Nel blu dipinto di blu

Komposisjon

«Nel blu dipinto di blu» ble fremført av Domenico Modugno og Johnny Dorelli i San Remo-festivalen i 1958. Der vant den konkurransen og oppnådde en øyeblikkelig popularitet. Den ble valgt til å presentere Italia i Eurovision Song Contest 1958 i Nederland 12. mars, der den havnet på en tredjeplass.
Sangen er en ballade i dramatisk chansonstil, hvor Modugno beskriver den følelsen som sangens jeg-person har, som flyging, når han er sammen med sin elskede. Den åpner med et surrealistisk preludium, som coverversjoner ofte utelater: «Penso che un sogno così non ritorni mai più; mi dipingevo le mani e la faccia di blu; poi d'improvviso venivo dal vento rapito, e incominciavo a volare nel cielo infinito» («Jeg tror at en drøm som det aldri vil vende tilbake; jeg malte mine hender og mitt ansikt blått, ble så plutselig feiet opp av vinden og begynte å fly på den ubegrensede himmelen»).
Den engelske teksten ble skrevet av Mitchell Parish. En alternativ engelsk tekst ble skrevet av Dame Gracie Fields. Den ble framført på de fleste konsertene hun holdt fra da av, og frem til hennes død i 1979. Hun endret ofte ordene til å passe hennes fremførelse og alder.

I Eurovision Song Contest

Sangen ble fremført som første bidrag om kvelden onsdag 12. mars 1958, før Nederlands Corry Brokken med «Heel de wereld». På grunn av en teknisk feil, måtte Modugno framføre låten på nytt etter at alle landene hadde opptrådt. Da avstemningen var ferdig, hadde den fått 13 poeng og havnet på en tredjeplass blant ti deltakere.

Popularitet

Sangen ble viden kjent som «Volare» fra sitt refreng og nådde toppen av listene verden over gjennom oversettelser til forskjellige språk: «Bonape» («Volare») på russisk, «Dans le bleu du ciel bleu» på fransk, «En el azul del cielo» på spansk, «Jouw ogeni» i Belgia, «Taivaan sinessä» på finsk og «Azul pintado de azul» i Brasil.
Ett år etter Eurovision Song Contest ble den første Grammy Awards-seremonien arrangert, og Mogugno mottok prisen for både Song of the Year og Record of the Year. Billboard tildelte Modugno en pris for årets sang, og han mottok tre gullplater fra plateindustrien: Beste sanger, beste sang, bestselgende album.
Sangen kan karakteriseres som en internasjonal evergreen, og den er populær den dag i dag. I 2005 stemte Europas tv-seere sangen fram til en andreplass blant favorittbidragene i Eurovison Song Contests historie under jubileumsshowet Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest i København.

Andre versjoner

Det har blitt laget minst hundre forskjellige coverversjoner av sangen siden 1958. Flere versjoner ble raskt spilt inn på plate etter dens suksess, delvis på italiensk, delvis på engelsk, av The McGuire Sisters og Dean Martin. Bobby Rydell hadde en hit med den, som nådde en fjerdeplass på Billboard Hot 100-listen i 1960. Denne versjonen ble også spilt under rulleteksten på slutten av filmen Vamp fra 1986. En uptempo spansk versjon, delvis på italiensk, ble spilt inn på plate av Gipsy Kings i 1989.
En versjon ble brukt av Arsenal-fansen til å hylle midtspilleren Patrick Vieira med sang og Manchester United-fansen laget en versjon til kultheltene Diego Forlan og Nemanja Vidic samt som en parodi på Arsenals sang til Vieira, hvor de gjør narr av midtspillerens tabbe under omspillet i FA-cup-semifinalen som førte til Ryan Giggs' berømte seiersmål på overtid.

Volare i film, tv og andre medier

«Volare» er også på plass i videospillet Counter-Strike (innenfor kartet «de_Volare»). I den sjette sesongen av den amerikanske versjonen av Dancing with the Stars danset Kristi Yamaguchi og Frank Ballas samba til Gipsy Kings' versjon av «Volare».
Sergio Franchi fremførte sangen med en modifisert tekst som tv-talsmann for Plymouth Volaré i 1970-årene.
Den klassiske filmkomedien Hollywood Knights (1980) refererte til «Volare» i en vittig versjon av Newbomb Turk (Robert Wuhl) til glede for publikumet på et High School Pep Rally, men med fiendtlige reaksjoner fra de sponsrende voksne.
Kevin Kline sang et utdrag av sangen i filmen En fisk kalt Wanda (A Fish Called Wanda).
Den argentinske komponisten Bebo Silvetti arrangerte en discoversjon av «Volare».
I femte sesong av tv-serien Tidsmaskinen (Quantum Leap) i episoden Double Identity, sang rollefiguren Dr. Sam Becket sangen.