google/wiki40b huggingface dataset:
Gnathacmaeops pratensis

Utseende

En liten til middelsstor (6-10 mm), mørk trebukk med gulbrune dekkvinger. Kroppsformen er ganske bred. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen. Hodet er lengre enn bredt, med små, runde, litt utstående fasettøyne og ganske lange tinninger bak disse. Pronotum er svart, hvelvet og jevnt rundet med ganske lange, fine, oppstående hår. Dekkvingene har markerte skuldre og er ensfarget gulbrune bortsett fra en litt mørkere lengdestrek som går bakover fra skuldrene. Beina er mørke og ganske lange.

Levevis

Larvene lever under løs bark på døde graner og furuer, gjerne slike som er drept av skogbranner, men arten er ikke avhengig av dette. Flere generasjoner av biller kan utnytte samme tre. Larveutviklingen tar to år. De voksne billene, som er aktive i juni-juli, besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt i Palearktis, og finnes også i mye av Nord-Amerika. Den er også den vanligste arten i Acmaeops-gruppen i Norge, men finnes bare i de østlige delene av landet.
Oofotr

Oofotr (dannet 1993) er en norsk musikkgruppe, bestående av Narvik-musikerne Ernst-Wiggo Sandbakk trommer, Kjersti Stubø vokal og Jørn Øien piano. De arrangerer folkemusikk fra Ofoten, og hadde sin debutkonsert i Kjeldebotn kirke, juni 1994, da med musikkbidrag fra lokalhistoriker Magnus Pettersen fra Ballangen. Etter en rekke fremføringer på nordnorske musikkfestivaler, og plateutgivelse, tilkom nytt materiale fra Tromsø Museum og plate i 2001.
Arrangementene er karakterisert som en blanding av etno, ambient og world music, og er delvis inspirert av Sandbakks engasjement med Trondheims-koret Chorus som i 1981–82 hadde plateutgivelser med Ballangen-musikk.
Navnet «Oofot» ble først brukt om det geografiske området Ofoten, i Aslak Bolts jordebok.
Stortingsvalget 1868

Valgordning

I hvert prestegjeld hadde sognepresten ansvar for å holde valgting som utpekte valgmenn. Sognepresten hadde også ansvaret for å vite hvem som var kvalifisert for stemmerett. Valgmennene møttes til valgmannsting. På landet hadde hvert av de atten amtene valgmannsting, og utpekte 2-5 av 74 stortingsrepresentanter. Kjøpstedenes valgmannsting utpekte én, to eller fire av 37 stortingsrepresentanter.
Kvalifisert for stemmerett var menn over 25 år med eiendom av en viss størrelse. I tillegg var embedsmenn og rettighetsmenn i Finnmark kvalifisert. For å være stemmeberettiget måtte de i tillegg avlegge ed til grunnloven ved innføring i manntall. Allmenn stemmerett for menn ble innført i 1898. Kvinner hadde ikke stemmerett.
127 374 menn var stemmerettskvalifisert, 81 278 hadde stemmerett. Av disse stemte 38 724.
396 valgting i landdistriktene utpekte totalt 932 valgmenn. 38 valgting i byene utpekte totalt 216 valgmenn. Valgmannstingene ble holdt i perioden 22. februar 1868 til 5. juli 1868.
Haugesund fikk status som kjøpstad 3. mars 1866. De fire representantplassene for gamle Finmarkens Amt ble fordelt likt mellom to nye amt: Tromsø Amt og Finmarkens Amt.

Politikk

Det var ikke opprettet formelle partigrupper. Sakførerpartiet var en medieskapt betegnelse på en gruppe av byvalgte som søkte allianser med bøndene, en allianse som senere skulle lede til dannelsen av partiet Venstre.
Det 19. ordentlige storting traff bestemmelse om at Stortinget i fortsettelsen skulle ha faste årlige sesjoner.

Resultater

Valgmennene kunne stemme på hver enkelt stortingsplass i sitt valgmannsting. Kandidatene måtte tilhøre valgkretsen, og kunne ikke stemme på seg selv.
Skottlands parlament

Det historiske parlamentet

Skottlands opprinnelige parlament, eller «Estates of Scotland», var det nasjonale lovgivningsmakten til det uavhengige kongedømmet Skottland, og eksisterte fra begynnelsen av 1200-tallet og fram til kongedømmet Skottland ble slått sammen med kongedømmet England under forordningen om union (Acts of Union) i 1707. Det opprinnelige skotske parlamentet besto av ulike organer som ga råd og støtte (finansielt, militært og lignende) for monarken. Det er ikke mulig å spore tilbake til en bestemt dato for det første skotske parlamentsmøtet, men begrepet ‘colloquium’, som ble benyttet til parlamenter i England på denne tiden, ble første gang nedtegnet i 1235 i et brev fra kong Aleksander II av Skottland.
Hensikten med å slå sammen det skotske og det engelske parlamentet var for å danne kongedømmet Storbritannia. Som en konsekvens ble det skotske parlamentet slått sammen med Englands parlament for å opprette Storbritannias parlament. Da både Englands gamle parlament og det nyopprettede parlamentet uansett lå i Palace of Westminster i London var endringene for engelskmennene ubetydelig, mens for skottene betydde det at deres representanter måtte flytte på seg.
Dorcaschematini

Utseende

Middelsstore, brunlige trebukker. Denne gruppen utmerker seg særlig ved sin langstrakte kroppsform, pronotum er tydelig lengre enn bredt, uten pigger på sidene.
Antennene hos hannene er rundt dobbelt så lange som kroppen.

Utbredelse

De fleste artene lever i Sørøst-Asia, men gruppen er også representert i Afrika.
Daner

Daner er betegnelsen på et nordgermansk folk i området som i dag er sørlige Sverige og Danmark. Fra slutten av middelalderen ble «daner» som betegnelsen erstattet av «dansker». Danene er altså forfedrene til dagens dansker.
Daner ble nevnt i skriftlige kilder fra 500-tallet: av Jordanes i Getica, av Procopius, og av Gregorius av Tours. I Jordanes beskrivelse av landområdet Scandza (antagelig Skandinavia) forteller han at danene var av samme slag folk som suioner (sveaer), og skal ha fordrevet et annet germansk folk ved navn herulere fra sitt hjemland. Daner er dog ikke nevnt av Tacitus, noe som eventuelt kan bety at de på første århundre e.Kr. ikke skilte seg fra suionerne. 
I henhold til den danske forfatter fra 1100-tallet, Sven Aggesen, var det den mytisk kong Dan den storlåtne som har gitt navn til danene. Dan kan likevel ha gitt navnet til Danmark i overført betydning. Det var ikke før på 700-tallet at daner synes å ha blitt synonymt for hele Danmarks befolkning, men samtidig ble «daner» og «dansk tunge» (dansk språk) tidvis betegnelsen på nordboere generelt. I vikingtiden klarte ikke landene sør for Danmark alltid å skille mellom nordmenn, svensker og daner. 
Den etymologiske bakgrunnen til «daner» er sannsynligvis en avledning av det indoeuropeiske *dhen-, som betyr «flate, flatt brett». Danene ga navn til Danmark, og tillegget «mark» i Danmark betyr grense eller grenseområde, altså «Danenes grenseland».
The Weight of This Mistake

The Weight of This Mistake er en EP av Rumble in Rhodos, utgitt i 2004.
Jenta fra Ipanema

Historie

Det sies at «Jenta fra Ipanema» var inspirert av Heloísa Eneida Menezes Paes Pinto (nå Helô Pinheiro), en femten år gammel jente som bodde i Rua Montenegro i det fasjonable Ipanema-strøket i Rio de Janeiro, Brasil. Daglig spasserte hun til stranda forbi den populære bar-kafeen Veloso, der hun påkalte oppmerksomheten til stamgjestene Jobim og Moraes. 
Fakta er at sangen opprinnelig ble komponert for en musikal-komedie ved navn Dirigível (Luftskip), av Vinícius de Moraes. Sangens originale tittel var Menina que Passa (Jenta som passerte), og det berømte første verset var annerledes. Jobim komponerte melodien på sitt piano i sitt nye hus i Rua Barão da Torre, i Ipanema. Deretter skrev Vinícius teksten i Petrópolis, nær Rio de Janeiro, som han hadde gjort med Chega de Saudade seks år tidligere.

Kontrovers om opphavsrett

I 2005 saksøkte rettighetshaverne (arvingene etter komponistene) frøken Pinheiro for rettighetsbrudd, fordi hun hadde misbrukt sin status som Jenta fra Ipanema til å markedsføre sin motebutikk med samme navn.

Andre media

En brasiliansk musikal-film, Garota de Ipanema, inspirert av sangen ble utgitt i by 1967.
Sangen ble parodiert av Stephen Sondheim og Mary Rodgers i "The Boy From...".  
Sangen er samplet i Let Your Body Decide av The Ark.
I 1993 fremførte Madonna sangen ved flere konserter i Brasil under turneen Girlie Show Tour.
Bandet The B-52's har utgitt en sang med tittelen "Girl from Ipanema Goes to Greenland".
Neochrysoprasis

Utseende

En middelsstor, avlang, halvmatt, svart trebukk med grønnlig metallglans. Antennene er tynne, betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en liten tann på sidene bak midten. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Beina er lange, lårene slanke.

Utbredelse

Arten er kjent fra Paraguay, Bolivia og Brasil.
European Launcher Development Organisation

European Launcher Development Organisation (ELDO) var en organisasjonen med formål å bygge en europeisk bærerakett, ELDO-A. Den ble opprettet 29. mars 1962, men de formelle avtalene var først på plass i 1964. Det var seks europeiske medlemsland: Belgia, Frankrike, Italia , Nederland, Storbritannia og Tyskland (vest) samt Australia.
Etter planen skulle Storbritannia bygge første trinn av raketten, Frankrike andre trinn og Tyskland det tredje. Satellittene skulle utvikles i Belgia og Italia, mens Nederland skulle ta seg av telemetri og fjernkontrol. Raketten skulle avfyres ifra Woomera i Australia.
ELDO-A, som senere ble omdøpt til Europa-1, skulle være 31,7 m lang og veie mer enn 110 tonn. Planen var at man i 1966 skulle være i stand til å sende 1 000-1 200 kg i kretsløp 500 km over Jordens overflate. Utprøvningene av det første trinnet gikk bra, men fulgte ikke helt tidsplanen, og i 1966 ble det bestemt at man skulle bygge en fire-trinsrakett i stedet. Den skulle skytes opp ifra Kourou i Fransk Guyana.
Etter en rekke mislykkede oppskytninger trakk Storbritannia og Italia seg ifra organisasjonen i 1969 og Europa-1 prosjektet ble oppgitt i 1970. Isteden begynte man utviklingen av Europa-2, som også ble oppgitt etter en mislykket oppskytning 5. november 1971. Organisasjonen satte da igang et enda mer ambisiøst prosjekt, Europa-3. Det forlot aldri tegnebrettet, men skulle senere danne grunnlaget for den senere svært suksessfulle Ariane-løfteraketten.
I 1975 ble ELDO en del av ESA.
Widowville (Ohio)

Historie

Et postkontor ble etablert i Widowville i 1890 og var i drift til 1903. Ifølge tradisjonen var Widowville opphavet til navnet at det hadde vært mange enker (widow) etter borgerkrigen som bodde i området.
Sentens

En sentens er en form for leveregel, eller fyndord.
Cubilioides

Utseende

En liten, bred og tettbygd, kontrastrikt farget trebukk. Antennene, beina, sidene på hodet og pronotum, "skuldrene" på dekkvingene, store midtflekker på hode og pronotum, og to par flekker på dekkvingene er svarte. Ellers er grunnfargen for det meste lyst beige-brun, men med oransje felter foran på pronotum og dekkvingene og langs den fremre delen av dekkvingene søm. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er trapesformet uten tenner på sidene, dekkvingene nokså jevnbrede med markerte "skuldre".

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Arten lever i Etiopia.
RAF Fighter Command

RAF Fighter Command var organisasjonen som kontrollerte Storbritannias Royal Air Forces jagerfly fra 1936 til 1968. Fighter Command er særlig kjent for sin rolle i slaget om Storbritannia i 1940.

Begynnelsen

I juni 1936 presenterte Royal Air Force en ny organisasjonsform. Fram  til da hadde luftforsvaret av De britiske øyer vært underlagt Air  Defence of Great Britain Command. Med virkning fra 1. juli skulle det  opprettes fire nye kommandoer, tre operative og en treningskommando;  Bomber Command, Fighter Command, Coastal Command og Training Command. Fighter Command skulle administrere jagerflyskvadronene, 13 i alt, organisert i 11 Group.

Opptrapping

I 1939 hadde tallet på grupper økt til 4, 11 Group, 12 Group, 13 Group og 22 Group.

Verdenskrig

Fra november 1943 ble plutselig Fighter Command «nedlagt». Funksjonene ble fordelt på Air Defense of Great Britain (ADGB) og Second Tactical Air Force (2. TAF). I oktober 1944 fant man ut at dette hadde vært en dårlig ide, og gikk tilbake til betegnelsen Fighter Command.
I løpet av krigen hadde antall skvadroner økt kraftig. Flere allierte nasjoner hadde opprettet egne skvadroner under RAFs kommando.

Nedleggelse

I april 1968 ble Bomber Command og Fighter Command slått sammen til én  kommando, RAF Strike Command, etter et politisk vedtak i 1967.
Amol (fylke)

Amol (persisk: شهرستان آمل‎) er et fylke i provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden til fylket er Amol. Fra tellingen i 2006, var fylkets befolkning 344 747, i 93 194 familier. Fylket er delt inn i tre distrikter: det sentrale distriktet, Larijan-distriktet og Dabudasht-distriktet. Fylket har fem byer: Amol, Rineh, Gazanak, Dabudasht og Amamzadeh Abdallah.
Amol grenser til fylkene Babol i øst, Mahmudabad i nord, Babolsar i nordøst, Noor i vest i provinsen Mazandaran og Teheran provinsen i sør.
Grå engvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 14-20 millimeter), brun vikler med litt tilspissede forvinger. Ved forvingens bakhjørne er det en lys flekk. Langs framkanten nær spissen er det noen korte, lyse skråstreker.

Levevis

Larven utvikler seg på røttene av vanlig knoppurt (Centaurea jacea) og svartknoppurt (Centaurea nigra) på tørre enger, særlig på kalkrik grunn ved kysten.

Utbredelse

Arten er utbredt i Nord-Afrika, i Europa bortsett fra lengst i nord, og i det nordlige Asia.
I Norge er den bare kjent fra noen øyer i Oslofjorden (Oslo, Akershus og Vestfold). Den er vurdert som Sterkt truet (EN) på den norske rødlisten fra 2010.
Sonangol

Historie

Sonangol ble etablert i 1976 da det portugisiske oljeselskapet ANGOL ble nasjonalisert i forbindelse med landets nyvunnede selvstendighet. Etter Angolas selvstendighet forlot flere av av de tidligere aktive oljeselskapene landet, og Sonangol kjøpte opp deres virksomhet.
I debember 2009 vant Sonangol en anbudskonkurranse om å utvinne olje i Qaiyarah og Najmah i Nineveh-provinsen i nordre Irak.

Datterselskaper

Etter hvert som selskapet vokste, hadde det økende behov for tjenester innen innkjøp, transport, telekommunikasjon og data, engineering, seismikk osv. Sonangol etablerte datterselskaper for å møte disse behovene. Sonangol og dets over 30 datterselskaper har fortsatt å ekspandere innen andre forretningsområder. Blant de viktigste datterselskapene er Sonair, MSTelcom og de to bankene Banco Africano de Investimentos og Banco do Comércio e Indústria.
Ken Hensley

Konserter i Norge

Hensley hadde blant annet konsert i Oslo Spektrum i 2004. Han har ellers deltatt de siste årene på «Summer Party» i Fredrikstad og høsten 2006 spilte han på Vinjerock som ble arrangert på Eidsbugarden i Jotunheimen.
Nyzealandsk pund

Historie

Pund ble innført på New Zealand i 1840 da britiske mynter kom i omløp. Imidlertid var det utover i 1840- og 1850-årene knapphet på mynt, særlig koppermynt og private begynte å utgi kopperpoletter. Britisk og australske mynter var i sirkulasjon til 1897, da det ble bestemt at bare britisk mynt var lovlig betalingsmiddel.
Egne nyzealandske mynter kom i 1933 med dannelsen av en sentralbank for utstedelse av mynt og sedler, Reserve Bank of New Zealand. Myntsystemet var fortsatt basert på det britiske, med mynter med samme pålydende, størrelse og vekt. I 1935 sluttet britisk mynt å være lovlig betalingsmiddel på New Zealand.
I 1934 begynte også utstedelsen av sedler i regi av sentralbanken. Fra 1850 til 1856 hadde Colonial Bank of Issue hatt enerett på seddelutgivelse. Etter det utga privatbanker sine egne sedler. Seks private banker utstedte sine egne pundsedler med ulike motiver. Disse bankene var ikke forpliktet til å ta imot hverandres sedler. I 1924 ble bankene enig om en felles grafisk utforming. Denne ordningen varte til Reserve Bank of New Zealand ble opprettet og nye sedler utgitt av den kom i august 1934.
I 1967 gikk landet over til desimalsystemet med innføring av dollar.

Første seddelserie

Reserve Bank of New Zealand har utgitt sju seddelserier, to for nyzealandsk pund og fem for nyzealandsk dollar.
Den første seddelserien var tenkt å være midlertidig og benyttet farger og motiver som allerede var i bruk, slik som kivifugl, riksvåpenet, fjelltoppen Mitre Peak og maorikongen Tāwhiao. Sedlene kom i samme design og størrelse, men med ulik farge for hver pålydende. Sedler pålydende 10 shilling, 1 pund, 5 pund og 50 pund ble utgitt. Sedlene ble trykket i utlandet, av firmaet De La Rue i London i Storbritannia.

Andre seddelserie

I 1940 ble det gjort endringer i seddelserien. En ny 10-pundseddel ble innført. Bildet av Tāwhiao ble byttet ut med et portrett av sjøfareren James Cook og forskjellige historiske motiver og landskapsbilder kom til. Også disse sedlene var produsert av De La Rue i London.
Son Doong

Sơn Đoòng er en grotte i Vietnam, i Phong Nha-Ke Bang nasjonalpark, provinsen Quang Binh, Vietnam. Grotten ligger 50 km nord for provinshovedstaden Dong Hoi, og 450 km sør for Hanoi. Den ble oppdaget av en lokal mann, og funnet ble annonsert av en britisk gruppe. Den britiske oppdagelsesreisende sa det er den største grotten i verden. Våren 2009 var Jonathan Sims med på den første ekspedisjonen inn i elvegrotten Hang Son Doong i et avsidesliggende område i det sentrale Vietnam. Hulen, som er godt gjemt i den fjellrike nasjonalparken Phong Nha-Ke Bang nær grensen til Laos, er del av et system som består av omkring 150 huler i Truong Son-fjellene, hvorav mange stadig ikke er utforsket.
Christos Dimitriou

2011

Dimitriou deltok i De europeiske småstatslekene 2011, der han vant to medaljer. Han fikk sølv på 1500 meter, bak sin lagkamerat Amine Khadiri, og bronse på 800 meter bak Brice Etes og Amine Khadiri.
Kypros konkurrerte i Third League i Lag-EM i friidrett 2011, og Dimitriou kom der på annenplass på 1500 meter, kun slått av moldovske Ion Luchianov. Dette ga 14 poeng i lagkonkurransen, der Kypros kom på annenplass, og rykket opp til Second Leage i neste lag-EM.
Han kom på annenplass på 800 meter i det kypriotiske mesterskapet i juni, med ny personlig rekord på 1.50,86. Amine Khadiri vant denne distansen.

2012

Han vant 800 meter i det kypriotiske mesterskapet i friidrett, med tiden 1.53,66. Han deltok også på 800 meter i Junior-VM i friidrett 2012 i Barcelona, men løp på 1.52,59 i innledningsheatet, som var 43. beste tid, og han gikk dermed ikke videre til semifinalene.

2013

I Jeux de la Francophonie 2013 deltok han også på 800 meter, og løp på 1.55,05 i innledningsheatet. Dette var 16. beste tid, og han ble ikke blant de åtte som gikk videre til finalen.

2015

I det kypriotiske mesterskapet i 2015 vant han igjen 800 meter.

2016

Han vant én medalje i Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016; han fikk sølv på 800 meter, bak Musa Hajdari fra Kosovo.

2017

I De europeiske småstatslekene 2017 vant han både 800 og 1500 meter, og han deltok også på Kypros' stafettlag som fikk sølv på 4 × 400 meter stafett.

2018

Han deltok i Samveldelekene 2018, og på 800 meter satte han personlig rekord i forsøksheatet med 1:47,82, men han gikk ikke videre til finalen. Han deltok også på 1500 meter, der han kom på sjuendeplass i sitt forsøksheat, og han nådde ikke finalen. 
Han representerer Kypros under EM i friidrett 2018.
Sätila

Sätila er et tettsted i Mark kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. Det ligger rundt 20 kilometer vest for Kinna. I 2010 hadde tettstedet 1 059 innbyggere.
Rosenvingehuset

Beskrivelse

Bygningen har to etasjer med kjeller uten hvelvinger, og er utformet som et rekkehus med speilvendte leiligheter. En lignende planløsning ses i Niels Kuntzes hus i Östergatan fra omkring 1530. Fasaden er symmetrisk oppbygget av rød tegl med krittstensdekorasjoner. Her ses spor etter de gjenmurte kjellerinngangene fra middelalderen. 
Over den vestre inngangen er innmurt en innskripsjonstavle med en tekst på plattysk. Under til venstre ses Mogens Jensen Rosenvinges våpen med en rose og en vinge, til høyre Anne Pedersdatters to liljer. I midten Kristi tornekrone med Jesusmonogrammet IHS over årstallet 1534. 
Inne i bygningen finnes bevarte kalkmalerier fra 1500- og 1600-tallet. På slutten av 1500-tallet var taket dekket med papirtapeter, de eldste kjente i Norden, dateret til 1570.

Anne Pedersdatter

Her bodde på 1530-tallet den velhavende Anne Pedersdatter, datter av borgermester Peder i Helsingør. Hun var selv gift med Mogens Jensen Rosenvinge, skriver for kong Christian II. Mogens døde i 1528 og enken flyttet inn i huset ved Vestergaden, den gang Malmøs hovedgate. I 1534 satte hun opp bildestenen med ekteparets våpen. Den vestre halvdelen av huset var beregnet til Anne Pedersdatter selv, den østre del ble muligvis bosted for datteren Anne Mogensdatter. 
Til Rosenvingehuset hører to fløybygninger i korsvirke oppført i 1561.
Rebeccaopprørene

Rebeccaopprørene var et opprør fra 1839 til 1843 i Wales. Den var en protest mot den høye avgiften som måtte betales på de lokale bompengeveiene. Opptøyene opphørte før 1844 fordi en lov som konsoliderte og endret lover relatert bompengeveier i Wales ble vedtatt.

Historie

På begynnelsen av det 19. århundre var det mange veibomer på veiene i Wales ble operert av stiftelser som skulle opprettholde og til og med forbedre veiene, finansiering av dette ble finansiert av bompenger. Men mange stiftelser krevet inn ekstremt høye bompenger og brukte penger også til andre bruksområder. Selv der hvor dette ikke var tilfelle, veibomlover påla en ekstra økonomisk byrde på det fattige landbruket og folk bestemte seg for at nok var nok. De tok loven i sine egne hender og gjenger ble dannet for å ødelegge den toll-portene.
Disse gjengene ble kjent som Merched Beca (walisisk for Rebecca's Daughters) eller kun Rebeccas. Opprinnelsen til navnet er sagt å være et vers i Bibelens 1. Mosebok 24:60 – Og de velsignet Rebekka og sa til henne: Vår søster, bli til tusen ganger ti tusen, og måtte din ætt ta sine fienders porter i eie!' (engelsk: 'And they blessed Rebekah and said unto her, Thou art our sister, be thou the mother of thousands of millions, and let thy seed possess the gate of those which hate them'). Dette verset ble ropt mang en gang fra de religiøse urbane beboerne.
Islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2015

Islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2015 ble arrangert 7. og 8. februar 2015, i Hafnarfjörður på Island.
Gaëlle Le Foll

Idrettskarriere

Le Foll deltok i junior-EM i friidrett 2009, der hun kom på ellevteplass i sjukamp. Samme år deltok hun i det franske mesterskapet i mangekamp, der hun vant sjukamp i juniorklassen. I 2010 vant hun femkamp i juniorklassen under det franske mesterskapet innendørs.
I 2013 kom hun på andreplass i femkamp under det franske mesterskapet i friidrett innendørs, og hun vant sjukamp i U23-klassen under det franske juniormesterskapet i friidrett. Hun kom også på andreplass i femkamp under det franske mesterskapet i friidrett innendørs i 2014.
Under Fransk mesterskap i friidrett 2015 vant hun sjukamp, 110 poeng foran Annaelle Nyabeu Djapa. Hun kom på tiendeplass i sjukamp under Décastar 2015.
Van Muydenbukta

Van Muydenbukta er en 5,5 km bred, grunn bukt på nordsiden av Bellsund, sørøst på Nordenskiöldkysten og helt sørvest i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Bukta avgrenses i øst av Reiniusøyane og i vest av Slettneset og i videre forstand Kapp Martin. I denne bukta ligger deltaet til Ytterdalselva som kommer fra Erdmannbreen. Bukta ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Marleik

Marleik er en konkresjon av mergel (kalkholdig leire) i kvartære leirer. Marleiker har rund eller avlang form og inneholder ofte fossiler (fisk eller skjell). Noen ganger kan flere slike knoller vokse sammen til større former. De er dannet på gammel havbunn, og fordi landet har hevet seg, finnes de langt inne på land i vår tid.
Marleiker er en slags konkresjoner dannet ved utfelling av kalsiumkarbonat omkring råtnende dyrerester. De finnes mange steder i Norge, men er mest vanlig på Østlandet, i Romsdalen, i Trøndelag og i Nordland.