Le Pinacle

Le Pinacle er en høy bergknaus som står rett opp som en pinakkel ved kysten av området Les Landes i prestegjeldet Saint Ouen i nordvestlige hjørnet av Jersey, en av Kanaløyene i Den engelske kanal. Pinakkelen, rundt 60 meter høy, er en naturlig formasjon og er i dag som i flere tusen år et framstående landemerke. Det er også et betydningsfullt arkeologisk sted.
Dette stedet har vært i bruk av mennesker i flere årtusener i adskilte tidsepoker: neolittisk (bondesteinalderen), kobberalderen, bronsealderen og jernalderen. Ved dette stedet er det også spor av et rektangulært gallo-romersk tempel, 11,2 meter langt og 9,15 meter bredt. Blant det store antallet funn fra ulike arkeologiske undersøkelser, er det avdekket flint, hammere, skrubbere, steiner for polering, en pilspiss av kobber, spydspiss av bronse, keramikk dreid på hjul, og en romersk mynt.

Neolittisk øksproduksjon

Jerseys nordkyst er ulent og vill med klipper som går rett ned i vannet. Bergknausen står opp som en høy menhir over en liten, skjermet bukt. Sørkysten av Jersey består i kontrast av lange og flate strender. Le Pinacle ble antagelig verdsett i steinalderen og årtusenene framover som et særskilt sted hvor hellige seremonier ble utført. Stedet ble også verdsatt i neolittisk tid som et sted for å framstille steinøkser.
Det var særlig grunnet bergarten diabas, en vulkansk stein fra gabbro-magma, at den neolittiske produksjonen skjedde her. Et stort antall av disse øksene ble utvekslet med naboøya Guernsey hvor det 31 prosent av alle steinalderøkser som er funnet var av denne typen. Det var antagelig fra Guernsey at den langt mindre øya Sark mottok økser framstilt ved Le Pinacle og som utgjør 21 prosent av øksene funnet her. Hva som er interessant i denne sammenhengen er at de steinøkser som er funnet på Jersey utgjør de som er framstilt lokalt ved Le Pinacle kun 16 prosent. Det antyder at den største delen av de økser som ble framstilt var for eksport, ikke for eget bruk. 28 prosent av de økser som er funnet på Jersey er derimot framstilt i Bretagne og 16 prosent fra Normandie. Det antyder et komplekst mønster av byttehandel hvor økser andre steder fra ble verdsatt mer enn egne økser, eller at disse periodiske byttehandlene hadde en større verdi enn øksene i seg selv ved at de inngikk i et komplekst system gaveutveksling.
Arkeologiske undersøkelser viste en typisk neolittisk bosetning med tallrike ildsteder, rundt 700 enkeltredskaper framstilt av stein, og fragmenter av keramikk med rund bunn.

Senere bruk

Etter neolittisk tid var stedet fortsatt i bruk ved at det ble avdekket pilspisser og flint fra Touraine på det franske fastlandet, og som viser at langdistansehandelen fortsatt var i virksomhet. En øks av kobber viser at stedet var i bruk i kobberalderen. Over stedet er det en befestning beskyttet av to festningsvoller som er datert til bronsealderen, indikert av en spydspiss av bronse.
Nær overflaten av dagens gresstuster ble en fjerde tidsalder avdekket da det ble funnet en jernkile, fire jernstenger, og en del av et jernblad som identifiserer leiren som tilhørende jernalderen. Det ble også funnet en romersk mynt fra Gallia. I romersk tid ble et rektangulært gallo-romersk tempel (fanum) bygget. Mynten bærer bildet av keiser Commodus og ble preget i 181 e.Kr. Det ville antagelig ha tatt en del tid før mynten kom fram til Jersey. Rundt år 200 synes å være en sannsynlig datering for tempelet.
Fra neolittisk tid og til jernalderen er det et tidsrom på 2000 år mer eller mindre sammenhengende bruk på et sted som i utgangspunktet ikke er særlig gjestmildt eller innbydende. Svaret synes å være den stående pinakkelen som utøvde en symbolsk og faktisk tiltrekning på fortidens mennesker. Ingen annen helligdom på øya har vært dyrket over så mange generasjoner og ulike sivilisasjoner.