google/wiki40b huggingface dataset:
Ole Peter Hansen Balling

Bakgrunn

Hansen Balling var født i Christiania som sønn av skomakermester Johan Frederik Hansen fra Ringerike (død 1831) og ektefellen Karen. Etter farens død giftet moren seg på nytt med skomaker Jørgen Balling. Stesønnen tok stefarens navn i tillegg til sitt opprinnelige navn under første slesvigske krig.
Hansen Balling var elev av Ferdinand Gjøs, gikk i malerlære hos Jakob Emilius Wunderlich i Christiania i 1838 og ble svenn i 1841. Han utdannet seg til portrettmaler først i Berlin og fra 1847 ved Kunstakademiet i København. I 1848 gikk han med i krigen som frivillig, tok offiserseksamen og gikk inn i linjen som sekondløytnant, ble premierløytnant i 1849 og ble stående i krigsreserven til 1858.

Malervirke

Som offiser fikk han dansk statsborgerskap og bodde flere år i København hvor han levde som maler. Han stilte ut fra 1852 og vakte oppmerksomhet med et portrett av oberstløytnant Hans Helgesen og «En Kavallerifægtning ved Rensborg».
Portrettet av Helgesen er senere kopiert av Anton Dorph og litografert av Tegner og Kittendorf.
I 1856 reiste han til Nord-Amerika hvor han arbeidet med håndkolorering av fotografier og hadde sitt eget fotografiske atelier. Da krigen brøt ut i 1861 deltok han på Nordstatenes side. Han ble såret i 1863 og fikk innvilget avskjed, han var da avansert til oberstløytnant.
Kontaktene han hadde fått under krigen gjorde at han ble introdusert for president Abraham Lincoln og han utførte et portrett av Lincoln i arbeidsværelset i  Det hvite hus. Balling Hansen fikk anledning til å være med nordarmeen og malte portretter av flere av generalene, slik som f.eks. Ulysses S. Grant m.fl.
Balling Hansen vendte tilbake til Norge i 1874 og slo seg først ned i Horten. Han utførte flere portretter, blant annet av Oscar II og 30 portretter av marineoffiserer til portrettsamlingen på Karljohansvern. På et mye senere tidspunkt malte han komponisten Johan Svendsen.
Balling Hansen giftet seg to ganger; første gang i Danmark i 1852 med Marie Rantzau, som døde to år senere. Han inngikk nytt ekteskap i New York i 1857 med Christine Zündorff, en tysk kvinne.
Banqiaodemningen

Banqiaodemningen (forenklet kinesisk: 板桥水库大坝; tradisjonell kinesisk: 板橋水庫大壩; pinyin: Bǎnqiáo Shuǐkù Dàbà) i provinsen Henan i Kina er blant de 63 demningene i provinsen som under tyfonen Nina i 1975 ikke lyktes i å holde vannmengdene ute, og brøt sammen. Den ble bygd 118 meter høy tidlig i 1950-årene, og gjenoppbygget i 1993. Demningen ligger på elven Ru som renner ut i Huai He.
Det antas at minst 160 000 mennesker døde av direkte skader samt sykdommer i kjølvannet av tyfonen.
Creatio ex nihilo

Teologi

Uttrykket oppstod i den tidlige kristne teologi (Tatian og Theofilos av Antiokia) i dens møte med og kontrast mot gresk filosofi. Innen gresk filosofi forutsatte man nemlig siden Melissos' tid at det opprinnelig måtte ha eksistert et evig og uorganisert stoff (Kaos), ettersom ingenting kan oppstå av ingenting (εἴη γὰρ ἂν οὔτω καὶ οὐ γένοιτο).
Fra monoteistisk side er Gud ene og alene årsaken til Verdens tilblivelse. Dette gjelder også rom og tid. Ettersom gud står absolutt utenfor og over tiden (ikke har varighet eller er det vi forestiller oss som levevesen), er det feil å uttrykke seg som om at han levde «før» verden ble til. Men man kan si at han eksisterte også «uten verden».
I Skapelseshistorien i 1. Mosebok 1. 1 heter det at «I begynnelsen skapte Gud himmelen og jorden». Det ordet som her benyttes for skapte, det hebraiske «bara», benyttes utelukkende om guddommelig hendling. Det eneste sted i Bibelen som uttrykkelig taler om en skapelse fra intet finner man i 2. Makkabeerbok (7,28): «Løft blikket og betrakt himmelen og jorden, se på alt de rommer og tenk så på at Gud skapte dette av intet, og at hele menneskeslekten blir til på samme måte.»
Også i den kristne teologiske fortolkning blir opprinnelsen til hele den utenomgudelige virkelighet tilbakeført til Gud som den alenevirkende altomfattende årsak (causa prima). Med «himmel og jord» forstås hele den utenomgudelige virkelighet. Ordet «i begynnelsen» skal uttrykke det absolutte startpunkt for alle ting og verdenstiden.
Antakelsen om Creatio ex nihilo er fullt belagt allerede i 1. Mosebok (1,1-2,4a), tilbakevises fra forskere med det gamle testamente som spesialitet. Det står i samme tekst at jorden før skapelsen var øde og tom (tohuvabohu), og dermed har skapelseberetningen fått i det minste et anstrøk av de andre vestorientalske skapelsesmyter som forestiller seg et forutgående fortrevlet kaos. Den jødisk-kristne skapelsesmythos skiller seg vesentlig fra andre gammeloriantalske kosmogonier, ved det at den er fri for gudeskapelseshistorier (theogonier).
I jødedommen ble tanken om en skapelse fra intet første gang skriftlig formulert av Maimonides (1138–1204).
Anywhere I Wander

«Anywhere I Wander» er en amerikansk sang, skrevet av Frank Loesser. Den ble introdusert av Danny Kaye i musikalfilmen Hans Christian Andersen.
Den best kjente innspillingen med Julius La Rosa ble utgitt av Cadence Records med katalonummer 1230. Den var Cadences første single og La Rosas første innspilling. Katalognummeret var avledet fra La Rosas fødselsdag (2. januar 1930).
Hugo Winterhalter's Orchestra and Chorus Soloist: Stuart Foster spilte den inn i Manhattan Center, New York City, 26. november 1952. Melodien ble utgitt på 78-platen RCA Victor 20-5124 (i USA), på singlwn RCA Victor 47-5124 (i USA) og på 78-platen His Master's Voice B 10437. I Norge ble den utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3301.

Norsk versjon

Peter Coob har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Hvor jeg enn må vandre».

Listeplassering

La Rosas versjon nådde Billboard-listen 31. januar 1953 og lå der i ni uker med nummer fire som høyeste plassering.
Det engelske frihetsbrev av 1100

Den engelske frihetsbrev av 1100, «Charter of Liberties», også kalt for kroningscharteret, var et skrevet charter eller kunngjøring av Henrik I av England som ble utstedt ved hans kroning som engelsk konge i 1100. Det knyttet kongen til bestemte lover i henhold til behandlingen av geistlige og adelen. Frihetsbrevet er betraktet som en milepæl i engelsk historie og en forløper til Magna Carta.
Dokumentet adresserte visse overtredelser og maktmisbruk som hans forgjenger, broren Vilhelm Rufus, hadde gjort seg skyldig i, som overbeskatning av baronene, misbruk i utnevnelsen av biskoper i kirken, og praktisering av simoni (kjøpe seg posisjoner i kirken) og pluralisme.
Hvorfor Henrik I av ville inngå en avtale som minsket monarkiets makt må ses i lys av broren Vilhelm Rufus' mystiske død. Henrik hadde behov for hurtig å sikre seg kirken og adelens støtte til å bli kronet som Englands konge da hans eldre bror Robert Curthose, hertug av Normandie, hadde førsterett til tronen, men broren var i øyeblikket på korstog.
Samtidig hadde Henrik åpenbart ingen interesse i å håndheve avtalen. Straks makten var sikret innenlands gikk han i konflikt med erkebiskop Anselm av Canterbury på nettopp retten til å utnevne geistlige, kirken eller kongen. Saken ble først løst da paven lyste Henrik i bann og et kompromiss ble inngått. Generelt ignorerte de engelske monarkene frihetsbrevet helt fra til 1213 da erkebiskop Stephen Langton minnet adelen på om at deres rettigheter hadde blitt garantert et århundre tidligere i Henriks frihetsbrev.
Sørlandsekspressen

Sørlandsekspressen er en ekspressbussrute mellom Kristiansand og Oslo som drives av Vy Buss. Ruta følger E18 og stopper ved alle byene i Aust-Agder, bl.a på Harebakken bussterminal like utenfor Arendal sentrum.
Forbindelsen fikk konsesjon og ble etablert i 1986 under navnet Sørlandsbussen og har utviklet seg til å bli en seriøs konkurrent til jernbane og fly.
Ruta drives i dag av Nettbuss Ekspress AS, fram til 1. januar 2014 av Nettbuss Sør, og er fra 1. mai 2013 Nettbuss express-rute, NX190. Dagens (2017) utgave av Sørlandsekspressen heter NX190 og har 9 daglige avganger hver vei mellom Kristiansand og Oslo. I tillegg kommer et par avganger fra Tangen ved Kragerø.
Sørlandsekspressens ruteplan er lagt med en reisetid på 5 timer.
Ruta ble opprettet av Aust-Agder Trafikkselskap (ATS) hvor NSB var medeier og seinere ble eneeier. Fra starten og gjennom 1990-tallet gikk ruta under navnet Sørlandsbussen, så endret til Sørlandsekspressen. Ruta inngikk lenge i det landsomfattende ekspressbussnettet NOR-WAY Bussekspress.
Sørlandsekspressen fikk i 2002 konkurranse av virksomheten til Konkurrenten.no og fra 2006 også av Lavprisekspressen på strekningen mellom Kristiansand og Oslo. Fra romjula 2007 meldte selskapet Sør-Øst Ekspressen seg på, men var i drift kun noen uker. I desember 2007 startet MiljøXpressen ny rute på strekningen, drevet av Risør og Tvedestrand Bilruter (RTB), men ble i september 2008 innstilt etter at selskapet RTB ble kjøpt opp av Nettbuss Sør.
Pippi Langstrømpe (bok)

Pippi Langstrømpe (originaltittel på svensk Pippi Långstrump) er en roman av Astrid Lindgren som ble publisert i slutten av november 1945. Den handler om Pippi Langstrømpe, hennes husdyr og hennes venner.
Benxi (Benxi)

Benxi (kinesisk: 本溪满族自治县; pinyin: Běnxī mǎnzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for mandsjuene i byprefektruret Benxi i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 297 882 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Miaohoushan-funnstedet (Miaohoushan yizhi, 庙后山遗址) ble i 2006 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Samferdsel

Kinas riksvei 304 løper gjennom området. Den begynner i Dandong i Liaoning og fører til Holingol i Indre Mongolia.
Synd (album)

Synd er det fjerde studioalbumet fra Imperiet, utgitt i 1986.
Fylkesvei 4070

Fylkesvei 4070 går mellom Åvik og Lonestrand i Lindesnes. Veien er 3,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 423.
EM for brassband 2015

EM for brassband 2015, det 38. europamesterskapet for brassband ble arrangert 1. og 2. mai 2015 i Freiburg i Tyskland.

Musikk

Pliktnummer i konkurransen var The God Particle av Rolf Rudin. I sin selvvalgte avdeling spilte Dyke Metropolis 1927 av Peter Graham.
Friedrich Krupp

Bakgrunn

Friedrich Krupp var sønn til Friedrich Wilhelm Krupp om døde tidlig.

Forretningsmann

Sammen med ingeniøren Gottlob Jacobs gjorde Krupp sine første eksperimenter med å produsere stål på Sterkrade-verkene, og etter at anlegget ble solgt i 1808 fortsatte han sine bestrebelser på egen hånd i Essen. I 1810 grunnla han sitt eget støperi nær Essen.
I 1810 arvet han hele familieformuen etter sin farmor og dette førte til at han i 1811 ville satse på å få tak i hemmeligheten med utvikling av stål som britene hadde monopol på og holdt hemmelig. Under kontinentalblokaden lovet Napoleon en stor belønning til den som klarte å utvikle stål på kontinentet. I 1812 grunnla Friedrich Krupp selskapet som dannet grunnlaget til Kruppkonsernet og i 1816 lyktes det ham etter mye strev å smelte stål.
I 1815 gikk han i partnerskap med Friedrich Nicolai. Dette førte til en langsom ekspansjon og etterhvert også en utvidelse av produksjonen, som i første rekke var verktøy og deler.
Det var særlig sønnen Alfred Krupp (1812–1887) sørget for å utvikle selskapet til et stort konsern, særlig innen våpenindustri og videreførte farens forskning og utvikling av ulike produksjonsmåter av stål.
Selskapet er nå en del av gruppen ThyssenKrupp.
Akademiet Ålesund

Beliggenhet

Ved grunnleggelsen i 2005 var skolen lokalisert på Sorenskriver Bulls gate. I 2006 flyttet skolen til sine nåværende lokaler i Moloveien 5, nær byens sentrum og ca. 3 km fra Color Line Stadion.

Medier og kommunikasjon

Dette utdanningsprogrammet gir en elev generell studiekompetanse, men er yrkesrettet med tanke på senere jobb innenfor avis, TV, radio, web, reklame eller grafisk design.

Service og samferdsel

Dette utdanningsprogrammet er yrkesrettet mot jobber innenfor reiseliv, IT, salg, kontor, butikkdrift eller lignende.

Studiespesialisering

Dette utdanningsprogrammet er forberedende for videre studier ved universitet og høyskoler. Med bestått vitnemål oppnås generell studiekompetanse.

Privatistundervisning

Akademiet Ålesund tilbyr også undervisning for privatister.
Zerynthia polyxena

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin. 
Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larven er skitten rødlig eller gul, og har flere lyse (gule) utvekster med mørk spiss, på hvert av kroppssegmentene. Utseendet er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene.  Eggene legges enkeltvis på undersiden av næringsplanten. Larven lever som plantespiser på ulike planter i  holurtfamilien, som Aristolochia pistolochia, Aristolochia rotunda, Aristolochia clematitis og Aristolochia pallida.
Zerynthia polyxena tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Kjernefysiske våpen

Et kjernefysisk våpen eller et kjernevåpen («atomvåpen») er et våpen med enorme og ødeleggende krefter som frigjør energi fra kjernefysiske reaksjoner. Ett enkelt kjernevåpen kan ødelegge en hel by, noe som ble bevist under andre verdenskrig, da USA bombet de japanske byene Hiroshima og Nagasaki i august 1945. Dette er de eneste gangene kjernevåpen har blitt brukt i krig, men et stort antall kjernefysiske prøvesprengninger har blitt gjennomført av flere land.
Kjernevåpen deles inn i to hovedklasser: basert på fisjon eller fusjon. 
Sprengkraften til kjernevåpen oppgis i enheten «kilotonn» (tusen tonn tnt), underforstått hvor mange kilotonn  TNT (konvensjonelt eksplosiv) som teoretisk sett ville gitt samme sprengkraft. Den første kjernefysiske eksplosjonen  ble prøvesprengt i New Mexico, USA, 16. juli 1945.
De kjente atommaktene er (kronologisk i henhold til år før første prøvesprengning) USA, Russland, Storbritannia, Frankrike, Kina, India, Pakistan og Nord-Korea. I tillegg antas det at Israel har kjernevåpen, selv om landet verken bekrefter eller avkrefter dette.

Våpentyper

Kjernevåpen deles inn i to hovedklasser: fisjonvåpen og fusjonsvåpen.

Fisjonsvåpen

Fisjonsvåpen utnytter energien fra en fisjon (spalting) av tunge atomkjerner (uran eller plutonium), hvor de blir spaltet til mindre enheter når de absorberer nøytroner. Fisjonen produserer flere nøytroner, som igjen kan absorberes av andre atomkjerner (en nukleær kjedereaksjon). 
Fisjonsbombene ble tidligere omtalt som «atomvåpen» i fagspråket og omtales fortsatt som dette i dagligtalen. Dette bør unngås siden det er faglig misvisende, i og med at reaksjonene foregår i selve atomkjernene (ikke i atomene).

Fusjonsvåpen

Fusjonsvåpen frigjør energi ved hjelp av fusjon (sammensmelting) av lette atomkjerner, oftest hydrogen.  Disse våpnene kalles også termonukleære våpen (fordi det kreves ekstremt høye temperaturer for at fusjon finner sted). Et kallenavn på fusjonsvåpen er også «hydrogenbomber».
Såkalte nøytronbomber er en variant av fusjonsvåpenet. Våpenet konstrueres med sikte på å skape gjennomtrengende og dødelige nøytroner, mens andre virkninger (heriblant fisjon og sprengkraft) reduseres.

Historikk

Forskning på kjernevåpen kom som en følge av Albert Einsteins oppdagelse av sammenhengen mellom masse og energi og oppstod etter utbruddet av andre verdenskrig. Manhattanprosjektet, et hemmelig, storstilt forskningsprosjekt i USA for å utvikle kjernevåpen, ble startet i 1942. Prosjektet kulminerte med den første prøvesprengningen i Alamogordo-ørkenen i New Mexico i USA 16. juli 1945.
Idrettsgallaen 2019

Idrettsgallaen 2019 var en seremoni hvor Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité hedret de største idrettsnavnene og de beste prestasjonene, samt andre som gjorde en stor innsats for norsk idrett, i sportsåret 2018.  
Prisutdelingen ble holdt i DNB Arena i Stavanger den 5. januar 2019 og ble direktesendt på NRK. Nicolay Ramm og Tiril Sjåstad Christiansen var programledere. Arrangører var Norsk Tipping, NRK og Norges idrettsforbund. Musikalske og kulturelle innslag var ved The September When, Stavangerkameratene, Jon Niklas Rønning, Ulrikke Brandstorp og Marcus & Martinus.

Jury og avstemning

Hovedjuryen for Idrettsgallaen 2019 bestod av Tore Øvrebø, Karen-Marie Ellefsen, Hanne Haugland, Lise Klaveness, Jan-Erik Aalbu, Kjetil André Aamodt og Knut Holmann. Juryen nominerte utøvere og valgte vinnere i samtlige kategorier, foruten Årets navn som ble valgt ved folkeavstemning og Utøvernes pris som ble kåret etter avstemning blant toppidrettsutøvere. 
For kategorien Årets ildsjel var det oppnevnt en egen jury, som innstilte fem finalister og stemte på sin favoritt blant disse. Folkeavstemningen, som foregikk fra 15. desember og frem til fredag 4. januar, og juryens stemmer telte 50 % hver. Årets jury bestod av Kjetil André Aamodt, Aida Dahlen, Stian Sivertzen, Ole Gunnar Solskjær, Are Strandli, Heidi Støre, Astrid Uhrenholdt Jacobsen og Tom Tvedt.
Norsk Aero Klubb

Norsk Aero Klubb (NAK) var forbund for all luftsport frem til sammensluttingen med Norges Luftsportforbund i 2003.
Norsk Aero Klubb ble stiftet 3. mai 1928 med Roald Amundsen som foreningens første formann, og med Christian Doxrud som viseformann. Det øvrige styret besto av blant andre Tryggve Gran, Frøis Frøisland og Johan Høver. Amundsen var kun med på ett styremøte før han omkom i juni samme år. 
NAK var de første årene en forening med sete i Oslo. I Ole Reistads formannsperiode ble NAK i 1937 omdannet til å bli et landsforbund for tilsluttede klubber.
NAK organiserte opprinnelig motorflyging og modellflyging. Seilflyging ble startet i Norge av NAK i 1932 og senere ble fallskjermhopping, hanggliding, paragliding, ballongflyging og mikroflyging organisert i forbundet.
I 1971 ble Norges Luftsportforbund (NLF) stiftet for at fallskjerm og seilflyging kunne bli tatt opp som idretter i Norges Idrettsforbund og Olympiske Komité. NLF og NAK hadde felles administrasjon. Etter at alle NAKs aktiviteter var blitt aksepterte som idretter ble det i 2003  besluttet å slå sammen de to forbundene. Navnet på det sammesluttede forbundet er Norges Luftsportforbund.
Dashi

Dashi (japansk: だし,出し eller 出汁) er en type kraft som brukes i japansk matlaging. Dashi er en grunnleggende ingrediens og inngår i svært mange matretter som spises i både i det daglige og det mer elegante delen av det japanske kjøkken. Dashi i seg selv er en lite synlig bestanddel i den ferdige matretten, men tilfører smaksmessige dimensjoner til retten som ikke ville vært til stede uten bruk av  dashi. Dashi sies å være hjertet i den japanske kokkekunsten på grunn av denne egenskapen.

Tilberedelsesmetode

I motsettning til kraft i det europeiske kjøkken, som lages av ferske ingredienser, men trenger lang tilbedrelsetid og påpasselighet fra kokken underveis, kan dashi lages relativ raskt og enkelt, men av ingredienser som har gjennomgått langvarige bearbeidelsesprosesser. Videre, sammenlignet med slik det er vanlig i det europeisek kjøkken, kan ikke dashi stå alene. Der man for eksempel kan sette pris på å drikke en kopp hønsebuljon alene, kan dashi oppleves som uappetittelig å konsumere på denne måten. En vanlig fremgangsmåte for å lage dashi er å la kombu ligge i vann rundt en time. Dette varmes så opp til rundt 60-70 grader. Når det småkoker tilføres andre ingerdienser for så å trekken en stund avhengig av ingrediensen. Katsuobushi trenger for eksempel nesten ikke trekketid i det hele tatt, og med en gang den har sunket til bunnen av kasserollen kan dashien siles fra. Niboshi på den andre side trenger å trekke i fem til ti minutter avhengig av hva størrelse og om den har vært bløtet opp på forhånd før den kan siles fra. Generelt anbefales det å prøve seg frem med forskjellige framgangsmåter og oppskrifter for å finne en tilbedreding som passer til omstendighetene.

Oppbevaring

Det vanlige er å lage fersk dashi når man skal bruke det i matlaging, men det kan også tas vare på i kjøleskap og fryser ved behov. Avkjølt i kjøleskap kan dashi oppbevares i lukket beholder i 2-3 dager uten særlig merkbar forringelse av smak. I fryser er tette porsjonspakkniger best. Dashien kan brukes i opp til tre månder etter at den er laget.

Pulverdashi

Siden 1970 har pulverdashi vært tilgengelig. Dette er et granulat, det vil si masse små korn, som blandes ut med vann og varmes for å brukes i stede for hjemmelaget dashi. Mange husholdninger i Japan bruker dette i stede for å lage dashi selv. Allment er dette produktet kalt Dashi-no-moto (dashi ekstrakt).
C18

C18, også omtalt som C17 før lanseringen, er et informativt navn på ISO/IEC 9899:2018, den nåværende ISO-standarden for programmeringsspråket C som ble publisert i juni 2018. C18 erstatter den tidligere standarden C11. Støtte for C18 ble gitt i GCC 8.1 og LLVM Clang 6.0.
C18 introduserte ikke nye egenskaper, men behandlet defekter i C11.
Makroen __STDC_VERSION__ er blitt økt til verdien 201710L.
Lou Thesz

Karriere

Thesz ble født i Banat i Michigan, men han flyttet til St. Louis med foreldrene sine da han var en ung gutt. I tenårene begynte han å trene amatørbryting med den legendariske shooteren Ad Santel. Thesz debuterte profesjonelt i 1932, 16 år gammel. Ikke lenge etter han debuterte møtte han Ed Lewis, som var en stor stjerne innen profesjonell bryting på 1920-tallet. Ed lærte Thesz kunsten å hooke, det vil si: Kunsten å strekke motstanderen i smertefulle grep. De to ble livsvarige venner.
Innen 1937 hadde Thesz blitt den største stjernen i St. Louis-territoriet. Den 29. desember vant han over Everett Marshall og ble NWA World Heavyweight Champion. Thezs ble med dette den yngste tungvektsmesteren i NWAs historie som 21 år gammel, en rekord som står den dag i dag. Thesz tapte tittelen seks uker senere til Steve «Crusher» Casey i Boston. Han vant tilbake tittelen i 1939 da han igjen vant over Everett Marshall, og enda en gang i 1948 da han vant over Bill Longson.