google/wiki40b huggingface dataset:
Solheim Cup

Solheim Cup er en golfturnering for damer som arrangeres annethvert år mellom lag fra Europa og USA. Den er oppkalt etter nordmannen Karsten Solheim, grunnleggeren av golfkølleprodusenten Karsten Manufacturing som markedsfører produkter under det registrerte varemerket PING, Karsten Solheim var en sterk pådriver for å få til en internasjonal turnering for kvinner. Den tilsvarer på mange måter herrenes Ryder Cup Matches.
Den første Solheim Cup ble avholdt i 1990, og frem til 2002 ble den spilt i like år. På grunn av 11. september-angrepet, da Ryder Cup ble utsatt til 2002, ble Solheim Cup flyttet ett år til 2003 for ikke å kollidere med denne turneringen.
Det amerikanske laget velges ut fra et poengsystem der spillerne på LPGA-touren mottar poeng for hvert gode resultat på touren. For det europeiske laget velges kun 7 spillere gjennom poeng basert på resultater på Ladies European Tour. Dette er for å sikre at også europeiske spillere som hovedsakelig konkurrerer på LPGA-touren kan velges for å gjøre det europeiske laget konkurransedyktig.

Fremtidige turneringer

I 2021 spilles Solheim Cup ved Inverness Club i Toledo i Ohio. Klubben har tidligere vært arrangør for major-turneringene US Open fire ganger, seinest i 1979, og PGA Championship i 1986 og 1993.
Claus Henrik Vieregg

Claus Henrik Vieregg (født i 1655, død 14. juli 1713) var dansk embetsmann, blant annet som visestattholder i Norge.
Han var sønn av den meklenborg-güstrowske geheimeråd Joachim Henrik von Vieregg og Anna Margrethe født von Hahn.
Vieregg ble i 1684 utnevnt til kammerjunker hos prins Christian. Fra 1694 til 1703 var han amtmann i Antvorskov og Korsør. Fra 1694 var han også etatsråd, og fra 1703 geheimeråd. Han var amtmann i Vordingborg fra 1710, og fra 1711 direktør i Generalpostamtet, dvs postdirektør.
I 1690 ektet han Margrethe Lucie von Brockdorff, som var kammerfrøken hos prinsesse Sophie Hedevig. Med henne fikk han ni barn.
Han ble i juli 1712 utnevnt til visestattholder i Norge, men døde i embetet bare ett år senere.
Pseudocephalus

Utseende

Små, mørke, maurlignende trebukker. Hodet er markert bredere enn pronotum, som er ganske smalt og innsnevret i begge ender, slik at de etterligner maurenes vepsetalje. Dekkvingene er litt innsnevrede i midten (litt timeglass-formede).

Utbredelse

Gruppen forekommer i Chile (én art) og Australia (de tre øvrige).
Manlio Brosio

Biografi

Brosio vokste opp i fødebyen Torino og studerte jus ved Universitetet i Torino. Under første verdenskrig tjenestegjorde han som artillerioffiser i Alpin-regimentet, og etter krigen ble han uteksaminert før han deretter gikk inn i politikken. I mellomkrigstiden ble Brosios politiske aktivitet hemmet på grunn av hans motstand til fascismen. Da de allierte invaderte Italia under andre verdenskrig gikk han under jorden, og ble senere medlem av Comitato di Liberazione Nazionale (CLN).
Etter at andre verdenkrig var over gikk han tilbake til politikken, hvor han ble utnevnt til visestatsminister og siden forsvarsminister i 1945 under statsminister Alcide De Gasperi. I januar 1947 ble Brosio utnevnt til Italias ambassadør i Sovjetunionen, hvor han ble involvert i fredsskapende arbeid mellom de to nasjonene. I 1952 til 1955 var han ambassadør i Storbritannia, fra 1955 til 1961 var han ambassadør til USA, og fra 1961 til 1964 var han ambassadør til Frankrike.
Den 12. mai 1964 ble Brosio valgt til etterfølger av Dirk Stikker som generalsekretær i NATO. Han satt i dette embetet frem til 3. september 1971, og i slutten av samme måned ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje av USAs president Richard Nixon.
Stuping under samveldelekene 1982

Stuping under de britiske samveldeleker  1982. Stuping var en av flere sporter under de tolvte samveldelekene som ble arrangert i Brisbane i Australia i perioden 30. september til 9. oktober 1982. Det var tolvte gangen som stuping var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1982 ble det konkurrert i fire øvelser, 3 meter sviktstup og 10 meter tårnstup for både kvinner og menn. Australia ble beste nasjon med to gullmedaljer foran England som også vant to gull.
Johann Christoph Bach (1671–1721)

Liv og virke

J.C. Bach var sønn av Johann Ambrosius Bach og Maria Elisabeth Lämmerhirt, og var Johann Sebastian Bachs fjorten år eldre bror.
Musikkutdanningen fikk J.C. Bach av faren, som fra 1671 var bymusikant og hoffmusiker i Eisenach. I 1686 ble han sendt til Erfurt for et tre års studium i orgelspill under Johann Pachelbel. Pachelbel var en av sin generasjons mest betydningsfulle organister, og Bach ble en viktig videreformidler av hans orgelkunst, ikke minst til sine egne sønner og til broren Johann Sebastian.
Etter læretida hos Pachelbel var Bach en kort tid organist i Eisenachs Thomas-kirke, fulgt av et par måneder i Arnstadt, der flere av slektningene hans bodde. I 1690 fikk han fast stilling som organist ved Michaeliskirche i Ohrdruf. 23. oktober 1694 giftet han seg med Johanna Dorothea Vonhoff som han fikk seks sønner og tre døtre med. Alle de fem sønnene som vokste opp ble dyktige musikere, og etterkommerne var i over 100 år organister ved Michaeliskirche eller kantorer ved latinskolen.
J.C. Bachs musikkhistoriske betydning beror hovedsakelig på at han var sterkt delaktig i Johann Sebastians musikalske grunnutdanning, men han er også viktig takket være to manuskripter han samlet på begynnelsen av 1700-tallet, Andreas-Bach-Buch og Möllersche Handschrift. Manuskriptene inneholder klaviaturmusikk fra den midttyske barokken, og er eneste bevarte kilde til flere betydelige verk av eksempelvis Dietrich Buxtehude, Nicolaus Bruhns og Johann Pachelbel. De svært omhyggelig nedskrevne manuskriptene er viktige ved at de gir innsikt i hvilke komponister, sjangre og stilarter som formet Johann Sebastian Bach i barneårene. Noen tidlige komposisjoner av J.S. Bach finnes i disse manuskriptene, flere er autografer av ham. Etter å ha returnert fra skolegang i Lüneburg, skrev Johann Sebastian Bach sannsynligvis en kaprise til sin brors ære: Capriccio in honorem Joh: Christtoph Bachii BWV 993 i E-dur.
Petrologi

Petrologi (fra gresk: πέτρα, petra, «stein» og λόγος, logos, «kunnskap») er vitenskapen om de prosesser som danner bergartene og er et fagområde innen geologi som angår studiet av bergarter og dannelsen av dem.
Ordet litologi var tidligere synonymt med petrografi, men i dag er det en gren innen petrologi som angår makroskopisk håndprøve eller beskrivelse av en blotning.
Det er tre grener av petrologi, som korresponderer med tilsvarende bergartstype: vulkansk, metamorf og sedimentær.
Som selvstendig videnskap ble faget utviklet på 1870-tallet, blant fagets pionerer var Henry Clifton Sorby, Harry Rosenbusch og Auguste Michel-Lévy.
I oljeindustri er petrologi/litologi, eller mer særskilt, logging av slam og leirelag, en grafisk representasjon av geologiske formasjoner som blir boret igjennom, og tegnet en logg av som kalles for en leirelogg. Etter hvert som innholdet av borehullet blir trukket ut blir det tatt prøver av det, undersøkt (vanligvis under et mikroskop) og analysert kjemisk ved behov.
Hillbreen

Hillbreen er en bred isbre i Antarktis. Den flyter mot de vestlige og sentrale deler av Spaatz Island, ved sørsiden av Ronne Entrance.
Breen ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfotografi tatt av U.S. Navy i 1961–66, og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Lennie J. Hill, en topografisk ingeniør i USGS som var medlem av landmålingsgruppen i Marie Byrd Land i 1967–68.
Nicolas-Claude Fabri de Peiresc

Bakgrunn

Nicolas-Claude Fabri de Peiresc kom fra en aristokratisk familie. Hans familie hadde forlatt byen Aix-en-Provence for å unngå pesten. Han innledet sin utdannelse i blant annet Aix-en-Provence og i Avignon. År 1599 reiste han til Padova der han traff Gian Vincenzo Pinelli og Galileo Galilei. Han reiste senere til lærde menn over hele Europa innen han studerte jus i Montpellier.

Forskning

Nicolas-Claude Fabri de Peiresc korresponderte med lærde over hele Europa og han samordnet flere astronomiske prosjekter. Han hadde et nettverk av assistenter som gjennomførte reiser og eksperimenter med og for ham. Blant annet beregnet han longituder på flere steder på jorden ved å utnytte rapporterte posisjoner av Jupiters måner. Han samordnet, utdannet og anskaffet instrumenter til prester, handelsmenn og legasjonspersonale forut for måneformørkelsen 28. august 1635. Med observasjonene korrigerte han størrelsen på Middelhavet.
Han fremmet unge kunstneres karriere ved å skaffe dem oppdrag. Han bestilte hos dem blant annet tegninger og kopier av aktikviteter i så stor nøyaktighetsgrad at det var vanskelig å se hva som var kopi og hva som var det originale. Han opparbeidet en samling verker fra samtidskunstnere som Simon Vouet, Claude Mellan og Adrian de Vries.
Han samlet og studerte fossiler, og anordnet disseksjoner i sitt hjem, der blant annet venstre lymfestamme ble notert første gang hos en avrettet fange. Fangen hadde fått spise et skikkelig stort siste måltid, og ble dissikert omtrent 90 minutter etter måltidet. Lymfestammen er lettere å oppdage etter et måltid. 
Videre interesserte han seg for deschiffreringen av hieroglyfer. Han skjenket deler av sin egyptiske samling til jesuitten Athanasius Kircher og la dermed grunnsteinen for det berømte Museum Kircherianum ved Collegium Romanum i Roma.
Han samlet på antikke mynter som han benyttet for å fastsette historiske tidsakser, og han samlet på vekster og dyr. Hans hage i Belgentier var Frankrikes tredje største.
Mahi Bajaj-demningen

Mahi Bajaj-demningen er en demning med et vannkraftverk i Mahi-elva, delstaten Rajasthan i det vestlige India. Installert effekt er 140 MW. Kraftanlegget ble påbegynt i 1972 og stod ferdig i 1989.
Australasiatouren i golf for menn

PGA Tour of Australasia er en fremstående golftour for herrer. Offisielle turneringer på touren gir poeng til verdensrankingen i golf.
De fleste av spillerne på touren er fra Australasia (mest australiere, og en del newzealendere), men spillere fra store deler av verden deltar også. De beste spillerne fra Australasia vier det meste av sin tid til PGA-touren eller Europatouren, og vender hjem for å spille noen få turneringer hvert år. Noen av de mest prestisjefylte turneringene på PGA Tour of Australasia har derfor også offisiell status på PGA-touren eller Europatouren for å oppmuntre fremtrendende spillere til å delta.
De viktigste turneringene på touren inkluderer Australian Open, ANZ Championship og Heineken Classic.
The Magic Soup and The Bittersweet Faces

The Magic Soup and The Bittersweet Faces er et musikkalbum med Envy, utgitt den 27. april 2012. Albumet lå en uke på VG-lista og endte med 37.-plass som beste plassering.
Laplaces demon

Laplaces demon er et tankeeksperiment formulert av den franske matematikeren og astronomen Pierre-Simon Laplace i 1814. Hvis noen (i tankeksprimentet «en demon») kjenner presis lokalitet og bevegelsesmengde for alle atomer i universet, vil en også gjennom klassisk mekanikk kunne beregne alle atomers fortidige og fremtidige verdier, og universet vil være fullstendig deterministisk. Innen vitenskapshistorie regnes Laplaces demon som den første beskrivelse av prinsippet om full determinisme. 
Argumentasjon mot at determinismen tankeeksperimentet Laplaces demon gir uttrykk for, og utvikling av eksperiment som motbeviser dette har har hatt stor innflytelse på naturvitenskapen. 
Kvantemekanikk og kaosteori har i det 20. århundre fjernet premissene for et deterministisk univers basert på Newtons klassiske mekanikk.
Norgesmesterskapet i orientering 1948

Norgesmesterskapet i orientering 1948 bestod av flere arrangementer som i 1948 kåret norgesmestere i orientering.
Kvinner deltok i NM for første gang. Kongepokalen ble vunnet av Jon Fossum.
Maren Haugli Tufto

2006-sesongen, OL i Torino

Hennes internasjonale gjennombrudd kom i europamesterskapet på Hamar i 2006, der hun ble nr. 5. Hun deltok på tre distanser under OL i Torino 2006, med en 8.-plass på 5000 m som beste individuelle resultat, og en 7.-plass i lagtempo. 4. mars 2006 tok hun sin første pallplassering i verdenscupen, da hun ble nr 3 på 3000 m i Heerenveen, bare slått av Cindy Klassen og Claudia Pechstein. Hun avsluttet sesongen med å bli nr. 5 under VM i Calgary.

2007-2009

Haugli fikk så et par tyngre sesonger, og valgte å trekke seg ut av treningsgruppa til Peter Mueller etter 2008-sesongen, hvor hun blant annet tapte for Mari Hemmer i NM allround, og ikke klarte ikke å kvalifisere seg for 5000 m i EM. Hun begynte å trene sammen med broren Sverre under ledelse av Hans Trygve Kristiansen, med OL 2010 som mål. Allerede i 2009 gikk det bedre, med et nytt norsk mesterskap og deltakelse på 5000 m både i EM og VM.

OL-sesongen 2010

I 2010-sesongen var hun tilbake på det nivået hun hadde holdt fire år tidligere. Hun klarte ikke å komme seg opp på pallen i OL-sesongen, men ble nummer 5 på 5000 m i OL med tiden 7.02,19, personlig bestenotering på lavlandsbane. Det var hennes beste plassering i et globalt løp på fire år, og hun ble den første kvinnelige norske skøyteløper blant de seks beste i OL siden Bjørg Eva Jensen vant gull i 1980. I EM på Hamar i januar tangerte hun sin beste EM-plassering sammenlagt, og var noen få tidels sekund fra medalje på de to lengste distansene. I NM gikk hun imidlertid en svært dårlig 500 meter, og selv om hun vant de tre andre distansene, ble hun igjen slått av Hemmer i sammendraget. Hun ble imidlertid beste norske kvinne i allround-VM i Heerenveen, med 10.-plass, etter at hun så vidt kvalifiserte seg for 5000 m.

Sykkel

Haugli har også vunnet NM-bronse i sykkel, i lagtempo for Ringerike SK i 2010.

Karriereslutt

I november 2010 fikk hun betennelse i skjoldbruskkjertelen, og var syk helt til april 2012.
Høsten 2012 bestemte hun seg for at hun ikke ville satse videre på sin skøytekarriere.
Mosambikbeltet

Mosambikbeltet er et trolig mer enn 750 millioner år gammelt kraton (grunnfjellsskjold) i det sørøstlige Afrika, hovedsakelig i Mosambik. Det er fra nyere proterozoikum, og dermed yngre enn de midt-proterozoiske kratonene i Sørlige Afrika og Sør-Amerika som ble dannet for 1,0–2,5 milliarder år siden.
Det kolliderte først med masser i dagens Kenya for 800–750 millioner år siden, og dette skapte et sterkt strukturert kraton som ble tykkere og delvis omdannet ned til stor dybde. De vestre delene av Mosambikkbeltet består delvis av amfibolittisk gneis som stammer fra Tanzaniaskjoldet i nord. I øst har Mosambikkbeltet 841–632 millioner år gamle bergarter med preg av platebue-magnetisme.
Den neste, store kollisjonen mellom Vest-Gondwana og Øst-Gondwana som skapte superkontinentet Gondwana for 580–570 millioner år siden, løp langs den senere Vest-Pokot-sprekken og skapte interne deformeringer av grunnfjellsplaten, særlig i nord-sør-gående granitt-formasjoner mer enn 100 km øst for Vest Pokot-linjen. For Mosambikbeltets del virker det som om kollisjonshendelsene startet lokalt allerede før den store Gondwana-kollisjonen for omkring 570 millioner år siden. Muligens ble de østlige massene på denne tiden foldet over de vestlige.
Mosambikbeltet er en integrert del av det store østafrikanske orogenet som strekker seg langs hele østsiden av Afrika.Det er likevel ikke forbundet med det mye eldre Kalahariskjoldet i vest. Mosambikbeltet har et areal på trolig mer enn 250 000 km², og utgjør en betydelig del av Mosambik.
Arbeidets lov

«Arbeidets lov» var et lovforslag fra Nasjonal Samling, som en del av NS' arbeid i å omdanne det norske arbeidslivet etter korporativ modell. Loven var programfestet politikk allerede før krigen, men ble aldri innført da den ble møtt med motstand både i norsk arbeidsliv og av den tyske okkupasjonsmakten.

Bakgrunn

Lovforslaget var bygget på det som opprinnelig var Fedrelandslagets politiske plattform, der yrkeslivet skulle organiseres på «korporativ og nasjonal-solidarisk grunn». Yrkesgruppene og alle lønnsmottagere skulle organiseres i statskontrollerte sammenslutninger, der «Arbeidets lov» skulle fastsette de innbyrdes forholdene. Både streik og lockout skulle forbys, og staten skulle spille den sentrale rolle i konfliktløsning der næringslivets og arbeidernes interesser ikke samsvarte.
«Arbeidets lov» var utarbeidet etter forbilde av tilsvarende lover i det fascistiske Italia og nasjonalsosialistiske Tyskland, henholdsvis Carta del lavoro og Gesetz zur Ordnung der nationalen Arbeit.

Fremstilling i NS-propagandaen

Lovforslaget var spesielt viktig for NS' sosialradikale fløy. I NS-propagandaen ble «Arbeidets lov» fremstilt som en «garanti mot at arbeiderne pånytt blir prisgitt en kapitalistisk utbytning», og som et eksempel på at partiet også var en «arbeider-reisning». Odd Melsom fremstilte «Arbeidets lov» som et fremskritt for arbeiderne, mens  sosialminister i Quisling-regjeringen Johan Andreas Lippestad omtalte loven som «Loven om det sosiale ansvar».

Forsøk på innføring

Den første komiteen som skulle utforme detaljene i loven ble opprettet i 1940. Hovedmannen bak utkastet som ble lagt frem i juni 1941 var Sigurd Østrem, og det ble nå lagt langt større vekt på førerprinsippet enn i tidligere utkast. En bedrifts daglige leder skulle fungere som «fører», mens arbeiderne skulle sverge personlig troskap til denne. Alle tillitsmenn skulle godkjennes av NS, og kun ha en rådgivende funksjon. På tross av at et «Arbeidsdirektorat for yrkesorganisasjonene» med Erling Olsen og Odd Fossum i ledelsen ble opprettet samme sommer for å organisere dette systemet ble innføringen av loven ikke noe av, etter at tyskerne ikke godtok den.
Det ble tatt et nytt NS-initiativ til å innføre en «Arbeidets lov» mot slutten av krigen. Et nytt lovutkast ble utarbeidet ved årsskiftet i 1944/45 av en komité under ledelse av Christian Astrup. Astrup var sosialråd i Sosialdepartementet, og så på «Arbeidets lov» som en del av en radikal omlegging av norsk sosialpolitikk, der blant annet barnetrygd inngikk. Astrup rakk å innføre barnetrygden, mens «Arbeidets lov» fortsatt var under behandling da freden kom i mai 1945.
Mannhullet

Mannhullet er en linjeforening for sivilingeniørstudenter på studieprogrammet for marin teknikk  ved NTNU. Linjeforeningen Mannhullet ble grunnlagt 31. januar 1917 og har i snart 100 år holdt stand som en av Trondheims mest aktive linjeforeninger.
Mannhullet er kjent for sitt unike studiemiljø. Linjeforeningens stolte tradisjoner kan spores helt tilbake til 1917. I dag består Mannhullet av en rekke undergrupper. Blant foreningens ulike arrangementer bør Skiregattaen, Mi(d)T-revyen, RUKA, Steinbitens bursdag og Barslingen nevnes. Linjeforeningen disponerer egen seilbåt og motorbåt, henholdsvis Steinbiten III og Havfruen V.
Linjeforeningen drives til daglig av et eget styre. I tillegg til dette styret er Mannhullet delt opp i undergrupper.  
Et mannhull er en åpning i en stålkonstruksjon, f.eks. et skipskrog, der man kan krype igjennom. Et mannhull brukes f.eks. til inspeksjon av lukkede tanker.
Eurysternus

Utseende

Små til middelsstore (7-21 millimeter), litt avlange, matt brunlige til svarte gjødselbiller. Kroppsformen er temmelig jevnbred, pronotum bare litt bredere enn langt, med rundede til rette sider. Hodet er bredt skovlformet, ofte litt innbuktet i midten foran, men uten knøler eller horn.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika inkludert Karibia.
Tor Endresen II

Tor Endresen II er et musikkalbum med Tor Endresen, utgitt i 1992.
Sakseglente

Taksonomi

Mange krediterer Louis Jean Pierre Vieillot som den som først beskrev sakseglente (C. riocourii) i 1822, men dette er en (mer eller mindre utbredt) misforståelse. Coenraad Jacob Temminck beskrev nemlig arten som Falco riocourii alt i 1821, og skal derfor, i følge Dickinson (2012), være den som krediteres. Dette bekreftes også av HBW Alive.

Biologi

Sakseglente blir omkring 33–38 cm lang og veier trolig i snitt mindre enn 110 g. Vingespennet utgjør cirka 68–76 cm. Kjønnene er like, men hunnen er marginalt større.
Arten karakteriseres av ei hovedsakelig grå og hvit fjærdrakt og en svalelignende kløftestjert, der de ytre halefjærene er kraftig forlenget. Fjærdrakten er stort sett grå på oversiden og hvit på undersiden, noe som inkluderer et hode med grå krone. Også de lange og spisse vingene er hvite på undersiden, med to karakteristiske avlange sorte flekker. Øynene, som har rød iris hos voksne individer, sitter i en sort øyestripe. Nebbet, som er beskjedent, er beinfarget innerst og blir sort mot tuppen. De undere ekstremitetene har lys gul skjellhud og er relativt korte.
Arten er i hovedsak utbredt i det tørre beltet (blant annet Sahel) sør for Sahara i Afrika. Den trives på tørre stepper og krattkledd savanne i hekketiden; men holder ellers til i gresskledde områder utenom hekketiden. Utbredelsen inkluderer ei landstripe fra det sørlige Mauritania og Senegambia østover til Etiopia og Somalia, samt sørover til det nordøstre Uganda og Kenya.
Sognefast

Sognefast er en en populær, men ennå ikke offisiell betegnelse på krysningen av Sognefjorden som et ledd i en ferjefri E39. Prosjektet heter foreløpig E39 Kryssing av Sognefjorden (KVU). Vegvesenet skal finne ut om det er mulig, og i så fall hvordan man skal kunne bygge en fast veiforbindelse over Sognefjorden. Undersjøisk tunnel er uaktuelt.
Jablonec nad Nisou

Navn

Navnet Jablonec er av tsjekkisk opprinnelse og betyr «lite epletre» (jabloncě var diminutiv av det gamle tsjekkiske ordet jabloň – «epletre»), siden landbyen ble grunnlagt ved et sted hvor det vokste et epletre. Tysktalende bosettere som kom til landsbyen i løpet av 1500-tallet kalte stedet Gablonz. I løpet av 1800-tallet ble tillegget «tysk» ofte lagt til navnet; som tsjekkisk Jablonec německý og tysk Deutsch-Gablonz. I 1904 ble det offisielle tillegget «ved Neisse» (nad Nisou, an der Neiße), som beskrev byens plassering ved elva Lauzitser Neiße.
Etter andre verdenskrig oppkalte de utviste tysktalende innbyggerne i Jablonec en ny bosetning i Bayern Neugablonz (Ny-Gablonz) etter deres hjemby. I dag er dette en av bydelene i Kaufbeuren.

Historie

Landsbyen Jablonec ble først nevnt i et dokument på latin fra 1356 (in nouo Jablonecz). Mer permanent bosetning fant sted på 1500-tallet da det første glassverket ble startet i Mšeno og den første kirken ble bygget. En radikal endring i byens utvikling kom i 2. halvdel av 1700-tallet, da glassindustrien og handelen vokste raskt. I første halvdel av 1800-tallet dukket de første smykkeprodusentene opp, og bidro til bosetningens ytterligere vekst. 
Jablonec ble utnevnt til kjøpstad i 1808 og fikk bystatus i 1866.
I oktober 1938 ble Jablonec okkupert av Nazi-Tyskland som en følge av Münchenavtalen. Byens befolkning bestod på det tidspunktet av 86 % tyskere og resten tsjekkere, jøder og andre folkegrupper. Etter krigen, mellom 1945 og 1949, ble flesteparten av tyskerne utvist under vilkårene til Beneš-dekretene.

Nåtid

Foruten å fortsatt være kjent for glassindustri og smykkeproduksjon, er Jablonec nad Nisou et senter for sport og rekreasjon, med sin beliggenhet ved Jizerafjellene. I Jablonec finnes også det tsjekkiske myntverket, Česká mincovna, som produserer landets håndgripelige valuta, tsjekkisk koruna. Jablonec er forbundet med Liberec, blant annet med en trikkelinje.
Frelsesarmeens fengselsarbeid

Formål/ overordnet målsetting

Frelsesarmeen Fengselsarbeidet har samme overordnede mål som andre virksomheter i Frelsesarmeens Sosialtjeneste.
Møte mennesker med ulike behov ved å praktisere kristen nestekjærlighet, uten hensyn til etnisitet, kultur eller religion. Være en del av, og et alternativ til, det offentlige hjelpeapparat.
Virksomheten bygger på det kristne menneskesyn som innebærer omsorg for hele mennesket, synliggjort i fire dimensjoner, den fysiske, psykiske, sosiale og den åndelige. Alle mennesker er like verdifulle, fordi menneskets verdi er gitt utenfra, fra Gud, uavhengig av egenskaper, ferdigheter, kultur og etnisitet.