google/wiki40b huggingface dataset:
Tupou VI av Tonga

Biografi

Før han  i 2012 arvet tronen og tok kongenavnet Tupou VI, var han kjent under titlene Tupouto’a Lavaka, mens personnavnet hans er ʻAhoʻeitu ʻUnuakiʻotonga Tukuʻaho. Han hadde også titlene ʻUlukālala og Ata, men frasa seg disse til fordel for sine sønner. 
Tupou VI arvet tronen etter sin eldre bror, kong George Tupou V, som døde 18. mars 2012 uten legitime arvinger. De er begge sønner av kong Tāufaʻāhau Tupou IV, som regjerte fra 1965 til 2006. Kong Tupou VI ble kronet 4. juli 2015. I seremonien i Centenary Church i Nuku'alofa  ble også dronning Nanasipau'u kronet.
Kongen har mastergradsutdannelse i forsvarsstudier fra University of New South Wales og også mastergrad i internasjonal politikk fra Bond University. Fra 1991 til 1995 var han sjef for det tonganske sjøforsvaret og landets militære styrker.
I 1998 fikk han politiske verv med plass i parlamentet som utenriks- og forsvarsminister. Kongen var statsminister fra 2000 til 2006. Tradisjonelt var statsministerposten en livstidsutnevnelse, men han gikk av etter demonstrasjoner for mer demokrati og overlot statsministerposten til Feleti Sevele, som ble den første ikke-kongelige og ikke-adelige statsminister i Tonga. I august 2006 ble han utropt til kronprins av sin eldre bror. Fra 2008 var han Tongas høykommissær (ambassadør) i Australia. I 2013 ble han universitetskansler for University of the South Pacific, den tjuende kansler i rekken.
Sponsor (slekt)

Utseende

Små (3-9 millimeter), litt flate, mørkfargede praktbiller, uten eller med noe matt metallglans, eller skinnende metalliske. Kroppen er fint og tett hårete.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika (5 arter, ), Madagaskar og Sørøst-Asia (de øvrige).
Valdemarsmuren

Valdemarsmuren inngikk som en del av forsvarsverket Dannevirke i det sydlige Jylland i Danmark, i dag ligger området i Tyskland.
Kong Valdemar den store befestet deler av Dannevirkes hovedvoll i siste halvdel av 1100-tallet med en cirka 7 meter høy mur av munkesten. Muren var lagt i mørtel på et kampestensfundament, avstivet og kledd med tegl.
Valdemarsmuren regnes for den siste store forsterkning av Dannevirke. Senere ble det bygget en borg, Thyraborg, som muligens var en garnison for Dannevirkes forsvarere.
Little Richard

Bakgrunn

Little Richard - Richard Wayne Penniman - var en av tolv søsken, og har uttalt at han kom fra en familie hvor foreldrene ikke likte rhythm and blues. Familien hans var syvendedagsadventister, og han ble tidlig kjent med gospelmusikk. Hans tidligste innspillinger i 1950-årene var en miks av blues og rhythm and blues, og var sterkt påvirket av gospel.

Musiker

Little Richard oppnådde et gjennombrudd med sangen «Tutti Frutti» i 1955, og fulgte opp med en serie internasjonale hits: «Long Tall Sally», «Rip It Up», «Lucille», «Jenny Jenny», «Keep A-Knockin'», «Good Golly Miss Molly», «Ooh! My Soul» og flere andre. I Norge var hans største hit «Baby Face» i 1957.
Med sin unike sangstil og voldsomme energi fikk Little Richard enorm betydning for utviklinga av rock'n'roll. Han sanger er blitt framført og innspilt av Elvis Presley, The Beatles, The Rolling Stones, The Kinks, Carl Perkins, Jerry Lee Lewis, Eddie Cochran, Buddy Holly, The Everly Brothers, Bill Haley, Sam Cooke, James Brown, Otis Redding, Don Covay, Joe Tex, Larry Williams, Creedence Clearwater Revival, Mitch Ryder, Hollies, Swinging Blue Jeans, Chambers Brothers,Jimi Hendrix, Isley Brothers, MC5, Queen og mange, mange flere.
Little Richard trakk seg tilbake fra musikkbransjen i 1957 av religiøse årsaker. Han begynte på en teologisk utdannelse ved Oakwood Bible College i Huntsville i Alabama med tanke på å bli prest for syvendedagsadventistene. Kirkeledelsen verdsatte Little Richards popularitet og hans evne til å begeistre andre, og tolererte det oppstuss som hans ekstroverte fremtoning vakte på stusdiestedet, og likeså hans hyppige brudd på skolens ordninger. Det ekteskap han inngikk i juli 1959 med sekretæren Ernestine Campbell fra Washington, D.C. endte i skilsmisse i 1964. 
Han har seinere gjort comeback flere ganger. Han har også gjort en rekke gospelinnspillinger. Little Richard har spilt inn sine opprinnelige hits på ny en rekke ganger for ulike plateselskap. Hans opprinnelige innspillinger for Specialty 1955–57 blir likevel ansett som uovertrufne. Han ble i 1986 innvotert i Rock and Roll Hall of Fame, og han har også fått ei stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Federigo Fiorillo

Liv og virke

Faren, Ignazio Fiorillo, var hoffkapellmester hos hertug Karl I av Braunschweig-Wolfenbüttel.
Federigo Fiorillo startet karrieren som mandolinvirtuos, men etterspørselen etter mandolinister var beskjeden, så han ble tvunget til å spille andre strengeinstrumenter, spesielt fiolin og bratsj. Som fiolinist spilte han for første gang i St. Petersburg i 1777. I årene 1780 og 1781 opptrådte han flere ganger som mandolinist og fiolinist i Polen. Fra 1782 til 1784 var Fiorillo kapellmester ved det nystiftede teateret i Riga. I 1785 vendte han tilbake til Tyskland, men aksepterte straks et engasjement i Paris og oppførte kort etter ankomst en konsertant symfoni på byens berømte Concert spirituel. Under oppholdet i Paris gav han med hell ut noen komposisjoner. Rundt 1790 reiste han til London og holdt godt dokumenterte offentlige opptredener, senere var han i Amsterdam. I 1823 var Fiorillo svært syk og reiste til Paris for å la seg operere. Tid og sted for hans død er ukjent; etter forleggeren Jean-Georges Siebers utsagn døde han sannsynligvis i London i 1823.
Et sett med 36 kapriser er fortsatt nyttige som etyder.
Den Gule Negl

Den Gule Negl er et dansk band stiftet den 27. august 2008 i protest mot det danske røykeforbudet fra august 2007, kalt Lov om røgfri miljøer. Bandet består av de utøvende kunstnere Kim Larsen, Thomas Helmig, Johnny Madsen og Klaus Kjellerup.
Den Gule Negl offentliggjorde den 6. september 2008 oppropet: «Undskyld ... men hvad med friheden?» på et pressemøte på Hero Bar i København, som senere også omfattet en røykehappening på det danske Kulturministeriets trapp, 38 år etter at forfatteren Klaus Rifbjerg m. fl. gjorde en lignende manifestasjon.
Gruppen utsendte samtidig sangen Hold dig på måtten (Hold deg på matta), skrevet av Kim Larsen, også med deltagelse av Rie Rasmussen fra Danser med Drenge på kor.
MF «Fitjar»

Skipet

MF «Fitjar» var byggnummer 16 ved Haugesunds Slip i Haugesund. Ved overlevering var tonnasjen 1 242 bruttoregistertonn og 227 nettoregistertonn. I august 1996 ble hun ommålt til 740 bruttotonn og 250 nettotonn. Hovedmaskinen er en femsylindret totakts EV dieselmotor bygd av Wichmann Motorfabrikk AS på Rubbestadneset. Oppgitt ytelse er 1 250 bhk.
Oslo Handelsstands Forening

Oslo Handelsstands Forening (OHF) ble stifet 12. november 1841. Foreningen har som formål å fremme handels- og servicenæringens interesser i Osloregionen. OHF skal skape forståelse for næringens arbeidsmåte og samfunnsmessige betydning.
OHF er en medlemsforening for kjeder, kjøpesentre og enkeltstående butikker i Oslo og Akershus. OHFs viktigste arbeidsområder er næringspolitisk arbeid, forretningsinformasjon og statistikk, sikkerhet, kompetanseutvikling og nettverkssamarbeid. Medlemmene mottar informasjon og holdes oppdatert med hva som skjer innen handel og service, og kan bruke OHF i en rådgivende rolle.
Foreningen driftes av Oslo Handelsstands Felleskontor som ble stiftet 1. januar 1980 og har kontorlokaler i Karl Johans gate 37.

OHFs administrerende direktør er Gunnar Larssen (2015).
OHFs styreleder er Trond Herberg (2014).
Gjenanskaffelsesverdimodellen

Gjenanskaffelsesverdimodellen er en regnskapsmodell hvor alle verdier er ført opp til gjenanskaffelseskostnaden. Andre regnskapsmodeller er historisk kost modellen og nåverdimodellen.
I Norge er anleggsmidler i stor grad bokført til historisk kost da dette er hovedregelen gitt i regnskapsloven Omløpsmidler verdivurderes som regel til laveste verdi av historisk kost og gjenanskaffelseskostnad for, da dette er hovedregelen for omløpsmidler i regnskapsloven som kan begrunnes med forsiktighetsprinsippet. I Norge er det en konservativ holdning til verdifastsettelse, men innføringen av IFRS har ført til at verdier i større grad kan verdivurderes til virkelig verdi og til og med oppskrives.
Hordaland Teater

Hordaland Teater ble opprettet i 1988 som teater for hele Hordaland og fikk i 1995 status som regionteater. Teateret har egen teatersal ved Hordamuseet på Stend i Fana bydel i Bergen.Teateret spiller på dialekt eller nynorsk, og har forestillinger både for voksne og for barn og unge. Teateret samarbeider sporadisk med Sogn og Fjordane Teater og Den Nationale Scene i Bergen, og reiser også på turneer.

Figurteater

Hordaland Teater har også en egen avdeling for figurteater. Det var Anne Gullestad som tok initiativet til å inkludere figurteater i teatrets repertoar, og Karel Hlavatý ble en viktig støttespiller for Hordaland Teater i oppbygningen av dukketeaterensemblet. Det ble også innledet et samarbeid med Riksteatret om utdanning av dukkespillere ved Hordaland Teater. I desember 1996 var innslag fra teaterets verksted mellomstikk i et program i NRKs serie Norge Rundt.  
Per 2017 er Ljudmil Nikolov fast ansatt som dukkespiller og skuespiller ved teatret. Høsten 2017 hadde Hordaland Teater premiere på dukketeaterforestillingen Skomakarens draum. Forestillingens dukker og manus er utarbeidet av Nikolov, som også spiller skomakeren i stykket.
Perlefloden

Perlefloden eller Zhujiang (kinesisk: 珠江, pinyin: Zhū Jiāng, jyutping: Zyu1 Gong1; eller Yue Jiang) er Kinas tredje lengste elv (2.197 km når man regner med den lengste kildeelven, Xi Jiang) etter Chang Jiang og Huang He), og den nest største etter vannføring (etter Chang Jiang). Den flyter inn i Sørkinahavet mellom Hongkong og Macao. Det lavere løpet utgjør et stort estuarelvedelta.
Navnet henger sammen med en øy i elva ved navn sjøperleøya (Haizhu-øya). Nå er denne øya en del av elvebredden sør for sentrum av storbyen Guangzhou, ettersom elveløpet har endret seg. Den øverste delen av elva kalles ofte Nanpan med nordlig sideelv Beipan og deretter Hongshui He.Dette sidevassdraget har størst fallhøyde og dermed de største vannkraftverkene. Øverst ved vesttlig begrensning av Nanpan ligger millionbyen Kunming nær der elva starter i østlige Yunnan.
Perlefloden forener nederst alle sideelvene konsentrert i tre store elver som renner sammen nær utløpet: Xi Jiang, Bei Jiang og Dong Jiang. Elvens tilfangsbekken omfatter det aller meste av provinsene Guangdong, Guangxi, Yunnan og Guizhou, og deler av Hunan og Jiangxi, i alt et område på 409.480 km².
Perleflodens nedre løp og delta gjelder som et av Kinas mest dynamiske økonomiske områder. Her er Folkerepublikken Kinas to første særlige økonomiske soner, byene Shenzhen og Zhuhai, frisoner som siden ble utvidet til andre millionbyer som Kanton, Foshan og Dongguan, og de to tidligere britiske og portugisiske koloniene Hongkong og Macao. Seg i mellom danner disse og andre store byer et nesten sammenhengende bymessig befolkningsbelte med svært fruktbart jordbruk og omfattende industri.

Større byer

En rekke storbyer ligger ned Perlefloden, i dens delta, eller ved dens sideelver. Blant dem kan nevnes Guilin, Dongguan, Foshan, Guangzhou, Hongkong, Jiangmen, Kaiping, Macao, Shenzhen, Wuzhou, Zhaoqing, Zhongshan og Zhuhai.
Vincenz av Liechtenstein

Bakgrunn

Han var sønn av prins Heinrich av Liechtenstein og Elisabeth Charlotte av Østerrike, datter av keiser Karl I av Østerrike-Ungarn og keiserinne Zita av Bourbon-Parma. Foreldrene ble gift i Lignières i 1949. Han var etterkommer etter fyrst Johann I Joseph av Liechtenstein.
Vincenz av Liechtenstein gikk på gymnasiet i Graz (1960–1969) og studerte jus (begge rettene, dvs. både verdslig og kanonisk rett) ved Universität Graz (1969–1975), der han tok doktorgraden. Siden virket han som leder for familiens forstvirksomhet.
Fra sitt første ekteskap (1981–1991) med Hélène de Cossé-Brissac (f. 1960) hadde han døtrene prinsesse Adelheid av Liechtenstein (f. 1981) og prinsesse Hedwig av Liechtenstein (f. 1982). Fra 1999 var han gift i annet ekteskap med Roberta Valeri Manera (f. 1953).
Han døde overraskende i januar 2008 i sin bolig i Waldstein ved Graz.
Han var ved sin død nr. 36 i arvefølgen til fyrstetronen i fyrstedømmet Liechtenstein.

Politisk virke

Vincenz av Liechtenstein var medlem av Forbundsrådet (1988-1996, 1997-2004) og Nasjonalrådet (2004–2006) i Østerrike.
Han var aktiv i Den paneuropeiske unionen og satt i styret i Katholischer Familienverband og Sudetendeutsche Landsmannschaft.
Fylkesvei 303

Historikk

Strekningen Melsomvik - Jarlsberg Travbane ble bygget i 1920. Hystadveien sørover fra Sandefjord ble bygget i 1901.
Før kommunereformen 1. januar 2017 var Melsomvikveien, Kirkeveien og Feenveien beliggende i Stokke kommune.
Luo (Henan)

Luo (kinesisk: 洛河; pinyin: Luò Hé), også kjent som Sørlige Luo, er en sideelv til Gulelven i Kina. Den har sitt utspring sørøst i Hua Shan-fjellene (et av taoismens hellige fjell) i provinsen Shaanxi og strømmer så østover og rett inn i naboprovinsen Henan, der den til slutt munner ut i Gulelven ved byen Gongyi. Elven er 420 km lang. 
Elven renner gjennom noen av Kinas eldste kulturområder, og det er mange steder langs dens bredder som er av stor arkeologisk betydning for forståelsen av Kinas aller eldste historie. Peiligangkulturen og senere Erlitoukulturen blomstret i dette området. 
Elven renner blant annet gjennom Lushi, Luoning, Yiyang, den gamle hovedstaden Luoyang, Yanshi og Gongyi. Viktigste sideelv er Yi, som renner inn i Luo ved Yanshi.
I de tre rikers tid skrev Cao Zhi et berømt dikt til Luoelvens gudinne som et  indirekte uttrykk for en avdød kjær.
I denne elva er Yumen-demningen bygget ut.
Geologisk museum (Oslo)

Geologisk og paleontologisk museum ble etablert i 1917 og er en del av Naturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo. Museet ble til på initiativ fra geologi-professor Waldemar Christopher Brøgger, og publikum fikk adgang til utstillingene fra 1920. Da museets nybygg på Tøyen ble påbegynt i 1911, var det 100 år etter at mineralsamlingen ved Bergseminaret på Kongsberg ble overført til det nye universitetet.
Museet har ansvar for universitetets vitenskapelige samling av steinarter, mineraler og paleontologiske materiale. Museet huser også et bibliotek med bøker og tidsskrifter innen botanikk, geologi, paleontologi og zoologi for forskere, studenter og besøkende.
Museet er åpent for publikum parellelt med Zoologisk museum i nabobygget. De to museene er lokalisert i monumentale, nasjonalromantiske steinbyginger i Botanisk hage på Tøyen i Oslo.
2. september 2011 ble bygningen offisielt døpt om til Waldemar C. Brøggers hus, i anledning Universitetets 200-årsjubileum.
Point Resources

Point Resources er et norsk oljeselskap etablert i januar 2016 gjennom en sammenslåing av oljeselskapene Spike Exploration, Core Energy og Pure E&P (tidligere Rocksource), alle eid av HitecVision. Administrerende direktør er Morten Mauritzen, og selskapet har kontorer i Oslo og Stavanger.
Ted Danson

Bakgrunn

Ted Danson ble født i San Diego, men vokste opp rett utenfor Flagstaff i Arizona. Han gikk på Stanforduniversitetet der han ble intressert av drama og skuespilleri i sitt annet studieår. I 1972 gikk han over til Carnegie-Mellon University i Pittsburgh.

Karriere

Etter eksamen ble han ansatt som lærling på Tom Stoppards Off Broadway-oppsetning The Real Inspector Hound. Han flyttet til Los Angeles i 1978 og fikk undervisning av Dan Fauci på skuespillerinstituttet der han også selv hadde noen klasser.
Danson begynte sin karriere som skuespiller på TV i såpeoperaen Somerset, der han spilte rollen som Tom Conway fra 1975 til 1976. Han var også med i en rekke reklamefilmer. Han hadde en rekke gjesteopptredener i forskjellige TV-serier i 1970- og 1980-årene, inkludert i Laverne and Shirley, Magnum, P.I., og Tuckers Witch. Danson er mest kjent for sitt arbeid innenfor TV-serier, og spesielt for rollen som Sam Malone i den klassiske komedien Cheers og for hans rolle som Dokton John Becker i Becker produsert av Paramount Television, som også produserte TV-serien Cheers. 
Senere har han blant annet vært fast rolleinnhaver i TV-seriene Help Me Help You, Curb Your Enthusiasm, Damages, Bored to Death. Fra og med september 2011, har Danson hatt en hovedrolle i TV-serien CSI: Crime Scene Investigation som sendes på CBS.
Danson har vunnet to Golden Globe og to Emmy Award-priser, begge for rollen i Cheers. Han fikk også en Golden Globe for Something About Amelia. I 1999 ble Danson tildelt en stjerne på Hollywoods Walk of Fame. Danson har også opptrådt i filmer som The Onion Field, Creepshow, Body Heat, Little Treasure, Just Between Friends, A Fine Mess, Made in America og Saving Private Ryan. 
Danson og hans første kone, Randy Gosch giftet seg i 1970 og tok ut skilsmisse fem år senere. Danson giftet seg med sin andre kone Casey Coates i 1977. I 1979, mens hun fødte deres første barn, fikk Coates et slag, og Danson tilbrakte de kommende årene med å ta seg av henne. Paret adopterte senere en datter. Danson hadde en affære med Whoopi Goldberg som førte til skilsmisse mellom paret i 1993. Dette var en av Hollywoods dyreste skilsmisser gjennom tidene og skal angivelig ha kostet Danson minst 30 millioner dollar. 
Danson giftet seg senere med skuespillerinnen Mary Steenburgen den 7. oktober 1995. Han er stefar til hennes datter, Lilly og sønnen, Charles, som er barn av skuespilleren Malcolm McDowell. 
I mars 2011 utga Danson sin første bok, Oceana: Our Endangered Oceans and what we can do to save them, som ble skrevet i samarbeid med journalist Michael D'Orso. Danson er en nær venn av den tidligere amerikanske presidenten Bill Clinton. Danson har i årenes løp donert mer enn 85 000 dollar til forskjellige demokratiske presidentkandidater, blant annet Al Gore, John Edwards, Barbara Boxer, Bill Clinton og John Kerry. Danson var til stede i bryllupet til Bill Clintons datter Chelsea, den 31. juli 2010.
Buick Challenge

Buick Challenge var en golfturnering på PGA-touren som ble spilt fra 1970 til 2002. Den gjennomgikk flere navneendringer: Green Island Open Invitational (1970), Southern Open Inviational (1971–1989) og Buick Southern Open (1990–1994).
Bernhard Getz

Bakgrunn

Han var sønn av kjøpmann Anton Lauritz Getz og Anna Christine Jenssen. Han tok examen artium ved Trondheim katedralskole i 1868 som preseterist. Da han tok cand. jur.-eksamen i 1873 ble han innberettet til Kongen, som den eneste jurist ved siden av Claus Winter Hjelm i 1823 og Anton Martin Schweigaard i 1831. Bernhard Getz var gift med Johanne Christine Fredrikke Berg (1855‐1924). De fikk syv barn, blant andre oberst Ole Berg Getz og politiker og høyesterettsadvokat Eyvind Getz.

Karriere

Etter et år som byfogd i Fredrikstad i 1874, reiste han i 1875 til utlandet med offentlig stipend. Han oppholdt seg for det meste i Leipzig for å studere strafferett og straffeprosess. Da han vendte tilbake til Norge ble han i 1876 professor i lovkyndighet, før han fylte 26 år.
Han tok den juridiske doktorgrad i 1889 ved Københavns Universitet. 
Fra 1885 ledet Getz komiteen som utarbeidet en ny straffeprosesslov (vedtatt av Stortinget i 1887), og en annen komité som forberedte en ny straffelov (vedtatt av Stortinget i 1902). Fra 1891 ledet han Civilproceslovkommisionen som utarbeidet tvistemålsloven av 1915.
I 1889 ble han landets første riksadvokat. Han hadde stillingen til sin død i 1901, men fungerte i realiteten bare i årene 1889–91, da han i lengre tid var permittert for å utarbeide Almindelig borgerlig Straffelov.

Ordfører

Bernhard Getz ble aldri rikspolitiker, men han var i mange år medlem av Kristiania bystyre hvor han representerte Høyre. Fra 1884 var han medlem av formannskapet, i 1889 ble han viseordfører og i årene 1891–92 var han ordfører i Kristiania. Getz hadde ellers en rekke private og offentlige verv.

Nobelkomiteen

Han var medlem av Den norske Nobelkomite fra 7. august 1897 og dets første formann fra 12. september 1900 og frem til han avgikk ved døden.

Gate

Han har fått en liten gatestump i Oslo sentrum oppkalt etter seg, Bernhard Getz' gate, hvor blant andre Frelsesarmeens hovedkvarter, Kirkens Nødhjelp og Det norske Bibelselskap holder til.
En gate i Voldsminne i Trondheim er også oppkalt etter ham.
Leopoldo Galtieri

Oppvekst og militær karrière

Galtieri ble født i Buenos Aires. Foreldrene hans var fra arbeiderklassen, og de var etterkommere etter fattige italienske immigranter.
Som 17-åring gikk Galtieri på det argentinske militærakademiet og studerte til å bli sivilingeniør. Noen år senere ble han offiser for et kompani med militæringeniører.
I 1975, etter 25 år som offiser, ble han kommandant for ingeniørkorpset. I 1976 ble han generalmajor, og i 1978 fikk han kontroll over hele hæren.

Tredje junta

I desember 1981 tok Galtieri over som leder for militærregimet etter Carlos Lacoste. Skiftet ble begrunnet med Lacostes angivelige helseproblemer, men i realiteten dreide det seg om et internt kupp innen regimet.
Galtieris soldater henrettet, torturerte og myrdet motstandere, og mange forsvant sporløst. Økonomien, som var i dårlig forfatning, utviklet seg en stund i positiv retning, men dette skulle vise seg å bli kortvarig.

Falklandskrigen

Leopoldo Galtieri mente Argentina hadde rett til å styre over Falklandsøyene, Sør-Sandwichøyene og Sør-Georgia, og beordret annektering av Falklandsøyene, hva som førte til Falklandskrigen. 
Den ble utkjempet på Falklandsøyene, og i luftrommet over Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. De argentinske styrkene viste seg å være underlegne overfor den britiske sjømakten. De mest kjente slagene var slaget ved Goose Green, Mount Harriet (natten til 12. juni), Two Sisters (samme natt), Mount Longdon (samme natt) og slaget ved Mount Tumbledown (natten til 14. juni). Argentinerne overga seg da de mistet Port Stanley, det administrative senteret på Falklandsøyene.

Avsatt umiddelbart etter krigsnederlaget

Bare noen dager etter at britene hadde gjenvunnet kontrollen over Stanley, og krigens utfall dermed var gitt, ble Leopoldo Galtieri avsatt fra stillingen som de facto president i Argentina. Fram til demokratisk styre ble gjeninnført et drøyt år senere, lå makten hos den såkalte fjerde juntaen. Denne ble først ledet i bare to uker av Alfredo Saint Jean, og deretter av Reynaldo Bignone.
Haukugle

Beskrivelse

Haukugla har en kroppslengde mellom 36 og 41 cm, som gjør den til en mellomstor ugle, omtrent like stor som en hornugle.  Stjerten er påfallende lang og kileformet.  Hodet er forholdsvis lite med flat isse.  Den har et tydelig ansiktsspeil med brunsvart ramme.  Øynene og nebbet er gule.
Ryggen er brunsvart med hvite flekker.  Buken er hvit med smale mørkgrå til brune tverrstriper.  Disse stripene gjør uglen lett gjenkjennelig i flukten. 
Kjønnene er like i fargene, men hunnene er som regel noe større enn hannene; hunnfugler veier i snitt 320 gram mens hannfuglene veier i snitt 270 gram.  Ungfugler er mer jevnt gråbrune og har mindre tydelige bånd på undersiden.
Tore Deinboll

Arbeidermagasinet og Deinboll

Tore Deinboll og Trygve Mosebekk ble tidlig oppmerksomme på mulighetene i Arbeidermagasinet. Tegneroppdrag i aviser og julehefter var ikke bare en kunstnerisk utfordring, det var nyttig med «brødtegning» for å tjene penger. Deinboll hadde nær kontakt med Arbeidermagasinets første redaktør, forfatteren og journalisten Otto Luihn. 
Gjennom oppdragene Deinboll fikk av Luihn i Arbeidermagasinet, fant han gradvis frem til et tegnerideologisk ståsted. Dette resulterte etter hvert til at Deinboll valgte «den sosiale kunst». Kunst ble ofte assosiert med overklassen. Deinbolls valg av «den sosiale kunst» betød at kunstneren deltok i arbeiderklassens kamp. De store pengene befant seg hos overklassen, så et slikt valg var ideologisk begrunnet. Deinboll betraktet derfor innsatsen for illustrasjonskunsten i Arbeidermagasinet som sin livsoppgave og det var dette som ble hans kunstneriske hovedverk. 
Det var dette han ville huskes for.