google/wiki40b huggingface dataset:
Gjenoppbyggingen av Afghanistan

Etter mer enn to tiår med konflikter har gjenoppbyggingen av Afghanistan blitt satt igang. Gjenoppbyggingen går sakte fremover, men forhindres stadig av pågående konflikter.
Det er blitt satt i gang mer enn 14 000 gjenoppbyggingsprosjekter i Afghanistan, som f. eks. Kajaki-demningen. Mange av disse prosjektene blir overvåket av de regionale gjenoppbyggingsteamene. Verdensbankens bidrag er det multilaterale fondet Afghanistan Reconstruction Trust Fund (ARTF), som ble oppretter i mai 2002. Det blir finansiert av 24 internasjonale giverland og hadde i 2007 brukt mer enn 1,37 milliarder amerikanske dollar. Omkring 30 milliarder dollar har blitt gitt av det internasjonale samfunnet til gjenoppbyggingen av landet, det meste fra USA. I 2002 ga verdenssamfunnet 4 milliarder dollar under Tokyokonferansen, fulgt av ytterligere 4 milliarder i 2004. I februar 2006 ble 10,5 milliarder dollar gitt til Afghanistan under Londonkonferansen og 11 milliarder ble gitt av USA tidlig i 2007.
Et av de største utviklingsmålene er ferdigstillingen av ringveien - en serie motorveier som skal forbinde de største byene i Afghanistan.
Terrorangrepet i Bagdad 28. juli 2008

Bakgrunn

I 2006 og 2007, var konflikten mellom forskjellige religiøse og politiske grupper i Irak på sitt verste, og Bagdad og andre irakiske byer ble da ofte rammet av ulike terrorangrep.
Mahdi-militsens opprør 2008 ble avsluttet 10. mai, med en våpenhvile-avtale mellom partene. Siden den dagen har det vært relativt rolig i Bagdad.
Utdypende artikkel: Mahdi-militsens opprør 2008

Angrepet

Selvmordsbombere sprengte seg selv like etter hverandre på et tidspunkt da sjiamuslimske pilegrimer var på vei til Kadhamiya-moskeen i Bagdad. Alle de tre angrepene ble, etter det irakisk politi opplyste om, utført av kvinnelige selvmordsbombere. De tre eksplosjonene skjedde i Karrada-distriktet, et distrikt som de mange pilegrimene passerer på vei til moskeen.

Skader

20 ble drept og mellom 43 og 72 ble meldt såret av angrepene.

Ansvar

Ingen tok på seg ansvaret, men den sunnimuslimske terrorgruppen al-Qaida har ofte angrepet sjiamuslimske pilegrimer som deltar i religiøse høytider.
Orphan Black

Orphan Black er en canadisk science fiction- og dramaserie som har gått på Space siden 2013. Serien handler om en foreldreløs jente som oppdager at hun har flere dobbeltgjengere som i virkeligheten er kloner. Hovedrollen spilles av Tatiana Maslany.
I Norge hadde serien gått på TV 2 Bliss fra 2014.

Handling

Foreldreløse Sarah Manning oppdager at hun har flere dobbeltgjengere, og det viser seg at de er menneskelige kloner. De blir jaget av flere ulike grupper, og må samarbeide for å overleve og for å finne ut hvor de kommer fra.
Tatiana Maslany spiller både rollen som Sarah Manning og alle de andre klonene: politietterforsker Elizabeth "Beth" Childs, fotballmamma Alison Hendrix, doktorgradsstudent Cosima Niehaus, den forstyrrede leiemorderen Helena, tyske Katja Obinger, Rachel Duncan, Jennifer Fitzsimmons.
Ortholeptura

Utseende

Middelsstore til nokså store (ca. 20-28 millimeter), slanke, blankt gulbrune trebukker med mørke flekker. Antennene er tynne, varierende i lengde fra halvparten så lange som kroppen til litt lengre enn kroppslengden. Pronotum er klokkeformet til firkantet. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med mer eller mindre tydelige, avlange, svarte flekker. Beina er middels lange, lårene nokså slanke.

Levevis

Larvene utvikler seg i død ved. Utviklingen tar gjerne minst to år. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege. Ulikt de fleste andre blomsterbukker er de også aktive on natten og kommer da til lys.

Utbredelse

Artene lever ved Stillehavskysten av Nord-Amerika, fra British Columbia i nord til Baja California i sør.
Paramount Theatre

Paramount Theatre er et teater og konsertlokale i Seattle i Washington. Soundgarden spilte blant annet her i 1992. Bygget ble åpnet i 1922 og har i underkant av 3 000 sitteplasser.
SFOR

SFOR (Stabilization Force, kyrillisk alfabet: СФОР) var en NATO-ledet fredsbevarende styrke som ble satt inn i Bosnia-Hercegovina etter krigen i Bosnia for å observere at partene etterkom Dayton-avtalen. Operasjonen hadde kodenavn Joint Guard, og varte fra 21. desember 1996 til 19. juni 1998. SFORs hovedkvarter lå i Sarajevo og ble ledet av en amerikansk general.
Som fastlagt i FNs sikkerhetsråds resolusjon 1088 avløste SFOR IFOR (Implementation Force) (begge var NATO-styrker). SFOR ble selv erstattet 2. desember 2004 av fredsbevarende styrker under ledelse av EU, EUFOR (European Union Force in Bosnia and Herzegovina). 
Ved oppstart besto SFOR av ca. 32 000 soldater og annet personell. Dette ble redusert til ca. 12 000 mot slutten av 2002 og ca. 7000 i forkant av EUFORs overtakelse i 2004. Totalt tjenestegjorde 3650 norske soldater i SFOR.
En liten gruppe amerikanske tropper fortsatte involveringen i en begrenset kapasitet for å finne bosniske og serbiske krigsforbrytere.

Land som sendte tropper

Land innen NATO som bidro til SFOR: 
Belgia, Bulgaria, Canada, Den tsjekkiske republikk, Danmark, Frankrike, Luxembourg, Tyskland, Hellas, Island, Italia, Nederland, Norge, Polen, Portugal, Slovakia, Slovenia, Spania, Tyrkia, Storbritannia, Ungarn og USA.
Land utenfor NATO som bidro til SFOR: 
Albania, Argentina, Chile, Estland, Finland, Irland, Latvia, Litauen, Marokko, Russland, Sverige og Østerrike.
Land som bidro via en avtale med Storbritannia:
Australia og New Zealand.
Tom Myrvold

Utdanning

Myrvold har gjennomført befalsskolen, krigsskolen og Forsvarets stabsskole. Han har studert bedriftsøkonomi ved Høgskolen i Nord-Trøndelag, innehar en mastergrad i strategisk virksomhetsledelse ved Forsvarets høgskole, og har i tillegg diverse universitets- og høyskolefag.

Forsvaret

Myrvold er oberstløytnant i Luftforsvaret, og har hatt forskjellige lederstillinger i Forsvaret i både inn- og utland. Han er veteran etter å ha deltatt i flere utenlandsoperasjoner.
Nicanor de Carvalho

Karriere

Han har tidligere vært trener for Corinthians, Atlético Paranaense, Coritiba, Santos og Kashiwa Reysol.
Piacenzas lever

Piacenzas lever er en etruskisk religiøs gjenstand (TLE 719) som ble avdekket på et jorde den 26. september 1877 i nærheten av Gossolengo i provinsen Piacenza i nordlige Italia. Det er i dag oppbevart på Piacenza kommunale museum i Palazzo Farnese, Piacenza. Objektet består av bronsemodell i full størrelse av en saus lever dekket med etruskiske inskripsjoner. Dens mål er 126 mm x 76 mm x 60 mm og er datert til slutten av 100-tallet f.Kr., det vil si en tid da regionen Piacenza allerede hadde blitt dominert av latin. Piacenza ble grunnlagt i 218 f.Kr. som en romersk garnisonsby i Gallia Cisalpina (latin: «Gallia på denne siden av Alpene»).

Haruspex

Leveren er inndelt i seksjoner for den hensikt å utføre haruspex; seksjonene har inskripsjoner med navn på individuelle etruskiske guddommer. Piacenzas lever er en påfallende begrepsmessig parallell til leir- og keramikkmodeller av sauelever kjent fra oldtidens Midtøsten, noe som forsterker tilknytningen (det være enten migrasjon eller kulturell kontakt) mellom etruskerne og den anatoliske kulturelle sfære. En babylonsk leirmodell av en sauelever datert til midtre bronsealder (1900-1600 f.Kr), funnet i Mesopotamia i 1889 og nå bevart i British Museum (ME 92668). Piacenzas lever er lik den babylonske ved å representere de betydelige anatomiske trekkene som eksempelvis galleblære og andre detaljer.
Den ytre kanten av Piacenzas lever er inndelt i 16 seksjoner. I henhold til redegjørelse fra Plinius den eldre og Cicero delte etruskerne himlene i 16 astrologiske hus. Det har således blitt foreslått at leveren kan ha representert en modell av kosmos, og at dens deler kunne bli identifisert med stjernebilder eller astrologiske tegn. Hver av de 16 seksjoner, eller «hus», var «boplassen» til en enkelt guddom. Profeter ville eksempelvis trekke konklusjoner fra retningen som lynet ble sett. Lyn øst var lovende, lyn i vest var illevarslende og uheldig. Forskeren Natalie L.C. Stevens formodet at Tinia, den øverste etruskiske gud og assosiert med lyn, hadde sin bolig i nord da lyn i nordøst var mest heldig, lyn i nordvest var uheldig, mens lyn i sørlige halvdelen av kompasset var ikke et sterkt varsel.
Caelorrhina concolor

Utseende

Slekten Caelorrhina omfatter ganske store, avlange, blanke, mer eller mindre grønnlige gullbasser uten horn. Arten er ca. 25 millimeter lang.

Utbredelse

Arten er kjent fra Sierra Leone.
Allround-VM på skøyter 1937, kvinner

Allround-VM på skøyter 1937, kvinner ble arrangert i Davos, Sveits den 30. og 31. januar 1937 og var det andre offisielle verdensmesterskap for kvinner.  
Laila Schou Nilsen fra Norge ble verdensmester etter å ha satt verdensrekord på samtlige distanser.
Professor Tournesol

Professor Tryphon Tournesol (Originalt fransk navn: Professeur Tryphon Tournesol) er en figur i tegneserien om Tintin, tegnet og skrevet av belgieren Hergé (1907–1983). Skuespiller Trond Brænne har gitt sin stemme til professoren i tv-serien fra 90-tallet. 
Professor Tournesol ble introdusert i historien Rackham den rødes skatt der han banker på hos Tintin og anbefaler ham en liten ubåt formet som en hai for å kunne utforske havdypet uten fare. Senere bosetter han seg i Moulinsart sammen med Kaptein Haddock.
Tournesol er særdeles tunghørt noe som følgelig skaper mange komiske situasjoner. Han er imidlertid en meget begavet og internasjonalt anerkjent vitenskapsmann og bidrar med mange oppfinnelser, noe som har betydning for handlingen i mange album, spesielt i albumene Månen tur retur I og Månen tur retur II, hvor han konstruerer en kraftig månerakett.
Han er forøvrig en hemmelig romantiker, og er ganske betatt av «sjarmen» til Bianca Castafiore. Når det gjelder familien til Tournesol, vet man igrunnen kun at han ikke har ei søster, noe som kommer frem i historien om Tintin og picaroene.
Moment (band)

Moment er en norsk jazzkvartett startet av bassist Jens Fossum og pianist Jørn Øien. 30. april 2008 ga de ut sitt første album Paradiso på Schmell records. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen jazz.
Kleitomakos

Kleitomakos (gresk: Κλειτόμαχος) eller Klitomakos (født 187/186, død 110/109 f.Kr.), opprinnelig Hasdrubal, var en kartager som kom til Athen i 163/162 f.Kr. og studerte filosofi under Karneades. Han ble leder av Akademiet en gang rundt 127/126 f.Kr. Han var en akademisk skeptiker som sin læremester. Ingenting har blitt bevart av hans skrifter, som var dedikert til å fremmet de filosofiske omfatningene til Karneades, men Cicero gjorde bruk av dem til en del av sine tekster.

Liv

Kleitomakos ble født i Kartago i 187/186 f.Kr. og hans opprinnelige kartagiske navn var Hasdrubal. Han kom til Athen i 163/162 da han var rundt 24 år gammel. Der ble han knyttet til grunnleggeren av det nye Akademiet, filosofen Karneades, og under hans ledelse steg han til å bli en av de mest framtredende disiplene av denne skolen; men han studerte også på samme tid filosofien til stoikerne og peripatos, peripatetikere («de spaserende»), skolen til Aristoteles. I 127/126 f.Kr., to år etter at Karneades var død, ble han den effektive lederen av Akademiet. Han fortsatte å undervise i Athen så sent som i 111 f.Kr. da det er kjent at den romerske konsul Crassus hørte på ham dette året. Han døde i 110/109 f.Kr. og ble etterfulgt som leder av Akademiet av Filon av Larisa.

Skrifter

Av hans verker, som skal ha utgjort 400 bøker, er kun noen få titler bevart. Hans hovedmål i å skrive dem var å gjøre filosofien til sin læremester Karneades kjent, og han avvek ikke fra læremesterens oppfatninger. Kleitomakos fortsatte å bo i Athen til slutten av livet sitt, men han fortsatte å sette stor pris på sin opprinnelige hjemland, og da Kartago ble erobret i 146 f.Kr. skrev han et verk for å trøste sine ulykkelige landsmenn. Dette verket, som Cicero sier at han hadde lest, ble tatt fra en forelesning av Karneades, og hadde til hensikt å vise den trøst som filosofi kan gi selv under de største ulykker. Hans verker ble høyt verdsatt av Cicero, som baserte deler av det til sine egne De Natura, De Divinatione, og De Fato på et verk av Kleitomakos som han kaller for De Sustinendis Offensionibus («Om å holde tilbake samtykke»).
Kleitomakos behandlet filosofiens historie i sitt verk om filosofiske sekter: Om tankeskolene (gresk: περί αἱρέσεων). To av Kleitomakos' verker er kjent for å ha blitt dedikert til framtredende romerne; poeten Gaius Lucilius og en gang konsul Lucius Marcius Censorinus, noe som antyder at til tross for at han var kartager, var hans verker kjent og verdsatt i Roma.
Friedrich August Grotefend

Friedrich August Grotefend (født 12. desember 1798 i Ilefeld, død 28. februar 1836 i Göttingen) var en tysk filolog.
Grotefend var nevø av Georg Friedrich Grotefend, som tydet kileskriften. Han studerte i Göttingen, og ble i 1821 lærer ved Pädagogium i Ilefeld. Her ble han i 1835 ekstraordinær professor, men døde alt året etter. Det var han som innførte begrepet «relativsetning» (i Grundzüge einer neuen Satztheorie), fordi han ikke var fornøyd med det klassiske, greske navnet på en slik konstruksjon.
Perifrase (lingvistikk)

Perifrastisk – ordet betyr egentlig «omskrivende» – er en grammatisk term som betegner tilfeller hvor en grammatisk betydning uttrykkes med mer enn ett ord, altså med frie morfemer istedenfor bøying eller avledning. I parene sendte – har sendt og smartere – mer smart er det andre leddet en perifrastisk (også kalt analytisk) form. På samme måte er skal spise er perifrastisk futurumskonstruksjon.
Lluís Companys

Leder av Catalonia

I 1931 anerkjente Den andre spanske republikken Catalonias rett til selvbestemmelse. Statuttene om Catalonias autonomi ble vedtatt samme år. Generalitat de Catalunya ble gjenopprettet i 1933 og ledet av Francesc Macià fram til hans død i 1932, da han ble etterfulgt av Lluís Companys.
Etter en rekke radikale reformer, særlig til fordel for fattige og jordløse bønder, bestemte regjeringen i Madrid i april 1934 at den autonome katalanske regjeringen ikke hadde noen myndighet i slike spørsmål. Dermed var den katalanske regjeringen de facto strippet for sitt begrensede selvstyre. Dette ledet til at Companys proklamerte den katalanske stat (Estat Català) 6. oktober 1936. Opprøret ble slått hardt ned, Companys og 3400 katalanske nasjonalister ble arrestert og statuttene om Catalonias autonomi ble suspendert. Etter Frente Populars valgseier i 16. februar 1936 ble Companys og hans allierte satt fri og returnerte til Generalitat de Catalunya.

Under den spanske borgerkrigen og andre verdenskrig

Under den spanske borgerkrigen var han på republikanernes side. Etter borgerkrigen levde han i eksil i Frankrike, hvor han avslo flere tilbud om å forlate landet fordi sønnen lå alvorlig syk på et sykehus i Paris.
Han ble arrestert i La Baule-les-Pins ved Nantes 13. august 1940 og fengslet i La Santé Prison. Han ble  utlevert av de nasjonalsosialistiske tyske myndighetene i Spania tidlig i september 1940 hvor han ble fengslet i cellene i politihovedkvarteret i Madrid. Han ble holdt her i fire uker i total isolasjon, torturert og slått, mens folk i høye posisjoner i Franco-regimet besøkt ham i cellen, hånte ham og kastet mynter og brødsmuler på ham.

Henrettelse

Etter en kort behandling i en miliærdomstol hvor han var anklaget for «militært opprør», ble han henrettet på Montjuïc i Barcelona 15. oktober 1940 kl 6:30. Han nektet å få bind for øynene, og ble satt foran en eksekusjonspelotong fra Guardia Civil, og da de skjøt, ropte han 'Per Catalunya!' (norsk: For Catalonia!).
Companys ligger begravet i Cemintire del Sud-Oest, like ved festningen på Montjuïc.

Ettermæle

Hovedstadionet under de olympiske leker 1992 ble gitt navnet Estadi Olímpic Lluís Companys, og han har også fått en gate oppkalt etter seg, i form av promenaden Passeig de Lluís Companys.
Under en pressekonferanse om den politiske krisen i Catalonia 10. oktober 2017 skapte høyrepartiet Partido Populars pressetalsmann Pablo Casado sjokkbøler i spansk politikk da han advarte den katalanske presidenten Carles Puigdemont om at han kunne «ende opp som Companys».
Oskefisen

Oskefisen er den opprinnelige betegnelsen på eventyrskikkelsen Askeladden. Ordet fins i flere originale nedtegnelser av eventyr, fra Valdres, Hallingdal, Telemark og Vestlandet. Uttrykket er spøkefullt nedsettende om «ein som sit og fis i oska», det vil si blåser i asken. Dette knytter seg til den funksjonen yngste sønn hadde i husholdningen i det gamle bondesamfunnet: Hans oppgave er å holde ilden på grua varm, et unyttig arbeid ifølge de eldre brødrene.
Under eventyrinnsamlingsferdene til blant andre Asbjørnsen og Moe, Moltke Moe og Rikard Berge ble det ofte nedtegnet folkeeventyr der hovedpersonene var Per, Pål og Oskefisen (Nyvil, Pøk og Oskefis, eller Peter, Paul og Johannes). Navnet «Oskefisen» var i samtiden ansett for så udannet at man måtte finne på en erstatning som var tilstrekkelig «pen» og «salonfähig» til at den kunne passere ute blant datidens lesende sosiale klasser. I den første utgaven av norske folkeeventyr er yngstegutten i laget oftest kalt «Askepot». «Askeladden» dukket ikke opp i eventyrsamlingene før i senere utgaver.
Angelus

Angelus (evt. Angelus Dei – Herrens engel) er en bønn som i Den katolske kirke tradisjonelt bes tre ganger om dagen; morgen, middag og kveld. Samtidig ringes det i kirkeklokkene, tre ganger tre enkeltslag. Den bes mellom treenighetssøndag og skjærtorsdag; fra påskedag til lørdag før treenighetssøndag bes i stedet Regina Caeli. 
Bønnen sammenfatter inkarnasjonens mysterium, det vil si engelens budskap til jomfru Maria og hennes ja til å føde Jesus Kristus. 
Klokkeslagene under angelusbønnen er bevart i Den norske kirkes tradisjon med å ringe tre ganger tre slag i klokkene etter hver gudstjeneste.
Chaonan

Chaonan (kinesisk: 潮南区; pinyin: Cháonán Qū) er et distrikt i byprefekturet Shantou i provinsen  Guangdong i Folkerepublikken Kina. 
Det har et areal på 596,42 km² og teller ca. 1,18 millioner innbyggere (2003).
Domkirkeodden (museum)

Bispegården og Storhamarlåven

Storhamarlåven ble bygget over bispegården på Hamar, da den var blitt forlatt og ødelagt av svenskekongens soldater i 1567. I 1947, da utgravningen begynte, var låven med fjøs, stall og låve enda i bruk, men i 1963 bestemte man seg for å bygge et moderne museum av låven. Arkitekten Sverre Fehn, som tegnet museet, kom opp med en idé som bevarer restene av både bispegården og Storhamarlåven, i tillegg til å legge til rette for framtidige utgravninger. 
Inni bygningen finner man en utstilling av de arkeologiske funnene på Åker gård og domkirkeodden, samt gjenstander fra distriktets kulturhistorie. Der er også en aula til konferanser, konserter, teaterforestillinger og møter.

Folkemuseet

Oplandenes Folkemuseum ble opprettet i 1906, og ble flyttet til domkirkeodden i 1912–1914. Rundt omkring på odden kan du se antikvariske bygninger fra Hamar, Ringsaker, Løten og Stange. Det første var hovedbygningen fra Grimsrud gård (oppført 1775) fra Helgøya. Det er til sammen 70 slike bygg på området.

Urtehagen

Urtehagen ligger ved siden av Storhamargården og ble anlagt i 1975. Den bygger på arven fra de katolske munkene, som fulgte med domkirken. Pilegrimer brukte å ta med seg urter fra sydlige land, som munkene dyrket i hagene sine. De ble brukt til medisin. Da domkirken ble lagt i ruiner på 1500-tallet vokste urtehagen vilt. Hamarkaupangen var dessuten kjent for sine eple- og kirsebærhager.
Holmenkolbanen

Historie

Selskapet ble stiftet den 17. februar 1896 med Halvor Heyerdahl og Albert Fenger Krog som direktører. Målet var å bygge en forstadsbane fra Holmenkollen vest for Kristiania til Majorstuen på grensen mellom Kristiania og Aker. Forretningsideen var å finansiere anlegget ved å parsellere ut og selge boligtomter langs banen, etter at man først hadde kjøpt grunnen billig. Linjen åpnet først mellom Majorstuen og Holmenkollen, dvs. dagens Besserud stasjon, den 31. mai 1898 og videre derifra til Frognerseteren den 15. mai 1916. Den andre delen av linjen ble konstruert av datterselskapet A/S Tryvandsbanen. Den aller øverste delen av banen, fra Frognerseteren til Tryvannshøyden, var en enkeltsporet fraktlinje som senere er senere nedlagt og revet. Dette datterselskapet ble grunnlagt 4. januar 1912 og nedlagt 1. januar 1920.
For å kunne tilby direkte forbindelser til Sentrum, ville selskapet bygge en felles tunnel for banene fra Majorstuen til Nationaltheatret stasjon. Anlegget startet i 1912, men måtte stoppe i oktober 1914 etter rettssaker fra eiendomsbesittere som hadde tatt skade av utbyggingen. Hovedproblemet var at tunnelanlegget drenerte ut leiren som den omkringliggende bebyggelsen var fundamentert på, slik at bygninger sank og fikk skader. Dessuten gikk det et større ras som forårsaken hull i gatelegemet ved Valkyrie plass, heldigvis uten personskader. Fundamentet for tunnelen ble ikke ferdig før 1925, og banen sto ferdig 28. juni 1928.
Kostnadene for tunnelen var for høye for selskapet, og man måtte selge bort aksjeposter i 1932.
I 1942 ble Kolsåsbanen ombygget for å kunne kjøre fra Jar til sentrum via Smestadbanen og den nybygde strekningen Sørbyhaugen-Lysakerelva. I  1944 ble Bærumsbanen kjøpt av Oslo Sporveier. Etter kommunesammenslåingen i 1948 ble de to statlig eide selskapene Akersbanerne og Oslo Sporveier fusjonert, og driften av de fire vestlige banene overlatt til Holmenkolbanen. Driften ble overtatt av Oslo Sporveier den 1. august 1975, etter å ha kjøpt nesten alle aksjepostene i selskapet. På denne tiden var selskapets vognpark svært nedslitt, da man hadde prioritert utbytte til aksjonærene framfor nyanskaffelser og modernisering av vognparken. Oslo kommune fikk dermed betydelige utgifter forbundet med modernisering av banestrekningene og materiellparken opp til den samme standarden det østlige t-banenettet hadde, et arbeid som har pågått kontinuerlig siden. A/S Holmenkolbanen ble nedlagt og fusjonert med Oslo Sporveier den 6. mai 1992.
Hurtigruten (selskap)

Historie

Selskapet ble etablert som Hurtigruten Group ASA 1. mars 2006 ved fusjon av Troms Fylkes Dampskibsselskap (TFDS) og Ofotens og Vesteraalens Dampskipsselskab (OVDS). Hovedkontoret er lokalisert til Narvik og selskapet har avdelingskontorer på Stokmarknes, i Tromsø og Oslo. Selskapet skiftet navn til Hurtigruten ASA 26. april 2007.
Selskapet solgte 24. oktober 2008 sine ferger og hurtigbåter i Troms og Nordland til Torghatten Nord AS, et datterselskap av Torghatten ASA. Overtakelsen skjedde 5. januar 2009. Selskapet solgte dessuten hotell- og reisebyråvirksomhet høsten 2008. I 2012 flyttet Hurtigruten AS sitt hovedkontor fra Narvik til Tromsø.

Rederiet

Konsernsjef er Daniel Skjeldam, styreleder er Trygve Hegnar mens Leif Teksum leder bedriftsforsamlingen. Hurtigruten AS har cirka 1 600 fast ansatte (2013), og har også virksomhet i blant annet USA og Sør-Amerika. Selskapet driver elleve hurtigruteskip langs norskekysten. Skipet MS «Fram» benyttes til helårs cruise-trafikk i Europa, ved Spitsbergen, i Norge, på Grønland og i Antarktis. Også hurtigruteskipet MS «Nordnorge» har hatt seilinger i Antarktis vinterstid 2002/03-2007/08. MS «Nordkapp» har også hatt seilinger til Antarktis i vinterstid 2005/06 og 2006/07, hvor Nordkapp grunnstøtte 30. januar 2007.  I 2007 solgte Hurtigruten AS både MS «Lyngen» og MS «Narvik» som henholdsvis cruiseskip og skoleskip. Den 3. september 2008 ble MS «Nordkapp» MS «Polarlys» og MS «Nordnorge» lagt ut for salg. Ingen av disse skipene ble solgt. Seks av Hurtigrutens skipe skal gå på biogass i 2021.