Melodi Grand Prix 1966

Sendingen

For første gang valgte NRK å flytte finalen fra Store Studio på Marienlyst. Finalen gikk av stabelen i Centralteatret i Oslo. Odd Grythe hadde ledet samtlige Melodi Grand Prix-finaler til nå, men dette året bød også på en ny programleder – Kringkastingsorkestrets dirigent Øivind Bergh. Finalen ble spilt inn på ettermiddagen og sendt i opptak på fjernsyn og radio på kvelden.
NRK fikk inn 325 bidrag. En tremannsjury bestående av Kåre Siem, Thorleif Østereng og Kjell Karlsen, valgte ut fem melodier til finalen. Melodiene ble spilt to ganger: Én gang med Kjell Karlsens orkester, og én gang med Kringkastingsorkestret. Sangene ble framført av forskjellige artister i de to versjonene. Melodiene ble også spilt vekselvis mellom det lille og det store orkesteret. I den andre gjennomkjøringen ble også melodiene spilt «hulter til bulter, av forskjellige grunner», som Bergh sa under sendingen. Den andre rekkefølgen var C, B, A, D og E. Johnny Bergh hadde regien for sendingen, mens tryllekunstneren Egil «Egelo» Berg underholdt i pausen før juryene avga sine stemmer. For første gang var det ingen mannlige artister med i den norske finalen.

Hendelser

NRK besluttet at Åse Kleveland skulle representere Norge i den internasjonale finalen i Luxembourg, etter sigende fordi Kleveland allerede var populær i de fransktalende landene. I så fall lyktes ikke taktikken, for «Intet er nytt under solen» fikk ikke et eneste poeng fra de fransktalende landene. Grynet Molvig var også opptatt med et annet oppdrag da den internasjonale finalen gikk av stabelen 5. mars. Sangen kom likevel på tredjeplass, som var Norges beste plassering fram til Bobbysocks vant med «La det swinge» 19 år senere.

Pressen positiv

I motsetning til årene før var pressen positiv etter finalen. Aftenposten konkluderte med at «resultatet i Melodi Grand Prix var adskilling bedre enn ventet», mens VG mente finalen musikalsk sett var en av mest «vellykkede norske Melodi Grand Prix-finaler vi har hatt».

Seerne skeptiske

Flere seere og lyttere uttrykte derimot misnøye med stemmesystemet og kvaliteten på låtene. Andre igjen mente feil melodi vant. «Det kan bli de selsomste ting man får høre», uttalte også Egil Monn-Iversen før finalen og henviste til den varierende kvaliteten på de innsendte bidragene. Fem dager etter finalen sendte fjernsynet programmet: Tema med variasjoner – De refusertes Melodi Grand Prix. Her ble ti melodier som ikke nådde finalen, presentert. Poenget var å vise hvor «mye eiendommelig musikk juryen hadde å velge mellom, og imøtekomme den årlige kritikken om det virkelig var de beste melodiene som nådde finalen.» 
I likhet med 1964 ble også dette et stort år for komponisten Arne Bendiksen. Han sto bak hele tre av de fem finalebidragene og innkasserte både førsteplass og andreplass i konkurransen. De tre sangene var alt Bendiksen hadde komponert i 1965, «men når man ser hvor stor reaksjon disse tre melodiene har fått, skulle jeg jo helst hatt tid til å komponere mere!» sa Bendiksen til VG. Komponisten var glad for at juryene gikk for «Intet er nytt under solen» – en utypisk norsk grand prix-sang i 5/4-takt – men selv holdt han en knapp på sølvvinneren, «Gi meg fri».
Dette var første året NRK begynte å nummerere deltakerlåtene med bokstaver i stedet for tall – en praksis NRK brukte nesten hvert år fram til 2005. Siden da har sangene blitt nummerert med siffer.