google/wiki40b huggingface dataset:
Skafonntunnelen

Forbindelsen med Innfjordtunnelen

Daværende E69 langs fjorden mellom Veblungsnes og Innfjorden ble stengt i 1989, som følge av at det gikk et steinskred ved utgangen av Runehamartunnelen. En person mistet livet i dette steinskredet. Skredet ble aldri ryddet, og veien ble stengt for godt.
Innfjordtunnelen ble påbegynt i mai 1990 og åpnet i novemeber 1991 som erstatning for den gamle strekningen langs Romsdalsfjorden. Under drivingen av den nye tunnelen gikk E136 (daværende E69) via en midlertidig fergeforbindelse mellom Innfjorden og Veblungsnes.
Innfjordtunnelen ble drevet fra vegkrysset der den gamle delen av Skafonntunnelen møter den nye. De første 550 meterne av Innfjordtunnelen utgjør følgelig den tunneldelen som den nye Skafonntunnelen ble forlenget med i 1987. I forbindelse med dette kan den vestlige enden av Skafonntunnelen nås fra port som er der Skafonntunnelen før svingte til høyre mot Romsdalsfjorden. Denne forbindelsen med gamleveien gir kjørbar veg frem til Runehamartunnelen, der Statens vegvesen har et testsenter for tunnelbranner. Under rehabiliteringen av Innfjordtunnelen mellom 2016 og 2018 ble derfor også den delen av Skafonntunnelen som går mot Runehamartunnelen via den nedlagte strekningen opprustet med blant annet ny belysning.
Nälden

Nälden (jemtsk: Närdda, IPA [ˈnæɖːɐ]) er et tettsted i Krokom kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 873 innbyggere.
Nälden ligger i en dal ved Näldsjöns utløp, cirka 30 kilometer nordvest for Östersund. Elva Faxån mellom Näldsjön og Alsensjön, renner gjennom tettstedet. Länsväg Z 666 passerer forbi stedet, i likhet med Mittbanan, som er Meråkerbanens fortsettelse i Sverige.
Näldens næringsliv er basert på industri og tjenesteyting. Stedet er mest kjent for sine ullspinnerier på midten av 1900-tallet og Hallströms verkstäder som bl.a. produserer rør til ventilasjonssystemer. Nälden er en gammel stasjonsby, men siden 2000 stopper ikke lenger togene i byen.
I Nälden finnes i dag en ICA-forretning, en ishall (Näskottshallen, bygd rundt 1990) og en relativt ny idrettshall (bygd rundt 2000). Näldens Idrottsförening (NIF), ble grunnlagt i 1908, og driver mest med ishockey og fotball, men også med langrenn.
Fiborgtangen

Fiborgtangen er en halvøy med en industripark på østsiden av Trondheimsfjorden i Skogn i Levanger kommune i Trøndelag.
Papirfabrikken Norske Skog Skogn befinner seg på området, som  har en størrelse på rundt 500 dekar, sammen med en tilknyttet havn for transport av avispapir. Industriparken er tilknyttet Nordlandsbanen via et sidespor, har også forbindelse til Europavei 6, som passerer stedet.
Industrikraft Midt-Norge har valgt Fiborgtangen som sted å bygge et varmekraftverk for naturgass.
Fylkesvei 3646

Fylkesvei 3646 går mellom Hellenes og Langholmsund i Lillesand kommune. Veien er 900 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 223.
Jordlus

Liv og utvikling

Jordlusene er rundt 2 millimeter lange. De lever i kolonier med 15 til 120 individer. Jordlus har en tydelig polymorfisme, det vil si at noen individer har både øyne og vinger, mens andre er blinde og uten vinger.
De lever av bl.a. sopp og midd.

Systematikk

Det er fremdeles helt usikkert hvor jordlus egentlig skal plasseres i insektenes stamtre, dvs. hvilken annen insektgruppe som er deres nærmeste slektning.
Man regner alle jordlusene til én familie, Zorotypidae, on én slekt, Zorotypus, som omfatter 34 nålevende og 9 fossile arter.
Associazione Pizzaioli e Similari

Associazione Pizzaioli e Similari (APES) er en organisasjon stiftet i 1981 for å utvikle kvaliteten i de europeiske og italienske kjøkken, med spesiell fokus på pizza.
Foreningen utgir bladet Pizzapress Pubblico Capriccio, som sendes til over 30 000 pizzeriaer og restauranter over hele verden. APES holder også kurs for pizzakokker og jobber for å fremme pizzakultur.
I Norge har Stabburet reklamert med at to av deres frossenpizzaer er «godkjent av Det italienske pizzabakerlauget». Det har imidlertid fremkommet at APES aldri tidligere har godkjent så mye som en eneste pizza, hverken i fersk eller frossen tilstand.
The Shepherd of Love

«The Shepherd of Love» er en amerikansk salme, skrevet av Albert Simpson Reitz i 1911.

Norsk versjon

Kristian Sundsdal har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Den hyrde så god».
EM i turn for kvinner 1961

Det tredje europamesterskapet i turn for kvinner ble arrangert i 1961, i Leipzig i den tids Øst-Tyskland.
Solveig Aalberg

Verk

Hun er kjent for å utforske serielle uttrykk og søker en forening mellom en taktil materialitet og tankens spillerom.
Hennes bildespråk oppstår hvor det enkle og det komplekse er gjensidig avhengig av hverandre. Arbeidene bygges opp av repeterende formelementer som varieres. I hennes seneste verk er bevegelse det sentrale, og gjentakelser, speiling og forflytning er noen av undersøkelsene som ligger bak. Teknisk benytter hun vekselvis digitalt styrt jacquardvev og flatvev. Lin og bomull er materialer hun bruker; garnet håndfarges, tråder tvinnes og bearbeides før de veves med, sting tilføres.
Totenbadet

Toten Badeland er et badeland som ligger på Raufoss i Vestre Toten kommune.
Victoriakorset for Australia

Victoriakorset for Australia (engelsk: Victoria Cross for Australia) er en australsk militær utmerkelse innstiftet 15. januar 1991 av dronning Elizabeth II av Australia. Utmerkelsen er basert på det britiske Victoriakorset, innstiftet i 1856. Det australske Victoriakorset tildeles for det mest iøynefallende heltemot, dristig og fremragende edel dåd, eller selvoppofrelse og ekstrem hengivenhet til tjeneste. Innsatsen må ha funnet sted i møte med fienden. Utmerkelsen rangerer som den fremste av alle australske utmerkelser. Utmerkelsen kan tildeles posthumt. Fire personer er tildelt Victoriakorset for Australia.

Bakgrunn og forholdet til andre utmerkelser

Etter at Victoriakorset ble innført i 1856 ble også australiere belønnet med denne utmerkelsen, for innsats i det britiske imperiums tjeneste. Den første tildeling til en australskfødt fant sted i 1874 for innsats i krig i Vest-Afrika. Flere tildelinger kom for innsats i boerkrigen, felttoget i Nord-Russland under den russiske borgerkrigen, første og andre verdenskrig. Den siste tildeling av imperieversjonen av Victoriakorset fant sted i 1969 for innsats i Vietnamkrigen, en krig Australia deltok i, men ikke Storbritannia. I alt 96 australiere ble tildelt imperieversjonen av Victoriakorset.
Det britiske ordens- og utmerkelsesvesenet ble lenge benyttet i Australia, også etter at landet ble en selvstendig stat. I 1975 ble Australiaordenen innført og britiske utmerkelser har blitt faset ut ved innføring av australske sivile og militære utmerkelser. I 1975 ble også Cross of Valour, Star of Courage og Bravery Medal innført. I 1991 ble Victoriakorset for Australia innført som den fremste militære utmerkelse for heltemot.

Utforming

Victoriakorset for Australia er i bronse og består av et kors med utbøyde armer. Korset har en diameter på 35 mm. Motivet i den australske versjonen av Victoriakorset er det samme som i det britiske. Midt i korset finnes på advers en kongekrone med en løve over. Et bånd med innskriften «FOR VALOUR» er hengt på korset.
Korset er opphengt i det rødlilla båndet i en spenne dekorert med laurbærblad, som i underkant har bokstaven «V». Gjentatte tildelinger av utmerkelsen til samme person markeres på båndet med en spenne, også denne besatt med laurbærblad.

Tildeling

Tildeling av Victoriakorset for Australia skjer ved beslutning av Australias generalguvernør på vegne av monarken. Innstilling skjer gjennom forsvarsministeren.
Den første tildeling av Victoriakorset for Australia fant sted i 2009 for innsats under krigen i Afghanistan. Mottager var Mark Donaldson. Den neste tildelingen, til Ben Roberts-Smith kunngjort 23. januar 2011, skjedde også for innsats i Afghanistan. Også den tredje tildelingen, til korporal Daniel Keighran i 2012, skjedde for innsats i Afghanistan. I februar 2014 ble Cameron Baird posthumt tildelt Victoriakorset for Australia. Han falt i Afghanistan i juni 2013.
Grålum

Grålum er en bydel i Sarpsborg kommune i Østfold. Bydelen ligger 3 kilometer nordvest for Sarpsborg sentrum, midt på Tunøya.

Næringsliv

Grålum har 2 000 arbeidsplasser, med Østfold politidistrikt, Skatt Øst, If, Caverion, Peab, Fortum, PwC og Infotjenester blant de største kontorarbeidsplassene.
Hotellkjeden Quality har et av sine største hoteller på Grålum, med kapasitet til å avholde landsmøter og store konferanser med opptil flere tusen deltakere. På kulturarrangementer kan det største konsertlokalet huse over 1 100 tilskuere. Blant artistene som har spilt på Grålum er Italobrothers, Chris Lee og Lars Erik Blokkhus. I hotellet ligger også aktivitetssenteret Superland, med treningssenter, klatrevegg, minigolf, lekelabyrint, ballbinge og et badeland med 25 meters treningsbasseng, sklier, strømkanal og voksenavdeling med dampbadstue, kaldkulp, treningssenter og spa. Tvers overfor hotellet ligger Inspiria science center med over 70 interaktive utstillinger innen miljø, helse, energi og verdensrom. Mellom Quality og Inspiria er det en aktivitetspark med over 500 meter sykkelbaner med lyskryss, rundkjøringer, gangfelt og kuperte partier. 
Norgesgruppen, som er Norges største private arbeidsgiver, var fra etableringen i 1994 til 2016 ledet av Sverre Leiro og Tommy Korneliussen, som kommer fra to nabogater på Grålum.
Grålum har også tre dagligvarebutikker, bensinstasjon, bibliotek, helsetjenester, hotellrestaurant, kafeer, sushiutsalg, pizzarestaurant, gatekjøkken, barneskole og nybygd ungdomsskole og idrettshall.

Samferdsel

Grålum er det største knutepunktet mellom Oslo og Göteborg, og mellom indre og ytre Østfold, fordi hovedveiene møtes her: E6 og fylkesvei 114 og 118.
Nærmeste jernbanestasjoner er Sarpsborg (4 km), Fredrikstad (14 km) og Råde (15 km). 
Busser til Praha, Berlin, København og Oslo stopper på Grålum.

Idrett

Jens Arne Svartedal, verdensmester i langrenn, er oppvokst på Grålum. På Grålum ligger også hjemmebanen til Tune Idrettslag, som spiller i 6. divisjon med de tidligere eliteseriestjernene Raymond Kvisvik og Lars Kristian Eriksen som sine mest kjente spillere.
Adiri (Titan)

Adiri er en stor og lys albedoformasjon på Titan, planeten Saturns største måne. Den er oppkalt etter paradiset i melanesisk mytologi. Formasjonen ligger vest for den store, mørke regionen Shangri-La.
Adiri er en region med høyland og synes å være fylt med dreneringskanaler. Romsonden Huygens landet på en slette like nordvest for 'kysten' av Adiri i 2005.
Syrrist

Syrrist er en lokal plass i Tjølling, som ligger i Larvik kommune.

Navnets betydning og utvikling

På gammelnorsk het stedet Sjovaristra, sammensatt av ordene sjor (eieform sjovar) som betyr sjø, og elvenavnet Istra. Betydningen av navnet blir «Istre ved sjøen».
Skrivemåter: Siaugharystrw og Siagharystrv (1398), Siurrist (1575), Syrist (1593), Siørist (1604), Syrrest (1664), Syerrist (1692) 
Navnet uttales: Sy´rrist.
Kognitive læringsteorier

Kognitive læringsteorier er opptatt av de tankeprosessene som skjer inne i hodet på den lærende. Sentralt står spørsmålet om hvordan ytre stimuli omformes til informasjon og hvordan denne informasjonen blir organisert og lagret i hukommelsen. Læringsteorien er opptatt av språk, tenkning og problemløsning.
Elevene skal ikke lære gjennom belønning, men ved å ha en indre motivasjon for læring. Lærerens oppgave er dermed å tilrettelegge undervisningen slik at eleven blir stimulert til aktivt å søke kunnskap og få gode læringsstrategier. Her vil kunnskap være noe ”fast” som skal overføres fra for eksempel lærer til elev, der den skal lagres og bearbeides av eleven.
Synet på motivasjon i et kognitivt læringssyn er at mennesket i bunnen er nysgjerrig og ønsker å søke kunnskap; systematisere den, se etter mønstre og sammenhenger. Dette er et uttrykk for at eleven skal ha en indre motivasjon for læring. Søke utfordringer og mestre disse ligger i menneskets natur. Motivasjonen til eleven er avhengig av hva eleven tenker om seg selv, sine evner og hva eleven får igjen for å nå læringsmålet.
Den sterke vekten på indre motivasjon innen kognitiv teori vil også påvirke synet på vurdering. Gunn Imsen skriver i sin bok Elevens verden at det er et ideal at elevene skal arbeide og lære ut fra indre motivasjon, men at karaktersystemet og utsikter til andre, utenforstående ønskemål lett kan føre til at den ytre motivasjonen blir den dominerende. Hun kritiserer instrumentalismen som hun mener preger skolen. Instrumentalismen innebærer at kunnskapens verdi vurderes etter dens nytteverdi, og at den indre motivasjonen undergraves. Ut fra kognitiv teori vil det være et mål å styrke den indre motivasjonen ved å støtte opp om elevens iboende nysgjerrighet.
En konsekvens av ønsket om å styrke den indre motivasjonen kan være å legge mer vekt på selvrelatert vurdering i forhold til normrelatert vurdering. På den måten kan fokuset flyttes fra konkurranse mellom elevene til selve læringen. Erik Lund hevder at selvrelatert vurdering antagelig er den vurderingsformen som er mest motiverende for den enkelte elev, særlig de lavtpresterende.
Kognitive teorier innebærer også vektlegging av metakognisjon, en bevisstgjøring om egen læring og motivasjon. I den norske skolen, ifølge retningslinjene, skal skje en utvikling fra lærervurdering til elev- og selvvurdering. Etterhvert bør eleven bli en aktiv deltaker i vurderingen og trenes i å ta ansvar for å bedømme eget og andres arbeid. Slike mål kommer også tydelig fram i Stortingsmelding 47 (1995–96). Det slås fast at vurdering uten karakter skal bidra til at elevene ”[...] blir betre i stand til å reflektere over og vurdere eige arbeid og eigen framgang, og kunne samtale om eiga læring med lærar og foreldre/føresatte.”
Catherine Deneuve

Bakgrunn

Catherine Deneuve stammer fra en skuespillerfamilie. Hennes mor, Renée Deneuve (* 1911), var teaterskuespiller og hennes far, Maurice Dorléac (1901 – 1979), var filmskuespiller og dessuten leder for Paramounts synkronstudio. Hennes storesøster, skuespiller Françoise Dorléac, som introduserte Catherine til filmen, forulykket i en bilulykke i 1967. Catherines øvrige søstre var Sylvie Dorléac og halvsøsteren Danielle (samme mor). Catherine var den tredje av fire døtre.

Karriere

Catherine Denevue debuterte i 1957. Da var hun bare elleve år, og spilte i filmen Les Collègiennes. Det var søsteren som hadde bedt henne til å være med i sin sommerferie fra skolen. Tre år etter spilte hun atter med sin søster i en liten ungdomsrolle. 
Hun fikk sitt internasjonale gjennombrudd i 1964 med hovedrollen i Jacques Demys romantiske musikal Paraplyene i Cherbourg (Les parapluies de Cherbourg). I 1967 spilte hun sammen med storesøstera Françoise Dorléac i musikalen Pikene fra Rochefort (Les demoiselles de Rochefort).

Personlige forhold

Fra 1965 til 1972 var hun gift med den britiske fotografen David Bailey. På film har hun ofte spilt uskyldige roller, men privat er hun kjent for sin frigjorthet. Deneuve har en sønn, Christian som ble født i 1963, med den franske regissøren Roger Vadim og en datter, skuespilleren Chiara Mastroianni født i 1972, med den italienske skuespilleren Marcello Mastroianni uten å ha vært gift med noen av mennene. Hun har også vært politisk aktiv for fri abort og mot dødsstraff.
Ivan Bilibin

Liv og karriere

Ivan Bilibin ble født i en forstad til St. Petersburg. Han studerte under Ilja Repin og fortsatte seinere i München. Fra 1902 til 1904 reiste Bilibin nord i Russland, der han ble særlig opptatt av den tradisjonelle, russiske folkekunsten og trearkitekturen, som han seinere presenterte i monografien Folkekunst i Nord-Russland (1904). Han ble også påvirket av tradisjonell japansk grafikk og blant annet Gerhard Munthes dekorative bilder.
Bilibin gjorde seg særlig bemerket i 1899, da han utgav flere nyskapende illustrasjoner til russiske folkeventyr. Under den russiske revolusjonen i 1905 lagde han revolusjonære avistegninger, men han følte seg fremmed for oktoberrevolusjonen i 1917. Etter korte opphold i Kairo og Alexandria slo han seg ned i Paris i 1925. Han begynte å dekorere private herskaphus og russisk-ortodokse kirker. Han lengtet likevel tilbake til Russland og han vendte hjem i 1936 etter å ha lagd dekorasjonarbeider for den Sovjets ambassade. Han foreleste ved det sovjetrussiske Kunstakademiet fram til 1941. Bilibin døde under beleiringen av Leningrad.
Gutten og fanden

Gutten og fanden, også kalt Fanden i nøtta, er et kort, norsk folkeeventyr oppskrevet av Jørgen Moe på Ringerike og trykt i Norske Folkeeventyr i 1843. Det er denne versjonen av eventyret som også skal ha vært kjent i andre norske bygder. Eventyret handler om en gutt som lurer fanden inn i en markspist nøtt og får smeden til å knuse nøtta med storslegga.
Manufakturhuset

Manufakturhuset ligger i Peter Motzfeldts gate 2 i Bergen. Huset regnes som det største verdslige bygg i Bergen fra barokken og landets eldste «fabrikkbygning». Bygningen har fungert som tukthus, tvangsarbeidsanstalt, kirke, skole og offentlige kontorer.

Barnehus

Manufakturhuset ble oppført med innsamlede midler som barnehus i 1646. Her kunne fattige, foreldreløse gutter og jenter i alderen 12–18 år få oppdragelse og lære et håndverk. Prostituerte kunne også dømmes til et opphold, adskilt fra de unge. Navnet manufakturhuset har sin bakgrunn i handelsmannen Jacob von Wida i 1684 fikk kongens tillatelse til å produsere «et grof linnet og ulden manufactur i Børnehusset». De ansatte/innsatte produserte klær for det militære og en tid hadde fabrikken enerett til å levere uniformer og uniformsdeler til regimentene og garnisonene i Bergen, Trondheim og Kristiansand.

Bybrannen i 1702

Bergens mest omfattende bybrann oppsto nær Manufakturhuset 19. mai 1702 og rammet rundt 7/8 av byen. Etter brannen fikk arkitekt Johan Conrad Ernst ansvaret for gjenreisningen av de offentlige bygningene i Bergen. Foruten Hagerupgården, var Ernst også ansvarlig for gjenreisningen av Manufakturhuset. Manufakturhuset ble tatt i bruk igjen i 1743.

Arbeidshus og tukthus

Manufakturhuset ble med tiden brukt som arbeidshus for voksne fattige og bostedsløse. Arbeidet besto av etterhvert også av spinning av lin og tobakk, samt produksjon av spiker. I 1744 ble bygget offisiell tvangsarbeidsanstalt for voksne. I 1768 ble Manufakturhuset ombygget av Johan Joachim Reichborn. I 1789 ble bygningen brukt som tukthus for mannlige tyver. Manufakturhuset ble også den alminnelige straffeanstalten for kvinner. Tukthuset ble nedlagt 1886.

Skole og offentlige kontorer

I 1892 overtok Bergen kommune Manufakturhuset fra staten. Bygningen ble brukt som lokaler for Lungegården skole fram til 1936. Etter andre verdenskrig har huset vært brukt til offentlige kontorer, blant annet av Etat for plan og geodata. I dag disponeres bygget av seksjonene til byrådsavdeling for barnehage, skole og idrett i Bergen kommune. Manufakturhuset har direkte gangforbindelse til felleskantinen i Bergen rådhus.

Saneringsplaner og fredning

I forbindelse med byggingen av nytt rådhus i Bergen og ny reguleringsplan for Marken, ble det laget totalsaneringsplaner for hele området, inkludert Manufakturhuset. Det ble mye strid rundt byggingen av Rådhusblokken og totalsaneringsvedtaket for Marken ble opphevet i 1974. Bygningen ble vedtaksfredet i 1984. I 1990 ble bygningen istandsatt av arkitekt Kjell Irgens.
Knokkelbiller

Utseende

Små til middelsstore (2,5 – 20 mm), ovale til avlange biller, kroppen hvelvet og påfallende knudrete. På farge er de brune til grå/svarte. I naturen er hele oversiden ofte dekket av et lag av jord eller mudder, noe som gjør billene vanskelige å se. Hodet er kort og bredt, antennene 10-leddete med en tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er kort og bredt, med påfallende opphøyde lister eller knøler. Dekkvingene er ganske brede, med tydelige punktrekker og opphøyde lengdelister mellom dem. Beina er forholdsvis slanke (sammenlignet med andre skarabider), leggene (tibiae) uten pigger på utsiden, føttene fem-leddete. Larvene er hvite eller gule, C-formede liksom de fleste andre skarabider.

Levevis

Knokkelbillene er noen av de siste nedbryterne som kommer til et kadaver. De lever av bein, fjær, hudrester, pels og andre tørre, tungt fordøyelige levninger. De har spesielle fordøyelsesenzymer som gjør dem i stand til å fordøye keratin (hornstoff). Larvene lever i loddrette sjakter under kadaveret. Mange arter er knyttet til reir eller bol av forskjellige slags pattedyr og fugler, der de trolig lever av avkastede hår, fjær og lignende. Billene flyr om natten og kan fanges i lysfeller, eller i feller med bein, fjær eller lignende som åte. Ellers ser man dem sjelden.

Kilder

Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki. 
Beskrivelse på engelsk og bilde: Generic Guide to New World Scarab Beetles.
Seminole kullkraftverk

Seminole kullkraftverk er et kullkraftverk i Putnam County, delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1430 MW, fordelt på 2 turbiner. Dette er delstatens fjerde største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1984 og stod ferdig i 1988. Brenselkilden er kull.
Totale utslipp av CO2 i 2007 var 8,71 mill tonn.
Cedric Simmons

Karriere

I 2006 ble Simmons trukket opp av New Orleans/Oklahoma City Hornets som 15. spiller i NBA. Han spilte for klubben i en sesong og rakk å spille i totalt 43 kamper for dem.
29. september 2007 ble Simmons byttet til Cleveland Cavaliers mot David Wesley, men det tok kun 5 måneder før han ble byttet til Chicago Bulls sammen med Drew Gooden, Larry Hughes og Shannon Brown mot Ben Wallace, Joe Smith og et fremtidig valg av spiller den 21. februar 2008. Senere ble han byttet til Sacramento Kings sammen med Drew Gooden mot Brad Miller.
Roska

Historisk

På Roska finnes et av de eldste sporene etter dyrking av jord som er registrert i Sunnfjord. Det ble i 1995 funnet et dyrkingslag som ble sendt prøver av til et laboratorium i USA, dateringen ble satt til perioden 2500 f.Kr. – 1200 f.Kr.. Tilsvarende gamle funn finnes fra Hornnes i Førde, Hjelle i Stryn og Vereide i Gloppen. Dette er ikke bevis for at det eksisterte en gård her, men at det var bosetning i området.
På bruk 3 ble det funnet en grav fra vikingtiden, det ble også funnet et spyd og en øks på andre steder på gården. Øksen regnes med stammer fra perioden 900-950.
Første skriftlige kilde om gården finnes i en jordebok fra 1590. Det har vært flere delinger av Roska, i matrikkelen fra 1647 er det to bruk, disse er de som ble til bruk 1 og 3.
Rovos Air

Kilder

Airliner World Juni og august 2006