Trappepyramide

Trappepyramide eller en trappetrinnpyramide er en arkitektonisk struktur som benytter flate plattformer, eller trappetrinn, som skråner fra bakkenivået og oppover. Således oppnår de en fullstendig form tilsvarende en geometrisk pyramide. Trappepyramider er strukturer som karakteriserer flere kulturer i historien og ved flere steder over hele verden. Disse pyramidene er vanligvis meget store og framstilt ved flere lag med naturstein. Begrepet «trappepyramide» viser til et likt utseende for disse strukturene som ble framstilt uavhengig av hverandre og det er i de fleste tilfeller ingen etablerte forbindelser mellom de ulike sivilisasjonene som bygde dem.

Europa

En trappepyramide eksisterer på det arkitektoniske stedet Monte d'Accoddi på Sardinia. Den er datert til 3000-tallet f.Kr. Det er en trapesformet plattform på en menneskeskapt jordhaug, med en skrånende gangvei mot dens topp. Ved en tid var en rektangulær struktur bygget på toppen av plattformen, men har siden gått tapt. Plattformen er datert fra kobberalderen (ca. 2700-2000 f.Kr.), med en del mindre påfølgende aktivitet i tidlig bronsealder (ca. 2000-1600 f.Kr.). I nærheten av foten av jordhaugen er det flere stående steiner, og en stor steinplate. Sistnevnte kan muligens ha fungert som et alter, eller muligens ha hatt en annen funksjon.

Sør-Amerika

Trappepyramider var også en del av den førkolumbiske oldtidsarkitekturen i Sør-Amerika, eksempelvis Mochekulturen og Chavínkulturen, begge i Peru.

Nord-Amerika

Det er et antall jordhauger i Nord-Amerika som med en del velvilje kan karakteriseres som trappepyramider. Over hele i sørøstlige USA ble disse ulike strukturene bygget som antagelig seremonielle sentre av de innfødte kulturene, særskilt mississippikulturene (900-1500 e.Kr.).
Den største av disse jordstrukturene av denne typen i Nord-Amerika er Monks Mound, lokalisert i dagens Cahokia i Illinois. Den størrelse ble i 1988 beregnet til å være 30 meter høy og 291 meter lang. Den skiller seg dog fra andre trappepyramider, om den er det, ved ikke å være bygd av stein, men ved oppsamlet jord, og er formet som kun to nivåer som er svakt adskilt fra hverandre.

Indonesia

Foruten stående steiner, bautasteiner, steintavler og steinstatuer har den austronesiske megalittkulturen i Indonesia frambrakt trappepyramider av både jord og stein, referert til som Punden Berundak. Disse strukturene har blitt funnet i Pangguyangan, Cisolok og Gunung Padang i Vest-Java, sistnevnte er det største megalittiske stedet i hele sørøstlige Asia. Konstruksjonen av steinpyramider var basert på den innfødte trosforestillingen om at fjell og andre høytliggende steder var oppholdssted for åndene til hyang, forfedrene.
Trappepyramider er den grunnleggende formgivningen for det buddhistiske klosteranlegget i Borobudur i sentrale Java, omtrent 40 km nordvest for Yogyakarta. Det ble bygd i årene mellom 750 og 850. Senere templer bygd på Java var derimot påvirket av indisk hinduarkitektur, eksempelvis ved tårnspirene på tempelet i Prambanan. På 1400-tallet i den senere Majapahitepoken kom det en tilbakevending til austronesiske innfødte elementer, eksempelvis ved Sukuhtempelet på skråningen av fjellet Lawu, og som minner en del om en mesoamerikansk pyramide.