Jacques-François Blondel

Livsløp

Det var flere arkitekter i Blondels familie, men, til tross for navnelikheten, er det ikke funnet dokumentasjon på at han var i slekt med den berømte arkitekten François Blondel (1618–1686).
Jacques-François fikk sin første arkitektutdannelse hos onkelen, arkitekten Jean-François Blondel (1683–1756), og studerte senere en periode under Gilles-Marie Oppenord. Onkelen lærte ham respekt for tradisjonell fransk arkitektur, hos Oppenord opparbeidet han stor ferdighet i å utforme bygninger i den nye rokokkostilen. Datidens bøker ble stort sett illustrert med kobberstikk og xylografier. Blondel ble etterhvert en dyktig gravør, og hans kobberstikkplansjer ble publisert både i andres og egne bøker gjennom hele karrieren. Han fikk oppført noen bygninger, men det var tidlig klart at hans hovedinteresse og evner var innenfor arkitekturteori og -undervisning.
I 1729 giftet Blondel seg med Marie Anne Garnier. De fikk to barn, Georges François og Claudine Angelique. Som voksen arbeidet Georges som gravør. 
I 1755, det samme året som Blondel ble innvalgt som kongelig arkitekt (Architecte du Roi) i akademiet, døde hans kone. Fem år senere giftet han seg med den 35 år yngre Manon Balletti, som like før hadde brutt sin forlovelse med den italienske kvinnebedåreren Giacomo Casanova. Blondel og Balletti fikk en sønn, Jean Baptiste, som en tid var byarkitekt for Paris.
Mot slutten av livet hadde Blondel både økonomiske og helsemessige problemer. Det verste var nok likevel at hans tidligere studenter ikke bare valgte bort den tradisjonelle, om enn moderniserte, arkitekturen han sto for. De vendte seg mot ham, og omtalte ham som «en pedant» (Mathurin Crucy) og en arkitekt som var «omringet av de fem søyleordener» (Ledoux).

L'Ecole des Arts, Blondels arkitektskole

I 1743 fikk han tillatelse av det kongelige franske arkitekturakademiet, Académie royale d'architecture, til å åpne en privat arkitektskole, l'Ecole des Arts. Skolen, som lå i Paris, var den første arkitektskolen i Frankrike som ikke var underlagt akademiet. 
Arkitektutdannelsen innen akademiet besto i hovedsak av praksis ved et av medlemmenes arkitektkontor. I tillegg kunne studentene overvære forelesninger to ganger pr. uke. Disse forelesningene var åpne for alle og ble holdt av akademiets professor. Blondel påpekte at unge arkitekter ikke ble systematisk undervist i alle ferdigheter og emner de hadde behov for i utøvelsen av sitt yrke. Ved hans egen skole innførte han et omfattende pensum, som skulle gi studentene kunnskap om både teori og praksis. Som i akademiets undervisning, brukte han arkitektkonkurranser som et pedagogisk virkemiddel. Det mest radikale ved skolen, var at han tok inn i pensum studiet av samtidsarkitektur, med studieturer til bygninger både i Paris og regionene rundt. 
Opplegget for Blondels skole er forklart i en publikasjon han utga i 1747: Discours sur la manière d'étudier l'architecture («Forelesning om måten å studere arkitektur på»). 
Skolen var vel ansett og hadde studenter fra inn- og utland. Noen av de mest kjente, er 
Etienne-Louis Boullée, Claude-Nicolas Ledoux og Charles de Wailly, og engelskmannen William Chambers. 
L'Ecole des Arts ble endelig nedlagt da Blondel ble ansatt som professor ved l'Académie Royale d'Architectures arkitektskole i Paris i 1762. (Sturges og Britannica har ulike år for nedleggelse av skolen. Sturges 1762 (s. 222, Britannica 1754 - viser selvsagt ikke til kilde!) Usikkert! Middleton, s. 140: at den besto så lenge han levde. Sjekk!