google/wiki40b huggingface dataset:
Opera til folket

Opera til folket (tidligere Oslo Operafestival) er en organisasjon som står bak et årlig festivalarrangement i Oslo. Festivalen Oslo Operafestival ble i 2006 arrangert første gang av organisasjonen Kulturentusiastene, med utspring rundt Operaballet i Oslo. Den har siden 2011 har vært arrangert av  foreningen Oslo Operafestival. Festivalen tilbyr opera under slagordet «opera til folket».
Ved å vise at opera kan fremføres på andre steder og i andre rammer enn det som vanligvis forbindes med opera, ønsker arrangørene å bidra til å «ufarliggjøre» musikkgenren, og gi folk spennende operaopplevelser i både kjente og ukjente omgivelser. Oppsetningene er derfor flere ulike steder i byen, også steder man vanligvis ikke forbinder med opera.
Videre tar festivalen sikte på å gi yngre, profesjonelle utøvere under etablering en mulighet til å vise seg fram, få inspirasjon og kunstnerisk vekst sammen med etablerte kunstnere.
Malukandra

Utbredelse

Slekten er, som navnet skulle tyde på, utbredt i Molukkene.
Bok og Bibliotek

Bok og Bibliotek er et fagblad for biblioteksektoren i Norge.
Tidsskriftet ble etablert i 1933, som en videreføring av For folke- og skoleboksamlinger, og tar opp temaer, trender og nyheter som angår bibliotek og bibliotekpolitikk, for eksempel nye arbeidsformer, teknologiske utfordringer, litteratur- og kulturformidling, bibliotekforskning, lokaler og prosjekter. Bladet skal stimulere til faglig refleksjon og debatt og også holde et fokus på de kulturpolitiske rammene som omgir biblioteksektoren. Bladet er redaksjonelt uavhengig og redigeres etter Redaktørplakaten. Målgruppen er bibliotekansatte, kulturbyråkrater og media.
Bladet utgis av ABM-media AS, med Høgskolen i Oslo og Akershus, Museumsforbundet og Landslaget for lokal- og privatarkiver som eiere. Bladet ble tidligere utgitt av Statens bibliotektilsyn og ABM-utvikling.
Bladet utkommer 6 ganger i året i et opplag på 1817 (2011).
Redaktør siden 2007: Odd Letnes.
Slovenia under Paralympiske sommerleker 2008

Bordtennis

Slovenske utøvere, inkludert Mateja Pintar, deltok i bordtenniskonkurransene.
Dysmathosoma

Utseende

Middelsstore, avlange, blankt brunsvarte trebukker, dekkvingene kan ha lyse striper. Slekten ligner mye på visse blomsterbukker (Lepturinae). Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Hodet er fremstrakt, snuteformet forlenget, med utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt pigg midt på hver sidekant, lengre enn bredt. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er nokså lange og tynne.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar.
Skipsfjorden (Karlsøy)

Skipsfjorden er en fjord på Vanna i Karlsøy kommune i Troms. Fra innløpet mellom Kuhammaren i vest og Skotollneset i øst, går den 6 kilometer sørover til den fraflyttede gården Skipfjord innerst fjorden.
Fjorden er uten veiforbindelser. Vestsida av fjorden, med Kvalkjeften (609 moh), er høy og bratt og stuper rett i fjorden. Området i fjordbotnen og østsida av fjorden er derimot flatt, og her ligger flere tidligere gårdsbruk, som i dag benyttes som fritids- og sommerhus. Skipsfjorddalen innafor fjordbotnen er bred og vid, men rike multemyrer og godt terreng for rypejakt.
Mesteparten av fjorden og hele Skipsfjorddalen ligger i dag innenfor Skipsfjord landskapsvernområde, som ble opprettet i 1978 for å «bevare et kulturlandskap typisk for de ytre kyststrøkene i Troms».
Danmarks grunnlovsdag

Danmarks grunnlovsdag (dansk Grundlovsdag) er en årlig feiring den 5. juni av innføringen av den første danske grunnloven samme dato i 1849. Dagen er også en feiring av grunnlovsrevisjonen som ble signert samme dato i 1953.

Markering av dagen

Dagen ble markert som en nasjonal festdag med friluftsmøter og stevner i de første årene etter 1849. I aviser og flyveblader ble det skrevet dikt om friheten og grunnloven og trykt illustrasjoner av kong Frederik VII og andre som var involvert i loven. Fra 1870-årene ble det vanlig at de politiske partiene holdt egne grunnlovsmøter. Det var spesielt partiene Højre og Venstre som ledet an i dette. I dag feires dagen fortsatt med hovedsakelig politiske foredrag rundt om i landet, siden dagen gjerne blir sett på som en feiring av det danske demokrati. Ledende politikere i sine respektive organisasjoner har foretrukne steder hvor de tradisjonelt avleverer sine budskap, som gjerne handler om demokratiets prinsipper eller aktuelle politiske problemstillinger. 
5. juni er også den danske farsdagen.
Det var kongens hustru, Louise Rasmussen (gevinne Danner), som ba Frederik VII om å signere grunnloven den 5. juni slik at det i fremtiden alltid ville bli flagget på hennes sønns fødselsdag.

Halv fridag

Danmark har ingen nasjonaldag, og grunnlovsdagen 5. juni er sannsynligvis det nærmeste man kommer. Dagen var en lovbestemt halv fridag fra 1891 til 1975. I dag er det ikke lenger en offentlig helligdag, og man har derfor ikke lenger automatisk rett til fri fra klokken 12 uten tap av lønn. Dette gjelder både i det private og det offentlige.
Den nederlandske språkunion

Språkunionsoverenskomsten

I språkunionsoverenskomsten beskrives språkunionens mål slik:
«Språkunionens mål er å integrere Nederland og det nederlandske samfunnet i Belgia med hensyn til det nederlandske språket og humaniora i begrepenes videste mening.»
En av den nederlandske språkunionens oppgaver er språkets staving, for å ivareta denne oppgaven utgis det som heter «het Groene Boekje» (den lille grønne boken). Dens offisielle navn er «Woordenlijst Nederlandse taal» (Ordliste for det nederlandske språk) er ingen ordbok som forklarer ordene, men et register. Dette betyr at den ikke angir ordenes betydninger bortsett fra i parentes i en meget kortfattet form, dersom en annen betydning har en annen grammatikalsk effekt på ordet. Siste gjennomarbeidede utgave av ordlisten kom i 1995, mens en oppdatert versjon av denne ble utgitt i oktober 2005.
Van Dale-ordboken er akseptert som den offisielle for det nederlandske språk. De dikke van Dale (den store van Dale) er delt i tre bind, A-I, J-R og S-Z, og oppdateres normalt sett en gang hvert 7. eller 8. år.
Språkunionen har ingen direkte overenskomstige institusjoner i Europa, posisjonen den har mellom landene er unik.

Surinam

12. desember 2003 ble en tilslutningsoverenskomst underskrevet av Nederlands daværende statssekretær for kultur, Medy van der Laan, og Surinams minister for undervisning, Walter Sandriman, i Brussel. I desember 2004 ble overenskomsten ratifisert av Surinams parlament, og 12. januar 2005 ble landet offisielt språkunionens tredje medlem.

«Prijs der Nederlandse Letteren»

Denne prisen ble opprettet i 1956, og deles hvert tredje år ut til forfattere og poeter som har nederlandsk som morsmål. Siden 1986 er det Språkunionens oppgave. Språkunionens ministerkomite oppnevner en uavhengig jury som tilkjenner prisen.

Litteraturhistorie

23. februar 2006 ble det første (middelalderen) og siste bindet (1945–2005) av en ny ni-binds litteraturhistorie for Nederlandsk litteratur utrakt til kronprinsessene Máxima av Nederland og Mathilde av Belgia. Verket er skrevet under tilsyn av språkunionen.
Fovea centralis

Fovea centralis, ofte bare kalt fovea, er en del av øyet og ligger som en liten grop midt i den gule flekk på netthinnen. Skarpsynet kommer fra fovea, som har svært mange tapper, men ingen staver.
Hos mennesker har fovea en diameter på ca 1,0 mm, og mennesker ser skarpt i bare 2,5° av synsfeltet. Omtrent halvparten av nervefibrene i synsnerven overfører informasjon fra fovea, mens hele resten av netthinnen bruker den andre halvparten. Den gule fargen som dekker fovea motvirker sannsynligvis kromatisk aberrasjon.
Ettersom fovea ikke inneholder staver, fungerer den dårlig i svakt lys. Når astronomer skal se på lyssvake objekter, ser de på siden av objektet for at lyset skal falle på stavene.
Fovea finnes i øynene til mange arter fisker, krypdyr og fugler. Hos pattedyr er det bare aper og mennesker som har fovea. Formen på fovea varierer blant de ulike gruppene. Mange fugler, fisker og krypdyr har en dyp konveks fovea, mens aper, mennesker og noen fugler med binokulært syn har en grunn konkav fovea. En dyp fovea kan fungere som en fokusindikator, tilsvarende autofokus på et kamera.
De fleste fugler har én fovea i hvert øye, men mange arter som er avhengige av god evne til å bedømme fart og avstand, har to. Dette gjelder blant annet rovfugler, terner, papegøyer, svaler og duer. De har en dyp fovea nær punktet der synsnerven går ut av øyet og en grunn fovea i den øvre delen av øyet. Den ekstra foveaen gjør at området med skarpsyn blir større. Noen terner og svaler har tre foveaer.
Johan Alfred Björling

Bragder

Sommeren 1889, 17 år gammel, ledet han en ekspedisjon med to kamerater for å bli de første til å bestige Sveriges høyeste fjell, Kebnekaise. Guttenes første forsøk opp østsiden ble mislykket. Björling falt ned i en bresprekk, men lyktes å ta tak i en klippe i siste stund og klarte seg. Forsøket ble avbrutt da sikten ble forverret av lavt skydekke. Neste dag, den 19. juli 1889, forsøkte de på nytt. Denne gang valgte de en vestligere vei opp på Kebnekaise, for å slippe å gå over isbreer, og nådde toppen etter 13 timers vandring.
Senere viste det seg at franskmannen Charles Rabot hadde besteget Kebnekaise sommeren 1883, og Björling tapte lampen om å være den første som hadde besteget Sveriges høyeste fjell.
I 1890 deltok Björling på Nordenskiölds ekspedisjon til Spitsbergen. Året retter (1891) reiste Björling til Grønland der han i en robåt med grønlandsk besetning klarte å trenge lenger nordover enn tidligere ekspedisjoner. Han kom til en øy som han kalte Holms øy, på 74°,5 nordre breddegrad.
Våren 1892 foretok han sammen med den unge zoologen Evald Kallstenius en ny reise til nordvestre Grønland for å utforske Ellesmerelandet. I mai forlot ekspedisjonen Stockholm med kurs for Liverpool og videre mot Newfoundland. Den 24. juni forlot de St. John's og den 28. juli nådde man Godhavn på Grønland. Der opphører alle spor.
Den 17. juni 1893 ble deres fastfrosne og forlatte fartøy «Ripple» sett av besetningen på hvalfangstfartøyet «Aurora» ved Careyøyene. I 1894 dro en svensk leteekspedisjon med blant andre Axel Ohlin til traktene og fant vraket, og den 24. juli ytterligere spor på Careyøyene. Av notatloggen framkom det at fartøyet hadde strandet før den 17. august. Alle forsøk på å finne Björling og Kallstenius var forgjeves.
Robertsonbukta

Robertsonbukta er en stor, tilnærmet trekantet bukt på nordkysten av Victoria Land i Antarktis. Den ligger mellom Kapp Barrow og Kapp Adare, og er skilt fra Rosshavet av Adarehalvøya. Bukta er om lag 38 kilometer bred og 40 kilometer dyp.
Bukta ble oppdaget i 1841 av James Clark Ross som kalte den opp etter Dr. John Robertson, ekspedisjonslege på HMS «Terror». Robertson var, i likhet med legen på HMS «Erebus», spesielt befattet med zoologiske og geografiske observasjoner under antarktisekpspedisjonen.
Fosen (Karmøy)

Fosen er ei øy i Karmøy kommune, øst for Kopervik på andre siden av Karmsundet. Arealet er 12,3 km². Det høyeste punktet på Fosen er Arafjellet som er 80 meter over havet. Øya har veiforbindelse til fastlandet med fylkesvei 831.
Bengt R. Jonsson

Sveriges Medeltida Ballader

Bengt R. Jonsson var dessuten hovedansvarlig for den vitenskapelige utgaven av Sveriges Medeltida Ballader:
1983: B1 Naturmytiska visor II (SMB 1-36)

1986; B2 Legendvisor och Historiske visor (SMB 37-54, 55-65)

1990: B3 Riddarvisor (SMB 66-130)

B4:1 Riddarvisor II (SMB 131-169)

B4:2 Riddarvisor II (SMB 170-196)

B5:1 Kämpavisor och Skämtvisor I (SMB 197-219, 220-233)

2001: B5:2 Skämtvisor II (SMB 234-263)

Nye teorier til den nordiske balladediktnings opprinnelse

Bengt R. Jonsson har i sin meget bredt anlagte artikkel om «Bråvalla och Lena», og i flere andre skrifter, blant annet i «Kring Sophus Bugges balladuppfattning» (1992:138ff), hevdet at balladediktingen i all hovedsak måtte ha kommet til Skandinavia gjennom det norske hoffmiljøet ved Akershus slott i Oslo mot slutten av 1200-tallet. At dronning Eufemia oppholdt seg her da hun fikk oversatt tre ridderdikt til svensk, de såkalte Eufemiavisene, som tributt til sin kommende svigersønn, er vel kjent, men Jonsson er den første som har tillagt dette hoffmiljøet noen større betydning som kulturell innovatør for den skandinaviske riddervise.
Ettersom Danmark og Sverige har langt flere ridderviser enn Norge og Færøyene (dvs. det vestnordiske balladeområdet) har en regnet med at riddervisene måtte ha oppstått innenfor det østnordiske balladeområdet. Jonsson påpeker at fraværet av norsk adel, og rene historiske tilfeldigheter, var skyld i en slik utvikling, og at det ikke nødvendigvis var slik at en innenfor det vestnordiske balladeområdet på grunn av villere natur og et barskere folkelynne skulle ha foretrukket kjempe- og trollvisene.
Som ved de fleste europeiske hoff var den franske ridderdiktingen blitt spredd via England, men ifølge Jonsson skal balladen, samtidig med den øvrige ridderlitteraturen, ha spredd seg som en fullt ferdig genre. Blant den importert hoffpoesien vant dansevisene raskt popularitet og spredte seg både geografisk og sosialt. Dansevisene ble avholdt og brukt i alle de nordiske landene.
Jonsson mente å se tydelige merker etter påvirkning fra balladegenren i de såkalte Eufemiavisene, slik de ble gjendiktet i hoffmiljøet på Akershus slott. Derfor mente han at også balladediktningen måtte ha vært dyrket innenfor de samme kretser, og at Norge dermed inntar rollen som opphavssted for den nordiske ridderballaden. Diktingen må således ha spredd seg herfra til de andre nordiske land.
Dermed går Jonsson mot ideen om at balladegendren oppsto isolert på grunnlag av annen metrisk hofflitteratur, slik som tidligere antatt, og mener moten med sangdanser spredde seg utover landet fra Oslo og et par andre kultursentra i Norge.

Hyllest fra kolleger

Som hyllest fra gode kolleger utkom Inte bara visor. Studier kring folklig diktning och musik tillägnade Bengt R.- Jonsson den 19. mars 1990, redigert av Eva Danielson . Skrifter utgivna av Svensk visarkiv 11. Stockholm.
Rufiji

Rufiji er Tanzanias lengste elv. Den har sitt utspring øst for Malawisjøen og munner ut i Indiahavet om lag 200 km sør for Dar-es-Salaam ved Mafiakanalen og Mafiaøya. Elven er delvis seilbar, i alle fall frem til Kidatu-demningen. Deler av elvens øvre løp, mellom Kidatu og Mufindi, løper mer eller mindre parallelt med jernbanesporet til TAZARA.
Aurlandssko

Aurlandssko er en tradisjonsrik, mokasinsko i naturfarget eller svart lær. Nils Tveranger (født 1874 i Solund, død 1953 i Aurland) startet produksjon på 1800-tallet etter å ha hentet inspirasjon fra indianske mokasiner i USA. Skoen ble tidligere produsert ved flere skoverksteder i Aurland. På det meste, på 1950- og 60-tallet, ble det produsert 30 – 40 000 par hvert år. I dag blir det produsert 3 – 4 000 par ved den eneste gjenværende fabrikken i Norge, Aurland Skofabrikk, der Aurlandskoen er et varemerke.
De indianske moccasin-skoene har ellers inspirert varianter i mange land – i USA kalles de Penny Loafers eller Slip-on shoes. Selv om opprinnelsen til disse er indiansk, er den mest populære utformingen av skoene (med lomme til en blank mynt) hentet fra de norske skoene. Skofabrikkene i Aurland eksporterte betydelige mengder Aurlandssko i midten av det forrige århundret.
Javier Manquillo

Atlético Madrid

Manquillo begynte sin fotballkarriere i hjembyens storlag Real Madrid sammen med sin tvillingbror Víctor. Men i midten av 2007, bestemte klubben seg for å frigi hans bror, Javier fulgte etter og begge to signerte for naboklubben Atlético Madrid 48 timer senere. I november 2011 fikk han sin uoffisielle debut på førstelaget i en vennskapskamp mot Zamalek SC. Like etter fornyet han kontrakten sin med klubben frem til 2016.
Den 8. desember 2011 debuterte Manquillo for Colchoneros, da han startet i et 1–2 tap borte mot Albacete Balompié i Copa del Rey. Han satt som ubrukt innbytter i kampene mot Real Sociedad og Málaga CF, men hadde 13 seriekamper for Atlético Madrid B-lag.
Den 28. november 2012, fikk han sin 2. kamp på førstelaget, igjen i Copa del Rey, i en 3-0 seier over Real Jaén. Den 6. desember var han også i laget i et 0–1 tap borte mot FC Viktoria Plzeň i UEFA Europa League 2012/13. Manquillos første kamp i La Liga kom tre dager senere, når han kom inn som innbytter for Filipe Luís sent i 2. omgang i 6–0 seieren hjemme over Deportivo de La Coruña.
Den 3. september 2013 signerte han en ny forlenging av kontrakten sin med Atlético Madrid, frem til until 2018.
11. februar 2014, i første omgang av Copa del Rey-semifinalen mot Real Madrid, var Manquillo involvert i to hendelser med Cristiano Ronaldo: i de første minuttene av kampen, laget han en straffe som portugiseren omsatte i et tidlig mål. Sener, da begge to headet etter ballen, falt han med hodet først i bakken, noe som satte han på sidelinjen for mer enn en måned med en nakkeskade.

Liverpool

Den 6. august 2014 gikk Manquillo til Liverpool på et to års langt lån, der Liverpool har en opsjon på kjøp. Javier ble med dette den 19.spanjolen til å spille for Liverpool, og den første spilleren som kommer fra Atletico til Anfield siden Maxi Rodriguez kom i 2010. Manquillo fikk sin første kamp for «the Reds» i en treningskamp mot Borussia Dortmund på Anfield, som laget vant 4-0. Hans første seriekamp kom i den første seriekampen av 2014/2015-sesongen i 2-1 seieren hjemme over Southampton.
Flavia Solva

Flavia Solva var en romersk by sør for dagens by Leibnitz i den østerrikske delstaten Steiermark. I dag er deler av byens fundament utgravd og funnene er utstilte i museumspaviljongen ved siden av utgravningsfeltet.
Flavia Solva ble grunnlagt ved elven Sulm i kongeriket Noricum som Sulpa. År 15 f.Kr. okkuperte romerske styrker Noricum, som så ble romersk provins omkring 45 e.Kr. I år 69 ble Solva opphøyd til bystatus av keiser Titus Flavius Vespasianus, og den fikk det nye navnet municipium Flavia Solva. Den var da en av ni byer i provinsen Noricum og sentrum for dagens Steiermark. Dens betydning gjenspeiles også i at byen hadde et amfiteater. 
I 170 e.Kr. invaderte markomannere og quadere provinsen Noricum og ødele byen. Den ble så gjenoppbygd. Omkring 400 begynte folkevandringstiden og også Flavia Solva ble rammet. Byen ble plyndet og delvis lagt øde, men befolkningen ble boende fram til slutten av 400-tallet, da provinsen ble oppgitt av romerne, hvorpå Flavia Solva ble forlatt og overlatt til forfallet. 
I 1877–1878 kom de første vitenskapelige utgravninger. Ytterligere utgravninger ble foretatt 1911–1918 og fra og  med 1950.
August Schleicher

Liv

August Schleicher var sønn av legen Johann Gottlieb Schleicher og hans første hustru Henriette Heym. Da han var ett år flyttet familien til Sonneberg i nærheten av Coburg. 1835–40 var han elev ved gymnaset i Coburg. Han begynte å studere teologi ved universitetet i Leipzig, senere ved universitetet i Tübingen, men han ble etter hvert mer interessert i studiet av Hegels filosofi og orientalske språk: arabisk, hebraisk, persisk og sanskrit. I 1843 oppga han teologien og dro til universitetet i Bonn for å studere filologi.

Filologiske studier og reiser

I Bonn studerte han klassiske språk og tok doktorgraden i 1846. Etter studiene vendte han tilbake til hjembyen Sonneberg og drev språkvitenskapelige undersøkelser på egen hånd. I Bonn hadde imidlertid prins Georg av Sachsen-Meiningen blitt oppmerksom på ham, og skaffet ham et stipend slik at han i årene 1848–50 kunne oppholde seg i Paris, London og Wien. Under reisene arbeidet han som korrespondent for avisene Allgemeine Zeitung og Kölnische Zeitung. Her berettet han om de politiske begivenhetene i Paris i 1848 og viste sympati for den liberal-demokratiske fraksjonen i Frankfurtparlamentet. Dermed kom han i det habsburgske politiets søkelys, og opplevde enkelte vanskeligheter under oppholdet i Wien og i Praha. I 1849 reiste han til Praha for å studere slaviske språk og lære tsjekkisk.
Schleicher hadde allerede offentliggjort enkelte betydelige språkvitenskapelige arbeider, slik at Karlsuniversitetet i Praha i 1850 utnevnte ham til ekstraordinær professor i klassisk filologi og i 1853 til professor i sammenlignende språkvitenskap, tysk og sanskrit. Arbeidet med de slaviske språkene førte frem til offentliggjøringen av Formenlehre der kirchenslawischen Sprache («Det kirkeslaviske språkets formlære») i 1852. I dette standardverket innførte han begrepet «kirkeslavisk» i språkvitenskapen.

Professor i Praha

Under professoratet i Praha konsentrerte han seg om de slaviske språkene og om litauisk, som inntar en særstilling innenfor indoeuropeistikken. I 1852 fikk han et stipend fra det østerrikske vitenskapsakademiet til å foreta en forskningsreise til Østprøyssen. Her oppholdt han seg i et halvt år, lærte litauisk i samtale med litauere og samlet materialer til sin Handbuch der litauischen Sprache («Håndbok i det litauiske språket»), som ble offentliggjort i 1856. Samme år trakk han seg av politiske og sannsynligvis også av helsemessige årsaker tilbake fra professoratet i Praha og vendte tilbake til Sonneberg, hvor han drev språkvitenskapelig feltarbeid.

Professor i Jena

I 1857 fikk han et professorat ved universitetet i Jena, men fant seg ikke helt til rette blant de konservative Jena-professorene. I 1861 ble han imidlertid venner med Ernst Haeckel. Med ham kunne han diskutere evolusjonsteoretiske og naturvitenskapelige spørsmål. Han arbeidet her på tre større verker: Die vergleichende Grammatik der slawischen Sprachen, Die vergleichende Grammatik der baltischen Sprachen og Die Grammatik der slawobaltischen Ursprache («Grammatikk over det baltoslaviske urspråket»). Han ble imidlertid avbrutt av en tidlig død i 1868, 47 år gammel.
Ochromima

Utseende

Middelsstore, brede, kontrastrikt fargede trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, sylindrisk. Dekkvingene er nesten parallellsidige, med skarpe, stumpvinklede "skuldre".

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, Guyana og Brasil).
Slåttebakkane

Slåttebakkane er et av de største boligområdene i Førde. Det ble i hovedsak oppført på 1980-tallet. I tillegg til å inneholde boliger inneholder området også enkelte servicetilbud. I 2004 fikk utbyggerne av feltet kritikk for at gatene i feltet stort sett endte opp i blindveier i forbindelse med ønske om å opprette en bybuss i Førde.
Hunjiang (Hunjiang)

Hunjiang (forenklet kinesisk: 浑江区; tradisjonell kinesisk: 渾江區; pinyin: Húnjiāng Qū) er et bydistikt i byprefekturet Baishan i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina.
Innen 22. februar 2010 het distriktet Badaojiang (forenklet kinesisk: 八道江区, pinyin: Bádàojiāng Qū).
Det har et areal på 1.388 km² og teller 330.000 innbyggere (2004). Det er administrasjonssentrum for Baihan.
EgyptAir Flight 804

Flyet

Flyet var en Airbus A320-232 fra 2003 registrert SU-GCC og med serienummer 2088. Det fløy første gang 25. juli 2003 og ble levert til EgyptAir 3. november 2003. Tidligere samme dag hadde flyet vært i Kairo, Asmara og Tunisia før det fløy fra Kairo til Paris som MS803.

Passasjerer

56 passasjerer fra 13 ulike land var om bord på flyet. Tre barn var blant passasjerene, en liten gutt og to spedbarn. Doble statsborgerskap hos enkelte passasjerer om bord skapte forvirring i telleprosessen.

Besetning

Besetningen på ti bestod av to flyvere, fem kabinansatte og tre sikkerhetspersonell. Ifølge EgyptAir hadde kapteinen om bord, Mohammed Shoukair, 6 275 flytimer registrert, av disse var 2 101 timer om bord på Airbus A320, mens andrepiloten Ahmed Assem hadde 2 766 flytimer.