Nørre Alslev kirke

Bygningen

Kor og skip er oppført på 1300-tallet av munkesten over høy skråkantsokkel. Koret har tresidet avslutning med spissbuede vinduer. Korets murverk har gesims formet som en trappefrise, en spissbuet prestedør spores såvidt i sydmuren. Begge de spissbuede dørene i kraftige murfremspring er bevart, syddøren er fremdeles i bruk. Skipets vestgavl, som kan ses fra mellometasjen i tårnet, er velbevart med stigende rundbuer langs taklinjen. Tårnet og våpenhuset er oppført ikke lenge etter koret og skipet. 
Koret har kuppelformet hvelv med halvrunde ribber som bæres av dvergsøyler. Den tresidede avslutningen har hvelv med to kvartstensribber. Triumfbuen er spiss. Skipet har hvelv med trekløverformede ribber og gjordbuer, ribbene har muligens hvilt på dvergsøyler.

Inventar

Altertavlen er utført av Jørgen Ringnis i 1653.I storfeltet og i toppstykket ble det satt inn et alabastrelieff av Henry Luckow-Nielsen i 1948. 
Prekestolen er også et verk av Jørgen Ringnis, den er fra 1643. Fire apostelfigurer fra lydhimmelen er nå satt opp på skipets nordmur.
Døpefonten av kalksten er et arbeide fra Gotland.
Kirken har et Marcussen & Søn-orgel fra 1998.

Kalkmalerier

Kirken har kalkmalerier fra fire forskjellige perioder. I tillegg til de synlige har kirken hatt utsmykkinger på veggene som skriver seg fra 1400-tallet. Disse har blitt avdekket og kalket over igjen. Kalkmaleriene ble avdekket og restaurert av Jacob Kornerup i 1895-96, i 1911-12 ble de gjenrestaurert av Eigil Rothe og i 1941 av Borre. 
Kalkmaleriene bærer preg av Kornerups ganske kraftige restaurering, men er ikonografisk interessante. Dødsdansen på vestveggen har blitt kraftig oppmalt, men er allikevel interessant ettersom motivet er sjeldent i danske kirker.
I den tresidede østavslutningens hvelv er det innskrifter med personnavn over apostelrekken mot nord: «HR.STUG KEC OG ANDREAS PRÆST FORSTANDERE FOR KIRKEN I ..» og "«I HERRENS ÅR 1000 OG 300 FØRSTE AUGUST. FØRSTE OKTOBER. II» Dateringen er noe kryptisk. På den nederste rekken sees våpenskjold med blant annet et blad, som viser at det er et holstensk våpen. 
Kirken stammer fra tiden da den holstenske greven Johan av Holsten (Johan den milde) fikk Lolland som pant for uinnfridde lån til kronen. Johan var fetter av grev Gerhard III som hadde jyske områder som pant. 
I østavslutningen sees en deësis fra 1310-20. Kristusfiguren har stort hode og store hender, her sees skygger og høylys. Over Kristus sees Den hellige ånd i form av en due, under Kristus sees Markusløven og Lukasoksen. Kristus flankeres av Maria og Johannes Døperen. Foran Maria er en knelende munk som ber til Maria og ikke til Kristus, man kunne ikke henvende seg direkte til Kristus, men måtte gå via forbønn. Over Johannes Døperen sees lammet og foran ham en stor kvinne uten glorie. Hun ber direkte til Kristus. Bak Maria sees en kvinnelig helgen med glorie og bak Johannes Døperen en biskop.
Under deësisen sees en apostelrekke. Alle apostlene har tekstbånd med navn og bare Peter og Paulus har attributter. En apostelrekke er muligens en huskeliste til trosbekjennelsen ettersom hver apostel representerer en setning i denne.  
Nederst sees en rad med drage, løve, hest, hjort og et par fantasivesener samt et våpen med stjerne på loddrett delt hvitt og blått skjold; muligens våpen for Kyrning-Myre.
På triumfveggen over korbuen sees en kalkmalt dommedag som er datert til 1375. Fra den dømmende Kristus springer det ut to sverd. Kristus flankeres av apostler med attributter, Peter nøkler, Paulus med sverd, Johannes med kalk, Andreas med skråkors og Jakob i pilegrimsdrakt. Kunstneren har muligens vært en eldre mann; streken er tegnet med skjelvende hånd og det er mange rettelser.
Skipet har vært fullt utsmykket av Elmelundeverkstedet. I dag ses kun utsmykkingen i vestfaget. I hvelvet sees i nordkappen skapelsen av Eva, i østkappen syndefallet, i sydkappen Utdrivelsen fra paradiset og i vestkappen mot syd Adam og Eva etter utdrivelsen, i vestkappen mot nord sees Adam. Historien begynner og slutter i vestkappen. Historiens høydepunkt, syndefallet, sees i den viktige østkappen. 
På vestveggen er Dødsdansen.
I Danmark kjennes friser med Dødsdansen også i Egtved kirke og i Jungshoved. Dødsdansen kjennes fra flere europeiske kirkeutsmykkinger, først og fremst fra den nå ødelagte utsmykkingen i Marienkirche i Lübeck. 
Motivet stammer fra pestperioden og skildrer mennesker som blir hentet av døden, alle samfunnslag rammes og skildres i frisene. I Nørre Alslev er plassen knapp og frisen noe forenklet; man ser en konge, en biskop, en herremann og en bonde. Her sees ingen fra borgerstanden; at man har valgt bonden fremfor borgeren er interessant. 
Dødsdansen er et Memento Mori som muligens stammer fra religiøse spill som tiggermunkene lot oppføre i forbindelse med botsprekener. Historien om de døde som vekkes opp av en spillemann om natten og lokkes opp for å danse går tilbake til de tidligste kristne samfunn. 
I Nørre Alslev er Dødsdansen kombinert med arvesynden i hvelvet.