John Galsworthy

Liv og virke

John Galsworthy ble født ved Kingston Hill i Surrey, som sønn av John og Blanche Bailey (født Bartleet) Galsworthy. Hans familie var svært velstående, og godt etablert med stor eiendom i Kingston upon Thames, som i dag er lokaliseringen av tre skoler: Marymount International School, Rokeby Preparatory School, og Holy Cross. 
Galsworthy fikk sin utdannelse ved Harrow, og ved New College på University of Oxford, hvor han studerte juss for å bli advokat. Han begynte i 1890, men var ikke særlig interessert i faget, og reiste isteden utenlands for å overse familiens skipsforretninger. På disse reisene møtte han Joseph Conrad, den gang førstestyrmann på et seilskip fortøyd i den australske havnebyen Adelaide. De to framtidige romanforfatterne ble nære venner. I 1895 begynte Galsworthy en affære med Ada Nemesis Pearson Cooper (1864–1956), hustru av hans fetter major Arthur Galsworthy. Da hun skilte seg ti år senere, ble de gift den 23. september 1905, og ble værende sammen til hans død i 1933. Før de giftet seg møttes de i skjul i et våningshus kalt Wingstone i landsbyen Manaton i Dartmoor, Devon.
Fra 1908 tok han ut en langvarig bygsel på bygningen, og gjorde den til deres faste hjem fram til 1923.
From the Four Winds, en samling med noveller, var Galsworthys første utgitte bok, og kom i 1897. Disse og flere påfølgende verker ble utgitt under pseudonymet «John Sinjohn», og det var ikke før med The Island Pharisees (1904) at han begynte å utgi under sitt egentlige navn, antagelig grunnet at hans far var død. Hans første roman, Jocelyn, ble utgitt i et begrenset opplag på 750 under navnet John Sinjohn – senere nektet han å la den bli gjenutgitt. I hans første skuespill, The Silver Box (1906),,
blir tyveriet av en prostituerts håndveske – begått av en rik, ung mann av god familie – satt opp mot tyveriet av en sigaretteske av sølv fra en rik manns hus – begått av en fattig fyr. De to tyveriene får svært forskjellig utløp.
Stykket ble en suksess, og han fulgte det opp med The Man of Property (1906), den første utgivelsen i Forsyte-trilogien. Selv om han fortsatte å skrive både skuespill og romaner, var det hovedsakelig som dramatiker at han ble anerkjent på denne tiden. I likhet med andre av samtidens forfattere, eksempelvis George Bernard Shaw, tok Galsworthy for seg de sosiale klassesystemene og sosiale emner med sine skuespill, to av de best kjente var Strife (1909) og The Skin Game (1920).
Galsworthy er i dag best kjent for sine romaner, særlig Forsytesagaen, hans trilogi om familien Forsyte og deres sammenhengende liv. Disse bøkene, som med mange av hans andre verker, handler om sosiale klasser, den øvre middelklassens liv i særdeleshet. Selv om han er sympatisk innstilt til sine figurer, framhever han deres trangsynte, snobbete og eiesyke holdninger, og deres kvelende moralske oppfatninger. Han er vurdert som en av de fremste britiske forfatterne i den edvardianske tid, som utfordret en del av samfunnsidealene som ble framstilt i viktoriatidens litteratur og viktoriatidens England. Beskrivelsen av en kvinne i et ulykkelig ekteskap er et annet gjentakende tema i hans forfatterskap. Figuren Irene i Forsytesagaen er inspirert av Ada Pearson, skjønt virkelighetens ekteskap var ikke så elendig som det skjønnlitterære.
I sitt forfatterskap gjorde Galsworthy seg til talsmann for en rekke saker, blant annet fengselsreformer, kvinners rettigheter, dyrevern, og motstand mot sensur. Under første verdenskrig arbeidet han en tid i et sykehus i Frankrike, etter at han ikke ble akseptert for militærtjeneste. Han ble valgt som den første presidenten av International PEN, forfatternes fagforening, i 1921, og ble gitt æresbevisningen Order of Merit i 1929 — etter at han først hadde takket nei til å bli adlet. I 1932 ble han tildelt Nobels litteraturpris. Han var for syk til å kunne delta i Nobelpris-seremonien, og døde seks uker senere av et slag.
John Galsworthy levde de siste sju årene av sitt liv i landsbyen Bury i West Sussex. Han døde av en hjernesvulst i sitt London-hjem Grove Lodge i Hampstead. I overensstemmelse med hans egen instruks i testamentet ble han kremert, og hans aske ble spredt over South Downs fra et fly.
Det er også et minnesmerke ved Highgate 'New' Cemetery,
og i klostergangen ved New College i Oxford.
Populariteten til hans romaner dalte raskt etter hans død, men filmatiseringen av den meget populære TV-serien av Forsytesagaen i 1967 fornyet interessen for hans bøker.