google/wiki40b huggingface dataset:
Fiplingdalen

Fiplingdalen (Feplingdal) er et skogkledd dalføre i Grane kommune i Nordland. Den ligger fra 300—400 moh, og er ca. 40 km lang. Fiplingdalselva renner gjennom dalen mot nord og øst til Vefsna. Dalen har også veiforbindelse sørover til Majavatn.
Bygda ligger langs Villmarksveien, som er et alternativ til E6. Fiplingdal har ca. 100 innbyggere, men har klart å opprettholde både skole, barnehage og butikk. Bygda har et variert næringsliv, med landbruk som hovednæring.
Det finnes ca. 350 hytter/fritidshus i dalføret. Bygda er utgangspunkt for mange turer, blant annet Simskardet som innfallsport til Børgefjell nasjonalpark, Storvegskardet og Bæråsen.

FIL-Fiplingdal idrettslag

Fiplingdal IL ble stiftet i 1956, og har oppgjennom årene stort sett drevet med vinteraktiviteter, der det største arrangementet var påskeskirennet skjærtorsdag.
Laget har lysløype som holdes åpen gjennom vinteren, og turløyper innover Bæråsen, Simskaret og Storvegskardet. Laget har eget hus som blir brukt ved ulike arrangementer. Høsten 2005/vinteren 2006 ble det bygget et skitrekk.
Laget står bak Fiplingdalsmartnan som har mellom 1000 og 1500; dette arrangementet er bærebjelken i lagets økonomi.
Hjemmets Kolonihager

Hjemmets Kolonihager er en kolonihage på Bjølsen i Oslo, grunnlagt på  initiativ av direktør Ole Sundø i ukebladet Hjemmet i 1912. Tomten var dengang en del av Bjølsen gård som lå i dagens Bjølsenparken.
Kolonihagen har særlig blitt kjent gjennom barne-TV-serien Portveien 2 hvor eksteriøropptakene til serien ble gjort i en hytte i Portveien 2 i kolonihagen. 
Opprinnelig ble det anlagt 150 parseller, senere ble antallet øket til 174. Antallet hytter
er i dag (2013) på 109 i tillegg til et felles forsamlingshus. 
Kolonihagen gikk over til kommunen i 1920.
Sairan Igen

Sairan Igen (japansk: 采覧異言) er et fembinds geografisk verk av den japanske konfucianske filosof, embedsmann og dikter Arai Hakuseki (1657–1725). Det ble ferdig i 1713, og er det første japanske verk viet til geografi.
Hakuseki bygde på opplysninger fra tallrike samtaler med den fengslede katolske prest Giovanni Battista Sidotti, og til eldre verker som fremfor alt pater Matteo Riccis store kinesiske verdenskart (Kart over ti tusen land). I verket beskrives den for Hakuseki kjente verdens geografi, historie, skikker og biologiske organismer.
Rainer Barzel

Bakgrunn

Rainer Barzel kom fra Braunsberg i Ermland, som var den katolsk-pregede del av det ellers lutherske tyske Østpreussen, og var det femte av syv bar til oberstudienrat Candidus Barzel og hans hustru Maria. Han var bare unggutten da faren ble forflyttet til Berlin, og der fikk Rainer sin skolegang. Etter ett år ved det jesuittiske Canisius-Kolleg Berlin, tok han i 1941 nød-abitur ved et humanistisk gymnasium. I skoletiden engasjerte han seg i det katolske ungdomsverband Bund Neudeutschland.

Annen verdenskrig

Under annen verdenskrig var han soldat i fra 1941 til 1945 i sjøflytjenesten i Luftwaffe i Flensburg, Trondheim og ved Svartehavet. Han foretok flere evakueringsflyvninger fra Sevastopol, og kunne slik redde 40 tyske soldater fra døden eller sovjetisk krigsfangenskap. I de siste krigsukene var han lufttaktikklærer ved marineskolen i Kiel. I 1944 ble han dekorert med Goldene Frontflugspange; hans siste tjenestegrad var løytnant i reserven.

Etterkrigstiden

Rett etter den tyske betingelsesløse kapitulasjon, var Barzel i noen dager i mai 1945 krigsfange i Rendsburg. Den britiske øverstkommanderende offiser i byen, gjorde da kjent at alle tyske soldater der skulle løslates øyeblikkelig. Denne handling skyldtes at en britiske offiser var blitt skutt ned over byen, og at modige borgere der hadde holdt ham i skjul.
Barzel dro med sin forlovede Kriemhild Schumacher med tog til Köln til hennes foreldre. Svigerfaren oppfordret ham til å begynne med høyere studier, og støttet ham økonomisk. Mellom 1945 og 1939 gjennomførte Rainer Barzel studier i rettsvitenskap og sosialøkonomi  vedr Universitetet i Köln. I 1949 tok han den første juridiske statseksamen, og senere juridisk doktorgrad under rettsfilosofen Ernst von Hippel, med arbeidet Die verfassungsrechtliche Regelung der Grundrechte und Grundpflichten des Menschen.

Politisk karrière

Politisk engasjerte han seg i det gjenopprettede katolske Zentrumpartiet, tett under og sammen med Carl Spiecker som hadde virket i partiet før Hitler kom atil makt i Tyskland og alle andre partier gikk under; og hadde engasjert seg i antinazistisk arbeid i landflyktighet.  I 1948 oppstod partiet CDU og det noe mer sosiale (og mer venstrepolitiske) Zentrum fusjonerte inn i dette partiet. 
Rainer Barzel var minister for fellestyske spørsmål fra 1962 til 1963 i Konrad Adenauers regjering. Han var leder for CDU/CSU-fraksjonen (1964–1973) og formann for CDU (1971–1973).
1972-valget sees ofte på som et direkte valg på kansler Brandts Ostpolitik, som ønsket å normalisere forbindelsene med DDR og Sovjetunionen, noe Barzel og de konservative motsatte seg. I 1972 forsøkte Barzel og CDU å få vedtatt et mistillitsforslag mot Brandts regjering. De tapte med noen få stemmer. Senere ble det avslørt at noen av CDUs parlamentarikere hadde blitt bestukket av den kommunistiske spionorganisasjonen Stasi til å stemme mot.
Han var minister for indretyske forbindelser fra 1982 til 1983 i Helmut Kohls regjering, og forbundsdagspresident fra 1983 til 1984. 
Barzel trakk seg fra politikken i 1984 etter at det ble klart at han ble berørt av Flick-skandalen.
Percy Jackson

Lyntyven

Lyntyven (originaltittel: The Lightning Thief) ble utgitt i USA den 28. juni 2005. Den norske oversettelsen ble utgitt på Schibsted forlag i 2009.
Percy har ADHD og dysleksi, og har aldri greid å gå på samme skole i mer enn ett år. En sommer drar han med sin mor til en hytte ved havet. Der dukker plutselig Percys venn, Grover Underwood, og banker på. Alle tre blir jaget av en minotaur, og Percys mor blir fanget av Hades. Percy sendes til en sommerleir for halvblodse, dvs. personer med en dødelig og en gud til foreldre. Når Percy får vite hvem hans hittil ukjente far er, får han tilbud om et oppdrag. Dette oppdraget kan ha betydning for hvorvidt det blir krig om en halv måned eller ikke.
Filmen Percy Jackson & Lyntyven hadde premiere på norske kinoer den 12. februar 2010. Et videospill basert på boken ble utgitt for Nintendo DS i januar 2010.

Monsterhavet

Monsterhavet (originaltittel: The Sea of Monsters) ble utgitt i USA den 3. mai 2006. Den norske oversettelsen ble utgitt på Schibsted forlag i 2010.
Percy har nesten kommet seg gjennom et helt skoleår uten å bli utvist, slik han pleier å bli. Men den aller siste dagen anklager menneskeeteren Matt Sloan ham for å ha tent på skolens gymnastikksal. Så dukker Annabeth (en av Percys venner) opp og forteller at halvblodsleiren har et problem. De drar til halvblodsleiren, hvor et spennende eventyr venter Percy.
Percy Jackson & Monsterhavet kom på kino i  2013. Den kommer også på DVD i januar
Hideaki Hagino

Karriere

Hideaki Hagino startet sin profesjonelle karriere i Sanfrecce Hiroshima i 1995.
Kroatisk radio og televisjon

Bakgrunn

HRT er arvtakeren til Radiokanalen Zagreb (Radio stanica Zagreb) som startet sine sendinger 15. mai 1926. Frem til 1940 var kanalen privateid, men ble nasjonalisert 1. mai 1940. Etter andre verdenskrig fortsatte kanalen som en statseid radiokanal. På radiokanalens 30-årsdag, 15. mai 1956, begynte selskapet de første tv-sendingene, de første i Jugoslavia. Kringkasteren skiftet navn til Radiotelevizija Zagreb (RTV Zagreb) og begynte med fargesendinger i 1972. Under jugoslavia-tiden var RTV Zagreb underlagt den føderale kringkastingsorganisasjonen JRT.
I juni 1990 endret det kroatiske parlamentet navnet fra Radiotelevizija Zagreb til Hrvatska radiotelevizija, og 1. januar 1993 ble HRT aktivt medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU).

Radio

Kroatisk radio (Hrvatski radio) driver tre nasjonale og åtte regionale radiostasjoner.
David M. Brohel

David Michael Brohel er en forretningsmann fra New York i USA.
Brohel begynte i firmaet Norseland, et datterselskap av TINE, i 1980 og var fra 1991 direktør og styreleder. Han beholdt disse posisjonene inntil han ble pensjonist i 2006. Under Brohels ledelse har Norseland importert og markedsført norske meieriprodukter, i særdeleshet jarlsbergost, på det amerikanske markedet. Brohel har hatt ledende verv i det norsk-amerikanske handelskammeret. Han har arbeidet for å videreutvikle handels- og kulturforbindelsene mellom USA og Norge.
Kong Harald av Norge tildelte 13. februar 2008 Brohel utmerkelsen ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for fremme av norske interesser innen handel og kultur i USA.
Robert Schistad

Karriere

Robert Schistad ble født Windham utenfor Toronto i Ontario. Hans far, Erik, hadde utvandret fra Ålesund til Canada i 1955, og hadde fortalt Robert mye om hjemlandet. Schistad begynte å spille juniorishockey som seksåring, og da han var lei av skolegangen valgte han å emigrere til Norge i 1987 etter å ha anskaffet seg norsk pass.
Han fant veien til Oslo-klubben Hasle/Løren hvor han spurte om å få bli opptatt som medlem i klubben. Han impornerte stort i en kamp mellom H/L og Vålerenga Ishockey, men da H/L skulle spille i 2. divisjon, ba Schistad om å bli lånt ut til en klubb som spilte i Eliteserien (som da het 1. divisjon). Viking Ishockeyklubb var også imponert over norskcanadieren, og de inngikk en utlånsavtale med H/L den 24. september 1987. som innebar at Schistad ble Vikings eiendom etter sesongslutt. I alt ville Schistad spille åtte sesonger i Viking.
I 1995/96-sesongen spilte Schistad for Spektrum Flyers, og året etter signerte han kontrakt med HC Sparta Praha i den tsjekkiske Extraligaen som følge av godt spill mot blant andre Tsjekkia under ishockey-VM 1996.
Siden Schistad hadde norsk pass ble han tatt ut på landslaget av landslagstrener George Kingston høsten 1989 til å spille privatlandskamper mot Nederland. I sin landslagsdebut den 25. oktober 1989 noterte han seg for en shutout da Norge slo Nederland 3–0, hvoretter han ble en av de viktigste landslagsmålvaktene for Norge på 1990-tallet. I alt spilte Schistad 82 offisielle landskamper for Norge, og deltok under vinter-OL for Norge i 1992 i Albertville med 9.-plass, og i  1994 på Lillehammer med 11.-plass.
Svein Finjarns diskografi

Svein Finjarns diskografi er en oversikt over Svein Finjarns plateutgivelser fra 1962.
Johan Skougaard

Bakgrunn

Slekten Skougaard stammer fra Bornholm. Johan Skougaard var bror av sangeren Lorentz Skougaard-Severini (1837–85).

Yrkesliv, politisk virke

Han ble offiser i 1868, tok militær høyskoleeksamen i 1872 og ble 1873 ansatt i Statens veivesen. 
I 1886 avanserte han til kaptein i hæren, men tok avskjed i 1887. I veivesenet ble han overingeniør i 1895 og var veidirektør 1904–18.
Skougaard hadde en rekke verv: Han var formann i polyteknisk forening 1897–99, jurymann ved Verdensutstillingen i Paris i 1900, ordfører i Kristiania 1905 og viseordfører 1906–07. Senere var han medlem av bystyret. Han representerte Norge ved de internasjonale kongressene for veivesen i Paris 1908 og i Brussel 1910. I 1911 ble han norsk medlem av sentraladministrasjonen for L'Association internationale de la route.

Verker

Skougaard utga Det norske veivæsens historie i to bind (1899–1914). Sammen med Eilert Løseth utga han en Fransk-norsk ordbok (1921). Etter hans død kom en Norsk-fransk ordbok (1936–40).
Sekunda

Sekunda (fra latin: «annenrangs») er et adjektiv som brukes til å beskrive noe som ikke har best kvalitet. I industrien og varehandelen brukes uttrykket til å beskrive et produkt eller et råstoff som ikke holder standard kvalitetskrav, i motsetning til prima vare.
Norges kokkelandslag

Norges kokkelandslag ble etablert i 1979 og består av norske kokker. Det utpekes av Norges Kokkemesteres Landsforening og en av oppgavene er å representere Norge i Kokke-OL hvert fjerde år, samt i de jevnlig arrangerte verdensmesterskap (VM).
Det var Edgar Ludl på 1980-tallet og Harald Osa på 1990-tallet som ledet an. Under ledelse av Sven Erik Renaa ble Norge beste nasjon i VM  (Luxembourg, 2006), beste nasjon i varm mat (Chicago, 2007) og vinner av det seneste OL (Erfurt, 2008).
Laget ligger i trening ett år før viktige konkurranser, som til OL i 1988 da laget besto av  Harald Osa, Lars Erik Underthun, Hans Robert Bruun, Lars Barmen, Arne Brimi, Bent Stiansen, Siegfried Thallinger og Eyvind Hellstrøm.
I 2010 utgjordes laget avJostein Medhus (kaptein), Sven Erik Renaa (team manager), kokkene Alexander Berg, Espen Aunaas, Jan Robin Ektvedt, Ronny Kolvik, Ørjan Johannessen og Øyvind Novak. I tillegg har man commis Miriam Jenssen og Stian G. Iversen, samt Steffen Engelhard (rådgiver).
Ved sølvmedaljen i Kokke-OL 2012 var laget ifølge Tidens Krav ledet av den tidligere Kristiansundere Jan Robin Ektvedt. Øivind Dalelv fra Bodø, Eline Gulbrandsen, Miriam Østvik Jenssen, Arnt Skjerve, Adam S. Bjerck, Christopher Davidsen, Morten Rathe, Karl Erik Pallesen, Alexander Berg og Espen Aunaas var også med.  Medhus var manager og Eirik Østebø Thomsen commis. Oppgaven var ifølge Trønderavisa å lage en treretters varmmeny til 110 personer på tid, samt en buffét med noe kald mat.
Oeonus

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 30 millimeter), brune smygere. Oversiden er ensfarget brun eller med noen små, hvite flekker på forvingen. På undersiden er det en litt diffus, lys flekk ved forvingens bakkant.

Levevis

Larvene lever trolig på gress og halvgress.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, med én art i Mexico og to i Brasil.
Epipedocerini

Utseende

Middelsstore, avlange trebukker. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er sylindrisk til ovalt, uten pigger eller knøler. Dekkvingene er parallellsidige, oftest mørke, gjerne med et hvitt tverrbånd. Ellers er de mer eller mindre rødlige, brunlige eller svarte, uten metallglans.

Levevis

Larvene lever i død ved.
Ordo Clericorum Regularium a Somascha

Ordo Clericorum Regularium a Somascha (Somaskerordenen, C.R.S.) er en katolsk kanonisk orden bestående av regulære, presteviede kleriker. De har direkte apostolisk teneste, kan tilbe individuelt og har ingen korbønn.
Eurynodes

Utseende

En liten (ca. 5 millimeter), halvblank, svart praktbille med litt blålig metallglans. Hodet er nokså stort, pannen med en bred, V-formet fure mellom fasettøynene. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med en skrå, opphøyd ribbe som går fra hver "skulder" og omtrent en tredjedel av dekkvingens lengde bakover. Beina er ganske korte.

Utbredelse

Arten er kjent fra Brasil (delstaten Rio de Janeiro).
Investitur

Investitur (fra latin, bokstavelig ikledning) er en betegnelse på den høytidelige innsettelse av en person i et kirkelig eller verdslig, gjerne fyrstelig, embete eller ved overdragelse av eiendom i form av len fra en lensherre til en vasall. Betegnelsen investitur stammer fra skikken med å ikle den som innsettes i et embete en spesiell kappe, som tegn på det embete eller den verdighet vedkommende tiltrer. Den høytidelige innsettelsen har gjerne form av en seremoni med symbolske innslag, der den som innsettes kan overlates insignier, autoritets- og verdighetstegn knyttet til den posisjon vedkommende får. Seremonien kan også inneholde ulike former for edsavleggelser.
I opprinnelig middelaldersk forstand ble betegnelsen benyttet i føydal sammenheng om innsettelse av en vasall i et len og i kirkelig sammenheng om innsettelsen av en biskop i hans embete. I videre og moderne forstand kan investitur benyttes om innsettelsesseremonier av forskjellig slag, som opptak i et brorskap, offisiell utnevnelse til en orden og lignende. Investitur benyttes i våre dager også som betegnelse på innsettelsesvedtak en nasjonalforsamling gjør før en regjering tiltrer.

Føydalisme

Investitur betegnet opprinnelig en praksis i føydalsamfunnet der en lensherre og en vasall gjennom en seremoni bekreftet det gjensidige forhold mellom dem. Lensherren overførte gjennom seremonien et len, en jordeiendom eller annen eiendom, et embete eller en annen form for rettighet til vasallen, som så på sin side lovet lensherren lojalitet og utførelse av nærmere fastsatte motytelser.

Kirkelig investitur

Innen kirken betegner investitur innsettelsen av en kirkeembetsmann, ofte en biskop. I investiturseremonien ble biskopen tildelt ring og stav som tegn på sitt embete.
I årene 1075 til 1122 pågikk en konflikt, kjent som investiturstriden, der keiseren utfordret pavens rett til alene å utnevne biskoper. Gjennom Wormskonkordatet av 1122 fikk keiseren beholde en grad av kontroll over valget, mens paven i siste instans innsatte personen som biskop.

Parlamentarisme

I moderne parlamentarisk styringsskikk benyttes betegnelsen investitur om regelen om at en regjering først dannes etter et votum i nasjonalforsamlingen, der en foreslått regjering (eventuelt statsministerkandidat) må oppnå et nærmere definert flertall før den kan tiltre. Dette er også kalt tiltredelsesvotum eller innsettelsesvedtak og er en form for tillitsvotum i forkant av en regjeringsperiode.
Mannophorus

Utseende

Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, halvmatte, fint hårete, rødlige og svarte trebukker. Antennene er mørke og noe lengre enn kroppslengden. Pronotum har rundede sider. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er nokså tynne og middels lange.

Utbredelse

Artene er utbredt i det sørvestlige USA (Arizona, Texas) og det nordlige Mexico.
Vear Idrettsforening

Vear Idrettsforening (stiftet 14. mai 1965) er et idrettslag på Vear i Tønsberg kommune. Foreningen driver med fotball, håndball og klatring, samt idrettsskole for de yngste og en trimgruppe. På årsmøtet i februar 2015 ble også Vear IF Discgolf tatt opp som undergruppe (Frisbeegolf, eller discgolf)
I forbindelse med 50-årsjubileumet i 2015 utgies en jubileumsbok som beskriver Vear IFs 50 første år.

Anlegg

Idrettsanlegget på Vear ligger ved både Vear skole og den kommunale flerbrukshallen Vearhallen. I Vearhallen er det håndballbane og klatrevegg som blant annet brukes av Vear IF. I forbindelse med åpningen av Vearhallen med klatrevegg ble det også startet et samarbeid med Sandefjord Klatreklubb. Sandefjord Klatreklubb ble etterhvert tatt inn i Vear IF som SaVe Klatring.
I 1984 ble Vear IF klubbhus ferdigstilt og åpnet i Melsomvikveien 565. Dette er inneholder både garderober, møterom og forsamlingslokale som leies ut til all slags arrangementer.
I 2008 åpnet klubben det nye baneanlegget med 7èr-bane på kunstgress og en ny 11èr-bane. I tillegg består idrettsanlegget av 3,7 kilometer med lysløype, treningsbane på grus, 11èr- og 7èr-fotballbane og sandvolleyballbane.
I 2012 åpnet skileikanlegg/akebakke med både flombelysning og bålplasser, som er opparbeidet ved hjelp av tippemidler og dugnad. Denne ligger i helårs-/lysløypas sydligste ende, med adkomst fra Bruaåsen.
Våren 2015 startet Vear IF Discgolf arbeidet med å lage en 18 hulls discgolfbane som vil gå i deler av helårsløypa.
Max Mauser

Max Mauser var et psevdonym for forfatteren og politijuristen Jonas Lie (1899–1945).
«Mitt stolte Tyskland har kapitulert,» skrev den 18-årige Jonas Lie i dagboken sin da det tyske keiserrike kapitulerte i 1918 etter første verdenskrig. Psevdonymet Mauser etter den tyske våpenfabrikken ved samme navn, var derfor treffende for de spennende kriminalromanene som etter hvert kom ut under navnet til den tyske hærens feltrifle.
Amund Maaruds diskografi

Amund Maaruds diskografi er en oversikt over Amund Maaruds plateutgivelser fra 1993.
Heksering

En heksering er en naturlig oppstått ring i vegetasjonen forårsaket av ulike soppvekster. Normalt fremstilles en heksering som en sirkelformet forekomst av en bestemt soppart i et flatt lende. 
En heksering kan imidlertid også fremstå som et sirkelformet dødt område i vegetasjonen.

Sopp

Flere sopparter kan danne hekseringer. Den vanligste er nelliksopp (Marasmius oreades). 
Hekseringer, ringformede eller buete, tørre og døde eller mørkegrønne og frodige soner som av og til sees i gressmark. De skyldes sopp og dannes ved at soppens underjordiske mycel påvirker gressets vekst ved å forbruke næringsstoffer og vann, eller ved å skille ut stimulerende eller hemmende stoffer. Soppmycelet blir ringformet med årene ved at hyfene (celletrådene) vokser omtrent like hurtig i alle retninger ut fra infeksjonsstedet, hvor næringen etter hvert blir oppbrukt og mycelet dør. Bare i en kort periode, oftest i soppsesongen om høsten, ser man sopper i ringene. Ut fra målinger av hekseringers årlige utvidelse på præriemark i USA kjenner man mer enn 600 år gamle ringer.
Soppmycelet i en heksering er inndelt i tre soner, ytterst en bred sone av hyfer, midterst en sone av tett sammenvokst mycel, og innerst en sone hvor mycelet dør. Fruktlegemene (hattsoppene) dannes i den midterste sonen. Som en følge av soppveksten under bakken dannes ofte karakteristiske soner med friskt gress ytterst, så en sone uten vegetasjon i det hele tatt, og innerst en sone med friskt gress igjen. Dette friske gresset er frodigere og mørkere enn gresset ellers i plenen. «Dødsstriper» kalles gjerne slike ringsoner hvor gresset er dødt. De kan bli opptil 50 cm brede, varierende etter hvilken soppart som danner hekseringene, og kan se svært mystiske ut i en ellers frodig gressbakke. Etter hvert kan hekseringen brytes opp, f.eks. når den støter på fysiske hindringer eller vokser i skrånende terreng, og fragmenteres i halvsirkler.
Det er først og fremst jordboende saprofytter som danner hekseringer, den vanligste i Norge er nelliksopp, som kan være meget skjemmende i plener, særlig i tørre områder. Vårfagerhatt og kjempetraktmusserong danner også ganske ofte hekseringer i plener og hager. Beitesjampinjong, Agaricus campestris, og kjemperøyksopp er også kjent for å danne flotte hekseringer.

Bekjempelse

Bekjempelse av hekseringer er vanskelig. Hos nelliksoppen er mycelmassen tett og vannavstøtende slik at løsninger med fungicider ikke trenger inn. Men hekseringer som møtes, ødelegger hverandre gjensidig, og dette kan utnyttes ved at jorden freses opp og rotes om slik at biter av mycel fra forskjellige ringer kommer sammen og motvirker ny soppvekst. God vanning fremmer veksten av andre mikroorganismer, som derved får overtak over nelliksoppen.

Overtro

Det knytter seg mye overtro til hekseringer. De ble ofte tydet som spor etter heksenes stevnemøter eller alvenes nattlige dans («alveringer»). I nyere historisk tid har en villet forklare hekseringene som en følge av lynnedslag, virvelvind, maurtuer, moldvarp eller vånd, og i de aller siste årene som landingsmerker etter UFO.
Grunnkretser i Haram kommune

Grunnkretser i Haram kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Haram kommune, Møre og Romsdal, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Jernbane i USA

USAs jernbanenett består pr. 2014 av totalt 293 564 kilometer med normalsporet skinnegang. Det er verdens mest omfattende jernbanenett målt i total sporlengde . Mesteparten av sporene er privateide, og det er først og fremst gods som fraktes av de forskjellige private aktørene. Siden 1983 har alle langdistanse passasjertog i USA blitt kjørt av det føderale selskapet Amtrak. Mange av storbyene har skinnegående kollektivtransport - både over og under bakken. Disse er sjelden tilknyttet det øvrige jernbanenettet.

Historie

Den første jernbanen i USA åpnet i 1826 og var en industrijernbane i forbindelse med et steinbrudd. Baltimore & Ohio Railroad (B&O) ble som USAs første jernbaneselskap stiftet i 1827. Jernbanene ble bygd av private selskaper og var konsesjonsbelagt. Den første transkontinentale jernbanen ble åpnet i 1869.
Utover 1900-tallet økte privatbilismen i USA, og etter andre verdenskrig begynte selskapene å avvikle ulønnsomme passasjertog.

Internasjonale forbindelser

USA har direkte forbindelser med Canadas og Mexicos jernbanenett. Flere av USAs jernbaneselskaper - inkludert Amtrak har grensekryssende togtrafikk.