google/wiki40b huggingface dataset:
Gaurotinus

Utseende

Middelsstore, nokså brede, mørkt brunlige trebukker. Antennene er tynne, litt lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en liten tann på hver side, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, betydelig bredere enn pronotum, med fine, opphøyde lengderibber. Beina er middels lange, slanke.

Utbredelse

Artene er endemiske for Madagaskar.
Salpetersyre

Helsefare

Kommer salpetersyren i kontakt med huden merkes det umiddelbart. Den er svært etsende (avhengig av konsentrasjon). På grunn av stoffet keratin i huden, vil det tilsølte området på huden farges gult. 
Under atmosfærisk trykk og romtemperatur vil det forekomme en delvis dekomposisjon hvor syren brytes ned til nitrogenoksider. Dette fører til at dampen fra Salpetersyren er særdeles farlig å puste inn. Nitrogenoksidene som utvikles under en reaksjon med et metall kan føre til pulminær lungeødem ved inhalasjon.

Bruksområder

Salpetersyre er en av de mest brukte syrene i industrien. Den brukes blant annet til produksjon av kunstgjødsel (salpetergjødsel), sprengstoff og andre kjemikalier. Den brukes også i syntese av organiske forbindelser. Salpetersyre kan kjøpes på apotek, men kan medføre stor skade om det ikke håndteres riktig. Du kan få skader i lungene og dampen kan virke etsende på fordøyelsessystemet hvis du trekker inn dampen fra denne syren.
Superstition

Handling

Den unge pastoren George Leahy og familie flytter inn i et gammelt og øde hus i New England som ryktes å være besatt av en ond ånd. Huset har stått tomt i en årrekke og ytterst få av stedets lokale innbyggere tør nærme seg stedet siden en rekke mystiske dødsfall har rammet tilfeldig besøkende. Etterhvert som den nye familien flytter inn begynner en rekke merkelige og uhyggelige ting å skje. Mennesker forsvinner eller blir drept på de mest uforklarlige og groteske måter. Da Leahy begynner å granske husets forhistorie finner han ut at tomta i 1692 var åsted for henrettelsen av en heks. Nå ønsker heksas ånd hevn over de som har bosatt seg der og pastorens og hans familie står midt i «skuddlinjen».

Om filmen

Den ble innspilt i Silver Lake, Los Angeles.
Superstition fikk på grunn av dens voldsskildringer problemer med filmsensuren i flere land. I Storbritannia ble den raskt klassifisert som videovold (Video-nasty) og trukket tilbake fra videomarkedet. Den fikk samme skjebne i Norge.

I Norge

Filmen fikk ikke kinovisning, men ble utgitt på video av Novio i 1983. Den ble ble forbudt rundt midten av 1980-tallet.
RPGamer

Historie

RPGamer ble grunnlagt i april 1994 av Andrew Vestal med navnet UnOfficial SquareSoft HomePage (UOSSHP) og det var en side om Squares spill. I midten av 1997 skiftet den navn til Square.Net og befant seg på Squares egen nettjener. I slutten av 1997 la Vestal ned siden på grunn av store mengder spam og fordi Square fant ut at siden var på deres tjenere. De reagerte med å slette den.
Vestal ga innholdet til Mikel Tidwell som startet siden opp igjen som RPGamer 11. mars 1998. Den ble da utvidet til å også dekke rollespill fra alle utviklere.
Odd Steinar Albrigtsen

Karriere

Albrigtsen ble utdannet ved Kongsbakken vgs. i Tromsø (2001-04), Piteå Musikkonservatorium i Sverige (2004-05), og Sund folkehøgskole. Han har en bachelor i jazzgitar og samspel fra jazzlinja på Trondheim Musikkonservatorium (2008-10). Han spilte i bandet Afrocadabra med Chillton James (vokal, bass), Hanna Paulsberg (saksofon), Julius Charo Shutu (perkusjon), Thomas Torstrup (tangenter) og Ernst-Wiggo Sandbakk (trommer). Han har ledet Albrigtsen/Formo/Østvang Trio og Odd Steinar Albrigtsen Kvartett, en kvartett med musikere som bor i Oslo. Musikken deres kan beskrives som melodiøs jazz inspirert av både Amerikanske og Latin-Amerikansk musikk, og består av Kasper Værnes (saksofon), Trygve Waldemar Fiske (kontrabass) og Tore Sandbakken (trommer).
Han har også vært medlem av bandet Clockwork, dannet i Trondheim i 2009. Albrigtsen ga ut albumet The Contest (2012), mikset og mastret av Jonas Kullhammar i Moserobie Studio. Dette norsk-/svenske bandet holder seg til sine røtter i den Amerikanske bebop tradisjon, men også med sans for melodisk moderne jazz.
Albrigtsen jobbet som en gitarlærer ved Trondheim Kommunale Musikkskole og senere på Norstrand Kulturskole i Oslo.
U20-VM i friidrett 2018 – Tresteg kvinner

Tresteg for kvinner under U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert på Ratina stadion i Tammerfors 14 og 15. juli 2018.
Polina Gagarina

Bakgrunn

Polina Gagarina ble født i Moskva, men vokste opp i Hellas, der moren jobbet som ballettdanser. I 1993 døde faren, og familien flyttet tilbake til Russland, før de igjen flyttet tilbake til Hellas og bosatte seg i Athen. Etter å ha fullført utdannelsen i Hellas, flyttet Gagrina til bestemoren i Saratov i Russland. 
Hun snakker flytende russisk, gresk og engelsk.

Karriere

Som 16-åring i 2003 deltok Gagarina i sesong 2 av det russiske talentshowet Star Factory. Hun fremførte flere sanger av Maksim Fadejev og vant til slutt konkurransen. Siden sluttet hun seg til jentegruppen Playgirls, men gruppen ble oppløst kort tid etter.
I 2008 ga Gagarina ut singelen «Komu, zatsjem?», en dutt med den russiske sangeren Irina Dubtsova. I mars 2010 slapp hun sitt andre studioalbum, О себе. I 2012 begynte hun et samarbeid med den russisk-georgiske produsenten Konstantin Meladze. Sammen med Meladze spilte hun inn fire singler: «Spektakl okontsjen» (spillet er over), «Njet» (nei), «Navek» (for alltid) og «Sjagaj" (kamp).
I 2015 representerte hun Russland i Eurovision Song Contest 2015. Gagarina endte til slutt på andreplass med sangen «A Million Voices».
I juli samme år opptrådte hun under trekningen i Fotball-VM 2008 i St. Petersburg. Hun var senere mentor i fjerde og femte sesong av russiske The Voice.
I 2019 deltok Gagarina i det kinesiske talentshowet Singer 2019. Hun er den tredje europeeren som deltar i konkurransen, etter britiske Jessie J og Kristian Kostov fra Bulgaria. Hun nådde til slutt finalerunden i april 2019 på tv-kanalen Mango TV.
Fylkesvei 6534

Fylkesvei 6534 (Fv6534) i Trøndelag går mellom Glåmos og Vika i Røros kommune. Veien er 3,9 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 562 (Sør-Trøndelag).
Santiago Cabrera

Tidlig liv og utdannelse

Cabrera er sønn av en chilensk diplomat, og er født i Caracas, Venezuela og har bodd i byer som Toronto, London, Madrid og București før hans familie returnerte til Chile da han var 15 år gammel. Som kaptein på fotballaget fokuserte Cabrera i hovedsak på sport, før han skiftet til skuespill etter oppfordring fra dramalærereren sin på high school. I løpet av tre år på the Drama Centre, prøvde Cabrera seg i produksjoner av The Madras House, A Month in the Country, Napoli Milionaria, Britannicus, The Dutch Courtesan, The Strangeness of Others, A Field, Three Birds Alighting On og hovedrollen i The Last Days of Don Juan.

Skuespillerkarriere

Samtidig med sitt siste år på Drama Centre, debuterte han på fjernsyn med små roller i de britiske tv-seriene Battles of Britain, Judge John Deed, Spooks og As If. Hans første rolle etter eksamen fra dramaskolen var som Montano i Shakespeares Othello, ved Northampton Theatre Royal. Han spilte også i filmen Love and Other Disasters fra 2006, sammen med Brittany Murphy og Matthew Rhys.
Han har spilt på amerikansk fjernsyn i tv-serien Empire (hvor han spiller rollen som Octavius, Julius Cæsars unge nevø, som Cæsar utnevner til sin etterfølger før sin død.

Heroes

Han er allikevel mest kjent for sin rolle som maleren «Isaac Mendez» i tv-serien Heroes. Rollefiguren «Isaac Mendez» har problemer med narkotikaavhengighet, som er i ferd med å ødelegge både livet hans og forholdet til kjæresten «Simone Deveaux» (Tawny Cypress). Maleriene hans viser framtiden, og visjonene er langt fra vakre.

Trivia

I tillegg til å snakke flytende spansk, engelsk, fransk og italiensk, kan Cabrera tennis, hockey og scubadykking. 20. januar 2007 på programmet Vivo Mun2 på NBC, fortalte Cabrera om sin semi-profesjonelle fotballkarriere i London før han ble fulltidsskuespiller. Han opplyste også om at Club Deportivo Universidad Católica i Santiago er hans favorittlag. Mens han ser på Santiago i Chile som sin hjemby, bor han nå i London.
Cabrera arbeidet som rickshaw-kjører mens han studerte i London for å tjene penger og å holde seg i form.
Hondbóltssamband Føroya

Hondbóltssamband Føroya (HSF eller Færøyenes håndballforbund) er et særidrettsforbund for håndball på Færøyene.
Forbundet ble stiftet i 1980 og har hovedkontor i Tórshavn. Kristian Johansen er president per 2012. HSF er medlem både av det europeiske og det internasjonale håndballforbundet. Forbundet arrangerer nasjonale håndballturneringer på Førøyene, for menn og kvinner og senior og yngre klasser, samt organiserer landslagene.
Bakerste benk

Bakerste benk er et musikkalbum med Bjørn Eidsvåg, utgitt i 1978. Dette er Bjørn Eidsvågs andre album, som ble utgitt på Kirkelig Kulturverksted i 1978 med reutgivelse på CD i 1992. Dette albumet følger opp hans første utgivelse «Inn for landing» med tidvis provoserende/radikale tekster og med sleivspark mot kristenlivet. Men her finnes også vakre tekster som «Du har eit liv» og «Gå i fred», med andre ord en noe innholdsrik plate dette. Omslaget er sammensatt av flere bilder: Eidsvåg i svart prestekappe fra prekestol og/eller mennesker som «ser over brillene», ser ned fra koret, ser bakover: ergo - man ser mot bakerste benk. Bjørn Eidsvåg har skrevet alle tekster og melodier selv, bortsett fra «Jeg trodde verden ble ny», som er skrevet av Erik Hillestad. I tillegg til at Eidsvåg selvfølgelig synger selv, har han med seg solistene Lisbeth Jensen på «Kvifor har du så lita tru», Kristin Voll Tesdal på «Vet du ikke du er rik» og Anne Elisabeth Bollingmo på «Du har eit liv». Dette albumet ble heller ingen salgssuksess eller entret VG-lista, men Eidsvåg tok med sporene «Babels tårn» og «Bakerste benk» på sin første best of plate i 1985. Dette er et rocka album med tekster som beskuer samfunnet og kirken fra bakerste benk.
Arhopalus

Utseende

Små til middelsstore (9-27 millimeter), avlange, brune til svarte trebukker med forholdsvis korte antenner. Hodet er skrått fremoverrettet, fasettøynene forholdsvis store og nyreformede. Antennene er maksimalt to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum har jevnt rundede sider og er moderat hvelvet. Dekkvingene har fine lengderibber. Beina er nokså korte.

Levevis

De fleste av disse billene har larver i død ved av bartrær. De voksne billene er gjerne nattaktive og besøker ikke blomster.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Holarktis, et par av artene lever på øyene i Karibia.
Taylor University

Taylor University er et religiøst, kristent universitet i Upland i delstaten Indiana, USA. Det ble grunnlagt i 1846.
Ved lærestedet var det 1 854 studenter og 192 vitenskapelig ansatte i 2006, og dette året var skolepengene US$ 22 028 for studenter folkeregistrert i USA. Undervisningen gis opp til mastergradsnivå.
Solheim Cup 2002

Solheim Cup 2002 var sjuende gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 20. til 22. september 2002 ved Interlachen Country Club, Edina, Minnesota, USA.  Det amerikanske laget vant for femte gang med resultatet 15½ mot 12½ poeng. Rosie Jones tok det avgjørende poenget med seieren over Karine Icher. I denne utgaven av Solheim Cup var det første gang en norsk spiller deltok, nemlig Suzann Pettersen.

Format

Formatet ble noe endret fra det som ble benyttet i 2000. Det ble totalt delt ut 28 poeng, fordelt på 4 runder med lagspill og fulgt av en runde med singelspill. På fredag morgen var det fire runder med foursome etterfulgt på ettermiddagen av fire runder med fourball. Dette programmet ble gjentatt på lørdag. For de fire rundene på fredag og lørdag ble det delt ut 16 poeng. Ved disse lagrundene spilte hvert av lagene med 2 spillere. Alle spillerne måtte spille minst en runde de første 2 dagene. De siste 12 poengene ble delte ut ved singlematcher på søndag og i disse matchene spilte alle 24 spillerne.
Eyvind Hellstrøm

Vita

Han startet i 16-årsalderen som lærling ved Grand Hotell i Oslo og reiste på studietur til Frankrike i 1970.
Så arbeidet han ved Hroar Deges restaurant «Tre Kokker», var med i Kokke-OL og tok flere lengre studieopphold i Sveits og Frankrike før
han returnerte til Norge i 1981. 
Sammen med Ole Peter Rostad overtok han Edmund Jaquets spisested «Jaquets Bagatelle» i Bygdøy Allé 3 og nyåpnet med navnet «Bagatelle» i oktober 1982. 
Etter å ha blitt  utropt til Årets kjøkkensjef 1983 var Hellstrøm med i NRK-programmet Fjernsynskjøkkenet den 7. juni 1984.
Restauranten fikk i 1984 sin første Michelinstjerne og i 1992 oppnådde den to. 
Etter uoverensstemmelser med hovedeier siden 1996, Christen Sveaas, sa Hellstrøm opp sin stilling i desember 2009, og restauranten 
ble stengt et års tid.
I 1986 ble Hellstrøm, Arne Brimi og Harald Osa nominert av Mathias Berge ved Hotel Continental, til å konkurrere om å representere Norge i kampen  om deltakelse i det 1. Bocuse d'Or 1987. Arne Brimi vant, men Hellstrøm ble nominert igjen til det 2. Bocuse d'Or i 1989 der han oppnådde en 5.-plass. Han har sittet i Bocuse d'Or-juryen i Lyon siden 1993.

TV-opptreden

Han var fra høsten 2008 programleder for TV-programmet Hellstrøm rydder opp på TV3. Programmet er en fornorsket versjon av Gordon Ramsays program Kitchen Nightmares. For sin innsats ble han kåret til beste mannlige programleder i konkurransen Gullruten 2009. Konseptet hadde sin 4. sesong høsten 2011.
Sammen med Tom Victor Gausdal og Jan Vardøen utgjorde han juryen i TV3-programmet MasterChef.
Vinteren 2012 konkurrerte Hellstrøm mot bl.a. Stig Henrik Hoff, Jon Almaas, Anne Lindmo og Kristin Halvorsen i matprogrammet Hellstrøm inviterer på TV3. Høsten 2017 medvirket han og komiker Truls Svendsen i TV 2-programmet Truls á la Hellstrøm hvor de to reiser rundt til ulike steder i verden hvor Hellstrøm prøver å lære Svendsen å lage mat mens Svendsen tar Hellstrøm med på ulike aktiviteter.
Hellstrøm har også deltatt i TV-programmet Hvem tror du at du er.
Fruktbarhetsreligion

Fruktbarhetsreligion er et begrep som har blitt benyttet som analytisk term av religionshistorikere og teologer for å betegne religiøse ritualer og forestillinger som kretser rundt tilvekst på marker og i dyrebudskap, og barnefødsler. 
Ritualer knyttet til fruktbarhet er vel kjent i alle verdensdeler. I den eldre religionshistorie representert ved James Frazer og andre, ble ofte jødisk og kristen religion stilt opp mot fruktbarhetsreligionene. Man hevdet at den jødiske og kristne religion var monoteistiske og fruktbarhetsreligionene var polyteistiske. I nyere religionshistorisk forskning har man i stor grad gått bort fra dette, ettersom det finnes vesentlige momenter av fruktbarhetstenkning også i jødisk og kristen tenkning.
De typiske fruktbarhetsguddommer i det gamle Egypt var Khnum (fremstilt med geitehode), Sobek (fremstilt med krokodillehode) og Min (fremstilt som med ereksjon, gjerne sammen med bilder av korn). Men også flere andre guder som Osiris, Isis og Ptah kjennetegnes vesentlig ved deres kraft til gjenfødelse og til å skape liv. På lignende måte gjaldt de babylonske guddommene Inanna, Am-aharus og Ishtar. I Syria var Ba'al, Adonis og Tammuz, og i en periode den filistinske guddommen Dagon typiske fruktbarhetsguddommer. I gresk mytologi hadde Pan, Hera og Afrodite slike roller. I norrøn religion har Frøy, og Frøya vært særlig knyttet til fruktbarhet, og deres kult har sannsynligvis vært viktigere enn det man kan se i våre skriftlige kilder.
Selv om noen guder særlig har vært knyttet til en fruktbarhetsreligion, betyr ikke dette at disse gudene eksklusivt har denne rollen. Gudene tilhører oftere folkeslag og steder, og tar på seg ulike roller alt etter situasjonen, så den samme gud kan være krigsgud, fruktbarhetsgud og gud for lærdom. Den samme guden kan også finnes i flere ulike varianter med noe ulik personlighet, som for eksempel Istar fra Ninive og Istar fra Arbela.
Det er typisk at man feirer en årlig fest for naturguddommer på de stedene hvor det er templer for disse gudene. Det er tydelig å se at de opprinnelige israelittiske festene som skildres i Det gamle testamente i hovedsak var landbruksfester (2 Mosebok 23:14-17; 34:18, 22-23; 3 Mosebok 23:23-32; 4 Mosebok 29:1-11; 5 Mosebok 16). Etterhvert utviklet de jødiske forfatterne av Det gamle testamente disse festene mer og mer til å minnes historiske hendelser, og på den måten å løsrive dem fra en syklisk historieforståelse, og å mer skape en lineær eller progressiv historieforståelse. På samme måte synes de eldre dionysiske festene i Hellas mer å ha vært knyttet til landbruk og fruktbarhet, for siden å mer gå over til å bli kulturbegivenheter med videre aspekt av mening.
Noen arkeologer har tolket megalittmonumenter, hulemalerier, venusfigurer og hellerisninger som spor etter tidlig europeisk fruktbarhetsreligion. Men man har begrenset grunnlag til å vite hva slags funksjon disse fortidsminnene kan ha hatt.
Strømsoddbygda

Strømsoddbygda er ei skogbygd i Ringerike kommune som strekker seg nordover fra Sokna i Soknedalen og inn mot grensen til Flå kommune i nedre Hallingdal, Vassfaret og fylkesgrensen mot Oppland i Sør-Aurdal kommune. Mot øst grenser Strømsoddbygda inn mot Ådalsfjellene, og i sørøst mot Doktormarka. Den største innsjøen i bygda er Sognevannet, som tidligere var regulert. Reguleringsmuligheten ble fjernet på 1980-tallet, ved at en del av dammen ble revet. Elva Sogna har utløp i sørenden av Sognevannet.
Skrivemåten av stedsnavnet har lenge vært diskutert. Beboerne i bygda skriver Strømsoddbygda og de fleste ønsket dette som skrivemåte. Dette er nå den vedtatte offisielle skrivemåten, mens Kartverket tidligere skrev Strømsåttbygda.
Strømsoddbygda preges av småvann og store sandrike moer med furu. Forøvrig er det mye granskog. Strømsoddbygdveien følger elva nordover gjennom dalføret og ender opp (den siste strekningen fra Frisvatnet er bomvei) ved Buvatnet, ved foten av Bukollen, fra hvor det er mulig å ta seg over Vidalen (dalen mellom Storrustefjell og Vikerfjell) til søndre del av Hedalen og Nes i Ådal. Området har vært spesielt yndet for sine små fiskevann og tyttebær. I vannene er det spesielt abbor og ørret som fiskes. I tidligere tider (før 1900) var Strømsoddbygda også kjent for sin brunbjørnstamme. Bygda har eget grendehus, den tidligere Strømsodd skole (skole til 1959). I bygda finnes også Strømsoddbygda kapell.
Osebergvogna

Oppbygging, utskjæringer og bruk

«Osebergvogna» er den eldste bevarte vogna av nordisk type. Den består av et nyere understell av bøk med bukker som er tilpassa ei eldre vognkasse lagd av eikeplanker som er klinkbygd med jernnagler som bordgangene i en båt. Blant de andre delene er drag av ask. Vogna er én meter brei og to meter lang. 
Den vanntette vognkassa har rund bunn og sider og gavler utsmykka med rike utskjæringer. Kattene på bilderelieffene bak på vogna kan forestille vognkattene til fruktbarhetgudinna Frøya, ormemotivet på forsida av karmen viser kanskje Gunnar Gjukesson i kong Atles ormegård etter drapet på Sigurd Fåvnesbane. 
Det overdådige kjøretøyet har trolig vært brukt som seremoniell prosesjonsvogn og ikke hatt praktisk nytte som arbeidsredskap for frakte gods.«Osebergvogna» har blitt trukket av to hester.
Castell de Montjuïc

Historie

Den første befestninga på Montjuïc ble reist i 1670. Inntil da hadde det stått et vakttårn på stedet. Den lille befestninga ble ombygd til et slott i 1694. Det ble okkupert både i 1705 (under den spanske arvefølgekrigen) og i 1808 (av Napoleons tropper). I 1842, under styret til Baldomero Espartero, ble byen bombardert fra Castell de Montjuïc for å stoppe et revolusjonistisk oppgjør. Året etter ble byen bombardert på nytt, etter ordre fra general Prim.
Fra og med slutten av 1800-tallet ble slottet brukt som fengsel for politiske fanger, særlig tilhengere av anarkistbølgen på 1890-tallet. Rettsprosessen som fulgte kalles for Montjuïc-prosessen, og er kjent for den utstrakte bruken av tortur. Slottet fungerte som militærfengsel helt fram til 1960. 24. juni 1963 åpna Franco militærmuseet i bygningskomplekset.
W16

W16 er en 16-sylindret forbrenningsmotor produsert av Bugatti og som er den kraftigste bilmotoren i produksjon med 1 200 hk. Motoren har en w-form og er sammensatt av to 8-sylindrede rekkemotorer. Den blir brukt i Bugatti Veyron og Bugatti Chiron.
Claus Bille

Liv

Han tilhørte adelsslekten Bille, og var sønn av riksråd Steen Basse Bille og Margrethe Clausdatter Rønnov. Han var bror til erkebiskop Torbern Bille og fetter til statsmannen Eske Bille. I 1528 ble han lensherre på Båhus slott og medlem av det norske Riksrådet, siden også av det danske. Han deltok i Stockholms blodbad og sto sammen med Søren Norby for arrestasjonene av den svenske adel. Frederik Is regjering satte pris på Claus Bille, og Billeslekten fikk i denne perioden større politisk makt og innflytelse enn noen andre adelsslekter.
Claus Bille var blant annet far til Beate Clausdatter Bille og derfor morfar til Tycho Brahe. Han ligger begravet sammen med sin hustru Lisbet Ulfstand i Vram kirke.
Bruno Bellone

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Frankrike. Han ble europamester i fotball i 1984.
Cry (Churchill Kohlmans sang)

«Cry» er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Churchill Kohlman. Sangen ble først spilt inn på plate av Ruth Casey på Cadillac-etiketten

Johnnie Rays og The Four Lads' versjon

Den største hitversjonen ble spilt inn på plate i New York City av Johnnie Ray og The Four Lads 16. oktober 1951. Innspillingen ble utgitt av Okeh Records med katalognummer 6840

Lynn Andersons versjon

Lynn Anderson hadde en større suksess i countrymusikkmarkedet med sin versjon fra 1972, utgitt på singlen Columbia 4-45529. Arrangør var Cam Mullins. Produsent var Glenn Sutton.

André van Duins versjon

Den nederlandske sangeren/komikeren André van Duin hadde en nederlandsk Top 40 nummer én-hit i 1982 med en nederlandske versjon betitlet «Als je huilt». Da van Duin fremførte denne sangen på TV anvendte han et spesielt par briller som sprøytet vann (tårer) på publikum.

Crystal Gayles versjon

Crystal Gayle hadde sin egen hitversjon med sangen i 1986. Den ble utgitt på singlen Warner Bros. Records 7-28689. Produsent var Jim Ed Norman for Jen Productions Inc.

André van Duins versjon

Den nederlandske sangeren/komikeren André van Duin hadde en nederlandsk Top 40 nummer én-hit i 1982 med en nederlandsk versjon betitlet «Als je huilt».

Norsk versjon

Tola har skrevet en norsk versjon. På norsk bærer den også tittelen «Cry».
Erik Dahle

Meritter

Juniornorgesmester med Lyn i 1990
Fort Spion

Fort Spion er et av forsvarsverkene som hører til den nye hollandske vannlinjen. Fortet befinner seg ved Loosdrecht i den nederlandske provinsen Noord-Holland. Fort Spion ble bygget i mellom 1845 og 1847, og ombygget i 1879–1880. Før den annen verdenskrig ble fortet forsterket med en tung betongkasematt som skulle bidra til å stenge veien mellom Loosdrecht og Loenen. Fort Spion er en såkalt dike-adgangspost som er plassert på en smal adgangsvei i et område som videre er satt under vann. Dette fortet er bygget over samme grunnriss som Fort Kijkuit og det speilvendte Fort Tienhoven.
Fortet fungerer nå som en enkel campingplass.
Pengepolitisk rapport

Pengepolitisk rapport er en økonomisk rapport som utgis fire ganger i året (mars, juni, september, og desember) av hovedstyret i Norges Bank. Den publiseres som regel i mars, juni og oktober/november og inneholder bankens pengepolitiske dyptgående og predikerende analyse av ulike aktuelle markedsforhold og en medfølgende strategi for sentralbanken. Strategien, samt en rekke alternative strategier som tas i bruk ved uventede utviklingstrekk i norsk og internasjonal økonomi, gjelder frem til neste pengepolitiske rapport kommer ut.
Rapporten presenteres alltid i forbindelse med det av bankens ordinære rentemøter som foreligger etter endt kvartal, da ved en kringkastet presentasjon av sentralbanksjefen, og rapporten trykkes også i hefteform innen tre dager etter publiseringen.