google/wiki40b huggingface dataset:
Statisk muskelarbeid

Statisk muskelarbeid er når en skjelettmuskel trekker seg sammen uten å endre lengde, og skape kroppslig bevegelse. Arbeidsformen nyttes for å stabilisere et ledd eller en kroppsdel, men også for å holde et ledd i en bestemt posisjon. Betegnelsen isometrisk (lik lengde) nyttes også for denne typen muskelarbeid.
Alternativet til statisk muskelarbeid er dynamisk muskelarbeid der musklene trekker seg sammen, eller blir strukket og skaper bevegelse over et eller flere ledd.

Daglig arbeid

Eksempler på statisk muskelarbeid i hverdagen er når buk og rygg stabiliseres og holdes i posisjon ved eksempelvis et løft fra bakken. I dette tilfellet vil musklene i sete og beina utføre dynamisk muskelarbeid, mens ryggmuskler og bukmuskler holder ryggsøylen stabil. Et annet eksempel er hvordan underarmens muskler arbeider når poser med matvarer bæres i låste håndgrep.

Trening

I treningen av kroppens evne til å utføre statisk muskelarbeid nyttes det gjerne motstand i form av vekter som holdes i en bestemt posisjon ovet tid. Det kan også utøves trykk mot ubevegelige gjenstander, som for eksempel en vegg. Egen kroppsvekt er også godt egnet i statisk trening.
Radek Juška

Idrettskarriere

Juška debuterte internasjonalt ved junior-VM i friidrett 2012 i Barcelona, der han kom på 24.-plass i lengde. Han hoppet 7,11 meter i kvalifiseringen, dette var 60 cm bak hans egen personlige rekord på 7,71, som han satte i juni. 
I 2013 vant han det tsjekkiske U23-mesterskapet i friidrett, både i lengdehopp og tresteg. Han vant sine første seniortitler i 2014, da han først vant lengde ved det tsjekkiske mesterskapet innendørs. Senere på året vant han også lengde ved det tsjekkiske mesterskapet i friidrett utendørs  i Praha, med et hopp på 7,94 meter, som var personlig rekord. Han ble også tatt ut til å representere Tsjekkia ved Lag-EM i friidrett 2014, der Tsjekkia deltok i Super League, og Juška kom der på 8.-plass i lengde. Han skulle delta ved EM i friidrett 2014, men skadet en magemuskel ved det nasjonale mesterskapet, og kunne ikke delta. 
Ved det tsjekkiske mesterskapet innendørs 2015 vant han for andre gang lengdehopp. Han ble tatt ut til EM i friidrett innendørs 2015 i Praha, men med personlig rekord på under 8 meter var han ikke blant favorittene. Han kvalifiserte seg til finalen med 8.-plass i kvalifiseringen, og med hjelp fra hjemmepublikummet satte han personlig rekord med 8,10 meter i finalen, og fikk EM-sølv, bak svenske Michel Tornéus. Han vant vant det tsjekkiske mesterskapet utendørs i juni, med 7,67 meter. Ved U23-EM i friidrett 2015 fikk han også sølv, denne gangen slått av tyske Fabian Heinle. Han nådde finalen ved VM i friidrett 2015 i Beijing, der han hoppet 7,57 og endte på 11.-plass.
Føroya Landsbókasavn

Føroya Landsbókasavn er Færøyenes nasjonalbibliotek. Biblioteket ligger i Tórshavn og har landets mest komplette samling av bøker trykte på Færøyene og utenlandske bøker om Færøyene.
Bibliotekets historie går helt tilbake til 1828, da den daværende danske amtmann på Færøyene Christian Ludvig Tillisch (amtsperiode 1825–1830) sammen med sin medarbeider, amtsrevisor Jens Davidsen (1803–1878) begynte å innsamle bøker til den dengang relativt isolerte øybefolkningen.
Yeti Cycles

Yeti Cycles (etablert 1984) er en sykkelprodusent med hovedkontor i Colorado og en pioner innen utvikling av den moderne terrengsykkel.

Oppstart

Yeti Cycles ble etablert av John Parker i Colorado. 
Parker arbeidet før etableringen som stuntmann i filmbransjen, og kjørte sprintløp med bil og motorsykkel. Han arbeidet også deltid for en soveposeprodusent i Santa Monica, hvis produktnavn var Yeti. I 1984 krasjet John stygt og besluttet å slutte med konkurransekjøring. Etter dette kunne han heller ikke arbeide videre som stuntmann. En bekjent ved navn Bob («Bicycle Bob») drev produksjon av sykkelrammer under merkenavnene «Motocruiser» og «Sweetheart Cycles». Mens John var på sykehuset, der han også møtte sin fremtidige kone Linda, besluttet han å bytte sin 1928-modell motorsykkel av merket Indian ved navn «Beulah Mae» for sykkelselskapet til Bob. I praksis besto det av et ramme-jig og noen rørsett av chromolybden-stål. Noen år senere fant han motorsykkelen og kjøpte den tilbake. Sykkelen ble beholdt på Yeti-fabrikken. 
Da soveposeselskapet Yeti i mellomtiden var gått konkurs og merkenavnet var tilgjengelig, etablerte han og flere partnere selskapet under navnet Yeti Cycles. Med på etableringen var forretningspartneren Chris Hering, hans bror Eric Herting og sveiseren Frank Wadelton, kjent i bransjen som «Frank the Welder», forkortet FTW. De etablerte seg i lokalene til spesialeffektfirmaet til Matt Sweeney i Agoura Hills California. Logoet Yeti Man ble laget av Craig Stormon. I 1986 laget selskapet sin første katalog.
Linda fikk den tredje produserte ramme, og ønsket seg den karakteristiske turkise farven som hun kjente igjen fra en skreddersydd Ritchey. Mekanikeren Terry Gearheart tipset om at dette opprinnelig var en standardfarve for 1971 fra Chrysler, «desert turqoise». Da Gearheart senere døde av hjertesvikt besluttet Parker at farven skulle bestå til minne om ham. Pr. 2010 er fremdeles dette standardfarven som Yeti er kjent ved.
Tilknyttet selskapet var også Doug Bradbury, oppfinneren av dempergaffelen Manitou og senere gründer av Answer Manitou. Tidlige sponsede ryttere var Tinker Juarez, John Tomac, og Juliana Furtado.

Salg til Schwinn

I 1995 solgte Parker Yeti til Scott Sports Group (Schwinns sitt morselskap). Selskapet ble solgt for mellom 1.2 og 2 millioner dollar. I 1997 blir John Parker sparket fra Yeti. Han blir samme år innlemmet i The Mountain Bike Hall of Fame. 
Chris Conroy arbeidet i årene som fulgte for selskapet. Da Yeti uoffisielt igjen kom for salg, tok Conroy initiativ til overtagelse av selskapet med hjelp av investorer tilknyttet Volanti Ski. I 1999 kjøpte Volant selskapet. I 2001 kjøpte Conroy, Steve Hogendoorn og venner av disse selskapet.

Modellhistorikk

Yeti Cycles sto bak den anerkjente terrengsykkelrammen ARC laget av Easton rammerør, F.R.O. (For Racing Only), Ultimate, ASR-SL, og 575.
Vardø Framtid

Vardø Framtid var en norsk avis som kom ut i Vardø fra 1. september 1949 til 1951. Den var talerør for Norges Kommunistiske Parti i distriktet.
Den vesle NKP-avisen ble etablert mot alle odds, i en tid da NKP-pressen slet. Den var da også enkel og primitiv, og kom i stensilert utgave. Opplaget var våren 1950 oppe i 750 eksemplarer og avisen kom ut ukentlig.
Bak avisen sto først og fremst Martin Gunnar Knutsen, som senere skulle bli NKPs formannen. Han arbeidet i disse årene som lærer i Vardø. Knutsen forlot byen og flyttet sørover i juni 1950, men fortsatte å sende ukentlige artikler til avisen i nord. Der overtok Fritz Kramer som redaktør etter Knutsen.
Kommisjonærer for den vesle avisen var først Bjarne Karlsen, deretter Arne Hågensen.
Grillska huset

Grillska huset, Stortorget 3, Gamla stan, Stockholm, har bakgrunn fra middelalderen, men en gjennomgripende ombygning skjedde i 1649. Huset har senere blitt bygget om og forandret i 1750 og 1914. Fra 1600-tallsombygningen stammer de store og uvanlig mykt formede barokkgavlene samt noen dekorativt malte bjelkelag. Fasadens klassiske liseneinndeling og en del bevarte innredninger er fra midten av 1700-tallet. I husets sokkeletasje ligger Grillska Caféet med en uteservering med utsikt mot bakgården i Cepheus-kvartalet.
Navnet Grillska huset kommer fra 1600-tallet da slekten Grill kjøpte huset. Familien eide huset i mer enn hundre år, det var i denne perioden huset fikk sitt 1700-tallspreg. I 1913 overtok Stockholms Stadsmission huset.
Salutt

Salutt (av latin: salutare, å hilse) er avfyring av et bestemt antall løsskudd med kanoner eller håndvåpen, som honnør eller æresbevisning. Denne form for etikette har sin opprinnelse i sjømilitær tradisjon. Det salutteres i Norge fra saluttpliktige orlogsfartøy og fra festninger med saluttplikt , for eksempel ved statsbesøk og flåtebesøk og andre særlig høytidelige anledninger, fastsatt av de militære myndigheter i hvert enkelt tilfelle. Det salutteres fast på 8. mai, 17. mai og 7. juni, og på fødselsdager for myndige medlemmer av kongehuset. Tidspunktet for slik fast salutt er kl. 12 på hverdager og kl. 13 på helligdager. Barnefødsler, bryllup, tronskifte, dødsfall og gravferdshøytideligheter i kongehuset markeres likeledes med salutt.
Den største (og i praksis vanligste) salutt innebærer 21 skudd avfyrt med 5 sekunders mellomrom, undertiden dobbelt salutt (2 x 21 skudd med 60 sekunders mellomrom mellom skuddseriene). Sørgesalutt avgis med 30 sekunders opphold mellom hvert skudd.
Salutt med håndvåpen foretas i Norge bare i militære begravelser i krigstid.
Fliege mit mir in die Heimat

Fliege mit mir in die Heimat er en sang med melodi og tekst av østerrikeren Franz Winkler.
Engelsk tittel er «Forever and Ever». Den engelske teksten ble skrevet av Malia Rosa i 1948.
Sangen ble opprinnelig spilt inn på engelsk av Gracie Fields.
Den ble spilt inn på plate av Perry Como 13. januar 1949 og utgitt av RCA Victor Records med katalognumrene 20-3347-A (78-plate) og 47-2892-A (single). Den andre siden var I Don't See Me in Your Eyes Anymore.
I Storbritannia ble den utgitt av EMI på HMV-etiketten med katalognummer BD-1250 i juni 1949. Den andre siden var «A – You're Adorable».
andre innspillinger ble gjort av Russ Morgan, Dina Shore og Margaret Whiting.

Norsk versjon

Tola har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Evig og alltid». Frank Weylert, Arild Andresens ensemble har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen Musica A 8904.

Listeplassering

Perry Comos versjon kom på Billboard-listen 19. mars 1949 og lå der i fire uker med nummer to som høyeste plassering.
Krosshaug

Krosshaug er egentlig navnet på en stor gravhaug på toppen av høydedragene nord for Bryne på Jæren i Rogaland. Navnet brukes også som felles betegnelse for alle de gamle kulturminnene som ligger her på gårdene Hauge og Tu helt sør i Klepp kommune.
Tinghaug er en naturlig bakketopp som er det høyeste punktet på Låg-Jæren, 102 moh.. Her skal etter tradisjonen ha vært tingsted for Midt-Jæren. I skråningen på vestsiden av Tinghaug ble det i 1897 funnet 16 gullgubber fra slutten av 700-tallet, det eneste funnet av sitt slag i Rogaland.
Nord for Tinghaug ligger Grønhaug, en gravhaug på 20 m tverrmål og ca. 2,5 m høy. Den ble undersøkt av konservator Anders Lorange i 1879, og inneholdt en mannsbegravelse fra tidlig vikingtid. På toppen av haugen står en runestein. Den er imidlertid reist av Lorange etter at han hadde avsluttet utgravningen; innskriften er rett og slett: l o r a n g e
Selve Krosshaug ligger ca 250 m vest for Grønhaug, ute på stedet der terrenget brekker mot vest, og den har ligget synlig for store deler av Midt-Jæren og lange veier til havs. Den var opprinnelig over 30 m i tverrmål og seks meter høy. På begynnelsen av 1800-tallet begynte grunneieren å ta ut jord av den, og i 1868 var det bare en stor kjernerøys av rundkamp igjen. Steinen ble brukt i steingjerder, og i 1869 kom man ned på et stort, hellebygd gravkammer, 4,5 m langt, 1 m bredt og en snau meter dypt. I den lå en kiste av eiketre som inneholdt en rik kvinnegrav fra folkevandringstiden.
Krosshaug ligger nå som da den ble forlatt etter utgravningen, med gravkammeret blottlagt. Gjenstandene fra graven er utstilt ved Arkeologisk museum i Stavanger, dessverre preget av den noe hardhendte utgravningen i 1869.
Det rike gravgodset peker utvilsomt mot det aller øverste sosiale skikt, kanskje har kvinnen vært hustru til en av de mektige jærhøvdingene, en forfar til dem vi hører om så mange ganger i sagalitteraturen. På Krosshaug står et steinkors fra tidlig kristen tid, det sørligste av en lang rekke slike kors opp langs vestlandskysten. Det kan ha blitt reist her allerede så tidlig som begynnelsen av 1000-tallet.
Omtrent 100 m nordøst for Krosshaug ligger Dysjane, ett av fem ringformede tunanlegg på Jæren. 16 hustufter ligger side ved side ordnet i to halvsirkler, og danner veggene rundt en åpen plass. Inngangene har vært i kortveggene inn mot plassen.
Ludian

Ludian (kinesisk: 鲁甸县; pinyin:  Lǔdiàn Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Zhaotong.
I 1999 hadde fylket et folketall på 354 257 innbyggere.
Det daoistiske Xuantiantempelet ligger i fylket.
I 2014 ble Ludian rammet av et jordskjelv som drepte minst 589 mennesker, og skadet over 2 000. I tillegg  ble over 80 000 hus ødelagt og 124 000 skadet.
Vi ere en Nation vi med

«Vi ere en Nation vi med», egentlig «Smaaguttenes Nationalsang», er en barnesang med tekst av Henrik Wergeland. Teksten ble offentliggjort i bladet For Arbeidsklassen i 1841. 
Diktet uttrykker Wergelands ønske om at nasjonaldagen ikke minst skal være barnas dag og at de små også er en nasjon. Den mest brukte melodien er kanskje av André Grétry, men det er noe usikkert. Johan Selmer har også skrevet en melodi til versene.  Wergeland skrev flere dikt i dette versemålet og dermed til denne melodien, jamfør for eksempel «For Fædrelandet» og «Det er min Sjel en frydfuld Trang». Samme versemål og melodi er brukt i Johan Nordal Bruns sang fra 1770-årene, «For Norge, Kjæmpers Fødeland» (eller «Norges Skaal»). De tre første strofene i diktet er prentet inn på baksiden av det norske førerkortet, fra og med januar 2013.
Servostyring

Servostyring er et system for å redusere kreftene som er nødvendig å bruke for å styre en bil ved å benytte seg av en ekstern kraftkilde som hjelper til med å vri hjulene. Servostyring ble oppfunnet på 1920-tallet av Francis W. Davis og George Jessup i Waltham, Massachusetts. Chrysler Corporation introduserte det første kommersielle servostyringssystemet i 1951, i sin Chrysler Imperial, under navnet Hydraguide.

Hydrauliske systemer

De fleste servostyringssystemer fungerer ved hjelp av en beltedrevet pumpe som leverer hydraulisk trykk til systemet. Dette hydrauliske trykket blir generert av en pumpe som blir drevet av bilens motor. Når motorens turtall øker, øker også trykket i hydraulikkvæsken, og derfor er det også montert en ventil som letter systemet for overskuddstrykk.
Når servostyringen ikke benyttes, som når bilen kjører i en rett linje, leveres likt trykk til hjulene på begge sider. Når rattet blir snudd leverer systemet ulikt trykk til de to hjulene foran, og hjelper dermed til å vri hjulene i riktig retning.

Elektriske systemer

Mer moderne systemer er utelukkende basert på elektriske komponenter. Sensorer oppdager bevegelsene og kreftene fra rattet, og en datamaskin leverer riktig kraft til hjulene via elektriske motorer. Dette gjør det mulig med varierende assistanse basert på kjøreforholdene.
I kontrast til de hydrauliske systemene er kommunikasjonen "enveis" i et elektrisk system. Rattet sender krefter til forhjulene, assistert av motorene, mens kreftene på forhjulene ikke blir sendt tilbake gjennom motorene til rattet. Dermed får ikke sjåføren den samme graden av tilbakemeldinger, og dette blir ofte kritisert ved at servostyrte biler mangler "styrefølelser".

Elektro-hydrauliske systemer

Såkalte hybrid-systemer benytter seg av den samme hydraulikkteknologien som standardsystemer, forskjellen er at det hydrauliske trykket leveres av en elektrisk motor istedenfor en beltedrevet.
Arixeniidae

Utseende

Små og bleke saksedyr uten velutviklet tang på bakkroppen. De er blinde og vingeløse. Beina er kraftige med sterke klør som hjelper dem å holde seg fast i pelsen til verten.
Antennene er lange og tynne, det andre leddet forstørret og kølleformet.

Levevis

Disse saksedyrene lever som ektoparasitter i pelsen på flaggermus. De gjemmer seg gjerne inne i hudfolder på flaggermusene. I likhet med mange andre parasitter føder de levende unger.

Utbredelse

Arixenidae finnes bare i det indo-malayiske området (Malaysia, Indonesia og Filippinene).
Romerike prosti

Romerike prosti (norrønt: Raumaríkis prófastdœmi) var i middelalderen et geistlig tjenestedistrikt, prosti, som omfattet dagens Romerike. Prostiet er senere delt, i Øvre og Nedre Romerike prostier.
Knæstang

Knæstang eller Knestang (gnr. 128) (av norrønt kné og stangr, som trolig betyr eng med knekk ved rett bekk) er både en gammel urgård og ei lita grend i Haugsbygd i Ringerike, et lite stykke nord for Haug kirke. Grenden har fått navn etter gården, som kan ha blitt ryddet i århundrene før år 0. Den tilhører således bygdens eldste gårder. Like nord for gården(e) ligger Viul. I sør Hval søndre, Øde-Hval, Auren (Haug)Auren og Lo
Knæstang nevnes i gamle diplomer fra senmiddelalderen og framover, første gang sikkert i 1445 (DN. VI 521) og senere i 1528, 1542, 1604, 1617, 1657 og 1723. Et diplom fra 1352 (DN. IV 287) kan også vise seg å omhandle denne gården, men dette er mer usikkert i det navnet i denne kilden kan tolkes på flere måter. I 1657 nevnes Knæstang som to gårder, og i 1723 som to gårder hvorav den ene med to oppsittere.
Rusttanagar

Utbredelse

Arten forekommer i bergskogene i Colombia, Ecuador, Peru og Venezuela.
Dushu

Dushu (kinesisk: 读书, pinyin: Dúshū, som betyr «Lesning») er et kinesisk månedstidsskrift for litteratur. Det kom først ut i april 1979, da mede lederartikkelen Inten forbudt område i lesning.
Tidsskriftets første redaktøt var lingvisten Chen Yuan. Året etter overtok Fan Yong. Opplaget steg fra 50.000 til 80.000 på fem-seks år. I 1996 ble Wang Hui og Huang Ping redaktører. Tidsskriftet har løftet frem mange spørsmål som ellers ikke er blitt drøftet særlig og spenner vidt; det har tatt inn artikler som presenterer kinesisk liberalismes og det kinesiske nye venstres synsmåter.
The White Ravens

The White Ravens (De hvite ravnene) er en internasjonal katalog over barne- og ungdomsbøker av høy kvalitet. 
Internationale Jugendbibliothek, det internasjonale barne- og ungdomsbiblioteket i München, velger hvert år ut barnebøker som er «internasjonalt interessante på grunn av universelt tema og/eller på grunn av en fremragende og nyskapende kunstnerisk eller litterær stil eller utforming». 
Det utgis omkring 250 nye, norske barne- og ungdomsbøker årlig, og 5–6 av disse kommer med i katalogen hvert år.
Karlsøyfestivalen

Karlsøyfestivalen er en musikkfestival som avholdes på Karlsøya i Karlsøy kommune i Troms.
Festivalen har blitt arrangert hvert år siden 2000.
I tillegg til musikk inneholder programmet filmvisninger, seminarer, debatter og omvisninger.
Magnús

Plott

Magnus er en advokat som en dag får beskjed om at han har kreft og at han derfor vil dø ganske snart. Selv om han en stund vurderer å begå selvmord bestemmer han seg i stedet for å gjøre det meste ut av sine siste dager på jorden. Han tar dermed et oppgjør med alt han tidligere har latt ligge, som for eksempel sin kones elskerinne, deres datters dårlige omgangskrets og ikke minst at det var hans skyld at faren mistet sitt hus.
Big Brother-sendinger på verdensbasis

En oversikt over Big Brother sendinger fra hele verden.
Toyota Crown

Toyota Crown (1955–) er en stor familiebil fra japanske Toyota.
Den var i 1958 den første Toyota eksportert til USA, ifølge Oppland Arbeiderblad. En S40 Crown ble i 1963 den første Toyota importert til Norge, solgt til slakter Olav Bråten på Sunndalsøra. Ifølge den norske Crownklubb ble det solgt fire tusen Crown i Norge frem til den siste i 1984.
Den var for stor å regne i Norge, der den ble brukt endel av drosjesjåfører.  Da tredje utgave kom i 1968 var prisen fra 31 000 til 37 000 norske kroner. Det gikk i både stasjonsvogner og pickup de første årene. Senere har det kun vært store sedaner.  I 2000 utga de en nostalgia-utgave de kalte Origin.
Atlantea

Utseende

Middelsstore, oransje og mørke sommerfugler, vingene med et tydelig nettmønster. Forvingene er påfallende lange og smale og litt sigdformede.

Levevis

Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr.

Utbredelse

Slekten omfatter fire arter som lever på hver sin av de De store Antiller.
Presteseminaret Saint-Sulpice

Presteseminaret Saint-Sulpice i Paris var et katolsk utdannelsessted grunnlagt av den franske katolske prest Jean-Jacques Olier.

Historie

Fader Jean-Jacques Olier fikk den 25. juni 1642 sognet Saint-Sulpice i Paris og overførte dit et katolsk presteseminar fra Vaugirard (i dag del av  15. arrondissement i Paris), som da var i sin etableringsfase. Etter grunnleggelsen av sulpicianernes kongregasjon (orden) overtok de ledelsen. Fader Jean-Jacques Olier lot bygge et seminat som ble innviet i 1651 som Grand Séminaire for alumner aor alle franske bispedømmer 
Denne bygningen ble konfiskert under den franske revolusjon, og ble revet i 1811. 
Under disse omvekslende tider ledet Jacques-André Émery seminaret og kongregasjonen. I 1820–1838 ble det reist en ny bygning, som huset seminaret frem til 1906. Da ble det oppløst, grunnet den nye lov om skille mellom kirke og stat. Så la man en del av finansministeriet til bygningen. 
Sulpicianernes generalat og deres seminar flyttet da til Issy-les-Moulineaux, der de i dag (2016) befinner seg.

Betydning

Jean-Jacques Olier gjorde St. Sulpice til sentrum for École française de spiritualité. Seminaret ble populært og meget berømt i Frankrike. Det utdannet mange av Frankrikes mest berømte klerikere frem til tidlig 1900-tall, Saint-Sulpice fikk stor innflytelse og det franske kleresis prestepersonlighet, langt ut over sulpisianernes rekker.
Santa Prisca (Taxco)

Templo de Santa Prisca er en stor kirke som befinner seg i Taxco i Mexico. Med sine to 40 meters høye tårn, sin churriguresco fasade og en flislagt kuppel, gjenspeiler den kirkens indre utseende, som domineres av forgylt utsmykking. Her finner du også et tysk orgel i tre. Kirken ble bygget av den spanske sølvbaronen José de la Borda fra februar 1751 til desember 1758. Dette er et av de flotteste eksemplene på churriguresco-stilen, den siste fasen av meksikansk barokk.
Scriptorium

Scriptorium (flertall scriptoria) er latin og betyr skrivestue, bokstavelig «sted for skriving». kommer fra middelalderlatin script-, scribere (å skrive), der -orium er intetkjønnsending i entall for adjektiver som beskriver steder. Derfor er scriptorium «et skrivested».
Scriptorium blir vanligvis brukt om rom i middelalderens klostre, der skrivermunker kopierte manuskripter. I motsetning til vanlig oppfatning viser kilder, bygningsrester og arkeologiske utgravninger at slike rom sjelden eksisterte, mesteparten av munkenes skriving foregikk i private rom eller i munkecellene. I moderne fagterminologi refererer scriptoria oftest til klosterets samlede skrifter, mer enn til et fysisk rom.