google/wiki40b huggingface dataset:
Tatervise ved bålet

«Tatervise ved bålet» er en vise skrevet av Vilhelm Dybwad til et teaterstykke som het Taterblod. Dybwad og hans kolleger var inspirert bl.a. av romanen "Fantegutten" (1862) av Harald Meltzer. (Barthelemy 2012)
Taterblod hadde premiere på Centralteatret i 1909 og på Chat Noir i 1913. Bokken Lasson (Vilhelm Dybwads hustru) sang selv visa. Teaterstykket ble svært populær og ble stadig satt opp på nytt helt fram på 1930-tallet.
Noen kilder oppgir at den franske operasangeren Joseph Victor Amédée Capoul skulle ha komponert melodien, men sannsynligvis er det en russisk folkemelodi. Victor Capoul komponerte imidlertid melodien til en annen vise, som også ble sunget i teaterstykket: Eldris vandrevise, som også var skrevet av Dybwad.
Taterblod inneholdt åtte taterviser med norsk tekst av Dybwad: «Taterens frihet», «Assas i Assaria», «Jeg væter min dolk», «Eldris' vandrevise», «Tatervise ved baalet», «Elias' tatervise», «Raddas spaavise» og «Sorte øine». Av disse er det bare «Tatervise ved baalet» og «Sorte øine» som fremdeles er blitt trykt i sangbøker og som blir sunget.
Det er blitt hevdet at visa skal ha blitt laget allerede rundt 1890, men det finnes ikke kilder som kan bekrefte denne påstanden.
Det har etter hvert kommet for lyset at en romantisk dikter i 1800-tallets Russland, Jakov Petrovitsj Polonskij (1819-1898), skrev noe som han kalte Pesn' Cyganki [Sigøyner sang]. Diktet, utg. 1853, ble kjent som kunst sang, eller romanse, etter at det ble tonesatt av Pjotr Tsjaikovskij. Det begynner med ordene ”Moj koster v tumane svetit...” [Min ild/Mitt bål skinner i tåken...] og teksten er forbausende lik Dybwads Tatervise ved bålet, både i skildring og handling. I dag, i russisk miljø, er sangen "Мой костёр" [Moj koster] viden kjent. Her er teksten til Polonskij sunget til en melodi som sannsynligvis er grunnlaget for visa som Dybwad (og romansesangerinnen Lasson?) gjorde om til Tatervise ved bålet/Se min ild. (Barthelemy 2012)

Innspillinger

Visa er blitt sunget inn av en rekke sangere, blant andre Bokken Lasson, Børt Erik Thoresen og Ingeborg Cook.
Jens Book-Jenssen hadde den på sitt repertoar og hans innspilling er blitt nyutgitt flere ganger, blant annet på Gledens ambassadør på Talent 1995, TVA 1025-2
Rita Engebretsen sang den på Frem fra Glemselen kap. 1
Trollspeilet

I Norge

I Norge utkom romanen første gang i 1997 fra Aschehoug forlag. I 2005 trykket forlaget opp et andre opplag.

Handling

Tv-journalisten Kristin Bye får tilsendt konvolutter med videoopptak av kidnappede kvinner som blir drept av en ukjent seriemorder. Han filmer dem i skjul, kidnapper dem og tar livet av dem. Mens politiet jakter på morderen mottar hun en videokassett der hun selv figurerer, og hverdagen utvikler seg til å bli et virkelig mareritt.

Radioteater

Trollspeilet er dramatisert for radio av NRK Radioteatret. Hørespillet vant pris i sin klasse i Prix Europa 2009.
Dyscophellus

Utseende

Store (vingespenn 50-60 millimeter), kraftige, kanelbrune smygere. Antennen er ganske tilspisset ytterst med en lang "krok". Fasettøynene er røde når sommerfuglene er i live. Vingene har små, svarte flekker men er ellers ensfargede.
Hos hannene danner vingenes forkant en fold, inne i denne sitter såkalte duftskjell (androconia).

Levevis

Disse store smygerne finnes gjerne i litt høytliggende skoger, og flyr i skumringen.
De er store, litt spoleformede og har en rask flukt, slik forveksles de lett med svermere (Sphingidae).

Utbredelse

Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
19. mars

Navnedag

Josef, Josefine
Navnedagen er etter katolsk minnedag for Josef, Jesu fosterfar
Det dansk-norske alfabetet

Datatastatur

Selv om alfabetet er likt på norsk og dansk, er tastaturlayouten noe forskjellig. Som det kan sees av bildet av et utsnitt av et nordisk tastatur, hvor tastene Ö, Ä, Ø og Æ har forskjellige farger for de fire språk med hvit for svensk og finsk, rød for norsk og grønn for dansk. Det er altså byttet om på Æ og Ø på danske og norske tastatur, hvor den norske tastaturlayouten følger den svenske. Dette er en tradisjon som stammer fra de første norske skrivemaskiner, som ble produsert i Sverige.
De tre tegnene aksent aigu ´, pipe | og backslash \ er også plassert forskjellig på danske og norske tastatur, mens tegnet halv ½ ikke finnes på norske tastatur i det hele tatt.

Uttale

Dansk og deler av norsk tilhører to ulike greiner av norrønt; mens dansk, svensk og øst- og nordnorsk hører til den østnordiske språkgreinen, tilhører vestnorsk sammen med islandsk til de vestnordiske språkene. Det tette naboskapet mellom nordmenn og svensker har samtidig vært et viktig bidrag til ei normalisering av uttalen, slik at at dansk i dag høres ut som det er langt fjernere fra svensk enn hva norsk er. Særlig vokalene skiller seg sterkt fra hverandre i dag, mens svensk og norsk har tilnærmet lik måte å uttale dem.
Greenideidae

Utbredelse

I motsetning til de fleste andre bladlus har denne gruppen flest arter i tropiske områder. De aller fleste nålevende artene lever i Sørøst-Asia, med noen få arter i Australia. Arten Greenidea ficicola, som lever på fiken-slekten (Ficus spp.), har spredt seg til Afrika og Sør- og Nord-Amerika.
Tidligere har gruppen hatt en videre utbredelse. Det eldste kjente fossilet er Palaeogreenidea rittae fra kritt-tiden i Canada. Fire av de nålevende slektene er kjent fra fossiler fra miocen-tiden fra Europa.
Stjernesystem

Et stjernesystem er et lite antall stjerner som kretser rundt hverandre, bundet av gravitasjonskrefter. Et stort antall stjerner bundet av gravitasjon kalles generelt en stjernehop eller galakse, men stort sett er de også stjernesystemer. Stjernesystemet kan også brukes for å vise til et system med en eneste stjerne sammen med et planetsystem av kretsende mindre himmellegemer.
Konjugasjon (grammatikk)

I språkvitenskap (grammatikk) brukes konjugasjon om å bøye verb i tall, person, tid, kjønn og modus. Vi sier at verbet er konjugert.  På engelsk bøyes for eksempel verbet «to be» i presens: I am, you are, he/she is, you are, we are, they are. På tysk bøyes «zu sein» i presens indikativ: ich bin, du bist, er/sie/es ist, wir sind, ihr seid, sie/Sie sind,
Salem Misjonsforsamling

Salem misjonskirke NLM Bergen er en luthersk menighet i Bergen. Menigheten tilhører Norsk Luthersk Misjonssamband, og holder til i Salem Konferansesenter i Bergen sentrum. Menigheten ble dannet i 1890, men fikk først sitt eget lokale i 1924. Menigheten het opprinnelig Bergen Fellesforening, men endret dette i 2017 til dagens navn. Menigheten har gudstjenester lørdager kl 19.30 for unge voksne og studenter, og søndager kl. 11.00. I tillegg drives tenåringsarbeidet, Tenfest, på fredager. 
Nåværende Pastor er Christian Lilleheim.  
Menigheten driver Salem Åpen barnehage, og har også et eget Nærmiljøsenter og Frivilligsentral som holder norskkurs, driver besøkstjeneste, gir leksehjelp og arrangerer datakurs for eldre.

Salem Konferansesenter

Salem Konferansesenter drifter menighetens bygg og driver utleie på det kommersielle markedet.
Salairryggen

Salairryggen (russisk: Салаирский кряж – Salairskij krjazj) er et erodert platålignende høydedrag i Sør -Sibir i Russland. Det er en naturlig fortsettelse av Altajfjellene, og skiller Kuznetsksenkningen fra slettelandet i nedslagsfeltet til elva Ob. Hovedryggen ligger nesten parallelt med Kuznetsk Alatau. Høyderyggen er rundt 300 kilometres lang og 15-40 kilometer bred. Det høyeste punktet er Kivda på 621 moh.
Coelosis denticornis

Utseende

En middelsstor (28-33 millimeter) hornbille, kroppsformen er nokså bred. Hannen er brunsvart, hunnen brunrød. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større og har et kraftig, krumt horn på hodet og to korte, brede horn på pronotum. Pronotum har grov og spredt punktering, dekkvingene fine punktrader. Hunnen mangler horn og framspring på thorax, kroppsformen oval, pronotum tettere og kraftig punktert.

Levevis

De voksne billene er nattaktive og kommer gjerne til lys. Ellers er lite kjent om biologien deres.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil og Argentina.
Chengzhong (Liuzhou)

Chengzhong (kinesisk: 城中区, pinyin: Chéngzhōng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Liuzhou i Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 125 km² og teller 120.000 innbyggere (2004).
Fernando Girón de Salcedo y Briviesca

Biografi

Don Fernando Girón var sønn av Sancho Hurtado Girón de Salcedo, Herre til Casalegas, og av Juana de Bribiesca. Både faren og moren var etterkommere av en viktig slektslinje av byrådmenn i Talavera de la Reina. 
Don Fernando tjente som høvedsmann ved den spanske armé i Flandern, som marineoberst til den spanske Atlanterhavsflåten, og som kastellan til Jaca i Aragonia. I 1608 ble han medlem av det Øverste krigsråd.
Etter å ha vært ambassadør i Frankrike 1618 til 1620 gjenoppta han sine anliggende i det Øverste krigsråd og ble 1622 medlem av den Spanske Riksråd.
Som guvernør forsvarte han med framgang Cádiz mot engelskmennene i 1625, noe som førte til at han ble foreviget i et maleri av Francisco de Zurbaran, Desembarco hostil de los ingleses cerca de Cádiz en 1625, al mando del Conde de Lest (forsvaret av Cadiz mot engelskmennene). 
I 1626 gjorde Filip IV Don Fernando til den første markisen til Sofraga, for hans tjenester til riket og for Kongen personlig. Kongen utnevnte Don Fernando til generalguvernør for hertugdømmet Milano i 1626 og visekonge i Navarra i 1629, men han avviste begge utmerkelser på grunn av sykdom, og trakk seg tilbake til sin fødeby hvor han døde i 1630. Don Fernando er begravet i gravkapellet til apsisen til kollegiatskirken Santa María de Talavera de la Reina. Siden han døde ugift, falt tittelen Marquis de Sofraga til nevøen hans, Sancho Girón.
Lanephus

Utseende

En middelsstore, avlang, brunspraglete trebukk. Antennene er ganske kraftige, kortere enn kroppen, de innerste leddene med en skarp pigg i spissen. Pronotum er rundet, med en blank, opphøyd midtribbe, en kommaformet, blank knøl på hver side av denne og opphøyde sidekjøler, i midten for det meste brungult. Dekkvingene er jevnbrede, med brede, uregelmessige, gråhvite bånd i den indre delen og ved spissen, ellers med brungule tegninger, i spissen med en skarp tann. Beina er middels lange, slanke og rødbrune.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Arten er kjent fra Brasil og Bolivia.
Naturtrompet

Naturtrompet er en trompet uten ventiler eller klaffer som bare kan produsere toner fra naturtonerekka.
Naturtrompeter er kjent hos flere antikke folk, eksempelvis egyptere, grekere, etruskere, romere, keltere og germanere. Lignende instrumenter ble også brukt i Asia, blant annet i India, Kina og Tibet. I antikken ble trompetene vanligvis brukt i liturgiske og militære sammenhenger.
Naturhornet og naturtrompeten er nært beslektete instrumenter. Lyden produseres på samme måte og det er vanskelig å finne en klar avgrensing mellom dem, men sylinderformede instrumenter kalles gjerne for trompet og mer konisk formede for horn.
I seinmiddelalderen var busine i sin langstrakte og rette variant vanlig i militæret og ved hoffene. Etter at kunsten å bøye metallrør ble gjenoppdaget rundt 1400, har naturtrompetene vanligvis vært formet i en «kveil».
Central-Volksblatt für den Regierungsbezirk Arnsberg

Central-Volksblatt für den Regierungsbezirk Arnsberg var en katolsk sinnet tysk dagsavis som ble utgitt i byen Arnsberg i provinsen Westfalen i kongeriket Preussen og senere Fristaten Preussen. Avisen ble grunnlagt av forleggeren Anton Stein, og første utgave utkom den 1. januar 1856 i et opplag på 3000 eksemplarer under tittelen Central-Volksblatt fiir die Kreise Soest, Arnsberg, Iserlohn und Hamm.
Avisen skiftet 1. januar 1938 navn til Tremonia – Central-Volksblatt.
Alexandra Zazzi

Karriere

Zazzi ble kjent etter å ha vunnet realityprogrammet Expedition Robinson i 1998. Hun er også den første kvinnelige vinneren av reality-showet.
Etter hennes seier ble hun TV-vert for matlagingsprogrammer som Köket på TV4 og Menyer på svensk Radio P1. Hun har også vært reporter for Spårlöst försvunnen på TV3, i tillegg til å ha vært gjest i mange radio-og tv-programmer siden 1998. Zazzi skriver også om mat for flere svenske magasiner. Hun er spaltist hos Göteborgs-Posten og i Matmagasinet. Hun eier en restaurant.
Vestblokken

«Vestblokken» var en samling av land som stilte seg mot det som ble oppfattet som en reell fare for kommunistiske maktovertakelser etter den andre verdenskrigs slutt i 1945. Fra 1945 overtok sovjetisklojale regimer makten i en rekke europeiske land som var under sovjetisk militært herredømme. Vestblokken oppstod som en reaksjon på det som ble oppfattet som sovjetisk ekspansjon, og stod i konflikt med østblokken, der Sovjetunionen var den dominerende makten.
Vestblokken utviklet seg sakte fra 1945, i takt med spenningen mellom USA og Sovjetunionen, over temaer som delingen av Tyskland, europeisk oppbygging og etter hvert utviklingen i den tredje verden. I praksis hadde USA størst avgjørende innflytelse innenfor vestblokken ved at landet hadde den største økonomien og den største militære slagkraften.
Tanken om en deling av verden i en øst- og en vestblokk ble definitivt stadfestet med opprettelsen av NATO i 1949. Vestblokken omfattet både NATOs medlemsland, og det man fra NATOs side oppfattet som vennligsinnede land. Delingen av verden i vest og øst forsvant med oppløsningen av Sovjetunionen og avslutningen på den kalde krigen i 1991.
De fleste landene i vestblokken, og alle de ledende landene, var demokratier. Dermed så vestblokken på seg som forsvarere av frihet og demokrati, som man oppfattet som truet av kommunismen og særlig av Sovjetunionen. Denne tankegangen finner man igjen i uttrykket den frie verden, et vanlig kaldkrigsuttrykk for å betegne vestblokken. Det skal likevel nevnes at endel land som ble regnet til vestblokken, hvertfall i perioder, var mer eller mindre autoritære og noen kan betegnes som diktaturer. Dette gjaldt land som Portugal, Spania, Hellas, Tyrkia og en rekke land i Sør-Amerika, bl.a. Chile. Mange av disse landene gjeninnførte demokrati i løpet av den kalde krigen etter perioder med f.eks. militærregjeringer. Det som muliggjorde samarbeidet mellom demokratiene og diktaturene i vestblokken, var at regjeringene i samtlige land var motstandere av kommunismen og i store trekk tilhengere av en mer eller mindre liberal økonomisk politikk. Det skal også nevnes at selv om noen land i vestblokken ikke var demokratier, var ingen av dem totalitære og omfanget av menneskerettsbrudd var mindre omfattende enn i østblokken, der alle statene var diktaturer. I flere tilfeller gikk stater i vestblokken over til perioder med militærregjering/diktatur som direkte svar på det man oppfattet som forsøk på kommunistisk maktovertakelse. Dette var f.eks. tilfelle i Hellas og Chile, og det samme skjedde allerede på 1930-tallet i Spania, som gradvis gjeninnførte demokrati på 1970-tallet.
Cerosterna

Utseende

Middelsstore til store, mer eller mindre brunlige trebukker. Oversiden er ofte kledt med gulaktig bestøvning.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske nematoder.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Cyclocephala testacea

Utseende

En ganske liten (7-8 millimeter), bred, blank, gulbrun hornbille med svart hode. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene er forholdsvis like men hannen er litt smalere enn hunnen og har forstørrede forføtter.
Oversiden er middels fint punktert.

Levevis

Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Arten er kjent fra Texas i nord til Argentina i sør.
El Caracol-demningen

El Caracol-demningen, også kjent som Carlos Ramírez Ulloa , er en statlig eid og drevet demning med vannkraftverk i elva Balsas i kommunen Apaxtla i delstaten Guerrero i det sørvestre Mexico. Kraftverket har en installert produksjonseffekt på 600 MW fordelt på tre turbiner, og anlegget stod ferdigbygget i 1986.
René Higuita

Karriere

Higuita har store deler av karrieren spilt for det colombianske topplaget Atlético Nacional, hvor han flere ganger har vunnet  seriemesterskapet, i tillegg til Copa Libertadores og Copa Interamericana, begge i 1989.
Han er kjent for å ha oppfunnet «skorpionsparket», en redning hvor målvakten stuper fremover, løfter bena over hodet, og sparker ballen med hælene. Dette sparket utførte han i en vennskapskamp mot England i september 1995. Denne episoden ble i 2002 i Channel 4s 100 Greatest Sporting Moments rangert på 94.-plass. Grunnen til at Higuita turte å gjøre dette «skorpionsparket» var fordi linjedommeren vinket for offside. Hadde ballen gått i mål hadde målet allikevel blitt tellende fordi hoveddommeren til tross for at linjedommeren vinket, lot spillet fortsette. 
Higuita er kjent for sin offensive spillestil, hvor han tar ekstreme sjanser, med et stort fokus på å lage mål. I åttendedelsfinalen mot Kamerun i VM i 1990 driblet han Colombia ut av VM, da Roger Milla  snappet ballen fra Higuita rett utenfor 16-meteren, og bredsidet ballen i mål. Etter dette fikk Higuita kallenavnet «El Loco».
I 2007 gjorde han comeback, ved å signerte for den venezuelanske klubben Guaros de Lara FC. I januar 2008, 41 år gammel, signerte han for det colombianske andredivisjonslaget Deportivo Rionegro. Han drømmer fortsatt om landslagsfotball.

Annet

Higuita ble fengslet i 1993, etter å ha vært involvert i en kidnapping utført av et narkotikakartell. Som mellommann for narkobaronen Pablo Escobar og Carlos Molina, var han i stor grad ansvarlig for løslatelsen av Molina's datter. For dette fikk han $64,000. Han brøt colombiansk lov ved å profittere på en kidnapping, og fikk syv måneder i fengsel. 23. november 2004 testet han positivt på kokain.
Torbjørn Agdestein

Klubbkarriere

Under et utdanningsopphold i England, skrev Agdestein under for Brighton & Hove Albion i 2010 og debuterte 18. januar 2012 i 3. runde av FA-cupen mot Wrexham. Etter manglende spilletid for førstelaget, ble han i september 2011 ble  lånt ut til Bath City der han fikk 3 kamper. Agdestein debuterte i Championship 19. februar 2012 mot Peterborough United.
Han ble fristilt fra kontrakten med Brighton sommeren 2013, og tegnet deretter en seks måneders kontrakt med det skotske laget Inverness Caledonian. Etter oppholdet i Storbritannia, prøvespilte han for Haugesund i 2014, hvor han skrev under på en ettårskontrakt. Etter sesongen underskrev han ny kontrakt ut 2016-sesongen.
I mars 2015 ble han utlånt til Kristiansund til sommeren 2015, hvor han scoret 4 mål på 13 kamper før han returnerte tilbake til Haugesund. 17. august 2016 skrev han under for Odds Ballklubb, på en kontrakt som binder ham til Telemarksklubben fra 1. januar 2017 og ut 2019.
Han har også spilt én kamp for det norske U-21-landslaget.
Copenhagen Jazzhouse

Copenhagen Jazzhouse er en internasjonal jazzscene i København som ble åpnet i 1991 av jazzklubben med samme navn. Årlig avholdes det om lag 200 konserter på denne jazzklubben, med både danske og internasjonale stjerner.
Omaspides

Utseende

Nokså små (5-8 millimeter), nokså flate, brede, nærmest hjerteformede, halvblanke skjoldbiller, gjerne enten gul/rødlige eller svarte med gule eller røde tegninger. Hodet er ganske lite, antennene forholdsvis korte. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet, dekkvingene hvelvede i midten, ikke tydelig punkterte, med avrundede forhjørner. Beina er nokså korte.

Levevis

Artene lever på planter, i alle fall for noen i vindelfamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Walter Weller

Bakgrunn

Walter Weller ble født i Wien og ble medlem av Wienfilharmonien i en alder av 17 år.

Musikerkarriere

Året etter grunnla han Weller-kvartetten som ble internasjonalt kjent og gjorde en rekke anerkjente innspillinger i løpet av de ti årene kvartetten eksisterte. I 1961 ble Walter Weller 1. konsertmester i Wienfilharmonien og i 1966 gjorde han sin debut som dirigent. I 1969 signerte han en langsiktig kontrakt med Wiener Staatsoper, et engasjement som ga ham et omfattende operarepertoar.
Walter Weller har vært kunstnerisk leder for l'Orchestre National de Belgique 2007 - 2012, og ble senere orkestrets æresdirigent. Han var i perioden 1992 – 1997 musikalsk leder og sjefdirigent for Royal Scottish National Orchestra, også her ble han utnevnt til æresdirigent. Weller var også æresdirigent i Stuttgarter Philharmoniker og gjestedirigent i Orquesta de la Comunidad Valenciana, Spania. Han var kunstnerisk leder for Allgemeine Musikgesellschaft Basel, musikksjef ved Basel Theater og sjefsdirigent for Sinfonieorchester Basel fra 1994 – 1997, sjefdirigent for Royal Philharmonic Orchestra 1980-1985 og sjefdirigent og kunstnerisk leder for Royal Liverpool Philharmonic 1977-1980.
Walter Weller ble jevnlig invitert som gjestedirigent av store orkestre over hele verden og jobbet med London Symphony Orchestra, Philharmonia Orchestra, City of Birmingham Symphony Orchestra, BBC Symphony Orchestra, Dresden Staatskapelle, RSO Berlin, Leipzig Gewandhaus, Orchestre de Paris, Orchestra del Teatro alla Scala Milan, Royal Concertgebouw Orchestra, Oslofilharmonien, WDR Köln, Trondheim Symfoniorkester, Göteborg symfoniorkester og Warszawa Filharmoniske Orkester.
Han har dirigert opera på bl.a. La Scala Milano, Wiener Staatsoper, English National Opera, Royal Opera Covent garden, Teatro Comunale Bologna, Berlin Staatskapelle, Scottish Opera og Opera de Monte Carlo.
Weller's omfattende diskografi omfatter innspillinger med Decca, EMI, Collins Classics, Fuga Libera og Chandos Records hvor han bl.a. har spilt inn alle Beethovens Symfonier (inkludert Beethoven Symfoni nr. 10) med City of Birmingham Symphony Orchestra.
I 1998 ble Walter Weller ble tildelt æresbevisningen det store Sølvkors for fortjenestefull innsats for republikken Østerrike, en ære som tidligere er tildelt Herbert von Karajan. Han har også blitt tildelt Beethoven Society- medaljen i Østerrike samt Mozart Interpretation Award i Salzburg. I 1999 ble han tildelt medalje fra Cambrigde Biografisk Senter som blir delt ut til ”Outstanding People of the 20th Century”.

Weller og Trondheim Symfoniorkester

I 1998 entret han for første gang scenen sammen med Trondheim Symfoniorkester. Dette var innledningen til et langt samarbeid, og han har gjestet orkestret regelmessig.
Med bakgrunn som fiolinist og mangeårig medlem og konsertmester i Wiener Philharmoniker og leder av Wellerkvartetten var han godt kjent for et stort publikum. I flere år var han Trondheim Symfoniorkesters 1. gjestedirigent, i 2010 ble han utnevnt til orkestrets første æresdirigent.
No Line on the Horizon

Innspilling

U2 begynte egentlig arbeidet med det nye albumet i 2006 sammen med Rick Rubin, men materialet som ble produsert under disse innspillingene ble ikke brukt på No Line on the Horizon. Bandet samarbeidet med produsentene Brian Eno og Daniel Lanois fra 2007-2008, og lot dem ta del i komponeringsdelen av prosessen. Albumet hadde opprinnelig planlagt utgivelsesdato i november 2008, men innen da hadde U2 skrevet omtrent 50-60 sanger og ønsket å fortsette å skrive. De siste innspillingene og den siste mixingen ble gjort i januar 2009. I et intervju med The Guardian 15. februar uttalte Bono at U2 planla utgivelse av enda et album innen slutten av 2009, hvor noe av det materialet som ikke kom med på No Line on the Horizon ville bli brukt.
Albumet, med arbeidstittelen Songs of Ascent, ble utsatt flere ganger og planlegges utgitt innen utgangen av 2010.
Albumet er innspilt i Fez i Marokko, i London, New York og i bandets eget studio i Dublin, Irland.