google/wiki40b huggingface dataset:
Ofotens Tidende

Ofotens Tidende var en avis som kom ut i Narvik i Nordland i perioden 1899 til 2000.
Avisa ble grunnlagt av den kvenske typografen Isak Wilhelm Taavonike Johansen, og første utgave kom ut 13. mai 1899 med undertittelen «Upolitisk nyheds-og avertissementsblad for Ofoten». I begynnelsen kom avisa ut ukentlig, men samme år økte man til to utgivelser i uka. Et nytt eierskap i 1902 tok sikte på å gjøre avisa til dagsavis, men planene ble aldri realisert, og etter en liten periode med tre utgivelser i uka gikk man i 1906 tilbake til to, før man i 1929 igjen økte til tre utgivelser i uka.
Carl Næsje kom inn som avisas redaktør i 1910 og forble redaktør til sin død i 1948. Etterkommerne overtok da redaksjonen, og fortsatte å prege avisen frem til den gikk inn.
I 1924 ble avisen partiavis for Høyre og Frisinnede Venstre, og i 1927 lå opplaget på 3000 eksemplarer. Under andre verdenskrig var avisen den eneste av byens fire aviser som ikke gikk inn, og den forble Narviks største avis frem til 1957/58, da Arbeiderpartiets Fremover overtok. Begge hadde da et opplag på rundt 6000 eksemplarer.
I sitt siste fulle driftsår 1999, hadde avisa et opplag på 3606 eksemplarer (mot Fremovers 10 114 eksemplarer), og hadde i flere år vært et underskuddsforetagende, særlig etter at kommunale institusjoner sluttet å annonsere. Nedleggelsen skjedde ikke uten motstand, og mange fryktet at A-pressens Fremover ville få for stor dominans. At nedleggelsen skjedde dagen etter at A-pressen la ned Bladet Harstad, førte til spekulasjoner om Ofotens Tidende ble lagt ned av eieren Harstad Tidende Gruppen AS mot at Harstad Tidende slapp konkurranse fra A-pressens Harstad i Harstad.
Primo februar 2007 gjenoppsto avisen som nettutgave, til protest fra tidligere eier. Våren 2009 ble nettavisen lagt ned grunnet manglende inntekter. I januar 2010 startet nok en nettutgave opp, som Ofotens Tidende 2.0. Med 2.0-versjonen satset Ofotens Tidende på brukergenerert innhold. Grunnet uenighet med forrige utgivere angående navnebruken, endret nettavisa navn til Ofotingen. I 2015 revitaliserte Ofoting bruken av navnet Ofotens Tidende som en seksjon med historiske tilbakeblikk med relevans til Ofoten-regionen.
Nore stavkirke

Bygningen

Skipet er rektangulært bygget i stavverk. Koret og tverrfløyene er i laft. Tverrfløyene kan ha hatt avsluttende apsider og små tårn, mens skipet hadde et større tårn. 
Det mest unike med kirken er at den alt i middelalderen ser ut til å ha blitt ombygd til korskirke, det finnes ingen paralleller. Opprinnelig var den imidlertid en enskipet stavkirke av midtmasttypen. Den har en korsformet grunnplan, våpenhus og sør- og nordfløy. Koret er i samme bredde som skipet. 
Kirken har en åttekantet takrytter.
Det er foretatt en rekke ombygninger. Fløyene ble ombygget i 1709 og 1714 og koret utvidet i 1683. Kirken fikk våpenhus i 1723 og midt på 1700-tallet ble det bygget sakristi.

Interiør

Kirken har en korsformet grunnplan med seksten staver i midtskipet og fløyene. Midt i skipet står en kraftig søyle med terningkapitel.
Kirken er bygget med gallerier. vegger, gallerier og søyler ble malt i sterke farger i 1655. 
I 1888 kjøpte Lorentz Dietrichson kirken og ga den to år senere til Fortidsminneforeningen.
Absolute One Hit Wonders

Absolute One Hit Wonders er et samlealbum som inneholder flere av de største one hit wonders.
Albumet kom ut 30. mai 2005 ved siden av Absolute Music-serien.
Pseudotrematodes

Utseende

En karakteristisk utseende oldenborre, ca. 15 millimeter lang. Hele insektet er matt svart, kan overflatisk minne om enkelte skyggebiller (Tenebrionidae), men har helt annerledes antenner. Kroppen er høyt hvelvet, beina forholdsvis korte. Hodet og pronotum er tett og kraftig punktert. Antennene er ganske korte med en tre-leddet klubbe av ganske korte lameller (blader). Undersiden er kledt med nokså korte hår.

Utbredelse

Arten er utbredt i dte sørlige og østlige Balkan: Hellas, Makedonia, Bulgaria og den europeiske delen av Tyrkia.
Nærsnes

Nærsnes eller Nærnes er et tettsted i Røyken kommune i Buskerud med 1574 innbyggere per 1. januar 2018. Navnet Nærsnes er sammensatt av det norrøne mannsnavnet Neriðr og naturformasjonen nes. Stedet utgjør som navnet sier et nes som strekker seg mot nord ut i Vestfjorden (Oslofjorden). På nordvestsiden av neset dannes Nærsnesbukta mellom Slemmestadåsen - Morberg og Nærsnes. 
Nærsnes har et lite sentrum som består av to bygninger med en liten plass foran. Bygningene i sentrum huser henholdsvis en Joker med post i butikk-tjenester og den kombinerte frisørsalongen og kaféen, Bendiksen & Bjercke. På Nærsnes finnes finnes bussholdeplassene Breidablikk, Baardsrud, Nærsnes, Baku, Torskeberget, Svaberg og Ramton med avgang til Oslo en gang i timen. Nærsnes har to barnehager, samt en barneskole med 7-trinn. I skolegården finnes flere lekeapparater, samt to fotballbaner, en med asfalt og en med grus.
Like ved skolen ligger Nærsnes og Åros Idrettsforenings (NÅIF) klubbhus og en stor fotballbane med gress. Her holdes det hvert år fotballskole for barn i alderen 6-13 år. Det er også gode turmuligheter på Nærsnes med flott natur. Her finnes det også to idylliske strender. Nærsnes båthavn har gjestebrygger og også muligheter for bading.
Nærsnes har lang historie som feriested for befolkning fra Oslo. Av industriell virksomhet hadde Nærsnes midt på 1800-tallet betydelig båtbygging, med Christian S. Morberg som en av de viktigste aktørene. Isdrift var også en sentral virksomhet i en hundreårsperiode fra omkring 1860 til 1960-tallet. I denne perioden ble det eksportert store mengder is fra Nærsnes, blant annet til dronning Victoria av Storbritannia. Det ble anlagt flere kunstige dammer til dette formålet. De fleste dammene ligger der fortsatt og på Nærsnes finnes også et lite museum for isskjæring. En av iseksportørerne, Thv. Baarsrud, grunnla også Nærsnes teglverk.
Andre tettbebygde steder i Røyken er Slemmestad, Spikkestad og Åros.
Trinse

En trinse er et hjul som løper fritt på en aksel, ofte med et spor for et tau eller vaier. Trinser brukes oftest i sett for å redusere mengden kraft som skal til for å løfte en last. Dog så kreves samme mengden arbeid for å flytte lasten, kraften må bare virke over en lengre vei.

Annen betydning

En trinse kan også være en ring eller skive nederst på en skistav, beregnet på å hindre eller begrense skistaven i å trenge ned i snøen.
Søkelys

Et søkelys er et apparat med reflektorer som kan skape en kraftig lysstråle bestående av nesten parallelle stråler som kan rettes i en bestemt retning. Søkelys er som regel laget så de kan dreies i alle retninger.
Militær bruk av søkelys begynte på slutten av 1800-tallet da slagskip og andre store fartøyer ble utstyrt med søkelys så de kunne finne små angripende torpedobåter. De ble anvendt i Den russisk-japanske krig i 1904–1905. Det ble også installert søkelys på mange kystartilleribatterier for å hjelpe ved kamp om natten.

Under første verdenskrig

Søkelys ble først anvendt i første verdenskrig til å skape «kunstig månelys» til å forbedre mulighetene for nattangrep, en praksis som ble fortsatt under annen verdenskrig. Kunstig månelys ble oppfunnet av historikeren og panserkrigsteoretikeren J.F.C. Fuller.

Under annen verdenskrig

Søkelys ble anvendt i utstrakt grad ved forsvar mot nattlige luftangrep under annen verdenskrig. Par av søkelys plassert i en kjent avstand fra hverandre ble brukt til via triangulering å beregne hvor høyt oppe bombeflyene var, så brændrørene på luftverngranatene kunne innstilles til maksimal effekt. Hertil kom at søkelysene kunne blende bombeutløsere som brukte optiske bombesikter.
Søkelys ble leilighetsvis anvendt taktisk ved landslag. En berømt leilighet var Den røde armés anvendelse av søkelys under slaget om Berlin i april 1945. 143 søkelys ble rettet mot de tyske stillinger hen over Neisse med det formål midlertidig å blende dem under en sovjetisk offensiv. Imidlertid spredte morgentåken lyset og de angripende styrker kom til å stå i siluett, hvilket gjorde dem klart synlige for tyskerne. De sovjetiske styrker led derfor store tap og måtte utskyde deres invasjon av byen.
Søkelys fra annen verdenskrig omfatter modeller fremstilt av General Electric og Sperry Corporation. De hadde i de fleste tilfelle en 60" (152,4 cm) diameter med rhodiumbekledte parabolske speil, som reflekterte en kulbuelampe. Den høyeste effekten var 800 000 000 candela. Det ble drevet av en 15 kW generator og hadde en effektiv rekkevidde på mellom 45 og 56 km i klart tørt vær.

Sivil bruk

I dag brukes søkelys blant annet ved reklame. Noen steder bruker for eksempel bilforhandlere søkelys så man over stor avstand kan se at her er en bilforretning. Tidligere var det alminnelig å bruke søkelys ved filmpremierer. De fleste kjenner det fra den lille tegnefilmen som innleder film fra 20th Century Fox, hvor man ser søkelys feie hen over himmelen.
Charles Neville, 6. jarl av Westmorland

Charles Neville, 6. jarl av Westmorland (født 18. august 1543, død 16. november 1601) var en engelsk adelsmann. Han er særlig kjent for sin ledende rolle i Nord-Englands reisning i 1569.

Bakgrunn

Neville kom fra en familie som holdt fast ved sin katolske tro etter reformasjonen. Han var knyttet til den mektige Howardslekten gjennom ekteskap.

Opprørsleder

Sammen med Thomas Percy, 7. jarl av Northumberland og Simon Digby ledet han i 1569 Nord-Englands reisning, et opprør mot Elizabeth I av England. Opprørerne tok Durham og feiret katolsk messe i katedralen der, men da en stor kongelig hær ble samlet i York snudde lykken. Westmorland flyktet til Flandern, og ble i 1571 dømt av Parlamentet (Act 13 Eliz. I c. 16).
Han døde fattig i Spania.
Stor-Jougdan

Stor-Jougdan (også omtalt som Stora Jougdan og Storjoudan) er en innsjø som ligger langs Jougdån i den nordlige delen av Strömsund kommune, Jämtlands län. Ved innsjøen ligger gårdsbruket Tjärnbacken. En del av Storjoudan ligger innenfor Jougdalens naturreservat.
Innsjøen har en lengde på 6,9 km, en bredde på 1,3 km, og ligger i en høyde på 428 meter over havet.
VM i skiskyting 2016 – Jaktstart kvinner

VM i skiskyting 2016 10 km jaktstart kvinner arrangeres søndag 6. mars kl 15.45. De 60 beste fra sprinten får stille til start. Den som vant sprinten starter først og så følger de andre ut med den differansen de var bak. Første mann til mål vinner. Man går 5 runder á 2 km. Det er 4 skytinger, først 2 liggende og så 2 stående. For hver bom får løperen en strafferunde.
Sphenocassis

Utseende

Middelsstore, ovale, halvblanke, gule til brunrøde (i død tilstand) skjoldbiller, sett fra siden moderat hvelvede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Oversiden er kraftig og ganske jevnt punktert.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Madagaskar.
Tomyris

Tomyris var hersker (dronning) over massageterne, en iransk-nomadisk konføderasjon i antikkens Sentral-Asia. Hun er mest kjent for sin rolle i den persiske kongen Kyros den stores død i 530 f.Kr.
Tomyris' rike var lokalisert i området sørøst for Aralsjøen, i deler av det moderne Turkmenistan, Afghanistan, Vest-Usbekistan og Sør-Kasakhstan.
Herodot skrev at det var noen forskjellige historier om Kyros' død, og nevner Tomyris som en av de mulige årsakene til hans død. Historien om Tomyris er også inkludert i bøker av Strabon, Polyainos, Cassiodorus og Jordanes. Den tidligste beskrivelsen om henne kommer imidlertid fra Herodot, som levde fra 484 til 425 f.Kr.

Herodots beretning

Herodot har nedtegnet den lengste versjonen av Kyros' død: Tomyris var som enke blitt enehersker over massageterne. Kyros, etter sine mange tidligere erobringer, ønsket å innlemme dem i sitt rike. Først prøvde han med fredelige midler, og ba om dronningens hånd i ekteskap. Etter avslaget gikk Kyros mot dem, og da han nådde elva Jaxartes' bredd etter en lang marsj, ga Tomyris ham det tilbudet at hun kunne trekke krigerne sine tre dagsmarsjer bort fra elven, slik at han kunne komme seg over i ro og mak. Enten dette, eller så fikk han trekke seg tre dagsmarsjer tilbake i sitt rike, slik at massageterne kunne møte perserne i deres land.
På råd fra den tidligere lydiske konge Krøsus, som var imot den persiske adelens oppfatning, krysset Kyros elva til Tomyris' territorium. Her etterlot han den svakeste delen av hæren sin med store mengder mat og vin, og lokket en tredjedel av Tomyris' hær inn i en felle. Massageterne angrep de etterlatte perserne og drepte dem. Så oppdaget de maten og vinen som var satt fram, og spiste og drakk til de sovnet. Kyros' menn kunne gå tilbake og drepe massageterne som lå og sov. I denne operasjonen ble Tomyris' sønn, feltherren Spargapises, tatt til fange.
Da Tomyris fikk høre om nederlaget og hennes sønns skjebne, sendte hun bud til Kyros om at hvis han sendte sønnen tilbake, skulle han få dra ustraffet bort fra massageternes land. Hvis ikke skulle hun «mette hans umettelige trang til blod». I mellomtiden fikk Spargapises en anledning til å ta sitt eget liv i fangenskapet.
Da budskapet om sønnens død nådde Tomyris, var det klart at det ville bli et blodig sammenstøt mellom massageterne og perserne. I dette slaget seiret massageterne og Kyros ble også drept. Tomyris fikk samlet blod fra døde persere i en skinnsekk, og oppfylte sitt løfte om å mette Kyros' blodtørst, da hun dukket hodet hans ned i sekken.
Tøihusgaten 45

Tøihusgaten 45 (også kalt Lille-Norge) (bygget i 1858) i Gamlebyen i Fredrikstad. Huset fungerte som hovedkvarter for kaptein Rudolf Graff og hans menn i den hemmelige etterretningsorganisasjonen XU.
Det var kaptein Rudolf Graff som klarte å forhandle frem en avtale med de tyske okkupantene om at Graff og hans menn skulle få være i fred, dersom de i gjengjeld unnlot å gripe til våpen mot tyskerne. Avtalen regnes for å være uhyre spesiell og det er ikke kjent om lignende avtaler fant sted under andre verdenskrig.
Det var svært få i Norge som visste om virksomheten i Tøihusgaten 45. I huset ble det gjemt store mengder informasjon, kart og bilder og i bakgården lagret man utstyr og våpen. Blant annet lagret man her en lastebil og flere kanoner. Husets eiere var ikke klar over husets historie før denne ble offentlig kjent.
Karmaugle

Beskrivelse

Karmaugla er en ugle som finnes i det sentrale India. Denne arten er en del av en større gruppe, Strigidae. 
Karmauglen er liten (23 centimeter) og tettbygd. Det er en typisk liten ugle med en enkel krone. Brystet er brunt, mens resten av underparten er hvit. Illustrasjonen fra 1891 har vist seg å ha enkelte unøyaktigheter: Kinnflekkene er for mørke, og det er for markante tverrstriper på brystet.  Buken, undersidene og undersiden av halen skulle vært helt hvite uten markeringer, båndene på vingene skulle være hvitere og nebbet skulle vært større.
Inntil den ble gjenoppdaget i 1997, var ugla bare kjent fra bare 7 eksemplarer samlet sammen på 1800-tallet i nordlige Maharashtra, sørøst i Madhya Pradesh og vest i Orissa. I november i 1997 ble artene gjenoppdaget av en gruppe ornitologer like nordøst av Bombay. I 2000 ble 25 fugler funnet når 14 skogarealer ble kartlagt.
Karmaugla er kritisk truet, og det foreløpige antallet er anslått til under 250 ugler. De originale eksemplarene ble funnet i tett jungel.
Sermyloides

Utseende

Middelsstore (ca. 6 - 7 millimeter), ovale, hvelvede, blanke, ofte mer eller mindre gulrøde bladbiller.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Asia.
For Tors skyld

Handling

Filmen handler om en drabantbyfamilie hvor faren har alvorlige alkoholproblemer. Far drikker, mor har reist bort, og sønnen Tor rømmer hjemmefra for å provosere faren til endelig å ta seg sammen. Han rømmer ut i skogen for å finne tilbake til noen av de gode opplevelsene han og faren hadde sammen tidligere. Flukten hjemmefra blir ikke bare destruktiv. Vennene prøver å hjelpe ham, og han blir i tillegg forelsket. Tor gjør seg sine refleksjoner og forstår at han må legge sitt eget grep på livet.

Om filmen

Filmen ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne. Blant annet så ga VG, Dagsavisen og Aftenposten den terningkast fire.
Filmen ble i 2006 omtalt som en «Rørende norsk familiefilm» av NRK i forbindelse med en TV-visning.
Bunyodkor PFK

Bunyodkor Professional futbol klubi er en fotballklubb i Tasjkent i Usbekistan. I august 2009 byttet den navn fra «Quruvchi PFK», som den fikk ved etableringen i 2005, til sitt nåværende navn. Den kjente brasilianske fotballspilleren Rivaldo spilte i klubben fra 2008 til 2010.
Furufly

Utseende

Furufly har rødbrune forvinger med hvite flekker. To store flekker i hver forvinge har nyreform. Bakvingene er gråbrune. Vingespennet er omtrent 30 millimeter.  Kroppen er tykk og ullen som hos de fleste nattfly. 
Larven er grønn med tre hvite striper langs hver side av kroppen og en langs midten av ryggen. Hodet er rødbrunt.

Levevis

Furufly flyr i mai, vanligvis om natten. Hunnen legger egg på undersiden av furunålene, vanligvis 10 egg på samme sted. Etter et par uker klekker eggene. 
Larvene spiser først de unge myke furunålene, men vil senere også ta eldre furunåler. Hele treet kan snauspises. Larven er utvokst i juli eller tidlig i august.
Den uvokste larven søker ned i skogbunnen hvor den forpupper seg. Furufly tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres.  Furufly overvintrer i puppestadiet og klekkes som voksen om våren.

Skadedyr

Det er ikke registrert masseutbrudd i Norge.  Sverige hadde et angrep i 1947–48.  I Mellom-Europa er furuflyet et fryktet skadedyr. 
Larven dreper de nye furunålenes vekstpunkt, og derfor vil et avnålet tre stå ribbet store deler av vekstsesongen. Dette tåler sjelden treet og vil dø. 
Bekjempelse med insekticider kan slå tilbake angrep.  Generelt vegrer man seg for å bruke gift, da det har store konskvenser for miljøet.  I et svært alvorlig angrep i Skottland ble insektmidlet  fenitrothion (fosformiddel) brukt, med godt resultat. 
Furuflyets feromon er kjent og syntetiske feromonanaloger blir brukt for å overvåke populasjonen i Europa.
The Replaceable Heads

The Replaceable Heads, tidligere Per Ivars orkester, enda tidligere Diddy Wah Diddy, er et rockeband fra Nord-Norge. 
Bandet har bygget seg et rykte som en eksplosiv live-opplevelse.
Sentrumsalliansen

Sentrumsalliansen er et norsk politisk parti, som første gang stilte liste ved stortingsvalg ved valget i 2009. 
Partiet ble dannet i Bergen i 2007 av tidligere medlemmer av Arbeiderpartiet:. Blant annet den tidligere nestleder og medlem i Arbeiderpartiet i Bergen, Merete Andreassen og Salar Salih Partiet ble dannet blant annet på grunnlag av at en mente AP ikke representerer grasrota og bredden i befolkningen. En mente nlant annet at AP var blitt topptungt, og at ledelse og verv ble fordelt på for få personer. De sa den gangen at de ønsket å fylle vakuumet som de mente eksisterte mellom Arbeiderpartiet og Høyre. Partiet stilte til valg i Bergen ved kommunevalget i 2007 under navnet Det sosialdemokratiske parti og fikk 537 stemmer, som var 0,5 % av stemmene i Bergen. Det ble dermed ikke representert i bystyret.
Ved stortingsvalget 2009 stilte partiet liste bare i Hordaland. Toppkandidaten var Salar Salih. Partiet opplyste at deres fremste mål var å «fremme Hordaland og Vestlandets krav til rettferdig fordeling», og videre at de inviterte «velgerne med på en regional politisk mobilisering for å komme forfordelinga av Østlandet til livs.» Partiet fikk 241 stemmer.
Theodosiske dynasti

Det theodosiske dynasti eller Huset Theodosius var en romersk familie som kom til verdighet og makt senantikken og i de avtakende dagene av Romerriket.

Historie

Grunnlegger var Flavius Theodosius, eller også kalt Theodosius den eldre, en stor general som hadde reddet Britannia fra Conspiratio barbarica, «barbarenes sammensvergelse», et opprør i årene 367-368 mot det romerske styre på De britiske øyer. Hans sønn, Flavius Theodosius ble gjort til keiser av Østromerriket i 379, og kortvarig greide han å forene Romerriket i 394-395 ved å beseire usurperen Eugenius. Theodosius I ble etterfulgt av sine sønner Honorius i vest og Arcadius i øst, keisere i hver sine halvdeler av det tidligere Romerriket.
Huset Theodosius ble beslektet med Huset Valentinian etter at Theodosius I hadde giftet seg med Galla, en datter av Valentinian I, deres datter var Galla Placidia. Den siste keiseren i vest som tilhørte slekten var Galla Placidias sønn Valentinian III. Den siste keiseren i øst var Markian, svoger av Theodosius II. Senere ble et barnebarn av Valentinian III gift med Olybrius, og Anthemius var en svigersønn av Markian. Etterkommere av slekten fortsatte å være en del av den østromerske adelen i Konstantinopel fram til slutten av 500-tallet.
Sphaerorutela

Levevis

Larvene lever i råtnende ved.
Brandval

Brandval er et sokn, et tidligere prestegjeld, en tidligere kommune i Solør i Hedmark fylke og et sted som tidligere var kommunesenteret i den kommunen.
Brandval ligger to mil nord for Kongsvinger på begge sider av Glåma, med barneskolen på vestsiden og Brandval kirke på østsiden. Brandval er et stoppested på Solørbanen, som ligger på østsiden av Glåma, men er nå nedlagt. De to halvdelene er forbundet av en hengebro. Brandval har postnummer 2219.
Brandval sokn utgjør den nordlige delen av Kongsvinger kommune, og består av Brandval kirke, Roverud kirke og Lundersæter kirke. Soknet og prestegjeldet ble utskilt fra Grue prestegjeld den 13. desember 1863 og tilhører i dag Solør, Vinger og Odal prosti. Prestegården ligger på Roverud, én mil fra Brandval.
I 1837 ble Brandval en del av Grue formannskapsdistrikt. Brandval ble skilt ut som egen kommune i 1866. I 1941 ble en del av Grue med 68 innbyggere overført til Brandval. 1. januar 1964 ble Brandval, Kongsvinger og Vinger kommuner slått sammen til Kongsvinger kommune. Brandval kommune hadde ved sammenslåingen 4 384 innbyggere.
Den delen av Finnskogen som ligger i den forhenværende kommunen, kalles ofte Brandval Finnskog.