og Catharine Juanita Wade. Familien flyttet mye rundt, men slo seg etterhvert til i Robbins i Nord-Carolina, der faren arbeidet ved en tekstilfabrikk og moren i postverket. Som erklært talsmann for den interessene til amerikansk arbeiderklasse refererer Edwards ofte til sin egen og sine foreldres enkle bakgrunn. Edwards utmerket seg som fotballspiller på College, og var den første i slekten som gikk på college. Han studerte så ved Clemson University og senere ved North Carolina State University, der han tok grad i tekstilteknologi i 1974 og senere juridisk doktorgrad. I 1977 giftet han seg med Elizabeth Anania; de fikk  fire barn. I 1996 ble deres 16-årige sønn drept i en bilulykke. I 2007 opplyste hans kone at hun hadde brystkreft med spredning, og hun døde av kreft 7. desember 2010.
Hans praksis som advokat har også dannet grunnlaget for hvordan han presenterer seg selv som politiker. Edwards' spesialfelt som forsvarer var å ta saker på vegne av familier som lå i konflikt med forsikringsselskaper. I politiske sammenhenger trekker han gjerne frem denne erfaringen som et bevis på at han er en uredd person, som tar den vanlige mannens parti mot storselskapene. Denne retorikken har særlig blitt tydelig i hans andre presidentkampanje, og har gitt ham rykte som Det demokratiske partiets liberale populistkandidat.

Irak-krigen og årene som senator

Under sine år som senator satt John Edwards i senatets etterretningskomite, og i justiskomiteen. Men den enkeltavstemningen som trolig har hatt mest å si for hans videre politiske karriere, er resolusjonen fra høsten 2002 som gav president George W. Bush rett til å ty til alle nødvendige midler mot Irak, og som senere ble brukt som grunnlag for å erklære Irak krig, den 20. mars 2003. Edwards var en av dem som argumenterte sterkt for forslaget i Senatet, men han var i ettertid beklaget sin offentlige holdning i denne saken. Edwards skrev en kronikk i den liberale avisen The Washington Post i 2005, der han beklaget sin stemmegivning. Kampen om å bli Demokratenes presidentkandidat i 2008 har hittil handlet mye om hva de forskjellige kandidatene har ment og mener om situasjonen i Irak, og Edwards har, i forlengelsen av den offentlige beklagelsen, krevet at Demokratene i Kongressen vedtar å stoppe finansieringen av krigføringen. For dette har han mottatt mye kritikk, fra både republikanere og demokrater. Den republikanske kritikken går ut på at dette ville sende et signal til irakiske opprørere og til al-Qa'ida om at USA lar seg presse til nederlag, mens kritikken fra egne rekker i hovedsak har handlet om at det er uansvarlig av Edwards å kritisere sine tidligere kolleger i Kongressen for handlingslammelse, når han selv av erfaring vet hvor vanskelig det er å  nå bindende enighet (i Senatet trengs 60 stemmer, mens Demokratene i dag sitter med 51 representanter, inkludert to uavhengige). Edwards kritiseres også for å komme med forslag som han ikke selv trenger å ta ansvaret for i Senatet.

Kamp om Det demokratiske partis presidentskandidatur

Den 27. desember 2006 kunngjorde Edwards sitt kandidatur til Demokratenes presidentnominasjon i 2008. Kunngjøringen fant sted i byen New Orleans, Louisiana, og var ment å sette fokus på fattigdomsbekjempelse, et av Edwards' sentrale valgkamptemaer.
Etter annenplass ved nominasjonsvalget i Iowa 3. januar 2008 (etter Barack Obama, men foran Hillary Clinton), der de tre fikk nesten like stor oppslutning, lå han i lederskiftet i kappestriden om å bli Det demokratiske partis presidentkandidat.