Lasse Kolstad

Personlig liv

Lasse Kolstad vokste opp i Oslo som bror til den senere kjente skuespilleren Henki Kolstad. I 1940 var han russepresident i Oslo, men den tyske invasjonen satte en demper på russefeiringen. Lasse Kolstad var gift med skuespiller Randi Kolstad i årene 1946–1955; deretter, fra 1957, med skuespiller Bab Christensen. Sammen hadde de adoptivsønnen Lars Michael Kolstad, (født 1965), inspisient ved Den Norske Opera & Ballett. 
Kolstad døde 14. januar 2012 på Diakonhjemmet sykehus i Oslo. Han ble 90 år.

Teater

Kolstad debuterte i 1943 på Trøndelag Teater, der han var ansatt til 1949. Etter det var han ansatt ved Centralteatret 1949–50, Edderkoppen 1950–52, Riksteatret 1952–56, Fjernsynsteatret 1965–69 og ved Det norske teatret i 1956–65 og fra 1969 til han gikk av med pensjon i 1992. Han deltok imidlertid på scenen i en rekke forestillinger etter det. 
Kolstads største suksess var som Tevye i musikalen Spelemann på taket, med 400 forestillinger siden 1968. Fra Fjernsynsteatret er han særlig kjent for sin rolle som Skipper Worse i serien med samme tittel (se filmografi). Etter ti års pause gjorde han i 2002 comeback i Det norske teatrets musikalkavalkade Musical Musikal, som også ble vist i TV.
Av Kolstads klassiske roller av betydning kan en nevne hans rolle som Caliban i Shakespeares Stormen og tittelrollen i Macbeth, videre som Teramenes i Racines Fedra. Han spilte tittelrollen i Peer Gynt (1962), dr. Stckman i En folkefiende og grosserer Werle i Vildanden. Han hadde også flere roller Det norske teaters uroppførelse av Keisar og galilear, i Sam Beskows regi. Med sin kraftfulle og rike stemmemateriale var han en av Det norske teaters fremste krefter i musikkoppsetninger; til hans største suksesser hører tittelrollen i Zorba og rollen som Tevje i Spellemann på taket, som gav ham Kritikerprisen i 1968. Fra Fjernsynsteatret huskes han særlig for tittelrollen i Tore Breda Thorsens miniserie av Kiellands Skipper Worse (1968), og som Claudius i Det lykkelige valg (1968).

Musikk og musikaler

Kolstad hadde en omfattende karriere som musikalskuespiller på Det Norske Teatret over periodens sentrale musikaler. Utover Zorba og Spellemann på taket, hadde han sentrale roller som blant annet Robert i Oh, mein Papa! (1958), Bruno og sersjanten i Tingel Tangel i natt (1959, også på EP fra forestillingen sammen med Astrid Folstad). Han hadde videre roller som Curly i Richard Rodgers og Hammersteins Oklahoma (1960), og som Gustav Snekkersveen i Alf Prøysens Trost i taklampa (1963). Han har gjort omtrent like stor innsats i teatrets mange kabareter og show, som i Jacques Brel er her i kveld og bur bra i Paris (148 forestillinger fra 1975 og dobbelt-LP), Evert Taube-forestillingen Så lenge skuta kan gå (211 forestillinger fra 1978 og dobbelt-LP), Mikis Theodorakis-forestillingen Snart gryr ein morgon! (1982) og Stephen Sondheim-kabareten Send inn ein klovn! (1984). I teatrets nybygg har han deltatt i Cabaret Becaud, samt hatt egen soloforestilling på hovedscenen og en hovedrolle i Bentein Baardsons oppsetning av Tolvskillingsoperaen.
Platekarrieren til Kolstad er stort sett knyttet til musikalene og kabaretforestillingene, men han finnes med Robert Levins orkester med Kristian Haugers og Gunnar Kaspersens «En liten ridetur på pappas kne» og «Kykeliky» (1953). Han deltok sammen med bl.a. Botten Soot og Sølvi Wang på «Barna i fjøset» (1973). Singlen «Jeg har en pike»/«Vil du hilse der hjemme» ble gitt ut i kjølvannet av Windjammer, og mer nostalgisk sang han «Christian Radich»/«Hils fra meg der hjemme» (1974). Han deltok også på flere barneplater, blant dem på fem Doffen-plater (1950–63) og én LP med Tubaen Tobby/Tubaen Tobby på sirkus (1970).
Kolstad platedebuterte i 1949 med «Gammeldags» («I'm Strictly on the Corny Side»)/«Sjømannstrall» (Så juger vi litt).

Film, TV og radio

Kolstad filmdebuterte 1953 i Nils R. Müllers Skøytekongen, og hadde ellers sentrale roller i filmer som Kanarifuglen (1973) og thrilleren Bortreist på ubestemt tid (1974) (begge i regi av Pål Bang-Hansen). 
Sett bort fra opptredener i Fjernsynsteatret, TV-debuterte Kolstad 1981 i den norske komiserien Fleksnes, hvor han hadde en sentral rolle i episoden Dobbeltgjengeren. Han hadde også en rolle i den norske påskekrimserien SK 917 har nettopp landet (1984). I TV-sammenheng huskes han kanskje best for den markante fortellerstemmen i den populære julekalenderserien The julekalender, som gikk på TV 2 i 1994.
På begynnelsen av 1960-tallet hadde Kolstad, sammen med Sverre Hansen, den bærende rollen som fortelleren i den kjente radiohørespillserien Dickie Dick Dickens. Serien har gått flere ganger i reprise på NRK radio, senest i 2007.