google/wiki40b huggingface dataset:
Cicindela elisae

Utbredelse

Cicindela elisae finnes i Asia der klimaet er varmere enn i Norge.

Utseende

Cicindela elisae har en lys brun farge med et svakt olivengrønt skjær. Den har lyse avlange c-formede flekker som danner noe som ligner tverrbånd på oversiden av dekkvingene.

Levevis

Cicindela elisae finnes i tilknytning til åpne solrike tørre lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Theretra

Utseende

Middelsstore, slanke, brunlige svermere. Kroppen har gjerne en lys stripe langs siden.

Levevis

Larvene utvikler seg mest på urteaktige planter og slyngplanter, særlig i vinfamilien (Vitaceae), myrkonglefamilien (Araceae), nattlysfamilien (Onagraceae), kattehalefamilien (Lythraceae), maurefamilien (Rubiaceae) og Dilleniaceae. Noen kan gjøre skade på prydplanter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, Afrika og Australia. To arter forekommer i det sørøstligste Europa.
Tesserodon

Utseende

Ganske små (4-5 millimeter), brede, høyt hvelvede, litt matt brunsvarte skarabider. Oversiden er grovt og ganske tett punktert, med korte børster eller hårlignende skjell. Pronotum er stort og dekker nesten det skovlformede hodet, som har fire korte tenner på forkanten. Dekkvingene har markerte punktstriper. Flygevinger mangler.

Levevis

Billene kan ikke fly. De lever på åpne, tørre, gjerne sandete områder, trolig på gjødsel eller sopp.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia og Ny-Guinea.
Up to Now

Up to Now er det sjette albumet, og det første samlealbumet, med det skotske/irske alternative rockebandet Snow Patrol. 
Albumet ble sluppet i anledning 15-årsjubileet til Snow Patrol 6. november 2009. Albumet inneholder tre nye spor, deriblant «Just Say Yes».
Jiangzhai

Jiangzhai-funnstedet (pinyin: Jiāngzhài yízhǐ) er et arkeologisk funnsted av en neolittisk bosetting av Yangshaokulturen (av Banpo- og Miaodigou-typene av Yangshaokulturen).
De så langt eldste kopperartefakter i Kina ble funnet her.
Stedet er i bydistriktet Lintong i Xi’an i den kinesiske provinsen Shaanxi. Den dateres til 4600–4400 f.Kr. og ble utgravs i perioden 1972 til 1979. Her er det avdekket bosteder, kjramikkbrennerier og graver. Jiangzhai-funnstedet (Jiangzhai yizhi) ble i 1996 tilføyd på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner (4-20).
Falchs juniorpris og Falchs seniorpris

Konsul Søren Falch og øyenlege Sigurd Falchs fond for medisinsk vitenskap deler hvert år ut en juniorpris og annethvert år en seniorpris til forskere innen medisin som har utmerket seg spesielt. Fondet finansierer også en årlig gjesteforelesning.
Fondet ble opprettet i 1952 etter Søren Falchs testamente, og har siden opprettelsen delt ut ulike priser til anerkjente forskere og leger.
Seniorprisen (Søren Falch og øyenlege Sigurd Falchs Prisbelønning for fremragende lederskap innen medisinsk forskning) deles ut annethvert år og er en personlig tildeling på kroner 250 000 norske kroner. Tidligere vinnere inkluderer blant annet Jarle Ofstad, Dagfinn Aarskog, Jon Lekven, Holm Holmsen og Rolv Terje Lie.
Juniorprisen (Søren Falch og øyenlege Sigurd Falchs juniorpris for yngre forskere) deles ut hvert år i form av 50 000 norske kroner i driftsmidler, og gis til spesielt dyktige forskere yngre enn 40 år. Tidligere vinner inkluderer blant annet Halvor Sommerfelt, Vidar Steen, Nina Øyen, Eystein Husebye og Guri Rørtveit.

Falch-forelesningen

Forelesningen ble først avholdt av professor Leroy Hood i 2001. Tidligere forelesere inkluderer blant annet Nobelprisvinnerne Edvard Moser (2011) og Françoise Barré-Sinoussi (2014).
Forelesningen avholdes og prisene deles ut som regel i forbindelse med Fakultetets dag ved Det medisinske fakultet, Universitetet i Bergen, i juni, og er åpen for alle interesserte.
Wushu under Asialekene 1990

Wushu under Asialekene 1990. Wushu var en av flere sporter under de ellevte Asialekene som ble arrangert i Beijing i Kina. Det var første gangen wushu var med på programmet i Asialekene. Det var i alt seks øvelser, Taijiquan, Nanquan og Changquan for både menn og kvinner. Turneringene ble avviklert i perioden 29. september til 4. oktober 1990. Kina ble beste nasjon, de vant alle seks gullmedaljene.
Lludd og Lleuelys

Lludd og Lleuelys (walisisk Cyfranc Lludd a Llefelys) er en tekst fra walisisk mytologi.
Lludd Llaw Eraint er sønn av kong Beli Mawr, og når fortellingen begynner blir han selv konge over England. Det er uklart i hvilken grad han er en historisk eller legendarisk person, mest sannsynlig det siste. I Geoffrey of Monmouths Historia Regum Britanniae omtales han som Lud, sønn av Heli. Som konge må Lludd nedkjempe tre plager som hjemsøker landet. Hans bror Llefelys er konge over Frankrike, og gir ham råd mot plagene. Han må nedkjempe et angrep av coraniaidene med et magisk mikstur laget fra et insekt, fange og begrave en drage, og overvinne en mektisk trollmann med enda mektigere trolldom.
Lludd har trekk fra den keltiske guden Nodens, mens broren Lleuelys kan være bygget på Lugus, på samme måte som den irske guden Lugh.
Den eldste bevarte versjonen av teksten er fra Brut y Brenhinedd-manuskriptet, ca 1250, som innoholder nyskrivninger av deler av Monmouths Historia Regum Britanniae. Teksten er senere kjent i fragment fra Llyfr Gwyn Rhydderch-manuskriptet fra ca 1325 og i sin helhet fra Llyfr coch Hergest-manuskriptet fra ca 1400.
Da Charlotte Guest i 1840-årene utga boken Mabinogion tok hun ikke bare med de fire kjernefortellingene De fire grenene av Mabinogi, men også 8 andre walisiske middelalderfortellinger. Lludd og Lleuelys en av disse åtte.
Systemdynamikk

Systemdynamikk er et sett med konseptuelle verktøy som muliggjør forståelse av strukturen og dynamikken i komplekse systemer. Eksempel på slike systemer kan være global befolkningsutvikling, klimaendringer, store organisasjoner, etc. Et fokus i systemdynamikk er tilbakekobling i systemene og hvordan dette kan bryte med beslutningstagernes intuisjon. Modellene brukes også gjerne til å vise hvordan svingninger i for eksempel pris eller produktivitet, som gjerne tilskrives eksterne forhold, for eksempel børs og lønnsoppgjør, egentlig kan forklares utfra systemets indre dynamikk.
Systemdynamikk brukes ofte i utviklingen av formelle datamodeller for simulering av tiltak og langsiktig utvikling i komplekse systemer. Ut ifra dette vil systemdynamikk kunne oppfattes som et verktøy for langsiktig læring og testing av strategier i en simulert, og således risikofri verden. Dette omtales ofte som en «management flight simulator».
I tillegg til matematiske formuleringer benyttes «Stock and Flow» diagram som gir en god oversikt over modellers struktur. Dette gjør dynamiske modeller tilgjengelige for folk som strever med matematikken. Et fåtall symbol er tilstrekkelige til å illustrere all dynamiske system. Dette gjør systemdynamikk til et godt pedagogisk verktøy og det gjøre det enklere å samarbeide og formulere tverrfaglige modeller.
Fagfeltet har sin opprinnelse fra Massachusetts Institute of Technology i USA, hvor Jay Forrester anses å være fagfeltets grunnlegger. Begrep og verktøy er beslektet med ingeniørfaget kontrollteori, også kalt kybernetikk.
I Norge tilbys det en mastergrad i systemdynamikk ved Universitetet i Bergen.
Friedrich Adler (politiker)

Bakgrunn

Friedrich Adler var sønn av den sosialdemokratiske politikeren Victor Adler. Han ble utdannet i kjemi, fysikk og matematikk fra Universität Zürich.

Politiker

I 1897 ble han medlem av Sozialdemokratische Partei Österreichs, og var fra 1907 redaktør av partibladet Der Kampf. Han var en venn av Albert Einstein.
Han deltok i den filosofiske diskusjon omkring Ernst Mach, og publiserte Die Entdeckung der Weltelemente (zu E. Machs 70. Geburtstag)
I 1909-1910, mens han studerte i Zürich, ble Adler vurdert til å overta lærestolen i fysikk, men han henviste til Einsteins større ekspertise, og ble lobbyist for Einsteins utnevnelse i stedet.
Adler ble opptatt av den internasjonale fagbevegelsen, og oppgav i 1911 sine vitenskapelige aktiviteter for å bli generalsekretær for SPÖ, noe han var til 1914. Han ble partiets talsmann, og etter første verdenskrig var brutt ut gikk han sterkt i mot at partiet skulle støtte krigen.
I sin kamp mot Østerrike-Ungarns krigspolitikk gikk han 21. oktober 1916 til drastiske metoder da han skjøt landets president, Karl Stürgkh, tre ganger med en pistol og drepte ham. Han ble dømt til døden, men straffen ble omgjort til fengsel på livstid, hvilket den gang reelt svarte til 18 år.
Da novemberrevolusjonen var brutt ut i 1918 ble han løslatt. Han spilte en viktig rolle som leder av arbeiderrådene, Arbeiterräte, og som medlem av Nasjonalrådet. Fra midten av 1920-årene var han primært aktiv i Sosialistisk Internasjonale, der han var generalsekretær i over femten år. Etter annen verdenskrigs utbrudd flyktet han til USA, og etter krigen, i 1946, trakk han seg fra politikk og redigerte en bok med sin fars brevkorrespondanse med August Bebel og Karl Kautsky.
Cape Washington

Cape Washington er et markant nes, 275 moh, helt sør i viken mellom Wood Bay og Terra Nova Bay i Victoria Land. Det atskiller Borchgrevinkkysten i nord fra Scott Coast i sør. Det ble oppdaget i 1841 av kaptein James Clark Ross i Royal Navy, og ble navnsatt av ham etter kaptein Washington i Royal Navy, som var sekretær i Royal Geographical Society, 1836-40.
Sprettert

En sprettert er et håndholdt våpen for skyting av prosjektiler med strikk-kraft. Spretterter har blitt brukt til jakt på smådyr, og kan gjøre skade på mennesker, dyr og gjenstander. Såkalte krampespretterter er ett eksempel på spretterter med potensial for ødeleggelse. I moderne tid brukes som regel bare sprettert som et leketøy, og finnes i mange størrelser og utførelser – både hjemmelagde og patenterte. Noen spretterter er utformet for å skyte ut klinkekuler og andre runde gjenstander, mens noen skyter stålkramper.

Typer spretterter

En svært lettvint sprettert kan lages av en gummistrikk som blir  lagt rundt tommel og pekefinger og strukket ut mellom disse. Ammunisjon kan være en sammenrullet papirstrimmel som blir bøyd på midten, slik at den ligner en krampe. Slike improviserte spretterter har lenge vært vanlig å bruke som rampestrek i skoletimer.
Den enkleste typen «ekte» sprettert er derimot laget av en Y-formet kvist med to strikker festet i hver ende av de oppstående endene. På midten blir de skjøtet sammen med en lærlapp der man kan legge det man skal skyte ut.
Rørsprettert er en type sprettert som er mye kraftigere og mer treffsikker enn vanlige spretterter. Den lades ved at man legger ammunisjonen inn i rørets munning med munningen opp så den faller bak i skyteblæren. Når blæren trekkes bakover og slippes, blir ammunisjonen sendt ut gjennom rørets munning.
Det finnes også en variant der strikkene er festet til et spesielt utskåret kryssfinerstykke med hull eller nedsenkning midt mellom strikkfestene. Denne er beregnet til å skyte piler med. Leketøysvarianten var i plast, med piler med sugekopp.
Fylkesvei 5104

Fylkesveg 5104 går mellom Nå og Reiseter i Ullensvang kommune. Veien er 3,6 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv109.
Joe Medicine Crow

Oppvekst

Joe Medicine Crows stefarfar, White Man Runs Him, var speider for George Armstrong Custer og øyenvitne til slaget ved Little Big Horn. Joe Medicine Crow vokste opp med fortellinger om slaget. Han ble den første av hans stamme til å ta collegeutdannelse, men ble avbrutt i studiene av andre verdenskrigs utbrudd.

Andre verdenskrig

Joe Medicine Crow vervet seg til hæren og ble speider i 103. infanteridivisjon. Han var malt i stridsfarge som han hadde under uniformen og hadde en hellig ørnefjær bak sin hjelm. Medicine Crow oppfylte de fire bragder som ble krevd for å bli krigshøvding. Han er den siste fra sin stamme til å bli krigshøvding. Medicine Crow medvirket i TV-serien The War, der han beskrev sin militærtjeneste under andre verdenskrig.

Talsmann for sin stamme

Etter å ha sluttført sin militærtjeneste vendte han tilbake til Crow Agency. Han ble utvalgt til historiker og antropolog for sin stamme i 1948. Ennå i en alder av 102 år var han fortsatt en aktiv skribent og foreleser. Joe Medicine Crow fikk Frihetsmedaljen av USAs president Barack Obama i 2009.

Utdannelse

Han tok kandidateksamen fra Linfield College i 1938. Han studerte ved University of Southern California, der han tok mastergrad i antropologi i 1939. Han var den første crowindianeren til å ta mastergrad. Hans mastergradsoppgave The Effects of European Culture Contact upon the Economic, Social, and Religious Life of the Crow Indians er blitt en av de mest siterte tekstene for crowindiansk kultur. Han ble æresdoktor ved Rocky Mountain College i 1999 og ved University of Southern California i 2003.
Kirken på Kapitelberget

Kirken på Kapitelberget er en kirke fra middelalderen ved Bratsberg gård ved Skien i Telemark. Kirken er Skien kommunes tusenårssted.
Kirken ble oppført som privat kapell til Bratsberg gård tidlig på 1100-tallet. Kirken er en kryptkirke; en kirketype som det bare finnes fire av i Norge fra middelalderen (de tre andre er Stavanger domkirke, Munkeliv klosterkirke og kirkeruinen i Søndre gate 4 i Trondheim). I tillegg har det vært mindre kryptlignende kjellere i Hedrum kirke og i Voss kirke, som begge var Mikaelskirker. 
Kirken ble antakelig viet til erkeengelen Mikael. Kirker viet til Mikael ligger ofte på fjell, likeså kirker med krypt slik som Kapitelberget. Militære ledere brukte Mikael beskytter for å markere at de hadde retten på sin side. Mikael var også riddernes og soldatenes beskytter.
Man vet ikke når kirken gikk ut av bruk, men i 1576 omtaler Peder Claussøn Friis den som en ruin. Den kan ha blitt ødelagt da Bratsberg gård brant i 1156. Ruinen ble
gjenoppdaget i 1783, men den ble først utgravd i 1901. Så ble den stående og forfalle fram til 1928, da Gerhard Fischer tok til med restaurering og konservering. Arbeidet ble fullført i 1933. Murene har så blitt utbedret flere ganger, bl.a i 1952, 1968, 1982–1984, 1999 og 2003–2006.
Långsjön (Skälsätra-Tutviken)

Långsjön er en avlang innsjø som danner grensen mellom Skälsätra i Tyresö kommune og Tutviken ved Gudö i Haninge kommune, begge en del av Stockholms län og landskapet Södermanland i Sverige. Innsjøen har et overflateareal på 0,31 km², og ligger 18,9 meter over havet. Gjennomsnittsdybden er fire meter, og innsjøen har et volum på 1,29 miljoner m³. 
Innsjøen, hvis eldre navn er Tutviken, inngår i Tyresån-vassdraget. Navnet Tutviken lever videre i et lite tettsted ved innsjøens sørside. Nesten midt i Långsjön ligger Solön. Omkring innsjøen, og da i størst grad på nordsiden og i munningene i øst og vest, ligger flere forsvarsinstallasjoner fra første og andre verdenskrig. Ved innsjøens nordbredde, i Skälsätra, har det vært en egen festplass med egen dansebane, nå omgitt av viullabebyggelse.
Innsjøens vestlige tilløp kommer fra Drevviken via Gudöån, og dreneringen mot øst skjer via Gammelströmmen til Tyresö-Flaten. Vannet fra innsjøen munner til slutt ut i Kalvfjärden, som er en del av Østersjøen.

Stockholms festninger

Overfor Gudöåns utløp i Langsjöns nordvestlige del ligger restene etter Måndalsfortet, et u-formet og godt skjult forsvarsanlegg med beliggenhet på en lav klippe under Måndalshöjden. Måndalsfortet inngikk i den Södra Fronten som ble anlagt like før og under første verdenskrig. Södra Fronten og Norra Fronten, også kalt Korvlinjen, fungerte som viktig bindeledd innenfor Stockholms festningsforsvar. En av de best bevarte anleggene er Måndalsfortet, som ble påbegynt i 1903. Ytterligere et anlegg, det største av festningene, ligger nord for Gammelströmmen og øverst på Skälsätraberget.
Ablaberoides

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Politisk kvarter

Politisk kvarter er et norsk aktualitetsprogram som har gått på NRK Radio siden 1968. Programmet tar vanligvis for seg en to-tre dagsaktuelle saker som debatteres i studio av relevante debattanter med programleder som ordstyrer. Sendingen har stort fokus på norsk politikk. Programmet sendes på P2, alle hverdager fra kl 7:45 og er en del av Nyhetsmorgen. Siden 2014 har programmet også blitt overført på NRK2. 
Programmet hadde i 2008 et gjennomsnittlig lyttertall på drøyt 80 000. Det kan ellers nevnes at programmet ble lastet ned over 972 000 ganger på podkast i 2017, noe som plasserte det på en niendeplass over NRKs mest nedlastede radioprogrammer.
Den første sendingen gikk på lufta den 30. oktober 1968. Herbjørn Sørebø var første programleder. Programmet ble sendt rundt kl 18 på kvelden de første årene. Det ble nedlagt på slutten av 1980-tallet, men gjenoppstod i 1995 i forbindelse med introduksjonen av Nyhetsmorgen.
Liadalen (Oslo)

Liadalens Krudtverk

Øverst i dalen finnes Kruttverksfossen med navn etter Liadalens Krudtverk, som var i drift her fra 1855 til 1884. Kruttverket ble etablert av handelsborger Tollef Olsen, og det ble lagt hit både fordi man trengte vannkraft til driften, og en høy luftfuktighet ble ansett som fordelaktig på grunn av eksplosjonsfaren. I 1870 ble kruttverket kjøpt av firmaet F. H. Frølich & Søn, etter at deres første kruttverk, Midtvandets Krudtfabrik ved Brevik, ble ødelagt av en eksplosjon. 
Fritz Heinrich Frølichs to sønner Georg og Harald var involvert i driften i Liadalen. Men Georg var en meget selvstendig personlighet som ikke likte noen over seg eller ved siden. I 1880 bestemte han seg for å bygge sitt eget kruttverk i Nittedal. Se Nitedals Krudtværk.
Natten til 29. mai 1884 ble Liadalens krudtverk rasert av en voldsom eksplosjon. Begge nattevaktene ble drept, og skogen rundt ble satt i brann. Kruttverket ble da ikke gjenoppbygget.

Norsk husflidsskole

Ekteparet Harald og Jonine Frölich reparerte bestyrerboligen fra kruttverket, og etablerte i 1891 Norsk husflidsskole på stedet. Her ble det undervist i et mangfold av håndarbeids- og håndverksteknikker, fra treskjæring til hardangerbroderi og fiskegarnsbinding. De startet også Norsk husflids venner, som er forløperen til dagens Den norske husflidsforening.

Ljansviadukten

Da Smaalensbanen ble anlagt i perioden 1875-1878, ble jernbanen ført i en høy bro over Liadalen, kalt Ljansviadukten. Broa startet nær dagens veikryss mellom Ljabruveien og Herregårdsveien, og gikk i en bue over til den andre siden. Frølich protesterte på anlegget, da han mente jernbanen etter loven måtte legges 1000 alen fra kruttverket. Han skal ha fått til svar at «loven var til for private, ikke for det offentlige».
Da jernbanen skulle utvides til dobbeltspor, ble det valgt å legge traséen om Hauketo og krysse Liadalen helt øverst ovenfor Kruttverksfossen. Sporet ble da lagt på steinfylling over dalen, og Ljanselva ble ført i tunnel fra Hauketo til nedsiden av jernbanetraséen. Ljansviadukten ble revet ved sprengning den 3. august 1929, og jernet gikk til Christiania Spigerverk. Noe av fundamentene står ennå.

Sport og friluftsliv

I nyere tid er det bygget flere anlegg for sport og friluftsliv i dalen. I forbindelse med omlegging av Mosseveien til motorvei i 1970, ble nederste delen av Ljanselva lagt i en kulvert under veien til utløpet ved Fiskevollbukta. Over det gamle elveløpet er det anlagt idrettsbaner (Ljan Idrettspark), og det er bygget en alpinbakke med skitrekk i Sloreåsen. Langs elva er det også turvei som via gangbro over E18 forbinder området med friområder langs sjøen mot Hvervenbukta.

Dyreliv

I dalen er det ikke uvanlig å treffe på rådyr. Elva har også i de senere år blitt rehabilitert, og det er bygget fisketrapp i kulverten nederst i elveløpet. På denne måten har sjøørret kommet tilbake til elva.
Gamvik museum

Gamvik museum er et museum i Gamvik i Finnmark som ble grunnlagt av Gamvik Museums- og historielag i 1978. Bygdefolket engasjerte seg i å samle inn fotografier og gjenstander, og dette dannet grunnlaget for museets samlinger. I dag holder museet til i det nedlagte «Brodtkorbbruket». Fra 1990 til 1995 ble disse bygningene restaurert og tilpasset til museumsformål, og i 1998 kunne museet flytte fra de tidligere lokalene i Gamvik skole. Som ledd i den nasjonale museumsreformen, ble Gamvik Museum i 2006 del av selskapet Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark. De andre deltakerne i det interkommunale selskapet er Gjenreisningsmuseet for Finnmark og Nord-Troms i Hammerfest, Nordkappmuseet i Honningsvåg, Berlevåg Havnemuseum i Berlevåg og Måsøy museum i Måsøy.
Tomoo Kudaka

Karriere

Tomoo Kudaka startet sin profesjonelle karriere i Gamba Osaka i 1981. Han har også spilt for Cerezo Osaka.
Tautologi (språk)

Tautologi (fra gresk to auto legein, «å si det samme») er innen stilistikken et språklig uttrykk som bruker flere ulike ord for å si én og samme ting, ofte for å oppnå stilistisk effekt (for eksempel «heder og verdighet» eller «evig og alltid») eller stilbrytende effekt (for eksempel «ugift ungkar»).
Oksymoroner kan sies å være motsatsen til tautologi. Hva som skiller tautologier og pleonasmer er uklart, og ulike håndbokforfattere anvender ulike definisjoner.
June

Annen bruk av navnet

Unni Wilhelmsen har en sang med navnet «Anything about June».
TV Azteca

TV Azteca, også kjent som Televisión Azteca, er et meksikansk multimediakonglomerat som ble etablert den 2. august 1993 av Grupo Salinas etter at statlig TV ble privatisert i landet.

TV-kanaler

TV Azteca har to TV-kanaler, som sendes på kanalene 7 og 13 på VHF og 40 på UHF. I tillegg sendes det i HD ved 7.1 (24), 13.1 (25), y 40.1 (26).
Man har også mulighet til å se på TV Azteca via Internett.

Telenovelas

TV Azteca produserer et stort antall telenovelas. Noen av de mest populære som er produsert er Nada Personal, Mirada de Mujer og Amor en Custodia, samt den colombianske telenovelaen Café con Aroma de Mujer, som TV Azteca har produsert under navnet Cuando seas mía, hvor den meksikanske skuespilleren Silvia Navarro ble berømt for sitt skuespillertalent.
Dynastini

Utseende

Store til meget store (25–175 millimeter) biller, kroppen mer eller mindre sylindrisk. Fargen er vanligvis svart, men kan også være gulbrun eller rødbrun. Det er stor forskjell på kjønnene. Hannen er vanligvis markert større enn hunnen, og har et langt horn på hodet, ofte også ett til tre fremoverrettede horn på pronotum. Hannene er nesten alltid glatte og blanke, hunnene derimot ofte matte og fint hårete. Antennene er korte og vifteformede ytterst. Beina er temmelig lange, særlig forbeina kan være forlenget, ytterst med lange, skarpe klør. Leggen på det fremre beinparet (protibia) har 2-3 skarpe tenner på yttersiden i ytre del.

Levevis

Alle Dynastini lever i skog i tropiske eller subtropiske områder. De fleste har larver som lever i død ved eller muld, og utviklingen tar gjerne flere år. Tross sine tunge kropper flyr disse billene godt. De er mest aktive om natten og kommer gjerne til lys. De eter gjerne råtnende frukt. Hannene bruker hornene sine til å sloss om hunnene, en hann prøver gjerne å få hornet under motstanderen og vippe ham over på ryggen. Dette kan forklare hvorfor mange arter har utviklet påfallende store horn, ved seksuell seleksjon.
Disse billene er meget populære blant samlere, særlig som eksotiske «kjæledyr». I alle fall noen av artene er forholdsvis enkle, men tidkrevende, å avle opp i fangenskap.

Utbredelse

Disse artene er utbredt i tropiske og subtropiske områder over hele Jorda, men mangler i Europa. I Amerika er gruppen utbredt nord til det sørlige USA. Flest arter finnes i Indonesia og Mellom-Amerika.