Abdus Salam

Barndom og utdanning

Bare fjorten år gammel fikk Salam de høyeste karakterene som er registrert noensinne for immatrikuleringseksamen ved Punjab Universitetet, og han vant et stipend til Government College, Punjab universitetet i Lahore. Som fjerdeårsstudent publiserte han sitt arbeid om Srinivasa Ramanujan. Han fikk sin mastergrad fra Government College i 1946. Samme år fikk han et stipend til St. John's College, Cambridge University, hvor han fullførte en BA-grad med Double First-Class Honors i matematikk og fysikk i 1949. I 1950, mottok han Smiths Prize fra Cambridge Universitetet for det mest fremragende, predoktoriale bidraget til fysikk.
Han tok sin doktorgrad i teoretisk fysikk ved Cambridge universitetet. Hans doktoravhandling inneholdt grunnleggende arbeid i kvanteelektrodynamikk. Da dette arbeidet ble utgitt i 1951, hadde han allerede fått seg et internasjonalt renommé og Adams Prize.

Videre karriere

Han vendte tilbake til Government College i Lahore som professor i matematikk fra 1951 til 1954 og reiste deretter tilbake til Cambridge som foreleser i matematikk.
På begynnelsen av 1960-tallet spilte Salam en meget viktig rolle i opprettelsen av Pakistan Atomic Energy Commission (PAEC) – atomforskningsorganet i Pakistan – og Space and Upper Atmosphere Research Commission (SUPARCO) – romforskningsorganet i Pakistan. Her var han både grunnlegger og direktør. Han medvirket også til å sette opp fem Superior Science-høyskoler i Pakistan for å fremme vitenskap i landet.
Han var grunnlegger og direktør for det internasjonale senteret for teoretisk fysikk (ICTP) i Trieste, Italia, fra 1964 til desember 1993. Senteret har siden blitt omdøpt til Abdus Salam International Centre for Theoretical Physics.
Salam var overbevisst om at «vitenskapelige tenkemåter er menneskehetens felles arv», og at utviklingsland trengte å hjelpe seg selv ved å investere i sine egne forskere som fremmet utviklingen i landene og dermed redusere gapet mellom nord og sør. Dette ville samtidig bidrag til en mer fredelig verden. Salam grunnla også Third World Academy of Sciences (TWAS) og var en ledende figur i etableringen av en rekke internasjonale sentre dedikert til fremgang for vitenskap og teknologi.
I 1956 ble han invitert til å bli medlem av styret ved Imperial College London, hvor han og Paul Matthews bidro til å skape en livlig gruppe av teoretisk fysikere. Han forble professor ved Imperial til sin bortgang. I 1959 ble han den gang den yngste Fellow of the Royal Society, i en alder av 33.
I 1998 utgav Pakistan et frimerke som bærer hans portrett som en del av en frimerkeserie med tittelen "Scientists of Pakistan."

Religiøs tilhørighet

Professor Abdus Salam hørte til Ahmadiyya Muslim Jama'at. Siden denne retningen i islam er kontroversiell for mange sunnimuslimer, fikk han heller aldri den respekt fra den pakistanske regjeringen under diktatoren Zia-ul-Haq som han fortjente. Selv om han var en from muslim hele sitt liv, førte en lov vedtatt i 1984 av regjeringen i Pakistan under general Zia-ul-Haq, til at teksten på hans gravstein ble endret fra det opprinnelige «Første muslimske nobelprisvinner» til å lyde «Første nobelprisvinner».
Han så religion som en integrert del av sitt vitenskapelige arbeid. En gang skrev han:
«Den ærverdige Koranen pålegger oss å reflektere over sannheten til naturlover skapt av Allah. Imidlertid, det faktum at vår generasjon har blitt privilegert med å skimte en del av Hans design er en gavmildhet og nåde som jeg bare kan takke med et ydmykt hjerte».

Ettermæle

Den 21. november 1996 døde Salam i Oxford, i en alder av 70 år, etter en langvarig sykdom. Hans legeme ble fraktet til Pakistan og ble sendt til Ahmadiyya Muslim Jama’ats hovedkvarter i byen Rabwah (senere omdøpt til Chenab Nagar). Hans legeme ble oppbevart i Dar-uz-Ziafat hvor 13 000 menn og kvinner fikk et siste glimt av hans ansikt. Omtrent 30 000 mennesker deltok i begravelsesbønnen.
Salam ble begravd på gravlunden Bahishti Maqbara i Rabwah, ved siden av sine foreldre. 
Dr. Abdus Salam anses for å være ett av de mest prominente teoretisk fysikere og astrofysikere som stammer fra Pakistan, og han er også kjent som «den ukjente helten» av det kjernefysiske Pakistan.
Arbeidet til Salam og hans teorier hadde og har fremdeles omfattende innflytelse. Han er betraktet som en av de mest respekterte vitenskapsmenn i Pakistan. Hans vitenskapelige teorier og innsats gav ham kjendisstatus i Pakistan og i andre islamske land.
Et stort flertall av pakistanske vitenskapsmannen betrakter ham som vitenskapens far i landet. Hans innflytelse lever videre i hjertene til det pakistanske folket. I 1998 utstedte regjeringen i Pakistan et frimerke for å ære Abdus Salams bidrag og tjenester for vitenskapen.

Dokumentarfilmer

Det er lagd to dokumentarfilmer om Abdus Salam. Pilgrim Film utga i 2011 filmen «The Dream of Symmetry» i september 2011, regissert av Diego Cenetiempo. LLC startet arbeidet med en dokumentar i 2004, to år etter at produsentene fikk ideen til filmen. Dette prosjektet ble finansiert av donasjoner, og filmen «Salam: The First ****** Nobel Laureate» ble utgitt i 2018, med regi av Anand Kamalakar.