google/wiki40b huggingface dataset:
Votivgave

Votivgave (votiv av latin votivus, et høytidelig avgitt løfte)  er en gave til Gud eller til det guddommelige, gitt etter et foregående løfte. 
Når en person lider av en sykdom, er i livsfare, eller har noen ønsker, kan vedkommende prøve å oppnå helbredelse, frelse eller innfrielse av sitt ønske ved å love Gud en gave.
Skikken finnes i kulturer over hele kloden, den var utbredt i den europeiske antikken og ble overført til kristendommen. 
Det var for eksempel vanlig å gi en gave til Asklepios etter at en var blitt helbredet i en helligdom viet guden, og det er funnet og bevart en mengde legemsdeler i terrakotta.

Gavene

Gavene var ofte en modell av guden, av den legemsdelen som er blitt helbredet, eller mer symbolsk. 
I noen tilfeller gir en også staven eller krykkene som gave. I katolske kirker ser en ofte slike gaver, ofte ved et spesielt alter eller en statue av en helgen. Det kan være ulike legemsdeler preget i sølv, personlige brev eller penger. Ved berømte valfartssteder som for eksempel Lourdes, henger det et stort antall krykker på fjellveggen rundt den hellige kilden.

Kirkeinventar

Votivgaven kunne være en ny altertavle eller annet kirkeinteriør og i noen tilfeller en hel kirke som da ble kalt votivkirke.
Et votivskip er også en slik offergave, her som en skipsmodell, ofte som en takk til det hellige for en lykkelig utgang av en hendelse, eller som et ønske om at «intet ille må vederfares våre (sjømenn).»
Ofte brukes, noe feilaktig, betegnelsen kirkeskip om et votivskip.
Rengali-demningen

Rengali-demningen er en demning med et vannkraftverk i Brahmani-elva, i delstaten Orissa i det østlige India. Anlegget er plassert 80 km fra Angul. Nedlagsfeltet er på 25 250 km². Demningen er 1 040 meter lang og 70,5 meter høy – og er en gravitasjonsdam i betong.
Installert effekt er 250 MW, fordelt på 5 x 50 MW. Kraftanlegget ble påbegynt i 1973 og stod ferdig i 1980. Utbygger er Orissa Hydro Power Co.
Danielle Darrieux

Bakgrunn

Danielle Darrieux' far var armélege og døde da Darrieux var syv år. Hun vokste opp i Paris og lærte seg å spille cello ved Konservatoriet. Som fjortenåring ble hun sendt av sin mor for å prøvespille foör en ungdomsrolle i musikkfilmen Le Bal, ble oppdaget av den østerrikske filmregissøren Wilhelm Thiele, og dette ble begynnelsen på en lang og fremgangsrik karriere i såvel fransk som internasjonal film.

Skuespillerinne, sangerinne

Danielle Darrieus debuterte innen filmen i 1931. Hun utviklet seg fra roller som spe, romantisk ung pike til elegant, sofistikert og verdensvant kvinne. Hun ble beundret verlden over som fransk kvinnelighet personifisert.
Darrieux ble snart populær i en reække glamorøse og romantiske roller som baronesse Maria Vetsera, kronprins Rudolfs elskerinne, i Mayerlingdramaet fra 1936. Hun leverte en rekke karakterroller i filmer av Max Ophüls som Kjærlighetskarusellen (1950), Kjærlighetens gleder (1952) og Fruens hemmelige timer (1953). Hun spilte også i Joseph L. Mankiewicz' Operasjon Cicero, 1952) og Julien Duviviers Marie-Octobre (1958) og siden i Jacques Demys Pikene fra Rochefort (1967).
Under nazistene okkupasjon av Frankrike under andre verdenskrig fikk hun et dødsstempel på seg av den franske motstandsbevegelse fordi hun skulle ha underholdt tyske styrker. Ved en anledning ble hun beskutt ute på gaten i Paris, men hennes daværende ektemann, Porfirio Rubriosa, kastet seg da over henne for å beskytte henne; han ble truffet av tre kuler nær nyrene. Darrieux ble senere «benådet» og fortsatte sin filmkarriere.
Trass i den heroiske redning gikk det ikke bra med ekteskapet - Rubirosas karriere var preget av skandaler og elskovsaffærer, og paret skilte seg ette fem års ekteskap.
Hun har også fremtrådt på teaterscener blant annet i 1970 i Broadwayoppsetningen av Coco, og på 1960-tallet opptrådte hun som sangerinne.
Darrieux hadde fortsats filmroller i høye alder til tross og fikk stor oppmerksomhet for sin rolle i François Ozons 8 kvinner (2002), som hun fikk en European Film Award for som beste skuespillerinne.
Darrieux var gift tre ganger: 1) med regissøren Henri Decoin (1934–1940), 2) med playboy-diplomaten Porfirio Rubirosa (1942–1947) fra Den dominikanske republikk og 3) fra 1947 med forfatteren Georges Mitsinkides. (Hennes andre mann, Rubirosa, giftet seg pånytt med den amerikanske arvtagersken Doris Duke; det sies at Duke tilbød Darrieux én million dollar for å gå med på en rask skilsmisse.)
KnowARC

KnowARC (Grid-enabled Know-how Sharing Technology Based on ARC Services and Open Standards) (KnowARC) er et forsknings- og utviklingsprosjekt ledet av Universitetet i Oslo. Prosjektet er finansiert av EU-kommisjonens 6. rammeverk-program (European Commission Sixth Framework Programme) (FP6) for perioden 2006-2009. Prosjektet består av 10 forskjellige partnerorganisasjoner fra 7 forskjellige europeiske land. Prosjektet jobber med utvikling av Grid-teknologi.
KnowARC-prosjektets mål er å forbedre og videreutvikle state of the art teknologien i ARC grid-mellomvaren. Prosjektet har som mål å øke folks bevissthet om grid-teknologien og bruken av den neste generasjonen av ARC-mellomvaren. Formålet til prosjektet er å utvide ARC til å være tilpasset gjeldende standarder og å øke samspillsevnen med andre Grid-mellomvarer. Den neste generasjonen av ARC vil tilby byggeklosser for tjenester for såkalt know-how-delings (ekspertisedeling) for næringslivet og den vanlige mannen i gata.
KnowARC vil gjøre ARC til en koherent, funksjonell Grid software av industriell kvalitet klar for utrulling (installering) på et mangfold av plattformer og samtidig inkludert i mange forskjellige operativsystem-distribusjoner.
Yan Lianke

Biografi

Yan Lianke ble født i en fattig bondefamilie på landsbyen Tianhu i Song fylket, Henan provinsen. Han bor siden i Beijing.
Fødselsdatoen hans er ukjent fordi de var fattige og landsbyen feiret ikke bursdager, i tillegg fant han ingen detaljer i folkeregisteret i landsbyen. Han har jobbet som jordbruksarbeider på landsbyen og arbeidsvandringer i byen.
Yan Lianke debuterte som skribent for Folkets frigjøringshær i 1978. Utgivelsen av Lenins kyss（kinesisk: 受活; Pinyin: Shouhuo）ble en stor suksess, en milepæl i hans forfatterens liv. I 2005 avsluttet han sitt virke i Folkets frigjøringshær for å fokusere på skriving fulltid og ble medlem av Beijings forfatterforening.
Boka som gjorde Yan Lianke kjent for et internasjonalt publikum var Tjen folket (kinesisk: 为人民服务 Pinyin: Wei renmin fuwu), selv om han selv ikke mener at den er hans beste bok. Deretter følger en rekke bøker som har fanget internasjonalt oppmerksomhet. Verkene inkluderer Summer Sunset（夏日落, Xia Riluo), The Years, Months, Days (年月日, Nian Yue Ri), Tjen folk! (为人民服务, Wei renmin fuwu), Lenins kyss (受活, Shou huo), Landsbyens blod (丁庄梦, Dingzhuang meng)，The Explosion Chronicles(炸裂志, Zhalie Zhi) , Four Books (四书, Sishu)，Death of the Sun（日熄, Rixi)。 Han har også publisert over ti bind med noveller.
Han ble professor ved Renmin universitetet i 2008 og gjesteprofessor ved The Hong Kong University of Science and Technology i 2016.

Forfatterstil

Yan Lianke har ofte blitt kalt en mester av magisk realisme. Bøkene hans inneholder dog adskillig større doser realisme enn magi, og selv har han omtalt stilen sin som mystisk og spirituell realisme (神实主义).
Yan Lianke er sterkt influert av kinesiske forfattere Wu Chengen og Luxun.  Wu Chengen er forfatteren til Reisen mot Vest (som regner som en av De fire kinesiske klassiske romanene). Luxun regner som den største og mest innflytelserike kinesiske forfatteren og samfunnskritikeren i første del av 1900-tallet. Han har også anført inspirasjonskilder fra internasjonale berømte forfattere, f.esk. Nikolaj Gogol，Fjodor Dostojevskij，Franz Kafka,Samuel Beckett,  Albert Camus, Juan Rulfo.
De mest berømte verkene er basert på landsbyens liv. Temaet handler om et satirisk realistisk samfunn, noe som førte til at bøkene ble forbudt i Kina. Yan Lianke har innrømmet å sensurere seg selv i skriveprosessen, for å unngå bråk med myndighetene.
I Norge ble Tjen folket kalt satiriske vers, sammenlignet med roman Sataniske vers av Salman Rushdie. Lenins kyss ble regnet som "et satirisk mesterverk" .
HMS «Sverige» (1915)

Beskrivelse

Hovedbestykningen bestod av to elektro-hydrauliske tårn med to Bofors 11" M12 kanoner i hvert tårn. Disse hadde en rekkevidde på opptil 19 500 m og kunne skyte opptil fire skudd per minutt. Den sekundære bestukningen bestod av åtte 6" kanoner, to i et elektro-hydraulisk tårn og seks i seks manuelle tårn. 6" kanonene hadde en rekkevidde på opptil 16 000 m. Skipet hadde også to 18" torpedorør under vannlinjen og seks 3" kanoner, men torpedorørene ble fjernet på 20-tallet.
I 1927 fikk HMS «Sverige» et Hazemeyer våpenkontrollsystem og forbedret ammunisjon økte rekkevidden for 11" kanonene til 25 000 m og 19 000 m for 6" kanonene. Under den andre verdenskrig ble 3" kanonene fjernet og skipet fikk to 2×45 mm, to 2×25 mm kanoner og tre 20 mm kanoner. To av de enkle 6" tårnene ble også byttet ut med to 2×40 mm kanoner og ytterligere en 2×40 mm kanon ble lagt til.

Operativ historie

HMS «Sverige» gav ildstøtte og landsatte finske tropper da Sovjetunionen forsøkte å okkupere Åland i februar 1918, men trakk seg av diplomatiske årsaker da tyske tropper ankom øyen i mars. Under den andre verdenskrig gjorde hun tjeneste som nøytralitetsvakt. I 1947 ble hun tatt ut av vanlig tjeneste og 30. januar 1953 ble hun strøket og solgt for opphogging.
Shetlandsgjengen

Etter krigen

En av de britiske offiserene som satt i ledelsen for Shetlandsgjengen, David Howarth, ga i 1951 ut dokumentarboken The Shetland Bus der avdelingens operasjoner beskrives. Filmen Shetlandsgjengen 1954 bygger på boken Shetlands Larsen av Frithjof Sælen og The Shetland Bus av David Howarth. Mange av rollene i filmen blir spilt av de opprinnelige medlemmene i Shetlandsgjengen, inklusive Shetlands-Larsen, som gjorde 52 turer til Norge, og var på slutten kaptein på KNM «Vigra».
Et medlem av Shetlandsgjengen, Jacob Strandheim fra Herdla i Hordaland, ble da han var 85 år gammel invitert til Buckingham Palace 24. oktober 2005 for å motta en hedersmedalje av dronning Elizabeth II for sin innsats. Til stede var også det norske kongeparet, kronprins Haakon og prins Philip.
Smørkjøler

Smørkjøler er en beholder for oppbevaring og servering av smør. Den består av en lav terrakottakrukke med lokk, og i krukken er det plassert en skål av glass til å legge smør i. Når smørkjøleren er i bruk, står den med vann i krukken, og fordampningen gjennom de porøse veggene i terrakottakrukken holder smøret kjølig.
I første halvdel av 1900-tallet var det også brukt smørkjølere der smøret lå på en glass-skål som sto i en halvkulekuleformet vannbeholder med tre føtter av metall. Over beholderen var det så et litt større halvkuleformet lokk som kunne åpnes og svinges under beholderen bed bruk.
Alle mine tankar (album)

Alle mine tankar er et musikkalbum med Silje Vige, som ble utgitt på Kirkelig Kulturverksted i 1994. Albumet har hentet tittel fra sangen «Alle mine tankar» som vant Melodi Grand Prix året før. Sangen kom på femteplass i Eurovision Song Contest 1993. Albumet Alle mine tankar var Viges første og hittil eneste plate som soloartist.
Etnografisk museum i Genève

Etnografisk museum i Geneve er et museum i Genève i Sveits; etablert i 1901 etter initiativ fra professor Eugène Pittard, den første professoren i faget etnografi i Genève. Museet er et av de viktigste i sitt fagområde i Sveits. 
Museet holder til i byens sentrum; tre bygninger, Det gamle museumsbygningen, det nye MEG og en barneskole, er plassert rundt et firkantet tun med trær og blomster. 
I 2014 tok museet i bruk sitt nybygg. Det er en pagodeformet bygning, tegnet av Graber Pulver Architekten AG. Utstillingene og auditorium er i kjelleretasjen, kafeteria, museumsbutikk og resepsjon er i første etasje som er vendt mot haven. I øverste etasje finner en biblioteket, som har navn etter den generøse giveren, Marie Madeleine Lancoux. I biblioteket kan de besøkende høre musikk fra hele verden. Også museets gamle bygning er renovert, og inneholder i dag lokaler for etnomusikk. 
I 2017 fikk museet prisen som Årets museum i Europa.
Kristin Lavransdatter (film)

Handlingen

Vi befinner oss i middelalderens Norge, og unge Kristin rammes av tilværelsens mørke krefter da søsteren hennes blir krøpling etter en ulykke, og hun selv blir utsatt for et voldtektsforsøk. Hun overtaler sin far, Lavrans, og sin forlovede Simon til å sende henne i kloster for et år. Men gudfryktigheten får motstand når Kristin møter ridderen Erlend Nikolaussøn, som er beryktet for sine erobringer. De trosser ættesamfunnets strenge skikker og lover hverandre evig troskap.
Symphodon

Utseende

En middelsstor (6 -7 millimeter), avlang, litt matt, brunsvart gjødselbille. Bare hunnen er kjent. Hodet er bredt og skovlformet, forkanten halvsirkelformet uten innbuktninger eller tenner, med gulaktig rand. Pronotum er avrundet, nærmest ovalt, fint punktert. Dekkvingene har fine punktrader, mellomrommene mellom disse er noe opphøyde. Leggene på forbeina har to korte tenner.

Levevis

Ingenting er kjent om denne artens biologi.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Chile.
Holy Roller Novocaine

Holy Roller Novocaine er debut-EP-en til det amerikanske rockebandet Kings of Leon, utgitt 18. februar 2003. En re-utgivelse som en 10" rød vinyl singel ble utgitt i april 2011 for å feire International Recordstore Day.
Holly Roller Novocaine var gitt ut et par måneder før Kings of Leon's debut Youth & Young Manhood nådde hyllene. Platen fikk god kritikk - og sangene har blitt brukt i en rekke sammenhenger. Sangen "Molly's Chamber" dukket opp i en Volkswagen Jetta reklame, og sangen "Holy Roller Novacaine" ble brukt i slutten av episoden "Playing Tight" i tredje sesong av The shield. Låtene spenner fra bluesy lyder til organ-tilført ballader. En av de største faktorene til lyden deres er deres upolerte måte å spille - og måten de spilte inn sin musikk. De foretrakk å holde alt grunnleggende med minimale overdubber, om noen i det hele tatt. Denne måten å spille på ble videre utforsket på deres plate fem år senere.
Holly Roller Novacaine inneholder alternative opptak av sangene som finnes på oppfølgeren Youth & Young Manhood. Versjonen av "Wasted Time" er annerledes enn det samme sporet på Youth & Young Manhood, EP-versjonen har et mer anspent riff of forskjellige vokale stylinger. "California Waiting" er også annerledes. Versjonen funnet på Holy Roller Novacaine-EP-en ble spilt inn i et rush for å fullføre posten. Bandet likte i utgangspunktet ikke utfallet, så de skrev derfor en ny versjon som finnes på "Youth & Young Manhood". Men på Kings of Leons VH1 Storytellers ytelse, uttalte Caleb Followill at før de spilte "California Waiting": "We kind of sabotaged it on our album, and tried to play it really punk rock. It was better on the EP I think" "Wicker Chair" er ikke funnet på noen senere store utgivelser, i tillegg til et par singler og den japanske importen av "Youth & Young Manhood".
Svenskeligaen

Svenskeligaen var en kriminell gruppe som dominerte torpedomiljøet i Oslo utover 2000-årene.
Svenskeligaen vokste ut av et kampsportmiljø som startet med pengeinnkreving etter at gjengledere fra Gøteborg og Stockholm kom inn i miljøet. Utviklingen av miljøet startet med folk som trente mye. Noen av disse var også i dørvaktmiljøet. Andre var mer eller mindre fast ansatt i seriøse virksomheter. Flere levde på heltid av torpedovirksomhet og såkalt megling. Miljøet var en sammensatt gjeng av relativt potente folk med en utstrakt voldsbruk når de fant det nødvendig.
Svenskeligaen ble forbundet med flere betydelige kriminalsaker i 2000-årene, som omhandlet forhold som innsidehandel og hvitvasking.

Krig om torpedohegemoniet

En sentral person i Svenskeligaen tok i 2000 på seg oppdraget med å beskytte en person som ble presset av Jan Kvalen. Kvalen ble tidlig etablert i torpedomiljøet og hadde gjennom mange år blitt betraktet av mange som en slags «Gudfar» i Oslos underverden. Etter flere møter for å bli enige om en avtale, skal Kvalen angivelig ha handlet annerledes enn de ble enige om. Dermed brøt det ut en konflikt mellom Svenskeligaen og fløyen Kvalen representerte i torpedomiljøet. Kvalen hadde ved flere anledninger tidligere utfordret et par sentrale personer i Svenskeligaen til slåsskamp, både hver for seg og begge to sammen, uten at de hadde tatt imot utfordringen. Kvalen hadde tolket dette som tegn på svakhet og hadde som følge undervurdert sine rivaler. 28. september 2000 oppsøkte fire personer fra Svenskeligaen Kvalen ved hans hjem. Det brøt ut et slagsmål som forverret seg til en kamp på liv og død da et pistolskudd angivelig skal ha blitt avfyrt av Kvalen. Resultatet ble at Jan Kvalen ble grundig banket opp. Richard Bohlenius, en av mennene som banket ham opp, hevdet han var sikker på at Kvalen var død da han ringte hans høyre hånd, Eivind Johansen, for å informere om at han kunne hente sjefen sin. Kvalen havnet på sykehus med flere brudd i ansiktet og ødelagte tenner, men unnslapp varige mén.
Situasjonen hadde utviklet seg til en slags krigstilstand i torpedomiljøet mellom de to fløyene representert av Svenskeligaen på den ene siden og Kvalens menn på den andre. Involverte begynte å gå bevæpnet på fester og i andre sosiale sammenhenger. En måneds tid senere ble Kvalen skutt i ryggen og såret i sitt eget hjem på Lindeberg i Oslo. Angrepet skal ha vært en klar beskjed til torpedoveteranen om at dette var siste advarsel. Kvalen, som hadde slitt en stund med helsen, valgte mer eller mindre frivillig å trekke seg tilbake fra det kriminelle miljøet som følge av konflikten. Svenskeligaen hadde dermed kvittet seg med en sterk konkurrent. Kort tid senere ble Kvalens høyre hånd, Eivind Johansen, skutt og drept. Med Kvalen og Johansen ute av veien ble Svenskeligaen den dominerende maktfaktoren i hovedstadens torpedomiljø i årene som fulgte.
Hanne Kolstø

Tidligere år

Hanne Kolstø gikk ut av Universitet i Agder, Avdeling for Kunstfag, Musikkonservatoriet i 2009 med en bachelorgrad i utøvende rytmisk musikk. Her var hun blant annet aktiv i de tre bandene Post, Love:Fi og Thelma & Clyde.
Post kom til finalen i Norsk Jazzforum sin konkurranse Jazzintro i 2008. 
Postrockbandet Love:Fi og trip hop-duoen Thelma & Clyde ga begge ut sine debutalbum i 2009, mens jazzpoptrioen Post kom ut med sin i 2010.
Kolstø skrev tekst og melodi til alle disse albumene.
A&E (fjernsynskanal)

A&E (er initialene for det fulle navnet, Arts & Entertainment Network) som er en amerikansk kabel - og satellitt-TV- kanal som fungerer er flaggskipet til  TV-kanalen A&N, et joint venture mellom Hearst Corporation og Disney–ABC Television Group datterselskap av the Walt Disney Company (begge har en 50% eierandel).
Kanalen fokuserte opprinnelig  programmeri som biografier, dokumentarer, drama - serien (spesielt kriminal  og mysterier), men har senere blitt utvidet til å omfatte reality-TV- programmer. I juli 2015 var A&E-nettverket tilgjengeliggjort om lag 95 968 000 betalende husholdninger (82.4% av husstander med TV) i USA.
Kanalen har sitt hovedkvarter i New York og drives fra kontorer og studio i Atlanta, Georgia; Chicago, Illinois; Detroit, Michigan; London, Storbritannia; Los Angeles, California og Stamford, Connecticut. Den amerikanske versjonen av kanalen sendes i Canada mens internasjonale versjoner eksisterer i Australia, Latin-Amerika og Europa.
Behaviour

Behaviour er Pet Shop Boys' fjerde studioalbum, utgitt i 1990. Produsenter var Harold Faltermeyer og Pet Shop Boys.
Københavns voller

Københavns voller omga København fra middelalderen, til de ble fjernet i 1850-årene. Vollene ble bygget som forsvarsverk mot en antatt beleirende hær. Etter utviklingen av effektive kanoner var vollenes forsvarsmessige verdi tvilsom, ettersom fienden kunne slå leir utenfor vollene og bombardere byen. Dette skjedde blant annet under Københavns bombardement i 1807. For å imøtegå dette ble Københavns befestning bygget fra 1880-årene som en forsvarsring med større avstand til det sentrale København.

Bygging

De første vollene i København ble bygget allerede i middelalderen på Absalons tid. De omkranset utelukkende den eldste middelalderbyen, dvs. en strekning fra Vester Voldgade over Nørre Voldgade forbi nåværende Nørreport stasjon og så østpå igjen langs Gothersgade. I starten var det sannsynligvis tale om jordvoller som senere ble utbygget med en riktig mur av sten.
Kort etter Christian IVs kroning i 1596 ble en større utbygning påbegynt. Dette betydde en modernisering av de eksisterende vollene og fjerning av vollene langs Gothersgade. Den nye vollen mot nord fortsatte nå fra Nørre Voldgade langs Øster Voldgade helt ut til Kastellet, som ble bygget i 1662-1664 under Frederik III. Vollene var fullt utbygget ved hans død i 1648.
Under Christian IV ble bydelen Christianshavn også anlagt, og vollene i denne bydelen ble utbygget under etterfølgende konger.

Fjerning

Ettersom vollene hadde mistet sin militære betydning med utviklingen av langtrekkende kanoner, ble det i 1850-årene besluttet å fjerne dem. Koleraepidemien i København i 1853 var en av de sentrale årsaker som var med på å utløse vollenes fall i 1856. København var samtidig i ferd med å at vokse ut over vollene. Noen år senere begynte man med byggingen av et vollanlegg lenger mot vest, dette ble kalt Vestvolden, og innenfor denne kunne byen utvikle seg.

Voller som består

De mest markante restene fra vollene er Kastellet på Østerbro og Stadsgraven mellom Christianshavn og Amager. Rester av området umiddelbart foran vollene kan også sees i Østre Anlæg, Botanisk have, Ørstedsparken og dammen i Tivoli. På hjørnet av Vester og Nørre Voldgade står Jarmers Tårn som ble bygget på begynnelsen av 1500-tallet.
I forbindelse med utgravinger til metrostasjonen ved Kongens Nytorv støtte man på gamle rester av den første middelalderbymur.
Junquillal

Junquillal er ei bygd ved stillehavskysten på Nicoyahalvøya nordvest i Costa Rica. Den har to strender: Playa Junquillal i nord og Playa Venado i sør. Playa Junquillal er en 2 km lang, grå sandstrand, hvor det hekker skilpadder fra juli til november. I bygda er det flere mindre hoteller og restauranter.