google/wiki40b huggingface dataset:
Werwolf (Führerhauptquartier)

Anlegget

Da Hitler i 1942 planla sommeroffensiven mot Kaukasus og Stalingrad (operasjon «Blau»), ønsket han «å være nærmere spissen av angrepet», og han mente at Wolfsschanze ble for tilbaketrukket som hovedkvarter. Derfor flyttet han og resten av overkommandoen, mellom 20. juni og 16. juli, til Werwolf. Det nye anlegget var blitt påbegynt allerede i november 1941, og det besto hovedsakelig av laftede trehus (etter Hitlers ønske hadde man brukt rått tømmer istedenfor beiset, noe som gjorde at husene ble fuktige og kalde). Som Wolfsschanze lå Werwolf i et fuktig område, og myggplagen var stor.
For å opprettholde kommunikasjonen med Berlin, gikk det hver dag et tog i begge retninger, på grunn av avstanden brukte det 34 timer hver vei (dette var et raskt direktetog). I tillegg var det også en daglig flyrute mellom Berlin og Werwolf.
Hitler ga ordre om at Werwolf skulle sprenges 28. desember 1943, da de sovjetiske styrkene nærmet seg.
Vegamot

Prosjekter

Alle Vegamots bomstasjoner bruker AutoPASS, det norske systemet for elektronisk betaling av bompenger. Innehavere av gyldig AutoPASS-brikke eller en annen EasyGo-brikke (for eksempel BroBizz) kan bruke denne for betaling i norske bomstasjoner gjennom EasyGo-samarbeidet. Alle bomstasjoner i Norge er automatiske, med unntak av Atlanterhavstunnelen. Tunnelen er i Vegamots region, men er ikke overført til Vegamot.
Kula Kangri

Kula Kangri er et fjell i Himalaya, 7554 moh. Fjellet ble første gang besteget i 1937 av Chapman og Dawa Lama.
Fjellet er del av en grensekonflikt mellom Bhutan og Kina. Bhutanske myndigheter hevder at dette er Bhutans høyeste fjell. Både kinesiske og japanske myndigheter hevder at Kula Kangri ligger i Tibet, og altså er en del av Kina. De samme hevder også at det nærliggende Gangker Punsum er høyere.
Batong

Loven

Batong er ikke tillatt å eie, erverve eller selge i Norge uten tillatelse, etter våpenforskriftens § 9:
Det er forbudt å erverve, eie eller inneha elektrosjokkvåpen, pepperspray og andre selvforsvarsmidler med tilsvarende virkning, springkniver, batangakniver, stiletter, slåsshansker, batonger, karatepinner, kastestjerner, blåserør for utskyting av piler eller andre gjenstander, spretterter eller andre tilsvarende særlig farlige gjenstander uten aktverdig formål og som fremstår som voldsprodukter.
Jernverk

Jernverk er en industribedrift som foredler jernmalm til smijern og støpejern. Jernverkdriften ble sterkt utviklet i senmiddelalderen, og man finner de første spirer til moderne jernverksdrift.

Historie

I jernalderen skaffet man seg smijern ved å foredle myrmalm. Denne metoden ble benyttet helt til slutten av 1700-tallet enkelte steder i Norge og Sverige.
Teknologien for å utvinne jernmalm og foredle denne ble innført i Norge fra Tyskland i siste del av 1500-tallet. De viktige jerngruvene i Arendalsfeltet ble åpnet i 1585, og de la grunnlaget for bygging av mange jernverk, et av de første var Barbu Jernverk i Nedenes.
Tilgang på jernmalm og trekull og vannkraft var lokaliseringsfaktorene for de gamle norske jernverkene. Trekull var den mest kostbare råvaren, og jernverkene ble langt på vei etablert der det var tilgang på tilstrekkelige mengder trekull. For å sikre trekull hadde jernverkene monopol på kjøp av trekull i et område omkring verket. Cirkumferens ble denne retten kalt.
Sentralt på jernverket var masovnen. Denne ble bygget med tykke steinmurer, og var som en skorstein. Fra masovntoppen ble ovnen fylt med vekselvis jernmalm og trekull, og visse andre mineraler i mindre mengder. Ved bunnen av masovnen ble luft blåst inn ved hjelp av blåsebelger, og disse ble drevet av store vannhjul.
I 1855 ble det tatt patent på en ny type jernverksteknologi, kalt Bessemerprosess. Den nye metoden gjorde det mulig å bruke steinkull til jernsmeltingen, og de gamle norske jernverkene ble, på slutten av 1800-tallet, ett etter ett nedlagt. Noen av dem la om driften til å bli jernstøperier som benyttet innført rujern og steinkull som  råstoff istedenfor norsk jernmalm og trekull. De nye jernstøperiene ble liggende i kystbyene.

Norske jernverk

Her er en liste med de fleste kjente norske jernverkene.
Chris Engels

Liv og virke

Engels kom fra Rotterdam, der familien drev grandkafé Engels. Han forlot Nederland i 1936 for å arbeide som misjonslege på Curaçao.
Etter at hans første kone døde i barseldød begynte han å male. Han skrev også dikt og komponerte musikk. I 1940 grunnla han litteraturmagasinet De Stoep, der han også skrev under psevdonymet Luc Tournier (morens etternavn). 
Han giftet seg på nytt med Lucila Boskaljon, som også var kunstner. Paret stilte ut sin kunst sammen, så vel som individuelt. Engels var en dyktig musiker og spilte piano under konserter med Curaçaos symfoniorkester.
I 1947 grunnla Engels Curaçaosch Museum sammen med svigerfaren, Rudolf F.W. Boskaljon. De to hadde da lenge vært aktive aktiv i kunstsirkelen Curaçao Kunstkring, som brakte utenlandske musikere til Curaçao og arrangerte utstillinger med internasjonal kunst. Planen var å skape et ledende museum med verk av internasjonalt anerkjente kunstnere på Curaçao. Blant personene som ble invitert til Curaçao var Willem Sandberg, direktør ved Stedelijk Museum Amsterdam, og i 1948 ble det arrangert utstilling av kunstverk av Vincent van Gogh. En annen nederlender Engels inviterte, arkitekten og møbeldesigneren Gerrit Rietveld, designet en trapp for Stroomzigt, boligen til Engels-paret, tegnet blant annet Mgr. P.I. Verriet Instituut for handikappede barn og hadde overoppsyn med restaurering av Curaçaosch Museum.
Wannian

Wannian (kinesisk: 万年县; pinyin: Wànnián Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Shangrao.
Befolkningen var på 344 847 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Funnstedene Xianrendong og Diaotonghuan (Xianrendong, Diaotonghuan yizhi, 仙人洞、吊桶环遗址) fra tidsrommet mellom paleolitikum og neolitikum er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Strømmen Idrettsforening

Historie

Strømmen Idrettsforening fikk sitt nåværende navn 27. juni 1945 da Strømmen Fotballklubb (Landsforbundet for Idrett) og Strømmen Idrettslag (AIF) slo seg sammen. Tre år etter stiftelsen i 1911 skiftet Strømmen Fotballklubb navn til Fotballklubben Norrøna, senere Idrettslaget Norrøna. Strømmen Ballklubb ble stiftet i 1925 og dermed var det to fotballklubber på Strømmen. Strømmen BK og IL Norrøna fusjonerte 6. mai 1935 og tok tilbake det opprinnelige navnet Strømmen Fotballklubb.
Strømmen IF har gjennom tidene hatt grupper for et stort antall idretter som fotball, friidrett, skøyter, håndball, bandy, orientering, turn, ski, svømming, alpin, bordtennis, turmarsj, gammeldans og sykkel. Etter hvert har idrettene falt fra, for eksempel ble skøytegruppa lagt ned i 1991. Da var Johann Olav Koss medlem i klubben, etter nedleggelsen startet han skøyteklubben SK-94.

Fotball

Strømmen IF har lag både i topp- og breddefotballen. En viktig del av verdigrunnlaget er å ha et tilbud til alle. Per 31. desember 2018 hadde breddefotballen i Strømmen IF Fotball 570 medlemmer fordelt på 40 lag, inkludert et Unified-lag.
Hovedtrener for Strømmen IFs A-lag har fra 2019 vært Ole Martin Nesselquist med Jonas Framnes Rygg som assistenttrener. Laget har spilt i OBOS-ligaen siden 2010 og kampene spilles på Strømmen stadion. I 2018 endte laget på 11. plass i ligaen.
Strømmen IFs A-lag kom til semifinalen i NM i 1957, og spilte i den øverste divisjonen mellom 1949 og 1961 samt i 1986 og 1988.
Supporterklubben heter Strømmen Greyhounds.
Kitáb-i-Íqán

Iqan eller Kitáb-i-Íqán (Visshetens Bok) (arabisk: كتاب الإيقان‎, persisk كتاب ايقان ) er en hellig tekst innen bahai, skrevet av grunnleggeren  Bahá'u'lláh ca. 1862-1863, ved slutten av hans landsforvisning i Bagdad, som et svar til en av Bábs morbrødre. I boken beskriver han sin teologi, og tar opp temaet Guds enhet; de guddommelige budbærerne blir sett som "speil" via menneskene kan forstå Gud, og den essensielle enheten i deres læresetninger.
Det sentrale budskapet er at bahai er en monoteistisk religion, at det finns bare en Gud. Religionen er en enhet (men med mange guddommelige budbærere eller manifestasjoner og profeter), og at menneskeheten også er en enhet. Bahá'u'lláh presenterer i boken hva han oppfatter som bevis for den guddommelige skikkelsen i Bábs åpenbaring. Han beskriver videre hvordan profetene opp gjennom tiden møter opposisjon og fornektelse gjennom åndelig blindhet og gjerrighet hos et fanatisk lederskap og presenterer de kvaliteter den sanne søkeren må ha. Videre tar han opp den åndelige meningen angående profetier rundt Kristi gjenkomst, den tolvte imam og begreper som oppstigelse og dommedag. 
Boken ble første gang trykket i 1881 i Bombay.
Stazzema

Severdigheter

Kirken Santa Maria Assunta i Stazzema er fra det 9. århundre, og har blitt utvidet og ombygget en rekke ganger.
Museet Museo Storico della Resistenza ligger også i Stazzema.
Thomas Löfkvist

2003 - 2007

Löfkvist vant den siste etappen i Circuit de la Sarthe 2004 og vant da også rittet sammenlagt. Det er kun Bernard Hinault og Greg Lemond som har vunnet dette rittet i en yngre alder enn Löfkvist. Franck Bouyer ble nummer to, 19 sekunder etter svensken. Fire dager senere ble rekkefølgen den motsatte, da Franck Bouyer slo Löfkvist med ett sekund i den franske semiklassikeren Paris-Camembert. 
Han deltok i  OL i Aten, der han ble nummer 34 av 37 syklister i temporittet. Han startet på landeveisrittet i OL, men brøt.
Löfkvist ble nummer to på Vuelta a Españas 14. etappe i 2007 til Villacarrillo. Det var Sveriges beste innsats i Spania rundt på 25 år.

2008

Sesongen 2008 åpnet svært bra for Thomas Löfkvist. Han ble nummer tre i UCI ProTour-rittet Tirreno-Adriatico etter Fabian Cancellara og Enrico Gasparotto, og vant dessuten konkurransens ungdomstrøye. Löfkvists beste etappeplassering i rittet var tredjeplassen på femte etappe, en tempoetappe, etter Fabian Cancellara og David Zabriskie. 
 I klassikeren Milan-Sanremo, noen få dager etter Tirreno-Adriatico, gikk Löfkvist i et brudd sammen med blant andre Paolo Bettini og Davide Rebellin. Bruddet holdt lenge avstand ned til hovedfeltet og hadde på det meste rundt 40 sekunders ledelse på hovedfeltet. Gruppen ble hentet rett før siste bakke og Löfkvist trillet inn til en 86.-plass.
I Tour de France kjørte han i ungdomstrøya på fem etapper.
Primera División 1954–1955

Primera División  er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Katerina Dalaka

Idrettskarriere

På nasjonalt nivå har hun vunnet 400 meter hekk i 2014, 2016 og 2017, og hun vant 100 meter i 2016.
Hun deltok i Balkanmesterskapet i friidrett 2016, der hun vant 200 meter og 400 meter hekk individuelt. I tillegg deltok hun på begge stafettene, der Hellas vant 4 x 100 meter stafett og kom på andreplass på 4 x 400 meter stafett. Hun deltok også i EM i friidrett 2016, på 4 x 100 meter og 4 x 400 meter stafett, og Hellas ble slått ut i semifinalen i begge disse øvelsene. 
Under Balkanmesterskapet i friidrett 2017 vant hun 100 meter, 0,1 sekund foran Milana Tirnanić fra Serbia. Hun fikk også sølv på 400 meter hekk, bak Elif Yıldırım fra Tyrkia. Hellas deltok i Super League under Lag-EM i friidrett 2017, og Dalaka deltok der på 400 meter hekk. Hun kom der på åttendeplass i kvalifiseringen, og nådde finalen, der hun også kom på åttendeplass. Dette ga fire poeng i lagkonkurransen, der Hellas kom på niendeplass og beholdt plassen i Super League.
Markaloven

Markaråd

Markaråd betegner et kommunalt eller interkommunalt organ opprettet for å skape en felles arena mellom offentlige og de mange frivillige aktører som er engasjert i ulike spørsmål omkring friluftsliv og markaområdene rundt om i landet. Et markaråd skal ideelt sett gi kommunen mulighet til å informere om ulike planer og tiltak, og samtidig være en kanal der ulike brukerinteresser kan melde synspunkt og ønsker til kommunens markaforvaltning.
2. april 2009 ble Markarådet et lovfestet og formelt innstiftet organ også for sentralmyndighetene da lov om naturområder i Oslo og nærliggende kommuner, Markaloven, ble vedtatt. Dette rådet oppnevnes av departementet.
Calodactylus

Utseende

Middelsstore, mørkbrune oldenborrer. Bakbeina er forlengede, med tykke, knudrete legger (tibiae).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil, Ecuador, Peru, Bolivia).
Tony-prisen for beste regi av en musikal

Vinnere og nominerte

██ markerer vinneren
Sportsklubben Brann i 1996

Sportsklubben Brann i 1996 inneholder samtlige spillere, tabell og kamper som Sportsklubben Brann spilte i fotballsesongen 1996.
Terje Hansen

Terje Hansen er en norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i et paralympiske vinterleker og tre sommerleker for Norge. Han har vunnet til sammen fem medaljer og fra disse lekene.
Invictus – de uovervinnelige

Handling

Historien er basert på John Carlins bok Playing the Enemy: Nelson Mandela and the Game That Changed a Nation, og handler om Nelson Mandelas liv etter apartheids fall. Filmen tar for seg Mandelas frigjøring fra fengselet, hans innsettelse som president og hans forsøk på å bruke VM i rugby som en smeltedigel for å føre hans folk sammen, etter apartheids fall. Kapteinen Francois Pienaar leder laget til seier i finalen, hvor de slår storfavoritten New Zealand 15–12.
Snarøen Curling Club

Snarøen Curling Club' er en curlingklubb som ble stiftet 1. september 1957. Hjemmebane til klubben er Snarøya Curlinghall som ligger på Snarøya (Langoddveien 6).
Klubben har hatt flere lag som har suksessfulle i curling-sporten på verdensbasis. Dordi Nordby har vunnet både VM og EM to ganger, og har både sølv- og bronsemedalje i OL. Det ble satt publikumsrekord for curling da Dordi Nordbys lag vant VM i Canada i 1991 med ca. 17 800 tilskuere.
Snarøens herrer med Eigil Ramsfjell som skip har tre VM-titler og en EM-tittel. Ramsfjell var også skip på det norske laget som vant OL i Calgary i l988, da curling var demonstrasjonsidrett.
Det samme laget vant også OL-sølv under lekene i Vancouver 2010. I finalen ble de slått av Canada.
I de siste årene er det Thomas Ulsrud sitt lag som har representert Norge og har i løpet av denne tiden tatt 1 OL-sølv, 1 gull og 1 bronse i VM. I EM har Norge tatt 2 gull, 5 sølv og 2 bronse med Ulsrud som skip.
Panorpidae

Utseende

Kroppen er langstrakt, for det meste gul, med noe svart, hos de tre norske artene i denne familien. Vingene, med et vingespenn på 25–30 mm., har sorte flekker, men dette kan også mangle. Hannen, har et oppbøyd og stort rødfarget kjønnsapparat. Dette kan ligne på en skorpionhale, og herav kommer det norske navnet. Hunnene har ikke en slik «hale», men en spiss (eggleggningsrør) avslutning av bakkroppen.

Liv og utvikling

Skorpionfluer lever av forskjellig organisk materiale, som døde insekter, plantesaft og nektar. Dette er ikke en «ekte» flue, selv om navnet sier så. De «ekte» fluene er alle plassert i ordenen Diptera.
Skorpionfluer liker seg best på litt skyggefulle steder. Hanner og hunner finner hverandre ved lukt (kjønnsferomoner). Hannen har ofte med en «bryllupsgave» til hunnen, for kunne få parre seg med henne. Er ikke gaven bra nok blir han avvist, men da kan det likeså godt hende at han «tar henne med makt». Eggene legges i jorden.
Skorpionfluer gjennomgår en fullstendig forvandling. Larvene, som ikke er helt ulik enkelte sommerfugllarver, må gjennom et puppestadium, der gjennomgripende forandringer av kroppsbygningen skjer. Puppen ligger nede i vegetasjonen eller like under jordoverflaten.
Skorpionfluene finner en lettest på litt skyggefulle plasser i utkanten av en skog eller lignende. Gjerne der det er frodig urterik vegetasjon.
Robinson R44

Design og utvikling

R44 er et en-motors helikopter med to-blads hoved- og halerotor. Det har en lukket kabin med to rader med seter for pilot og tre passasjerer. Det ble konstruert på 80-tallet av Frank D. Robinson og hans ingeniørstab, og fløy første gang 31. mars 1990. Første eksemplar ble levert til kunde i 1993. I januar 2000 ble modellen Raven introdusert. Den hadde servo-assistert betjening og justerbare pedaler. Deretter kom Raven II i juli 2002 med en kraftigere motor med direkte innsprøytning og bredere blader, noe som ga den bedre løfteevne og ytelse.
I 1997 fløy Jennifer Murray som første kvinne jorda rundt med et R44 helikopter. Tilbakelagt distanse var ca. 58 000 km i løpet av 97 dager.
Modellen brukes av mange sivile og militære operatører over hele verden.

Ulykker

R44 har siden 1997 vært involvert i 13 ulykker i Norge hvorav 2 har hatt dødelig utfall.
Siste ulykke var 23. mars 2019, der to personer ble skadd like nord for Kragerø.
Rutherfordium

Historie

Den første framstillingen av rutherfordium ble rapportert i 1964 ved Joint Institute for Nuclear Research i Dubna, Sovjetunionen. Forskere der hadde bombardert ²⁴²Pu (plutonium) med ²²Ne (neon), og hevdet at de, gjennom mikroskop, hadde oppdaget spor av kjernefysisk fisjon i spesialglass. Disse sporene indikerte eksistensen av et nytt grunnstoff.
I 1969 framstilte forskere ved Berkley-universitetet i California et grunnstoff gjennom partikkelkollisjoner av ²⁴⁹Cf (californium) og ¹²C (karbon). Gruppen med forskere fra universitetet slo også fast at de ikke var i stand til å gjenskape den tidligere framstillingen med metoden de sovjetiske forskerne hadde brukt.
Dette resulterte i en navnekontrovers; siden sovjeterne hevdet at grunnstoffet først ble framstilt i Dubna, var Dubnium (Db) foreslått, likeså kurchatovium (Ku) ble foreslått for grunnstoff nummer 104, til ære for Igor Vasilevich Kurchatov (1903–1960), tidligere sjef for sovjetisk atomforskning. Amerikanerne på sin side foreslo rutherfordium (Rf) til ære for Ernest Rutherford, som også er kjent som atomfysikkens «far». The International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC) tok i bruk navnet unnilquadium som en midlertidig løsning. Navnet er satt sammen av de latinske navnene på 1, 0 og 4. I 1997 ble enighet oppnådd, og det nåværende navnet ble tatt i bruk. (Grunnstoff 105 fikk i stedet navnet Dubnium.)
Rutherfordium er oppkalt etter den anerkjente britiske/newzealandske atomfysikeren Ernest Rutherford. Rutherfordium har også vært kalt «eka-hafnium».

Egenskaper

Rutherfordium er et meget radioaktivt, kunstig framstilt transisjonsmetall. Kun meget små mengder av stoffet er fremstilt, og man vet derfor lite om de kjemiske og fysiske egenskapene. Rutherfordium er det første transaktinide grunnstoff, og man tror det har lignende kjemiske egenskaper som hafnium.

Isotoper

Rutherfordium har ingen kjente stabile isotoper. Hittil er 13 isotoper kjent, og de mest stabile er ²⁶⁷Rf med halveringstid 1,3 timer, ²⁶³Rf med halveringstid 10 minutter, og ²⁶¹Rf med halveringstid 65 sekunder. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 5 sekunder, og de fleste kortere enn 1 sekund. Alle de kjente isotopene kan nedbrytes ved spontan kjernespalting (fisjon).
CAS-nummer: 53850-36-5

Forekomst

Rutherfordium forekommer ikke naturlig, men blir fremstilt i laboratorier.

Anvendelse

Det er per i dag ingen bruksområder for rutherfordium, bortsett fra i forskningssammenheng.
MS «Tedno» (1973)

MS «Tedno» er et motorskip og katamaran bygget i 1973 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskibsselskap i 1973. Skipet ble omdøpt til «Hardangerfjord» i 1996. Den gikk da i rute mellom Norheimsund og Bergen med enkelte andre stoppesteder. Etter at denne ruta ble nedlagt ble «Hardangerfjord» solgt til Island. Nå, i 2015, ligger skipet i opplag.
UltraSPARC III

UltraSPARC IIIi

UltraSPARC IIIi (kodenavn: «Jalapeno», produktkode:Sun SME1603) ble lansert i 2003, og var en avart for arbeidsstasjoner og lavkostnads-servere med 1, 2 eller 4 mikroprosessorer.
UltraSPARC IIIi opererte i klokkefrekvenser på mellom 1064 og 1593 MHz, bestod av 87.5 millioner transistorer, hadde en størrelse på 178.5 mm², og ble fabrikkerte av Texas Instruments i en 130 nanometers, 7 lags, kobber CMOS-prosess.
UltraSPARC IIIi hadde en integrert nivå-2 cache RAM på 1 MB som opererte i det halve av mikroprosessorens klokkefrekvens. Den bestod av 63 millioner transistorer.
Den hadde også en integrert DRAM kontroller og støttet et eksternt minne på fra 256 MB til 16 GB, bestående av 133 MHz DDR-I SDRAM med en båndbredde på 4.2 GB/s. Bussbredden var 137-bit, av hvilke 128 bit ble benyttet til data, og 9 bit ble benyttet til feilkorrigering.
UltraSPARC IIIi var konstruert for datamaskiner med inntil 4 mikroprosessorer, koblet sammen av Jbus. Jbus er en 128-bit multiplekset adresse- og databuss som opererte i det halve eller en tredel av mikroprosessorens klokkefrekvens.
Absolute Music 47

Absolute Music 47 er det 47. samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt 4. oktober 2004.
Magnar G. Huseby

Utdannelse og yrkeskarrière

Han hadde examen artium fra Levanger kommunale høyere almenskole fra 1948, eksamen fra elektrolinjen ved NTH fra 1952 og montørsertifikat i sterkstrøm fra 1953. Senere hospiterte han ved NTH 1957–1959 og tok diverse kurs i arbeidsledelse, EDB, vernearbeid, politikk, organisasjonsutvikling, personaladministrasjon og kommunal saksbehandling. I 1979 ble han godkjent av NVE som sakkyndig driftsleder. Huseby var lærling og hjelpemontør ved Åsen elektrisitetsverk og Siemens 1947–1950, tekniker, ingeniør, avdelingsingeniør og vernesjef ved Trondheim Elektrisitetsverk 1952–1979 samt prosjektleder/overingeniør i Miljøpakke-prosjektet i Trondheim kommune 1990–1994.
Gjennom sin karrière hadde han en lang rekke tillitsverv i NITO, blant annet som formann i Trondheim-avdelingen 1961–1964, medlem av hovedstyret 1964–1968, ordfører i representantskapet 1973–1976, formann i skolekomiteen 1973–1981 og leder i miljøutvalget 1991–1994. Han var også styremedlem i Trondhjems Polytekniske Forening 1965–1981 og 1992–1998, medlem av Akademikernes Fellesorganisasjons utdannelsesutvalg 1977–1979, leder i Trondheim kommunale pensjonistforening 1995–2001, leder i Munkholmens Venner 1995–1999, nestleder i Pensjonistenes fellesorganisasjon i Trondheim 1997–1999, styremedlem i Sør-Trøndelag fylkesforening av Norsk Pensjonistforbund 1996–2006 og styremedlem i Norsk Pensjonistforbund 2002–2007.

Politisk arbeid

Huseby var formann i Berg krets av Trondheim Høyre 1965–1970, styremedlem i Trondheim Høyre 1967–1970 og formann i Sør-Trøndelag Høyres politiske utvalg 1976–1980. Som lokalpolitiker var han medlem av Trondheim bystyre 1968–1983, medlem av formannskapet 1976–1983 og kommunalråd 1980–1981.
Huseby var innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag 1981–1989, etter å ha vært 1. vararepresentant 1977–1981. Gjennom hele sin tid på Stortinget var han sekretær i Lagtinget og medlem av Stortingets kommunal- og miljøvernkomité. Han markerte seg særlig i boligpolitiske spørsmål, og ledet sogar Høyres boligpolitiske utvalg 1986–1988.
Etter tiden på Stortinget var han leder i Høyrepensjonistenes Landsforbunds politiske utvalg i Trondheim og omegn 1990–1994 og styremedlem i Høyrepensjonistenes Landsforbund 1992–1994.

Utmerkelser

Han var ridder av NITOs Trondheim-avdelings «Det gyldne tannhjuls orden» fra 1959, æresmedlem i NITO fra 1981, æresmedlem i Trondhjems Polytekniske Forening fra 1997 og æresmedlem i Driftsforeningen «Gamle Dampen» fra 2006. Huseby ble også tildelt hedersbeviset i Trondheim kommunale pensjonistforening i 2004 og likeledes i Norsk Pensjonistforbund i 2007.
Pseudoterranova

Taksonomisk plassering

Taksonomien er usikker og under endring spesielt når det gjelder oppdelingen i klasse og orden.
Arild Rønsen

Bakgrunnn og virke

Han er utdannet ved Foss videregående skole, innen typografi og har arbeidet som typograf i Klassekampen og Arbeiderbladet.  På 80-tallet ledet han rockgrupper og ble sentral som  redaktør i musikkavisa Puls, senere puls.no.  Han sitter i dag i redaksjonen i Jazznytt, og er spaltist i Klassekampen.
Rønsen har bakgrunn fra ml-bevegelsen, der han var aktiv i Rød Ungdom og medlem i AKP(m-l) fram til 1985. Da ble han ekskludert fra partiet, etter at han som journalist i Klassekampen hadde deltatt i en streik rettet mot redaksjonsledelsen.