google/wiki40b huggingface dataset:
Hans Bratterud

Bakgrunn og arbeid

Hans Bratterud studerte ved det kristne universitetet Oral Roberts University i Tulsa i Oklahoma i USA 1965-1968. Han er cand. philol. fra Universitetet i Oslo med historie hovedfag (1974) med hovedfagsoppgave om bakgrunnen for den såkalte 30. september bevegelsen (Gerakan 30. september) i Indonesia og deres mislykte kuppforsøk i september/oktober i 1965.
Bratterud arbeidet tre år som kortidsmisjonær i Indonesia (1968-1971) og forberedte den første kampanjen for Aril Edvardsen der i 1971. Han var rektor ved Troens Bevis Bibel og Misjonsinstitutt i Sarons Dal i perioden 1975-1979 og deltok i etableringen av Edvardsens mediasatning på Radio Luxembourg og TV-programmet Miracle som ble sendt over satellitt. I 1980 startet ekteparet Bratterud menigheten Oslo Fullevangeliske Kirke (OFK) som fikk 400 medlemmer. Det var landets første karismatiske menighet utenfor etablerte kirkesamfunn. Den hadde kontorer i Lybekkergaten og holdt gudstjenester blant annet i Folkets Hus og Chateu Neuf.
OFK satset sterkt på mediamisjon. Landets første kristne nærradio, OFK-Radio, ble grunnlagt 2. april 1983. Programmet «Våkenatt» var et åpent innringningsprogram med forbønn, vitnesbyrd og musikk som var nytt i norsk sammenheng.
1. oktober 1986 startet OFK landets første kristne lokal-TV med kanalen New World Channel på satellitt fra Paris. Det ble etter hvert gitt konsesjon for lokal-TV i Oslo med dekning over store deler av Østlandet. Menigheten OFK ble lagt ned i 1994.

Medieoppmerksomet

Pastor Bratterud ble landskjent i 1984, da han ble dømt til 30 dagers betinget fengsel med to års prøvetid fordi han i OFK-Radio året før hadde framført en bønn hvor han ba Gud om å fjerne alle i ledende samfunnsstillinger i Norge som arbeidet for å fremme homofili. Han ble frifunnet av Oslo byrett sommeren 1984, men frifinnelsen ble opphevet av Norges Høyesterett i desember samme år. Dette var første gang straffevernet for homofile i straffelovens § 135a, «rasismeparagrafen» som ble innført 1981, ble prøvd for retten. Anmeldelser ble innlevert av blant andre forkjemperen for de homofiles rettigheter Karen-Christine Friele. Etter at Bratterud i 1990 i New World Channel gjentok kravet om at homofile i ledende stillinger måtte fjernes, ble han på nytt anmeldt for diskriminering. Anmeldelsen førte ikke til ny rettssak.
Bratterud fikk også medieoppmerksomhet i 1992 da han ble involvert i et bankran på Økern i Oslo og ropte til raneren: «Jeg binder deg i Jesu navn!» Raneren ble slått ned av en kunde med et tungt askebeger og ble holdt fast av kunder inntil politiet kom.

Bokserie og undervisning

I perioden 2008-2015 utga Hans Bratterud de fem første bindene i bokverket Verdens gjenfødelse - frelseshistorien fra skapelsen til Det nye Jerusalem, som er planlagt å omfatte åtte bind.
Bratterud er også initiativtakeren til opprettelsen av New World University  som ble formelt opprettet i 2013 og ble etablert i lokalene til Den Frie Evangeliske Forsamling i Møllergata 40 i Oslo høsten 2014.
Bratterud er gift med Liv Svartdahl Bratterud, datter av predikanten Hans Svartdahl og søster av TV-pastoren Egil Svartdahl. Paret har ni barn.
Fiskerisonen ved Jan Mayen

Fiskerisonen ved Jan Mayen er en begrenset økonomisk sone som dekker et sjøområde på 293 049 km² rundt Jan Mayen. Fiskerisonen strekker seg 200 nautiske mil utover fra territorialgrensen rundt Jan Mayen, men ikke slik at den krysser de avtalte avgrensningslinje mot Grønland (Danmark) eller Island.
Fiskerisonen ble opprettet med virkning fra 29. mai 1980, i likhet med fiskevernsonen ved Svalbard i medhold av lov om norsk økonomisk sone. Fiskerisonen ved Jan Mayen er ikke en full økonomisk sone, men en sone som er avgrensa til fiskeriformål. I motsetning til ved det norske fastlandet er det ikke fastsatt en særlig fiskerigrense rundt Jan Mayen, og for utlendingers fiske og fangst i fiskerisonen gjelder det samme regelverket som i norsk økonomisk sone.
Kaede Nakamura

Landslaget

Kaede Nakamura spilte  landskamper for Japans kvinnelandslag.
Dutar

Dutar (persisk: دو تار, usbekisk: dutor; også skrevet dotar eller doutar) er en tradisjonell langhalset lutt med to strenger som spilles i Sentral-Asia og Sør-Asia. Instrumentets navn kommer fra det persiske ordet for «to strenger», و تار dotār (< دو do «to», تار tār «streng»), selv om herati dutar i Afghanistan har fjorten strenger. Når instrumentet spilles blir strengene vanligvis plukket av uighurer i Vest-Kina og klimpret og plukket av usbekere, tadsjikere, turkmenere og afghanere. I Vest-Bengal og Bangladesh spilles instrumentet av baul-samfunnet og blir kalt dotara.
Enkelte typer dotara har fire strenger i stedet for to. Da instrumentet ble utviklet i hendene til gjeterne tidlig i det 15. århundre, ble strengene laget av tarmene til unge geiter. Med den kommende silkeveien ble strenger laget av tvunnet silke. Moderne instrumenter har også silke- eller nylonstrenger.
Dutar gir fra seg en varm og rolig tone. Typiske størrelser for det pæreformede instrumentet varierer mellom en og to meter.
Haj Ghorban Soleimani (1922 -2008) var en kjent dutar-spiller.
Norske Talenter (sesong 2)

Kontrovers

Under en av auditionene for den andre sesongen kastet en av de håpefulle en mikrofon ut i salen, og traff en litt treg publikummer.
Noe som ikke kom frem på TV var at han ba om unskyldining til vedkommende for så å skjelle ut dommer-panelets meningsløse ytringer, noe som førte til at Jan Fredrik Karlsen løp gråtene ut av lokalet, for så å skjelle han ut i pressen. 
Deltakeren selv repliserte med at han reagerte fordi han ikke fikk lagt forhollene til rette for å prestere på noen måte.
Under auditionen fra Trondheim som ble vist på tv 13. mars, var det en 17-årig deltaker som kastet alle klærne etter oppfordring bl.a fra dommeren Karlsen og publikum. TV2 selv beskrev stuntet som «humor» og «uproblematisk» da kanalen sladdet de mest intime kroppsdelene, mens deltakeren selv, Kim André Olsen, sa at han «ikke hadde tenkt å gå fullt så langt» som han gjorde.
Media meldte etterhvert at en tredjedel av de deltakerne en så på «Norske Talenter» i 2009, var regelrett håndplukket av TV 2. Flere av de som ble stemt ut av dommerne reagerte og mente de kun var med for å dumme seg ut, og som rene underholdningsinnslag, og ikke reelle deltakere. Teatersjef ved Oslo Nye, Svein Sturla Hungnes uttalte at «Programmet gir seg ut for å være noe det ikke er. TV2 fører seere og deltaker bak lyset.» TV2 på sin side avviste at de lurte noen.
Etter finalen ble det klart at Tv2 hadde brukt autotune under sangene til en av finalistene, Sebastian Hekneby, slik at stemmen hans ble hørende lysere ut. Hekneby selv uttalte at han fikk sjokk, da han hørte sin egen stemme etterpå.
Stephen P. Synnott

Stephen P. Synnott er en amerikansk astronom og vitenskapsmann i Voyager-programmet som oppdaget flere av månene til Jupiter, Saturn, Uranus og Neptun.
Han oppdaget blant annet Metis, Puck, Larissa (gjenfunnet), Proteus, og Thebe.
Småplaneten 6154 Stevesynnott ble navngitt i hans ære.
Caciella

Utseende

Mesosini er stort sett middelsstore, kraftige, grå- eller brunspraglete trebukker.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten lever på Filippinene.
Chuuk

Geografi

Chuukøyene ligger cirka 2 300 km øst for Filippinene. Geografisk er den en del av øygruppen Karolinene i Mikronesia. Øygruppen består av rundt 70 øyer som ligger i en ca. 2 120 km² stor lagune innenfor et beskyttende barriererev. Den består av to deler. I vest ligger Faichukøyene, hvor de største øyene er Tol, Udot, Polle og Wonei, mens Nomoneasøyene i øst består av hovedøya Weno, samt Dublon, Fefan og Tonowas.

Historie

Chuukøyene har trolig vært bebodd siden ca. 100 f.Kr. De ble oppdaget av europeere i januar 1528 av den spanske kapteinen  Álvaro de Saavedra.
Tyskland kjøpte øygruppen i 1899, som da ble en del av Tysk Ny-Guinea. Under første verdenskrig ble området i oktober 1914 okkupert av Japan. Japan beholdt deretter forvaltningsmandatet over området ved Versaillesfreden i 1919 av Folkeforbundet. Chuuk ble da hovedbyen i det japanske Nan'yo Cho (Det japanske Stillehavsmandatet) fram til juli 1921, da forvaltningen ble flyttet til Koror.
Under andre verdenskrig ble øygruppen brukt som fly- og flåtebase av Japan fram til USA erobret området under Operation Hailstone i februar 1944. I 1947 ble Chuukøyene sammen med resten av Karolinene av FN utpekt til «US Trust Territory of the Pacific Islands» og ble deretter forvaltet av USA.
10. mai 1979 ble den autonome føderasjonen Mikronesia med lokalt selvstyre utnevnt, og den 3. november 1986 ble landet selvstendig.

Fartøyvrak - turistmål og miljøproblem

De mange vrakene fra andre verdenskrig i Chuuklagunen – eller Truklagunen, som var det navnet som WWII-kampene ble kjent under – ble legendariske blant sportsdykkere på 1960-tallet. De ble landets viktigste turistmål. Men vrakene innebære også et økende problem, etterhvert som tiden går:
Marinarkeologer fra James Cook University i Australia har kartlagt vrakene i Chuuklagunen siden 2007. I 2008 noterte de en kraftig oljelekkasje fra den sunkne tankeren Hoyo Maru, som i juli 2008 var fem kilometer langt. De noterte også mindre lekkasjer fra Rio de Janeiro Maru, et tidligere passasjerfartøy som under krigen ble ombygget til hjelpefartøy for ubåter.
Selv om problemet med oljelekkasje fra krigsvrak har vært kjent lenge, så innebærer situasjonen faremomenter. Eksperter på korrosjon sier at 52 vrak i Chuuklagunen kan kollapse i løpet av de nærmeste år, og ingen vet nøyaktig hvor mye olje som finnes i vrakene. Tre av de 52 fartøyene er tankere, med en samlet kapasitet på 32 millioner liter, hvilket i så fall skulle tilsvare rundt tre fjerdedeler av lekkasjen fra Exxon Valdez-katastrofen.
De australske marinarkeologene advarer at staten Chuuk ikke har ressurser til å håndtere problemet. Det finnes måter å tømme gamle vrak for olje, men det er dyrt. I 2003 bekostet den amerikanske regjeringen en vellykket tømming av 10 millioner liter olje fra USS Mississinewa, som ble senket av japanske styrker i det vestlige Stillehavet i 1944.
Lido (artist)

Tidlig liv

Peder Losnegård vokste opp i en musikalsk familie. Hans far er gospeldirigent og Peder ble tidlig påvirket av gospel og vestkystpop. Da Peder var 10 år møtte han den amerikansk gutten Cody, som introduserte han for hiphop og RnB.

Tidlig karriere

Losnegård deltok i MGP jr. i 2005, under navnet «Lil’ P». Dette artistnavnet var opprinnelsen til navnet «LidoLido», da han på en reise til Kenya samme året møtte barn i Mathareslummen som ikke klarte å uttale «Lil’», men kalte ham «Lido». De neste fem årene gav LidoLido ut fem gratis mixtaper på nettet; trilogien «Play-Loud Music», «The Fresh Breath» og «The Good Guy Mixtape». Han gav også ut sin første offisielle singel «Go’n Be Gone» på plateselskapet Fairplay Ent. Etter hans siste utgivelse, opptrådte Losnegård på NRKs Lydverket  og signerte en platekontrakt med Universal Music Norway. Samtidig fullførte han videregående skole på musikklinjen ved Skeisvang videregående skole i Haugesund.
Hans første utgivelse på Universal Music var singelen «Fake ID (Kidz in the Club)» i 2010. LidoLido gjestet Bjørn Johan Muri hitsingel «Once Upon A Time» samme året. Samme år ble LidoLido valgt ut for å spille på den internasjonale bransjefestivalen SxSW i Austin, USA.

2011-

I 2011 kom LidoLidos første gjennombrudd med singelen «Different». Den ble en radiohit og blant annet årets mest spilte låt på NRK P3. Oppfølgeren «Turn Up The Life» feat. Yosef (MadCon) og Timbuktu, ble en enda større hit, mye grunnet opptreden på den TV-sendte Spellemannsprisutdelingen. LidoLido ble samme år valgt til å besøke den såkalte Stargate-skolen.
3. februar 2012 gav han ut sitt debutalbum Pretty Girls & Grey Sweaters på Universal Music, som fikk mye oppmerksomhet hos et usedvanlig bredt publikum. LidoLido produserte selv hele albumet, med Little Steven, Jarle Bernhoft, Timbuktu, Yosef fra Madcon og Ole Edvard Antonsen som gjester. Albumet solgte til norsk platina, og fikk gode kritikker i norsk presse. For albumet ble han dessuten kåret til årets nykommer og fikk Gramostipendet på 250 000 kr. under Spellemannprisen 2012.
Petropol

Petropol var et program under Forskningsrådet for å drive forskning på petroleumsvirksomheten i Norge.
Den samfunnsvitenskapelige petroleumsforskningen ble organisert som program fra 1982. "Olje og samfunn" (1982–89) og «PETRO» (1991–95) ble videreført i det som ble hetende «PETROPOL» (1996–2005).
Programmet ble finansiert av Olje- og energidepartementet, Utenriksdepartementet, Statoil, Saga Petroleum og Norsk Hydro (1996–2000) og Olje- og energidepartementet, Statoil og Norsk Hydro (2001–2005).
Hovedformålet var "å vedlikeholde og videreutvikle det kunnskapsgrunnlaget og den kompetansen som er opparbeidet i norske petroleumsrelaterte forskningsmiljøer."
Biri–Snertingdal brannkasse

Biri–Snertingdal Brandkasse ble opprettet 19. februar 1842 som et lokalt forsikringsselskap for innbyggerne i Biri og Snertingdal. Herredsstyret i Biri, som bestod av menn fra de to bygdene, valgte takstmenn fra starten av. Fra opprettelsen i 1842 og fram til 1908 var det formannskapet i Biri kommune som var foreningens styre, der ordføreren var formann i styret. Brannkassen hadde i 1937 en forsikringssum på 16 822 105,00 kroner og formuen var på 307 183,00 kroner. Opprinnelig var navnet Biri Prestegjælds private Brandforsikrings-Forening for Husebygninger.

Krav til sikkerhet

Det var satt krav til at hver gård som var forsikret måtte ha redskaper til å slukke brann med og tilbehør som gjorde slukking lettere. På gårdene skulle det være stiger, brannhaker, vannbøtter og håndsprøyte.
I 1856 kom kravet om at hver fjerding (distrikt) i Biri skulle ha en større sprøyte, en såkalt slagsprøyte. Dette ble plassert ut på to garder i hver fjerding.
Først i 1924 kom de to første motorsprøytene til Biri og Snertingdal.

Feiere

Biri og Snertingdal brannkasse opprettet i 1857 en feierstilling.
Andreas Larsen, fra Torpa i Nordre Land, ble ansatt i stillingen. Da han sluttet i 1882, for å bli emissær, tok sønnen Hans over stillingen. Den jobben hadde han i 45 år, til han døde i 1924. Sønnene til Hans, Kristian, Nikolai og Harald, ble alle feiere. Kristian Hansen ble feier i 1915 og var i stillingen fram til 1940. Kristians to sønner, Harald og Kolbjørn, ble deretter ansatt som feiere i Biri og Snertingdal.

Til Gjensidige

Biri og Snertingdal brannkasse ble etter hvert fusjonert inn i forsikringsselskapet Gjensidige.
Gjensidige-selskapet hadde sin opprinnelse i et pionérarbeid i Lands prestegjelds Vel som resulterte i 1816 resulterte i Lands Gjensidige Brannkasse i Søndre Land.
Biri og Snertingdal brannkasse ble med i Gjensidige Vest-Oppland fra oppstartsåret 1985.
Cogito ergo sum

Kritikk

Søren Kierkegaard var kritisk til jeg-et i «cogito ergo sum». X tenker, og selv om jeg er X, kan tenkingen gjort av X være skilt fra eksistensen min. Descartes forutsetter, i følge Kierkegaard, at det er jeg-et som gjør tenkingen, og at «cogito ergo sum» blir en type sirkelargument.
Herman Santiago

Oppvekst

Santiago blei født på Puerto Rico, men vokste opp på Manhattan i New York. Sammen med tre kamerater, Jimmy Merchant, Joe Negroni og Sherman Garnes, danna han ei vokalgruppe som sang på gatehjørnene i nabolaget. Gruppa gikk under skiftende navn, the Ermines, the Coupe de Villes og the Premiers. I 1955 tok den tolvårige Frankie Lymon fra samme nabolag kontakt med dem etter en skolekonsert. Han fikk innpass i gruppa som førstetenor, mens Santiago sang førstestemmen. Seinere det året fikk de kontakt med plateprodusenten George Goldner, som gav gruppa kontrakt under det nye navnet the Teenagers.

The Teenagers

Den første låten gruppa spilte inn, var «Why Do Fools Fall in Love». Det blei imidlertid Lymon som sang førstestemmen ved innspillinga. Det er gitt flere forklaringer på dette: ei er at Santiago kom for seint, ei annen at han hadde sår hals, og ei tredje at produsenten likte Lymons stemme best. Etter dette var det imidlertid tydelig at Lymon både var den mest talentfulle og den med best publikumstekke. Han fortsatte derfor som førstesanger og gruppas navn blei raskt til Frankie Lymon & the Teenagers.
Plata kom ut i januar 1956 og blei en storslager både i USA og Storbritannia. Det påfølgende året kom nye plater i rask rekkefølge, og flere av dem oppnådde gode listeplasseringer. Gruppa reiste på suksessfulle turneer, og den var med i filmen Rock, Rock, Rock.
I 1957 forlot Lymon the Teenagers. Gruppa fortsatte uten ham og spilte inn en del plater med varierende førstesangere, men uten særlig suksess. Den eksisterer fortsatt og opptrer under navnet (Frankie Lymon’s) Legendary Teenagers. Tre av de opprinnelige medlemmene er gått bort, men Santiago og Merchant er fortsatt med.
Frankie Lymon and the Teenagers (med originalbesetning) blei i 1993 innvalgt i Rock and Roll Hall of Fame og i 2000 i Vocal Group Hall of Fame.

Tvist om opphavsrett

Frankie Lymon var gift tre ganger. Ved alle ekteskapa hefta det juridiske mangler. Spørsmålet om hvem som var hans rette arving, blei aktualisert på 1980-tallet da Diana Ross hadde stor suksess med «Why Do Fools Fall in Love». I denne sammenheng kom det også opp en sak om hvem som hadde skrevet sangen. Den første utgaven oppgav Lymon, Santiago og produsenten Goldner i fellesskap. På seinere utgaver var Santiago tatt vekk. Goldner solgte seinere sitt plateselskap til Morris Levy, hvorpå denne etter hvert blei registrert som opphavsperson ved sida av Lymon. I 1987 gikk Santiago og Merchant til sak mot Levy om rettighetene til sangen. De fikk først medhold, men denne avgjørelsen blei omgjort av en høyere rettsinstans på grunn av foreldelsesregler.
Kystkule-edderkopp

Utseende

Kystkule-edderkopp er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper og mange er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen stor og kuleformet. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.

Levevis

Kystkule-edderkopp lever litt skjult, i hulrom og skyggefulle steder og bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers. 
Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk.
Hezb-i-Islami

Hezb-i-Islami (også Hezbi Islami, Hezbi-Islami, Hezb-e-Islami) er en militær styrke i Afghanistan ledet av Gulbuddin Hekmatyar, og grunnlagt av ham i Pakistan i løpet av 1975.
I 1979 splittet Mulavi Younas Khalis med Hekmatyar og etablerte sitt eget Hezb-i-Islami, kjent som Khalis-fraksjonen, med sin maktbase i Nangarhar.
Gruppen har tidligere hatt operasjoner i Iran og er nå sagt å ha alliert seg med Afghanistans rester av Taliban. En nylig rapport anslår at Hezb-i-Islami og Taliban nå kommanderer et likt antall krigere.

Kilder

Sedra, Mark. The Taliban still larger than life, Asia Times Online, 2004-03-11.
Crimson Riders

Crimson Riders er det andre studio albumet til det norske bandet Bokassa. Albumet ble gitt ut den 21. juni 2019.
Estonian Air

Historie

Flyselskapet ble etablert av den estiske staten 1. desember 1991, kort tid etter at Estland ble selvstendig. Selskapet ble startet på restene av den estiske avdelingen av Aeroflot. I 1996 ble selskapet delvis privatisert. I dag er selskapet eid av den estiske staten (73%) og SAS Group (27%).
Estonian Air baserte seg i begynnelsen på russiske fly som Aeroflot hadde brukt. I 1995 leide selskapet inn to Boeing 737-fly, og i 1996 to Fokker 50-fly. Siden da har selskapet kun brukt vestlig-bygde fly. I mars 2006 hadde Estonian Air en flåte på 5 Boeing 737-500-fly.
I januar 2011 fikk Estonian Air nye fly av typen Bombardier CRJ900 med plass til 88 passasjerer.
Estonian Air opphørte alle flyvninger fra og med 8. november 2015.
Macrohon

Macrohon (Bayan ng Macrohon) er en kommune i Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Southern Leyte og ligger på øya Leyte. Folkemengden var på 23 102 innbyggere i 2015.
Pallars Sobirà

Pallars Sobirà er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er Sort. 
Det grenser i nord til Frankrike, i øst til Andorra og Alt Urgell, i sør til Pallars Jussà, og i vest til Alta Ribagorça og Val d'Aran.
Pallars Sobirà har 7 191 innbyggere og et areal på 1 377,92 km².
Fennoskandia

Fennoskandia er et område i det nordvestre hjørnet av Europa. Området inkluderer Den skandinaviske halvøy (Norge og Sverige), Finland, Kolahalvøya og Karelen i Russland. Geologisk sammenfaller dette nøyaktig med det baltiske skjold, uten å forveksles med den svekofenniske provinsen i dette skjoldet.
Området som sådan er i realiteten ei halvøy, som i øst er landfast med det kontinentale Russland, i nord grenser mot Kvitsjøen og Barentshavet, i sør grenser mot Østersjøen, med Finskebukta, Bottenvika, samt Kattegat og Skagerrak, og i vest grenser mot Nordsjøen og Norskehavet. Når man refererer til den nordligste delen av Fennoskandia, mener man gjerne det området som kalles Nordkalotten.
Fennoskandia som begrep er først og fremst nyttig til å beskrive og definere saker der politiske grenser er uviktige, for eksempel innen kultur, biologi, geologi og arkeologi eller lignende.
Innenfor geologien benyttes begrepet om den delen av jordskorpa som dette området og deler av Østersjøen hviler på. Et vanlig engelsk navn på dette geologiske fenomenet er the Baltic Shield. Ortogneis er funnet øst for Jarfjord i Sør-Varanger.

Språk og kultur

I kulturell kontekst vil Fennoskandia være mer eller mindre et synonym for Norden, ofte benyttet for å vektlegge nære samband mellom finsk, samisk og skandinavisk folk og kultur. Området er også flerspråklig, med hovedvekt av de skandinaviske, de østersjøfinske samt de samiske språkene. De østersjøfinske språkene og de samiske språkene inngår i den mer omfattende finsk-ugriske språkgruppen. Man kan dermed si at Fennoskandia består av to språkgrupper; de skandinaviske språkene og de finsk-ugriske språkene.
Saipem

Saipem, datterselskap i ENI-gruppen, er nest største oljeserviceselskap i verden i konkurranse med Acergy, Subsea7, Technip. Selskapet er delt i tre enheter: Onshore, offshore og oljeboring. Virksomheten er internasjonal med aktiviteter i Nord-Afrika, Sentral-Asia, Midtøsten, Vest-Afrika og Sørøst-Asia.
Saipem sysselsetter mer enn 30 000 ansatte fra mer enn 100 nasjoner. Selskapet har filialer i India, Kroatia, Romania og Indonesia.
Jordans herrelandslag i fotball

Historie

Jordan spilte sin første landskamp den 1. august 1953, fire år etter stiftelsen av landets fotballforbund, mot Syria under de første Pan-arabiske leker i Egypt (1–3). Jordan deltok for første gang i VM-kvalifisering i 1985, hvor laget spilte flere kamper i et innledende gruppespill, men endte sist i sin gruppe med Qatar, og Irak, og gikk derfor ikke videre. Jordan deltok i Asiamesterskapet for første gang i 2004, og tok seg til sluttspillet hvor de ble slått ut i kvartfinalen, en bedrift som også ble gjentatt i 2011.
Til tross for at Jordan ikke har kvalifisert seg til et sluttspill i verdensmesterskapet har de likevel fått gode resultater blant annet i Asiamesterskapet, og regnes derfor for å være et av Asias bedre lag i henhold til FIFAs verdensranking. (69/208 per 18. september 2014).
An die ferne Geliebte

An die ferne Geliebte (op. 98) er Ludwig van Beethovens eneste sangsyklus. Tekstene er av Aloys Jeitteles (1794–1858). Beethoven fullførte syklusen i april 1816.
I det autografe manuskriptet overskrev Beethoven «An die ferne geliebte» («til den fjerne elskede») med «An die entfernte Geliebte» («til den fjernede elskede»), og en teori hevder at det dreier seg om forfatteren Rahel Varnhagen, som Beethoven hadde hatt et kortvarig forhold til, men det er usikkert om dette er tilfelle. Samlingen er dedisert sangeren Lobkowitz, og det er mulig Beethoven hadde Lobkowitz' avdøde hustru i tankene.
Franz Liszt brukte Beethovens verk som grunnlag for en av sine mange klavertranskripsjoner.