google/wiki40b huggingface dataset:
Rikets sanger

Rikets sanger er den alminnelige betegnelsen på de religiøse sangene til Jehovas vitner.
Bibelstudentene, som utviklet seg til dagens Jehovas vitner, begynte tidlig å trykke og utgi salmer. I tidens løp har Vakttårnets bibel- og traktatselskap utgitt en rekke sangbøker. I den første tiden gjorde de bruk av flere kjente salmer. De laget også noen egne tekster som ble sunget til melodier av kjente komponister.
I den tidligste tiden utgav de blant annet en sangbok som ble kalt Songs of the Bride (1879) og som inneholdt 144 sanger. Senere gav de ut en større samling, Poems and Hymns of the Millennial Dawn (1890), som inneholdt 333 sanger og 151 dikt, hvorav de fleste var verk av kjente forfattere. I februar 1896 var et helt nummer av Vakttårnet viet offentliggjøringen av 11 sanger. I 1900 kom det ut et hefte med 82 sanger. Det ble kalt Zion's Glad Songs. De fleste eller alle tekstene i disse to samlingene var skrevet av Bibelstudenter. I 1925 kom det også ut en sangbok som var spesielt beregnet på barn. Den ble kalt Kingdom Hymns og inneholdt 80 sanger. I 1928 gav Bibelstudentene ut en sangbok som het Songs of Praise to Jehovah. Den inneholdt 337 sanger. Man forsøkte da i større grad å komme bort fra tekster med innhold som ikke var representativt for læren.
På slutten av 1930-tallet sluttet imidlertid sang å være et fast element i de lokale forsamlingene. I 1944 gjenopptok man sang i menighetene, og fra nå av ble det gjort mer for at samlingen skulle bli særegen for Jehovas vitner. Sangboken Kingdom Service Song Book ble utgitt det året, og den inneholdt 62 sanger. Den følgende sangboken var Songs to Jehovah's Praise (1950) med 91 sanger. Den inneholdt fremdeles noen sanger som ble sunget til melodier av kjente komponister. Etter den kom Singing and Accompanying yourselves with Music in your Hearts (1966) med 119 sanger. Disse sangene omhandlet et vidt spekter av bibelske temaer.
Deretter kom Sing Praises to Jehovah i 1984, som senere kom ut på norsk som Syng lovsanger for Jehova. Dette var en samling på 225 sanger som alle var skrevet av personer som selv har vært Jehovas vitner.
I 2009 ble det kunngjort at en ny sangbok skulle bli tatt i bruk, Syng for Jehova. Den ble tatt i bruk fra og med 2010. Den inneholder 135 sanger. Av disse er 33 nye. Flere sanger har gjennomgått endringer når det gjelder teksten. Noen melodier har også gjennomgått visse endringer. Noen sangtekster synges til nye melodier, og noen melodier brukes til nye tekster.
Hver sang har noen skriftsteder knyttet til seg som passer til det emnet sangen tar opp. Sangene tar opp forskjellige temaer, som Guds Ord, hyllest til Gud, beskrivelser av Jesus, og kristen livsførsel.
Gorditus

Utseende

En ganske stor (ca. 30 millimeter), blank, kort, bred og høyt hvelvet, rødbrun hornbille. Hannen har ikke noe horn på hodet eller noen grop på pronotum, som er grovt og ganske tett punktert. Dekkvingene er ganske høyt hvelvede, med utuydelieg punktrader. Undersiden er nesten naken.

Levevis

Biller i gruppen Pentodontini lever stort sett i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Cuba.
Den nedersaksiske rikskrets

Den nedersaksiske rikskrets (tysk: Niedersächsischer Reichskreis) var en rikskrets i Det tysk-romerske keiserriket. Den dekket mye av territoriet til middelalderens hertugdømme Sachsen (bortsett fra Westfalen), og het opprinnelig «Den saksiske (riks)krets» (tysk: Sächsischer Kreis eller Sächsischer Reichskreis), før den senere ble videre differensiert fra Den øvre saksiske rikskrets gjennom et mer spesifikt navn.
Et uvanlig aspekt ved denne rikskretsen er at, ved forskjellige tidspunkt, var kongene av Danmark (i Holstein), Storbritannia (i Hannover) og Sverige (i Bremen) fyrster i en rekke riksstander.

Opphav

De første planene for en nedersaksisk rikskrets kom fra Albert II av Tyskland i 1438. En keiserlige saksisk rikskrets ble formelt opprettet i 1500, men i 1512 ble den delt inn i en øvre- og en nedersaksisk rikskrets. Divisjonen ble nedfelt i 1522, og det tok en stund før separasjonen ble fullstendig implementert av Reichskammergericht. Videre kom den første nevningen av en «øvre saksisk rikskrets», «nedre saksisk rikskrets» eller Nederland hendte mye senere. Begrepet Nedersachsen (Niedersachsen) ble først brukt i 1548.

Territorium

Den nedersaksiske rikskrets inkluderte de østligste delene av dagens Nedersachsen, den nordøstligste delen av Sachsen-Anhalt (Altmark ekskludert), Mecklenburg, Holstein (Dithmarschen ekskludert), Hamburg, Bremen, i tillegg til små områder av Brandenburg og Thüringen. For det meste var det et sammenhengende område med unntak av små enklaver som Halle og Jüterbog. Nordhausen og Mühlhausen var også områder utenfor den sammenhengende delen av den keiserlige rikskrets. Innen kretsen var Erkebispedømme Verden, som var i personalunion under Erkebispedømmet Bremen siden 1502. Grevskapene Schaumburg og Spiegelberg var også del av personalunionen, men de var ikke del av den nedersaksiske rikskrets.
Innen Det tysk-romerske rikets fall var rikskretsen 3210 kvadratkilometer, med 2 120 000 innbyggere. I henhold til religion var tilnærmet alle protestanter, med det eneste unntak det delvis katolske bispedømmet Hildesheim.

Struktur

En stor del av rikskretsen bestod av områder regjert av Huset Welf. Med Reformasjonen ble det nylig konverterte Erkebispedømmet Magdeburg styrt fra 1513 av administratorer fra Brandenburg-grenen av Huset Hohenzollern. I tillegg ble i 1648 Bispedømmet Halberstadt gitt til Markgrevskapet Brandenburg. Erkebispedømmet Bremen, etter reformasjonen, ble regjert av dansker og svensker, og etter 1715 av Huset Welf. Gjennom Hertugdømmet Oldenburg ble kongen av Danmark en fyrste av den keiserlige rikskrets. I tillegg, som et resultat av deres eierskap av områder i de keiserlige rikskretser, ble kongene av Preussen, Sverige og Storbritannia, som hersket over Kurfyrstedømmet Braunschweig-Lüneburg, fyrster i riket. Av alle områder i riket var Den nedersaksiske rikskrets regjert av flest utenlandske konger. På tross av dette hindret Huset Welfs sterkt posisjon i Den nedersaksiske rikskrets hertugene fra Mecklenburg og kongene av Danmark fra å dominere.
Vaporwave

Vaporwave er en musikksjanger som vokste ut av sjangere som seapunk, bounce house, witch house og chillwave tidlig på 2010-tallet. Sjangeren preges av stor variasjon innen musikkens melding og hensikt, blir den vanligvis sett på som en parodi av forbrukersamfunnet, 80-tallets jappekultur, og new age-musikk, samtidig som det er en nostalgisk fascinasjon til stede.

Stil og opphav

Vaporwave var tidlig karakterisert med en heftig bruk av samples fra perioden mellom slutten av 70-tallet og begynnelsen av 2000-tallet, i hovedsak fra lounge, smooth jazz eller muzak. Samples var stort sett endret og overlappet på en måte kjent fra screw-musikk.
Sjangeren vokste i 2011 ut fra nettsamfunn som Turntable.fm. I løpet av følgende år ble sjangeren mer populær gjennom nettsider som Bandcamp, Soundcloud, Last.fm, og 4chan. Utgivelsene Chuck Person's Eccojams Vol. 1 av Chuck Person og Far Side Virtual av James Ferraro er av mange sett på som viktige innen sjangerens videre utvikling.
Billedbruk innen sjangeren preges ofte av glitch art, klassisk skulptur, webdesign fra 90-tallet og klassisk cyberpunk. Japansk skrift brukes ofte, samt andre vestlige skrivesystemer. Visuelle verk av John Foxx samt andre elektroniske artister fra 1980-tallet er sett på som viktige innflytelse for billedbruk innen vaporwave.

Tolkninger

Vaporwave har blitt tolket som en dystopisk kritikk av kapitalisme på samme måte som cyberpunk. Musikkskribenten Adam Harper fra Dummy Mag beskriver sjangeren som «ironic and satirical or truly accelerationist», og nevner at navnet «vaporwave» er et nikk både til vaporware, produkter som blir annonsert men aldri produsert, eller som blir kansellert, samt ideen om at libidinal energi blir utsatt for konstant sublimering under kapitalisme.
Hestesport under Panamerikanske leker 1955

Hestesport under Panamerikanske leker 1955. Hestesport var med som en av nitten sporter i de andre Panamerikanske leker 1955 som ble arrangert i Mexico by i Mexico fra 12. til 26. mars. Det var en individuell konkurranse i dressur og i sprangridning og feltritt var det både individuell og lagkonkurranse. Mexico ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran USA og Chile med en hver.
Gängletorp

Gängletorp er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 269 innbyggere.
Steffen Berg Løkkebø

Karriere

Løkkebø, som startet karrieren i Sandefjord TIF, spilte fra 2010 til 2013 i Follo HK, før han signerte for den nyopprykkede tyske håndballklubben TV Emsdetten og spilte der til 2015.
Løkkebø har spilt landslagshåndball for Norge, og var en del av Norges tropp til EM i 2014.
Isle of Man Steam Packet Company

Isle of Man Steam Packet Company (mansk: Sheshaght Phaggad Bree Ellan Vannin) er det eldste kontinuerlig operative ferge- og passasjererselskap i verden, og feiret sitt 175 årsjubileum i 2005.
Selskapet frakter gods, passasjerer og motorfartøyer mellom havnene i Douglas og fire havner i Storbritannia og Irland. Steam Packet Company er eid av Macquarie Bank, en investeringsbank i Australia.
Selskapet startet på Man, som navnet antyder, i 1830 ettersom Man på det tidspunkt hadde en meget uregelmessig skipstrafikk og kunne være isolert i ukevis. Folket på Man følte at det var vesentlig at de hadde deres egen dedikerte trafikktjeneste. Et møte i Douglas i 1829 ble det dannet en komite som utredet kostnadene av et dampskip. Den 30. juni 1830 ble selskapet Isle of Man Steam Packet Company dannet da et nytt skip, Mona’s Isle, ble bygget for en kostnad av 7 250 pund, og seilte fra Douglas til Liverpool på sin første tur. Siden da har selskapet forsøkt å holde på sine prinsipper om å tjene Man og dets folk med dedikert og pålitelige tjenester.
Besuchetostes

Utseende

Små til middelsstore (gjerne ca. 3,5 millimeter), nokså brede, hvelvede, matte, svarte bille. Den kan rulle seg sammen til en kule, der de brede leggene på mellom- og bakbeina dekker undersiden. Oversiden er delvis kledt med lyse skjell. Dekkvingene har opphøyde lengdekjøler.

Levevis

Arten lever i regnskog. Den har blitt funnet mellom løvstrø på bakken. Artene kan ikke fly.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige India og på Sri Lanka. Noen ganger blir arter fra Malaysia også ført hot, men de bør trolig regnes til slekten Madrasostes.
Djursholmsbanan

Djursholmsbanan (DjB) var det opprinnelige navnet på en smalsporet, 891 mm (2 ft 11 ³⁄₃₂ i) svensk tre fot sporvidde  mellom Stockholm og Djursholm i Stockholm, Sverige. Banen er nå en del av Roslagsbanan, men den eldste linjen ble nedlagt i 1976.

Historie

Djursholmsbanan ble innviet den 20. desember 1890, som en sidebane til Stockholm–Roslagens Järnvägar, senere omdøpt Djursholms Ösby-banen. Banen var opprinnelig eiet av eiendomsselskapet Djursholms AB, som hadde blitt grunnlagt i 1889 for å utvikle hagebyen Djursholm på land rundt Djursholm slott. Etableringen av jernbanen var en viktig del i det å gjøre Djursholm attraktiv for potensielle kjøpere av boligtomter i det nye samfunnet, noe som ga dem mulighet for god kommunikasjon til Stockholm.
Togene på Djursholmsbanan var dampdrevet, men ble elektrifisert da banen bygde sin egen kullfyrte kraftstasjon i Stocksund havn, nær Stocksund jernbanestasjon. Hvordan et av banens venteskur så ut kan man fremdeles se på Roslagsbanans hodepass, Vendevägen. Ved  Långängen fantes også en 12 meter lang perrong. I 1925 ble linjen forlenget slik at l den kom noe nærmere bebyggelsen i Stocksund. Linjene nord og øst for  Djursholms Ösby var eiet av Djursholmsbanan, mens togene delte spor med den dampdrevne Rimbo-banen  Stockholm–Roslagens Järnvägar (SRJ) mellom Djursholms Ösby og Stockholms østbanestasjon. Fra østbanestasjon kunne Djursholm-togene påneget spor komme nærmere sentrum ved Engelbrektsplan.
En annen linje i den vestlige delen av Djursholm ble åpnet i 1910.Den gikk til Altorp. Den opprinnelige planen var å koble de to linjene i nord, slik at passasjerer sapp å reise hele veien rundt Djursholm, men den nye linjen ble til slutt i stedet lagt til  de nye nabolaget  Näsbypark i kjøpesenteret i Täby kommune.
DjB ble til slutt overtatt av SRJ, som i sin tur ble nationalisert i 1959. De sørlige delene av den tidligere SRJ banen, inkludert Djusholmsbanan,  ble overtatt av Storstockholms lokaltrafik (SL) noen år senere. SL ga sin del av det tidligere SRJ linjenett det nye navnet Roslagsbanan. På
midten av 1900-tallet hadde alle disse linjene blitt elektrifisert.
Trikkesporet til Engelbrektsplan ble stengt i 1960, men i stedet, passasjerer som kommer til Stockholm Øst-Banestasjon har forbindelse til Stockholm t gjennom de tilstøtende Tekniska högskolan T-banestasjon siden 1973.
Den eldste linjen mellom Djursholms Ösby og Eddavägen ble stengt i 1976, på grunn av lavt antall passasjerer i den relativt tynt befolket hagebyen.
ISO 3166-2:WF

ISO 3166-2:WF er Wallis- og Futunaøyenes del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Organization for Standardization, som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Det er for tiden ikke definert noen ISO 3166-2-koder for Wallis- og Futunaøyene.
Wallis- og Futunøyene, som er et fransk oversjøisk samfunn, er offisielt tildelt ISO 3166-1 alfa-2-koden WF. De har også koden FR-WF i ISO 3166-2:FR, Frankrikes del av ISO 3166-2.
Dipelicus

Utseende

Nokså små til temmelig store (15-50 millimeter), kraftige, blankt brunlige til svarte hornbiller. Hannene har gjerne et kraftig horn i pannen og fire horn på thorax, som danner hjørnene i en stor grop, hunnene mangler disse. Denne slekten utmerker seg ved brede, utvidete legger (tibiae).

Levevis

Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, Indonesia og Australia.
Volkswagen Golf

Golf GTE

Golf GTE er ladehybridversjonen av Golf som ble vist første gang i 2014 under Geneva Motor Show. GTE ble levert til de første kundene i 4. kvartal 2014.
Denne modellen har elmotor kombinert med en 1,4 liters TSI-motor og sekstrinns DSG-girkasse. Batteripakken på ca. 8 kWh gir bilen en nominell helelektrisk rekkevidde på 50 km.
Drivverket er identisk med Audi A3 e-Tron.

VW Golf GTI G60 Limited

I juni 1989 ble det bygget 70 VW Golf GTI G60 Limited, som var en 16v G-60 motor, som originalt ytet 210 Hk. Det ble bygget 70 eksemplarer der 2 av bilene ble produsert som 3-dørs, hvor den ene ble ødelagt i en kollisjon, og den andre står på VWs motorhistoriske museum.
Alle GTI G-60 Limited-versjonene ble utstyrt med de små amerikanske støtfangerne. Den tradisjonelle røde pynten på enkellys grillen ble også erstattet med lyseblå, som var VW Motorsports farge på den tiden, samt at de hadde et VWMS emblem i grillen, også i lyseblått. Alle bilene hadde stort sett alt utstyr inkl BBS-felger og svart skinninteriør, noe som sammen med motoren gjorde bilen svært unik og ettertraktet. Siden bilen ble produsert i få eksemplar og siden den var så spesiell, var det selvfølgelig ikke noe allemannseie, men noen Golf entusiaster klarte å få tak i et eksemplar.
Stanisław Ostrowski

Bakgrunn

Han ble født i det østerrikske kronlandet kongedømmet Galicia og Lodomeria, som i det vesentligste var befolket av polakker og ukrainere. Hans far, Michał Ostrowski, hadde tidligere kjempet i den pro-polske januaroppstanden i 1863, og ble for dette stendt til en russisk katorga - straffarbeidskoloni - i Sibir.
Ostrowski studerte medisin ved universitetet i Lwow.  
I 1914 ble han med i Piłsudskilegionene. Han deltok under den polsk-ukrainske krig i forsvaret av hjembyen mot ukrainerne i 1918 og i den polsk-sovjetiske krig 1919–1921 som polsk militærlege. 
Deretter sok han doktorgrad i medisin i doktorgraden i 1924 og åpnet en legepraksis.

Politiker

På 1920- og 1930-tallet var han folkevalgt i Sejmen, det polske parlamentet. Han satt der i tre periode, tilknyttet Bezpartyjny Blok Współpracy z Rządem, den ikke-partisanske reformblokk. Han ble borgermester i Lwów i 1936 og ledet forsvaret av byen i 1939.

Militær innsats igjen

Etter at de tyske okkupanter overgav byen til Sovjetunionen i henhold til Molotov–Ribbentrop-pakten ble han arrestert av russerne og holdt i fangenskap i Moskva til 1941. Blant hans medfanger var Anandyn Amar, som tidligere hadde vært Mongolias statsminister og president. Han ble frigitt fra sovjetisk fangenskap i pakt med Sikorski–Majskij-avtalen og vervet seg til Polskie Siły Zbrojne na Wschodzie, den polske arméen dannet i Sovjetunionen. Slik kom han seg til Midtøsten og senere til Italia, hvor han var militærlege under det allierte felttog 1944-1945.
Etter krigen reiste han til Storbritannia, hvor han arbeidet som lege.

President i eksil

Etter at eksilpresident August Zaleski døde i 1972, ble han utnevnt til ny president. Han var president frem til 1979. Han klarte i stor grad å helbrede splittelsene innen det polske eksilmiljø. 
Han døde i Londom og ble gravlagt i den polske militærkirkegård i Newark-on-Trent.
Dieburg

Historie

Byen Dieburg ble første gang dokumentert navngitt i 1492 i skattebøkene til Hessen-Nassau erkebispedømme. Byens navn er avledet fra det middelhøytyske ordet diot i betydningen «folk» og «burg» i betydningen «byborg». Dieburg refererer derfor til folkets borg eller festning som er lokalisert i byens sentrum. Dieburg Museum, som ligger staselig i Fechenbach, har utstillinger av arkeologiske funn. Av spesiell interesse er et relieff fra Mithras-kulten, og en utstilling av fargehåndverkers verksted.
Byens våpenskjold viser Martin av Tours.
Pelayo

Historiske kilder

De viktigste kildene til Pelayos liv og karriere er to latinske krøniker skrevet på slutten av det 9. århundre i riket han grunnla. Den første er Chronica Albeldensis, skrevet i klosteret San Martín de Albelda ca. 881, og som er bevart i Codex Vigilanus, som ble oppdatert frem til 976. Den andre er Alfonso III's krønike, som ble revidert tidlig i det 10. århundre og bevart i to teksttradisjoner som avviker i flere viktige passasjer: Chronica Rotensis, bevart i Roda Codex og Chronica ad Sebastianum, angivelig skrevet av Sebastian, biskop av Salamanca og Ourense (910-913). De eneste sannsynlige tidligere skriftlige kildene som disse krønikeskriverne kunne få informasjon fra, er kongelister.

Opphav

Pelayo var ifølge Chronica Albeldensis sønn av Favila, dux (hertug) av Gallaecia. Denne kilden nevner at Favila ble drept av kongesønnen Witiza. Alfonso IIIs krønike kaller Pelayo sønnesønn av Chindasuinth og nevner at sønnen hans, Favila, ble blindet i Córdoba etter ordre fra Witiza.

Bakgrunnen for Pelayos opprør

Pelayos liv er, av mangel på dokumentasjon, blitt gjenstand for myter og spekulasjoner.
Det nevnes hans spente forhold til den brutale og uærlige herskeren Witiza, som han skal ha måttet flykte til Jerusalem for å unnslippe. Pelayo skal ikke ha returnert før Witiza var død, og da skal han ha begynt i tjeneste hos Witizas etterfølger Roderik. Da begynte en konflikt med Witizas sønn og hans bror, biskop Oppa av Sevilla. Etter et tapt slag mot disse, skal Pelayo ha flyktet, og tatt med seg en skatt som han hadde ervervet i Jerusalem. Denne skal han ha gjemt på Monte Sacro, nær Oviedo.
En annen tradisjon hevder at Munuza, den berberske guvernøren i Iegion (enten Gijón eller León) tiltrukket av Pelayos søster. Pelayo motsatte seg ekteskap mellom dem, og Munuza ga derfor ordre til Tariq ibn Ziyad, om å fange Pelayo og sende ham til fengsel i Córdoba, hovedstaden i det muslimske emiratet.

Slaget ved Covadonga

Pelayo har på et tidspunkt gjort opprør; slike opprør av lokale myndigheter mot sine overordnede var et vanlig foretagende i det vestgotiske Spania. En muslimsk hær ble sendt mot ham under ledelse av Alkama og den kristne biskopen i Sevilla, Oppa, bror til Witizas sønn. De kristne kildene oppgir at så mange som 240 000 - 400 000 maurere ble sendt mot de gjenværende 31 krigerne til Pelayo (antagelig sterkt overdrevne tall). At Alkama var general og at det var en biskop av Sevilla som heter Oppa blant hans menn, er generelt akseptert. En kamp ble utkjempet i nærheten av Covadonga (i Monte Auseva eller i Monte Libana) der Alkama ble drept og Oppa fanget. Mauriske beskrivelser av hendelsen omtaler arrogant Pelayo og hans lille styrke som «tretti ville esler» som ikke kunne utgjøre noen trussel, mens den kristne tradisjonen fremhever Pelayos seier over en stor overmakt som en inngripen fra Gud. Kampen er vanligvis datert til 718 eller 719, mellom guvernørene al-Hurrs og as-Shams regjeringsperioder, selv om noen har datert det så sent som 722 og Chronica Albeldensis daterer det (feilaktig) til 740-årene.
Sydacini

Utseende

Små, gulaktige, spinkle trebukker. Hodet er omtrent kvadratisk med litt ustående fasettøyne. Antennene har et forstørret tredje ledd. Pronotum er mye lengre enn bredt, omtrent rørformet. Dekkvingene har avrundede "skuldre" og smalner litt av bakover. Beina er temmelig lange og tynne.

Utbredelse

Slekten Sydax er utbredt i tropiske områder av Sør-Amerika.
Xiejiaji

Xiejiaji (kinesisk: 谢家集区; pinyin: Xièjiājí Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Huainan.
Bydistriktet har et areal på 273 km² og teller ca. 330 000 innbyggere (2004).
AS Alpha

Aktieselskapet Alpha ble opprettet I 1892 av noen mosseborgere med ekspeditør Jens Chr. Olsen, skipper Anton Larsen og høyesterettsadvokat H. A . Knudtzon i spissen, et selskap med formål å "drive Fragtfart med en Damplægter mellom Moss og Christiania". Aksjekapitalen utgjorde kr. 25.000. Den første lekter(ferge) ble satt i drift året etter, og fikk navnet "Alpha". Selskapet/rederiet drev deretter en mengde ferger på ruten Moss - Horten frem til 1. mars 1987 da de ble overtatt av Kosmos-gruppen (bestående av Jahre Line, med flere).
Lewes

Etymologi

En teori har fremmet at navnet Lewes kommer fra flertallsformen av angelsaksiske Hlaew, hvilket betyr «ås, høyde». Det vil da henvise til åsene ved South Downs eller kanskje en nå uidentifisert gravhaug i området. A Dictionary of British Place Names (Ordbok for britiske stedsnavn) slår derimot fast at det er avledet fra det sjeldne angelsaksiske ordet lǣw, «sår, innsnitt, sår, flenge», her ment i dens topografiske betydning «kløft».
Pierre Varignon

Bakgrunn

I 1683 var han ferdig utdannet i teologi og ble ordinert til prest for jesuittordenen. Han reiste i 1686 til Paris for å studere matematikk ved Collège Mazarin, en del av Universitetet i Paris. Fem år senere ble han innvalgt i  det franske vitenskapsakademiet.

Vitenskapelige bidrag

I sine forelesninger der utledet han en generell egenskap ved firkanter som siden er blitt kalt Varignons teorem. Fra  1704 var han også professor ved  Collège de France. I 1713 ble han innvalgt i det prøyssiske vitenskapsakademiet i Berlin og ble i 1718 medlem av Royal Society i London.
Varignon arbeidet på samme tid som differensialregningen ble etablert av Isaac Newton og Gottfried Leibniz og var en viktig forkjemper for denne i Frankrike. Han var en venn av begge to og gjorde bruk av denne nye matematikken spesielt innen mekanikk og hydrodynamikk. Praktiske anvendelser fant han i mekaniske urverk og vannklokker. I denne sammenheng formulerte han også setningen om hvordan mekaniske krefter kan adderes ved bruk av kraftparallellogram.
Hans forelesninger i matematikk ved Collège Mazarin ble publisert i 1731, ni år etter hans død. Der viste han at i en generell firkant vil det alltid oppstå et parallellogram når midtpunktene til hver av sidene forbindes med rette linjer. Dette enkle resultatet er senere blitt kjent som Varignons teorem.
Chlamisinae

Utseende

Små, tettbygde, metallisk fargede bladbiller. De kjennes lett på at kroppen er dekt med spisse vorter og dermed virker svært knudrete.