google/wiki40b huggingface dataset:
Oljeberget (supporterklubb)

Historie

Oljeberget ble startet i løpet av VM-kvalifiseringen til VM i 1994, som en supporterklubb for herrelandslaget i fotball. Den ble startet opp av studenter ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo, og de var rundt 200 medlemmer. Rune Bratseth var klubbens høye beskytter, og Jan Åge Fjørtoft var æresmedlem. I 1996 ble arbeidet lagt ned, men 12.september 2007 ble Oljeberget vekket til live igjen og er nå aktive på alle hjemmekamper, noe som har resultert i mere liv på landskampene.

Fides Spes Caritas

Oljebergets logo inneholder ordene Fides Spes Caritas som betyr Tro, Håp og Kjærlighet.

Billetter

Oljeberget har inngått et samarbeid med NFF der Oljebergets medlemmer får rabatterte billetter til alle hjemmekamper på Ullevaal. Supporterklubben har også rett på en kvote billetter til eventuelle sluttspill – og disse billettene vil bli fordelt blant medlemmene etter hvem som har deltatt på flest kamper.

Supportersanger

I 1994 var Oljeberget med på å spille inn sangen "Alt for Norge" som ble laget til VM i 1994. Sangen er skrevet av Ivar Dyrhaug, og fremført av Jørn Lande og Oljeberget.
Under kvalifikasjonen til EM i 2012 gav Oljeberget ut supporter-sangen "Ullevaal Festning". I motsetning til tidligere sanger som enten har fokusert på et spesifikt lag, enkelte spillere eller en trener har "Ullevaal Festning" fokus på kjærligheten til Ullevaal og troen på stadion som en uinntagelig festning.
Vesle Hjerkinn landskapsvernområde

Forvaltning og bruk av området

Området forvaltes av Rondane–Dovre nasjonalparkstyre.
Informasjon om parken gis fra nasjonalparksenter-nettverket Nasjonalparker, som har informasjonssentre i Dombås, Folldal, Kvikne og Sunndal. Nettverket dekker også Rondane og Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalparker.
Kokosjnik

Kokosjnik (av rus. коко́шник) er et tradisjonelt russisk hodeplagg. Hodeplagget bæres av kvinner til en sarafan og er eller var mest vanlig i de nordlige regionene, fra 1500-tallet og framover. Plagget har variert i stil og utforming, men de fleste assosierer det med et høyt hodeplagg med en tverrstilt halvmåneformet topp eller kam. Plagget er dessuten ofte rikt dekorert.
Historisk ble kokosjnik bare båret av gifte kvinner og håret skulle være helt tildekket. Ugifte bar en såkalt povjazka, som var åpen bak, men ellers ganske lik.
Da fyrstinne Olga Konstantinovna Orlova (av slekten Beloselskij-Belozerskij) entret ballsalen i Vinterpalasset i St. Petersburg, under maskeradeballet der den 13. februar 1903, bar hun en gigantisk halvmåneformet kokosjnik. Hodeplagget var besatt med edelstener og brodert med over tusen ferskvannsperler, som trolig stammer fra elvemuslinger (Margaritifera margaritifera) fanget i vassdragene rundt Kvitsjøen.
Når man vet at bare hver tusende elvemusling i snitt bærer en perle, og at bare hver tusende perle i snitt holder så høy kvalitet at den kan brukes til smykker, og at det var over tusen perler (åpenbart av smykke kvalitet) festet til kokosjniken, så måtte altså trolig mer enn én milliard elvemuslinger bøte med livet for dette ene hodeplagget alene. Det er ti ganger fler enn hele den russiske bestanden teller i dag. Russland holdt det gående med perlefiske til revolusjonen i 1917, mens det ellers i Europa alt hadde avtatt mye tidlig på 1800-tallet.
Elise Båtnes

Bakgrunn

Båtnes begynte å spille fiolin fire år gammel ved Trondheim kommunale musikkskole med Kåre Opdal som sin første lærer. Hun debuterte fire år senere som solist sammen med Trondheim Symfoniorkester. Hun fikk sin første opptreden med Oslo Filharmoniske Orkester (OFO) ti år gammel i 1981, da hun fikk være solist på en barnekonsert med Mariss Jansons som dirigent. I 1982 var hun på nytt solist med OFO, under fremførelse av Vivaldis dobbeltkonsert. Hun har etter dette vært solist med alle de største norske symfoniorkestrene, og i en lang rekke andre land.
Båtnes utgav sin første soloplate i 1986 (Fra Elise).
Hun har studert sammen med flere storheter, blant annet Dorothy DeLay (Juilliard Summer School, USA), Ruggiero Ricci (Mozarteum, Salzburg), David Takeno i London, Arve Tellefsen i Oslo og André Gertler i Tyskland.
Ved siden av symfonisk musikk har Båtnes også mye erfaring med kammermusikk, og har spilt i mange festspill og kammermusikkfestivaler i samarbeid med kjent norske pianister som Leif Ove Andsnes, Håvard Gimse, Sveinung Bjelland og Einar Henning Smebye. I 1990-årene var hun 1. fiolinist i Vertavokvartetten.
Båtnes var ansatt som 2. konsertmester i Oslo Filharmoniske Orkester fram til hun i 2001 ble ansatt som 1. konsertmester i Danmarks Radios Symfoniorkester i København. Deretter flyttet hun til Tyskland og ble 1. konsertmester i Westdeutscher Rundfunk Sinfonieorchester (WDR) i Köln i 2003. I 2006 takket hun ja til å bli konstituert konsertmester for OFO, fra 2008 fast 1. konsertmester.
Sammen med Håvard Gimse på klaver lanserte Båtnes i 2008 en CD med Bela Bartoks fiolinmusikk, Bartók (Simax classics).
Prins John av Storbritannia

Tidlig liv

Prins John ble født på York Cottage ved Sandringham i Norfolk, England. Hans far var den daværende prins George av Wales, senere Kong George V av Storbritannia, eldste overlevende sønn av kong Edward VII av Storbritannia og dronning Alexandra. Hans mor var Mary of Teck, prinsesse av Wales og senere dronning Mary av Storbritannia. Da han ble født var han nummer seks i arverekkefølgen til den britiske tronen. 
Prinsen ble døpt 3. august 1905 i St Mary Magdalen-kirken i Sandringham; hans gudfedre og gudmødre var:Carlos I av Portugal; Hertugen og Hertuginnen av Sparta; Haakon VII av Norge; Prinsesse Alice av Teck; Prins Johann av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg; og Alexander Duff, hertug av Fife. Fire av de fem gudfedrene, unntaket var hertugen av Sparta, var representert av prinsens far mens hans tante, prinsesse Victoria representerte begge gudmødre.

Sykdom

Prins John hadde sitt første epileptiske anfall da han var fire. Han var ikke til stede da hans far ble kronet 22. juni 1911.  
I tolvårsalderen hadde tilstanden hans forverret seg og han fikk et eget bosted ved Wood Farm på Sandringham. Han hadde en barnepike, Charlotte Bill, kjent i familien som «Lalla». Thomas Haverly, en vognmann fra Windsor, fikk jobben som prinsens sjåfør. Han tok med prinsen på turer til landsbygden, til sjøen og til «det store huset» på Sandringham når kongefamilien var der. 
Wood Farm hadde også en egen kokk og en tjenestepike. John hadde også en egen lærer, Henry Peter Hansell (1863–1935). Et eget område ble satt av til ham i haven, merket med en plakett der det stod «Prins Johns have». Det var også egne gartnere som hjalp ham å holde haven i stand. 
Innendørs hadde han sine bøker, en tråbil (som han ble fotografert i) og et lite tog. Familiebilder viser ham syklende og ridende uten assistanse.

Sosialt liv

Prinsen var ikke ensom på Wood Farm, han hadde selskap i piken Winifred Thomas, en jente fra Yorkshire på samme alder, som led av astma og hadde blitt sendt på landet for å bo der med sin tante og onkel. Onkelen var George Stratton, ridemesteren ved Sandringham. Etter at Winifred ankom til stedet fikk paret et besøk av Mary av Teck og barnepiken, som så muligheten til å skaffe prinsen en venninne. Winifreds sykdom har antagelig appellert til dem og snart lekte hun med prinsen hver dag. Når han var syk satt hun ved sengen hans mens barnepiken leste for dem. De gikk på turer sammen og arbeidet i haven. 
Noen dato for Winifreds ankomst finnes ikke men det må ha skjedd lenge før han flyttet til Wood Farm i 1917. Mange år senere husket Winifred at Prins John hadde sykkelkappløp med sin fetter, prins Olav, den senere Kong Olav V av Norge. 
Winifred fortsatte å være venn med John under den første verdenskrig. Hun husket hans opphisselse over zeppelinerne som passerte over Sandringham i 1916 og hans glede over å møte en «ekte, levende soldat»; hennes far sersjant Frederick Thomas, som var på besøk samme år.
Leif Erikson Day

Leif Erikson Day (Leif Eriksson-dagen) er en amerikansk merkedag som inntreffer 9. oktober hvert år. Dagen er oppkalt etter den norrøne sjøfareren Leiv Eiriksson som anses å ha ledet en ekspedisjon med de første europeerne som slo seg ned i Nord-Amerika på 1000-tallet i hva de kalte Vinland. Formålet med dagen er å gi oppmerksomhet til amerikanere med nordisk opphav og den nordiske innflytelsen i amerikansk kultur og utvikling.
Datoen 9. oktober ble gjort til Leif Erikson Day etter vedtak i Kongressen i 1964. Datoen ble valgt etter den datoen i 1825 da skipet «Restauration» fra Stavanger anløp New York City med 52 norske immigranter, noe som betegnes som den første organiserte norske emigrasjonen til Nord-Amerika. Innen dagen ble antatt som nasjonal merkedag hadde Leif Erikson Day blitt innført i delstatene Wisconsin og Minnesota allerede på 1930-tallet. Begge delstatene har en stor andel innbyggere med nordisk opphav.
Østre Agder Sparebank

Gjerstad Sparebank

1. mars 1884 satt Anne O. Ausland inn 10 kr som det første innskuddet i Gjerstad Sparebank, som på den tiden holdt til på Almestua. Banken har også hatt lokaler i Øvre-Gjerstad. I 2000 flyttet banken inn i nye lokaler på Brokelandsheia. De hadde i tillegg en filial i Gjerstadsenteret, men denne ble lagt ned i 2005. Senere samme år ble salgskontoret i Risør åpnet.
I 2007 oversteg bankens forvaltningskapital 1 milliard NOK.

Vegårshei Sparebank

Grunnfondet i Vegårshei Sparebank var på 2 075 NOK innbetalt av 35 grunnfondsinnskytere. Grunnfondsinnskyterne hadde møte 20. januar 1904 og valgte 8 forstandere: P.K. Felle, Håvard O. Mjåvatten, Jørgen Kvisli, Knut Eikås, Tjøstel L. Espeland, Olav O. Vaaje, Tallak Bjorvatten og Torjus Værland.
Qingtian

Qingtian (kinesisk: 青田县; pinyin: Qīngtián Xiàn) er et fylke i byprefekturet Lishui i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 487 448 innbyggere i 1999.

Utvandring

En stor andel av Qingtians befolkning har utvandret gjennom århundrene, og de har konsentrert seg i visse byer og land. Det er særlig mange med hjemstavn i Qingtian bosatt i Spania, særlig i Barcelona og Madrid. Også en stor del av Sveriges kinesiske innvandrere herstammer fra Qingtian. Qingtian-kinesere i Sverige har startet en hjemstavnsforening.

Steinkunst

Fylket har i århundret høstet berømmelse for sine steinhuggeres store ferdigheter, Den kinesiske keiser lot en del av sin trone i den forbudte by med forsiringer med steinhuggerkunst fra Qingtian.

Samferdsel

Kinas riksvei 330 løper gjennom området. Den fører nordvestover fra Wenzhou i Zhejiang til Shouchang i Jiande i samme provins.
Rallerud

Rallerud er ei lita grend og et tidligere stoppested på Bergensbanen i Ringerike kommune i Buskerud. Stedet ligger nord for Havikskogen i Brekkebygda, nordvest for Sokna (nærmeste tettsted) i Soknedalen. Grenda ligger like sørøst for Breivannet, sørvest for Langvannet, og rett nord for Bergsjø og grenda Havik.
Grenda er oppkalt etter gårdsbruket Rallerud, som ligger rett nord for den nedlagte jernbanestasjonen.
Conpot

Conpot er et norsk fagblad, første gang utgitt i 1993.  Fagbladet utgis både i Norge og Sverige, og har i Norge tilhold i Industriveien 5, på Heimdal i Trondheim. 
Fagbladet Conpot er rettet spesielt mot bygg- og anleggsbransjen. 
Fagbladet Conpot endret i oktober 2008 navn fra GH bygg & anlegg. Selv om avisen endret navn og utseende, så er innholdet fortsatt gjenkjennelig, med aktuelle bransjerelaterte nyheter, reportasjer og annonser.
Soft Machine

Soft Machine er en engelsk progressiv rockegruppe, dannet i 1966.
Soft Machine ble stiftet av Robert Wyatt (trommer og vokal) , Daevid Allen (gitar), Kevin Ayers (bass og vokal) og Mike Ratledge (keyboard).
Se også Progressiv rock, Canterbury scene.
Oline Kokke

«Oline Kokke og matr nr. 2647 Lars Olsen» er et skillingstrykk, som Alf Prøysen presenterte i sin visespalte i «Magasinet for Alle» i 1956.

Teksten

1.Oline sto og stekte en pølse trinn og fet,

da Olsen kom og brakte så sørgelig beskjed.

Hun glemte sorte panne og pølse elskovsvarm

og lå besvimet lenge ved brave krigsmanns barm.
2.Men er man frisk og fyldig, det er ei lett at dø,

til livet våknet atter Lars olsens hulde mø.

Fra hennes lebber lød kun en lyd som ligned akk,

men sukket var så voldsomt at kjolelivet sprakk.
3.Farvel, farvel Oline, jeg går i døden hen,

så trøstede Lars Olsen sin sønderknuste venn.

Det kan jo også være at svensken skyter bom

i hvertfall må du holde min plass i hjertet tom.
4.Jeg lover alt så villig min dyrebare Lars,

men best det ville være om snart du kom tilbars,

thi tungsamt må det blive mens krigen står i øst,

og leve her alene foruten minste trøst.
5.Så river hun seg løs fra hans sterke kjempearm,

på lukten kan der kjennes at pølsen den er varm.

Ta denne med o kjære, på blodbestengte vei

og når du av den spiser, så tenker du på meg.
6.Lars Olsen griper pølsen med tårer i sitt blikk,

og stikker den i posen som han av staten fikk.

Så ga ha nsin Oline et kyss for siste gang

hun gav ham to tilbake og sukkede og sang.
7.Fra Karlstad var der kommet så gresselig et bud:

Lars Olsen hold deg ferdig i krig å rykke ut.

Trekk på deg uniformen som du på Moen bar,

og si farvel til kjæresten ifall du nogen har.
Luonan

Luonan (kinesisk: 洛南县; pinyin: Luònán Xiàn ) er et fylke i byprefekturet Shangluo i den kinesiske provins Shaanxi. 1999 hadde det 440.675 innbyggere.

Kulturminner

Det paleolittiske Huashilang-funnstedet (Huashilang yizhi, 花石浪遗址) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Zhag'yab

Zhag'yab (tibetansk: བྲག་གཡབ་རྫོང་ , Wylie: brag g-yab rdzong; kinesisk: 察雅县; pinyin: Cháyǎ Xiàn) er et fylke i prefekturet Qamdo i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 51 730 innbyggere i 1999.
Cyclocephala brittoni

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, blank, gulbrun hornbille med svarte flekker. Kroppen er ganske tett kledt med korte, blekbrune hår. Hodet er mørkt i den bakre delen, snuten litt rundet framskytende. Hver dekkvinge har en fire svarte flekker, til sammen danner flekkene omtrent en ring. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede. Arten kjennes særlig på den hårete kroppen, de fleste Cyclocephala-artene er nakne.

Levevis

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Costa Rica, Panama, Trinidad, Colombia og Guyana.
Kulturhavn

Kulturhavn er en årlig begivenhet som finner sted på Islands Brygge og Kalvebod Brygge for frivillige foreninger i København.
Kulturhavn fant sted første gang i 2001 i Havneparken på Islands Brygge. Området har siden blitt utvidet til å dekke hele havnearealet avgrenset av Langebro og Bryggebroen på Islands Brygge, Fisketorvet Shoppingcenter og Kalvebod Brygge.
Formålet med Kulturhavn er å gi frivillige foreninger en samlet plattform hvor de kan vise fram sine aktiviteter og eventuelt verve nye medlemmer.
Ca 80 foreningen har vært påmedlt og festivalen har hatt opp mot 100 000 gjester.
Vilnius maraton

Vilnius maraton er et årlig maraton som avholdes i Vilnius i Litauen. Hovedsponsoren for løpet er Lietuvos Rytas. 
Løpet ble introdusert i 2001 som et 10 km løp og vokste til et maraton i 2004. Halvmaraton ble introdusert i 2006. Margrethe Løgavlen vant løpet i 2013.
Alessandro Schöpf

Landslaget

26. mars 2016 fikk han sin første landskamp for Østerrike mot Albania.
Han ble tatt ut i Østerrikes EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Ćehotina

Elveløpet

Ćehotina har sitt utspring i den montenegriske regionen Donji Kolašin, nær grensen til Serbia. Den renner nordvestover og svinger seg gjennom de høye fjellområdene. Det er svært få bebyggelser langs denne delen av elven, bortsett fra landsbyen Vrulje. Elven renner så forbi den østlige fjellsiden av fjellet Korijeni, før hun går inn i Pljevaljska kotlina, og inn i byen Pljevlja. Videre renner hun inn i regionen Podgora og gjennom landsbyene Radosavec, Židovići, Donja Brvenica og Gradac. Ćehotina renner så mellom regionen Bukovica i nord og den nordlige delen av fjellet Ljubišnja, og i et par kilometer her danner hun grensen mellom Montenegro og Bosnia-Hercegovina. Elven renner så gjennom landsbyene Vikoč, Falovići, Godijeno og Brusina før hun munner ut i Drina, hvor byen Foča ligger.
Ćehotina renner bare 25 km i Bosnia-Hercegovina, mens resten er i Montenegro. Hun har ingen større sideelver, og den viktigste er Voloder, som munner ut i Ćehotina nær Gradac.
Elven har stort potensial i vannkraftproduksjon, men er ikke utnyttet ennå. Elven er en del av tilsigområdet til Svartehavet (via Drina og Donau), og har selv et nedslagsfelt på 1 237 km². Det er ikke mulig med skipsfart på elven.
Neoma

Utseende

En middelsstor (25-35 millimeter), slank, noe blankt rødbrun trebukk med forholdsvis korte antenner. Pronotum er rektangulært med piggete ytterkant. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre".

Levevis

Larvene utvikler seg i døde røtter av løvtrær, særlig eik.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom-Amerika.
Hæhre Entreprenører

Hæhre Entreprenører AS var et norsk aksjeselskap som ble grunnlagt av entrepenøren Albert Kristian Hæhre (f. 1954) i 1974. Selskapet hadde kontorer i Vikersund i Modum i Buskerud, på Billingstad i Asker i Akershus og i Bergen, og arbeidet innen vei- og anleggsutbygging.
Sammen med datterselskapene Hæhre Mek. Verksted AS, Hæhre Maskinutleie AS, Hæhre Gulvstøp AS, Hæhre Auto AS og Zenith Survey tilbød selskapet et bredt spekter av produkter og tjenester.

Fusjon med Betonmast

Hæhre Entreprenører fusjonerte med Betonmast i 2017. Det nye selskapet ble opprettet 24. november 2017 og heter BetonmastHæhre Anlegg AS. BetonmastHæhre Anlegg AS er (2017) Norges fjerde største enteprenørselskap, med 2200 ansatte.
Ulfa Silpiana

Idrettskarriere

Hun representerer Indonesia under VM i friidrett 2017, der hun deltar på 200 meter.
Lunner kirke

Historie

Lunner kirke ble bygget av stein og var opprinnelig en enskipet langkirke med et rundt steintårn. På bildet er skipet i den opprinnelige steinkirken delen til høyre.
I 1780-årene ble kirken ombygd til korskirke og det opprinnelige runde kirketårnet revet. De nyere delene kan man se til venstre på bildet.
De nyere delene i tre ble restaurert i 1987–1988, og da ble fundamentet til det runde steintårnet i vest avdekket – det eneste kjente runde kirketårnet i Norge. Over denne tårnfoten ble det etter restaureringen lagt et glassgolv slik at gjester i kirken kan se den opprinnelige konstruksjonen.
Den ytre diameteren på tårnet er 5,4 m. Det hadde inngang i vest, og det indre tårnrommet hadde bare en diameter på 2,8 m.
Kirkens middelalderdel i stein er fortsatt ikke restaurert.

Steinfigurer

Det er utvendig ti uthugde figurer i veggene på den gamle delen av kirken. Den ene viser en løve med gapende kjeft. Så følger en kentaur som skyter med bue på reileff 2. Relieff 3 viser en mann som griper seg om skjegget med den ene hånden.
Disse figurene er plassert på steinkirkens sør- og østvegg, og på sakristiet. På hver side av portalen finner vi to langsmale relieffer. Det til høyre har to engler som bøyer seg mot hverandre og det til venstre tre mannsansikt omgitt av en ranke.
En vet ikke helt hvor de har vært plassert opprinnelig, men de skal være eldre enn det utvidete koret. Det er sannsynlig at de kan ha stått på det eldste koret og på vesttårnet. Relieffene er laget i sandstein et sjeldent materiale i dette området. Det er mulig at det kan være flere skulpturer i grunnmuren. Ingen annen bygdekirke har så mange skulpturer i stein.
Et sagn forteller at Olav den hellige skal ha startet byggearbeidet.
Statius Otto

Statius Otto (født før 1603, død etter 1619) var en tysk billedskjærer som arbeidet for Christian IV i Danmark på begynnelsen av 1600-tallet.  Man kjenner til at han leverte treskjærerarbeider til både Frederiksborg slott og Rosenborg slott. 
Ottos mest kjente verk er figurgruppen på «Caritasbrønnen» på Gammeltorv i København.
Rekognoseringsfly

Rekognoseringsfly er fly som benyttes i sivil og militær sammenheng for kartlegging og observasjoner fra luften. Flyene kan være konstruert spesielt for rekognosering, eller de kan være fly som opprinnelig har hatt en annen funksjon, men som har blitt modifiserte til rekognoseringsoppdrag.

Sivil bruk

Sivile rekognoseringsfly benyttes til kontroll av trafikk, geodetiske undersøkelser, geologiske undersøkelser, miljø- og fiskerikontroll, grensekontroll, forebyggelse av smugling og illegal innvandring eller som et brannvarslingsverktøy. De brukes også i kartproduksjon.

Militær bruk

De første militærflyene var rekognoseringsfly. Under første verdenskrig ble det brukt enkle flykonstruksjoner for artillerikoordinering og for innhenting av informasjon om fiendtlig aktivitet.
Til tross for at satellitter i stor grad har tatt over rollen til rekognoseringsflyet, benyttes det fortsatt til observasjon av fiendtlige aktiviteter, artillerikoordinering eller identifisering av taktiske og strategiske mål. De militære rekognoseringsflyene er som regel uten bevæpning, men er utstyrt med kameraer eller fjernsensorer.
.ao

Registrering

Registreringsenhetens nettsted har ikke (pr. 2006), blitt modifisert siden 2002, og består av en enkelt side på portugisisk.  En av sidens få lenker er til et dokument på engelsk, i Microsoft Word-format, som gir registreringsregler (som muligens ikke er oppdatert) for domenet. Det oppgis her at registrering fra utenfor Angola bare kan gjøres i .it.ao-subdomenet (men et Googlesøk finner ingen aktive nettsteder i det subdomenet), og det hevdes også at registrering bare gjøres på tredje nivå (men et Googlesøk viser at nettsteder finnes på andrenivå (.ao)-navn).
Harry Martinson-prisen

Harry Martinson-prisen (Svensk tittel: Harry Martinson-priset) er en svensk litterær pris på SEK 83 950 som deles ut annet hvert år av Olofströms kommune i samarbeid med Harry Martinson-sällskapet. Prisens forgjenger, Store Harry Martinson-prisen, ble delt ut årlig fra 1986, men er fra 1998 hvilende med unntak av en jubileumspris i 2004. Prissummen for Store Harry Martinson-prisen var 50 000 SEK. Prisene er oppkalt etter forfatteren Harry Martinson.
Khasan Baudunov

2016

Baudunov deltok i Junior-VM i fekting 2016, og kom der på 73.-plass i kadettklassen (U17) og 113.-plass i juniorklassen (U20).

2017

Han deltok i Junior-VM i fekting 2017, og kom der på sjuendeplass i kadettklassen og 71.-plass i juniorklassen. I Asiamesterskapet i fekting 2017 kom han på 31.-plass, og i VM i fekting 2017 kom han på 144.-plass.

2018

Baudunov deltok i Juniorasiamesterskapet i fekting 2018, og kom der på sjuendeplass. I april kom han på åttendeplass i kadettklassen under Junior-VM i fekting 2018, og han kom på 25.-plass i juniorklassen. I Asiamesterskapet i fekting 2018 kom han på 14.-plass. 
I Sommer-OL for ungdom 2018 fikk han bronse i kårde individuelt, etter at han slo Mohamed Elsayed 14-13 i bronsefinalen. Han deltok også på det sammensatte laget Asia-Oseania 1 som fikk sølv i mix-lagkonkurransen.
Allen's Landing

Allen's Landing er «fødestedet» til byen Houston i Texas. I august 1836, få måneder etter at Republikken Texas hadde vunnet sin uavhengighet fra Mexico, var det to brødre og eiendomsutviklere fra New York — John Kirby Allen og Augustus Chapman Allen — som her gikk til innkjøp av 27 km² land og slo seg til ved bredden av elven Buffalo Bayou. Allen's Landing ligger sør for University of Houston–Downtowns Commerce Street Building, ved krysset mellom Commerce Street og Main Street.