google/wiki40b huggingface dataset:
Claes-Göran Hederström

Bakgrunn

Sommeren og høsten 1968 turnerte Hederström med Mona Wessman, Lenne Broberg og Hipp Happy Band – som besto av Mats Westman, Lasse Sandborg, Stefan Möller og Bertil Bodahl.
Sammen med Nina Lizell fikk han en hit med «Flickan i fönstret mitt emot». En annen av Hederströms suksesser var «Här ute på landet» som lå på Svensktoppen i 1972. I Melodifestivalen 1973 endte han på åttendeplass med sangen «Historien om en vän».
Claes-Göran Hederström er bosatt i Norrköping og opptrer regelmessig, blant annet med sin gamle låt «Det börjar verka kärlek, banne mej».
Renault Zoe

Renault Zoe (2013–) er en liten fem-dørs elbil fra franske Renault, bare litt større enn Renault Clio. Den var på tross av svakt salg i Norge, i 2015 den mest-selgende elbil i Europa og i April 2016 passerte de 50 000 eksemplarer, bygget i Flins-sur-Seine i Yvelines. Motoren er på litt under 90 hk og rekkevidden er omkring 200 km.
Gamle  Zoe  vil ikke lade fra et IT-nett fordi logikken i bilen ikke aksepterer at ingen av lederne ligger nær jord som i et TN-nett med N-leder. Zoe ble derfor levert med dedikert trafo og Type 2 ladeuttak. For å kunne lade via IT-nett kunne Zoe tidligere leveres med en egen ladekabel fra Zaptec med innebygget trafo.

Nye Zoe (2019)

Denne har større batteri på 52 kW, endret utseende, motor på enten 108 eller 135 hestekrefter, og kan lades fra vanlig IT-nett.
Ross-demningen

Ross-demningen, opprinnelig kalt Ruby-demningen, er en demning med pumpekraftverk beliggende i Whatcom County, delstaten Washington i det vestre USA. Den regulerer Skagit River, og skaper den 37 km lange Ross-sjøen (Ross Lake) på 49 km², som strekker seg inn i Britisk Columbia (Canada). 
Nedenfor Rss-demningen ligger i rekkefølge Diablo-demningen og Gorge-demningen.
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 360 MW, fordelt på fire turbiner. Demningen er 400 m lang og 160 m høy. Operatør er Seattle by. Utbyggingen skjedde fra 1937 til 1949.
Fransk Polynesias forsamling

Bakgrunn

Forsamlingen har sin bakgrunn i utviklingen av ulike råd og rådgivende forsamlinger fra kolonitiden og fram til innføring av indre selvstyre.
Da Frankrike annekterte landet i 1880, ble det innført et koloniråd på tolv medlemmer, valgt for ett år av gangen. Denne forsamlingen besto for det meste av framtredende menn fra Tahiti og Moorea i tillegg til franske innflyttere. I 1885 ble kolonirådet erstattet av et generalråd (conseil général) på 18 medlemmer valgt i allmenne valg for en periode på seks år. Representantene var for det meste fra Tahiti og bare den som kunne lese og skrive fransk var valgbar.
I 1903 kom et administrasjonsråd (conseil d'administration) på elleve medlemmer med guvernøren som leder. Rådet besto for det meste av tjenestemenn, men hadde tre representanter for hovedstaden Papeete. Dette rådet fungerte til 1932, da det ble erstattet av økonomi- og finansdelegasjonene (délégations économiques et financières) på 13 medlemmer, hvorav sju var folkevalgte.
Etter andre verdenskrig ble Frankrikes besittelser i Stillehavet gjort til oversjøiske territorier, så også de franske øyene i Polynesia. I 1945 ble det innført en representasjonsforsamling (assemblée représentative) på 20 medlemmer, valgt for fire år fra alle øygruppene. Antallet representanter ble i 1952 økt til 25. Forsamlingen hadde begrenset myndighet i økonomiske saker og hadde ellers rådgivende funksjon.
I 1957 skiftet territoriet navn til Fransk Polynesia og forsamlingens navn ble endret til Assemblée territoriale de la Polynésie française. Antallet representanter ble økt til 30. Samtidig ble også et regjeringsråd innført. Makten lå imidlertid fortsatt hos guvernøren. I 1977 ble begrenset selvstyret innført og territorialforsamlingen fikk større myndighet i administrasjons- og finanssaker.
Omfattende selvstyre ble innført i 1984. Forsamlingen fikk da økte fullmakter og rett til å vedta lover for Fransk Polynesia. Antallet representanter ble satt til 41, valgt for fem år. Ved revisjon av selvstyreordningen i 1990 fikk forsamlingen uavhengighet i finanssaker og ansvar for eget budsjett. I 1996, 2001 og 2004 ble selvstyreordningen igjen styrket. Antallet representanter ble i 2001 økt til 49 og i 2004 til 57. I 2004 fikk forsamlingen også sitt nåværende navn.

Arbeidsform

Forsamlingens arbeid ledes av en president. Det er to sesjoner hvert år. Mellom sesjonen ivaretas arbeidet av en stående komité på 21 medlemmer. I andre kvartal møtes forsamlingen for det som kalles den administrative sesjon. I fjerde kvartal møtes forsamlingen for budsjettsesjon. Forsamlingspresidenten, regjeringspresidenten, høykommissæren eller et flertall blant representantene kan innkalle til ekstraordinær sesjon. Forsamlingens arbeid forberedes i komiteer.
Selv om fransk er offisielt språk, har forsamlingen siden 1982 gått over til å bruke tahitisk i debattene.

Bygning

Forsamlingen møtes i et moderne hus i Tarahoì i Papeete, på stedet der dronning Pomare IV hadde sin residens. En ny administrasjonsbygning rett ved parlamentsbygningen ble innviet i 2009.
Østerrikes riksvåpen

Østerrikes riksvåpen er et våpenskjold som fikk sin nåværende utforming 1919 og ble gjeninnført 1945. Skjoldet er rødt med en sølv bjelke. Det er på brystet til en svart heraldisk ørn med rød tunge, gull nebb og klør, kronet med en murkrone med tre synlige tårn. Høyre klo holder en gull sigd. Venstre klo holder en gull hammer. Klørne er lenket med en brutt, sølv lenke. Skjoldets innhold er som Østerrikes flagg.

Symbolikk

Da ørnen ble innført som republikkens symbol, ble det uttrykkelig nedfelt at det ikke var en redusert versjon av den keiserlige dobbeltørnen, men at den var hentet fra det gamle romerske herskersymbolet Aquila. Ørnen er likevel formet som en heraldisk stilisert ørn.
At ørnen holder en hammer og sigd i klørne gir ved første blikk assosiasjoner til kommunismen, men murkronen på ørnens hode gir i tillegg borgerskapet et symbol, slik at de tre til sammen viser klassenes enhet: Arbeidere, bønder og borgerskap.
Den brutte lenken ble tilført etter andre verdenskrig og symboliserer frigjøringen fra nazismen.

Historisk utvikling

Det røde skjoldet med sølv bjelke er opprinnelig huset Babenbergs slektsvåpen, båret siden tredje korstog. Det var hertugen av Østerrikes våpen første gang 1251.
Purpurengmåler

Utseende

En liten (vingespenn 16 – 20 mm), slank, purpurfarget og gul måler, umiskjennelig på grunn av fargen. Forkroppen (thorax) er gul, bakkroppen purpurfarget. Vingene er gule langs ytterkanten og i to store flekker midt på hver vinge, ellers purpurfargete. En mørk linje løper rundt ytterkanten av de purpurfargede feltene på vingene. Larven er lang og tynn, gråbrun med hvit sidestripe.

Levevis

Arten lever på heier, våtenger og myr. Larven lever på myrhatt (Potentilla palustris), men kan også gå på en rekke andre planter. De voksne målerne flyr fra kveldingen og utover i juni – juli.

Utbredelse

Purpurengmåleren er utbredt i Europa og det nordlige Asia. I Norge er den bare funnet i den sørligste delen av Østlandet.
Stibnitt

Stibnitt, antimonglans eller antimonitt er et mineral som krystalliserer i grå, spydlignende krystaller med rombisk symmetri. Den er et særdeles viktig antimonerts som inneholder 72 % antimon og 28 % svovel (Sb₂S₃ ). Det finnes blant annet i Romania, Bolivia, Mexico, Japan og i Lushi i Hunan-provinsen i Kina. Ved forvitring av stibnitt og andre antimonertser kan det dannes kermesitt, Sb₂S₂O
(rødspydglans), eventuelt valentinitt (antimonblomst) eller senarmontitt, som begge er polymorfe former av Sb₂O₃.
Den polsk-ortodokse kirke

Historie

Polen har siden tidlig middelalder vært overveiende katolsk (resp. vestkirkelig), men har hatt ortodokse minoriteter i øst or nordøst. Her var det spesielt de kviterussiske og ukrainske befolkningsgruppene som var ortodokse, men den ortodokse misjonen resulterte også i mange polsktalende konvertitter. Gjennom tvangsforflytninger etter andre verdenskrig ble noen av de ortodokse befolkningsgruppene forflyttet vestover, slik at ortodoks kristendom i dag ikke lenger er begrenset til Polens østlige deler.
Polens ortodokse kristne lå fra gammelt av under metropolitten av Kiev og senere patriarken av Moskva. Med Polens gjenvunne selvstendighet etter første verdenskrig ytret de polske ortodokse et ønske om en egen nasjonalkirke. Patriark Tikhon av Moskva tilkjente den polske kirka status som autonom delkirke innen den russisk-ortodokse i 1921. På grunn av undertrykkelsen av kirka i Sovjetunionen henvendte den polske kirka seg til den økumeniske patriark av Konstantinopel for beskyttelse, som i 1924 anerkjente kirka som autokefal, altså fullt selvstendig. Den russisk-ortodokse kirke, som oppfattet dette skrittet som en innblanding i interne forhold, anerkjente ikke den polsk-ortodokse kirkas autokefali før i 1948.
Sambo (kampsport)

Sambo (kyrillisk: самбо) er en kampsport med opprinnelse fra Sovjetunionen. Kampsporten, som minner om judo, ble utviklet i Sovjetunionen i 1930-årene og var opprinnelig en kampform lært til soldater. Som selvforsvarstrening inkorporerer også sambo elementer fra jiu-jitsu, karate og boksing.
Sambo er et akronym for САМооборона Без Оружия, SAMozastsjita Bez Orusjija, som betyr «selvforsvar uten våpen» på russisk. Den ble registrert som offisiell sport i 1938. Sambo ble som konkurranseidrett tatt opp som en gren av Det internasjonale bryteforbundet (FILA) i 1966. Fra 1984 til 2005 var idretten organisert i et eget internasjonal forbund, før det igjen ble organisert i FILA.
Kampsporten har markante innslag av grappling. Sporten har gjort seg markert i MMA-kamper. Fedor Emelianenko er en kjent samoooborona-utøver.
Artemisia Gentileschi

Bakgrunn

Artemisia Gentileschi vokste opp hos sin far Orazio Gentileschi, ettersom hennes mor Prudentia Montone døde da hun var liten.

Malerinne

Artemisia Gentileschi gikk først i lære hos sin far. Der studerte hun Caravaggio. Ettersom Artemisia ikke fikk studere ved kunstakademier, fikk faren arrangert videre lære for henne hos vennen Agostino Tassi. Da hun var nitten år gammel ble hun voldtatt av Tassi, og det resulterte i en syv måneder lang rettegang. Under rettegangen fikk hun utstå både anklageer om promiskuitet, inngående gynekologiske undersøkelser og tortur med tommeskruer under hennes vitnemål for å forsikre seg om at hun talte sant. Tassi ble til slutt dømd for voldtekt men fikk bare ett års fengselstraff.
Det var under denne turbulente tiden at hun malte et av sine mest berømte verker – Judith dreper Holofernes. Maleriet fremstiller den jødiske heltinnen Judith, som med sverdet i hånden skjærer hodet av Holofernes. Hendelsen er hentet fra Judiths bok. Det finnes syv utførelser av malerier malt av henne med dette temaet.
I 1614 flyttet hun til Firenze. Der hadde hun et nært samarbeid med byens kunstakademi. Omkring 1620 flyttet hun tilbake til Roma, men i 1628 slo hun seg ned i Napoli.
I 1538 sluttet hun seg til sin far Orazio Gentileschi, som hadde reist til England og utførte sammen med ham noen store utsmykninger ved det engelske hoffet. Etter farens død i 1639, ble hun noe noen år i England innen hun vendte tilbake til Italia.
I Napoli kom hun under Jusepe de Riberas innflytelse og i denne perioden malte hun blant annet religiøse sjangermalerier.
I maleriene «Judith dreper Holofernes» brukte Gentileschi maleteknikken chiaroscuro.
Tom Bråthen (1983-album)

Tom Bråthen er et musikkalbum med Tom Bråthen, utgitt i 1983.
Pingse

Pingse eller pinsje/pinse klokka, beskriver det å stille om klokka ved reis øst- eller vestover. Dette var nødvendig ved kryssing av tidssoner for å ha riktig tid ved ankomst.
Ordet kommer fra engelske pinch, «klemme» og er beslektet med pinsett. Uttrykket var vanlig blant sjøfolk, men ukjent på land, selv om dagens flyturisme innebærer svært mye av denne aktiviteten.
No Night There

«No Night There» er en amerikansk salme. Melodien ble skrevet av Hart P. Danks. Teksten ble skrevet av John R. Clemenets i 1899 og var inspirert av Åpenbaringen 21:25.

Bakgrunn

Under en reise til California på slutten av 1890-tallet fikk Clements se solnedgangen i Golden Gate, en scene han aldri ville glemme. Så tenkte han at mørket snart ville følge dette store synet. Men én dag ville han være i et land uten natt, med evig dag, ingen smerte, ingen død eller frykt. Den kvelden skrev han «No Night There».

Norsk versjon

Trygve Fossen har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Alle tårer tørres av».
Saksomkostninger

Saksomkostninger er omkostninger for den rettslige prosessen ved sivile tvistemål og straffesaker som parter i saken kan bli pådømt å dekke.
Ved et sivilt søksmål vil ofte den tapende part dømmes til å erstatte motpartens saksomkostninger i sin helhet eller delvis, men ikke alltid.
Ved straffesaker kan den domfelte bli dømt til å erstatte den offentlige påtalemyndighets saksomkostninger i en viss grad, men ofte er beløpet man dømmes til å dekke i saksomkostninger i straffesaker av mer symbolsk størrelse og langt mindre enn de reelle kostnadene det offentlige har hatt.
Ved fastsettingen av saksomkostninger i sivile saker vil det legges vekt på i hvor stor grad den som taper et sivilt søksmål har hatt en rimelig grunn til å reise sak eller bestride motpartens sak (hvor sterk vedkommendes sak stod seg rettslig).
Bactrini

Utseende

Stort sett middelsstore (vingespenn 10-22 millimeter), smalvingede, mer eller mindre brune eller grå viklere. Disse artene mangler påfallende fargetegninger og er dessuten ganske variable, artene er derfor ikke lette å bestemme.

Levevis

Disse viklerne lever på fuktige steder, ofte ved kysten, slik som sumper, saltenger og lignende. Larvene lever inne i stenglene på planter i sivfamilien (Juncaceae), kanskje spesielt siv (Juncus spp.) og sivaks (Scirpus spp.).
Sentralamerikanske og karibiske leker 1935

Sentralamerikanske og karibiske leker 1935. Lekene i 1935 var de tredje sentralamerikanske og karibiske leker, de ble arrangert i San Salvador i El Salvador i perioden 16. mars til 5. april 1935. Det var 741 utøvere fra ni nasjoner som deltok i fjorten sporter. Mexico ble beste nasjon med trettisju gullmedaljer foran Cuba med trettien.
Arctic Serenades

Arctic Serenades var et kortlevende plateselskap innen ekstrem metal. Det varte fra 1994 til 1997 og de holdt til i Oslo. De hadde signert band fra Norge og Skottland. Plateselskapet ble mot slutten sett på som en fiasko og Torodd Fuglesteg fikk som følge av det et dårlig rykte i metal kulturen.
Quantico

Geografi

Quantico er på 38°31'19" Nord, 77°17'23" Vest (38.521871, −77.289757). Ifølge United States Census Bureau, har byen et samlet areal på 0,1 square miles (0,3 km²), hvorav 0,1 square miles (0,3 km²) er jord, og ingen av ​​områdene er dekket av vann.

Klima

Quantico har et fuktig subtropisk klima (Köppens klimaklassifisering Cfa).
Danmarks Jurist- og Økonomforbund

Medlemmer

Djøf organiserer utover jurister og økonomer alle samfunnsvitenskapelige og bedriftsøkonomiske studenter og kandidater fra det private og det offentlige område. Medlemmene arbeider med rettsvitenskap, økonomi, forvaltning, forskning, undervisning, handel, kommunikasjon og ledelse.
Tidligere var den største del av medlemmene offentligt ansatte, men etter fusionen med C3 i 2010, har Djøf like mange privat og offentligt ansatte erhvervsaktive medlemmer. Litt under 28 prosent av medlemmene var i 2006 studenter og er således medlemmer av foreningens studentorganisasjon, Djøf Studerende.
Djøf er et spesielt fagforening ved at både sjefer og ansatte er medlemmer, men disse er organiserte i forskjellige avdelinger. Også selvstendige advokater kan være medlemmer.

Dommerfullmektigforeningen

Dommerfullmektigforeningen er en forening for medlemmer av Djøf ansatt ved Danmarks domstoler, med unntak av dommere og jurister ved Procesbevillingsnævnet. Foreningen har ca. 320 medlemmer, og ble stiftet i 1939 med det formål - innenfor rammene av Djøf - å styrke sammenholdet mellom medlemmene og å ivareta deres interesser. Foreningen engasjerer nesten alle ikke-utnevnte jurister og akademikere ved domstolene.
Dommerfullmektigforeningens daglige drift ivaretas av et styre med syv styremedlemmer og et antall suppleanter, og har tilknyttet fem selvstændige kretser.

Aktiviteter

Djøf er i familie med forlaget Jurist- og Økonomforbundets Forlag, Nyt Juridisk Forlag og Handelshøjskolens Forlag. Forlagene utgir litteratur på det juridiske, økonomiske og samfunnsvitenskapelige område. Det dreier seg om lærebøker, lovkommentarer, lønninnkassering,  håndbøker og debattskapende bøker samt fagtidsskrifter.
Herudover forestår Djøf en del kursvirksomhet og utgir et fagblad til medlemmene, djøfbladet.
Østre Vallesverd

Østre Vallesverd er ei bygd som ligger ca. 8 kilometer vest fra Lillesand. Denne bygda lå lengst øst i tidligere Høvåg kommune. Geografisk strekker bygda seg fra Kornbrekke langs Vallesverdvassdraget og -fjorden helt ut til Kvarsnes. Bygda grenser mot Fjeldal i øst og mot Trøe/Stendal i vest. Mesteparten av bebyggelsen ligger i området rundt E-18. Det bor i dag ca. 100 mennesker i bygda.
Fra gammelt av gikk veien til Høvåg gjennom bygda. På begynnelsen av 60-tallet kom E-18 med en massiv veiutbygging som skar tvers gjennom disse bygdene. Etter hvert er trafikken også blitt stor. I 2009 åpnet ny E-18 noen kilometer lengre inn i landet. Trafikken ble flyttet bort fra bebyggelsen, og passere nå nær Gåsetjønn som brukes mye av folk i bygda til bading og skøyteløp.
I gamle dager var Østre Vallesverd sentrum i distriktet. Her var det blant annet ei mølle, garveri, skole, landhandel og en kortere periode steinbrudd for gatesten. Bjorvika var utskipninghavn for ved, tømmer og stein. Det var også lenge rutebåttrafikk med anløp i Bjorvika av «Skoild».
Navnet Vallesverd er sammensatt av to deler der begge deler har betydningen fjord. «Vær» leder tilbake til et gammelt navn for fjord og første del leder tilbake til «Vallangr» som er en enda eldre betegnelse på fjord.  (Dokumentasjonsprosjektet. Rygh "Norske Gaardnavne")
Chinampa

Chinampaer er øyer i sjøer eller våtmarker som det dyrkes på. Denne landbruksmetoden ble mye brukt i den førkolumbiske mesoamerikanske kulturen i Mexico. Teknikken ble utvikla av tlatoanien Acatonalli i Xochimilco på 1260-tallet for å løse matproblemet til befolkninga i Mexicodalen.
I dag er det omtrent 25 km² chinampasdyrking i Mexico by. Hver chinampa er ti meter brei og mellom 100 og 200 meter lang.
Fylkesvei 331 (Hedmark)

Fylkesvei 331 i Hedmark går mellom Matrand og Smedtorpet i Eidskog. Veiens lengde er 6,6 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 1970.
Indiafondet

Indiafondet, formelt kalt Fondet for hjelp til underutviklede områder, var det første norske bistandsprosjektet. Stortinget vedtok opprettelsen av fondet i 1952. I 1962 ble fondet en del av Norsk Utviklingshjelp.
Indiafondet startet som en pengeinnsamling kombinert med statlige bidrag for hjelp til India og dannet grunnlaget for Fiskeriprosjektet i Kerala. Målsetningen med fondet var å bidra til selvhjelp i India, å styrke Vestens posisjon i Asia under den kalde krigen, og å fremme oppslutningen om norsk utenrikspolitikk.
Delemodacrys

Utseende

Em middelsstor, avlang, matt brunlig trebukk med spredte, lyse skjell. Antennene er litt kortere enn kroppen, hvert ledd med en pigg i spissen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider uten pigger og smale, buede, lyse sidestriper. Dekkvingene er parallellsidige og ender i en skarp pigg. Beina er tynne.

Utbredelse

Arten er kjent fra Fransk Guyana og det nordlige Brasil.
Alexander Dale Oen Arena

Opplæringsbasseng

16,7 × 12,5 meter med hev- og senkbar bunn i hele bassenget med rampe for funksjonshemmede.

Aktivitetsbasseng

12 × 6,5 meter med dybde fra 0–60 cm for de minste.

Varmekulp

Varmekulp for blant annet stup, plass til ca. 5–6 personer.

Rutsjebaner

To vannrutsjebaner med ulik lengde. 68 meter for den største, og 26 meter for den minste. Begge rutsjebanene munner ut i eget stoppbasseng.

Garderober

Kapasitet for ca. 1 000 personer. Også garderober for mennesker med spesielle behov, i tillegg til badstue for begge kjønn i tilknytning til garderobedelen.

Servering

Innendørs serveringsareal i tilknytning til svømmehallen.

Tørrtrening

Tørrtreningsareal på 1 100 m², med trampoline, skumbasseng etc. Kan under større arrangement bli benyttet som tribune for publikum, slik at tribunekapasiteten utvides til ca. 2 400 tilskuere inklusiv egne plasser avsatt til funksjonshemmede.
Vezoanus

Utseende

En middelsstor (13 millimeter), avlang oldenborre. Forkroppen er tett hårkledt. Antennene er ti-leddete med en vifte av seks jevnlange blader. Dekkvingene har noen stive hår ved spissen.

Utbredelse

Slekten er utbredt på det sørlige Madagaskar.
Kozienice kullkraftverk

Kozienice kraftverk er et kullkraftverk ved elva Wisła, i kommunen Kozienice i det sentrale Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 720 MW fordelt på 3 turbiner à hnhv 8 x 215 MW, og 2 x 500 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1970–1979. Brenselstypen er steinkull og annet bitumenøst kull. Dette er landets nest største kraftverk målt etter installert effekt.
Utslippene av CO₂ er 10,8 millioner tonn i 2007. De totale CO₂-utslippene i 2008 var ca. 10 005 000 tonn.
Bjørn-Inge Larsen

Biografi

Larsen er utdannet cand.med. ved Universitetet i Oslo fra 1986. I tillegg er han bedriftsøkonom fra Handelshøyskolen BI og har to mastergrader (i økonomi og samfunnsmedisin) fra University of California, Berkeley.
Larsen har lang erfaring i helseforvaltningen, blant annet som spesiallege i Helsedirektoratet fra 1988 til 1989, assisterende fylkeslege i Buskerud fra 1990 til 1993, fylkeslege i Finnmark fra 1994 til 1997, fylkeslege i Vestfold fra 1997 til 2000 og assisterende direktør i Helsetilsynet fra 2000 til 2001.
I perioden 2001–2012 var han direktør i Helsedirektoratet med arbeidstittel helsedirektør. Han ledet Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten, Pandemikomiteen (mot influensa), Pasientsikkerhetskampanjen og Helseberedskapsrådet.
Internasjonalt har Larsen engasjert seg i arbeidet i Verdens helseorganisasjon og hadde styreverv i perioden 2010-2013. I 2014 ble Larsen leder for helsekomiteen i Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling  (OECD).
Ranvik (Peter I Øy)

Ranvik er en bukt på østsiden av det norske bilandet Peter I Øy i Antarktis. Den ligger mellom Simonovbreen og Tåbreen på den nordre delen av von Bellingshausenkysten.
Bukta er oppkalt etter eiendommen til sandefjordsrederen Lars Christensen som finansierte de første norske ekspedisjonene til Peter I Øy på slutten av 1920-tallet.