google/wiki40b huggingface dataset:
PPG gasskraftverk

PPG gasskraftverk er et varmekraftverk i Calcasieu County, i delstaten Louisiana i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 338 MW fordelt på 6 turbiner med effekt på 50 – 77 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet PPG Industries Inc. 
Det stod ferdig utbygd i 1978, og utvidet i 1986. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Wilhelm von Lindenschmit den yngre

Bakgrunn

Han var sønn av Wilhelm Lindenschmit den eldre og fikk sin første kunstundervisning av onkelen Ludwig Lindenschmit den eldre i Mainz. Fra 1844 studerte han ved kunstakademiet i München og øvet seg ved siden av i xylografi og litografi.
Norges Røde Kors minnemedalje 1945

Utforming

Norges Røde Kors minnemedalje 1945 er utformet i sølv med emalje. Den er rund og har en diameter på 31 mm. Advers har en hvitemaljert midtmedaljong med rødemaljert likearmet kors, et såkalt gresk kors. Medaljongen er omgitt av omskriften «NORGES + RØDE + KORS +». Reversen bærer innskriften «+ TAKK + / FOR INNSATS / UNDER KRIGEN / 1940 – 1945» over fire linjer. Det røde korset på hvit bunn er et av den internasjonale røde kors-bevegelsens symboler og det emblem den nasjonale foreningen Norges Røde Kors benytter. Fargene hvitt og rødt går igjen i røde kors-bevegelsens symboler, internasjonalt og nasjonalt.
Medaljen er opphengt i et hvitt bånd med en rød midtstripe.
Medaljen er produsert av Oslo-firmaet J. Tostrup.

Tildeling

Ved årsskiftet 1944-45 var det totale antall norske sivile politiske fanger i Tyskland rundt 8 000. Fra midten av mars 1945 ble norske og danske fanger hentet av Svenska Röda Korset med «de hvite bussene», samlet i leiren Neuengamme og deretter fraktet videre til Sverige.
Norges Røde Kors minnemedalje 1945 ble tildelt personer som hadde drevet hjelpearbeid for nordmenn i fangeleire under verdenskrigen, og som bidro til hjemsendelsen av fangene fra Tyskland og tyskokkuperte områder. Den ble i hovedsak tildelt personer fra Danmark, Sverige og Sveits. Utdeling fant sted i 1945 og 1946.
Det ble utdelt medaljer til 908 personer.
GNU fri dokumentasjonslisens

GNU Free Documentation License (GFDL, GNU fri dokumentasjonslisens på norsk) er en lisens for åndsverk. Den er i likhet med programvarelisensen GNU General Public License en såkalt copyleft-lisens. Lisensen har blitt utarbeidet for GNU-prosjektet av Free Software Foundation.
Lisensen ble opprinnelig laget for manualer og annet referanse- og instruksjonsmateriell, men kan brukes for alle tekstbaserte verk, uansett emne og innhold. Den fastsetter at alle kopier av det lisensierte materialet, selv om det er modifisert, må bli gitt ut under den samme lisensen. Disse kopiene kan bli solgt, men de må bli gjort tilgjengelig i et format som gjør videre redigering mulig dersom de blir produsert i større opplag.
Wikipedias innhold utgis under GFDL, noe som sikrer at materialet er og alltid vil forbli fritt tilgjengelig.
Fransk vorstehhund ullpelset

Bruksområde

Vorsteher er en fuglehund som primært avles som jakthund på fugl, men den har også kvaliteter for annen type jakt og som brukshund og familiehund.
Den er en god familiehund og regnes som flink med barn og enkel å jobbe med. Den er også en sterk og arbeidsom brukshund, som blant annet er velegnet som trekkhund og kløvhund. Det er også eksempler på at vorstehere har blitt godkjente redningshunder, blant annet for Norske Redningshunder.

Utseende, anatomi og fysikk

En vorsteh er en edel og harmonisk hund med verdig holdning. Den er stødig, rolig og avbalansert. Svakt markert nakkeknøl og moderat stopp. Øynene er middels store og mørk brun farge er ønskelig. Ørene er høyt og bredt ansatte, og de er flate og hengende tett inntil hodet. Forlemmene er rette, parallelle og muskuløse. Baklemmene er også rette og parallelle. Skal være kraftige og muskuløse. og knærne er godt vinklet. Potene skal være runde til ovale, men godt sluttet og med kraftige klør. Hunden skal ha en sterk og muskuløs rygg med et kort, bredt og muskuløst lendeparti. Underlinjen er lett opptrukket med en elegant tørr bue. Halen skal være kraftig ved roten og høyt ansatt. Den smalner av mot spissen og er av middels lengde. Bevegelsene til en vorsteh er rette og parallelle. De er jordvinnende og med godt fraspark. 
Skulderhøyden skal iflg. FCI ligge på ca. 62-66 cm hos hannhunder og ca. 58-63 cm hos tisper.
Benin under Afrikamesterskapet i friidrett 2004

Resultater (ufullstendig)

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Presidentvalget i El Salvador 2009

Presidentvalget i El Salvador 2009 ble avholdt i El Salvador 15. mars 2009. Valget ble vunnet av den sosialistiske kandidaten Mauricio Funes, som fikk 51,29% av stemmene. Han representerer partiet FMNL. Hans motkandidat var den konservative Rodrigo Ávila, leder for ARENA. Den daværende presidenten i landet, Antonio Saca, representerer ARENA.
Funes overtok som president fra 1. juni 2009.
Dager før valget var det jevnt, med et lite forsprang til ARENA. Likevel så det dagen etter valget ut til at Funes vant. Med 91,1% av stemmene telt hadde Funes 51,3% av stemmene mens Ávila hadde fått 48,7%.
Basin Street Blues

Basin Street Blues er et musikkalbum med Mikael Wiehe, utgitt i 1988.
Evangelium vitae

Evangelium Vitae («Livets evangelium») er en encyklika promulgert av pave Johannes Paulus II den 25. mars 1995. Encyklikaen avhandler det menneskelige livs verdi og ukrenkelighet.
Paven fastslår blant annet at «provosert abort, det vil si abort som er villet som mål eller middel, alltid er et alvorlig brudd på den moralske orden, fordi det er villet avliving av et uskyldig menneske» (nr. 62; originaltekst  in exstenso»: «declaramus abortum recta via procuratum, sive uti finem intentum seu ut instrumentum, semper gravem prae se ferre ordinis moralis turbationem, quippe qui deliberata exsistat innocentis hominis occisio»).
Shigemi Ishii

Japans herrelandslag

Shigemi Ishii spilte 15 landskamper for Japans herrelandslag.
Kongshallen

Historie

Kongshallen eller Kongsvinger Ishall var en ishall på Kongsvinger som ble åpnet 12. januar 1992, som den 25. ishallen i Norge. Hallen var hjemmebanen til ishockeylaget Kongsvinger Knights og hadde en publikumskapasitet på 550 ståplasser. I januar 2013 begynte rivingen av ishallen og 23. november 2013 sto den nye Kongsvinger Ishall ferdigstilt og klar til bruk.
Opiater

Opiater er kjemisk nært beslektede forbindelser (opioider) som finnes i eller er syntetisert fra morfinlignende plantealkaloider i opiumsvalmuen, Papaver somniferum. Disse stoffene gir smertestillende effekter via opioidreseptorer i sentralnervesystemet. Eksempler på opiater er morfin, heroin og kodein.
Innenfor medisin beskriver begrepet opiat de narkotiske akaloidene som finnes i opiumsvalmuen, samt derivatene av disse alkaloidene.
Fylkesvei 423

Fylkesvei 423 går mellom Bringeland og Førde lufthamn, Bringeland i Gaular kommune. Veien er 1,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 423.
Tolga kirke

Bygging

Byggmester Runar Aspaas, sønn av Svend Aspaas som bygde Røros kirke hadde tegnet kirka, mens byggmester John E. Berg fra Dalsbygda var ansvarlig for oppførelsen. Man fikk i 1838 gratis ta ut 50 tylfter godt tømmer fra Røros kobberverks skoger til byggingen. Tømmeret skrev seg fra vindfall etter kraftig vind. Berg hadde frist på 5 år på få kirka ferdig, men den var ferdig allerede i 1840. Etter at Kobberverket hadde gitt tilsagn om tømmer tegnet Rasmus S. Aspås kirken. Stor-Elvdal kirke, oppført av faren Svend, dannet trolig utgangspunkt for Tolga. Ifølge Vreim var Rasmus Aspås' tegninger «dilletantiske».
På grunn av høy pris fikk ikke Aspås oppdraget som byggmester. Oppdraget gikk i stedet til John Berg. Byggingen begynte 31. mars 1840 etter at gamlekirken var revet. Veggene var tømret helt opp 30. april, tårnet ble reist 29. mai og 13. juli var taket tett. Åtte tømrere, to snekkere og en smed deltok fast i arbeidet, i tillegg møtte 24 mann daglig til pliktarbeid. John E. Berg gjorde små endringer i de opprinnelig tegningene. Kirken ble innviet 15. november 1840. Med pliktarbeid og gratis tømmer fikk bygda kirke uten store utlegg.

Tidligere kirke

Den forrige kirken på stedet ble oppført i 1688 i forbindelse med at de i 1660-årene ble anlagt smeltehytte. Kirken var bygget i grovt tømmer, 18 alen lang og 12 alen bred. Den hadde kor i tilbygg og tårn over inngangen. Materialer fra dette bygget ble brukt i kirken oppført i 1840. På begynnelsen av 1800-tallet var bygget nokså forfallent og restaurering ble vurdert. Rasmus Svendsen Aspås fra Røros ble brukt som konsulent og han anbefalte nybygg. Folket i Tolga ønsket å utnytte vindfall i Kobberverkets skoger. Gamlekirken ble revet 19-25. mars 1840. Bygningsdeler med flatskurd (treskjæring) er oppbevart i Sætergaards samlinger. Spiret ble funnet i en potetåker på 1900-tallet.
Fyrstinnen av Asturias' pris for samfunnsvitenskap

Fyrstinnen av Asturias' pris for samfunnsvitenskap (spansk: Premio Princesa de Asturias de Ciencias Sociales) er en pris, som siden 1981 årlig tildeles for innsats innen samfunnsvitenskap. Den er en del av en Fyrstinnen av Asturias-prisene. Prisene deles ut årlig i Oviedo. 
Prisen ble etablert i 1981 av Fundación Princesa de Asturias og har navn etter tittelen til Spanias kronprinsesse. Den var først kjent som Fyrsten av Asturias-prisen, men etter at Felipe i 2014 ble konge og datteren Leonor ble kronprinsesse med tittelen fyrstinne av Asturias, skiftet navnet til Fyrstinnen av Asturias-prisen. Stiftelsen endret samtidig navn til Fundación Princesa de Asturias.
Prisen består av en skulptur laget av kunstneren Joan Miró og et pengebeløp på 50 000 euro.
Serdar

Serdar (tidligere navn: Kizyl-Arvat eller Gyzylarbat) er en by i provinsen Balkan i Turkmenistan. Den ligger rett nord for fjellkjeden Kopet Dag. Befolkningen, som består overveiende av turkmenere, er på ca 50.000 innbyggere.
Den moderne byen oppstod i 1881 i forbindelse med den transkaspiske jernbane.
Serdar ligger tett ved den gamle persiske by Farava. I oldtiden var området befolket det det indoeuropeiske folk dahae.
Semsking

Semsking, også kalt semsk-, sems-, fett- eller oljegarving, er en teknikk for garving av skinn, det vil si bearbeing til lær. Semsket skinn blir tynt, mykt, bløtt som tøy og gulaktig. Overflaten er ru og porøs og kan vaskes med vann og vanlige vaskemidler. Semsket skinn brukes til klær, for eksempel jakker, til vesker, skotøy og annet.

Historikk og teknikk

Semsketeknikken kom til Norge i seinmiddelalderen rundt 1400. Metoden består i at en røyter (fjerner hårene fra) friske, flådde skinn ved hjelp av kalk, smører skinnene inn med fett eller tran som garvestoff, og behandler dem i en stampe eller banker dem med en klubbe eller øksehammer. For å gjøre skinnet mykt, smidig og porøst fjernes narven (hårsida) før garvingen. Fibrene under narven blir slipt på sandsteiner og bearbeidet med smergel, slik at skinnet får sitt spesielle matte, fløyelsaktige utseende. Det er først og fremst skinn av mindre husdyr som sau og lam (ikke huder av ku og okse) og slitesterke skinn av vilt som elg og rein som blir semsket.
Håndverkerne som utførte semsking, ble i Norge og Danmark vanligvis kalt fellberedere (feldberedere).

Ordbakgrunn

Ordene semsk og sems kommer via tysk fra det franske chamois som betyr «gemse» fordi nettopp gemseskinn tradisjonelt ble garvet på denne måten. Semsket skinn kalles på tysk Veloursleder («velur-lær») og på engelsk suede (fra fransk gants de Suède, «hansker fra Sverige»).
Longling

Longling (kinesisk: 龙陵县; pinyin: Lónglíng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baoshan.
Befolkningen var på 263 559 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Songshan-slagfeltet (Songshan zhanyi jiuzhi, 松山战役旧址) fra 1944 (under den annen sino-japanske krig) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Hay-Bunau Varilla-traktaten

Hay-Bunau Varilla-traktaten var en avtale mellom USA og Panama og ble undertegnet 18. november 1903, to uker etter Panamas uavhengighet fra Colombia. Franskmannen Philippe Bunau-Varilla reiste til Washington D.C. og New York for å forhandle frem avtalen med flere representanter for USA, fremst av dem utenriksminister John Hay.
De to mennene forhandlet frem vilkårene for salg av rettighetene til å bygge en kanal gjennom Panama og for en amerikanskkontrollert militær sone på begge sider av kanalen, den såkalte Panamakanalsonen. Philippe Bunau-Varilla undertegnet avtalen på vegne av Panama, det skulle senere bli et omstridt tema i forholdet mellom USA og Panama.
Avtalen angav at USA hadde rett til å bygge en kanal gjennom Panama og eksklusive rettigheter til en 10 km bred sone, for dette fikk landet 10 millioner dollar i en engangssum og en årlig betaling på 250 000 dollar.
Hay-Bunau Varilla-traktaten ble kritisert som ensidig i Panama og i 1964 førte misnøyen med avtalen til opptøyer. Den 9. januar 1964 brøt det ut voldsomme demonstrasjoner og etter tre dager var 22 panamanere og 4 amerikanske soldater drept, i Panama ble 9. januar kjent som martyrenes dag.
Opptøyene bidro til at USA sa seg villig til nye forhandlinger om Panamakanalen og den 7. september 1977 ble Torrijos-Carter-traktatene undertegnet, hvor USA overgav kontrollen over Panamakanalen og kanalsonen ved utløpet av 1999.
Forbannelsen

Handlingen

Karen er en amerikansk utvekslingsstudent som bor i Tokyo. Hun får i oppdrag å pleie en gammel syk kvinne i hennes hjem etter som den tidligere pleieren til kvinnen er forsvunnet. Det viser seg at pleieren ligger død på loftet og ingen har funnet henne. Når Karen kommer hjem til kvinnen, som bor i et gammelt hus i utkanten av byen, finner hun henne i en uforklarlig transe, og Karen kan høre at noe romstere i husets øverste etasje. Den forferdelige forbannelsen som har vært skjult i de gamle veggene i huset er vekket til live. En kvinne og et barn som ble myrdet av ektemannen for lenge siden spøker i huset, og om man besøker huset hviler forbannelsen over den personen. Det viser seg å ha blitt Karen og de skåner ingen...

Om filmen

Filmen er en nyinnspilling av den japanske grøsseren Ju-on fra 2002.
I 2006 kom en oppfølger, Forbannelsen 2.
Sitatlinje: Once you see it, you can never forget. Once it sees you, you can never escape.
Charlotte Gray

Handling

Filmen handler om Charlotte Gray, en vanlig ung kvinne som etter en kort og heftig forelskelse i en engelsk pilot verver seg til undergrunnsarbeid på fransk jord - den eneste hensikten virker å være letingen etter den savnede flygeren. Her kommer hun i kontakt med kommunisten Julien og hans far Levade.
Bærum Barneteater

Bærum Barneteater ble startet i 1985 som et initiativ fra fire medlemmer av Bærum Teaterselskap, og ble i 1994 organisert som en ideell stiftelse. Arne Brurås var i perioden 1985-2004 hovedleder for virksomheten, og har vært en av Bærum Barneteaters sentrale, bærende personer. Hilde Grythe har vært daglig leder siden høsten 2008. I 2015 blir teateret 30 år, og er det eldste i Norge.
Virksomheten er fordelt mellom eegenproduksjoner av forestillinger hvor de faste medlemmene medvirker  og Bærum teaterskole. Rekruttering til Bærum Barneteater skjer etter behov via Bærum Teaterskole. Bærum Teaterskole startet opp i 2003, og har nye inntak hvert halvår. Over 250 barn og unge deltar på kursene i halvåret. 
Intensjonen bak Bærum Barneteater er å la barn produsere høykvalitets teaterkunst for andre barn. Dette blir muliggjort ved egen fast ansatt stab, og en stor andel dugnadstimer fra foreldre. De leier inn profesjonelle instruktører, koreografer og musikere som arbeider sammen med barna for å lage teaterforestillingene. Bærum Barneteater har opparbeidet seg et godt rykte som et barneteater som leverer forestillinger av høy kvalitet. Bærum Barneteater har 66 faste medlemmer i alderen 8-18 år. Bærum Barneteater spiller fast på Sandvika teater, og store deler av Østlandet blir også besøkt gjennom regelmessige turneer.
Zosne

Utseende

Saperdini er middelsstore til ganske store, sylindriske trebukker, gjerne grå- eller brunaktige eller grønnlige på farge. Antennene er oftest noe kortere enn kroppen. Pronotum er forholdsvis lite, sylindrisk, mye smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige med markerte "skuldre". Kroppen er ganske kraftig punktert, ofte er punktene mørke og kontrasterer mot den lysere fargen ellers.

Levevis

Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest-Malaysia, Borneo og Filippinene.
Svinviks arboret

Svinviks arboret er et arboret ved Todalsfjorden på indre Nordmøre, i Surnadal kommune. Arboretet var opprinnelig den private hagen til Anne og Halvor Svinvik på småbruket Gjengstøa i Svinvika. De begynte arbeidet i 1943 og på 1960-tallet var samlingen en av de største som noen private hadde anlagt i Norge. Halvor Svinvik (1894–1976) var både fruktdyrker og hadde en sterk interesse for fremmede planter, særlig rododendron og nåletrær. Dette førte til at han gjorde store deler av eiendommen om til en botanisk hage. Hagen ble etter hvert åpen for publikum og er mye besøkt, særlig om våren under den overdådige rododendronblomstringen. Rododendron, en stor planteslekt innen lyngfamilien, var  lite kjent i Norge da Halvor Svinvik startet sitt arbeid, og i alle fall i området der han bodde. Han skaffet seg de fleste plantene ved å så frø han fikk fra utenlandske forbindelser. En av artene han har introdusert i Norge er den herdige Rhododendron brachycarpum Tiegerstedtii Group. Denne trives så godt i Svinvika at frøplanter spirer på trestubber og mosekledte steiner i hagen. Anlegget er en naturhage og ligger svært naturskjønt til mellom høye nordmørsfjell og Todalsfjorden. i tillegg til rododendron finnes et stort spekter av vakre løvtrearter og kultivarer, samt prydbusker og stauder. 
I 1971 ble hagen og samlingen donert til Vitenskapsmuseet i Trondheim. Fra 2010 er Surnadal kommune eier av Svinviks arboret, og stedet drives som museumshage i regi av Nordmøre museum.
Svinviks arboret ligger like ved riksvei 671 mot Todalen og er åpent for publikum fra mai til august. Omvisinger og kafé.
Mario Burke

Idrettskarriere

Burke deltok i deltok i Junior-CAC-mesterskapet i friidrett 2012 (Central American and Caribbean Junior Championships), der han stilte i U18-klassen. Her kom han på sjuendeplass på 100 meter, med 10,87 sekunder, men på 200 meter ble han slått ut i innledningsheatet. Babados fikk sølv på 4 x 400 meter stafett, med Burke på laget.
Under CARIFTA Games 2013 vant han 100 meter i U17-klassen, og han fikk sølv på 200 meter, bak Martin Manely fra Jamaica. I tillegg fikk han sølv på både 4 x 100 meter og 4 x 400 meter stafett. Han deltok også i ungdoms-VM i friidrett 2013, der han satte personlig rekord på 100 meter i semifinalen med 10,49, og endte på femteplass i finalen med 10,51 sekunder. 
Han deltok i U20-klassen under CARIFTA Games 2015, der han vant både 100 og 200 meter. Samme år deltok han i IAAF World Relays 2015, der Barbados satte ny nasjonal rekord på 4 x 100 meter både i innledningsheatet (38,85) og i B-finalen (38,70), der de kom på andreplass. Under Panamerikanske leker 2015 senket de den ytterligere til 38,65 i semifinalen, og kom på femteplass i finalen. 
Han fikk to medaljer under CARIFTA Games 2016, der han deltok i U20-klassen. Individuelt fikk han sølv på 100 meter, bak Nigel Ellis, og Barbados fikk bronse på 4 x 100 meter stafett. I Junior-VM i friidrett 2016 i Bydgoszcz fikk han bronse på 100 meter med tiden 10,26, bak Noah Lyles og Filippo Tortu.
I juni 2017 vant han 100 meter under det barbadiske mesterskapet i friidrett, og han deltar på 100 meter i VM i friidrett 2017.
Jonfinn Valmann

Jonfinn Valmann er en fiktiv overbetjent ved Hamar Politikammer, og er hovedperson i flere av Knut Faldbakkens kriminalromaner. Første gang man stifter bekjentskap med denne karakteren er i boka Turneren. Valmann er en traust og jordnær mann, og dette preger måten han etterforsker og oppklarer kriminalsaker på. Han er den som aldri slår seg til ro med lettvinte løsninger, og som alltid stoler på intuisjonen sin, selv om ingen andre gjør det.
Valmann er enkemann og utvikler etterhvert et nært forhold til sin kvinnelige kollega Anita Hegg gjennom bøkene.
Faldbakken har siden 2004 skrevet en bok i året om Valmann, men i 2010 tok han seg en pause, og den neste boken kom ikke før i 2011.
I 2013 kom bok nummer åtte i serien om Valmann. Bok nummer ni i serien, Gjensynet, ble lansert 7. oktober 2016.
Tesla Model S

Det norske markedet

Norge er blitt et spesielt viktig marked for Tesla Model S siden elektriske biler er fritatt fra merverdiavgift og engangsavgift. De eneste avgiftene som kjøpere betaler, er registreringsavgift på 2 800 kroner og vrakpantavgift på 2 400 kroner. I november 2012 røpet kommunikasjonsansvarlig for Teslas europeiske hovedkontor, Karl Berridge, for VG at «det norske markedet fortsatt er det nest største i verden, etter USA, når det gjelder antall bestilte biler», uten å ville røpe eksakt salgstall. Senere, i februar 2013, kom Tesla-grunnlegger Elon Musk med et noe mindre sensasjonelt estimat på Teslas firmablogg: «our highest per capita sales are in Norway». Neste delsetning, «where customers drive our cars during Arctic winters in permanent midnight», var et svar på en skandaleomsust kjøretur av en journalist i The New York Times, som klarte å kjøre seg tom for strøm en vinterdag i Minnesota, og dermed satte fokus på varmeapparatets betydning for rekkevidden. Ifølge Tesla var resultatet forutsigbart utfra batterinivået forut for turen — instrumentpanelet skal ha vist en gjenværende rekkevidde på drøyt halvparten av kjørelengden som ble forsøkt.
7. august 2013 ble de 15 første Tesla Model S med en rekkevidde på nærmere 500 km levert til norske kjøpere fra forhandleren på Alnabru. Ved lanseringen i Norge startet prisen på kr 446 600. Mot slutten av 2013 steg prisene for alle modeller, og den rimeligste kostet etter dette kr 466 200.  87 prosent av norske Model S-eiere har brukt bilen på ferietur med minst én overnatting.
SS «Mayaguez»

SS Mayaguez var et containerskip fra USA som ble kjent da Røde Khmer overtok det og holdt tilbake skipets besetning 12. mai 1975. Resultatet var en væpnet konfrontasjon mellom Kambodsja og USA, kjent som Mayaguez-hendelsen, som markerte slutten på USAs militære engasjment i Vietnamkrigen.
Mayaguez ble bygget av North Carolina Shipbuilding Company i Wilmington, Nord-Carolina og ble sjøsatt i april 1944 under navnet SS White Falcon. Skipet hadde et søsterskip, SS Ponce.
Etter andre verdenskrig ble skipet omdøpt til Santa Eliana. I 1960 ble hun bygget om og gjort bredere av Maryland Shipbuilding and Drydock, og omdannet til det første rene containerskipet under amerikansk flagg som var beregnet til internasjonal handel. Hun hadde nå en kapasitet på 382 containere under dekk og 94 på dekk. I 1964 ble hun omdøpt til SS Sea, og i 1965 til SS Mayaguez. Fra 1965 seilte Mayaguez på en fast rute for Sea-Land Service, Inc som støtte for USAs tropper i Sørøst-Asia: Hongkong – Sattahip, Thailand – Singapore. 7. mai 1975, en uke etter Saigons fall, forlot Mayaguez Hongkong på det som skulle ha vært en rutinetur. Etter at skipet igjen var i amerikanske hender, ble hun tatt ut av tjeneste og til sist skrotet i 1979.