Carl Gustav Jung

Bakgrunn

Jungs slektstavle er ført tilbake til dr.med. et jur. Carl Jung som døde i 1654. Familien Jung stammet opprinnelig fra Mainz i Tyskland; bestefaren av samme navn, Karl Gustav Jung (1794–1864), emigrerte i 1822 til Basel og virket der frem til 1864 som professor i medisin.
Carl Gustav var seks måneder gammel da faren, Johann Paul Achilles Jung (1842-1896) som var pastor i den reformerte kirke, flyttet til prestegården i Laufen nær Rheinfall. Fire år etter flyttet familien til Basel-Kleinhüningen. Etter farens død den 28. januar 1896 måtte Jung som ung student sørge for morens og søsterens underhold. Moren het Emilie, født Preiswerk (1848-1923); søsteren var Gertrud, og ble født i 1884 og døde i 1935. 
I 1903 ble han gift med Emma Rauschenbach (1882-1955). Under navnet Emma Jung skrev hun blant annet om Den Hellige Gral og om anima og animus. De fikk sønnen Franz Jung-Merker (født 1908), og døtrene Agathe Niehus-Jung (født 1904), Gret Baumann-Jung (født 1906), Marianne Niehus-Jung (født 1910) samt Helen Hoerni-Jung (født 1914). Carl Gustav og Emma fikk 19 barnebarn.
I juni 1909 flyttet han og Emma til huset Seestrasse 228, Küsnacht i Sveits, der Jung bodde til sin død i 1961. I 1923 begynte han å bygge Tårnet i Bollingen.
Jung fikk tidlig den 18 år gamle Sabina Spielrein som pasient. Hun var en av de første som gjennomgikk psykosebehandling ved psykoanalyse og skrev om sine erfaringer. De to hadde et nært forhold og Jung var i ferd med å forlate sin kone Emma til fordel for Spielrein. Hennes liv er dramatisert i filmen A Dangerous Method (2011) av David Cronenberg. På grunn av det kompliserte forholdet til Jung tok hun kontakt med Sigmund Freud. Brevene fra Spielrein til Freud omhandler blant annet forholdet til Jung. Spielrein skal ha medvirket til oppgjøret mellom Freud og Jung.

Studium og studier

Fra 1895 studerte Jung medisin ved Universität Basel. I samme periode beskjeftiget han seg blant annet med spiritisme, et gebet som den gang gjerne ble betraktet som beslektet med psykiatrien. Hans interesse ble vekket ved to uforklarlige «poltergeistfenomener» under hans første studiesemester, med et bord og en kniv. Dessuten besøkte Jung sin niese Helly Preisweks séancer fra 1894 til 1899; under transe syntes hun å ha mediale evner. Fra 1895 til 1897 var han med på ukentlige seanser i en «glassbevegeleskrets», som hadde dennet seg rundt et 15-årig medium.
Jung spesialiserte seg innen psykiatrien, en interesse som var blitt vekket i am gjennom faren, som hadde virket som pastor og konsulent ved et hjem og hospital for psykisk syke. Utslagsbivende for Jungs beslutning om studieretning var boken Lehrbuches der Psychiatrie für praktische Ärzte und Studierendeav Richard von Krafft-Ebing.
I 1900 ble Jung etter sin statseksamen som assistent til Eugen Bleuler i Psychiatrische Universitätsklinik Burghölzli i Zürich. På denne tid utkrystalliserte det seg gjennom hans studier fenomenet splittet personlighet, eb innsikt han hadde vunnet fra obeservasjoner fra spiritistiske aeanser. Hans doktorarbeid fra 1902 het Zur Psychologie und Pathologie sogenannter occulter Phänomene. 
Vinteren 1902/03 assisterte Jung Pierre Janet ved Hôpital de la Salpêtrière i Paris. 
Hans studier ved Burghölzli av hjernevevsprøver og hans arbeide med hypnose tilfredsstilte ikke Jungs søken etter hvordan sinssykdommer oppstod og hva deres natur er. Det ble videreutviklingen av Wilhelm Wundt assosiasjonsstudier som førte Jung til et første svar. Resultatet av hans assosiationseksperimenter, sammen med Pierre Janets arbeide i Paris og Théodore Flournoys i Genève, førte til det Jung kalte «gefühlsbetonten Komplexe». I dette så han en bekreftelse av Sigmund Freuds teori og fortrengning.

Gjenklang i new age-bevegelsen

Begrep fra Jungs arbeider, slik som arketyper, det kollektivt ubevisste og individuasjonsprosessen, er termer som «har sivet ut i populærkulturen. I New Age har Jungs tanker blitt videreformidlet og nytolket i flere retninger, ikke minst innen den stadig voksende selvutviklingslitteraturen, der åndelig utvikling står i sentrum». Et utdrag fra Arketypene og det kollektivt ubevisste er inkludert i antologien New Age, 2007.