google/wiki40b huggingface dataset:
Lam Rim

Lam Rim (Tib: lam "sti",  rim "trinn") er en presentasjonen av Buddhas doktrine i tibetansk buddhisme, basert på utvidelser av Atishas rot-tekst En lampe for stien (A lamp for the path).

Historie

Da Atisha ble invitert til Tibet ba Djang Jup Ö ham om å gi en komplett og lett tilgjengelig oppsummering av doktrinen for å oppklare misforståelser -- spesielt det som virket som selvmotsigelser i sutraene og kommentartekstene som var knyttet til disse.  Basert på denne forespørselen underviste Atisha (hans presentasjon ble senere kjent som Kadampa-tradisjonen i Tibet) i det som skulle bli kjent som Lam Rim for tibetanerne.  Senere ble han også lovprist for denne innsatsen av de lærde ved Vikramalashila, hans opprinnelige kloster i India.
Kadampa-munken og studenten fra Milarepa, Gampopa, introduserte Lam Rim til sine disipler som en metode for å utvikle sinnet gradvis.  Gampopas verk om Lam Rim er kjent som Frigjøringens juvelutsmykning: De Eldle Leksjoners Juvel som Oppfyller Ønsker (The Jewel Ornament of Liberation: The Wish-Fullfilling Gem of the Noble Teachings), den studeres den dag i dag i de forskjellige Kagyu-skolene innenfor tibetansk buddhisme som ble grunnlagt av hans disipler.
Siden Tsongkhapas Gelug-skole i hovedsak stammer fra og er basert på Kadampa-skolen, er det ikke overraskende at Thongkhapa skrev et av sine mesterverk om Lam Rim: Den Store Avhandlingen om Trinnene på Stien mot Oppvåkning (En. The Great Treatise on the Stages of the Path of Enlightenment Tib. Lam Rim Chen Mo), som er på ca. 1000 sider, og som hovedsakelig er basert på skriftlige kilder.  Det finnes også en middels lang Lam Rim tekst av Tsongkhapa (200 sider), og en kort en Lam Rim Dudon (Tib.), som ofte blir resitert daglig av Gelug-tilhengere og som er omtrent 10 sider lang.

Filosofi

Det grunnleggende kriteriet i Lam Rim er en tredeling av de praktiserende, basert på hva slags motivasjon de har for sin religiøse aktivitet.  (Merk at denne oppdelingen er forskjellig fra Triyana).
Individer som har motiv som handler om materielle fordeler i dette livet er ekskludert fra tredelingen.

Den trinnvise stien

Selv om alle Lam Rim-tekstene dekker de samme temaene, blir temaene organisert på forskjellige måter.
Atishas Lam Rim starter med Bodhicitta, det altruistiske sinn, fulgt av Bodhisattva-løftene, mens Gampopas Lam Rim starter med Buddhanatur, fulgt av Det Dyrebare Menneskelivet, og Tsongkapas tekster starter med Tillit til Guruen, fulgt av Det Dyrebare Menneskelivet, og fortsetter med Stiene på lavt, middels og høyere nivå.
Gampopa og Tsongkhapa videreutviklet den korte rot-teksten til Atisha til et omfattende system for å forstå hele den buddhistiske filosofien.  På denne måten blir temaer som karma, reinkarnasjon, Buddhistisk kosmologi, meditasjon og andre temaer frem til tantra forklart gradvis i en logisk rekkefølge.
Lam Rim-leksjonene er i essens veldig like Lamdre-leksjonene som Sakya-skolen bruker.
Hovdala slott

Hovdala slott (tidligere Hofdal slot) ligger ved Finjasjøen få kilometer syd for Hässleholm i det nordlige Skåne, Sverige. Under krigene mellem Danmark og Sverige hadde renessanseslottet en strategisk viktig rolle med sin beliggenhet i grenselandet. Slottet er omgitt av en park med urtehave, orangeri og en nå tørrlagt voldgrav.

Arkitektur

Slottets eldste deler dateres til begynnelsen av 1500-tallet. De daværende bygningene ble oppført på påler på en holme i et sumpområde tett ved Finjasjøen. Rundt om ble det anlagt dype vollgraver med to vindelbroer. Det ca. 13 meter høye porttårnet kom til i begynnelsen av 1600-tallet, oppført av Christian IVs venn, Sivert Grubbe. Det er bygget som et forsvarstårn av store kampesten. Murene er nesten to meter tykke, og fra loftsgangen på tredje etasje har forsvarerne kunnet beskyte en angripende styrke med ødeleggende ild.

Historie

Under Kalmarkrigen 1612 forsøkte svenskene forgjeves å innta slottet. Sivert Grubbe, som var en lærd mann med universitetsstudier i Wittenberg og Basel bak seg, satt opp en tavle på slottet med en latinsk tekst, som stolt forteller om de myslykkede erobringsforsøkene. 
I 1655 kjøpte Jens Mikkelsen fra Jylland slottet. Da Danmark med Roskildefreden tapte Skåneland, sluttet Mikkelsen seg til svenskene. De dansksinnede snapphanene så ham deretter som forræder, og brente derfor ned hele slottet (unntatt tårnet). Mikkelsen flyktet i en båt ut på den nærliggende Finjasjøen. Snapphanenes angrep mot Hofdal har også vært en hevnaksjon etter massakren i Örkened samme år, hvor den svenske hær brente alle gårdene i snapphanenes høyborg, Ørkened. 
For sine fortjenester ble Mikkelsen adlet og antok navnet Ehrenborg. Helt op til vår tid har slottet vært i hans etterkommeres eie. Fra 1947 er slottet et statlig bygningsminne.
Fraudcast News

Handling

I Springfield finner en seremoni som er dedikert til deres nyeste nasjonalpark Geezer Rock sted. Geezer Rock er en stein som ser ut som New Hampshires falne Old Man of the Mountain, og Lisa skal lese et dikt der. Homer har imidlertid sett en kvist i øyet på steinen som han drar ut, noe som fører til at steinen faller sammen.
Lisa blir lei seg da hun ikke får les diktet sitt, og Marge foreslår at hun publiserer det. Burns, som forsvant da Geezer Rock falt sammen, kommer tilbake igjen, og han oppdager at ingen har savnet ham mens han var borte. For å forbedre sitt inntrykk blant innbyggerne i Springfield bestemmer han seg for å kjøpe samtlige mediebedrifter i Springfield. Lisa distribuerer imidlertid sitt første nummer av avisen sin, «The Red Dress Press», som blir godt mottatt. Hun får hjelp av blant andre Bart, Milhouse og Ralph for å publisere det andre nummeret av avisen.
Burns kjøper alle mediebedrifter i Springfield unntatt Lisas avis. Hans meninger blir til og med fremstilt på Itchy & Scratchy (som han har tatt over manusskrivningen og regien av). Burns forsøker å lure Lisa til å selge ved å tilby henne ponnier, men hun nekter å la seg lure. Burns får imidlertid hevn mot Lisa ved å slå av strømmen til familien Simpson. Lisa skriver sitt neste nummer av avisen ved hjelp av et gammelt stensilapparat som Skinner brukte under vietnamkrigen. Burns har en alvorlig samtale med Homer slik at han kan grave frem noen av Lisas skitne hemmeligheter. Lisa gir opp avisen sin, men Homer vet råd, og lager sin egen avis. Også en rekke andre innbyggere i Springfield lager sine egne uavhengige aviser.
Lepidopterologisk arbeidsgruppe

Lepidopterologisk arbeidsgruppe, forkortet LepArb, ble stiftet i 1986 og var (?) en gruppe bestående av de fremste norske spesialistene på sommerfugler (Lepidoptera). Hensikten var å samle faunistisk informasjon om norske sommerfugler, fra museumssamlinger og en rekke private samlere, til en felles nasjonal oversikt. Forvaltningsansvaret når det gjaldt kunnskapen om norske sommerfugler, samt å holde kompetansen oppdatert i forhold til taksonomisk forskning og registrering av data, lå på frivillig engasjement hos amatør-entomologene.
LepArb bestod av Yngvar Berg, Kai Berggren, Lars Ove Hansen, Heimo Pöyhönen, Svein Svendsen, Leif Aarvik, Sigurd A. Bakke, Øistein Berg og Bjørn M. Fjellstad.
Arbeidet har resultert i økt kunnskap om Norges sommerfugler, blant annet i flere publikasjoner. Den første kom i 1994 og var over sommerfugler i gruppen Gelechioidea. I 2000 kom Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae. (Katalog over Norges sommerfugler), som omhandlet utbredelsen til 2 123 arter av til da kjente norske sommerfugler. Katalogen var et resultat av LepArbs innsamling av data og bygget på en database med omtrent 100 000 registrerte funn av sommerfugler. Katalogens faglige tyngde lå i at alle funn var verifiserte (kontrollert materiale). Kravet var at det skulle være ett belegg i en samling, derfor ble ikke opplysninger kun fra litteraturen tatt med. Dette medførte at noen eldre publiserte funn, som ikke kunne verifiseres ble strøket, samtidig ble det ryddet i noen artskomplekser.
Stensil

Stensil er en type vokspapir som brukes til å lage originaler for mangfoldiggjøring i en stensilmaskin.
George McGovern

Presidentkandidat i 1972

McGovern arbeidet aktivt innen Det demokratiske parti, og ble i 1972 nominert som partiets presidentkandidat. McGovern valgte Sargent Shriver, en annen profilert krigsmotstander, som sin visepresidentkandidat etter at hans førstevalg, Thomas Eagleton, måtte trekke seg da det ble kjent at han på 1960-tallet hadde fått psykiatrisk behandling mot depresjoner.
I valgkampen fokuserte han mer på å få avsluttet Vietnamkrigen enn på det liberale reformprogrammet som egentlig skulle være deres hovedsak, noe som støtte bort konservative demokrater og fikk dem til offentlig å støtte den republikanske presidenten Richard Nixon i hans gjenvalg, gjennom aksjonen «Democrats for Nixon».
McGovern gikk på det største valgnederlaget i amerikansk historie da han fikk under 40 prosent av stemmene og bare vant delstaten Massachusetts og District of Columbia, mens motstanderen hans, sittende president Richard M. Nixon og dennes visepresidentkandidat Spiro Agnew, ellers gjorde rent bord.
Valget ble riktignok skjemmet av Watergateskandalen og andre påståtte skitne triks fra presidentens side.

Etter 1972-valget

I 1974 ble McGovern gjenvalgt til Senatet, men han tapte plassen i 1980.
I 1984 stilte han igjen som presidentkandidat, men trakk seg etter primærvalget i Massachusetts hvor han bare fikk en tredjeplass av kandidatene.
Den 9. august 2000 tildelte president Bill Clinton ham Presidentens frihetsmedalje, USAs høyest rangerte sivile utmerkelse.
Sammen med republikaneren Bob Dole mottok McGovern World Food Prize i 2008.
Judo under Sentralamerikanske og karibiske leker 1986

Judo under Sentralamerikanske og karibiske leker 1986. Judo var en av flere sporter i de femtende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Santiago de los Caballeros i Den dominikanske republikk i perioden 24. juni til 5. juli 1986. Det var femte gangen som judo var med i lekene. Det ble konkurrert i ni klasser for menn i åtte for kvinner. Det var første gangen kvinner deltok i judo i de sentralamerikanske og karibiske leker. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Cuba ble beste nasjon med ni gullmedaljer foran Venezuela med tre.
Sentrum Aikido

Sentrum Aikido ble grunnlagt i 2007 av erfarne medlemmer fra OSI Aikido.
Klubben holder til i Brinken 20 på Tøyen i Oslo. Klubben er medlem av Norges Kampsportforbund og Norges Aikidoforbund. Klubben trener Aikikai Aikido.
Oslo Filharmoniske Kor

Oslo Filharmoniske Kor (OFK) er Oslo-Filharmoniens vokale hovedsatsing. Koret arrangerer også egne konserter i inn- og utland.
Filharmonisk Selskaps Orkester ble opprettet i 1919. Orkesterets første sesong ble avsluttet med Beethovens 9. symfoni i samarbeide med Cæciliaforeningen. Selskapet forsto at det var behov for et permanent kor for at symfoniorkestret skulle kunne fremføre musikk som krevet kor. I 1921 ble derfor Filharmonisk Selskaps Kor opprettet. Korets første instruktør var Maja Flagstad. Debutkonserten ble holdt i januar 1922. Koret ble organisert som en egen Korforening med en viss selvstendighet fra 1923. Beethovens 9. symfoni sto på programmet hvert år fram til 1935 og er blitt kalt korets «kjenningsmelodi». En av korets største suksesser startet i sesongen 1930/31 med uroppførelsen av Ludvig Irgens-Jensens Heimferd. Verket er senere oppført tolv ganger. Oppførelsen 4. november 1940 ble stanset av det nazistiske kulturdepartementet med begrunnelse av at publikum ville kunne legge inn aktuelle begivenheter i teksten og «lage ytterst uheldige demonstrasjoner». Korets styre nedla da virksomheten, og koret opphørte fram til 1947. Ved gjenopprettelsen ble det opprettet en fast korinstruktørstilling.
Da orkesteret skiftet navn i 1979, skiftet også koret navn til Oslo Filharmoniske Kor.
Koret ble reorganisert i 1983 med sterkere integrering i Filharmonisk Selskap. Det skulle ikke lenger være en selvstendig korforening med eget styre og generalforsamling, men ble ført inn under Selskapets styringsorganer. Korets dirigent ble bindeleddet mellom kor og orkester, blant annet gjennom deltagelse i selskapets repetoarutvalg. Selv skulle koret bidra til den daglige administrasjonen gjennom et arbeidsutvalg sammensatt av stemmeførere og en formann.
Antallet sangere har variert mellom 80 og 150.
Callimoxys

Utseende

Middelsstore, blanke, svarte trebukker, pronotum kan være rødt. Antennene er middels lange. Pronotum har rundede sider og ingen pigger eller knøler. Dekkvingene smalner noe bakover, de kan også være forkortede. Beina har noe klubbeformede lår.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det Nord-Amerika, Øst-Asia og Europa.
Molokanere

Molokanere (russisk: Молока́не, armensk: Մոլոկաններ, aserbajdsjansk: Molokanlar, tyrkisk: Malakanlar; = melkedrikkere) var tilnavnet på tilhengere av en religiøs øliten gruppe beslektet med dukobortserne innen den russisk-ortodokse kirke, ettersom de, mot kirkens forskrifter, også i fastetiden drikker melk. Sektens tilkomst (på 1700-tallet) angis å være foranlediget av kjennskapet til lutherske skrifter.
Molokanene har ingen sakramenter og fører et stille liv.
Rikssegl

Rikssegl er et segl brukt av et statsoverhode på statens vegne til å bekrefte formelle dokumenter, for eksempel lover, traktater, utnevnelser og sendebrev. I middelalderen spilte rikssegl en langt større politisk rolle og det var mye reell makt forbundet med å ha kontroll over riksseglet. En fyrste hadde normalt også et privatsegl, et sekret, brukt til korrespondanse av mer privat natur. Riksseglet blir også kalt det store seglet, til forskjell fra det lille seglet, sekretet. I forbindelse med seglene utviklet det seg egne embeder som seglbevarer, som gjerne var høye politiske embeder.

Det norske riksseglet i middelalderen

I Norge var det i middelalderen Norges rikes kansler som var storseglbevarer, det vil si forvaltet riksseglet. Fra 1314 var embedet som fast ordning knyttet til prostestillingen ved det kongelige kapell i Oslo, Mariakirken. En av hirdprestene skulle være visekansler når kansleren ikke var hos kongen. I 1398 ble riksseglet bragt til Danmark, men kansleren i Oslo fortsatte å disponere en eldre versjon av riksseglet som ble brukt til å besegle formelle brev.
Bothynus medon

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), nokså bred, svært blank, mørkbrun hornbille. På hodet er clypeus tilsmalnet til en smal trekant som ender i to spisser, mandiblene stikker ut med tre tenner på sidene av denne. Hodet er uten horn. Pronotum har jevnt rundede sider, i midten foran med en knøl, bak denne med en stor, rund grop som dekker mye av oversiden hos hannen. Hunnen ligner hanner, men er litt mer avlang, uten gropen foran på pronotum, men med en grunn fordypning i den bakre delen. Dekkvingene er uten tydelige punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.

Levevis

Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Sør-Amerika, fra Colombia i nord til Argentina i sør.
Thermonotus

Utseende

Middelsstore til store (gjerne 15-20 millimeter), blanke, oftest mer eller mindre rødlige trebukker. Dekkvingene kan være svarte og ha metallisk glans. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en stor, kraftig pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede "skuldre".

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Myanmar i vest til Java i øst.
Trådkammer

Et trådkammer, eller flertrådskammer, er en detektor for partikler fra ioniserende stråling, som er en videreføring av konseptet med geigerteller og proporsjonalteller.
Lena Nyman

Bakgrunn

Lena Nyman vokte opp ved Lidnersplan i Kristineberg på Kungsholmen i Stockholm. Hennes foreldre var kunstneren Lennart Nyman og Margit Elisabet, født Svensson. Lena Nyman begynte på teaterskole allerede som seksåring.

Skuespiller

Nyman har alt fra dramatiska roller til lette komedieroller på sin merittliste. Hun var bare elleve år gammel da hun hadde sin første filmrolle, i thrilleren Farligt löfte. Samme år spilte hun i Rasmus på loffen. Siden har hun vært profesjonell skuespiller. Da hun kom inn på Dramatens elevskola var det mest for å få fred og ro en stund; hun hadde allerede rukket å medvirke i flere stykker på Dramaten og gjort mange filmroller. Blant hennes mange roller på Dramaten kan nevnes Polly i Tolvskillingsoperaen i 1969, Hedvig i Villanden i 1972, Pernille i Den jäktade i 1974 og tittelrollen i Medea i 1986. 
I 1973 overrasket Lena Nyman som revyartist i Svenska Ords Glaset i örat på Berns; hennes monolog Stadslollan har blitt en svensk revyklassiker. Deretter fulgte mange produksjoner sammen med Hasse og Tage, blant annet sceneproduksjonene Svea Hund på Göta Lejon (1976) og Fröken Fleggmans mustasch (1982), samt filmer som Släpp fångarne loss – det är vår!, Picassos eventyr og Sopor.
Nyman har hatt en sentral posisjon i svensk filmhistorie helt siden gjennombruddet i den skandaleomsuste filmen Jag är nyfiken - gul i 1967. Andre filmer der hun har hatt sentrale roller er Höstsonaten, Ronja Røverdatter og Værhår og erter. Hun har spilt i en mengde TV-produksjoner, blant annet hovedroller i Lysistrata og Drottning Kristina, som begge hadde premiere i 1981.
Til tross for sin begrensede sangstemme har Nyman hatt suksess som visesangerinne. Hun har laget plater sammen med trubaduren Rune Andersson, som hun en kort tid var gift med, tolket svenske poeter tonesatt av Berndt Egerbladh, først og fremst Karin Boye, og sunget inn barneviser.
Kunstnerforbundet

Kunstnerforbundet er et kunstgalleri i Oslo, og Norges eldste privateide galleri for samtidskunst. Galleriet ble etablert i 1910 av kunstnere, og er organisert som et aksjeselskap. 150 samtidskunstnere er i dag tilknyttet galleriet som aksjonærer.

Bygning

Kunstnerforbundet eier bygården i Kjeld Stubs gate 3, sentralt beliggende bak Rådhuset i Oslo sentrum, hvor utstillingsvirksomheten foregår. Gården ble ervervet i 1917 etter pådriv fra arkitekt Arnstein Arneberg, som senere tegnet Rådhuset. Hans assistenter Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas tegnet overlyssalen samme år, og i 1919 sto salen ferdig. Overlyssalen er klassisk, og regnes av flere som det vakreste utstillingsrommet i Norge.

Utstillinger og butikk

Kunstnerforbundet har et aktivt utstillingsprogram med 27 separatutstillinger innen alle uttrykk, inkludert kunsthåndverk, samt tre kollektive utstillinger årlig. Galleriet representerer flere enn 300 kunstnere, hvorav 120 grafikere. I salgsavdelingen har galleriet et rikholdig utvalg grafikk, skulptur og maleri for daglig salg, samt en egen butikk for kunsthåndverk i underetasjen.
Daglig leder er Wenche Volle.
Kari Rolfsen

Arbeider

Blant hennes offentlige arbeider kan nevnes statue av Kristin Lavransdatter i Sel, av Theodor Kittelsen i Prestfoss og av Elise Ottesen-Jensen i Sandnes.
Hun har også illustrert boka/ CD-plata Stev for dagen Heilo forlag (2007) av Kirsten Bråten Berg og Astri Rysstad. I omtale av denne heter det:
«Kari Rolfsen har portrettert utøverar i folkemusikkmiljøet i mange år. I denne produksjonen har ho teikna eit knippe kvedarar frå Setesdal som er med på plata. Portretta er levande og attkjennelege. I tillegg har ho andre illustrasjonar, nonfigurative og sprelske i fargane som ein kontrast til portretta i svart/kvitt. Illustrasjonane framhevar portretta.»

Priser

Hun mottok Ingeborg og Per Palle Storms ærespris i 2005.
Galaksefilament

Innen kosmologi er filamenter de største kjente strukturene i universet, og består av galakser som er bundet sammen av gravitasjonen i store superhoper. De er trådlignende strukturer med en typisk lengde på 70 til 150 megaparsec, som utgjør grensene mellom tomrommet i universet.
Bernardo Clesio

Liv og virke

Han ble født i Cles og tilhørte en adelig familie. Clesio studerte ved universitet i Bologna, og ble senere fyrstbiskop av Trento (1514–1539), kardinal og kansler for den tysk-romerske keiser Ferdinand II.
Han ble kreert til kardinal i mars 1530 av pave Klemens VII. Det var hans åttende konsistorium. I 1534 arbeidet keiser Ferdinand II for at von Cles skulle velges til pave.
Han spilte en stor rolle under organiseringen av konsilet i Trient, og hadde æren for å få konsilet til sin hjemby. Han utbygget byen omfattende under denne prosessen.
XXX: The Next Level

Handling

Etter at den opprinnelige XXX-superspionen Xander Cage (spilt av Vin Diesel) er rapportert drept i Bora Bora (en scene som er vist i «Director's Cut»-versjonen av filmen), blir den fengslede Navy Seal-soldaten Darius Stone (spilt av Ice Cube) valgt ut av agent Augustus Gibbons (spilt av Samuel L. Jackson) til å være den neste XXX. Gibbons og hans nye spion reiser til Washington D.C., der de sporer opp en underavdeling av det amerikanske forsvaret som forsøker å styrte den amerikanske regjeringen og myrde presidenten i USA. Avdelingen ledes av den tidligere firestjerners generalen George Deckert (spilt av Willem Dafoe), som en gang ble offer for et mytteri ledet av Stone.

Lydspor

Sammenlignet med lydsporet til XXX, inneholder lydsporet til XXX² færre heavy metal- og moderne rockespor, og flere hiphop- og rappespor. Lydsporet ble sluppet av Jive Records & Zomba Records, deler av Sony BMG Music Entertainment.
Mahbubnagar (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 4 042 191 innbyggere i distriktet, mot 3 513 934 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 15,00 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,42 % i 2011 mot 15,58 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 932 i 2011 mot 952 i 2001.
Martinus Høgåsen

Kulturarbeid

Allerede mens han var i Nord-Fron startet han med å samle folkeminne og dette stoffet publiserte han i Årbok for Gudbrandsdalen. Han samlet også folkemusikk, og drev slektsgransking både i Nord-Fron og i Vågå. Han tok omkring 1960 initiativet til Bygdebok for Vågå og Sel.
Våren 1940 organiserte han frivilligvern i Ottadalen etter oppfordring av den norske overkommandoen på Otta. Han ble avsatt som lærer av nazistene i 1941 og ble arrestert for illegalt arbeid to ganger. I 1942 ble han utvist fra Vågå og måtte holde seg i andre bygder så lenge krigen varte, bare med enkelte nattefrierferder hjem til kona og barna.
Formann og drivende kraft i Gudbrandsdal Gymnaslag, der han fikk 13 kommuner til å gå sammen om å etablere Gudbrandsdal Landsgymnas på Vinstra. Dette startet i 1946 og var hjertebarnet hans; han var lenge medlem av forstanderskapet for gymnaset.
Formann i Oppland lærarlag i et år og formann i Gudbrandsdalen Lærarmållag i 6 år, medlem av landstyret for Arbeidernes Avholdslag, styret i Noregs lærarmållag og styret i Noregs Mållag 1940-53, de tre siste årene som nestformann . Som nynorskforkjemper skrev han flere pamfletter om skolemål: Skulemålet i Gudbrandsdalen (1938), Skulemålet i Hålogaland (1955) og Fram i dagen, Trøndelagen (1956).
Han var formann av Dølaringen og redaktør for Årbok for Gudbrandsdalen i 20 år fra 1945. Den siste årgangen redigerte han fra dødsleiet.

Offentlige verv

I Nord-Fron var han medlem av kommunestyret i 13 år, varaordfører i 6 år og formann i skulestyret i 7 år.
Han var videre også sekretær i bureisningslaget, formann i Fron fjellstyre, formann i Jotunheimen ungdomslag, formann i Skåbu Arbeidarlag, formann i Nord-Fron Arbeidarparti, formann i Sjoa Småbrukarlag og i Nord-Fron småbrukarlag, formann i Kvam Arbeidarfråhaldslag, formann i plan og tiltaksnemnda og i Trygdenemnda.
I Vågå var han medlem av kommunestyret i 15 år og ordfører 1945-51. Han var dessuten skoleinspektør og formann i Vågå lærarlag.