google/wiki40b huggingface dataset:
Anders Borch

Bakgrunn

Anders Ivarssøn, som han opprinnelig het, var født på Gjermundnes (tilhørende Veøy)- i dag Vestnes kommune på sørsiden av Moldefjorden i Romsdal. Han var sønn av biskopsdatter Anna Ludvigsdatter Munthe (1639–1688) og godseier og fogd Iver Anderssøn (før 1630–1683) som også var toller på Molde.  Barna fikk etternavnet Munthe etter moren, som har vært kalt moren til «Munthe fra Romsdalen». Via faren var han en tremenning av presten Petter Dass. 
Etter å ha gått Trondheim katedralskole (latinskole) tilbrakte han fra 1681 noen år ved København Universitet. Der studerte han til en baccalaureus 1682 i hebraisk og diverse naturfag mens han losjerte hos den danske Oluf Borch (1626–1690), som var professor i filologi såvel som botanikk og kjemi. Oluf Borch stod for en polyhistorisk læremåte der man i stedet for spesialisering skulle fremdyrke universalgeniet som visste meget. Anders Ivarssøn trivdes og fikk sin læremesters tillatelse til å anta navnet Andreas Ivarides Andreas Borrichius Borch.

Virke

Det var som Anders Borch han i 1687 returnerte til Trondheim som viserektor (konrektor) for Simon Hof (1634–1708), som siden 1667 hadde sittet som rektor ved nevnte latinskole.  Men først måtte han ta cand.mag. og i 1693 (etter at Hoff hadde gått over i en lektor-stilling) tiltrådte Anders som rektor og satt i denne stilling til han døde i 1709.
Ifølge den danske historiker Hans Gram (1685–1748) var Andreas Borch landets mest lærde på denne tiden, og bortsett fra slektningen Ludvig Holberg (1684–1754; også av Munthe-slekt), også den eneste som hadde gjort seg bemerket i utlandet. 
Anders Ivarssøn/Borch etterlot seg flere skrifter som også ble publisert i utenlandske og anerkjente tidsskrifter. Mest skrev han om leksikografi og litteraturhistorie. Han ble tilkalt som sakkyndig ved obduseringen av greve Peder Griffenfeld (1635–1699). Han fikk ellers samlet inn nok til at de i 1702 kunne bygge ny skole, som brant i 1708. 
Borch døde så i 1709 og ble begravet under gulvet i Nidarosdomens søndre kors.  Det ble sagt at hans tidlige død kom av det sjokk som brannen var, men også at han var mye i konflikt med sin dominerende sjef, biskop Peder Krog (1654–1731).
Blant hans elever finner man den senere biskop Niels Dorph (1681–1758) fra Beitstad utenfor Steinkjer og senere biskop i Christiania, Eiler Hagerup d.e. (1684–1743) fra byen og ble biskop samme sted, han Peder Hersleb (1689–1757) fra Steinkjer som ble biskop i Akershus og i Danmark, og den senere rektor ved katedralskolen Thomas von Westen (1682–1727) som hadde oppholdt seg i Anders' hjemkommune Veøy i lengre tid.
Anders arvet ved morens død i 1688 en stor formue. Han giftet seg i 1691 med Barbara Hoff (født 1665) som var rektor Simon Hoffs datter; forøvrig samme dag som Simon Hoff giftet seg for andre gang. Døtrene Anna Borch og Karen Borch døde ugift i høy alder mens Margrethe Borch giftet seg med presten Thomas Olsen (død 1710).
Molden Opp 2011

Motbakkeløpet Molden opp 2011 ble arrangert 18. juni 2011. Dette var den andre utgaven av Molden Opp. Nesten 700 utøvere deltok.
Løypa starter ved Tørvis Hotell i Marifjøra ved Lustrafjorden, og går opp til toppen Molden (1116 moh.) i Luster i Sogn og Fjordane. Den er ca. 7 km lang og har 1.116 høydemeter.
Ebersbach-Neugersdorf

Beliggenhet

Byen befinner seg halvveis mellom de store kretsbyene Bautzen og Zittau, langs grensen mot Tsjekkia i Lausitzer Bergland i Oberlausitz i Landkreis Görlitz. Bydelene Ebersbach og Neugersdorf befinner seg henholdsvis 382 og 433 moh. De høyeste punktene er Hutungsberg (474 moh.) og Schlechteberg (485 moh.).
Bundesstraße 96 og Staatsstraße 148 går gjennom byen.  Det gjør også forbindelsen Dresden-Bischofswerda-Zittau-Liberec langs  jernbanestrekningen Oberoderwitz–Wilthen  på den sørlige Lausitzbanen. Fra jernbanestasjonen i Ebersbach går det en sidestrekning til Löbau. Mellom holdepunktet Neugersdorf og jernbanestasjonen i Ebersbach, går det en sidestrekning til Bakov nad Jizerou i Tsjekkia.

Nabokommuner

Byen Ebersbach-Neugersdorf grenser til byen Neusalza-Spremberg i nordvest, landkommunen Obercunnersdorf i nord, landkommunen Leutersdorf i sørøst, og byen Seifhennersdorf i sør. På den andre siden av den tsjekkiske grensen grenser den mot byen Jiříkov i vest og byen Rumburk i sørvest.

Navn

Før opprettelsen av den nye kommunen kom det inn mange forslag om navn, og innbyggerne i de to kommunene kunne legge frem forslag frem til 1. april 2010. En stund ble det diskutert å slå sammen tre kommuner, ved å inkludere Seifhennersdorf, under navnet Ebergerhennersdorf.
 Etter at Seifhennersdorf ble holdt utenfor sammenslåingen, ble Ebergersbach og Ebergersdorf foreslått som navn. Andre forslag var Blaustein, Spreequellstadt, Karasekstadt, Spreeborn og Oberlandstadt. Navnet ble kunngjort som Ebersbach-Neugersdorf på Neugersdorfs hjemmeside den 23. juli 2010.

Borgermester

Det første valget av borgermester ble avviklet den 10. april 2011. Borgermester fra 2011 er Verena Heregenröder (partiløs).
Baldevins bryllup (1926)

Handling

Filmen forteller på en humoristisk måte om hvordan skipperen Simen Sørensen klarer å få sin gamle venn Baldevin Jonassen gift med nabokona, madam Salvesen.

Merknad

Filmen kan ses gratis på Nasjonalbibliotekets nettside.
Malacoscylus

Utseende

Middelsstore, spinkle, røde og svarte trebukker. Artene etterligner trolig giftige biller i familien rødvinger (Lycidae). Kroppen er ganske tynnhudet (tynt hudpanser). Antennene har de innerste leddene tett kledt med mørke hår. Pronotum er nærmest sylindrisk uten tenner på sidene. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika.
Stillehavslekene 2015

Stillehavslekene 2015 ble arrangert i Port Moresby i Papua Ny-Guinea i perioden 4. til 18. juli 2015. Det var tredje gangen som Nouméa arrangerte lekene, første gangen var i 1969 og andre gangen var i 1991. Lekene i 2015 var de femtende Stillehavslekene, de tretten første lekene (1963-2007) het «South Pacific Games» fra 2011 het de «Pacific Games». Det var ca 3 700 utøvere fra tjuefire nasjoner som deltok i tjueåtte sporter. Papua Ny-Guinea ble beste nasjon med 120 gullmedaljer foran Ny-Caledonia med 60.
Plumariidae

Utseende

Små til middelsstore vepser. Det er stor forskjell i utseende mellom kjønnene. Hannene er spinkle, vingede vepser, mens hunnene er vingeløse, svært kraftig bygde, flate insekter med sterke, piggete bein tilpasset for graving. Hannene har antenner som er trådformede og omtrent så lange som kroppen, kledt med lange, oppstående hår. Hodet er bredere enn langt med nokså små fasettøyne, skilt fra forkroppen med en tynn "hals". Forkroppen er nokså høy, forkanten er loddrett og halsen sitter festet nær underkanten av denne. Beina er spinkle. Vingene er forholdsvis store, gjerne melkeaktig hvite, med et tydelig vingemerke (pterostigma) og mørke årer. Det er to lukkede celler i forvingen bak vingemerket. Bakkroppen er ganske slank, noe flattrykt.

Levevis

Ingenting er kjent om plumariidenes biologi, men de er sannsynligvis parasitoider. De lever i tørre områder, for eksempel halvørken. Hunnene finnes av og til under steiner og man regner med at de fører et underjordisk liv. Hannene flyr om natten og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Plumariidae finnes bare på den sørlige halvkulen. Slektene Myrmecopterina og Myrmecopterinella lever i det sørlige Afrika (kjent fra Sør-Afrika, Namibia og Zimbabwe), i tillegg er den fossile slekten Archihymen kjent fra Namibia. I Sør-Amerika (nord til Ecuador) lever slektene Maplurius, Mapluroides, Plumarius og Plumaroides.
Odeon (Lyon)

Historie

Byggverket ble oppdaget i det sekstende århundret og antas å ha blitt brukt til kulturelle formål. Det er oppført tidlig, eller senest i midten av det andre århundret. Teatret er 73 meter i diameter og har kapasitet til 3 000 tilskuere. Det kan derfor kalles et odeon, dvs en overbygget bygning til bruk for konserter og teater. Odeon i Lyon hadde også et møterom for byens ledere.
IBM System/3

IBM System/3 er en tidligere mellomklassedatamaskin som ble utviklet og produsert av IBM. Datamaskinen ble introdusert i 1969, og ble markedsført av IBM frem til 1985. IBM System/3 var en billigversjon som rettet seg mot nye kunder og organisasjoner som fortsatt benyttet IBM 1400-serien eller elektromekaniske maskiner (Unit record equipment).
IBM System/3 introduserte programmeringsspråket IBM RPG II.
Viktoriapark

Viktoriapark er en 128 dekar stor park i Kreuzbergåsen i Kreuzberg i Berlin. Den omfatter bl.a. et nasjonalminnesmerke (Nationaldenkmal) til minne om befrielseskrigene mot Napoleon. Minnesmerket ble bygget i 1821 av Karl Friedrich Schinkel, med et markant kunstig vannfall og med en fremragende utsikt over Berlin. Fra 1888 ble området bygget ut som park.
Munising

Geografi

Munising ligger ved munningen til elva Anna River den søndre delen av Munising Bay, også kjent som South Bay of Grand Island Harbor. Byen er utgangspunkt for båtturer til Pictured Rocks National Lakeshore og Grand Island National Recreation Area.
Navnet kommer fra ojibway. «Munissi» betyr øy. «Munsing» betyr nær øya, og viser til Grand Island som ligger omtrent 800 meter nord i Munising Bay.
Ifølge United States Census Bureau har byen et totalareal på 23.6 km², derav 13.9 km² er land, og 9.8 km² (eller 41.4%) er vann.
Munising har flere fossefall, blant annet Alger Falls, Munising Falls, Miners Falls og Scott Falls.
Gibraltars sanddyne

Oppsamling av vann

Gibraltar har få naturlige ressurser på ferskvann, hvilket har vært historisk problematisk for dens befolkning i århundrenes løp. I 1898 begynte konstruksjon av vannverk ved å bygge fire reservoar som kunne holde på 23 000 000 liter med vann. De ble hogd inn på den vestlige siden av klippen på 103,6 moh. Hver av dem var 60,96 meter lange, 15,24 meter høye og med gjennomsnittelig bredde på 6,1 meter og med en total kapasitet på 22 727 km². De ble offisielt innviet av Gibraltars guvernør George White i 1901. Disse vannreservoarene ble opprinnelige gitt vann fra de små oppsamlingene av vann på den vestlige siden klippen overfor den mauriske borgen.
Etter hvert som Gibraltars befolkning økte og behovet på ferskvann økte tilsvarende ble ytterligere kilder til vanntilgang nødvendig og et opplegg for å utvide systemet ble foreslått og utført. Det besto av byggingen av en konstruksjon på 40 000 km² vannoppsamling på den østlige siden av klippen og med en 800 meter lang tunnel gjennom fjellet som gikk øst-vest for å kanalisere vannet til de eksisterende vannreservoarene. Vannoppsamlingen, som var opprinnelig en ide hos den daværende byingeniøren av Gibraltar og ble bygget i 1903 på den store sanddynen. Den har en gjennomsnittlig skråning på 1⅓ til 1. De største av de steinene så lå i sanddynen ble blåst av sted for gjøre området så flatt som mulig. En gangsti og en kanal for innsamlet regnvann ble bygget langs den nedre omkretsen av området. Ytterligere utvidelser av sanddynens opplegg for oppsamling av vann ble gjort i stadier fram til 1961. Den opprinnelige planen var å dekke et område på rundt 40 000 m2. Mellom 1911 og 1914 ble et femte reservoar uthogd på innsiden av klippen og oppsamlingsområdet økte til 97 000 m2. Ved 1961 var det totale området økt til det største med 140 000 m2.

Annen bruk

Den store sanddynen har fungerte som kilde til sand for de østlige strendene i Gibraltar, særlig Sandy Bay, samtidig som havet eroderte stranden. Denne dynamiske og naturlige vekselvirkningen betydde at lite vegetasjon av noen størrelse kunne vokse på sanddynen, hvilket også er påvist av fotografier fra tiden før systemene med vannoppsamling.
Grunnet vannmangel i tiden mellom 1949 og 1986 førte til at det midlertidig og kostbart måtte importeres vann fra Storbritannia, Nederland eller Marokko. Etter Gibraltars myndigheter hadde gjort betydelige investeringer i avsaltingsanlegg, hvor forsyninger av saltvann omgjøres til ferskvann og lagres i store undergrunnsanlegg i fjellet under Gibraltarklippen, kunne oppsamlingssystemet i sanddynene avvikles.
I 2001 begynte Gibraltar ornitologisk og naturhistoriske samfunn å administrere det gradvise arbeidet med å avvikle oppsamlingssystemet. Ved 2006 var skråningen i sin helhet restaurert til dens naturlige tilstand og er i dag fullstendig dekket av vegetasjon som er naturlig for området.
Ringerike og Hallingdal prosti

Ringerike og Hallingdal prosti er et tidligere prosti i Oslo bispedømme.

Historikk

Ringerike og Hallingdal prosti ble skilt ut fra Hadeland, Ringerike og Hallingdal prosti i 1865. I 1914 ble prostiet delt i Ringerike prosti og Hallingdal prosti.
Lille Tøyen hageby

Lille Tøyen Hageby er en hageby i Oslo etablert i perioden 1917 til 1922. Området er omtrent 75 dekar stort og er i dag organisert som borettslag og ligger i strøket Lille Tøyen.
Lille Tøyen Hageby ble etablert for å avhjelpe den store boligmangelen i den raskt voksende hovedstaden. Etter modell av engelske garden cities søkte man å kombinere landets gleder og byens komfort. Oppdraget med å tegne Lille Tøyen Hageby ble gitt til arkitekten Magnus Poulsson, som tidligere hadde tegnet lignende boliger både for Norsk Hydro på Rjukan og andre.
Byggingen skjedde i tre trinn, og murbygningene inneholdt ett-, to- og treroms leiligheter, alle med eget kjøkken. Totalt ble det etablert 318 boenheter. Oppvarmingen skjedde med vedfyring, og frem til andre verdenskrig var det innlagt gass til matlaging.
Lille Tøyen Hageby står i dag på Byantikvarens Gule liste. I 1986 godkjente Byantikvaren en arkitekttegnet, helhetlig plan for utbygging av arker på alle loft. Noen år senere kom det også en plan for innsetting av hagedører, og for bygging av hageboder i hager som grenser mot ytterkanten av området.
Etter først å ha vært i kommunalt eie, ble Lille Tøyen Hageby etablert som borettslag i 1957.
Michel-Ange Molitor (Paris Metro)

Michel-Ange Molitor er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 9 og linje 10.
Bydel Ullern

Historie

Bydelen har fått navn etter strøket Ullern, som igjen har fått navn fra Ullern gård. Gårdsnavnet kommer fra norrønt Ullarin, Ullr + vin (eng). I middelalderen hørte gården til klosteret på Hovedøya. Etter reformasjonen i 1536 ble gården delt mellom kirken og kongen. I 1740 ble gården formelt delt i nedre og øvre Ullern, før disse i henholdsvis 1878 og 1866 kom i Herman Severin Løvenskiolds eie.
Den gang var Ullern en del av Aker kommune. Urbaniseringen begynte på slutten av 1800-tallet, da flere industribedrifter ble lagt til Skøyen og til området langs Lysakerelven. I 1872 åpnet Drammensbanen, noe som ytterligere bidro til områdets vekst. I 1912 åpnet også Smedstadlinjen, og i 1919 ble Skøyenlinjen utvidet til Lilleaker. De to sistnevnte linjene ble ytterligere utvidet i henholdsvis 1935 og 1924. I 1942 ble de to linjene forbundet da banen ble utvidet mellom Sørbyhaugen og Jar.
I 1948 ble den senere Bydel Ullern en del av Oslo, etter at byen ble slått sammen med Aker. I perioden som fulgte har de tradisjonelle villastrøkene i bydelen blitt supplert med blokkbebyggelse.

Strøk

Nabolag i Bydel Ullern omfatter blant annet Skøyen, Hoff, sydlige halvdel av Smestad, Montebello, Abbediengen, Ullern, Ullernåsen, Bestum, Lilleaker, Øraker, Sollerud, og Vækerø.
Bydelen grenser til Lysakerelven og Bærum i vest, Lysakerfjorden og Bygdøy i sør, Bydel Frogner i øst og Bydel Vestre Aker i nord. Frem til bydelssammenslåingen i 2003 grenset bydelen til Bydel Røa og Bydel Vinderen i nord og Bydel Uranienborg-Majorstuen og Bydel Bygdøy-Frogner i øst.
Åsen Ullernåsen strekker seg 201 meter over havet, og er kjent for sin vulkanske fortid.
Halve Frognerparken er i Bydel Ullern.

Fasiliteter

Bydelen har en brannstasjon, Smestad brannstasjon.
På Ullern ligger blant annet Ullern videregående skole, samt Ullern kirke. Bydelen har også en lokalavis – Ullern Avis.
Yuhei Tokunaga

Japans herrelandslag

Yuhei Tokunaga har spilt syv landskamper for Japans herrelandslag.
Tsjerven (festning)

Festningen Tsjerven (bulgarsk: Червен (rød)) var et av det andre bulgarske rikets ledende militære, administrative, økonomiske og kulturelle sentra mellom det tolvte og det fjortende århundret. Ruinene av festningen finnes nær landsbyen med det samme navnet 30-35 kilometer sør for byen Ruse i oblastet Ruse nordøst i Bulgaria.

Historie

Festningen etterfulgte en tidligere bysantinsk festning fra det sjette århundret, men området hadde vært bebodd siden thrakernes tid. Tsjerven ble første gang nevnt i det ellevte århundret i et gammelt bulgarsk apokryptisk skrift. Den fikk særlig betydning etter 1235 da den ble sete for den bulgarsk-ortodokse biskop. Stedet ble preget av mongolenes raid i 1242 og var i en kort periode okkupert av bysantinske tropper under tsar Ivailos regjeringstid (1278–1280).
I løpet av den siste halvdelen av det fjortende århundret, ble festningens område utvidet med 1 km². Festningen hadde en indre by på fast grunn i en av Rusenski Loms buktninger. En ytre by ble dannet ved foten av fjellet og på åsene omkring. Byen hadde et komplekst, sammenhengende forsvarssystem. Tsjerven utviklet seg i det fjortende århundret til et sentrum for håndverk med jernutvinning, jernverk, gullsmedvirksomhet, byggekunst og annen kunst på høyt nivå. Byen lå ved et viktig veikryss med veier fra Donau til indre strøk av landet, noe som også gjorde at byen ble et handelssenter. Tsjerven ble erobret av osmanene i 1388 under den bulgarsk-osmanske krigen. Innledningsvis under okkupasjonen fikk byen fortsatt en viktig administrativ rolle, men dens betydning ble etter hvert mindre. Dagens Tsjerven like ved festningen er en landsby med 302 innbyggere (2005).

Arkeologiske utgravninger

Det arkeologiske utgravningsstedet av middelalderbyen Tsjerven er viktig for utforskningen av den bulgarske kulturen i perioden. De første utgravningene ble utført i 1910–1911, mens varige utgravninger på stedet først begynte i 1961. I dag er det Ruse regionale historiske museum som står ansvarlig for utgravningene.
Utgravningene har avdekket et stort palass, forskansede murer opp til 3 meter i tykkelse, to vel bevarte undergrunns vanningskanaler, 13 kirker, administrative bygninger og bolighus, verksteder og gater. Den 12 meter og tre etasjer høye tårnet (dunjon) fra det fjortende århundret er også fullstendig preservert. Det var til og med modell for rekonstruksjonen av Baldwinstårnet i Tsarevets, Veliko Tarnovo i 1930. Tsjerven har vært et nasjonalt utgravningssted siden 1965 og er en populær turistattraksjon.
Kirkevoll Basketballklubb

Kirkevoll Basketballklubb holder til på Fana i Bergen kommune og ble stiftet 7.april 1991. Klubben har ca 80 medlemmer fordelt på åtte aktive lag, hovedsakelig i yngre årsklasser. Klubben er medlem av Norges basketballforbund, Region vest.
Målsetningen for klubben er å være en aktiv og inkluderende klubb der ungdommer i alle aldre kan utfolde seg i basketball, på ulike nivåer, samt at klubben skal arbeide aktivt for fair play og gode holdninger på og utenfor banen.
Klubben trener hovedsakelig i nye gymsal på Kirkevoll skole, men har også treninger på Rådalslien skole og på Nordahl Grieg videregående skole.
Fylkesvei 577 (Rogaland)

Fylkesvei 577 (Fv577) i Rogaland gikk mellom Nordbø og Dalåker i Rennesøy kommune. Veien var 1,3 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 4620.
Goliathini

Utseende

Middelsstore til meget store (opptil 12 centimeter lange, men det er også en del arter som er under 1 centimeter), brede, litt flate biller. Kroppen er nokså hårløs, i alle fall på oversiden. Hodet er flatt og hos hannene er det gjerne et mer eller mindre gaffelformet utskudd i pannen. På farge er de ofte metallisk fargede, med hvite eller gule tegninger, men kan også være gul- eller brunaktige. Pronotum er bredere enn langt, tilsmalnet forover. Dekkvingene er noe avflatede. Beina er lange og kraftige, med store klør. Leggene (tibiae) er tykke, ofte med skarpe pigger. Hos de fleste slektene er det markert forskjell på hunner og hanner, hannene er slankere med lengre bein og horn eller utskudd på hodet, forbeina ofte piggete.
Larvene er av typisk skarabide-type, C-formede, hvite og nokså tynnhudete, med tre beinpar rett bak den kraftige hodekapselen. De utmerker seg ved sin betydelige størrelse.

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale. I alle fall noen av artene utvikler seg ganske fort, til dette trenger de en proteinrik diett som gjerne omfatter rester av andre insekter.

Utbredelse

De fleste av slektene i gruppen lever i tropiske områder av Afrika, men det finnes også noen artsrike slekter i Sørøst-Asia.
I Amerika finnes det noen få arter i slektene Ischnoscelis og Neoscelis.
Skotsk whisky

Klassikerne

Classic Malts of Scotland er et utvalg av seks single malt-produkter som siden 1988 er blitt markedsført av United Distillers and Vintners (UDV). Alle seks "Classic Malts" tappes i "Distiller's Editions", som er lagret på spesielle fat.  
De utvalgte merkene representerer hver sin region og er sammensatt slik at noen karakteristiske trekk ved hvert område er representert. UDVs regioner avviker noe fra andre kategoriseringer, blant annet fordi West Highland ble innført for å kunne skille mellom Oban og Dalwhinnie. Talisker er det eneste distilleriet på Isle of Skye.
Starman

Handling

Et romvesen krasjer på jorden etter at skipet hans har blitt beskutt av amerikanske myndigheter. Krasjet finner sted på et øde sted i Wisconsin. Han tar seg ut av vraket, og i form av en lysende sirkel beveger han seg rundt om i området og inn i huset til enken Jenny. For å unngå å bli tilfangetatt tar han menneskelig form. Stjernemannen velger utseende til en den nylig avdøde mannen til Jenny. Hun får sjokk, men omsider klarer han å vinne hennes tillit og hun lærer ham såpass med engelsk at han klarer å forklare årsaken til sin tilstedeværelse på jorden. "Stjernemannen" forklarer at har kommet til jorden med et budskap om fred, som svar på et lignende budskap som menneskeheten sendt opp med romsonden Voyager 2. Han ber Jenny om å transportere ham til Nevadaørkenen, slik at hans folk kan plukke ham opp og frakte ham tilbake til hjemplaneten. Disse planene kompliseres når en nasjonal sikkerhetsrådgiver får greie på hans eksistens. På veien til Nevada oppstår et bånd mellom dem og det ender med at de har seksuell omgang. Til slutt reiser han fra jorden.

Anmelderne

Starman ble godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 84 % på Rotten Tomatoes og tre av fire filmruller i Film Max. Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.
Arbeiderbladet gav den terningkast fire, mens Dagbladet og VG gav den tre.

Økonomi og popularitet

Filmen innbragte $28,7 millioner på kino i USA. Produksjonskostnadene var på ca $22 millioner.

Priser

Jeff Bridges vant en Saturn Award i klassen beste mannlige skuespiller. Det kan også nevnes at han ble nominert til en Oscar og en Golden Globe i tilsvarende kategorier.

Annet

Et soundtrack ble lansert like etter at filmen hadde premiere.
Fantasia 2000

Fantasia 2000 er en amerikansk animert familiefilm produsert av Walt Disney Animation Studios og utgitt av Walt Disney Pictures 17. desember 1999. Filmen hadde premiere i Norge 4. mai 2000. Filmen er den 38. disneyklassikeren.
Filmen er en oppfølger til Walt Disneys Fantasia fra 1940. Filmen er en sammensetning av unike kortfilmer fortalt ved hjelp av klassisk musikk.
Zhuhui

Zhuhui (珠晖区) er et bydistrikt i den kinesiske provins Hunan. Det ligger i byprefekturet Hengyang (衡阳市). Det har et areal på 227 km² og teller ca. 270 000 innbyggere (2003).