Loom

Spillmekanismer

Spillet er annerledes enn alle andre eventyrspill fra LucasArts. Loom er basert på en alvorlig og kompleks fantasy-historie. Det har også et eksperimentelt brukergrensesnitt hvor man har fjernet alt det som er vanlig i andre eventyrspill, slik som interaksjon med andre personer og omgivelsene og objekter man kan plukke opp.
Spilleren styrer Bobbin Threadbare som påvirker omgivelsene og andre personer ved å spille fire noter lange melodier med en håndtein. Hver melodi har en viss effekt, for eksempel åpne noe eller å se i mørket. Spilleren lærer melodiene ved å se på objekter som har evner Bobbin kan tilegne seg. Hvis man ser på en væske som farger ting grønt, så får man en melodi som man kan bruke til å farge andre ting grønt.
Noen melodier kan reversere effektene de har ved å spille de baklengs, mens andre melodier, slik som frykt, er palindromer og kan derfor ikke spilles baklengs. Når man begynner spillet kan man bare bruke notene C, D og E, og man lærer flere noter etter hvert som man avanserer i spillet. Den siste noten er C' (høy C). Alle notene har lik varighet.
Spillet har tre vanskelighetsgrader, practice, normal og expert. I expert er ikke tonene merket av på staven, slik at man må spille og lese notene etter gehør og etter hvilken del av staven som lyser opp. I den originale versjonen ble spillere som spilte på expert belønnet med en sekvens som de to andre vanskelighetsgradene ikke viser. CD-ROM-versjonen viser denne scenen uansett hvilken vanskelighetsgrad man velger.

Tekniske detaljer

Spillet ble opprinnelig utgitt på disketter for DOS. Denne versjonen hadde EGA-grafikk og den ble senere utgitt for Amiga, Atari ST og Apple Macintosh. Spillet ble utgitt på nytt i 1993 på CD-ROM med VGA-grafikk og stemmer for alle personene. Denne versjonen, minus stemmene og med noen andre forandringer, ble også utgitt for den japanske FM Towns. Alle disse versjonene kan i dag spilles på mange forskjellige plattformer ved hjelp av ScummVM.
CD-versjonen hadde, i tillegg til forbedret grafikk, forkortet dialog og manglet flere elementer fra diskettversjonen, slik som nærbilder i dialogsekvensene. Disse var mest sannsynlig tatt vekk fordi synkronisering av munnbevegelser til CD-lyd var vanskelig, eller umulig, men av en eller annen grunn noe skaperne mente nærbilder måtte ha. Disse nærbildene finnes dog i ressursfilene til spillet (med ordene «Loom sucks» skrevet over et av ansiktene ). Det blir påstått av utviklerne av spillet at en del av dialogen måtte fjernes på grunn av plassbegrensningene på CD-en. Det er likevel mye plass igjen, selv om all lyden er lagret som CD-lyd. Mest sannsynlig så ble dette gjort på grunn av mangel på kunnskap og erfaringer når det gjelder CD-formatet hos Lucasfilm Games — - dette er dog bare spekulasjon.
En vedholdende og vanlig misforståelse er at Orson Scott Card enten skrev den originale dialogen eller skrev den om for CD-versjonen. Dette er basert på det faktum at hans navn finnes i rulleteksten. Card sier dog på sin hjemmeside at dette ikke er sant. Moriarty inkluderte navnet hans i rulleteksten fordi Card hadde positivt kommentert spillet under en prøvevisning.
På grunn av en lisensavtale med (nå nedlagte) Mindscape, er ikke CD-ROM-versjonen til salgs lengre. Diskettversjonen ble solgt i lang tid etter utgivelsen på hjemmesiden til LucasArts, men den har nå blitt fjernet.

Musikk

Hørespillet som ble inkludert i originalutgaven av spillet hadde musikk komponert av Jerry Gerber. Mesteparten av skuespillerne fra hørespillet spiller også de samme personene i CD-versjonen av spillet.
Musikken i spillet består av utdrag fra Svanesjøen og andre stykker av Tchaikovsky. Disse er lagret som CD-lyd på CD-versjonen. De andre versjonene har musikken enten i MIDI-format (PC) eller plattformspesifikke format. PC-versjonen støttet PC-speaker og AdLib og LucasArts ga senere ut en patch som la til støtte for Roland MT-32. I boksen til spillet var det lagt med en notis som sa at patchen ville bli tilgjengelig for nedlasting snart.
I boksen var det også med en illustrert notisbook kalt The Book of Patterns, som visstnok tilhørte en av lærlingene i spillet. I denne kunne man skrive ned de forskjellige melodiene man lærte i spillet. Den beskrev også melodier som ikke fantes i spillet og interessante historier forbundet med hver melodi. Det var anbefalt å skrive ned melodiene med blyant siden de ble forandret hver gang man startet spillet på nytt.

Interne spøker

En typisk særegenhet ved Lucasarts sine eventyrspill er at senere spill henviser til tidligere spill. The Secret of Monkey Island har en karakter i Scumm Bar som er fra Loom. Dette er Cobb, assistenten til presten, som lurte på hva Bobbin så ut som under hetten. Han er utkledt som en pirat med et merke på skjorten hvor det står «Ask me about LOOM» (spør meg om Loom). Senere i The Secret of Monkey Island kan spilleren si «I'm Bobbin, are you my mother?» (Jeg er Bobbin, er du min mor?). I Curse of Monkey Island vil hovedpersonen introdusere seg som Bobbin Threadbare når han blir fanget av LeChuck.
I Indiana Jones and the Last Crusade: The Graphic Adventure finnes det et maleri i Brunwald som har en strand lik den i Loom. Dette er uvanlig siden Loom kom ut etter dette spillet.
En ødelagt plate, som finnes i det uoffisielle spillet Maniac Mansion Deluxe, er merket Loom Soundtrack. Når spilleren setter på platen kan man hører musikken fra innledningen til Loom.
Space Quest IV har en databutikk hvor hovedpersonen kan se på bokser for mange parodier av ekte spill. En av den er Morian Brianarty's BOOM, «the easiest game ever; no commands, no inventory, no puzzles, no characters, no plot» og så videre.