Påskeøya

Geografi

Påskeøya har en tilnærmet trekantet form og består av tre undersjøiske vulkaner som har kommet over havets overflate. Flere vulkanske kratere fins på øya. Noen av dem er fylt med vann. De yngste lavastrømmene kan være mindre enn to tusen år gamle. Bare svært få tegn til vulkansk aktivitet har vært observert i nyere tid. Øya har harde steinsletter og lite vegetasjon. Øya er 163,6 km² stor og 30 km lang på det lengste. Utenfor sydspissen av Påskeøya ligger en liten øy som heter Motu Nui. Øyas høyeste punkt er Terevaka, 507 meter over havet.
Nærmeste land er den lille øya Sala y Gomez som ligger 400 km øst, mens nærmeste befolkede land er Pitcairnøyene 2075 km vest.

Klima

Klimaet på Påskeøya er subtropisk med en gjennomsnittstemperatur på rundt 22 grader. Øya får rundt 113 cm regn årlig, og det er varmest og fuktigst fra desember til februar. Kjøligst er det fra juni til august.

Befolkning

I 2002 bodde det 3 791 mennesker på Påskeøya, opp fra 1 936 i 1982. Den kraftige befolkningsøkningen skyldtes hovedsakelig tilflytting av personer av europeisk herkomst fra Chile. Øya mister dermed mye av sin polynesiske identitet. I 1982 var rundt 70 % av befolkningen Rapa Nui (den lokale polynesiske befolkningen). I 2002 har Rapa Nuis andel sunket til 60 %. Chilenere med europeisk herkomst utgjør 39 % av befolkningen, den resterende 1 % er innfødte latinamerikanere fra Chile. 3 304 av befolkningen på 3 791 bor i byen Hanga Roa.
Mange av Rapa Nui har flyttet fra Påskeøya. I 2002 bodde 2 269 Rapa Nui på Påskeøya, mens 2 378 Rapa Nui bodde i Chile, halvparten av disse i hovedstaden Santiago.
Befolkningstettheten på Påskeøya er 23 innbyggere per km², langt lavere enn på 1600-tallet da det bodde 10 – 15 000 mennesker på øya. I 1877 bodde det 111 mennesker på øya og kun 36 av disse hadde etterkommere. Disse 36 er dermed forfedrene til alle Rapa Nuiene som i dag lever på øya.

Religion

Befolkningen er kristen og den katolske kirken er dominerende.
Det finnes betydelige rester av før-kristen folketro. Den katolske kirken på øya er interessant å besøke, fordi den har tatt hensyn til dette. Ved siden av tradisjonelle helgenbilder finnes f.eks. også en utskjæring av en tradisjonell fuglemann-figur.

Språk

Det offisielle språket er spansk, men mange av de innfødte snakker det austronesiske og malayopolynesiske språket rapanui.

Føreuropeisk tid

Man antar nå at Påskeøya først ble befolket ca. 1200 e.Kr. De første nybyggerne kalte øya for Te Pito O Te Henua (Verdens navle).  På bakgrunn av språk- og DNA-analyser etc. må det sies å være slått fast at nybyggerne kom fra andre deler av Polynesia. Thor Heyerdahls teori om at Påskeøya først ble befolket fra Sør-Amerika har svært liten tilslutning. Nye DNA-undersøkelser har imidlertid vist at noen amerikanske indianere også kom tidlig til øya og før øya ble oppdaget av europeere i 1722, kanskje så tidlig som 1280-1495. De første innbyggerne levde helt isolert fra omverdenen og  etablerte en fremstående og kompleks sivilisasjon på øya. Øya var frodig med palmeskog og gode muligheter for fiske. 
Befolkningstallet antas å ha vært oppe i 10 – 15 000 innbyggere på det meste, men på grunn av overbeskatning av øyas begrensede naturressurser og isolerte beliggenhet var befolkningsmengden for høy til at man klarte å brødfø alle. Palmeskogen ble hugget ned for å lage reisverk til de stadig større steinstatuene og til båt- og husbygging. Uten trær til å bygge båter av, kunne innbyggerne heller ikke lenger fiske. Det førte til matmangel og senere hungersnød og indre stridigheter. Til og med innslag av kannibalisme er sannsynliggjort ved funn av menneskeben i møddingene. Befolkningstallet gikk nedover, og i samme periode kom europeiske oppdagere til øya. Disse bragte med seg nye og ukjente sykdommer som forverret situasjonen for de fastboende.
I dag vokser det ingen trær på øya. Det har likevel blitt gjennomført en viss nyplanting av skog på 1900-tallet, bl.a. av eukalyptus og kokospalmer.

Europeisk oppdagelse

Den nederlandske oppdageren admiral Jakob Roggeveen kom med tre skip til øya 1. påskedag (5. april) 1722 som den første européer, og ga øya navnet Påskeøya. Da bodde det flere tusen mennesker på øya. 
Den neste som ankom øya var den spanske kapteinen Don Filipe Gonzáles i 1770. Han gjorde krav på øya for Spania, og ga øya navnet San Carlos til ære for Carlos III av Spania. Det var han som oppdaget at øya hadde sitt eget skriftspråk, senere kjent som ronga ronga. Da James Cook kom til Påskeøya fire år senere, var mange av statuene veltet og levevilkårene hadde blitt dårligere, med tørr og lite fruktbar jord. I tillegg brakte europeerne med seg ukjente sykdommer.

Fra regnskog til ørken på 500 år

Påskeøya var dekket av frodig skog da de første menneskene kom til øya, men da europeerne kom 500 år senere var skogen borte og jorden tørr og lite fruktbar. I løpet av 500 år hadde innbyggerne nærmest tømt øya for alle ressurser. Påskeøya er det eneste samfunnet som har hugget ned all skog og høstet og utryddet alle plante- og dyrearter, selv om man visste at man var avhengig av dem for å overleve. 
Det er dette hendelsesforløpet som får skylden for en borgerkrig hvor de fleste innbyggerne på øya ble drept, og mange av de som overlevde ble kannibaler.

Misjon og slavehandel

Øya fikk i årene som gikk stadig oftere besøk av oppdagelsesreisende, og samtidig ble stadig flere statuer veltet av lokalbefolkningen. I 1862 tok peruanske slavedrivere rundt to tusen øybeboere til slaver, og fraktet dem til Peru, inkludert hele høvdingeslekten og kongen, presten og så godt som alle lærde menn. Etter offentlige protester ble hundre av dem satt på et skip tilbake til Påskeøya noen år etter. 85 av 100 døde på overfarten av kopper, og de 15 som overlevde var smittet. Disse 15 smittet de øvrige øyboerne og utraderte nesten befolkningen på øya. Da noen misjonærer kom til øya i 1864 var alle statuene veltet og folketallet på flere tusen i 1722 var redusert til 111 i 1877.

Påskeøya blir chilensk

Don Filipe Gonzáles gjorde krav på Påskeøya på vegne av Spania i 1770, men på grunn av øyas beliggenhet ble ikke suvereniteten håndhevet. Mot slutten av 1800-tallet var Spania sterkt redusert pga kriger og tap av de fleste kolonier. Chile hadde nylig gått seirende ut av krigen mot Ecuador og Peru, og disse landene måtte avstå landområder. Chile var inne i en imperialistisk periode, og så at Spania ikke viste stor interesse for Påskeøya. Policarpo Toro ble sendt for å annektere Påskeøya i  1888. Øya var for de fleste lite interessant på grunn av mangel på elver, trær og en trygg havn. Chile mente at øya hadde et landbruksmessig potensial, samt en strategisk beliggenhet som en marinebase. Annekteringen av øya medførte få endringer frem til 1896, da Chile gjorde øya til en del av provinsen Valparaíso.
Øya ble deretter omgjort til en stor sauegård under ledelse av en forretningsmann fra Valparaíso, Enrique Merlet, som konfiskerte bygninger og buskap som var etterlatt av misjonærer som flyktet fra guvernør Dutrou-Borniers terrorregime. Øybeboerne ble tvunget til å bygge en mur rundt byen Hanga Roa. Byen ble et fengsel for øybeboerne, som måtte ha tillatelse til å forlate byen, selv om de bare skulle hente vann fra krateret. De som gjorde opprør ble sendt i eksil til kontinentet. 
Bedriftene som drev gårdsbrukene kontrollerte alle deler av livet til øybeboerne, fra mat til arbeid. Forsyningsskipene kom uregelmessig, noe som gjorde at øybeboerne manglet selv det aller nødvendigste. På et tidspunkt søkte alle øybeboerne til myndighetene om de i samlet følge kunne flytte til Tahiti. Marinen overtok kontrollen av øya i 1953. Forholdene endret seg til det verre. Flere titalls flyktet fra øya i åpne fiskebåter. 
Først på midten 1950-tallet bedret levekårene seg, da flere vitenskapsmenn begynte å interessere seg for øya. Thor Heyerdahl og hans gruppe var de første vitenskapsmennene som kom til øya. Dette gjorde at chilenske myndigheter så potensialet i å gjøre øya til et reisemål for turister, og i 1965 åpnet flyplassen.

Moai - steinstatuene

Det finnes nesten 900 store steinstatuer på Påskeøya. Akkurat når disse ble reist er ofte svært usikkert. Statuene er opptil 13 meter høye og veier inntil 60-70 tonn. Statuene kalles moai og de fleste er hugget ut av stein fra vulkankrateret Rano Raraku. Det er mange teorier om hvorfor statuene ble laget. De mest utbredte teoriene er at de ble reist til ære for innbyggernes forfedre eller viktige levende personer.
Siden det ikke er funnet rester av redskaper i metall på øya, regner man med at statuene er hugget ut med steinverktøy.
De største statuene er også de nyeste. Det ser ut til at statuenes viktighet økte etterhvert som levevilkårene ble forverret.
Steinbruddet ser ut til å bli forlatt i en hast, ettersom det er halvferdige statuer som fremdeles ikke er hugget løs fra steinbruddet.

Rongo Rongo

Tavler utskåret av tre som er funnet på Påskeøya er skrevet med en skrift kalt Rongo rongo. Det er få tavler som fortsatt finnes, fordi misjonærer brente tavlene, som de så på som hedenske. Rongo rongoskriften er den dag i dag ikke blitt tydet, til tross for forsøk fra flere lingvistikere. En ungarer, Guillaume de Hevesy, viste i 1932 likheten mellom rongo rongo-tegnene og de forhistoriske tegnene fra Indusdalen i India. Nyere tids forskning antyder at dette kun er tilfeldigheter. Noen forskere tror at skriften er blitt til ved etterlikning etter europeisk skrift etter de første skipsbesøkene.
Det hevdes at Rongo rongo betyr fred fred og at tavlene er fredsavtaler, sannsynligvis mellom langørene og de rivaliserende kortørene. Denne teorien er omdiskutert.

Thor Heyerdahl

Thor Heyerdahl gjennomførte en ekspedisjon til Påskeøya 1955–56. Han hadde noen år tidligere lansert teorien om at folket som først koloniserte Polynesia og Påskeøya kom fra Sør-Amerika og ikke fra det asiatiske fastlandet i vest. De fleste forskerne støtter ikke Thor Heyerdahls teori, blant annet ved å henvise til at blodprøver av lokalbefolkningen viser at de er polynesiske. Thor Heyerdahl og 25 andre arkeologer dro til Påskeøya for å samle bevis som kunne underbygge hans teori. Senere DNA-analyser av blodprøvene, viser at Påskeøya kan ha hatt en eller annen form for kontakt med Sør-Amerika i førhistorisk tid.
Ved Poike-grøften ble det foretatt karbondatering av to biter trekull. Disse ble datert til 1687 og 387 e.Kr.Arkeologen som fant trebitene, Carlyle Smith, mente den eldste biten kunne stamme fra en naturlig brann. Heyerdahl og hans gruppe kunne konstatere sterke knytninger med søramerikansk indianerkultur, blant annet ved at steinstatuene, moai, har mange likhetstrekk med tilsvarende statuer i Peru. I kratersjøene på øya fant han totora-siv, en nyttevekst som ble dyrket i inkariket og brukt som materiale i blant annet sivbåter. Pollenundersøkelser har påvist at sivet har vokst ved kratersjøene i minst 30 000 år. Ifølge gamle legender på Påskeøya kom Hotu Mota, det første mennesket fra en øy i vest. I legenden het øyen Marae Renga. Det har blitt påpekt at denne øyen kan være identisk med Mangareva, som ligger 2000 km vest for Påskeøya, men Heyerdahl mente legenden ikke kunne stemme.
Thor Heyerdahl presenterte resultatene for en vitenskapskongress i Honolulu på Hawaii i 1961. Heyerdahl fikk ikke full tilslutning for sin teori, men de 3 000 kongressdeltagerne stemte for en resolusjon om at Sør-Amerika, sammen med Sørøst-Asia, representerer de viktigste opphav til folk og kulturer på stillehavsøyene.
Thor Heyerdahl kom tilbake til Påskeøya i 1986 og organiserte arkeologiske utgravinger i to år.
I 2019 gikk Kon-Tiki Museet med på å levere tilbake tusenvis av gjenstander til chilenske myndigheter.

Økonomi

Påskeøya mottar overføringer fra Chile. Tradisjonelt har innbyggerne levd av fiske og jordbruk, mens turisme blir stadig en viktigere inntektskilde for befolkningen. En stor, amerikansk filminspilling førte bl.a. med seg asfaltering av veiene og en sterk levestandardsøkning.

Turisme

Påskeøya har en internasjonal flyplass, Mataveri lufthavn, og Chiles flyselskap, LAN Airlines flyr til Påskeøya fra Santiago og Papeete, Tahiti. Høsten 2010 åpnet LAN Airlines også en direkterute fra Lima, Peru. En tur/returbillett Santiago – Påskeøya koster om lag 5 000 kroner.
Etter at NASA forlenget rullebanen i 1987 for eventuelle nødlandinger med romferger har turismen økt, og turisme er nå hovedinntektskilden for innbyggerne. I 2012 besøkte 70 000 Påskeøya.