Thrane

Thrane eller Trane er et norsk slektsnavn brukt av etterkommere av Christen Christensen Trane (ca. 1530–1600), som var fogd og rådmann i Stavanger. Sønnen Povel Christensen Trane (ca. 1581–1647) var sogneprest i Nes på Hedmark og ble gift med Ellen (Eline) Svendsdatter (+ 1649). Deres datter Anne Trane ble gift med Heinrich Reichwein (+ 1657), sønn av Generalmajor Georg Reichwein til Aker og Diesen (Marburg 1593–1667) og første hustru NN; Georgs andre hustru (av tre) var Karen Lucht, enke etter borgermester Nils Toller. Sønnen Samuel Povelsen Trane var sogneprest til Nes på Romerike og gift med Bente Jacobsdatter Hjort, som var barnebarn av sognepresten i Tønsberg, Rasmus Hjort, og Gidse (Giske) Frantzdatter Berg (1545/46 Ribe-1583 Oslo), som var en datter av biskopen i Oslo, Frants Berg (mor: Margrethe de Groth).
Samuel Tranes éne datter, Elisabeth Trane (1650–1713), ble i 1678 gift med skogeier og skipsreder i Christiania, Giord Andersen (1651–1720), og hans andre datter, Anna Catharina Trane (+1712), ble gift med oberst Jacob von Bülow til Aker, hvis bror, Joachim Christopher von Bülow til Rosenlund i Skåne, ble hoffmarskalk i 1673 og 1681 gift på Frederiksborg med Anna Cathrine Walkendorff av Glorup. Giord Andersens døtre var Dorthe Giords (1686–1742), som giftet seg i 1727 med daværende oberstløytnant, senere overpresident i København, Friderich Otto von Rappe (1679–1758), et barnløst ekteskap, og Bente Dorothea Giordsdatter (1684–1752), som ble gift i Christiania i 1704 - brudgommen hadde vært i kong Frederik den IVs følge under besøket der dette år - den 18. september med offiseren Hans Heinrich Scheel (1668–1738). Da hadde kongen avsluttet sitt Norgesbesøk (29. august).
Christens oldebarn Holger Samuelsen Trane var far til Bente Sophie Holgersdatter Trane (1685–1758), mor til Elisabeth Sophie Olsdatter Trane (1722–1800), gift med sersjant Ole Johannesen fra Enebakk. De var foreldre til justisråd Paul Olsen Thrane (1751–1830), som var kjøpmann og stadshauptmann i Christiania. Han hadde hele 22 barn, blant annet riksbankdirektør David Thrane (1780–1832) og komponist Waldemar Thrane (1790–1828). David Thrane var far til Marcus Thrane (1817–90).

Slektsvåpen

Rådmannen Christen Trane (død 1600) hadde i sitt segl et skjold med en stående fugl med løftet klo og i nebbet en orm. Sønnen sogneprest Paul Christensen Trane (død ca 1650) hadde som våpenskjold et blått skjold med en svart trane med gull nebb og føtter samt holder en svart stein i en løftet fot. Som hjelmtegn samme trane som i skjoldet. Dette våpenet med noe varierende fargesammensetting har vært brukt som slektsvåpen av etterkommere gjennom manns- og kvinneledd med navneformene Trane og Thrane. Våpenet finnes blant annet utskåret på epitafium i Stavanger domkirke, i en rekke segl og i andre avbildninger. Mer vanlige farger (tinkturer) i slektsvåpenet fra nyere tid, er et blått skjold med gull trane og stein og samme for tranen i hjelmtegnet, blant annet 1967 i Skandinavisk Vapenrulla.
Den romerske forfatteren Plinius den eldre (død år 79), skrev ned myten om tranen som står på vakt mens de andre tranene sover. Denne tranen står på den ene foten og holder en stein i den andre foten som er løftet opp i vinkel. Hvis tranen selv sovner, så faller steinen, den plasker ned i vannet og varsler de andre. Tranen med steinen ble et symbol på årvåkenhet og påpasselighet; den kalles derfor en «vaktsom trane». Dette symbolet inngår i mange våpenskjold og blant annet i noen av eidsvollsmennenes segl på Grunnloven av 17. mai 1814.