google/wiki40b huggingface dataset:
Magiske Cirkel Norge

Magiske Cirkel Norge (MCN) er en norsk, landsomfattende forening for tryllekunstnere som ble stiftet i 1928. Foreningen teller rundt 320 medlemmer, både amatører og profesjonelle. For å bli medlem må man kunne dokumentere at man har kunnskap om og interesse for  trylling.
MCN har sitt hovedsete i Oslo, hvor det hver måned blir avholdt medlemsmøter. Foreningen har også underavdelinger og mindre tryllegrupper andre steder i landet.
MCN ble stiftet 21. oktober 1928 i Oslo. Foreningen er den eldste trylleforeningen i Norden. MCN samarbeider med de andre nordiske trylleforeningene gjennom organet Nordisk Magi Union. Foreningen er også tilsluttet det verdensomspennende trylleforeningsnettverket FISM (Fédération Internationale des Sociétés Magicques). FISM avholder verdensmesterskap i trylling hvert tredje år.
Medlemmer i MCN har tilgang til foreningens bibliotek og videotek. Disse samlingene består av faglitteratur og video medlemmene kan låne for å utvikle seg videre som tryllekunstnere.
MCN driver Norsk Tryllemuseum i samarbeid med Den Magiske Ring. Museet er trolig Norges minste, men morsomste museum.
I 2000 fusjonerte Magiske Cirkel Norge med Magisk Junior Cirkel, Norge, en egen forening for unge tryllekunstnere (stiftet 19. februar 1958 i Oslo). Kontakten har vært tett opp gjennom årene mellom foreningene, blant annet med samarbeid om møter og utgivelse av medlemsblader. MCN fikk etter fusjonen en egen junioravdeling for trylleinteressert ungdom.
Via Ostiensis

Via Ostiensis (italiensk: Via Ostiense) var en betydningsfull vei som førte vestsørvest ut fra Roma til havnebyen Ostia og til saltanleggenene og lagunene ved Middelhavet. 
Veien begynte nær Forum Boarium og gikk mellom Aventinen og Tiberen langs dens venstre (østre) bredd og forlot Rom gjennom Porta Trigemina.
Verdenscupen i langrenn 2014/15

Kalender

Forklaring: K = Klassisk. F = Fristil.
Spørreskjema for jøder

«Spørreskjema for jøder» var et skjema som skulle fylles ut av jøder i Norge under andre verdenskrig. Spørreskjemaet skulle fylles ut i tre eksemplarer, og utgjorde fire sider, hvorav den første siden tok for seg personaliaopplysninger og de følgende sidene tok for seg spørsmål i forbindelse med næringsvirksomhet og rulleblad. 
Skjemaene kartla jødenes økonomiske virksomhet og var ment å skulle gi bevis på deres antatte kriminelle adferd. De dannet også grunnlaget for Statspolitiets arrestasjonslister som ble benyttet ved jødeaksjonene i oktober og november 1942.
Skjemaet ble fylt ut av 1 419 jøder i forbindelse med politiets jødestempling av pass i løpet av første halvår av 1942. De avslørte at svært få jøder hadde et kriminelt rulleblad, og at få var engasjert i bank- og finansnæringen.
Den tysk-britiske flåteavtale

Den tysk-britiske flåteavtale eller AGNA for Anglo-German Naval Agreement ble inngått mellom Storbritannia og Tyskland og undertegnet den 18. juni 1935. Til tross for bestemmelsene i Versaillestraktaten tillot avtalen, som var fremforhandlet av Joachim von Ribbentrop, Tyskland å la sin flåte vokse til én tredjepart av den britiske Royal Navy. Samtidig gikk Storbritannia med på å trekke sin flåte helt ut av Østersjøen, noe som gav Tyskland dominans der. Adolf Hitler var svært begeistet over avtalen, og sa at «Storbritannia har oppgitt sin flåtes innflytelse i Østersjøen, en flaske som vi tyskere kan lukke. Engelskmennene kan ikke utøve noen kontroll der. Vi er Østersjøens herrer.»

Virkning

Den tysk-britiske flåteavtale gjorde det lettere for den tyske Kriegsmarine å kontrollere mesteparten av transporten inn og ut av Østersjøen, som også inkludere Bottenviken. Det var fra havnen Luleå innerst i den at halvparten av Tysklands jernmalm ble transportert fra. Denne virkige forsyningslinjen ville nå ikke lenger britene kunne forstyrre i tilfelle krig.
Da Den tysk-britiske flåteavtale ble undertegnet, var det faktisk Danmark som hadde det beste utgangspunkt for eventuelt å blokkere Østersjøen. Men Operation Weserübung den 9. april 1940 endret dette med et slag.
Ruaidrí Ua Conchobair

Biografi

Ruaidrí etterfulgt som konge i Connacht i 1156 og etter ti år ble han overkonge som hans far før ham. Hans overilte og ufornuftige forfølgelse av Diarmait Mac Murchada, konge av Leinster, skapte grobunn og ble årsaken til den normanniske invasjonen av Irland. Ruaidrí forsøkte å beseire og forvise den normanniske invasjonen, men hadde ikke den militære erfaring eller bevæpningen, og ble selv drevet vest for elven Shannon.
I 1164 fikk Ruaidrí reist en festning i Tuam med en stor borggård forsvart av høye og massive murer og en dyp vollgrav inn i den tilstøtende elven ble ledet gjennom.
Han utsatte sin underkastelse til Henrik II av England til 1175 da traktaten i Windsor ble forhandlet fram på hans vegne av erkebiskopen av Dublin, Lorcán Ua Tuathail. Under denne enigheten kunne han holde Connacht som den engelske kongens vasall og utøve herredømme over alle innfødte konger og høvdinger på Irland. Til gjengjeld måtte han betale en årlig skatt og tributt, skjønt avtalen gjorde ikke en slutt på krigføringen til den normanniske baronene som herjet Irland.
I kjølvannet av ødeleggelsen av den første katedralen i Tuam i 1184 forlot Ruaidrí Tuam og trakk seg tilbake til klosteret Cong Abbey hvor han overdro kirkeverdiene fra katedralen i Tuam til abbedens varetekt, blant annet Congs kors.
En av hans egne sønner, Conchobar Máenmaige Ua Conchobhair, tok tronen fra ham i 1186 og drev ham inn i Munster. Han klarte imidlertid å få overtaket igjen, og da sønnen Conchobar døde i 1189, var kongedømmet igjen hans. Det varte dog ikke lenge da han 1191 måtte be om militær hjelp fra Tirconnell i Tyrone, de engelske i Meath, og fra de irske i Munster for å gjenvinne makten i Connaught som da synes å ha blitt tatt av hans langt yngre bror Cathal Crobdearg Ua Conchobair. Gjenvinningsforsøket falt ikke heldig ut, og som kompensasjon fikk han herredømmet over Tir Fiachrach og Kinelea av Echtge.
I 1198 hevder krøniken Annalene av de fire mesterne at Ruaidrí, «konge av Connaught og av hele Irland, både irske og engelske, døde blant prestene i Cong, etter mønsterverdig botsøving, seierrik over verden og djevelen. Hans kropp ble fraktet til Clonmacnoise, og gravlagt på nordsiden av alteret i den store kirken».
Jernbane på Nauru

Jernbanen på Nauru er en smalsporet industrijernbane som brukes for å frakte fosfat i form av forsteinet guano fra midten av øya til foredlingsanlegget sørvest på øya. Banen ble bygd i 1907 av tyskere gjennom gruveselskapet Pacific Phosphate Company, og var opprinnelig en kombinert kabelbane og dampdrevet bane med sporvidde 610 mm. Linjen (og fosfatindustrien) ble etter første verdenskrig satt under kombinert australsk, newzealandsk og britisk administrasjon. Selskapet British Phosphate Commissioners ble dannet, og overtok driften av fosfatindustrien – inkludert jernbanen. I 1920 ble sporet ombygd til 3 fots sporvidde (914 mm). I 1967 ble fosfatselskapet kjøpt av øyboerne, og i 1970 ble det nasjonalisert. I dag er banens totale lengde 5 kilometer, og trekkraften blir besørget av diesellokomotiver. Jernbanen har aldri hatt regulære passasjertog. Det er det statlige selskapet Nauru Phosphate Corporation som drifter jernbanen. Banens fremtid er usikker, siden guanoforekomstene snart er uttømt.
Et damplokomotiv og noen vogner med sporvidde 610 mm er bevart og står utstilt på en kort skinneseksjon.
Sahellerke

Utbredelse

Den forekommer i Mali, Niger, Sudan, Togo og Tsjad.
MS «Sama»

MS «Sama» var et skip i den norske handelsflåten som ble torpedert og senket av tyske ubåter under andre verdenskrig.
2200-tonneren «Sama» fra Chr. Gundersens rederi, sjøsatt i 1937, var på reise i vestgående konvoi ON67 fra Belfast, lastet med 1040 tonn porselenleire for St. Johns (Canada). Konvoien ble angrepet av tyske ubåter 22. februar 1942, og MS «Sama» ble torpedert av U-155 under kommando av Adolf Piening. Fartøyet sank raskt i posisjon 49°30'N og 38°30'W. 19 mann omkom, mens 20 mann ble reddet om bord i et av eskorteskipene, den amerikanske destroyeren USS «Nicholson».
Biologisk kontroll

Kontroll ved hjelp av dyrets, plantens naturlige fiende

Dyr, som er parasitter (nematoder, midd, snylteveps og flere andre) eller rovdyr (marihøner, gulløyer) er vanlig å bruke for å bekjempe et annet skadedyr.
Men det å skaffe tilveie (eller alltid kunne levere) levende insekter i store nok mengder til biologisk bekjempelse, er ikke like enkelt, og kan by på problemer. Insekter kan ikke produseres og lagres til behovet kommer, og selve produksjonen er komplisert. For det første må en vite hvilket skadeinsekt som skal bekjempes og deretter hvilket insekt som skal biologisk bekjempe skadeinsektet. Og for å produsere nok må en ha den riktige maten (næringsplanten) eller i alle fall kunnskapen om og tilgangen til en ”kunstig” næringkilde.
Leppefisker som berggylt brukes innen fiskeoppdrett for å bekjempe lakselus.

Kontroll ved hjelp av sykdomsorganismer

Virus er en sykdomsorganisme. Den kan enkelt lagres ved lav temperatur og brukes ved behov.
Bakterier, er en sykdomsorganisme. De er ganske enkle å lagre og de kan produseres rimelig raskt med kunstig næring, riktig lys og temperatur.

Kontroll ved hjelp av kjemikalier

Kjemisk kontroll (bekjempelse) er utrydding eller bekjempelse av uønskede planter og dyr ved hjelp av kjemikalier, som kan enten være farlige (giftige) eller ufarlige for miljøet (f.eks organisk nedbrytbare stoffer). Tradisjonelt er det i landbruk og hagebruk brukt store mengder pesticider for å bekjempe sykdom, ugress og skadedyr.
Rhachiberothidae

Utseende

Familien ligner på knelernettvinger (Mantispidae) med at de har frambein som er omdannet for å gripe byttedyr.

Levevis

De voksne insektene er rovdyr som bruker sine spesialiserte frambein til å fange bytte.

Utbredelse

Nålevende arter finnes bare i Afrika sør for Sahara, men familien er kjent fra fossiler i rav (opptil 125 millioner år gamle) fra store deler av verden.
Jianye

Jianye (forenklet kinesisk: 建邺区, tradisjonell kinesisk: 建鄴區; pinyin: Jiànyè Qū) er et bydistrikt i provinsen Jiangsu. Det tilligger den subprovinsielle by Nanjing.
Arealet er på 80,83 km² og det teller ca. 201 700 innbyggere (2007).
Tredje punerkrig

Bakgrunn

I årene mellom den andre og tredje punerkrig, var Roma opptatt med erobringen av de hellenistiske imperiene i øst og med nådeløs undertrykking av de iberiske folkene i vest, selv om de hadde vært avgjørende for Romas suksess i den andre puniske krig. Karthago hadde mistet både allierte og territorium (Sicilia, Sardinia og Hispania) og led under en krigserstatning på 200 sølv-talenter som de skulle betale til Roma hvert år i 50 år.
Romerne hadde fortsatt et bittert hat mot Karthago som nesten hadde ødelagt dem i den andre punerkrigen. Følelsene satt så dypt at den mektige statsmannen Cato vanligvis avsluttet sine innlegg i diskusjoner om Karthagos skjebne at Ceterum censeo Carthaginem esse delendam (som betyr «og forøvrig mener jeg at Karthago må ødelegges»). Imens hadde Karthago gjenskapt mye av sin velstand gjennom handel, noe som alarmerte Roma om at et gjenoppstått Karthago igjen kunne true dem med krig.
Fredsavtalen fra slutten av den andre punerkrigen krevde at alle grensetvister som involverte Karthago skille behandles av det romerske senatet og krevde at Karthago måtte ha Romas eksplisitte godkjennelse før de væpnet sine innbyggere eller leiet soldater. Resultatet var at Karthago måtte ta alle sine grensedisputter med Romas allierte, Numidia, til senatet hvor avgjørelsene nesten alltid gikk i Numidias favør.
NM i mangekamp 1928

NM i mangekamp 1928 var en del av NM i friidrett 1928.
Det ble konkurrert i femkamp og tikamp for menn. 
Mesterskapet i femkamp ble arrangert i Kristiansand 15. juli.
Mesterskapet i tikamp ble arrangert i Bergen 23.-24. juni.
Robert Eriksson

Familiebakgrunn og yrkeskarrière

Han vokste opp på Lysthaugen i Verdal som sønn av sjåfør Gjermund Eriksson (1955–) og kontorsjef Rita Helene Musum (1956–). Eriksson har studiekompetanse fra Verdal videregående skole fra 1993. Etter førstegangstjenesten studerte han bedriftsøkonomi ved Høgskolen i Nord-Trøndelag. Han var daglig leder ved Vesta Salgssenter i Levanger 2001–2005. Han har også vært styreleder i Innherred Finans & Forsikring AS.

Lokalpolitikk

Eriksson var formann i Nord-Trøndelag FpU 1991–1994, medlem av Fremskrittspartiets Ungdoms sentralstyre 1995–1996 og 1998–2000, samt politisk nestformann i Fremskrittspartiets Ungdom 1998–2000. Lokalpolitisk var han formann i Verdal Fremskrittsparti 1992–1993, medlem av Verdal kommunestyre 1992–2011, gruppeleder 1995–2006, medlem av formannskapet 1999–2005 og medlem av Innherred samkommunestyre 2003–2005.
Eriksson var også medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1995–2005, gruppeleder 1997–2006, medlem av fylkesutvalget 1999–2003 og formann i Nord-Trøndelag Fremskrittsparti 2002–2008. Før han ble innvalgt på Stortinget i 2005, fungerte Eriksson som 1. vararepresentant 1997–2005. Han stilte til gjenvalg ved stortingsvalget i 2013, men Fremskrittspartiet fikk ikke nok stemmer i Nord-Trøndelag til å få en representant derfra.

Arbeidsminister

Eriksson ble i 2013 utnevnt til arbeidsminister i Erna Solbergs regjering. Han fikk avskjed i nåde den 16. desember 2015 
Ifølge valgforsker Anders Todal Jenssen skyldtes avskjedigelsen at de «svakeste statsrådene [ble] byttet ut med nye sterke politikere» i forkant av stortingsvalget i 2017.

PR-konsulent og lobbyist

Etter tiden som arbeidsminister startet han 1. august 2016 i jobb som konsulent i PR-byrået MSLGROUP og ga beskjed om at han ikke ville stå på Frps liste til neste stortingsvalg.
12. juni 2017 tok han over som leder i bransjeforeningen Norske Sjømatbedrifters Landsforening.
Rhachistoplia

Utseende

En liten, forholdsvis smal, mørkbrun oldenborre, kroppen er dekket med smale, brungule skjell med litt ulik tetthet, slik at det dannes lyse lengdestriper. Hodet er trapesformet og nokså flatt. Pronotum er avrundet sekskantet, ganske blankt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, bakbeina  er ikke like store og kraftige som hos mange andre Hopliinae.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar.
Friidrett under Sommer-OL 2012 – 4 × 100 meter stafett menn

Kvalifisering

Regler: de 3 første i hvert heat (Q) pluss de 2 raskeste tidene (q) kvalifiserer seg for finalen.
Amaurobius similis

Utseende

Amaurobius similis er en ganske stor og kraftig edderkopp, hunnen er mellom 9 og 12 millimeter lang, mens hannen er noe mindre, mellom 6 og 8 millimeter lang. På forkroppen er den fremste «hode-delen» tydelig avgrenset fra resten. Den har åtte øyne fordelt på to tverr-rader. Beina er ringet, vekselvis lyse og mørke. Bakkroppen er eggformet med en mørk tegning i midten, som kan minne om et vindu, derav det norske navnet.

Levevis

Amaurobius similis produserer såkalt cribellat silke, en svært fintrådet, krusete og blålig silke. Den lager et skjulested og rundt dette er svært uryddig, ikke klebrig spinn. Et byttedyr (insekt) som beveger seg inn i det, vil svært lett vikle seg inn i de fine trådene. Spinnene lages om natten, men edderkoppen henter byttedyr til alle tider.
Hunnene holder seg stort sett ved spinnet sitt, hannene vandrer ofte rundt på leting etter hunner. Han kommer i kontakt med hunnen i skjulestedet, ved å tromme på nettet med palpene og bakkroppen. Etter parringen legger hunnen et sett med egg i inngangen til skulestedet, deretter dør hun vanligvis, og blir senere spist av de nyklekte ungene, som deretter sprer seg. Nettene kan finnes rundt hull i murer og barken på trær, under steiner og mellom løvstrø.

Utbredelse

Amaurobius similis er utbredt i Holarktis, den er finnes i Norge. I Europa er den vanligst i vest og nordvest.
Riksdagsvalget i Tyskland 1912

Valget i Tyskland 1912 var det 13. føderale valg i Tyskland etter den tyske riksgrunnleggelse. Ved dette valget gjorde SPD sitt gjennombrudd og ble største parti. Det mer enn doblet antall seter i Riksdagen siden valget i 1907.
Verdenscupen i kortbaneløp på skøyter

Verdenscupen i kortbaneløp på skøyter er en internasjonal serie av konkurranser i kortbaneløp på skøyter. Verdenscupen er arrangert av ISU, og ble for første gang arrangert i 1997.
Ikano Retail Centres

Inter Ikea Sentrum Gruppe

Inter ikea sentrum gruppen ble grunnlagt i 2001. Selskapet hadde 600 ansatte og hovedkontor lå i Kastrup i Danmark. Før 31. desember 2014 var eid av inter ikea group (51%) og ikea (49%). inter ikea sentrum gruppe løp 36 handel destinasjoner, og besto av 31 kjøpesenter og 5 steder i Kina og resten av Europa.

Ikea kjøpesentre russland

ikea kjøpesentre Russland var en kjøpesenter kjeden med 14 mega kjøpesentre i Russland. Selskapet med 5 000 ansatte, ble grunnlagt i 2000 og hovedkontoret lå i Krimki, nær Moskva. Det var eid opprinnelig av ikea, men ble slått sammen med inter ikea sentrum gruppe på grunnleggelsen ikea sentre på 1. januar 2015.

Ikano detaljhandel sentre nord

ikano detaljhandel sentre nord ble grunnlagt i 2008. Det var et uavhengig selskap, som var eid i fellesskap av ikano fastigheter (51%) og ikea (49%) og var en del av gruppen ikano. ikano kjøpesentre løp 14 arenaer.

Omorganisering til Ikea Sentre

Selskapet ikea sentre ble dannet på 1. januar 2015 ved sammenslåing av inter ikea sentrum gruppe og ikea kjøpesentre Russland. Det nye selskapet ble deretter 46 kjøpesentre og fire trading steder i 11 land. På den 31. mars 2015 var også ikano detaljhandel sentre nord.
Ptelina

Utseende

Små (vingespenn ca. 30 millimeter), slanke sommerfugler. Vingene er rødoransje i den indre delen, med bredt mørk ytterkant.
Undersiden har en del runde, svarte flekker.

Levevis

Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer og steiner.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Fats Navarro

Bakgrunn

Han var av afrikansk-spansk (kubansk)-kinesisk opphav, lærte piano (1929) og trompet (1936), samt saksofon, og spilte blant annet med skolekameraten Idrees Sulieman.

Karriere

I 1941 ble han med i Sol Allbrights band i Orlando, turnerte Cincinnati og Ohio, der han ble ledende trompetist i Snookum Russels band i Indianapolis (1941–42) sammen med blant andre J.J. Johnson. Deretter var han andretrompetist i Andy Kirks orkester (i Kansas City) en kort tid (1943), før Billy Eckstine inkorporerte ham som frontfigur (1945–46) etter Dizzy Gillespies avgang.
I New York var han fra 1946 (i noen grad i konkurranse med Dizzy Gillespie) en mye brukt medspiller på innspillinger, blant annet med Kenny Clarke, Dexter Gordon, Coleman Hawkins, Benny Goodman, Bud Powell og Tadd Dameron, samt å finne på Jazz at the Philharmonic (JATP) i Carnegie Hall.  Navarro var i sine to siste år å finne i Lionel Hamptons og Tadd Damerons besetninger.
Årene 1947-48 representerte et høydepunkt i hans virke, noe som kan høres på flere innspillinger i Navarros navn; hans siste innspilling våren 1950 var live fra Birdland med Charlie Parker og Bud Powell.
Appetitt og kroppsform ga ham tilnavnet «Fats», hans høye stemmeleie gjorde ham også kjent under navnet «Fat Girl».  Navarros helse var tidlig sterkt svekket grunnet stort forbruk av heroin.  
Hans tidlige død var fremprovosert av tuberkulose.
Sigurd O. Westbye

Sigurd O. Westbye (født 19. juli 1881, død 28. oktober 1972) var en norsk musiker og kabaretartist. Med Arne Svendsen komponerte han den kjente revyvisa «Klonken», først fremført av Victor Bernau i den første norske lydfilm i 1929. Han ga ut Gitarskole til undervisning og selvstudium, for lutt – enkelt og dobbelt, banjo-gitar og hawaii-gitar (Norsk Notestik og Forlag, 1932).
Han var far til jazzmusiker Finn Westbye.
Herman Smith-Johannsen

Liv og virke

Etter de første barneårene i Horten, kom Herman Smith-Johannsen til Kristiania ca. 1883. I 1894 ble han sekondløytnant, og dro så til Tyskland. Der tok Smith-Johannsen ingeniørutdannelse ved Universitetet i Berlin 1894 til 1899. Hans store skiinteresse fulgte ham gjennom hele livet. I studietiden dro han ofte til Alpene for å gå på ski i feriene. En gang ble han arrestert av tysk politi for å ha gått på ski på gaten Kurfürstendamm i Berlin.
Etter endt studium emigrerte han til Cleveland i Ohio, USA og arbeidet som maskinselger. Han ble ansatt hos Brown Hoisting Machinery Company i 1901. På en salgstur til Canada i 1902 (der han solgte maskiner til Grand Trunk Railroad), ble han kjent med en First Nations creeindianer som skal ha gitt ham tilnavnet «Jackrabbit» siden han beveget seg så raskt på ski, sammenlignet med de trugene andre brukte. Han utviklet vennskap med creeindianerne i North Bay, Ontario.
I 1907 giftet han seg med Alice – "Mrs. J", som hun ble kalt – (pikenavn Robinson, født 1882 - død 1963). Hun var datter av en dommer fra Cleveland. Herman Smith-Johannsen kalte giftermålet "the most wonderful good luck in my life". Paret fikk tre barn: Alice Elisabeth (født 1911 i Havanna på Cuba - død 2. januar 1992), Margaret "Peggy" Austin (født 13. mai 1918 - død 29. mars 2014 i Montreal, Canada) og Robert "Bob" Smith-Johannsen (f. 11. desember 1915, død 14. november 2001, bodde i Vestfold deler av sitt liv).
1907-1915 ble det færre anledninger for skiturer, i og med at familien var stasjonert i Havanna på Cuba. Han solgte maskiner og teknisk utstyr til industribedrifter på Cuba og De vestindiske øyer. Etter 1915 var de i Canada noen år, så Lake Placid i staten New York fra 1922 til 1928.
Deretter emigrerte de permanent til Canada, først til Westmount, en forstad til Montréal i 1928, så bosatte de seg i Laurentides-regionen i den fransktalende delen i Canada. Her lærte han seg fransk og introduserte langrennssporten i området. Om vinteren gikk han fremdeles daglig på ski i sitt 100. år, og ble "oppdaget" av hele den skiinteresserte verden.
Han ble canadisk statsborger i 1928, og bodde sammenhengende i Canada i 58 år (fra 1928 til høsten 1986). De siste 28 årene bodde han i 220 rue Beauine i byen Piedmont i Quebec, beliggende 60 km nord for Montréal. Huset er nå "Jackrabbit Museum".
Han ble i 1972 utnevnt til medlem av Order of Canada for sine bidrag til å innføre skisporten som helsemessig og fritidsmessig aktivitet i Canada. I 1974 kom en film om hans liv, "Jackrabbit" (National Film Board of Canada).
Hermann Smith-Johannsen flyttet tilbake til Norge da han var 111 år gammel. Flyttingen til Nøtterøy, der sønnen Robert da bodde, er registrert den 19. september i 1986. Han døde av lungebetennelse på sykehuset i Tønsberg noen måneder senere, og var den siste måneden av sitt liv verdens eldste levende mann. Herman Smith-Johannsen ble gravlagt ved kirken Saint-Saveur (i Piedmont, Quebec), ved siden av sin kone, som døde i 1963.
Hans foreldre var kommandør i marinen og verftsjef Fritz Anthon Moritz Johannsen, f. 1846 i Laurvig (Larvik) og Agnes (pikenavn Smith) Johannsen, født 1849 i Fredriksvern (Stavern).