Kate Bush

Tidlige år

Kate Bush studerte piano og fiolin i unge år. Som 15-åring ble hun oppdaget av David Gilmour fra Pink Floyd, som tok henne med til et platestudio, hvor han finansierte prøveinnspillingen av en del låter. Dette førte igjen til at plateselskapet EMI fattet interesse for henne. Hun skrev kontrakt med dem i 1976. Kate Bush brukte lang tid på arbeidet med sitt debutalbum, ettersom hun prioriterte å fullføre sin utdannelse.
The Kick Inside ble mottatt med begeistring da det utkom i 1978 og en ny stjerne var født. Likevel møtte hun en del motbør fra kommentatorer som påstod at hun ofte sang for barnslig, og gjorde narr av henne fordi hun i låtene brukte en del engelske ord som ble oppfattet som gammeldagse og avleggs. Albumet nådde en 3.-plass på de britiske listene, og solgte etterhvert til platina. Hun toppet singel-listene i Storbritannia med «Wuthering Heights», og «The Man with the Child in His Eyes» kom på 6.-plass.
Kate Bush opprettholdt sin produktivitet, og innen utgangen av 1978, bare ni måneder etter The Kick Inside, kom album nummer to Lionheart på markedet. Albumet ble innspilt i Frankrike, og EMI presset på for å få en rask oppfølger til det suksessfulle debutalbumet. Her svarte hun kritikerne på selvironisk vis, blant annet ved å fylle refrenget på låten «Wow» med nettopp dette ordet. Lionheart kom på 6.-plass på Storbritannias albumliste, og har også solgt til platina, som forgjengeren.
For første og eneste gang i karrieren hadde Kate Bush lagt ut på turné i 1979. Men hun gjorde det senere klart at en slik eksponering ikke lå for henne, og hun har siden kun hatt sporadiske konsertopptredener.

Perfeksjonisme og suksess

I 1980 kom albumet Never for Ever, og Bush brukte for første gang synthesizere og trommemaskiner. Albumet gikk direkte inn på 1.-plass på den britiske albumlisten. Singelen «Babooshka» kom på 5.-plass i Storbritannia, og ble også en av hennes største hits i blant annet Australia og Norge.
Tidlig i karrieren meldte ønsket seg om større kreativ kontroll over egen musikkproduksjon. Derfor ble det naturlig for henne å produsere egne album. Hun forberedte seg over tid på å lære seg produsenthåndverket: På det dels retrospekitve albumet Never for Ever var Kate Bush medprodusent, før hun omsider kunne overta eneansvaret på The Dreaming.
På The Dreaming satte hun sitt helt spesielle preg, med tett lydbilde som vakte blandede reaksjoner hos kritikerne. Salget av albumet ble heller ikke det samme, enda platen nådde tredjeplass på de britiske hitlistene. Etter The Dreaming vendte hun seg gradvis bort fra offentligheten. Stadig mer tid ble brukt i platestudiet, hvor hun viste seg som litt av en perfeksjonist. Hun utforsket studioets muligheter til fulle for å gi låtene en tilfredsstillende utforming. De påfølgende årene bare styrket perfeksjonisten i Kate Bush.
Hounds of Love i 1985 nådde toppen av listene, og hun opplevde en suksess som kunne måle seg med debutåret. Albumet spilte hun inn i sitt eget studio, og det regnes som hennes mesterverk. «Running Up That Hill» ble hennes mest solgte singel på 1980-tallet, og kom blant annet på 3.-plass på den britiske singellisten.
Hun var tilbake i 1989 med et nytt album, The Sensual World, som riktignok ikke ble den samme suksessen. Det tok fire år før neste album, og i 1993 hadde hun moderat suksess med albumet The Red Shoes. Singelen «Rubberband Girl» nådde forholdsvis langt opp på musikklistene.

Pause og comeback

Etter dette tok Kate Bush en lang pause. Innspillingen av neste album startet for alvor i 1997 og ifølge meldingene skulle det utgis sent i 1998 eller tidlig i 1999. Samtidig voktet hun så godt om sitt privatliv at det gikk to år før offentligheten fikk vite at hun i 1998 hadde født en sønn. Hennes åttende studioalbum, som fikk navnet Aerial, ble utgitt som dobbel-CD og LP 7. november 2005. På forhånd hadde «King of the Mountain» blitt lansert som singel 24. oktober.

Utmerkelser

I dronningens nyttårsliste for 2013 ble hun utnevnt til kommandør (CBE) av Den britiske imperieordenen for sitt musikalske virke.