google/wiki40b huggingface dataset:
Katarina Jagellonica

Bakgrunn

Katarina var yngste barn av fem til kong Sigismund I av Polen (av den jagellonske slekt) og Bona Sforza av Milano. Hun lærte seg foruten polsk å tale latin og italiensk. Etter farens død i 1548 forlot hun Kraków og bosatte seg med sin mor og sine søstre i Masovia (Czaplinski). Hennes bror, Sigismund II August, hadde ikke noe nært forhold til sine søstre, og etter at hennes mor hadde vendt tilbake til Italia i 1558 levde Katarina og hennes søster Anna under ganske uvisse og knappe forhold.
Blant de ekteskapskandidater som ble foreslått var hertug Albrekt av Preussen og erkehertug Ferdinand av Østerrike. Et annet ekteskap ble forestått med tsar Ivan, men forhandlingene ble oppfattet å ære avsluttet 1560. En ekteskapsallianse mellom Polen og Sverige var blitt foreslått allerede i 1526, da Gustav Vasa fridde til Katarinas halvsøster Hedvig. I 1555 ble det foreslått ekteskap mellom Katarina og Erik, deretter med Johan. Etter Erik XIVs trontiltrede innledet Johan egne forhandlinger i 1561. Mot Erik XIVs forbud reiste hans bror Johan, hertug av Finland og senere Johan III av Sverige, til Polen sommeren 1562 for å bedrive forhandlinger på stedet.

Ekteskap med Johan

Vigselrn mellom Katarina og Johan fant sted etter katolsk vigselsrituale i Vilnius i Litauen 4. oktober 1562. I ekteskapskontraktet ble Katarina garantert fri religionsutøvelse. I hennes føljg inngikk både polsk og italiensk personal, to huskapellaner, en «klerk», en apoteker og noen «dverger». Hun medførte et praktfullt utstyr, men hennes øvrige medgift og arv etter hennes mor skulle aldri utbetales. Paret avreiste etter brullupet til Johans hertugdømme Finland, der de bosatte seg på Åbo slott.
Johans tilknytning til Polen førte til en uforsonlig konflikt mellom han og Erik, som mistenkte at Johan konspirerte med Polen-Litauen. I august 1563 ble Johan tatt til fange etter å ha vært beleiret på Åbo slott i et par uker. Katarina fulgte av egen fri vilje med Johan i fangenskap i Sverige på Gripsholms slott.
Mens de var i fangenskap fødte Katarina to barn; Isabella i 1564 og Sigismund i 1566. Parets tredje barn, datteren Anna, ble født i Eskilstuna i mai 1568 etter at Katarina og Johan var blitt frigitt.

Dronning

Katarina Jagellonica ble kronet sammen med ektefellen i 1569.
I sin tid som Sveriges dronning fra 1569 frem till sin død i 1583 levde Katarina et tilbaketrukket liv. Hun var en overbevist og svært streng katolikk som tok sin tro på alvor. Helt fra begynnelsen av forbeholdt hun seg retten til fritt å utøve sin religion ved hoffet. Hun hadde med seg to katolske prester tross forbudet mot katolisismen som Gustav Vasa tidligere hadde innført. Fra 1574 hadde hun også jesuitter som sjelesørgere.
Katarina er gravlagt i Uppsala domkirke.
Team Norway

Team Norway er Norges Golfforbunds toppsatsing på Norges beste golfspillere.

2005

I satsingens første år, 2005, besto Team Norway av Suzann Pettersen, Henrik Bjørnstad, Marianne Skarpnord, Lars Petter Brovold og amatøren Eirik Tage Johansen.
Mumien vender tilbake

Sammendrag

I år 3067 før Kristus leder Scorpion King en hær for å erobre verden. De blir nedkjempet, og han gjør en avtale med den mektige guden Anubis - i bytte mot en mektig hær. Etterpå krever Anubis sjelen til Scorpion King som betaling. I 1933, utforsker Rick O'Connell, hans kone Evelyn og deres sønn Alex, ett gammelt tempel fra oldtidens Egypt. De finner gamle etterlevninger av Anubis. Evelyn blir tatt til fange av en egyptisk kult, som ønsker å gjenopplive Imhotep. Den blir ledet av den ondskapsfulle Baltus Hafez, en museumskurator. 
Rick og Evelyn`s bror Jonathan redder Evelyn fra kulten. Imhotep har en hær av mumifiserte soldater. Alex blir kidnappet, og kulten reiser til Egypt. Imhotep bruker en hemmelig bok, som han vil bruke på Evelyn for å låse opp minner fra hennes tidligere liv som prinsesse Nefertiri. De flyr til en oase og en eldgammel pyramide, hvor sjelen til Scorpion King blir gjenopplivet. Rick dreper Scorpion King med et spyd, og sender både Scorpion King og hele hans hær tilbake til underverdenen. Dette fører til at hele oasen og området rundt, blir sugd inn i pyramiden.
Herman Severin Løvenskiold

Biografi

Herman ble født på Holden Jernværk ved Ulefoss som sønn av Eggert Løvenskiold og Frederikke Løvenskiold. Faren, som var direktør, flyttet i 1829 med familien til Danmark. Allerede i svært ung alder viste han stor musikalsk begavelse og i stedet for en militær karriere som faren ønsket så utdannet han seg innen musikk og han ble undervist av komponisten Peter Casper Krossing.
Han gjorde en lovende debut allerede i 1836 med musikken til Bournonvilles ballet Sylfiden, som stadig hører til Det Kongelige Teaters faste repertoar (og oppføres i London og Moskva) og syngestykket Sara som ble oppført tre år efter. Han dro til utlandet, studerte hos Seyfried (Ignaz von Seyfried?) i Wien og oppholdt seg i Leipzig, hvor Robert Schumann tidligere hadde gitt flere av hans komposisjoner litterær omtale. Han nådde også til Italia og St. Petersburg i Russland.
Etter tre år vendte han tilbake til Danmark og komponerte musikken til en rekke dramatiske arbeider oppført på Det Kongelige Teater: Hulen i Kullafjeld (1841), Dagen før Slaget ved Marengo (1843), Konning Volmer og Havfruen (1846), balletten Den ny Penelope (1847), Ildprøven (1848) samt operaen Turandot (1854). Dertil kom to konsertouverturer deriblant Fra Skoven ved Furesø, en del kammermusikk (piano-trio og -kvartet), flere leilighetskomposisjoner, kantater og lignende, flere sangkomposisjoner og en halvt dusin hefter klaverstykker, blant hvilke kan nevnes Impromptus (op. 8) og Albumsblade (op. 30).
Løvenskiolds musikk er preget av en egen frisk oppfinnelse og poetisk flukt, men han var ganske ujevn i arbeidet. Siden 1851 var han organist ved Slotskirken i København.
Nikola Kotkov

Internasjonal karriere

Kotkov spilte i årene mellom 1961 og 1969 totalt 26 kamper og scoret 12 mål for det Bulgarias herrelandslag, og deltok i den bulgarske troppen til VM i fotball 1966 i England, hvor han spilte i kampen mot Ungarn på Old Trafford.
Mannen med de sorte støvler

Andre titler

Engelsk: The Big Gundown, The Showdown. Italiensk: La resa dei conti Spansk: El halcón y la presal.
Eva-Lena Jansson

Medlem av Riksdagen

Da Jansson ble valgt inn i Riksdagen i forbindelse med valget i 2006, ble hun vara i henholdsvis næringskomiteen og trafikkomiteen. Etter valget i 2010 ble hun fast medlem av sosialsikringskomiteen, samt vara i EU-nemnda i tillegg til trafikkomiteen.
Som medlem av Riksdagen har Jansson væert Socialdemokraternas talsperson i saker som omhandler immaterialrett.
Bak choy

Bak choy, også kalt pak choy, paksoi og tai tsai, er en asiatisk kålvekst som brukes som salat eller kokt grønnsak.
Veksten danner en bladrosett av 8–10 grønne blader, med en lang hvit stilk og hvite bladnerver. Utseendet minner om kinakål og mangold, men den er lengre og løsere enn kinakål, og skiller seg fra mangold ved at bladene er helt jevne og runde i ytterkant.
Daniel Bacheler

Daniel Bacheler (også Daniell Batchelar; døpt 16. mars 1572 i Aston Clinton, Buckinghamshire; gravlagt 29. januar 1619 på St Margarets gravplass i Lee, Kent) var en engelsk luttenist og komponist fra senrenessansen.
Bachelers musikkutdanning skjedde hos onkelen Thomas Cardell, en luttenist og dancing master (tidlig betegnelse på en danselærer eller kanskje koreograf) ved Elizabeth Is hoff. Bacheler arbeidet for sir Francis Walsingham, Robert Devereux og ble tilslutt dronning Annes kammerjunker. Lønna var uvanlig høy: 160 £, mens de andre hoffluttenistene måtte nøye seg med mellom 20 til 40 £. 
Omtrent 50 av Bachelers solostykker er bevart, bare av John Dowland og Anthony Holborne er flere stykker for solo lutt overlevert. I tillegg er noen av Bachelers stykker for broken consort bevart. I samsvar med tidens stil var mye av musikken hans pavaner, galliarder, allemander og fantasier.
Norske Insekttabeller

Norske Insekttabeller er en serie små hefter som kan brukes til å bestemme en art, det vil si å finne dets navn. Norske Insekttabeller er enkle bestemmelsesnøkler og omhandler noen få grupper av insekter og andre leddyr. Alle tabellene er lagt ut som pdf-filer og kan lastes ned fra Norsk entomologisk forenings hjemmeside.
Tabellene er utgitt av Norsk entomologisk forening. De utkommer med ujevne mellomrom, og er små og billige hefter der en kan bestemme insekter til artsnivå. Noen av heftene inneholder opplysninger om de enkelte artenes utbredelse i Norge. Heftene er tenkt brukt av amatører og er forsøkt skrevet slik at artsbestmmelsen skal kunne gå greit uten store forkunnskaper om insekter. Det er forsøkt brukt norske navn og utstrakt bruk av figurer som forklarer teksten.
Å bestemme navn på insekter krever vanligvis at det brukes en stereolupe, et mikroskop eller annen forstørrelse for å kunne se detaljer. Bestemmelsen skjer ved to valg, ved å svare ja eller nei, ledes en videre til nye punkt i tabellen.

Bakgrunn

Det finnes minimalt med bestemmelseslitteratur på norsk. De fleste bøker populærvitenskapelige bøker omfatter ikke alle arter, men bare et lite utvalg av de mest populære, vanlige eller mest fargerike artene. For å kunne bestemme grupper av norske insekter var en avhengig av utenlandsk litteratur. Svenske, tyske, russiske og engelske bestemmelsestabeller dekker gjerne de fleste norske artene. Men mangler ofte noen av de særnorske artene, som fra alpine områder.
Redaktør for serien er Sigmund Hågvar. Johan Andersen har hatt redaktøransvar for tabell nummer 14 og 15.
Tabellene er skrevet av medlemmene i Norsk entomologisk forening og utkommer med ujevne mellomrom. Flere av tabellene er utkommet i nye opplag.
Den første tabellen utkom i 1982 og omhandlet Ibis-, Snappe- og Vindusfluer. Den ble skrevet av Lita Greve Jensen.
Fram til 1987 utkom det i alt 12 tabeller. De siste årene har det vært langt mellom utgivelsene. En av grunnene til at tabellen utkommer sjeldnere er at å skrive bestemmelsestabeller er ganske komplisert. En annen grunn kan være at det har kommet annen litteratur som inkluderer også alle de norske artene. Et eksempel er Fauna Entomologica Scandinavia og Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna.
Giacomo Manzù

Arbeider i Italia

Manzù ble født i Bergamo, sønn av en skomaker. Med unntak av noen få kveldskurs i kunst var han selvlært (Autodidakt), selv om han senere ble professor. Han begynte med treskulpturer mens han gjorde militærtjeneste i Veneto i 1928; senere, etter et kort opphold i Paris, flyttet han til Milano hvor arkitekten Giovanni Muzio gav ham et oppdrag med å utsmykke kapellet i den katolske kirken, Università Cattolica del Sacro Cuore (1931–1932). I 1933 stilte han ut flere byster ved en trienal i Milano og etter det oppnådde han nasjonal nasjonal popularitet. Året etter hadde han en privat utstilling i Roma sammen med maleren Aligi Sassu, som han delte studio med.
I 1939 begynte Manzù på en serie med bronserelieffer over temaet Jesu død. Arbeidene som ble utstilt i Roma i 1942 ble kritisert av den italienske fascist-regjering og kirken. I 1940 ble han ansatt som lærer ved Accademia di Brera i Milano, men senere flyttet han til Torino. Under andre verdenskrig flyttet Manzù tilbake til Brera og ble der til 1954. Frem til 1960 bodde han i Salzburg. Her møtte han Inge Schabel, hans fremtidige kone som sto modell for utallige portretter, sammen med sin søster Sonja. I 1964 fullførte han Dødens port for Peterskirken i Roma. Samme år flyttet han til Ardea, nær Roma. Stedet heter i dag in Colle Manzù, oppkalt etter ham.

Arbeider i USA

Sent på 1960-tallet begynte Manzù å arbeide som scenograf. I 1987 fullførte han Monument til en Partisan i Bergamo. Hans siste store arbeide var den seks meter høye skulpturen foran FN-bygningen i New York, som ble avduket i 1989. Den kjente fotografen Yousuf Karsh tok et berømt bilde av ham der, i forbindelse med avdukingen.
Hans arbeider er anerkjent av vestlige museer og samlere, i det daværende Sovjetsamveldet, og også i kunstverdenen. Han var en troende katolikk og personlig venn med Pave Johannes XXIII og hadde viktige liturgiske oppdrag for Vatikanet. I de USA fikk han oppdrag av arkitekt Minoru Yamasaki om å utsmykke en bygning i Detroit. Verket ble Steppedanseren (Passo di Danza) som står foran One Woodward Avenue-bygningen. Han utførte også Nymph and Faun. Det er plassert ved i Wayne State Universitys McGreagor Memorial skulpturhave. Manzù døde i Roma i 1991.
Hancockia papillata

Utbredelse

Utbredelsen av arten er ukjent.
Talvisota: Icy Hell

Oppbygning

I Talvisota: Icy Hell lar spilleren velge mellom to forskjellige kampanjer: Finland og Sovjetunionen. Hver kampanje gjenskaper kronologisk vinterkrigens gang fra 30. november 1939 til 13. mars 1940.
I den finske kampanjen (bestående av 13 oppdrag delt i tre kapitler) følger spilleren kampene fra sikkerhetssonen ved den finsk-sovjetiske grensen og de første trefningene langs Mannerheimlinjen til slaget ved Suomussalmi og kampene på det karelske nes i sluttfasen av krigen.
I den sovjetiske kampanjen (bestående av syv oppdrag delt i tre kapitler) følger spilleren den første fasen av den sovjetiske invasjonen av Finland og den første offensiven mot Mannerheimlinjen, til slagene nord for Ladoga-sjøen og slaget ved Suomussalmi til storoffensiven i februar-mars 1940 på det karelske neset i sluttfasen av krigen.
Ettersom spillet er basert på Enigna-motoren er spillbarheten ganske lik Blitzkrieg-serien (og tidligere versjoner av spillet, blant annet demoen, var designet som en tilleggspakke), men noen elementer fra Blitzkrieg-serien som at lastebiler kan erstatte drepte soldater og at ødelagte kjøretøy og kratere forsvinner med tiden er fjernet fra spillet, med formålet å øke spillets realisme.

Enheter

Spillet introduserer spilleren med over 72 nye eller modifiserte enheter (som inkluderer stridsvogner, panserbiler, infanteri, artilleri og luftvåpen). De mest bemerkelsesverdige blant de nye enhetene er finske soldater på ski, stridsvogner som Vickers 6-ton, T-28, flere varianter av T-26 og BT-serien, bombefly som SB-2 og Bristol Blenheim og jagerfly som Fokker D.XXI og Polikarpov I-16. Bemerkelsesverdig er også bruken av det historiske finske nasjonalitetsmerket (hakekorset) på militærfly og kjøretøy mellom 1918 til 1944.
Ved siden av de nye enhetene er det også et antall nye bygninger og andre gjenstander laget spesielt for det finske landskapet, og Viborg slott (på finsk: Viipurin linna, på svensk: Viborgs fästning) er også inkludert i spillet.
OSI-modellen

Lag 7 - Applikasjon

Lag 7 Tilpasser brukerens programmer til nettverket. For eksempel nettlesere, e-post osv. Disse programmene sørger for at data kan utveksles mellom systemer uavhengig av hvordan dataene fremstilles på hvert enkelt system. For eksempel kan FTP overføre filer mellom Linux- og Windows-systemer selv om disse to bruker forskjellige filsystem.

Lag 6 - Presentasjon

Lag 6 oversetter data mellom forskjellige datasystemer på et nettverk. Presentasjonslaget oversetter applikasjonslagets datasyntaks til en felles transportsyntaks egnet til å sendes over nettverket. Når data når frem til målsystemet, oversetter presentasjonslaget hos målsystemet datastrømmen til sin egen syntaks igjen. Her foregår det i tillegg komprimering, dekomprimering, kryptering og dekryptering.

Lag 5 - Sesjon

Lag 5 muliggjør at to applikasjoner kan opprette en vedvarende kommunikasjonsforbindelse. Dette laget sørger for at både sender og mottaker er klare til å kommunisere med hverandre. Dette laget oppretter også kontrollpunkter for å sørge for at kommunikasjonene kan gjenopptas ved forstyrrelser.

Lag 4 - Transport

Lag 4 sørger for at pakker blir levert i den tilstanden de blir sendt og ikke er forandret, tapt eller duplisert. På sendesiden er dette laget ansvarlig for å bryte ned store pakker i mindre pakker for sending på nettverket. På mottakersiden er dette laget ansvarlig for å gjenoppbygge større pakker ut ifra de mindre, slik at de kan sendes videre til Sesjonlaget.

Lag 3 - Nettverk

Lag 3 fastslår den fysiske stien for dataene som skal sendes basert på nettverkets betingelser, prioriteten for tjenesten  og  andre faktorer. Dette er det eneste laget som benytter «logical networking» og kan  flytte pakker mellom forskjellige nettverk.

Lag 2 - Datalink

Lag 2 sørger for en feilfri overførsel av datarammer (frames) mellom datamaskiner igjennom det fysiske laget, lag 1. MAC (media access control) adressen til ett nettverkskort befinner seg i dette laget, og legges til pakken for å skape en ramme (frame). I OSI-modellens referansebetydning, er en ramme (frame) en elektronisk konvolutt av informasjon som inkluderer pakken og annen informasjon som legges til av de sju lagene i OSI-modellen. Datalink-laget er ansvarlig for å bestemme når rammen skal sendes på nettverket, og så videresende data til det fysiske laget  (lag 1). Data sendes fra Datalink-laget til det fysiske laget (lag 1) som en strøm av 1-tall og 0-er.
Caja Heimann

Biografi

Caja Heimann ble opprinnelig utdannet som bankassistent.
Hun debuterte hos Arne Weel som Eva i Guitry`s Teater og medvirket som skuespillerinne i Riddersalen i forestillingen Dyveke i 1940 og kom deretter til Odense Teater, hvor hun ble utdannet på teatrets elevskole 1941-43. Hun var ansatt ved Odense Teater 1941-45. Caja Heimann var siden ansatt ved Aalborg Teater i 2 år og var deretter tilknyttet Apolloteatret, hvor hun bl.a. spilte i Legetøjskarrusellen, Fransk uden tårer, Arsenik og gamle kniplinger og Solstik.
Hun hadde også engasjement i Riddersalen, Fiolteatret og Ungdommens Teater og medvirket i Fiffer-revyen i 1947, i revyen På lemp'lige vilkår på Riddersalen i 1962 og videre i Cirkusrevyen og Dronningmølle-revyer.
I TV hadde hun roller i seriene Ka' De li' østers?, Huset på Christianshavn og En by i provinsen.
Hun var i 11 år gift med skuespillerkollegaen Louis Miehe-Renard som hun fikk tre barn med – Pierre Miehe-Renard, Anja Miehe-Renard og Katja Miehe-Renard – som alle også er blitt skuespillere. Hun ble skilt fra Louis Miehe-Renard i 1954 og i 1955 gift med teaterlegen Bendt Vibe Ringsted (07-08-1904 – 15-07-1966).
Hun debuterte i filmen Vagabonden fra 1940 og medvirket i omkring 25 spillefilmer og TV-stykker. Hun fikk aldri de store rollene, men hun huskes for sin søte og til tider flørtende og frekke fremtoning.
Vinsjan på kaia

«Vinsjan på kaia» er en kjent sang av trønderrockgruppa DDE. Teksten ble skrevet av Idar Lind og melodien av bandets ene gitarist Frode Viken. Den var med på platen Rai-Rai i 1993 og ble en av årets største slagere. Sangen ble av Nye Takter i Dagsavisen utropt som Norges nasjonalsang.
Yoshinori Doi

Karriere

Yoshinori Doi startet sin profesjonelle karriere i Otsuka Pharmaceutical i 1995. Han har også spilt for Kawasaki Frontale.
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival

Arrangement

Førde Internasjonale Folkemusikkfestival ble arrangert for første gang i 1990. Festivalen foregår hvert år fra torsdag til søndag i uke 27, og har siden 2005 hatt status som knutepunktfestival.
Festivalens hovedarena er Førdehuset, der festivalen tar i bruk både idrettshall, kinosal, teatersal, festsal og foaje for sine konserter. I tillegg blir det arrangert konserter på Scandic Sunnfjord Hotel & Spa, i Førde Kyrkje og på Festplassen ved Jølstra. Festivalen arrangerer også konserter i kommunene rundt Førde, for eksempel på Jølstramuseet på Vassenden (Jølster), Rytne Gard i Bygstad (Gaular) og Klokkargarden i Dale (Fjaler).

Artister

Førdefestivalen er det største flerkulturelle arrangementet i Norge, og den største festivalen for folkemusikk og verdensmusikk i Skandinavia. Hvert år presenterer festivalen rundt 250 artister fra 25 land. Formålet for festivalen er å fremme norsk og internasjonal tradisjonsmusikk/folkemusikk/verdensmusikk.
De fem dagene festivalen varer, blir det presentert mellom 80 og 100 arrangement, med rundt 250 profesjonelle musikere fra mer enn 25 land. Siden starten i 1990 har over 5000 artister fra mer enn 100 land stått på scenen i Førde.

Internasjonal oppmersomhet

Hvert år fra 2010 har Førdefestivalen stått på musikktidsskriftet Songlines’ liste over de 25 beste internasjonale verdensmusikkfestivalene i verden. I 2014 kom festivalen også med på den britiske avisen The Guardians liste over de ti beste småbyfestivalene i Europa, og i 2015 stod festivalen på National Geographic Travels topp-sju-liste over europeiske musikkfestivaler de anbefalte i Europa.
Halkiseminaret

Halkiseminaret i Tyrkia ble opprettet 1. oktober 1844 på øya Halki (Heybeliada), den nest største av Prinkipo-øyene (Prinseøyene) i Marmarahavet. Seminaret var det fremste stedet for presteutdanning for det det gresk-ortodokse Konstantinopelpatriarkatet frem til det ble stengt av tyrkiske myndigheter i 1971.
Seminaret lå på området til et ødelagt kloster fra 800-tallet. Istandsettelsen i 1844 måtte for det meste gjentas i 1894 etter et stort jordskjelv. En større renovasjon ble gjennomført i 1950-årene.
Mange ledende ortodokse teooger, prester, biskoper og patriarker ble utdannet på Halki, deriblant patriark Bartolomeus I.
Tyrkiske myndigheter har blitt utsatt for internasjonalt press for å tillate den ordtodokse kirke å genåpne seminaret. USAs president Bill Clinton besøkte Halki i 1999 og oppfordret den tyrkiske president Süleyman Demirel om å tillate dette, og året før hadde den amerikanske kongressen vedtatt en resolusjon om det samme. EU har tatt opp saken i frbindelse med samtalene om EU-utvidelse.
Pandemic

Oppsett

Pandemic er enkelt å sette opp. Spillebrettet plasseres på bordet, så trekker man tre ganger tre pandemikort, og plasserer henholdsvis tre, to og en kube i byene. Utbrudds og infeksjonsmarkørene plasseres på brettet, mens markørene for kurer legges ved sine felt. Hver spiller får så et rollekort, og spillerkort (to spillere: 4 kort, tre: 3, fire: to). Man velger så hvor mange empedimikort man vil spille med (4-6), flere kort øker vanseklighetsgraden. Spillerkortene deles så i like mange bunker som antall epedimikort. Et av disse stokkes inn i hver av bunkene, og bunkene legges oppå hverandre. Tilslutt plasseres en forskningsstasjon i Atlanta og alle spillerne begynner her.
Atlanta er stedet hvor det amerikanske Centers for Disease Control and Prevention holder til, og er derfor valgt som startby.

Infeksjonskortene

Tilslutt på turen trekker spilleren det antall kort som infeksjonsmarkøren viser (2-4). Det legges så en ekstra sykdomskube ut hver av disse byene. Hver by kan ha opptil tre kuber av samme farve, den fjerde fører til et utbrudd. Skjer dette plasseres i stedet for en kube av farven i alle nabobyene. Disse byene kan også få utbrudd hvis de har tre fra før, men sykdom spres ikke tilbake til utgangspunktet.
For hvert utbrudd flyttes utbruddsmarkøren et hakk.

Pandemic: On the brink

Denne utvidelsen til Pandemic kom i 2009 og introduserte tre nye varianter som kan spilles enkeltvis eller flere på en gang.  I tillegg kom flere nye rollekort og special event. Virulent Strain gjør at en av pandemiene oppfører seg uforutsigbart og blir ekstra vanskelig å ta knekken på. Mutation Challenge introduserer en femte pandemi som oppfører seg helt andreledes enn de vanlige fire. Bio-Terrorist Challenge setter en av spillerne opp mot resten.

Utmerkelser

Pandemic var i 2009 nominert til Spiel des Jahres. Og ble kåret av GAMES Magazine til beste familiespill samme år.
Pyesia

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Here in the Real World

Here in the Real World er et countryalbum (studioalbum) av Alan Jackson utgitt på Arista Nashville den 27. februar i 1990. Albumet var Jacksons debutalbum for Arista og ble en stor suksess. I 1987 kom Jacksons debutalbum New Traditional ut på Americana Records, men dette var ingen suksess.