google/wiki40b huggingface dataset:
Farlig midtsommer

Farlig midtsommer (svensk Farlig midsommar) en barnebok fra 1954 av den finlandssvenske forfatteren Tove Jansson; det er den femte boken i serien om Mummitrollet. Den ble utgitt på norsk i 1959.
Boken beskrives som «ett spel med identiteter, förvillelser och livsroller, med drömmar, längtan och varande.»

Handling

Handlingen har flere paralleller til William Shakespeares stykke Stormen, med forlis, redning og elementer av forvekslingskomedie.
Idyllen i Mummidalen blir forstyrret av en katastrofe. En vulkan skaper en stor oversvømmelse i dalen. Mummifamilien og vennene deres rømmer opp på taket av huset; her blir de reddet av et flytende teaterskip. Teaterrotta Emma er den eneste som er ombord; hun introduserer flyktningene for teaterets funksjon og betydning, og Mummipappa blir inspirert til å skrive et teaterstykke, kalt «Løvebrudene, eller Slektskapets bånd». Dette grepet, med et parodisk-komisk teaterstykke inne i fortellingen, er også et lån fra Shakespeare.
Mummitrollet og Snorkfrøken kommer bort fra de andre da de blir etterlatt på en øy. Lille My faller overbord og reddes av Snusmumrikken; de to havner i konflikt med en hemul som er parkvokter. Snorkfrøken, Mummitrollet og Filifjonka (som er søskenbarn med Emmas avdøde ektemann) blir arrestert for ordensforstyrrelser. De slipper imidlertid fri for å gå og se en teaterforestilling. Det viser seg å være oppsetningen av Mummipappas nye stykke, og alle gjenforenes til slutt.
Svenska idrottsgalan 2001

Svenska idrottsgalan 2001 ble avholdt i Globen den 22. januar 2001. Dette var svensk idretts hedring av de beste idrettsutøverne i 2000 .
Edele Jernskæg

Kongelig maitresse

Edele var datter av lensmann på Roskildebispens borg Ellinge (Løvenborg) og fru Margrethe Andersdatter av Særslev, og ble født fattig og uten jordegods. Omkring 1496 ble hun hoffdame hos dronning Christine og vant snart kong Hans kjærlighet. I 1499 fulgte hun kongen og dronningen til Stockholm, og det ble lagt merke til at hun stadig kjørte i kongens slede. I 1501 fulgte hun igjen kongeparet til Stockholm. Her ble dronningen etterlatt, mens Edele Jernskæg reiste tilbake sammen med kongen.

Ekteskap

Om høsten samme år giftet hun seg med Torben som i 1503 ble lensmann på Abrahamstrup og senere også på Vordingborg. Av kongen kjøpte han Poul Laxmands etterlatte gård Sandholt og Arreskov på Fyn. På disse steder var kongen en hyppig gjest helt frem til Edeles død i 1512. Kongens forbindelse til Jernskæg bidrog formodentlig til at kongeparet levde hver for seg de 10 siste år av kongens liv.
Edele Jernskæg døde på Abrahamstrup, Sjælland i 1512. Paret hadde fått to barn, den ene død som spe og den andre, Edel Torbernsdatter Bille (d. 1527) ble gift med Jacob Hardenberg, til Hvedholm og Arreskov (d.1542).
Musikkorpset Gjallarhorn

Musikkorpset Gjallarhorn er et amatørkorps som ble stiftet i 1948 i Stavanger.
Uoffisielt ble korpset stiftet under andre verdenskrig, da en gruppe ungdommer kom sammen for å vedlikeholde sine musikalske kunnskaper i de hardere tider. Den lille gjengen krympet til en gruppe på ni venner, da flere falt av og ble vervet inn i andre musikkorps. De ni gjenstående var Aksel J. Gilje, Erik Wold, Dagfinn Viste, Paul Larsen, Magne Mæland, Arne Torgersen, Ole Braadland og Åge Berg Torgersen. Den 28. august 1948 ble korpset offisielt grunnlagt, og korpsets formann ble valgt til Erik Wold.
Dirigent og initiativtaker på denne tiden var Aksel Johan Gilje, som fortsatte i denne stillingen i hele 37 år. Aksel er blitt tatt opp som æresmedlem i Musikkorpset Gjallarhorn. Etter at Aksel Johan gikk av som dirigent tok hans sønn, Rolf Aksel Gilje, opp denne jobben, og fortsatte frem til 2004, da Espen Westbye, en av Norges ledende trompetister, tok over.
Øvingslokale frem til 1967 var Lervik Bedehus i Ryfylkegaten. Da huset ble solgt byttet de øvingslokale til Nylund Skole, og deretter til Kampen skole, da Aksel Johan Gilje tok over som dirigent for Kampen Skolekorps. Korpset brukte også Totalen i Stavanger som øvingslokale i tre år, men øver for tiden i samme øvingslokale som Stavanger Brass band på Åsen.
Fossum hovedgård (Modum)

Fossum hovedgård er en tidligere hovedgård i Modum. Den ble 22. mai 1778 kjøpt av Det Kongelige Modumske Blaafarveværk for 30 000 riksdaler, og selve fargeverket ble bygget på arealene til gården ved Haugfossen, som er den fossen på Østlandet med høyest fritt fall. Det ble videre oppført en herskapelig hovedbygning som senere ble brukt som bolig for flere av verkets direktører. I perioden 1821–1836 var Fossum hovedgård bolig for verkets generaldirektør og medeier Benjamin Wegner, som i 1836 kjøpte Frogner Hovedgård i Aker. Senere var hovedgården bolig for andre direktører knyttet til bedriften. I 1826 ble herskapshuset Nyfossum oppført som bolig for hytteinspektør Friedrich Roscher, etter tegninger av Roscher selv. Denne bygningen er i dag kunstmuseum og en del av museumsanlegget på Blaafarveværket. Hovedbygningen på Fossum hovedgård brant ned til grunnen i 1932. Paviljongen med form som et romersk rundtempel som nå står på «Utsikten» i Frognerparken stod opprinnelig på Fossum hovedgård.
18. serierunde i 1. divisjon fotball for menn 2015

18. serierunde i 1. divisjon fotball for menn 2015 ble innledet lørdag 8. august 2015 klokken 15.30 med kampen mellom Sandnes Ulf og Brann på Sandnes stadion.
Austre Moland skogeierlag

Austre Moland skogeierlag ble stiftet 13. februar 1903. I begynnelsen het laget Østre Molands trælastsamlag. I perioden 1914–1946 het laget Østre Molands skogeierforening. Skogeierlaget ble tilsluttet Nidarå Tømmersalslag i 1942.
Viktige saker for skogeierlaget har vært prisavtaler, salg, kulturarbeid, innkjøp av ulikt utstyr og bygging av skogsbilveier og traktorveier.
Flosta skogeierlag ble innlemmet med Austre Moland skogeierlag i 1988.

Arkivet

Arkivet etter Austre Moland skogeierlag befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet omfatter tre møtebøker fra perioden 1903–1977, en regnskapsbok, samt noe korrespondanse og jubileumsskrift.
Murbruk förlag

Murbruk förlag er et svensk forlag som ble startet i 2006. Forlaget har stort sett gitt ut bøker om Latin-Amerika, men også verk av Jan Myrdal, Sven Wernström, Maria Sandel og Olof Palme. Forlaget er ifølge nettsiden uavhengig.
Rammeplan for kulturskolen

Rammeplan for kulturskolen, "Mangfold og fordypning", ble utgitt i 2016 av Norsk kulturskoleråd og erstatter den forrige rammeplanen «På vei til mangfold» (utgitt i 2003, også av Norsk kulturskoleråd. Norsk kulturskoleråd har på oppdrag fra sine medlemmer, som er kommunene i Norge, utarbeidet denne rammeplanen. Intensjonen er at gjennom dette dokumentet vil kulturskolene i landet få et innovativt og kvalitativt løft. Gjennom rammeplanen er det tatt vare på den særegne kulturskolen i Norge, samtidig som planen skal etablere en nasjonal fellestenkning som vil bidra til et ytterligere kvalitetsløft for kulturskolen.

Rammeplan - hvorfor?

Kulturskolens tilbud skal ha høy kvalitet både faglig og pedagogisk. I framtida skal kulturskolen kunne tilby større fleksibilitet i organisering av sine tilbud samt gi tydeligere beskrivelser av mål, innhold og arbeidsmåter. Rammeplanen møter disse utfordringene.
Planen kategoriserer de ulike tilbudene i tre opplæringsprogram, som ivaretar aktivitet, opplæring og fordypning. Det er et mål å kunne etablere tilbud av høy kvalitet innen breddeprogrammet, kjerneprogrammet og fordypningsprogrammet.
Rammeplanen «Mangfold og fordypning» bygger på Norsk kulturskoleråds Strategi 2020 og på rammeplanen fra 2003 - «På vei til mangfold».
Planen legger også til grunn Kunnskapsløftet fra 2006, kulturløftene fra 2005 og 2009, Kulturskolen - utviklingen av de kommunale kulturskolene som gode lokale ressurssentre (2010), Kulturutredningen 2014 og Meld. St. 20 (2012–2013) På rett vei - Kvalitet og mangfold i fellesskolen.
Ål Folkehøyskole og kurssenter for døve

Ål Folkehøyskole og kurssenter for døve er en skole og kurssenter for døve og hørende beliggende i Ål i Hallingdal.

Om Ål Folkehøyskole og kurssenter for døve

Den 26. september 1966 arrangerte tre norske speiderforbund en aksjon for å samle inn penger til unge døve. Innsamlingsbeløpet ble skjenket til Norges Døveforbund og Hjemmet for Døve med lik del til hver organisasjon. Norges døveforbund gikk med en drøm om å opprette et kurssenter og folkehøyskole for døve og hadde over en lang periode samlet inn penger til dette formålet. Opprinnelig skulle skoleanlegget bygges på Gol, på en tomt som en gårdbruker med to døve sønner hadde lovet døveforeningen. Arkitekt Gabriel Tallaksen ble engasjert til å tegne skolen. Etter at Tallaksen hadde besiktiget tomten og utarbeidet planer, trakk imidlertid gårdbrukeren på Gol løftet sitt tilbake. I stedet ble skolen reist på Bakketeigen i Ål. 
I mai 1972 startet byggingen av folkehøyskolen og kurssenteret for døve. Skoleåret 1973/1974 fikk skolen sitt aller første elevkull på Ål og i 1974 var skolen offisielt åpnet. 
Skolen eies idag av en stiftelse opprettet av Norges Døveforbund. Skolen er landets eneste frilynte folkehøyskole der hovedspråket er tegnspråk. Skolen er også den tredje første folkehøyskole for døve i verden. Kong Harald og dronning Sonja har ved flere anledninger besøkt Ål folkehøyskole og kurssenter for døve, sist i 1998. 
All undervisning foregår på tegnspråk, og flertallet av de ansatte er døve. Skolen tar imot både døve, hørselshemmede og hørende elever. Den har som mål å være et senter for livslang læring der tilbudene er konsentrert omkring de behov døvesamfunnet har. Per 2017 har skolen 46 elevplasser. Halvparten av plassene er for døve elever, og resten er for hørende elever. 
Skolen har egen kantine, kiosk, svømmebasseng, gymsal og badstue. Elevene på folkehøyskolen bor i et eget internatbygg fra skolestart i august frem til skoleavslutning i mai året etter. Skoleåret på totalt 33 uker avsluttes med en 10-dagerstur til utlandet, og elevene har tidligere reist til blant annet USA, Estland, Latvia, Kina, Cuba og India. Der har de besøkt ulike døveskoler, institusjoner og arbeidsplasser for døve. 
I tillegg til å være folkehøyskole drives det også en omfattende kursvirksomhet ved skolen. Det arrangeres flere kurs for hørende foreldre av døve barn, kurs for døve foreldre og kurs for døvblitte. Skolen har egen barnehage og skolehus for barn av kursdeltakerne. Skolen har også 18 hytter og 11 leiligheter liggende rundt på skoleområdet. Disse hyttene og leilighetene leier skolen ut til private og gjester av folkehøyskolen og kurssenteret. 
Rektor på Ål folkehøyskole og kurssenter for døve er (per 2017) islandske Berglind Stefansdottir; hun har hatt denne stillingen siden 2010. Skolen og kurssenteret ligger ca. 5 km fra Ål sentrum og Ål jernbanestasjon.
DS «Kong Halfdan»

Historie

Skipet ble levert i 1874 som DS «Sirius». I 1876 grunnstøtte hun i Øresund og fikk store skader. Skipet ble trukket av skjæret og reparert ved Oscarshamns verksted. I 1878 ble det reparerte skipet kjøpt for 200 000 kroner av Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab som døpte henne om til DS «Kong Halfdan». I februar 1882 kom hun ut for storm ved Skjervøy, og kapteinen valgte å sette skipet på grunn. Etter dette måtte hun i dokk i Bergen for å reparere bunnskadene på skroget. I september 1885 gikk hun til Trondhjems Mekaniske Værksted (TMV) for omfattende oppgradering og overhaling. Skipet fikk den overhalte hovedkjelen fra DS «Tordenskjold» (ikke hurtigruteskipet), nytt dekkshus, samt ny innredning. I juli 1896 var hun ferdig oppgradert, og ble satt inn i rutetrafikk.

I hurtigruten

DS «Kong Halfdan» ble satt inn i hurtigrutetrafikk 1. oktober 1898. Den betjente den såkalte Finnmarkhurtigruten Tromsø – Hammerfest – Vadsø. 1. juli 1899 ble hun erstattet av Det Bergenske Dampskibsselskabs (BDS) DS «Orion», og 3. plass-innredningen ble demontert. Et år etter, i 1900, ble skipet igjen satt inn i hurtigruten, og gikk i fast rotasjon frem til februar 1905 da hun ble avløst av DS «Haakon Adalstein». Fra juli 1906 til januar 1907 gikk hun pånytt i Finnmarkhurtigruten før oppgraderingsarbeide ble igangsatt ved Trondhjem Mekaniske Værksted. DS «Kong Halfdan» gikk etter dette i kombinertrute langs kysten, før hun ble satt inn i hurtigruten som avløserskip i desember 1917. 19. januar 1918 var skipet på nordgående fra Tromsø da hun grunnstøtte ved Russelv i Lenangen, Troms og sank. Ingen omkom i forliset.

Skipet

DS «Kong Halfdan»s tonnasje ved første rundtur i hurtigruten var 574,19 bruttoregistertonn, 402,14 nettoregistertonn, og lasteevnen var 350 dødvekttonn. Hovedmaskinen var ved levering en kullfyrt tosylindret compound dampmaskin med arbeidstrykk 180 psi, bygget ved Lindberg Warf & Werkstads AB. Oppgitt ytelse var 400 ihk (indikerte hestekrefter) og 105 nhk (nominelle hestekrefter). Ved oppgraderingen i 1908 fikk hun installert en firesylindret trippel ekspansjons dampmaskin med oppgitt ytelse 550 ihk og 82 nhk, noe som ga skipet en marsjfart på 11 knop. I september 1898 ble hun oppgradert for bruk i hurtigrutetrafikk. 3. plass (3.klasse) kahytter og spisesal ble innredet under dekk forut, og hun fikk montert et karthus på broen. Skroget var bygd i jern, og skipet var i 1907 sertifisert for 170 passasjerer i kystfart og 300 i lokalfart.
Språk i Eritrea

Eritrea er generelt ansett for å ha ni etniske grupper. Hver av disse har sitt eget språk: Afar, arabisk (snakkes av Rashaida), Beja (snakkes av Hedareb), Bilen, Kunama, Nara, Saho, Tigre og tigrinja.
De offisielle språkene i Eritrea er tigrinja og arabisk. Engelsk og italiensk blir forstått av enkelte segmenter av befolkningen og også snakkes spesielt av personer bosatt i hovedstaden Asmara. Tigrinja og arabisk var de offisielle språkene 1952 til 1956 og fortsette å være de fremste språkene, tigrinja blant kristne og arabisk blant muslimene. EPLF publiserte en stor engelsk-tigrinja-arabisk ordbok i 1985, etterfulgt av tigrinja-engelsk i 1986.
Som en del av en gradvis opphør av eritreisk autonomi i henhold etiopiske styre ble amharisk det offisielle språket i 1956. I dag snakkes hovedsakelig av mennesker av eritreisk opprinnelse som ble tvunget fra sine hjem i Etiopia.
En politikk ble vedtatt som gjorde at grunnskolen undervisning bør være tilgjengelig i morsmålet man har, selv om de fleste muslimer velger arabisk under opplæring.
Blackbelt Andersen (album)

Spor

1. «Lørdag Del 1» (6:02)
2. «Søndag» (6:44)
3. «Sirup» (8:53)
4. «Mamma» (5:41)
5. «Nattmanøver» (8:27)
6. «Ditråit» (5:59)
7. «Kuk Av Stål» (10:18)
8. «November» (7:16)
9. «Sandoz» (7:28)
10. «Lørdag Del 2» (7:22)
Jan Bull

Jan Breda Bull (født 7. januar 1927 i Paris, død 16. desember 1985) var en norsk forfatter og teaterinstruktør. Han var sønn av dikteren Olaf Bull.
Florent Hanin

Le Havre

Hanin gikk gradene i juniorakademiet til den franske eliteserieklubben Le Havre, og signerte en proffkontrakt med klubben i 2008. Han fikk imidlertid aldri tillit på førstelaget, og spilte i stedet tre sesonger for reservelaget i den franske amatørserien.

Leixões

18. mai 2011 signerte Hanin en ettårskontrakt med den portugisiske Segunda Liga-klubben Leixões S.C.. Han hadde suksess i klubben, og spilte fast hele 2011–12-sesongen. I et intervju med den franske sportsavisen So Foot i 2015, uttalte Hanin at dette var vendepunktet i hans profesjonelle karriere. Det var da han ble seriøs.

Braga

Etter kontrakten med Leixões utløp, signerte Hanin  1. juli 2012 under for Primeira Liga klubben S.C. Braga. Dessverre ble han tredjevalg på venstrebacken, og fikk aldri spille for førstelaget. Han spilte i stedet en halv sesong for reservelaget Braga B i Segunda Liga, før han 15. januar 2013 ble sendt på lån til Primeira Liga-konkurrentene Moreirense FC. Han spilte resten av sesongen for klubben, men kunne ikke redde dem fra nedrykk. Når Braga fikk ny trener før neste sesong, ble Hanin nok en gang sendt på lån til Moreirense. Deretter ble han 17. januar 2014 lånt ut til den greske toppklubben Panetolikos FC, som han spilte for resten av 2013–14-sesongen.

Lierse

Hanin ble deretter frigitt av Braga, og 1. juli 2014 signerte franskmannen en kontrakt med den belgiske eliteserieklubben Lierse S.K.. Hanin beskrev dette i 2015 som «en veldig dårlig erfaring. Perioden i Lierse viste meg den dårlige siden av moderne fotball, den verste perioden jeg har opplevd» Etter en god start, tapte laget tre kamper på rad, og treneren som hadde hentet Hanin fikk sparken. På grunn av en konflikt mellom klubbpresidenten og sportsdirektøren, ble en ny trener med radikalt annerledes spillestil hentet inn. Hanin passet ikke inn, og ble satt på tribunen. Han ble frigitt av klubben i januar 2015, etter kun 9 kamper for klubben.

Strømsgodset

Hanin signerte en ettårskontrakt med Tippeliga-klubben Strømsgodset Toppfotball 23. mars 2015. Klubben forklarte at de hadde studert spilleren nøye ved hjelp av et analyseverktøy, og beskrev spilleren som en «offensiv, kvikk og ballsikker venstreback». Hanin fortalte det franske fotballmagasinet So Foot at den norske klubben egentlig ville gi ham en toårskontrakt, men at en lyskeskade gjorde at det ble ett år i første omgang, med muligheter for forlengelse.

St. Gallen

Den 5. januar 2016 ble det bekreftet at Hanin hadde skrevet under på en kontrakt med den sveitsiske klubben FC St. Gallen.
Mangystau oblast

Mangystau (kasakhisk: Маңғыстау облысы) er et oblast i Kasakhstan. Hovedstaden er Aktau, som har 154 500 innbyggere (2004) og selve oblastet har om lag 373 400 innbyggere.

Geografi

Oblastet ligger sørvest i landet og omfatter blant annet Mangysjlakhalvøya. Det meste av den kasakhstanske kysten av Kaspihavet ligger her. I tillegg grenser oblastet til landene Turkmenistan og Usbekistan. Av grenseoblaster finner en Aktobe oblast og Atyrau oblast. Det har et areal på 165 600 km². I tiden under Sovjetunionen ble det oppdaget petroleumsførekomster i området og mye av området ble industrialisert.
Mangystau har mange forskjellige landskap og ørkenland som Den kaspiske senkning, Ustiurtplatået, Mangysjlak, Kendirili-Kajasan og ørkener. Det høyeste punkt er fjellet Otpan på 556 meter over havet, mens det laveste er Karagije, som ligger hele 132 meter under havnivå.

Klima

Klimaet nord i Mangystau er kaldt om vinteren, særlig på Ustiurtplatået, som hovedsakelig ligger over havnivå. Klimaet er generelt kontinentalt med kalde vintre og milde somre. Middeltemperaturen i januar er -3 ºC og i juli 26 ºC. Det kommer lite nedbør i løpet av året, normalt rundt 150 mm.
Kunstig søtningsstoff

ADI i praksis

Siden det er vanskelig å forhold seg til ADI-verdiene i praksis, er det nyttig å omregne verdiene for forskjellige tilsetningsstoffer og næringsmidler i forhold til en kroppsvekt på 20 kg (barn). En voksen som veier 80 kg, vil kunne konsumere 4 ganger mer uten å overstige ADI-verdiene. Vær oppmerksom på at enkelte næringsmidler er søtet med kombinasjoner, f.eks er kombinasjonen cyclamat/sakkarin mye brukt. I slike tilfeller gjelder selvsagt laveste verdi.
Olaf Liljekrans

Olaf Liljekrans er et drama av Henrik Ibsen utgitt i 1857. Stykket hadde
premiere på Det norske Theater den 2. januar 1857. Stykket tar utgangspunkt i sagnet om Jostedalsrypa.
Bekkelagshøgda

Bekkelagshøgda er et boligstrøk i Oslo som ligger oppe på høydedraget sørøst for Ekebergplatået. Navnet er også brukt om grunnkrets 3008 i Oslo. Denne kretsen er imidlertid begrenset til området mellom Raschs vei og Seterhøyveien, og er således langt mindre enn det som til vanlig oppfattes som Bekkelagshøgda.
Xylograf Gustav Emil Holter er blant de første som bygde seg hus her oppe, og området besto i hovedsak av skog og litt jordbruk knyttet til stedets husmannsplasser under Nordseter gård. Det var først etter åpningen av Ekebergbanen i 1917 at det ble fart i byggeaktivitene. For en stor del var det småhus med store tomteparaseller. Den senere Arbeiderpartikjempen Haakon Lie flyttet hit i 1920.
Bekkelaget skole ble åpnet på Bekkelagshøgda i 1904. Før dette het skolen Bernhus fra den ble åpnet i 1859 som en av de fire første i Aker kommune. Bekkelaget kirke 1921-23.
Sparebanken Sogn og Fjordane

Historie

Sparebanken Sogn og Fjordane startet som Førde Sparebank i 1842. Sparebanken Sogn og Fjordane ble etablert 1. april 1988 ved en sammenslåing av Balestrand Sparebank, Gaular Sparebank, Gloppens Sparebank, Hornindals Sparebank, Innvik Sparebank, Leikanger Sparebank, Stryn Sparebank og Sunnfjord Sparebank. Sunnfjord Sparebank ble etablert i 1973 ved en sammenslåing av Askvoll Sparebank, Førde Sparebank, Jølster Sparebank og Vevring Sparebank. I 1975 ble Brekke Sparebank, Hyllestad Sparebank, Kyrkjebø Sparebank og Lavik Sparebank med og i 1984 kom Gulen Sparebank, Naustdal Sparebank og Sulen Sparebank med. Den 13.oktober 2003 ble Sparebanken Flora–Bremanger en del av Sparebanken Sogn og Fjordane. 1. september 2010 tok Sparebanken Sogn og Fjordane over driften av Fjaler Sparebank i Dale og Bergen. 
I 2014 gikk Sparebanken Sogn og Fjordane inn på eiersiden i Frende Forsikring.

Visjon og verdier

Sparebanken Sogn og Fjordane skal være en drivkraft for fylket sitt. Banken skal vise et bredt samfunnsengasjement og er hovedsponsor for svært mange organisasjoner. Gjennom de siste fem årene har banken og Sparebankstiftinga Sogn og Fjordane delt ut 140 millioner kroner av overskuddet til lag og organisasjoner sitt langsiktige arbeid for barn og unge, næringsliv og utdannelse i fylket.
Skogeierlag

Skogeierlag er en sammenslutning av andelseiere i et mindre geografisk avgrenset område, og er knyttet sammen gjennom en samarbeidsavtale. Skogeierlaget er valgkrets for andelseierne i sitt område. Ut over dette vil skogeierlagene ivareta oppgaver som faglig forum for skogeiere og som talerør i næringspolitiske saker på kommunalt nivå.

Historikk

De første skogeierlagene oppstod på slutten av 1800-tallet og hadde som formål å organisere tømmersalget.
I hine hårde dager

I hine hårde dager er et musikkalbum med Ivar Medaas, utgitt i 1970.
Michael Getz

Familie og yrke

Han var sønn av konditor og klubbvert Johan Bernardus Nepomuk Getz, som kom til Trondhjem fra Schwarzwald som løytnant under napoleonskrigene. Moren var Ellen Elisabeth Udstad, som var født i Trondhjem. Han var bror til handelsmann og ordfører Anton Lauritz Getz og farbror til dennes sønn riksadvokat og ordfører Bernhard Getz.
Han giftet seg i 1844 med Sofie Emilie Buchholdt, datter av proprietær og ordfører Johan August Buchholdt og hustru Birgitte Kristine Jenssen på Kolvereid samt datterdatter av kjøpmannsslekten Jenssens stamfar Matz Jenssen. Blant deres fem barn var professor og stortingsmann Alfred Getz. Familien bodde i Søndre gate 7.
Getz ble opptatt som fullmektig ved handelshuset Jenssen & Co. i Trondhjem. Han var Hans Peter Jenssens prokurist og betrodde medarbeider. Etter dennes død i 1868 ble han selvstendig leder for handelshuset, så Getz ble «bindeleddet forretningsmessig mellom Hans Peter Jenssen og sønnesønnene», Anton og Hans Peter Jenssen II.

Politikk og bank- og pengevesen

Getz var Trondhjems ordfører i 1869. Han tilhørte den konservative kretsen rundt handelspatrisiatet i Søgaden som styrte byen i 1860- og 1870-årene. Han var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Trondhjem og Levanger i periodene 1865–1867, 1871–1873 og 1874–1876, men var sykemeldt fra og med 1873-sesjonen. Han var medlem av Lagtinget og sekretær i Stortingets bankkomité, en tid også medlem av Stortingets jernbanekomité. Sammen med Carl Frederik Motzfeldt og Fritz Lorck var Getz blant pådriverne bak Stortingets vedtak om å bygge ut Rørosbanen og Meråkerbanen i 1871.
Getz nedla et stort arbeid i bank- og pengevesenet; han ble direktør (styremedlem) i Trondhjems Sparebank i 1859 og overtok som direksjonens formann etter Hans Peter Jenssens død i 1868. Getz ble også direktør i Norges Bank i 1869. I 1872 var han medlem av den skandinaviske komiteen for myntvesenet, som utarbeidet et forslag til et felles skandinavisk myntsystem basert på gull, og som endte med overgangen fra daler til kroner i 1875.
Getz led mot slutten av livet av hjerte- og nyresykdom. I 1875 dro han med hustruen til svenskegrensen; han fikk et anfall i Levanger, men bestemte seg for å fortsette til Sul og Sandvika i Verdal, og døde underveis. Han ble gravlagt på Domkirkegården i Trondhjem.

Æresbevisninger

Getz ble i 1875 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden «for allmennnyttig virksomhet».