google/wiki40b huggingface dataset:
Iznogood

Iznogood (av engelsk is no good, «er ikke bra», i fransk original: Iznogoud) er en fransk tegneserie om en figur ved samme navn, med tekst av René Goscinny og tegninger av Jean Tabary. Historiene er oversatt til en rekke språk, blant annet norsk, og er også brukt i tegnefilmer samt filmer med virkelige skuespillere.

Historie

Serien fikk sin debut i det fransk-belgiske magasinet Record den 15. januar 1962 under tittelen Les aventures du Calife Haroun el Poussah. Forfatterne så raskt at bifiguren burde gjøres til hovedperson, og serien endret navn til Iznogoud. I 1968 fikk serien fast plass i Goscinnys magasin Pilote.
Da Goscinny døde i 1977 bestemte Tabary seg for å fortsette arbeidet med serien, på samme måte som Albert Uderzo samtidig bestemte seg for med Asterix. Mens Goscinny-perioden var karakterisert av album sammensatt av flere korte historier utviklet Tabary serien i en ny retning, og gjorde hvert enkelt album til én lang historie, større og mer detaljert enn de tidligere historiene.
Serien ble ført til TV-skjermen i 1995 da en tegnefilmserie ble produsert. I Norge kunne man se serien på TV2 samt på barnekanalen Fox Kids (som byttet navn til Jetix den 1. januar 2005).
En spillefilm kalt Iznogoud: Calife A La Place Du Calife, med Michaël Youn og Jacques Villeret i hovedrollene, ble lansert i Frankrike i februar 2005.

Oppsummering

Serien utspiller seg i Bagdad, hvor Iznogood er storvesir til kalifen Haroun El Poussah, som spiller på navnet til den historiske kalifen Harun al-Rashid. Iznogoods eneste mål i livet er å kaste kalifen og ta hans plass. Dette kommer stadig frem gjennom hans berømte slagord, «Jeg vil være kalif i stedet for kalifen», som har fått en plass i fransk dagligtale for mennesker som gjerne vil være sjef. Iznogoods trofaste tjener, Al Muliman, assisterer ham alltid i planene.
Et typisk eksempel er når Iznogood oppdager «Veien til ingenting», en vei som leder tilbake til seg selv, og klekker ut en plan om å lure kalifen dit slik at han vil bli fanget for alltid. I sin iver etter å sette planen ut i livet og nå sitt livs mål glemmer Iznogood at han selv må komme seg ut. En annen plan involverer å fryse ned Kalifen, som må forkastes fordi det alltid er en varmekilde i nærheten.
Iznogood mislykkes alltid i sine forsøk på å bli kvitt kalifen.

Biroller

Goscinny og Tabary dukker av og til opp i serien som seg selv. I én episode benytter Tabary en magisk tidsmaskin i form av et skap, for å hjelpe Iznogood med å overta kalif-tittelen. I en annen episode får Iznogood tak i en magisk kalender som gjør det mulig å reise i tiden ved å rive av arkene. Han river av for mange ark, og transporteres til det 20. århundre, hvor han havner i Tabarys tegnestudio.
Andre tilbakevendende figurer er Sultan Pullmankar, kalifens nabo som beskrives som en nærtagende mann med stor hær. Iznogood forsøker ofte å gjøre Pullmankar sint, slik at han skal gå til krig mot kalifen, men heller ikke dette lykkes.
Kaba (Altay)

Habahe (kinesisk: 哈巴河; pinyin: Hābāhé Xiàn; uigursk : قابا ناھىيىسى / Kaba Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Altay i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 74 593 innbyggere i 1999.
Melfjordbotn

Melfjordbotn, eller Melfjorden, er ei bygd i Rødøy kommune på Helgeland i Nordland fylke. Den ligger innerst i Melfjorden. Bygda mangler veiforbindelse med resten av Rødøy kommune. Fylkesvei 355, som ble åpnet 14. oktober 1982, gir veiforbindelse østover til Langvassgrenda i Rana kommune.
Stedet er i dag nesten fraflyttet. De fleste husene, tilhørende flere gårdsbruk, er omdannet til hyttebruk.

Om navnet

Melfjorden [mæll´fjołen], gammel-norsk *Meðalfjo:rðr, betyr «den mellomste fjorden» − fjorden mellom Nordfjorden og Sørfjorden i Rødøy kommune.
Den eldste kjente gården i Melfjorden, er i skriftlige kilder kalt henholdsvis Melfiornes (1567), Mel-fiord (1610), Melfiordt (1614), Melfiord (1661), Melfior (1666) og Mælfjorden (1723).

Kultur

Første helg i juli har det de to siste årene 2008 og 2009, blitt arrangert en minifestival i bygda Melfjordbotn som ligger innerst i Melfjorden. Festivalen kalles Melfjorddagen og har etter forholdene blitt en stor suksess. Festivalen planlegges videreført også i 3 juli 2010. https://web.archive.org/web/20100704055322/http://www.melfjorddagen.com/
Fylkesvei 2248

Fylkesvei 2248 går mellom Tunndalen og Tynset bru i Tynset. Veiens kengde er 2,9 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 715.
Kljazma

Kljazma (russisk: Клязьма) er ei elv i Moskva, Nizjnij Novgorod og Vladimir oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Oka. Elva er 686 kilometer lang og har et nedbørfelt på 42 500 km².
Kljazma fryser over i november og blir under isen til midten av april. Kljazma er farbar for båter på de nederste 120 kilometrene fra munningen, og på Kljazminskoje-reservoaret.
Tresor

Tresor (tysk for verdiskap) er en technoklubb i Berlin. Den åpnet i 1991 i Leipziger Strasse 126–128 og har fra 2007 lokaler i Köpenickerstrasse 70. Paul van Dyk har som flere andre startet sin karriere som DJ på Tresor.
Nedre gate (Oslo)

Nedre gate 5

Nr. 5 er fra 1899 (arkitekter Ove Ekman og Einar Smith). Nr. 7 er fra 1896 (samme arkitekter). Her var det tekstilproduksjon (as Indigo) fram til 1934. Under andre verdenskrig hadde motstandsbevegelsen bilverksted i bygget. Nedre gate 5-7 fikk Oslo kommunes pris for god byarkitektur for 2013.

Nedre gate 8

Nr. 8 er også fra 1899, arkitekt var O.B.T. Johnsen. Bygninga var opprinnelig lager, men blei i 1918 tatt i bruk som tobakksfabrikk. Seinere har det hovedsakelig vært kontorer, og bygget er i 2008 under ombygging til leiligheter.
Newzealandsk mesterskap i alpint 2013

Newzealandsk mesterskap i alpint 2013 ble arrangert som to arrangementer i august og september 2013.
Aegus (s.str.) leeuweni

Utseende

Hannen har forholdsvis korte, sigdformede kjever med en kort tann ved roten. Pannen er litt framskutt i midten, hodet ikke utvidet bak fasettøynene. Pronotum er betydelig innsnevret ved roten. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er svært tett og kraftig punktert og nokså matt svart.

Levevis

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sumatra.
Sangen om den røde rubin (film)

Om filmen

I filmatiseringen er handlingen flyttet fra slutten av 1940-tallet til «samtiden». Det kommer ikke klart fram om historien fremdeles finner sted i Norge. Romanens politiske aspekter er så godt som helt borte. Filmen konsentrerer seg om sexscener, som ikke er så frimodige som i filmen Uten en tråd, trass i at sensuren i mellomtiden var blitt avskaffet.
Alle anmeldere var kritiske. Mange betegnet filmen som et «pinlig makkverk», men trakk et stort publikum på kino, inkludert Norge - der den slapp ubeskåret gjennom sensuren.

Mykles reaksjon

Agnar Mykle raste over filmen. Han kalte den vandalisme mot hans bok og oppfordret til åndelig krig mot Danmark.
Rimkrønikene

Rimkrønikene er en samling viktige historiske verk på vers og med rim fra Sveriges middelalder. Samlingen består av Gamle krøniken eller Erikskrøniken som skildrer Folkungaættens brødrestrider (1229–1319); Nye krøniken eller Karlskrøniken som skildrer begynnelsen av unionsstriden og Karl Knutssons styre (1389–1452), samt denne krønikens fortsettelse; Sturekrønikene som skildrer fortsettelsen av unionsstridene under Karl Knutsson og Sturene (1452–1520).
Til disse krønikene finnes det ytterligere en fortsettelse på 632 vers til Erikskrøniken i en hensikt å binde sammen denne med Karlskrøniken til et felles verk som omfatter tiden 1319–1389. Den er skrevet rundt år 1452 og har bortimot ingen historisk verdi. Forfatteren er helt ukjent, men man antar at det er samme person som har skrevet Erikskrøniken selv om det ikke er bevist. Håndskriften viser samme skribent og samme tid. Hensikten med Erikskrøniken er å bevise Karl Knutssons slektskap til Erik den hellige. I den forbindelse tillegges Erik Eriksson foruten to dokumenterte søsken også ytterligere to apokryfiske (ubekreftede) søsken.
Det finnes også ytterligere et tillegg, et dikt om kong Albrekt som er Sveriges eldste politiske allegori, og som samtidig har en verdi som et historisk vitnesbyrd på samtidens omdømme av kong Albrekt. Diktet er sannsynligvis forfattet kort tid etter at Albrekt døde. Også denne forfatteren er ukjent.
De tre ovennevnte rimkrønikene; Eriks-, Karls- og Sture-krønikene, kalles under ett for Den store rimkrøniken for å skille den fra Den lille rimkrøniken. Den siste og senere krøniken ble skrevet samtidig med og muligens av den samme forfatter som Den prosaiske krøniken, en gang på midten av 1400-tallet. Også til denne finnes det flere ulike tillegg om Karl Knutsson og Sturene, deriblant ett på 526 vers.
Heller ikke Den lille rimkrøniken har stor historisk eller litterær verdi, men har en verdi som det første sikre beviset på at Sverige kjente til litteratur fra Norge. På den samme tiden ble Vilkinasagaen, det vil si Sagaen om Didrik av Bern, også kalt for Didrikssagaen, oversatt til svensk og den inneholder en rekke norske sagnkonger (Filmer eller Vilkin, Nordian, Hernit, Osantrix og Hernit Hernitsson) som uten blygsel ble langt inn i den svenske kongerekken. Under danskhatets tid var det viktig å gjøre de norske sagnkongene til fullgode svenske herskere for med det kunne vise til at alle land rundt Østersjøen en gang lå under svenskekongens herredømme.
De svenske rimkrønikene har blitt utgitt flere ganger. J. Messenius utga en del av Store rimkrøniken i «Then gamble rijmkrönikes första deel» (1616). Den lille rimkrøniken samt Den prosaiske krøniken i «Twå små gamble Sweriges och Göthes chrönikor» (1615, nytt opplag i 1643, trykt på nytt på 1650- og 1660-tallet). Store rimkrøniken og Lille rimkrøniken ble utgitt av J. Hadorph i «Twå gambla swenske rijmkrönikor» (1674), videre av K. J. Fant i «Scriptores rerum suecicarum medii 3evi» (1818), og til slutt kom en samlet utgivelse av alle rimkrønikene med tillegg og varianter i G. E. Klemmings «Svenska medeltidens rimkrönikor» (3 bind, 1865–1868).
Bordeaux

Historie

Allerede rundt 300 f.Kr. var det en bosetting av keltere (gallere) på stedet. Byen Bordeaux ble først grunnlagt som Burdigala av romerne, som var dem som tok med vindruene til Sørvest-Frankrike. Byen ble grunnlagt på grunn av sin strategiske beliggenhet, området rundt besto på denne tida av pestbefengte sumper. På 400-tallet ble byen plyndret av vandaler, vestgotere og frankere, i 732 av araberne (maurerne) og på 800-tallet av vikingene. 
I perioden 1154-1453 hørte Bordeaux til England, og var en rik havneby med store markeder for sin vin i England. Byen var også et utgangspunkt for engelske militære felttog nord- og østover i Frankrike, spesielt under Den Svarte Prinsens (The Black Prince) styr på slutten av 1300-tallet. I 1441 ble universitetet i Bordeaux grunnlagt. Bordeaux-borgerne var slett ikke glad for å bli franske i 1453, fordi de mistet markedene sine i England. Derfor ble det bygd sterke befestninger etter den franske overtakelsen. 
På 1700-tallet var Bordeaux involvert i handelen med de franske koloniene, inkludert slavehandelen. Etter nedgangen som følge av Napoleonskrigene kom det til ny oppgang på grunn av oppdyrkingen av myrer og sumper i Les Landes-området rett sør for byen på 1800-tallet. 
Under første verdenskrig ble Bordeaux en viktig «frukt» for torpederte mannskaper som kom inn fra Den engelske kanal og Biscayabukta.

Språk

Byens opprinnelige språk er gascon, en dialekt av det sørfranske språket langue d'oc. På gascon heter byen Bordeu. Imidlertid går språkgrensen mellom langue d'oc og langue d'oeil, altså dialekter av fransk, like nord for byen. I løpet av 1800-tallet gikk imidlertid bruken av gascon tilbake, og i dag er dette språket ukjent for de fleste. De fleste snakker dermed fransk med en sørvestfransk dialektfarge, hvor man blant annet utelater nasallydene.

Viner fra Bordeaux

Helt siden romertiden har vin fra Bordeaux hatt godt rykte på seg. Men det var først på 1300-tallet at Bordeaux fikk sin storhetstid. Det var alliansen med engelskmennene som fikk handelen i gang, noe som også gjorde godt for Bordeaux' viner. 
På den tiden kom vinene fra Bordeaux fra et område lenger syd, som i dag heter Sud-Ouest. Médoc som vi kjenner til i dag, var ikke en gang kultivert. I godt over 300 år dominerte engelskmennene handelen av vin i Bordeaux. Selv kalte de vinene for «clariet» – senere kom termen «claret», en term som brukes den dag i dag.
Bordeaux er spesielt kjent for sine røde viner som har en unik lagringsdyktighet. Røde viner fra Bordeaux skiller seg grovt sett i to, hvor «rive gauche» («venstre elvebredd») er viner fra vestsiden av elven Garonne og «rive droite» («høyre elvebredd») er viner fra områdene til øst. Viner fra områder eller kommuner på vestsiden av elven er hovedsakelig basert på Cabernet sauvignon i tillegg til Merlot, Cabernet franc og Petit verdot. På østsiden av elven finner vi noe mer elegante viner, med hovedvekt på Merlot-druen. Kommunene St. Emilion og Pomerol regnes å være de som produserer de beste vinene øst for Gironde, mens vest preges av Margaux, St. Julien, Pauillac og St-Estèhe.
Norheimsund

Historie

Hele det sentrale butikkstrøket i Norheimsund ble lagt i aske under en storbrann fredag 7. oktober 1932. Senteret ble bygget opp igjen i en funksjonalistisk arkitektur.
Under andre verdenskrig hadde okkupasjonsmakten en stor treningsleir i Norheimsund, og det ble bygget store forsvarsanlegg mot fjorden.
Daniel Gosling

Plymouth Argyle FC

Gosling begynte sin profesjonelle karriere hos Plymouth Argyle og debuterte på A-laget bare 16 år og 310 dager gammel, den 9. desember 2006 mot Hull City, da han kom inn som innbytter for den skadede kapteinen Paul Wotton. Gosling sin debut fra start kom 1. nyttårdag i 2007 mot Southampton at Home Park.
I begynnelsen av mars 2007 var han en uke hos Premiership klubben Chelsea sammen med lagkameratene Luke Summerfield og Scott Sinclair.

Everton

Den 3. januar 2008 ble det kjent at Gosling skulle signere for Everton, bare dager etter at Evertons Lukas Jutkiewicz ble lånt ut til «the Pilgrims». Goslings overgang ble endelig dagen etter, og han fikk skjorte nr 32. 
Den 4. februar 2009, skårte Gosling et mål på overtid i det 118.minutt, som sikret seieren 1-0 i en omkamp i 4. runde i FA Cup på Goodison Park mot erkerivalene Liverpool

Newcastle

Den 22. juli 2010 ble det klart at Gosling skrev under på en fireårskontrakt med Newcastle United. Han gikk vederlagsfritt til klubben etter at spilleren ikke kom til enighet med Everton om en ny kontrakt.

Bournemouth

Etter et år på utlån til Blackpool i 2013-2014 signerte Gosling en fireårskontrakt med Bournemouth 16. mai 2014.

Landslagsspill

Hans gode form i 2007 gjorde at han ble plukket ut til England U17 for kvalifiseringskampene for U17 europamesterskapet. Gosling ble også tatt med på U17-laget i selve mesterskapet i 2007 i Belgia. England fikk sølvmedalje i mesterskapet og kvalifiserte seg til U17 verdensmesterskapet, der Gosling også ble med på laget.
Shanghai museum

Museumsbygningen

Byggearbeidene startet i august 1993 og ble innviet i 1996. Den er 29.5 meter høy og har fem etasjer, og har en gulvflate på 39 200 m².
Bygningen er tegnet av en lokal arkitekt, og har fått form som en gammel bronsegryte med tre føtter, til å koke mat i. Det sies at inspirasjonen ble hentet fra en av gjenstandene i museets egen arkeologiske samling, en gryte som kan sees i utstillingene. Bygningen har rund topp og firkantet fotavtrykk, noe som symboliserer den gamle oppfatningen i Kina at himmelen er rund, jorden firkantet.

Samlingene

Museet har en samling på over 120 000 gjenstander. Samlingen omfatter arkeologiske gjenstander av bronse og keramikk, ved siden av samlinger innen kalligrafi, møbelkunst, jade, numismatikk, malerkunst og skulptur. De faste utstillingene er fordelt over elleve gallerier og tre haller for midlertidige utstillinger.  
Shanghai museum har atskillige objekter av stor nasjonal verdi, bl.a. bronsespeil fra Han dynastiets tid.
Lempel-Ziv-Oberhumer

Lempel–Ziv–Oberhumer er en tapsfri kompresjonsalgoritme som er fokusert på dekompresjonens hastighet.  Patenten på koden innehaves av Markus F. X. J. Oberhumer. Algoritmen ble første gang publisert i 1996.
Jakob Keyser Berle

Familie

Han var sønn av Cort Reimers Berle (1822–82) og Maria Jacobine Keyser (1826–1917). Faren var skoleinspektør i Halden. Selv giftet han seg i 1893 med Johanne Kristine Petersen (1865–1959) som var datter av teologiprofessor Fredrik Petersen.  Broren Halfdan Berle (1861–1927/9) ble arkitekt.
Valentin Bubukin

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Sovjetunionen. Han ble europamester i fotball i 1960.
Blågrått kveldfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 32 – 38 mm), grått nattfly. Antennene er trådformede, bryste er kledt med grå hår og med to kraftige, svarte lengdestreker. Bakkroppen er grå. Forvingen er lys grå med to, mer eller mindre tydelige, doble tverrlinjer. Mellom disse er det et rundt og et nyreformet merke. Vingen er farget i grått og svart og mangler lysere flekker. Bakvingen er hvit hos hannen, gråpudret hos hunnen. Larven er mørk med hvitgule vorter, disse bærer kvaster av lange, hvitgule hår.

Levevis

Blågrått kveldfly kan finnes både i skog og i mer åpne habitater, for eksempel blomsterrike bakker. Larven kan finnes på mange ulike urter, busker og trær, i Norge er den flere ganger registrert på rosenrot (Rhodiola rosea). Lengst sør i landet har arten trolig to generasjoner hver sommer, lenger nord har den én generasjon i juni – juli.

Utbredelse

Arten finnes i Europa, videre østover til Altajfjellene og Kina. I Norge er den ikke vanlig, men den er funnet nord til Snåsa i Nord-Trøndelag.
Statkraft Varme

Statkraft Varme er en produsent av fjernvarme. Statkraft Varme Trondheim produserer og distribuerer fjernvarme til kunder i Trondheim og Klæbu kommuner. Årlig produksjon er på 600 GWh og er basert på avfallsforbrenning. Statkraft leverer også fjernvarme basert på biobrensel i Harstad, Stjørdal, Namsos, Levanger, Haugerud, Bogerud, Nannestad, Moss og Sverige. Total årlig produksjon er på over 1 TWh.

Historie

Trondheim Energi Fjernvarme ble stiftet i 1982 som et datterselskap av Trondheim Energi. I 2002 ble Statkraft eier av Trondheim Energi. Fjernvarmenettet hadde i 2007 en utstrekning på 140 km, fra Heggstadmoen i sør til Lade/Tunga i nord. Trondheim Energi Fjernvarme leverte da fjernvarme til over 5 000 boliger og 450 bedriftskunder, og dekket med dette 30% av oppvarmingsbehovet i Trondheim og Klæbu.
Det ble foretatt en større utbygging av anleggene i 2006/2007, hvor særlig kapasiteten på forbrenning av avfallsenergi, og distribusjon, ble utvidet. Etter denne utvidelsen kan avfallet fra store deler av Midt-Norge forbrennes ved anlegget på Tiller. Trondheim er ledende på utvikling av vannbåren varme og er nest størst på fjernvarme i Norge, etter Oslo.
Selskapets målsetting er å utvikle og tilby kundene et fleksibelt energiforsyningssystem basert på forskjellige fornybare energikilder. Varmesentralen har nå kapasitet til å motta 225000 tonn søppel og ca. 75% av produsert energi blir gjenvunnet fra søppel-/avfallsforbrenning. I tillegg benyttes elektrisitet, bioenergi, varmepumper, bioolje, naturgass (LNG), propan/butan (LPG), strøm og litt fyringsolje.
I 2013 dekkes 30 % av Trondheims oppvarmingsbehov av fjernvarme. Statkraft Varme leverer til 8000 boliger og til 650 bedrifter og offentlige bygg i Trondheim.
I 2017 ble anlegget i Klæbu solgt ut av Statkraft Varme.
Reiniery Mayorquín

Aalesund FK

Mayorquín signerte for sunnmørsklubben i slutten av mars 2009. Han signerte på en kontrakt som løp til 1. desember 2009. Etter at kontrakten var utløpt returnerte Mayorquín til sin tidligere klubb Marathón.

Landslagsspill

Mayorquín er kaptein på Honduras' U20-landslag.
Invicta (bilmerke)

Invicta er et britisk bilmerke. Firmaet Invicta Car Company Limited fra Wiltshire har tatt et gammelt navn i motorkretser og gjenopplivet det. De viste også frem en bil på Birmingham-utstillingen 2002.
Firmaet hevder at deres modell Invicta S1 er første bil med karosseriet i én bit karbonfiber. Den har en 4,6 liter Ford aluminium V8-motor med 320 hestekrefter. Girkasse er en femtrinns Borg-Warner T45.
Finlayson

Finlayson er en finsk tekstilbedrift som ble grunnlagt av James Finlayson i 1820, han bygget opp et verksted og en fabrikk i Tammerfors. På midten av 1800-tallet var fabrikken Nordens største bomullsspinneri med over 3 tusen ansatte. Firmaet eksisterer fremdeles, men i dag benyttes det historiske fabrikkområdet for kulturinstitusjoner, kontorer og kjøpesentra.
Tysklandsstudentene

Tysklandsstudentene var rundt 650 mannlige studenter ved Universitetet i Oslo som satt i tyske fangeleire fra desember 1943 til frigjøringen i mai 1945.
Den første konfrontasjonen mellom universitetet og tyskerne oppsto den 17. mai 1940 da noen ungdommer demonstrerte utenfor et kinolokale hvor tyskerne hadde vist filmavis fra felttoget. Den 24. september 1940 fant det såkalte «Aulakjellerslaget» sted i Universitetets aula i Oslo. Som følge av uroligheter høsten 1943 ble 60 studenter og ti lærere arrestert og satt inn på Bredtvet og Grini fangeleir. Dette var over to år etter at okkupasjonsmakten hadde erstattet rektor Didrik Arup Seip med Adolf Hoel og sendt Seip til Sachsenhausen. 28. november sto Aulaen i brann. 30. november 1943 ble universitetet stengt og den tyske okkupasjonsmakten arresterte rundt 1200 mannlige studenter og 30 lærere. De fleste ble sendt til Stavern for internering. Av disse ble rundt 300 så sendt umiddelbart med slaveskipet DS «Donau» via Stettin til Alsace og Sennheim, der de ble sivil-internert og måtte gjennomgå en opplæring til Waffen-SS. Resten, rundt 350, ble sendt videre til konsentrasjonsleiren Buchenwald for opplæring i nazisme.  Disse ble også forholdsvis pent behandlet. Likevel omkom 17 i Buchenwald av sykdom under oppholdet. I 1992 reiste 40 for å minnes og legge ned krans. Rektor Adolf Hoel jobbet for å få frigitt de fengslede.
Olsen & Ugelstad

Olsen & Ugelstad er et tidligere norsk rederi som ble grunnlagt av Kristoffer Olsen sr. og Rudolf Ugelstad i 1915. Rederiet, som hadde hovedkontor i Oslo, hadde i 1915 fem skip i sin flåte, og drev i hovedsak med laste- og tankfart. I 1935 startet rederiet opp rutefarten Fjell Line, som i sommersesongen gikk mellom Europa og De store sjøer i USA, og Jaffa Line, som på vinteren gikk med frukt mellom Palestina og Nord-Europa. Det ble utviklet egne skip for denne farten, Lake-skip, som hadde en dødvekt på 2 500 tonn. Olsen & Ugelstad avviklet Lake-farten i 1972.
Kristoffer Olsen jr. ble, da hans far døde i 1948, ny partner og direktør i rederiet. Rolf og Trygve Ugelstad overtok etter Rudolf Ugelstad. I 1966 hadde Olsen & Ugland 30 skip med en samlet dødvekt på 662 320 tonn. I 1970 var antall skip sunket til 18. I 1972 trakk Ugelstad-brødrene seg tilbake, og det ble personlige firmaet ble avviklet. Det ble startet opp ett nytt aksjeselskap med samme navn. Antall skip fortsatte å synke betraktelig i perioden etter 1970, og i 1976 hadde rederiet kun fire gjenværende i sin flåte.
Rederiet Olsen & Ugelstad ble slått konkurs i 1978. I perioden mellom 1970 og 1978 ble rederiets verdier ført ut av landet gjennom stråselskaper.