google/wiki40b huggingface dataset:
Flagg

Flagg er (som regel) et tøystykke med en farge- og mønsterkombinasjon som gir en bestemt mening. Flagg brukes særlig som symbol for en nasjon eller geografisk region, men kan også brukes av organisasjoner, selskaper og andre grupperinger med behov for å markere seg, enten det gjelder FN, Røde Kors, skipsrederier eller politiske bevegelser. Flagg kan dessuten anvendes til direkte visuell signalisering, for eksempel til semaforering og merking av tilstanden ombord i et skip, eller til å informere båttrafikk om pågående dykking under vann. Flagg ble opprinnelig brukt som lagmerker og felttegn i krig i form av bannere og faner.
Ordet flagg kommer fra det tyske ordet flagen, som betyr «å slå (i vinden)». Vexillologi er læren om flagg.

Historie

Bruken av flagg oppsto ganske sikkert i India og Kina. Det spredte seg derfra til Burma, Siam og Sørøst-Asia.
Perserne brukte et flagg som kaltes Drafsch e Kavian under Akamenide-dynastiet 500–330 f.Kr. Seinere ble flagget brukt med en annen utforming i Sassanidæraen (224–651). Det representerte også Sassanidstaten – Ērānshāhr, «Kongeriket Iran» – og kan derfor regnes som Irans første «nasjonalflagg».
Den romerske legionen brukte opprinnelig symboler og ikke flagg. Symbolene ble plassert på ei stang, og ble holdt opp under kampene. En militærenhet fra Dacia hadde imidlertid en drage som symbol, og denne hang løst og blafra i vinden. Legionene kopierte dette, og etter hvert brukte alle det som man i dag kjenner som flagg.
I middelalderen ble flagg brukt hovedsakelig i kamper for å identifisere lederne: i Europa var det ridderne; i Japan, samuraiene; og i Kina, generalene.
Fra og med 1500-tallet har det vært vanlig (og seinere også påbudt) at skip bærer flagg som viser nasjonaliteten. Disse flagg ble etter hvert til dagens nasjonalflagg og maritime flagg. Flagg ble også den vanligste kommunikasjonsmetoden til havs, noe som resulterte i flere systemer for signalisering med flagg.
Da de europeiske ridderne ble erstatta av sentraliserte hærer, begynte man å bruke flagg til å identifisere også individuelle militærenheter. Flagg ble objekter som ble erobret og forsvart. Det ble etter hvert altfor farlig å bære disse flagga, og fra og med første verdenskrig ble de ikke lenger brukt på slagmarka, kun i seremonier og lignende.
Formel 1-sesongen 1956

Oppsummering av sesongen

Fangio gikk til Ferrari etter at Mercedes-Benz, som han vant tittelen med i 1954 og 1955, trakk seg ut av Formel 1. Ferrari kjøpte det nedlagte Lancia-teamets D50-biler og satte sammen et sterkt team bestående av Fangio, Eugenio Castellotti, Luigi Musso og Peter Collins. Fangio vant åpningsløpet i Argentina etter å ha overtatt Mussos bil etter at hans egen bil brøt sammen. Collins og Fangios teamkamerat i Mercedes, Stirling Moss, som nå kjørte for Maserati, sørget for den største utfordringen til Fangios tittelforsvar, og de vant to løp hver. Sesongen var åpen og de britiske teamene Connaught, Vanwall og BRM viste alle lovende takter.
Før sesongens siste løp, Italias Grand Prix, hadde Fangio en ledelse på åtte poeng over Collins og den stabile Jean Behra, som kjørte for Maserati. Den eneste måten han kunne miste tittelen var hvis han ikke tok noen poeng og Collins vant og satte raskeste runde. (Ettersom en fører bare kunne regne sine 5 beste løp med i sammendraget kunne ikke Behra vinne tittelen). Fangio brøt løpet, og da Musso ikke var villig til å dele bilen sin med Fangio hadde Collins en utmerket mulighet til å vinne sitt første mesterskap. Men Collins valgte i stedet, i et bemerkelsesverdig tilfelle av god sportsånd, å gi bilen sin til Fangio slik at argentineren kunne fullføre løpet på andreplass og vinne sin tredje tittel på rad.
Smolnyjklosteret

Smolnyjklostret (Russisk: Смольный монастырь) eller Smolnyjkomplekset (архитектурного ансамбля Смольного) er et bygningskompleks som opprinnelig ble oppført som kloster. Smolnyjklostret ligger i St. Petersburg i Russland ved Nevas bred, og inkluderer den kjente Smolnyjkatedralen.
Klostret ble oppført i 1748-1769, på ordre fra Keiserinne Elisabeth, en av Peter den Stores døtre, med Francesco Bartolomeo Rastrelli som arkitekt. Klostrets sentrale bygning er katedralen, en hvit og blå barokkbygning, som betraktes som et av Rastrellis mesterverker. Han planla også et 160 meter høyt klokketårn, hvis modell finnes i Det russiske kunstakademiets forskningsmuseum. Elisabeths død i 1762 medførte at tårnet aldri ble bygget, og arbeidet ved klosteret stanset opp i flere år. Påtroppende keiserinne Katarina II var ikke begeistret for barokkstilen.
I perioden 1764-1808 ble flere av bygningene tatt i bruk av Smolnyj-instituttet, før de fikk sin egen bygning. Katedralens interiør ble først ferdigstilt i 1835, og da med Vasilij Stasovs neoklassisistiske stil. Katedralen ble vigslet 22. juli 1835, med et hovedalter viet oppstandelsen, og to sidealtre viet henholdsvis Maria Magdalena og St. Elisabet.
Under det sovjetiske styre var katedralen stengt (1923-82) og den forfalt. Etter kommunismens fall ble den innredet som konserthus. De omkringliggende klosterbygninger er i dag kontorer for private og offentlige, herunder Statsuniversitetet i Sankt Petersburg.
Sminthuridae

Utseende

Som andre medlemmer i gruppen Symphypleona har de en nesten kulerund kropp, et stort, omtrent trekantet hode og fire-leddete antenner. Sminthuridae er ofte ganske fargerike, for eksempel rosa eller grønne, ellers er mange arter brunlige.

Levevis

Enkelte av disse artene kan gjøre noe skade i landbruket, blant annet arten Sminthurus viridis på lusern og andre jordbruksvekster i Australia.
Skolen i Athen

Rafael

Rafael var en ung, men likevel mye omtalt kunstner da han i 1508 ble presentert for den daværende paven, Julius II. Møtet kom i stand på initiativ av pavens arkitekt Donato Bramante. Både Danato og Rafael var fra Urbino. Paven ble så imponert av Rafael at han gav ham i oppdrag å utsmykke flere rom i Vatikanpalasset, blant annet Stanza della Segnatura, som skulle være pavens private bibliotek.
I det samme rommet finnes også et annet av Rafaels mesterverk: Disputa, eller Disputas om det hellige sakrament.

Maleriet

Skolen i Athen viser noen av antikkens fremste filosofer: Platon, Aristoteles og Pythagoras; iblandet andre kjente personer, fra andre historiske epoker, eller i noen tilfeller personer i Rafaels nærhet. For eksempel finnes Michelangelo, Aleksander den store, Rafaels mester Perugino og endog Rafael selv, fremstilt som store greske mestre. 
Bak personene strekker det seg ut en lang korridor med høye hvelv, rikt utsmykket. I bakgrunnen sees to statuer som forestiller guder fra den greske mytologien: Apollon (til venstre) og Pallas Athene (Minerva).
Rafael etterlot seg ingen nedtegnelser om hvem som er hvem av personene på fresken. Mange er derfor umulige å identifisere, mens andre kan gjenkjennes med stor grad av sannsynlighet. Ifølge Lahanas er den vanligste identifikasjonen den som fremgår av billedteksten nedenfor.

Detaljer

Platon og Aristoteles er bildets sentralfigurer, og bærer hvert sitt hovedverk: Timaios og Etikken.
Personenes hender er karakteristiske for deres anskuelser. Platon peker oppover, mens Aristoteles peker nedover. Aristoteles holder hånden utstrakt og «peker» således på midten, mens Sokrates, med ryggen vendt mot de andre, regner problemer med fingrene. Diogenes på sin side, ligger avslappet og usjenert i en positur som skal avspeile hans grunnholdning. 
Til venstre for Diogenes sitter Heraklit/Michelangelo i en klassisk tenkerposé lent mot en steinblokk. Han fantes opprinnelig ikke med i freskens første utkast, men etter at Rafael hadde sett Michelangelos halvferdige malerier i Det sixtinske kapell ble Rafael så imponert at han malte inn Michelangelo i sin egen freske.
Rafaels selvportrett finnes lengste ute til høyre, ved siden av det som trolig er hans læremester Perugino (i rollen som Protogenes).
Johannes Furø

Liv

Han var sønn av fiskeren Jens Johannesen (død 1839) og Jakobine Jakobsdatter (død 1883). Han bodde lenge som husmann og fisker i hjembygda Malangen. Redaktør Chr. Johnsen i Almuevennen ble oppmerksom på artikler Furø hadde skrevet i avisene, og oppfordret ham til å komme til Kristiania for å arbeide hos ham. Furø fulgte oppfordringen i 1869 og ble i denne stillingen i mer enn 15 år. I 1886 fikk han et stipend av Schæfferske legat for å samle folkesagn og gjøre opptegnelser om folkelivet i Nord-Norge.
Mens han var husmann og fisker og bare 19 år gammel utga Furø en Formularbog for Fiskerstanden, som utkom hos bokhandler Mikael Urdal i Tromsø i 1855. Et nytt opplag under tittelen Almindelig Brev- og Formularbog for Menigmand utkom i 1867. Det var delvis en formularbok som inneholdt mønstre for forskjellige kontrakter og brev, og dessuten en veiledning i rettskrivning. Hos Urdal utga han også skillingsvisen «En ny Sang om Seifiskeriet, eller Nordlandsbondens Sommerliv» (1855)
I 1886 utga han Fra Ishavets Kyster, en samling fortellinger fra Nordland og Finnmark. Samme år utga han en del folkelivsbilder i Dagbladet og i Kristianiaposten. I 1892 utga han Tre fortællinger fra Nordland.
MCC Interim Linux

MCC Interim Linux er en tidligere Linux-distribusjon som ble lansert i februar 1992 av Owen Le Blanc ved Manchester Computing Centre (MCC), som er en del av University of Manchester. Det var den første Linux-distribusjonen som ble laget for brukere som ikke var UNIX-eksperter. Blant særegenhetene var et menydrevet installasjonsprogram som installerte både Linux-kjernen og et sett med programverktøy for sluttbrukene.
Siste versjon var 1.2 den 23. april 1996.
Aloha (film)

Om filmen

Filmen hadde kinopremiere i USA 29. mai 2015, mens den ikke gikk på kino i Norge.

Handling

En suksessfull militærentreprenør returnerer til stedet der han har hatt sine største triumfer - det amerikanske romfartsprogrammet i Honolulu i Hawaii - og tar opp igjen kontakten med en gammel eks-kjæreste, samtidig som han uventet faller for en hardhudet Air Force-vaktbikkje som er tildelt ham.
Prince Hubert de Polignac

Prince Hubert de Polignac er et konjakkhus. Det er det mest kjente huset i samvirket Unicoop. Andre hus og merker er H. Mounier, De Bonnefont og Lafayette.

Historie

Navnet Polignac har gamle røtter i fransk adelshistorie. Slekten kommer fra Auverge, og linjene kan trekkes tilbake til 800-tallet. Den første som brukte dette navnet var Armand I av Polignac omkring 860. 
I 1929 gikk en del vinbønder sammen og dannet et kooperativ. Bakgrunnen for dette var stadig synkende priser på konjakk, særlig grunnet mellomkrigstidens lavkonjunktur. Dette kooperative fikk navnet Unicoop i 1931. Unicoop selger den dag i dag konjakk både på flaske, under samvirkets egne merker, og på fat, til restauranter og andre aktører. Den franske stjernekokken Paul Bocuse er kjent for å ha kjøpt sin konjakk fra Unicoop. 
I 1947 lanserte dette kooperativet merket Prince Hubert de Polignac. Navnet fikk de lov til å bruke fra en fransk handelsråd av samme navn, som kom fra denne adelsslekten. Han jobbet også med å markedsføre merket, siden han jobbet mye i utlandet og besøkte andre statsoverhoder. 
I 1959 ble Prince Hubert de Polignac offisiell leverandør av konjakk til det danske slottet. 
I dag markedsføres merket som Unicoops prestisjemerke innen konjakk.
Dixons Carphone

Tidlige år

Dixons ble grunnlagt av Charles Kalms og Michael Mindel i 1937 i High Street i Southend under navnet Dixons Studios Limited. Navnet Dixons ble valgt tilfeldig fra telefonkatalogen, og var kort nok til å passe over den lille fasaden på butikken. I løpet av tidlig 1940-tall satte Dixons opp syv utsalgssteder rundt om i London, men ved slutten av krigen ble virksomheten redusert til én butikk i Edgware. Stanley Kalms, sønn av grunnleggeren, begynte virksomheten i 1948 og startet å markedsføre Dixons produktene i media.
I 1950 startet selskapet salg av kameraer og i 1957 åpnet et nytt hovedkontor og handelssenter i Edgware for å imøtekomme arbeidet med de 60 000 postordrekundene og for å gi administrativ back-up for sine seks butikker.
Dixons ble notert på London Stock Exchange i 1962 og endret navn til Dixons Photographic Limited. Selskapet kjøpte opp konkurrentene, Ascotts, i 1962 og Bennetts, i 1964. I 1967 kjøpte Dixons et 7900 kvadratmeter stort fargeprosesseringslaboratorium i Stevenage.
Charles Kalms ble etterfulgt av sin sønn Stanley i 1971. I 1972 kjøpte Dixons opp en annen konkurrent, Wallace Heaton, og i 1974 åpnet Dixson sitt distribusjonssenter i Stevenage.

1990-tallet

Dixons kjøpte Vision Technology Group (VTG) I 1993, og dette ble drevet under merkevaren PC World. Senere samme år solgte selskapet postordredivisjonen av VTG. Dixons åpnet sin første Tax Free-butikk på Heathrows terminal 3 i 1994 og senere samme år lanserte det The Link, selskapets første skritt inn i kommunikasjonbransjen. Hovedkontoret ble flyttet til Hemel Hempstead samme år.
I 1996 DSG ble DN Computer Services, en forhandler av datamaskiner og Harry Moore Ltd, en irsk elektroforhandler, oppkjøpt.
I 1997 kjøpte Cellnet en 40% eierandel i The Link. Dette året ble også Dixons nettside lansert.
I 1998 ble Freeserve, en gratis internett-tjeneste, lansert. Det ble senere solgt til France Telecom og omdøpt til Wanadoo.
I 1999 kjøpte DSG Elkjøp ASA, en nordisk elektroforhandler.

2000 - d.d

I 2002 DSG kjøpte selskapet UniEuro, en italiensk-basert forhandler og Genesis Communications, en tjenesteleverandør. DSG åpnet sin første Electro World-butikk i Ungarn samme år.
I 2005 ekspanderte DGS til Russland og Ukraina ved å kjøpe en andel i Eldorado Group, den største elektroforhandleren i de to landene. Dixons kjøpte også 75% av FOTOVISTA, en fransk virksomhet.
I mai 2008 kunngjorde Dixons at det ville stenge 77 av sine 177 UK Currys digitalbutikker etterhvert som leieavtaler på lokaler utløp de neste fem årene. Reduksjonen skyldes nyheten om at amerikanske rivalen Best Buy skulle prøve å etablere seg i Storbritannia.
I januar 2008 ble 600 datateknikere oppsagt, 250 fikk alternative stillinger i selskapet.
I april 2010 stengte DSGi sitt tekniske kundesenter i Nottingham med over 450 oppsigelser.
Fylkesvei 5928

Fylkesvei 92 (Fv92) går mellom Sylte og Tafjord i Norddal kommune i Møre og Romsdal. Veiens lengde er 14,1 km. Veistrekningen fra Fjøra kai til Tafjord («Tafjordvegen») ble åpnet i 1982. Tafjord Kraft ga et tilskudd til bygging av Tafjordvegen. Samlet byggekostnad for Tafjordvegen (10,9 km) var 77 millioner kroner (i 1982), av dette dekket Tafjord kraftselskap 35,6 millioner kroner, Olje- og industridepartementet 21,4 millioner, fylkeskommunen 14,3 millioner og Norddal kommune 5,7 millioner.
Veien følger Tafjorden mellom Sylte og stedet Tafjord. Heggurtunnelen er den lengste tunnelen på en fylkesvei i Norge.
Før Tafjordvegen ble åpnet gikk det ferge Valldal-Tafjord. På 1920-1930 tallet gikk det motorbåt eller dampbåt til Tafjord, fra 1946 inngikk Tafjord opprinnelig i en lang ferjerute fra Sjøholt eller Dyrkorn (på den tiden var det ingen veiforbindelser langs Storfjorden innenfor Sjøholt eller Dyrkorn). Senere gikk fergen bare fra Valldal.
Veiene i Norddal kommune fikk tildelt gatenavn i 2015, fylkesvei 92 fikk navnet «Tafjordvegen» fra Sylte til Tafjord.
Sigstein Folgerø

Priser og utmerkelser

Søndag 6. mai 2007 mottok Folgerø Bækkelundprisen på 100 000 kroner.
Fylkesbilene i Nord-Trøndelag

Fylkesbilene i Nord-Trøndelag (FBNT) var et rutebilselskap i Nord-Trøndelag med hovedkontor i Steinkjer.

Etablering

FBNT ble stiftet etter vedtak i Fylkestinget i Nord-Trøndelag i 1920. FBNT hadde i fylkeskommunen som eier til 1. januar 1998 da det ble privatisert og fikk navnet Trønderbilene. Ved etableringen hadde selskapet 18 vogner Selskapet  hadde administrasjon i Steinkjer, og fikk alt i 1922 ekspedisjonskontor i Namsos. Ved starten i 1920 overtok FBNT de private ruteselskapene Stenkjær og Namsos Automobilselskab, Namdalen Automobilselskab, Inderøy Automobillag og sjåfør John Fikse i Verdal. Stenkjær og Namsos Automobilselskab hadde startet i 1908 med rute fra Steinkjer til Rødhammer med videre forbindelse med dampbåt til Namsos.

Historiske milepæler

1928: FBNT kjøpte sine første personbusser med 16 og 22 passasjerplasser. Tidligere var det bare biler som ble brukt i rutene.

1938: FBNT kjøpte første Volvo-buss. Volvo ble det dominerende bussmerket hos FBNT i alle år.

1945: FBNT har 21 kjøretøyer ved krigens slutt.

1948: FBNT overtar det meste av bilrutene i Ytre Namdal.

1949: FBNT setter inn snowmobilrute til Lierne.

1962: FBNT åpner avdelingskontor i Rørvik.

1966: FBNT åpner bybussrute i Namsos.

1969: FBNT åpner nytt verkstedanlegg i Steinkjer.

1973: FBNTs vognpark passerer 100 enheter (107 i alt).

1978: FBNT investerer i 10 nye busser og vognparken utgjør nå 127 enheter.

1979: FBNT overtar Fjerdingen Auto i Levanger.

1981: FBNT oppretter nærtrafikkruter i Steinkjer, og Arne Bruems konsesjon i Steinkjer overtas.

1982: FBNT åpner nytt garasje- og seviceanlegg på Spillumstranda ved Namsos.

1984: FBNT oppretter tulbilavdeling.

1985: FBNT vogner passerer fem millioner vognkilometer dette året. Etter 65 års drift har FBNT 180 ansatte og 146 vogner. Det blir satt i gang bybuss i Levanger og Steinkjer.

1989: FBNT åpner nytt serviceanlegg i Levanger.

1990: FBNT tar i bruk ny fargeprofil. I alle år hadde vognene vært lakkert brune med gul overdel. Nå blir det hvit hovdfarge med dekor i beige, rødt og grått.

1994: FBNTs turbilavdeling åpner reisesenter i Steinkjer og endrer navn til TrønderReiser.

1995: FBNT markerer 75 år. Det er nå nærmere 190 ansatte. Det er 175 vognenheter som består av 111 personbusser, 16 kombinertbusser, 31 godsbiler, 12 tilhengere og fem andre.
Gjennom disse 75 åra hadde FBNT utviklet et rutenett som omfattet de fleste distriktene i Nord-Trøndelag. Det var likevel mange lokale, private rutebileiere, som drev på begrensede områder av fylket.
Til tross for at FBNT overtok mange av de mindre busselskapene i fylket, er det likevel igjen flere av disse. Åtte mindre selskaper i Steinkjer kommune gikk i 1995 sammen om å etablere Steinkjerbuss, for å hevde seg bedre i konkurransen, ikke minst om turkjøring.

Avslutning

FBNT hadde i fylkeskommunen som eier til 1. januar 1998 da det ble privatisert og fikk navnet Trønderbilene.[1 Fylkeskommunen ønsker å trekke seg som eier av et trafikkselskap som dette.
VM i svømming 2011 – 100 meter butterfly kvinner

Semifinaler

Semifinalene ble avholdt den 24. juli kl 18.00 lokal tid.
Paktia (provins)

Viktige geografiske områder

Shahi-Kot Valley
Den rumenske revolusjonen i 1989

Forløp

Det startet med en demonstrasjon i Timișoara i protest mot regimets forsøk på å kneble den frittalende pastoren László Tőkés som hørte til den ungarske minoriteten i Romania.
Det ble skutt mot demonstrantene og over 70 sivile mistet livet. Uroen spredde seg til andre byer, blant annet hovedstaden București, hvor Nicolae Ceaușescu ble buet ut under et massemøte han selv kalte inn til 21. desember 1989 utenfor bygget til Sentralkomiteen.
Etter en ukelang uro i Timișoara ble det sammenkalt en massemønstring til støtte for Ceaușescu i București den 21. desember 1989, men den endret raskt karakter og ble fiendtlig mot regimet og gikk over i kaotiske tilstander. 
Diktator Ceaușescu maktet ikke å kontrollere mengden og tok tilflukt i bygningen hvor han ble resten av dagen. Den neste dagen var det opprør i byen og befolkningen konfronterte politiet og militæret på barrikadene. Ubevæpnet hadde de ingen sjanse mot militærapparatet som arresterte hundrevis, men opprøret spredte seg til andre rumenske byer. 
22. desember 1989 stormet demonstranter under et nytt massemøte bygget til Sentralkomiteen, og Ceaușescu og kona måtte rømme i helikopter. Samme dag grunnla Den nasjonale redningsfronten en ny provisorisk regjering. Ion Iliescu ble president og Petre Roman ble statsminister.
Den 22. desember forsøkte Ceaușescu å tale til befolkningen på nytt, men deres raseri fikk dem til å storme bygningen. Ekteparet Ceaușescu som flyktet fra București i helikopter, men endte opp i hærens varetekt. Etter å ha blitt tiltalt og dømt av skinnprosess av en rettssak for folkemord ble ekteparet Ceaușescu henrettet den 25. desember 1989. Hva som skjedde i denne revolusjonen har skapt debatt som fortsatt pågår og det er blitt fremmet en rekke teorier om motivasjonene og selv handlingene til de mest involverte.
Revolusjonen i 1989 førte til mer enn 1000 døde i Timișoara og București. 
Kommunistpartiet ble opprinnelig forbudt av Ion Iliescu, men han trakk snart tilbake denne beslutningen, og kommunismen er således ikke forbudt i dagens Romania. Ceaușescus mest upopulære politikk, som forbud mot abort og prevensjon, var blant de første lovene som ble endret etter revolusjonen.
10,5 cm posisjonskanon L/28 M/1904 Cockerill

10,5 cm posisjonskanon L/28,8 M/1904 Cockerill er en mobil kanon. 18 slike ble anskaffet til Posisjonsartilleriet ved en kontrakt av 11. april 1903. Sammen med 10,5 cm posisjonskanon L/28 M/1901 Schneider Canet utgjorde disse posisjonsartilleriets tyngre mobile skyts. Begge kanoner benyttet samme ammunisjon.
Opprinnelig var kanonene montert på trehjul og trukket med hestespann. I 1937/38 ble flere ombygget med gummihjul og modifisert slik at de kunne trekkes av lastebil.
En rekke av kanonene var operative i 1940 og ble overtatt av tyske styrker med tysk typenummer Kanone 337(n).
Premium Rush

Handling

Wilee (Joseph Gordon-Levitt) er et sykkelbud i New York som får i oppdrag å levere en konvolutt, noe som i utgangspunktet er en basisjobb for et sykkelbud. Men når konvolutten også er av interesse for den korrupte politimannen Bobby Monday (Michael Shannon), utvikler det seg til å bli noe helt annet enn en vanlig levering for Wilee, og han blir snart jaget New York rundt av Monday. Sammen med venner og bekjente må han finne ut hvorfor denne konvolutten har en så høy verdi.
Sasha Pieterse

Oppvekst og karriere

Pieterse ble født i Johannesburg, Sør-Afrika før familien flyttet til Los Angeles, USA. Begge foreldrene hennes var profesjonelle dansere som opptrådte verden rundt. Siden hun fikk sitt første filmoppdrag har hun arbeidet som modell og skuespiller. Da hun var seks år gammel fikk hun sin første rolle i en tv-serie; hun spilte «Buffy» i komedien Family Affair. I 2004 spilte hun i Stargate SG-1 og House. Hennes første film, The Adventures of Shark Boy and Lava Girl der hun spilte rollen som Marissa «Isprinsessen», kom i 2005. Hun spilte også i en kortlivet serie kalt Wanted med sin tidligere Family Affair-kollega Gary Cole. I 2009 fikk Pieterse rollen Alison DiLaurentis i tv-serien Pretty Little Liars. Serien er basert på bøkene av Sara Shepard. Hun var da den yngste i serien.
Europatouren i golf for menn 2008

Som vanlig tyvstartet Europatouren 2008 med noen turneringer på tampen av 2007, før den avsluttes med Volvo Masters i oktober.
José Antonio Reyes

Dødsfall

Reyes omkom i en bilulykke 1. juni 2019. Reyes kjørte bilen i over 220 km/t da han mistet kontroll over bilen. Han var da på vei hjem fra trening med Extremadura UD. To av fetterne hans var passasjer. Den ene omkom i ulykken, mens den andre ble brakt til sykehus.