Hamid Karzai

Tidlig og privatliv

Karzai ble født i Kandahar. Som etnisk Pashtun og medlem av den mektige Populzai-klanen (som mange av de afghanske kongene var fra), kom han fra en familie som var blant de sterkeste tilhengerne av kong Zahir Shah. Det gjorde det lettere for Karzai å bygge opp sin politiske karriere. 
Han tok et etterutdannings-kurs i statsvitenskap ved Himachal Universitet i Shimla, Himachal Pradesh, India fra 1979 til 1983, for så å reise tilbake for å arbeide med innsamling av penger til motstanden mot Sovjetunionen i Afghanistan resten av 1980-tallet.
Han er gift med Zinat Karzai, lege av yrke. De giftet seg i 1998 og har fire barn.

Forhold til Taliban

Da Taliban ankom den politiske scenen på 90-tallet, var Karzai til å begynne med blant deres tilhengere. Han brøt senere med Taliban, på grunn av mistro til deres forbindelser til Pakistan. Etter at Taliban kastet Rabbani i 1996, nektet Karzai å tjene som deres FN-ambassadør. I 1997 slo Karzai seg sammen med mange av sine familiemedlemmer i Quetta. Han arbeidet derifra for å gjeninnsette Zahir Shah. Hans far ble utsatt for et attentat, trolig av Taliban-agenter, og døde 14. juli 1999. Karzai sverget hevn mot Taliban ved å arbeide for å kaste dem. Han sluttet seg så til den såkalte Nordalliansen, som kjempet mot Taliban.

Afghanistans interimleder

Etter terrorangrepet 11. september 2001 arbeidet Karzai sammen med USA for å kaste Taliban i Afghanistan og skaffe støtte for en ny regjering. I desember 2001 samlet eksil-afghanere, mange uten tilhengere i Afghanistan, seg i Bonn, Tyskland for å bli enige om en ny struktur for lederskapet. Bonn-avtalen 5. desember opprettet en overgangsadministrasjon og innsatte Karzai som leder for en 29 mann stor komite. Han ble tatt i ed 22. desember.
Loya Jirga 19. juni 2002 innsatte Karzai som interim-president for den afghanske overgangsadministrasjonen.
Karzais faktiske autoritet og popularitet utenfor hovedstaden Kabul var sagt å være så begrenset at han ofte ble henvist til som «borgermesteren i Kabul».

President

Karzai var kandidat i presidentvalget 9. oktober 2004. Til tross for tilsynelatende få nasjonale tilhengere vant han 21 av de 34 provinsene, og slo dermed sine 22 motstandere og ble valgt til president av Afghanistan.
Som sittende president, var det mange som visste hvem Karzai var, og han ble avholdt av sine tilhengere for sitt trygge lederskap i en usikker etterkrigstid. Andre avgjørende faktorer til hans seier kan ha vært hans støtte fra den amerikanske president George W. Bush, den en måned korte valgkampanjen og den begrensede omtalen av hans motstandere i nyhetene i landet. 
Mangel på fast blekk som skulle hindre valgfusk førte til at valget ble kontroversielt. Etter undersøkelser gjort av FN, erklærte den nasjonale valgkommisjonen Karzai som vinner 3. november, med 55,4% av stemmene. Dette tilsvarer 4,3 millioner av de totalt 8,1 millioner stemmene. Det er antatt at Karzai lurte til seg mellom 1 million og 1,5 millioner stemmer under valget.
Karzai ble offisielt tatt i ed som president i Afghanistan 7. desember 2004 på en offisiell seremoni i Kabul. Mange tolket seremonien som en symbolsk «ny start» for det krigsherjede landet. Betydelige gjester på innsettelsen var blant andre landets tidligere konge, Mohammed Zahir Shah, Burhanuddin Rabbani og den amerikanske visepresidenten Dick Cheney.
Karzai ble utsatt for et mislykket attentatforsøk 27. april 2008.