google/wiki40b huggingface dataset:
Buskveps

Utbredelse

Buskvepsen finnes i tempererte deler av Eurasia, fra Storbritannia (hvor den har etablert seg ganske nylig) til Japan – i tillegg er en hann funnet på New Zealand. I Norge forekommer den vesentlig på Østlandet (særlig sør for Mjøsa), Sørlandet øst for Lindesnes, og rundt Trondheimsfjorden – men er også funnet på Vestlandet og nord til Nordland.

Utseende

Dronningen er 18-22 millimeter lang. Arbeidere er 15-19 millimeter lange. Fargene er typiske for stikkvepser, gult og svart. Brystets sider kan være rødlige. Vingene er svakt brunlige.
Buskveps  hører til slekten langkinnet stikkveps (Dolichovespula), der avstanden mellom fasettøyets nedre kant og kjeven er lengre enn følehornets bredde. 
De store fasettøynene har en kraftig innskjæring i fremkanten, slik at de får en C-form. Hele øyeinnskjæringen samt munnskjoldet er gult. Munnskjoldet kan ha tre små prikker eller en liten kort midtstrek. På toppen av hodet, mellom fasettøynene, finnes tre punktøyne.
Arbeiderne er sterile hunner som har eggleggningsrøret omdannet til en stikkebrodd. Brodden har noen små mothaker, men disse er for små til at brodden sitter igjen, derfor kan samme veps stikke flere ganger.  Brodden står i forbindelse med giftkjertler. Normalt er giften ufarlig for mennesker, men enkelte kan få allergiske reaksjoner.

Levevis

Buskvepsens levevis og livsløp er typisk for Vespinae-stikkeveps. De er rovdyr og lever av andre mindre dyr, ofte larver til insekt som lever i vegetasjonen. Dersom byttet har bein eller vinger, fjernes disse med de kraftige kjevene. Larvene blir matet med en blanding av byttedyr, nektar og spytt.
Buskveps hører til blant de sosiale insektene og danner svermer.  De bygger beige eller brunlige runde bol. Bolet bygges vanligvis i busker eller trær. Nye bol har et innflygningsrør til åpningen på undersiden. Eldre bol er utvidet og innflygningsrøret mangler eller er blitt innbygd. Bolet er på sitt største utpå sensommeren. Inntil da har larvene blitt utviklet til sterile arbeidere, men nå dannes hanner og kjønnsmodne hunner. Disse parrer seg. Hver høst (vinter) dør svermen ut og bare de befruktede hunnene, kalt dronningene overlever vinteren. Om våren danner hver dronning en ny sverm.
Falsenicodes

Utseende

Enicodini er middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum uten pigger på sidene. På beina er lårene noe fortykkede. Noen av slektene (blant andre Enicodes) utmerker seg ved at dekkvingene er trukket ut til sprikende spisser bak.

Utbredelse

Slekten er hjemmehørende på Ny-Caledonia.
Kirisji gasskraftverk

Kirisji gasskraftverk er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 2595 MW, beliggende i byen Kirisji i Leningrad oblast, i det vestlige Russland. Brenselskilden er naturgass. Anlegget ble påbegynt i 1965. Operatør er Kutsbassenergo, og anlegget har 998 ansatte.
Árpád

Biografi

Árpád var sønn av storhertug Álmos, leder av de madjarske stammene. Ifølge legenden ble Álmos drept under invasjonen av den pannoniske sletten, muligens i tråd med den khazanske skikken om å ofre sin leder. Etter Árpáds medhersker Kurszáns død i 904 gikk lederskapet i arv fra far til sønn helt til huset Árpáds slutt i 1301. Hans etterkommer Stefan I av Ungarn regnes som grunnleggeren av det ungarske kongedømmet.
I 894 inngikk Árpád og Kurszán en avtale med Leo VI om en allianse mot Simeon I av Bulgaria. Madjarene vant over bulgarerne våren neste år. Simeon I på sin side hadde inngått en allianse med petsjenegerne. Simeon I slo madjarerne i slaget ved Søndre Bug, og like etter angrep petsjenegerne madjarske områder, og tvang dem til å flytte vestover til den pannoniske slette, fra sitt tilholdssted kalt Etelköz, trolig mellom elva Don og Donau.
Árpád forsvinner fra skrevne kilder rundt år 907.
Obsja

Obsja (russisk: Обша) er ei elv i Smolensk og Tver oblast i Russland, Den er ei sideelv til Mezja (i Vestre Dvinas nedbørfelt), og har sine kilder på Smolenskhøydene. Elva er 153 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 2 080 km². Middelvannføringen er på 11,5 m³/s.
Byen Belyj ligger ved Obsja.
Triatlon under Stillehavslekene 1999

Triatlon under Stillehavslekene  1999. Triatlon var en av flere sporter som var med i de ellevte stillehavslekene som ble arrangert i Guam i perioden 29. mai til 12. juni 1999. Det var andre gangen som triatlon var med på programmet under stillehavslekene. Det var en individuell konkurranse for menn og en for kvinner og lagkonkurranse for menn basert på plasseringene i den individuelle konkurransen.
Hope skole

Hope skole ligger i grenda Hope/Sandnes i de ytre delene av gamle Søndeled kommune (nå Risør kommune) i Aust-Agder fylke. Hope skole er den minste av de tre barneskolene i Søndeled - nå Risør kommune. Skolen er en del av Hope oppvekstsenter, der det er 15 ansatte.

Fakta om Hope skole

På Hope oppvekstsenter går det 36 elever fra 1-7 klasse. Skolen er bygd i 1957 og renovert og påbygd i 2002 (undervisningsrommene er nye).
Rektor ved skolen er Kristin Nielsen Vintermyr. (per januar 2013).

Kilder

Risør kommune sine nettsider.
Corporación Mondragon

Mondragon er en sentralorganisasjon for kooperativer i Spania, med over 80 000 medlemmer. Den har sitt sete i byen Mondragón/Arrasate i Baskerland, Spania.
Tollboden (Oslo)

Tidligere tollboder

Sjøtollstedets historie går tilbake til 1600-tallet da det var en tollbod på Nordre brygge som lå i forlengelsen av Tollbugata. I 1695 fikk man reist en ny tollbod, en tømmerbygning. Den lå rett nord for Nordre brygge. I 1770-årene ble den revet. Kort tid etter tegnet murmester Johan Hesler en ny tollbod i bindingsverk og to etasjer, men denne brant ned til grunnen i 1785. Allerede to-tre år etter kom en ny tollbod
på plass etter tegninger av Hans Christian Lind. Den ble revet i 1895 til fordel for oppføringen av Schirmers tollbod.
Botanybukta

Botanybukta (engelsk Botany Bay) er en bukt i Sydney i New South Wales i Australia. Den ligger et par kilometer sør for Sydney sentrum. Cookselva og Georgeselva er de to største elvene som munner ut i bukta.
Før europeisk bosetning i området holdt aboriginerstammene kameygal, gweagal og cadigal til i området. 29. april 1770 gikk James Cook i land fra HMS «Endeavour». Senere, basert på Cooks beskrivelser, planla britiske myndigheter å bruke bukta som straffekoloni. Imidlertid ble bukten ansett for som grunn, og Den første flåten seilte derfor til Port Jackson noe lenger sør i 1788. Dette utgjorde starten for europeisk bosetning i Australia. Senere ble kolonien ble flyttet til Sydney Cove.
James Cook ga opprinnelig bukta navnet Stingray Bay. Senere ble dette endret til Botanist Bay og så til Botany Bay, basert på det store antallet planter funnet der av den britiske botanikeren Joseph Banks.
Sydney lufthavn ligger like nord for bukta, etablert som Mascot Aerodrome i 1921. Tre av flyplassens rullebaner er bygget på landfylling ut i havet. Port Botany rett øst for lufthavnen er Australias største konteinerhavn, få år etter at flyplassen ble bygget.
Arne Taraldsen

Barndom

Arne Taraldsen ble født på Grünerløkka i Oslo 12. november 1917. Foreldrene var Kristine Marie Nilsen fra Siktesøya ved Brevik og Paul Egil Taraldsen fra Kristiania. Familien flyttet til Alnabru da Arne var seks år. Etter avsluttet middelskole, jobber Arne som læregutt flere steder. Om kveldene tok han kveldskurs i tegning.

Krigsårene

Arne Taraldsen hadde avtjent verneplikt i 1938. Ved krigsutbruddet 9. april 1940 ble Arne Taraldsen mobilisert, og skulle møte på Tune Prestegård i Østfold. På grunn av kapitulasjonen i Østfold tok han og noen kamerater seg over til Sverige, med tanke på å melde seg til kamper lengre nord i Norge. 29. april 1940 ble han innrullert som frivillig i Infanterriregiment 14 i Mosjøen. Hans mitraljøsetropp ble raskt sendt til Svenningdal som var den sørligste fronten. Her mistet han to kamerater, under trefninger 8. mai 1940. Etter kampene i søndre Nordland ble han sendt til Narvik, og lå der i fjellet fram til kapitulasjonen i juni 1940.
I august 1940 var han tilbake i Oslo og ble aktiv i motstandsbevegelsen gjennom AUF. Senere gikk han over til en kommunistisk gruppe og startet med organisert motstandsarbeid. I 1943 måtte han gå i dekning etter at flere av hans kamerater var arresterte og henrettet. Samme år bad Peder Furubotn Arne Taraldsen om å bli med i hans motstandsgruppe, som holdt til i Sollia Pensjonat i Søndre Land. Taraldsen ble i Valdres til krigen sluttet.

Tegner i illegale aviser

Han var med i motstandsbevegelsen under andre verdenskrig og begynte tegnerkarrieren med karikaturer til illegale aviser som Sabotøren. Avisen ble trykt i en offset trykkemaskin plassert i kjelleren under et grisehus i Oslo. Han tegnet også forsiden til Asbjørn «Osvald» Sundes Håndbok for sabotøren.
Som tegner i motstandsbevegelsen signerte han arbeidene sine med en femkantet stjerne, eller under pseudonymene Vidar Vangen og Kåre Brattås.

Etterkrigstid

Etter krigen fortsatte han som avistegner i Norges Kommunistiske Partis sentrale avis Friheten og senere i den sosialistiske avisa Orientering.
Taraldsen dreiv også reklamebyrå og tegnet blant annet postkort med humoristiske motiver av troll, nisser og soldatliv. Arbeidene signerte han med AT, Tate og taral.
Han giftet seg i 1945 og fikk to døtre. I 1960 ble han skilt på grunn av reaksjoner og ettervirkninger av hans opplevelser under krigen. Fra 1961 var han bosatt på Voss, hvor det i 1986 ble opprettet et Tarald-museum.
Holmen leir

Holmen leir er en nedlagt militærleir i Øverbygd, Målselv kommune. Leiren ble anlagt på Storholmen i Fjellfrøselva i 1953, etter å ha vært i bruk som forlegning og flystripe av tyskerne under andre verdenskrig. Et tysk sykehus lå også på Holmen.  Holmen leir stod ferdig i 1955 og ble tilholdssted for Ingeniørkompaniet, senere Ingeniørbataljonen, og var ansett for å være en av de bedre leirene å komme til.
Den 5. mars 1986 under Nato-øvelsen «Anchor Express» omkom 16 ingeniørsoldater fra Holmen leir i et snøskred i Vassdalen (Narvik). Vassdal-ulykken er den største enkeltulykken i Brigade Nords historie og det ble reist et minnesmerke over de døde ved siden av kapellet på Holmen. Leiren hadde i tillegg til kapell, en stor rekkehuskaserne, befalsboliger, undervisningsbygg, garasjeanlegg, depot, lavvo, flere historiske tømmerhus og et kjøkken med messe. Ingeniørbataljonen ble flyttet til den nærliggende Maukstadmoen leir den 1. juni 2002. Leiren fortsatte imidlertid å fungere som lager for kjøretøy og som treningsanlegg for ingeniørvåpenet til den 15. desember 2005. Da ble Holmen overtatt av Målselv kommune og gjort om til senter for filmproduksjon.
Humorgalla

Humorgalla er en årlig sceneoppsetning som har blitt spilt over hele Norge siden oppstarten i 2006. Forestillingen inneholder standup, karakterer, parodier og humoristiske låter, men innholdet er ulikt fra år til år ut fra hvilke komikere som står på scenen. Arrangementet blitt produsert med komikere som Bård Tufte Johansen, Anne-Kat. Hærland, Thomas Giertsen, Linn Skåber, Else Kåss Furuseth og Harald Eia. 
Forestillingen har både vært på turné over hele Norge, men har også blitt satt opp fast på Latter i 2011 og Chateau Neuf i 2017. Showet eies og produseres av Feelgood&iStage AS.
Following

Handling

Filmen forteller historien om en ung mann som følger etter fremmede i Londons gater, og etterhvert blir dratt ned i en kriminell underverden når han ikke klarer å holde avstanden til menneskene han følger.

Om filmen

Filmen er Nolans debutfilm som regissør, og var laget etter et meget sparsommelig budsjett. Scener ble øvd på i god tid i forkant slik at det bare trengtes ett eller to opptak. Dette var for å spare bruken av 16mm-film, som Christopher Nolan hadde betalt for av egen lommebok. Foruten manus og regi, sto Nolan for både foto, klipp og produksjon selv.
Fylkesvei 53

Historie

Den første veien mellom Årdalstangen og Øvre Årdal ble anlagt av okkupasjonsmakten under andre verdenskrig. Det var på det meste fem tunneler på veien langs Årdalsvatnet. 
Steiggjatunnelen erstattet i 1977 den opprinnelige «Stedjetunnelen» var 900 m lang og ble åpnet i 1942, og skal da ha vært den lengste tunnelen i Norge. Midnestunnelen erstattet flere kortete tunneler langs Årdalsvatnet. Naustbukttunnelen ble forlenget i 2009.
Håndball under Middelhavslekene 1979

Håndball under Middelhavslekene 1979. Håndball var en av flere sporter under de åttende middelhavslekene som ble arrangert i Split i Jugoslavia i perioden 15. til 29. september 1979. Det var tredje gangen som håndball var med på programmet under Middelhavslekene. Det var en håndballturnering for menn og en for kvinner. Det var første gangen kvinner deltok i håndball i middelhavslekene. Jugoslavia ble beste nasjon, de vant begge turneringene.
Otenis

Utseende

Enicodini er middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum uten pigger på sidene. På beina er lårene noe fortykkede. Noen av slektene (blant andre Enicodes) utmerker seg ved at dekkvingene er trukket ut til sprikende spisser bak.

Utbredelse

Slekten er hjemmehørende på Ny-Caledonia.
Radio Rauma FM

Radio Rauma FM var en nærradio som sendte fra Åndalsnes i Rauma kommune. Kanalen sendte også over sendenettet til tidligere Radio Nesset, fra Nesset kommune. Noen program gikk i samsending med Radio PS i Molde.
Radio Rauma var en allmenn lokalradio for Nordmøre og Romsdal. Den hadde lyttere i nesten hele indre Romsdal, Molde, Gjemnes, Kristiansund og flere andre steder. Den ble stiftet 6. desember 1990 med navnet Radio Rauma. Senere skiftet den navn til Radio Rauma / Radio Nesset, samtidig som den begynte å sende over tidligere Radio Nesset sitt sendenett. Den 1. november 2012 endret radioen navnet til Radio Rauma FM, på grunn av eierskifte. I mai 2014 opphørte sendingene og radioen ble avviklet.
Radio Rauma hadde i begynnelsen studio i lokalene til Åndalsnes ungdomsskole og samarbeidet også endel med ungdomsskolen. Senere etablerte de seg i den tidligere Meierigården på Åndalsnes.
Siste redaktør var Nils Harald Nikolaisen, Per Berg var primus motor for radioen og hovedaksjonær, samt daglig leder fram til sommeren 2012.
Antonov An-2

Antonov An-2 i Norge

Antonov An-2 ble i en årrekke brukt til å fly fallskjermhoppere ved Stavanger Lufthavn. Flyhistorisk Museum, Sola har en Antonov An-2 i sitt eie, men den er for tiden lagret i påvente av restaurering.
Foreningen Russian Warbirds of Norway i Skien er i besittelse av en operativ AN-2.
Fonofobi

Fonofobi (lydfobi, frykt for lyder) kan på godt norsk kalles lydskrekk eller lydoverfølsomhet. Betegnelsen fonofobi er ikke entydig definert. Det kan være nyttig å skille mellom fonofobi og misofoni (lydhating, aversjon mot lyder). I sistnevnte er det ingen fryktreaksjon. I stedet er det en aversjon (sterk misliking).
Det kan også være nyttig å skille mellom fonofobi og hyperakusis (hyperacusis) selv om begge er varianter ofte kalles lydoverfølsomhet. I hyperakusis foretar hjernen en feilaktig forsterking av hørselssignalene, men det er ingen emosjonell (følelsesmessig) reaksjon.

Årsaker, symptomer, forløp

Lydfobi oppstår vanligvis som en betinget refleks. Kjernen er den heftige, negative og ufrivillige følelsesmessige reaksjonen på en spesiell lyd (som ikke nødvendigvis trenger å være sterk) eller på lydnivåer som den plagede frykter kan være skadelig. For illustrasjonens skyld kan vi sammenligne lydfobi med edderkoppskrekk, flyskrekk o.l.
Ofte kan den ufrivillige følelsesmessige koblingen til lyden dø bort av selv selv. Imidlertid havner mange i en permanent situasjon hvor de ufrivillige og automatiske reaksjonene i større eller mindre grad hemmer for en normal livsførsel.
Angst (panikkangst hos noen) er den dominerende reaksjonen i fonofobi. I misofoni dominerer sterk irritasjon (sinne hos noen). De følelsesmessige reaksjonene ledsages som oftest av kroppslige reaksjoner som er typisk ved stressreaksjoner.
Hyperakusis (i motsetning til lydfobi) anses i de aller fleste tilfeller å være en overdreven sentral auditorisk forsterkning, altså at hjernen feilaktig forsterker hørselssignalene. Hyperakusis er således sjelden direkte knyttet til den perifere hørsel (øret inkl sneglehuset). Lydnivåer som de fleste finner normale, kan være uutholdelige ved langt fremskreden hyperakusis.
Majoriteten av de som har vært plaget en tid (typisk noen mndr), vil utvikle begge varianter (både lydfobi og hyperakusis).

Behandling

TRT er spesielt utviklet for behandling av lydoverfølsomhet (både lydfobi og hyperakusis) i tillegg til tinnitus. Kognitiv adferdsterapi er også godt egnet i hendene på en behandler som har satt seg inn i lydoverfølsomhetsproblematikken. Anerkjente metoder for behandling av fobier bør kunne fungere mot lydfobi dersom evntuell hyperakusis først er behandlet. Kjemien mellom behandler og pasienter er også av stor betydning.
Las Toscas (Tacuarembó)

Transport

Ruta 26 General Leandro Gómez forbinder Las Toscas med Ansina og La Pedrera.
Dykdalb

Dykdalb (også duc d'albe, dikkedalb, pæleknippe og mange andre varianter) er en fortøyningsinnretning.
Den består av 3–15 pæler som er rammet på skrå ned i havbunnen. Pælene er tradisjonelt trestokker, men i moderne dykdalber blir også stål brukt. Over vannspeilet er pælene forbundet med stålbånd, trekiler eller kjetting. Dykdalber brukes i havner og elvemunninger. De plasseres ofte i forlengelsen av en kaifront for å gjøre det mulig å fortøye skip som er lengre enn kaia. Dykdalber kan også brukes for å markere seilingsleder. Av og til blir fyrlykter og sjømerker plassert på en dykdalb.
Nederlandske sjømenn skal ha bragt dykdalben til Norge. Man kan fortsatt finne slike flere steder langs kysten, bl.a. står det en dykdalbe på Kokkenes i Lillesand havn. Det er også en hel rekke med dem i Glomma fra Fredrikstad og opp mot Sarpsborg.

Etymologi

Betegnelsen «dykdalb» kommer som lånord gjennom tysk Duckdalbe, fra nederlandsk dukdalf, som igjen består av duk- og dalf; første ledd kommer av middelnederlandsk duken, «dukke, dykke», og andreledd kommer av dallen, «påle». Betegnelsen duc d'albe kommer tilsynelatende av fransk duc d'albe, «hertug av Alba»; hertugen som refereres til er Fernando Alvarez de Toledo (1502–1582), som slo ned et nederlandsk protestantisk opprør i 1567.
Promeces

Utseende

Middelsstore, slanke og langbeinte, blanke og metalliske fargede trebukker. Hodet er noe snuteformet forlenget. Antennene er vanligvis mye lengre enn kroppen, nokså tynne. Pronotum er rundet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Bakbeina er særlig lange, lårene lite fortykket i spissen.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika.
John Biscoe

Tidlig liv

Biscoe ble født i Enfield i Middlesex, England. I en alder av 17 år gikk han i mars 1812 inn i Royal Navy og tjenestegjorde under 1812-krigen mot USA. Deretter seilte han i koffardifart som styrmann eller kaptein, for det meste til India eller Vestindia.

Ekspedisjonen til Sørishavet 1830–1833

I 1830 hyret hvalfangstselskapet Samuel Enderby & Sons Biscoe som kaptein på briggen «Tula» og leder for en ekspedisjon som skulle lete etter nye selfangstområder i Sørishavet. Sammen med kutteren «Lively» seilte Tula fra London og ankom Sør-Shetlandsøyene i desember. Ekspedisjonen fortsatte sørover og krysset polarsirkelen 22. januar før den fortsatte østover.
Én måned senere, 24. februar 1831, fikk ekspedisjonen øye på bare fjelltopper som raget over isen. Biscoe antok helt korrekt at de var en del av et kontinent og navnga området Enderby Land til ære for sin oppdragsgiver. Biscoe satte i gang å kartlegge denne kyststrekningen, men etter én måned begynte både Biscoes og mannskapets helse å skrante. Ekspedisjonen satte kursen mot Australia og nådde Hobart på Tasmania i mai. To besetningsmedlemmer omkom av skjørbuk på overfarten.
Ekspedisjonen overvintret i Hobart før den vendte tilbake til Antarktis neste sesong. Den 15. februar oppdaget de Adelaide Island, og to dager senere Biscoe Islands. Den 21. februar fikk de i syne en lang kyststrekning, og Biscoe antok igjen at det var en del av kontinentet. Han navnga området Graham Land etter First Lord of the Admiralty Sir James Graham.
Biscoe fortsatte med kartlegging av kystlinjen, og mot slutten av april 1832 ble han den tredje til å seile rundt det antarktiske kontinentet (etter James Cook og Fabian von Bellingshausen). På hjemveien forliste «Lively» ved Falklandsøyene. Ekspedisjonen returnerte imidlertid trygt til London i begynnelsen av 1833.
Senere i 1833 tilbød Samuel Enderby & Sons Biscoe å lede en ny ekspedisjon. Han takket imidlertid nei, sannsynligvis av helseårsaker. Han engasjerte seg heller i Vestindia-farten, som tilbød et mye varmere klima. Han deltok også i seilaser til Australia.
John Biscoe døde under en seiling fra Tasmania til England der hans familie var med. Han ble 49 år gammel.

Minnesmerker og oppkallinger

En øygruppe og et fjell har blitt kalt opp etter Biscoe. Biscoe Islands ble oppdaget utenfor vestkysten av Graham Land i februar 1832 under hans omseiling av det antarktiske kontinentet med «Tula» og «Lively». Mount Biscoe er en markant, svart topp på 700 meter ved Cape Ann i Øst-Antarktis.
To britiske forskningsskip har blitt navngitt til hans ære. Etter ombygging til et isforsterket forskningsskip for Falkland Islands Dependencies Survey, ble HMS «Pretext» i 1947 omdøpt til RRS «John Biscoe». Hun tjenestegjorde fram til 1956, da hun fikk tilbake det tidligere navnet. Samme år ble det nybygde skipet RRS «John Biscoe» med større rekkevidde og lasteevne satt i drift.
Cosmiomorpha setulosa

Utseende

En middelsstor, svart gullbasse uten metallisk glans. Hannene mangler horn men har forlengede bein, særlig forbeina er påfallende lange. Pronotum er svært tett og kraftig punktert.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vietnam og Kina.
Diamecyna

Utbredelse

Arten lever på Sumatra.
Hira Lal

Idrettskarriere

Lal deltok i Vinter-OL 2006, der han ikke fullførte første omgang i storslalåm. 
I 2013 deltok han i det franske mesterskapet i alpint, og kom der på 43.-plass i storslalåm. Året etter deltok han i det iranske mesterskapet i alpint, og kom der på 20.-plass i slalåm og 21.-plass i storslalåm. 
Under VM i alpint 2015 kom han på 103.-plass i storslalåm, men fullførte ikke slalåmrennet. Han deltok igjen i VM i alpint 2017 i St. Moritz, og kom der på 82.-plass i storslalåm. 
I januar 2018 deltok han i det iranske mesterskapet i alpint, og kom der på 15.-plass i storslalåm.
Linghai

Linghai (kinesisk: 凌海; pinyin: Línghǎi) er et byfylke i byprefekturet Jinzhou i Liaoning i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 618 578 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 102 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og fører gjennom provinsene Hebei, Liaoning, Jilin og Heilongjiang. Den er innom byene Qinhuangdao, Shenyang og Changchun underveis til Harbin.
Vester-Lafjorden

Vester-Lafjorden (nordsamisk: Lávvárvuotna) er en fjordarm av Lafjorden i Nordkapp kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg fire kilometer sørvestover til Námmegieddi i enden av fjorden.
Fjorden går langs hele vestsiden av Lafjordneset. Øst for Lafjordneset går Auster-Lafjorden parallelt. Vester-Lafjorden deler seg igjen i to mindre deler, Rivdnjevuotna i vest og Námmi i øst. Det er spredde bosetninger ved fjorden, men ingen veiforbindelse. Fjorden er 87 meter på det dypeste, midt i fjorden et stykke ut.
Blicherprisen

Blicherprisen er en dansk litteraturpris som deles ut av Blicher-selskapet på Steen Steensen Blicher (1782-1848) fødselsdag den 11. oktober. Selskapet ble stiftet i 1951 og har som formål å utbrede kjennskapet til Blicher og fremme forskningen i hans forfatterskap. Selskapet styrer Blicherfondet, som deler ut Blicherprisen.
Camilla Susann Haug

Camilla Susann Haug (født 22. august 1974) er en norsk sanger og låtskriver. Haug er fra Mo i Rana i Nordland og bor nå i Kolbjørnsvik i Arendal. Hun ble tildelt Aust-Agder fylkeskommunes kulturstipend i 2014.
Haug ga ut sitt første soloalbum Noen ganger blåtti 2007. I tillegg til sitt soloprosjekt, synger hun blant annet i vokalgruppa Pust og i Lars Andreas Haug band.
Hun er utdannet på Norges musikkhøgskole (Kandidatstudiet i vokal utøving 1994-98 og PPU 2007–2009) og har jobbet som utøvende sanger og komponist siden starten av  2000-tallet.