google/wiki40b huggingface dataset:
Barbro Hiort af Ornäs

Bakgrunn

Barbro Hiort af Ornäs var datter av sivilingeniør Erik Hiort af Ornäs og hans hustru Alma Ärnström i hennes annet ekteskap. Broren Torbjörn Hiort af Ornäs er i ekteskap med Ingrid Hiort af Ornäs farfar til skuespilleren Sebastian Hiort af Ornäs.

Karriere

Hun hadde sin første profesjonelle scenedebut på Dramaten medf en birolle i Stig Torsslows insenering av Alexandre Dumas' De tre musketerer (1943), og spilte da sammen med  Olof Bergström, Anita Björk og Mai Zetterling. Etter å ha avsluttet sin utdannelse ble Barbro Hiort af Ornäs atter engasjert ved Dramaten i Stockholm, fra 1945 til 1947. Det var igjen i biroller, både i svenske stykker, og i moderne stykker som i rollen som Sue Bayliss i Arthur Millers Alle mine sønner (1947).
Deretter arbeidet hun ved forskjellige teatre frem til 1970 da hun atter ble tilknyttet Dramaten. Hon filmdebuterte i 1943 i Olof Molanders Kvinnor i fångenskap og medvirket med tiden i et 60-talls TV- og filmroller.
For den bredere allmennhet mot slutten av hennes karriere minnes Hiort af Ornäs fra Sällskapsresanfilmenw som Stig-Helmer Olssons mamma.
I 1958 vant Barbro Hiort af Ornäs prisen for beste kvinnelige skuespillerinne ved filmfestivalen i Cannes for sin innsats i Ingmar Bergmans Nära livet (prisen ble delt med Bibi Andersson, Eva Dahlbeck og Ingrid Thulin), og i 1989 ble hun tildelt utmerkelsen Litteris et Artibus.
Barbro Hiort av Ornäs var 1945–1972 gift med advokaten Ernst Nathorst-Böös (1918–1988) og tre sønner med ham. I 1976 giftet hun seg med advokaten Fritz Belfrage (1917–1983). Sener evar hun samboer med teatermannen Hans Ullberg (1920–1996).
InterCityLyn

InterCityLyn er navnet på Danmarks lyntogsforbindelser, dvs. hurtige persontog, som kun stopper i begrenset omfang underveis. Det er DSB, som står for driften av lyntogene, som supplerer de alminnelige InterCitytogene.
Griqua-asteroide

Griqua-asteroidene er en kategori av asteroider som har sin omløpsbane i asteroidebeltet, mellom 3,1 og 3,7 AU fra Solen. Disse asteroidene befinner seg i en 2:1 baneresonans med Jupiter.
Omløpsbaner i slike baneresonanser er ofte ustabile på grunn av påvirkningen fra Jupiters gravitasjon, men gjennom å ha høy eksentrisitet (større enn 0,35) og høy banehelling finnes det noen Griqua-asteroider som har stabile omløpsbaner også på lengre sikt.
Fie Woller

Klubb

Woller spilte tidligere for den danske klubben Midtjylland og vil fra 15. desember 2016 spille for den tyske klubben Bietigheim.

Landslag

Woller ble tatt ut i bruttotroppen til det danske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2012, Håndball-EM 2014 og Håndball-VM 2015, men var ikke blant de 16 utvalgte i noen av mesterskapene. Hennes mesterskapsdebut kom under Håndball-EM 2016 i Sverige.

Privatliv

Hennes tvillingsøster Cecilie Woller spiller også håndball, for Ajax København.
Så prøvær me åss litt på Ingri Bergman

Så prøvær me åss litt på Ingri Bergman er et musikkalbum med Prestestranda Vel Vel Vel, utgitt i 1995.
De skjulte ord

De skjulte ord (Kalimát-i-Maknúnih – کلمات مکنونه) er en hellig tekst innen bahai, skrevet av grunnleggeren  Bahá'u'lláh i 1857–58 på bakgrunn av åpenbaringer han skal ha hatt.
Teksten består av 71 vers på arabisk og 82 vers på persisk. Den fremstår som en henvendelse fra Gud til menneskene, og regnes for å være den av Bahá'u'lláhs tekster som i størst grad retter seg mot alle mennesker uavhengig av religiøs tilhørighet. Boken sies å være både «de etiske kjernepunktene» i Bahá'u'lláhs budskap og å ha en inderlig og konsentrert form, med poetiske uttrykk.
Tekstene skal ha blitt til under Bahá'u'lláhs eksil i Bagdad, og det er vanlig å skildre profeten mens han «vandrer langs Tigris' bredder» og mottar åpenbaringene.
Slaget ved Velikiye Luki

Bakgrunn

Etter Operasjon Barbarossa stabiliserte frontene seg i dette området utover våren 1942. Tyskerne hadde kontroll over byen Velikiye Luki og dette ga dem et brohode over elven Lovat. En viktig jernbane i nord/sør-retning gikk langs elven på vestsiden, bak de tyske linjene. Et myrete område fram til innsjøen Peipus begynte rett nord for byen og dette gjorde det vanskelig for partene å benytte til angrep. Slik ble de sovjetiske styrkene tvunget til å angripe gjennom byen, både for å fjerne det tyske brohodet, og for selv å etablere et på den andre siden av elven, slik at tyskerne ikke kunne bruke jernbanen lenger. Men de tyske styrkene brukte tiden utover sommeren 1942 til å befeste seg kraftig i byen.

Slaget

I midten av november 1942 igangsatte de sovjetiske styrkene en større offensiv for å ta tilbake byen. Dette var bare noen før dager før den store motoffensiven Operasjon Uranus ved Stalingrad og Velikiye Luki ble omringet på samme måtene. Imidlertid var den tyske befestningen sterk nok til å stå i mot det sovjetiske trykket. Da de sovjetiske styrkene kjempet i retning av bykjernen, lyktes det tyskerne å få inn reserver mot det sovjetiske angriperne for å frigjøre de tyske stillingene inne i byen. Disse forsøkene var imidlertid mislykkede og byen ble tap til Den røde armé og bare en liten del av de tyske styrkene klarte å slå seg ut. Forsvarerne i den østlige delen av byen måtte til slutt overgi seg 16. januar 1943.

Virkninger

Dette slaget blir kalt «Lille Stalingrad i nord» på grunn av likhetene med det store og mer kjente slaget om Stalingrad som ble utkjempet i den sørlige delen av østfronten.
Den gamle Svinesundsbrua

Historie

Den gamle Svinesundsbrua erstattet i sin tid en ferge som hadde gått over sundet. De første tanker om en bro der kom rundt 1870 og da var det snakk om en jernbanebru for å koble den svenske Västkustbanan til Østfoldbanen som da var under bygging. Halden kommune gikk mot, de ville ha jernbanen gjennom byens sentrum. Utover 1900-tallet ble tankene tatt opp igjen, nå var det mer aktuelt å bygge en bilbru, men Halden gikk imot. Kompromisset ble å bygge brua slik at den aldri skulle kunne bygges om til jernbanebru.
Byggearbeidene startet i 1939, svenskene ville bygge i granitt mye som støtte til en kriserammet svensk steinhuggerindustri, norske myndigheter ville bygge enklere, og løsningen ble at Sverige betalte merutgiften og endte til slutt med å betale ca. 90 prosent av brua. Til gjengjeld ble det brukt svensk granitt og svensk arbeidskraft. Brua er den siste store brua i Norge der søylene er forblendet med tilhugd granitt (i sidespennene bygd som viadukter). Selve buen er støpt i betong, i en form som ble bygd på Nordbysletta og så flyttet til sundet.
Da Tyskland invaderte Norge i april 1940 ble situasjonen i området meget spent, og byggearbeidene ble midlertidig stoppet. Arbeidene ble imidlertid gjenopptatt etter noen ukers avbrudd, og planen var å åpne brua for trafikk i løpet av 1942. Den 7. juli 1942 skjedde det en eksplosjon som skadet deler av de ferdige bruhvelvene på svensk side. Den offisielle forklaring var at dynamitt var blitt antent av lyn og at det hele var en ulykke. Skadene ble reparert men byggearbeidene ble innstilt og ikke gjenopptatt før krigen var over. Brua ble så ferdigstilt og offisielt åpnet 15. juni 1946 av Kong Haakon VII og den svenske kronprinsen Gustav Adolf.
Apterona helicoidella

Utseende

Det eneste man ser til denne arten er larvesekkene, som er spiralsnodde som sneglehus, 4-5 millimeter i diameter, kledt med sandkorn. Inni sitter den 4-5 millimeter lange, avlangt pæreformede, larvelignende hunnen som helt mangler antenner og bein.

Levevis

Arten finnes på tørre enger og glissen buskmark. Arten er ganske varmekrevende. Larven spiser ulike slags lave urter. Den voksne hunnen begynner å legge egg straks etter at hun er klekket i juli, og lever bare noen timer. Arten er innført til Nord-Amerika der den faktisk er blitt et skadedyr i grønnsakdyrking, fordi den mangler naturlige fiender. Fra Tyskland og sørover forekommer det seksuelt formerende bestander, med flygedyktige hanner.

Utbredelse

Arten er utbredt over hele Europa, og også innført til Nord-Amerika. I Norden er den kjent fra Öland, Gotland og det sørlige Finland.
Skjerstad prestegjeld

Skjerstad prestegjeld ble utskilt fra Bodø prestegjeld ved kongelig reskript den 8. juni 1770. Samtidig ble Rørstad (Folda) og Saltdal utskilt som egne prestegjeld.
Mellom 1595 og 1770 var Skjerstad sogn et residerende kapellani underlagt Bodøen prestegjeld (Bodø domkirke prestegjeld). Kapellaniet omfattet de østligste gårdene Mjønes, Vågan og Naurstad, i Skjerstad sogn.
Prestegjeldet som administrativ enhet ble faset ut av Den norske kirke fra 2004 og blir ikke lenger brukt.
Riksdagen (Det tyske keiserrike)

Riksdagen under det tyske keiserriket fra 1871 til 1918 hadde sitt rettslige grunnlag i forfatningen av 16. april 1871. Forøvrig var den en ren fortsettelse av riksdagen i det nordtyske forbund slik den var regulert i forfatningen av 17. april 1867.
Riksdagen var uttrykk for rikets enhet. Sammen med det såkalte Bundesrat ga riksdagen lover og hadde medbestemmelse med hensyn til budsjettet. Forøvrig hadde riksdagen ingen innflytelse over rikskansleren.
I 1871 besto riksdagen av 382 og fra 1874 av 397 representanter som var valgt i alminnelige, frie og hemmelige valg. Stemmerett var gitt menn over 25 år. Representantene kom fra enmannskretser. Medlemmene av riksdagen representerte hele folket og møtte uten bundet mandat. Parlamentarikerne hadde immunitet og var uten personlig ansvar for vedtakene.
Valgperiodene var først tre år og fra 1888 fem år. Riksdagen ble innkalt av keiseren en gang i året. Riksdagen kunne oppløses av Bundesrat med keiserens tilslutning.
'Mid Scenes of Confusion

«'Mid Scenes of Confusion» er en engelsk salme. Teksten ble skrevet av David Denham. Den ble publisert i The Saint's Melody i 1837. Melodien ble skrevet av Henry R. Bishop.

Norsk versjon

Den norske tittelen er «Hjem, hjem mitt kjære hjem» (Hentet fra første linje i refrenget: «Home, home, sweet, sweet home»)
Ram Bahadur Bomjon

Tilknytting til Buddhism

Bomjon tilhører opprinnelig det nepalske Tamang-samfunnet. Historien hans har blitt populær på grunn av at den ligner på historien om Buddha. Bomjon har selv nektet den type sammenligningen: Har har tidligere gitt beskjed til besøkere «Fortell folk om å ikke kalle meg Buddha eller sammenligne meg med Buddha. Jeg har ikke den energien Buddha hadde. Jeg kan sammenlignes med rinpoche, i tilfelle folk vil se på meg som Buddha.» Mahiswor Raj Bajracharya, presidenten av den buddhisme samfunnet i Nepal, har uttalt likeså: «Vi tror ikke på at han verken er Buddha eller reinkarnasjon av Buddha. Han har ikke de egenskapene Buddha hadde i sin tid».
Bomjons mor heter Maya Devi Tamang, tilfeldigvis samme navn som Buddhas kjødelige mor.
Comfortably Numb

Struktur

Sangen inneholder to gitarsoloer av Gilmour, og er en av de best likte soloene blant Pink Floyd-fansen. Den siste soloen i sangen blir sett på som en av Gilmours beste, og er en klassikker innen rockens gitarsoloer. Den siste soloen kommer ofte høyt på kåringer av de beste gitarsoloene noensinne; leserne av bladet Guitar World stemte denne soloen som den fjerde beste i historien, og radiostasjonen Planet Rocks lyttere stemte i 2006 denne soloen fram som tidenes beste.
Som resten av sangene på albumet, forteller «Comfortably Numb» en del av historien om hovedpersonen Pink. Pink kjenner seg totalt isolert fra samfunnet, og misliker sterkt presset det å være rockestjerne gir. Av den grunn kollapser han på hotellrommet like før han skal dra for å spille en konsert. En lege blir tilkalt, og legen kommer i konflikt med Pinks manager; legen mener Pink bør holde seg hjemme, men manageren insisterer på at «han er en artist». Legen gir Pink en sprøyte som skal gi han energi til å framføre konserten. Teksten er skrevet som en samtale, der Waters' stemme er legen, mens Gilmours stemme er Pink.

Bakgrunn

Mens de fleste sangene på The Wall er skrevet av Waters alene, er det meste av musikken til «Comfortably Numb» laget av Gilmour. Til å begynne med hadde Gilmour tenkt å bruke denne sangen i sitt første soloalbum, David Gilmour. Gilmour valgte imidlertid å ikke bruke sangen, og tok derfor med seg demoen til innspillingene av The Wall. «Arbeidstittelen» på «Comfortably Numb» under innspillingen av The Wall, var «The Doctor». En demoutgave fra The Wall-inspillingen i 1978 finnes på Immersion Box Set-utgaven av The Wall fra 2011, under dette navnet.
Sangen er bare ett av to spor på The Wall som ikke glir inn i eller ut av sangene før og etter. (Den andre sangen er «Mother»). Dette kommer av at de på den originale LP-versjonen var det en pause i musikken fordi side tre av albumet var ferdig. På enkelte CD-utgaver av tidligere Pink Floyd-album, som The Dark Side of the Moon og Wish You Were Here, ble disse pausene tatt bort ved at slutten på den ene siden og begynnelsen av den andre ble mikset inn i hverandre. 
Ifølge musikkmagasinet Rolling Stone, ble Roger Waters inspirert av en sprøyte for hepatitt han fikk før en konsert i Philadelphia. Waters skal ha sagt det var de to lengste timene i hans liv, og at det var svært vanskelig å gjennomføre en konsert når han så vidt kunne løfte på armene. 
Waters og Gilmour var svært uenige om hvordan sangen skulle spilles inn og høres ut. Gilmour ønsket at lydbildet i versene skulle være mer skittent. Waters fikk til slutt viljen sin når det kom til versene, mens Gilmour fikk lage gitarsoloen som han ville. Gilmour har i ettertiden fortalt at han og Waters kranglet svært lenge om hvordan sangen skulle høres ut.
I 1984, da Gilmour spilte noen solokonserter, ble sangen ofte kalt «Come on Big Bum» i setlisten. Gilmour gjorde de endringene han opphavlig ville ha med på albumet under disse konsertene, og i de senere utgavene av sangen under konsertene til Pink Floyd, på slutten av 80-tallet og utover 90-tallet, var det denne versjonen de brukte.
Pantedokument

Et pantedokument er et dokument som gir uttrykk for at det er stilt en eiendel som sikkerhet for oppfyllelsen av en gjeldsforpliktelse. Før 1. januar 2001 ble et slikt dokument oftest betegnet som en «pantobligasjon». Pantedokumentet kan være et gjeldsbrev som i så fall er undertegnet av den som har lånt kapitalen (skyldneren), og er en sikkerhet for at den som har lånt ut kapitalen (panthaveren) skal få tilbake kapitalen. Slike dokumenter kan fortsatt omtales som pantobligasjoner (der betegnelsen obligasjon markerer at selve dokumentet inneholder en forpliktelse). Andre pantedokumenter (herunder bankenes standarddokumenter) inneholder ingen skylderklæring, og er derfor ikke gjeldsbrev. Disse omtales som skadesløsbrev. I disse dokumentene nøyer man seg med en henvisning til at skyldforholdet er nærmere definert i avtalen mellom pantsetter og panthaver.
For å få full rettsbeskyttelse (rettsvern) må dokumentet tinglyses, og føres inn i grunnboken og panteboken.
Regler for pantsetting finnes i «Lov om pant» (panteloven) av 8. februar 1980.
Minā

Minā (også kjent som Teltbyen) er en forstad til Mekka i Saudi-Arabia. Minā ligger i en dal fem kilometer øst for sentrum, på veien mellom Mekka og Arafatberget. Teltbyen dekker ca. 20 km².

Rolle

Minā er best kjent for sin rolle i de årlige pilegrimsreisene hajj, da mer enn 100 000 luftkondisjonerte telt blir gjort klare for besøkende pilegrimer. I Minā-dalen ligger Jamarat-broen, hvor pilegrimer kaster stein på tre vegger (før 2004, tre pilarer), som symboliserer Djevelen.
Østlig torvlibelle

Utbredelse

Østlandsk Torvlibelle er utbredt i mellom- og Nord-Europa. Finnes i Danmark, Sverige og Finland. I sydlige Norge, nord til Nordland, men mangler på vestlandet og i fjellet.

Utseende

Kjønnene er noe ulike. Hunnens bakkropp er mørk brun-svart med markerte gul-brune flekker. Hanner har mørk bakkropp med vanligvis røde flekker, men fargen kan variere mot mer rød-brun. Pannen (frons) er hvit. Østlandsk torvlibelle ligner på liten torvlibelle, men er noe større.
Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Bakvingen har en liten, nesten ikke synlig flekk helt inne ved roten (ved kroppen). Vingespennet er mellom 55 og 70 millimeter.

Levevis

Nymfene lever i sure og næringsfattige små dammer, pytter eller myrtjern med noe undervannsvegetasjon av torvmose. Finnes i lavlandet, men også opp i fjellet til 600 moh.
Eggene legges i vann. Utviklingen tar 2-3 år. Nymfen overvintrer overvint blant vannplanter og torvmose. De voksne (imago) øyenstikkerne finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra månedskifte av mai/juni til juli.
Østlandsk torvlibelle har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
Sipitang

Byen

Byen Sipitang ligger i den nordvestlige delen av distriktet, om lag 144 kilometer sør for Kota Kinabalu, og har 4 298 innbyggere. Byen ble opprettet i 1901 som administrasjonsstedet for den nydannede Clarke-provinsen.
Byen er i ferd med å bli et senter for olje- og gassindustrien i Sabah, etter at det i 2011 ble vedtatt av regjeringen å bygge Sipitang Oil and Gas Industrial Park (SOGIP), mens oljeselskapet Petronas skal bygge en ammoniakk- og ureafabrikk.
Kozo Arai

Japans herrelandslag

Kozo Arai spilte 47 landskamper for Japans herrelandslag.
Svovelavgift

Svovelavgift er en særavgift til statskassen.
Svovelavgift på mineralske produkter ble innført i 1970 og ble i 1999 skilt ut i et eget avgiftsvedtak. Avgiften skal bidra til å redusere utslippene av svovel.
Avgiftsplikten omfatter mineralolje. Som mineralolje anses blant annet parafin, fyringsparafin, gassolje, dieselolje og fyringsolje. Avgiftsplikten oppstår som hovedregel ved uttak fra godkjent lager eller ved innførsel.
Avgiftssatsen i 2010 er 7,5 øre per liter mineralolje for hver påbegynt 0,25 % vektandel svovel i olje som inneholder over 0,05 % vektandel svovel. Dette tilsvarer om lag 15,30 kroner per kg SO₂ for tungolje.
Det gis avgiftsfritak blant annet for bruk av mineralolje i skip i utenriksfart, fiske og fangst i fjerne farvann og fly i utenriksfart. I tillegg kan hele eller deler av avgiften refunderes dersom utslippet av svovel til atmosfæren er mindre enn svovelinnholdet i de benyttede produktene skulle tilsi.
Statens inntekter fra svovelavgiften utgjorde i 2008 om lag 90 mill. kroner.
Syvia Salvesen (1890–1973)

Bakgrunn

Hun var barn av advokat Thorvald Hellesen og Ida Selmer, og var dermed barnebarn av statsminister Christian Selmer. Salvesen var gift to ganger, først med Halvor John Schou, andre gang med professor Harald Salvesen, kong Haakons livlege.

Motstandsarbeid under andre verdenskrig

Under andre verdenskrig var hun med i motstandsarbeid i gruppen K.B. (Kongens budbringere) og hjalp til med å få folk over til Sverige. 
I 1942 ble Salvesen arrestert. Hun ble sendt til Grini fangeleir. Der satt hun til hun i juli 1943 ble sendt med fangeskipet «Monte Rosa» til konsentrasjonsleiren Ravensbrück i Tyskland. Derfra fikk hun smuglet ut lister over norske og danske fanger. Listene havnet hos svensk Røde Kors og Folke Bernadotte, som organiserte de hvite bussene for å hente norske og danske fanger fra konsentrasjonsleirene. I 1947 publiserte hun boka Tilgi – men glem ikke (Aschehoug). Den kom på engelsk med tittelen Forgive – but do not forget (Hutchinson, 1958).

Etter krigen

Salvesen eide gården Egeberg ved Drøbak. Her fikk hun etter krigen bygget krigsinvalidhjemmet Solhøgda, opprinnelig tenkt for kvinner som hadde sittet i fangenskap i Tyskland.
Salvesen var venn av kong Haakon og dronning Maud. Et broderi med kong Haakons monogram innsydd i kongens pelsjakke knyttes til Salvesen. Pelsjakken er utstilt på Skimuseet i Oslo. Broderiet er omtalt i Karin Bergs bok Broderiet i kongens jakke (Schibsted, 2010).

Utmerkelser

Salvesen fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 1965.
USAs barriere mot Mexico

USAs barriere mot Mexico er et 3.200 km langt gjerde på grensen mellom USA og Mexico. Det går gjennom statene Texas, New Mexico, Arizona og California. Som mange andre moderne murer er hensikten å holde folk ute på grunn av problemer knyttet til terrorisme, våpensmugling, narkotikasmugling og arbeidssøkere. 
Gjerdet skal stanse flommen av ulovlige innvandrere til USA, men anses også som en vesentlig del av USAs nasjonale sikkerhet. Dette skaper store problemer for de mange meksikanerne som strever med å skape seg et liv på begge sider av grensen. For lokale bønder og næringsbedrifter på amerikansk side på kan gjerdet også få fatale konsekvenser. 
Da president George W. Bush signert "The Secure Fence Act of 2006" 26. oktober 2006 uttalte han: 
I'm pleased that you all are here to witness the signature of the Secure Fence Act of 2006. This bill will help protect the American people. This bill will make our borders more secure. It is an important step toward immigration reform... The bill authorizes the construction of hundreds of miles of additional fencing along our southern border...We're modernizing the southern border of the United States so we can assure the American people we're doing our job of securing the border. By making wise use of physical barriers and deploying 21st century technology we're helping our Border Patrol agents do their job.
Jubileumsmedaljen i anledning av 60-året for seieren i Den store fedrelandskrigen 1941–1945

Jubileumsmedaljen i anledning av 60-året for seieren i Den store fedrelandskrigen 1941–1945 (russisk: Юбилейная медаль «60 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941–1945 гг.») er en medalje innstiftet av Russlands president Vladimir Putin ved dekret datert 28. februar 2004. Medaljen ble tildelt krigsveteraner og andre som bidro til krigsinnsatsen i anledning av 60-årsjubileet for seieren i andre verdenskrig.

Utforming

Medaljen er utformet i tambak. Advers har som motiv ordenstegnet for Seiersordenen. Seiersordenen ble innstiftet i 1943 og tildelt for den aller fremste militære ledelsesinnsats under andre verdenskrig. Under ordenstegnet står årstallene «1945–2005». Reversen bærer innskriften «60 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941–1945"» (60-året for seier i Den store fedrelandskrigen 1941-1945) over sju linjer. Innskriften er omgitt av en laurbærkrans.
Medaljen er opphengt i et rødt bånd med oransje og svarte kantstriper. Fargene oransje og svart er fargene i båndet til Sankt Georgsordenen fra tsartiden og er en fargekombinasjon som på grunn av dens store militære prestisje ble overtatt av Sovjetunionen og er videreført av Russland i våre dager.

Tildeling

Jubileumsmedaljen ble tildelt både militære krigsveteraner og personer som i sivilt arbeid bidro til krigsinnsatsen. Partisaner og geriljasoldater i motstandsgrupper kunne også hedres med medaljen, likeledes fanger i konsentrasjonsleire og ghettoer. Personer som tidligere var tildelt minnemedaljer for innsats i verdenskrigen, kvalifiserte også til denne medaljen.

Norske mottagere

I løpet av 2005 og 2006 ble i overkant av 150 personer i Norge tildelt medaljen.
Carl Severing

Liv og virke

Severing ble betraktet som en representant for det sosialdemokratiske partiets høyrefløy. I flere tiår hadde han en ledende posisjon for partiet i valgkretsene Ostwestfalen og Lippe. Han var også parlamentariker i Det tyske keiserrike, Weimarrepublikken og i Nordrhein-Westfalen. I 1919-1920 spilte han for første gang en viktig rolle over delstatsnivå, da han fungerte som riks- og statskommisær i Ruhrområdet.
Fra 1920 til 1926 virket han som innenriksminister i Fristaten Preussen, hvor han spilte en avgjørende rolle i demokratiseringen av forvaltningen og politiet. I Hermann Müllers andre kabinett fra juni 1928 til mars 1930 bekledde han embedet som riksinnenriksminister. I den siste fasen av Weimarrepublikken, fra 1930 til 1932, var han enda en gang innenriksminister i Fristaten Preussen.
I tiden under det tredje rike levde Severin som pensjonist i Bielefeld. Etter andre verdenskrig gjenopptok han sin politiske aktivitet, og var blant annet formann for SPD i Ostwestfalen-Lippe og delstatspolitker i Nordrhein-Westfalen.