google/wiki40b huggingface dataset:
Ritual

Ritual, tidligere også skrevet rituale på riksmål, er en handling som har et symbolsk  innhold og som blir gjentatt etter bestemte regler. Ordet kan også bety en fastsatt orden, for eksempel en ritualbok, det vil si forskrifter for en kirkelig seremoni, eller i videre forstand bare fast skikk og bruk, altså en vane eller tradisjon som følger gitte handlingsmønstre. Ordet ritual stammer fra det latinske ritus eller ritualis som betyr «bruk».

Religiøse og ikke-religiøse ritualer

Et ritual er en bestemt handling som gjøres på et spesielt sted eller til et spesielt tidspunkt, gjerne begge deler. Det er flere kjennetegn; de som utfører rituale bruker som regel spesielle klær, spiser en bestemt matrett, osv. Kjente rituelle klær er f.eks russelue til russefeiringen. Vi skiller mellom religiøse og ikke-religiøse ritualer. 
Et ritual som religiøs skikk er en del av en seremoni som er et antall handlinger, hovedsakelig gjennomført for deres symbolske verdi, som er forordnet av en religion eller av tradisjonen i et samfunn. Et ritual er fellesbetegnelsen på flere riter satt sammen til en seremoni.
Historisk var ordet brukt om måten man tok kontakt med høyere makter på. Religiøse livssyn har gjerne mange ritualer. I dag har man ritualer for eksempel i tros- og livssynsamfunn, studentforeninger, m.m.
Zoologene finner paringsadferd som er så presist gjentagende, at den betegnes som paringsrituale. Tiurleik er ett eksempel.
Galar

Galar (norrønt: Galarr) var i norrøn mytologi en dverg. Sammen med broren Fjalar drepte han den viseste av alle, skapt av fredspakten mellom Vaner og Æser, Kvase. Av hans blod blandet med honning laget de skaldskapsmjøden, som de senere måtte gi fra seg til jotnen Suttung etter at de hadde drept faren hans, Gilling. Historien om opphavet til skaldskapen og Suttungs mjød er fortalt i Snorre Sturlasons Gylvaginning.
Den østerrikske filologen Rudolf Simek hevder at navnene Galar og Fjalar er konstruert av Snorre.
Act Now

Act Now er Strømmestiftelsen sin linje ved skolen Hald Internasjonale Senter som ligger i Mandal. Linjen er et utvekslingsprogram, og studentene på Act Now er både norske ungdommer som søker seg inn på skolen, og ungdom tilknyttet prosjekter drevet av Strømmestiftelsen sine samarbeidsorganisasjoner i andre land som Uganda, Tanzania, Peru og Bolivia.
Vratsa oblast

Geografi

Oblastet grenser i vest til Vidin oblast, i nord til Romania med Donau som grense, i øst til Montana oblast, i sørøst til Lovetj oblast og i sør til Sofia oblast.

Administrativ inndeling

Vratsa oblast er inndelt i 10 kommuner (bulgarsk:(община)), som igjen omfatter 8 byer og 115 landsbyer.
Vestre Fredrikstad gravlund

Vestre Fredrikstad gravlund er i utgangspunktet kirkegården for Vestre Fredrikstad kirke, i dag Fredrikstad domkirke.
Gravlunden har adresse Teglverksveien 36 og ble innviet i 1877. Den omfatter ca. 45 mål med plass til rundt 6500 kistegraver, 500 urnegraver og felt for anonyme begravelser. Klokketårnet ble påbygget i 1990.
Thanerocleridae

Levevis

Sannsynligvis er alle artene rovdyr. Thaneroclerus buquet blir gjerne funnet mellom lagrede matvarer og lignende, der den jakter på andre insekter. Andre arter kan finnes under barken på døde trær, på sopp eller i termitt-tuer.

Utbredelse

Gruppen er utbredt over nesten hele verden, men mangler i Europa og det sørlige Sør-Amerika.
Meteorittnedslag i Norge 1. mars 2012

Meteorittnedslaget i Norge den 1. mars 2012 var synlig over store deler av Sør-Norge og artet seg ved at flere meteoroider og meteoritter kom inn i atmosfæren. De fleste eksploderte eller brant opp i atmosfæren, mens enkelte traff bakken. En ildkule viste seg over den sørnorske himmelen og løste seg opp i en sverm av meteoritt-fragmenter. Sommeren 2013 ble en meteoritt på 4,5 kg funnet i Valle kommune i Aust-Agder, og det er antatt at «Valle-meteoritten» er den samme som den som ble observert.
Valle-meteoritten var den fjerde største som til da var funnet i Norge.
Storfjellstua

Storfjellstua ligger langs Friisvegen i Ringebu kommune, Oppland fylke. Storefjellstua var tidligere et serverings- og overnattingssted, men er nå omregulert til fritidseiendommer. Eiendommen består i dag av et hyttelag, med 9 selvstendige fritidsboliger. Ligger i et område med gode fiske- og jaktmuligheter, og hvor en storslått natur innbyr til lange fjellturer.
Martin Stenmarck

Liv og karriere

Stenmarck begynte tidlig med musikk og som tenåring var han medlem av et hardrockband som het Lorien, et navn inspirert av Ringenes herre. I 1991 vant han sammen med syn yngre bror David riksfinalen av Talang-91 direktesendt på svensk TV1. Han flyttet til Stockholm hvor han jobbet som mannlig modell og som syngende servitør på Wallmans Salonger hvor karrieren tok fart.
Han sluttet i 1997 til fordel for et show som het Showduellen som han satte opp sammen med komikeren Håkan Berg, musikeren Micke Svahn og teknikeren Joacim Fagerström. Med dette opplegget turnerte han i Sverige i løpet av 1997–1998, og videre på Sommarnöje i Örebro 1999, juleshow på Teatrix i 1999 og Gröna Lundteatern våren 2000. Han arbeidet også med musikaler, og hatt hovedrollen i blant annet Jesus Christ Superstar og West Side Story. Martin Stenmarck turnerte flere sommere i Robert Wells' show Rhapsody in Rock.
I 2005 deltok Stenmarck i Melodifestivalen, i den tredje delfinalen i Skellefteå. Med et storslagent show med sangen «Las Vegas» gikk han videre til finalen som han vant. Han reiste til Kiev i Ukraina og representerte Sverige i Eurovision Song Contest 2005 lørdag 21. mai, og kom der, med svenske øyne, på en skuffende 19.-plass av 24 deltakere i finalen.
Cyclommatus pasteuri

Utseende

En middelsstor til stor (hannen 28-59 millimeter lang), brun hjortbille med ganske matt, metallisk glans. Arten er variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, noe krumme mandibler, disse er tett sagtakkede i spissen, mellom to tenner, og med en innoverrettet tann nær spissen. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. I pannen er det et langt, kløvet fremspring i midten. Hodet har skarpe sidekjøler i den fremre delen, men disse når ikke bakkanten. Pronotum er nesten dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, lårene gulbrune.  Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, mørkbrun, i motsetning til hannen er kroppen tydelig punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt på det nordlige og nordvestlige Sumatra.
Stock Aitken Waterman

Stock Aitken Waterman også kjent som SAW, er en britisk låtskriver- og produsent-trio bestående av Mike Stock, Matt Aitken & Pete Waterman. 
De hadde stor suksess fra midten av 1980-tallet og frem til tidlig 1990-tallet. De skrev mer enn 100 UK Top 40 hits, solgt 40 millioner musikkalbum, og tjente rundt 60 millioner britiske pund.
Deres første samarbeid var sangen «Anna Maria Lena» som var Kypros sitt bidrag til Eurovision Song Contest 1984. De fikk først suksess med «You Spin Me Round (Like a Record)» av Dead or Alive da den gikk til topps på den britiske singellisten i mars 1985.
Okergul ringspinner

Utseende

En ganske liten (vingespenn 26 – 42 mm, hunnen større enn hannen), mer eller mindre okergul spinner, grunnfargen varierer fra ganske lys gul til rødbrun. Forvingen har to omtrent parallelle, brune tverrstriper, området mellom disse er ofte litt mørkere enn resten av vingen. Ellers er vingene ensfargete. Som vanlig hos spinnere er hannens antenner lange og fjærformede, hunnens mye kortere og spinklere. Larven er karakteristisk, hodet og en bred stripe på hver side av ryggen er blå. Den har også en oransje og hvit midtstripe langs ryggen og er sparsomt kledt med ganske lange, mørke, utstående hår. Puppen, som ligger inne i en kokong, er ganske slank, grønnlig, kledt med korte, ullaktige hår.

Levevis

Okergul ringspinner finnes i solrike, åpne områder som buskmarker og havnehager. Larvene lever selskapelig på busker og trær i rosefamilien, for eksempel apal, slåpetorn, hagtorn og steinnype. Lenger sør i Europa kan de til tider gjøre en del skade i frukthager, men de er sjelden noe problem i Norden. Om larvene blir forstyrret, slipper de seg gjerne ned og kroppen bli merkelig dvask, noesom kan lure et rovdyr til å tro at larven er død og har begynt å gå i forråtnelse. Larvene lager et felles, hvitt silkespinn som de oppholder seg i når de ikke er ute og spiser. Om morgenen sitter de gjerne oppe på spinnet og soler seg. De voksne spinnerne flyr på ettersommeren og tidlig på høsten, mest fra solnedgang til midnatt. Hunnen legger 150 – 300 egg i ringer rundt en kvist av en brukbar fødeplante, denne atferden har gitt opphav til navnet ringspinner. Larvene som klekkes holder sammen gjennom hele larvetiden.

Utbredelse

Okergul ringspinner finnes fra Nord-Afrika, gjennom det meste av Europa, østover til Korea og Japan. I Norge forekommer den langs kysten på Østlandet og Sørlandet, vestover til Vest-Agder.
Mimocorus

Utseende

En nokså liten, mørkt gråbrun trebukk. Arten kjennes lett på at hver dekkvinge har to korte, høye og skarpe lengdekjøler. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med en tann i midten, sidene er kledt med lyse skjell. Dekkvingene er jevnbrede, kraftig punkterte, med lys spiss.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Tanzania.
Haysi Fantayzee

Haysi Fantayzee var et britisk new wave band i den første halvdel av 1980-årene.  
Haysi Fantayzee ble dannet i 1981 av sangeren Jeremy Healy og fotografen Katherina Maria Garner sammen med Garners kjæreste og manager Paul Caplin. Bandet utga fire singler i årene 1982-83;  John Wayne is Big Leggy, Holy Joe, Shiny Shiny og Sister Friction samt et album med tittelen Battle Hymns For Children Singing.
HMS «Ark Royal» (91)

HMS «Ark Royal» var et britisk hangarskip som var sentralt i senkningen av det tyske slagskipet «Bismarck».
Torpedofly fra «Ark Royal» lyktes med å treffe «Bismarcks» ror om natten under svært dårlige forhold, noe som gjorde at en britisk overflatestyrke kom i kontakt med og senket «Bismarck» påfølgende dag.
Underveis for å angripe Bismarck kom flyene over den britiske krysseren HMS «Sheffield». En del av pilotene trodde det var «Bismarck» og angrep. I det dårlige været bommet disse torpedoene på «Sheffield», og de resterende flyene fortsatte mot «Bismarck».
«Ark Royal» ble torpedert av den tyske ubåten U-81 og sank 14. november 1941.
Dette skipet var det tredje britiske marinefartøyet under navnet «Ark Royal», og må ikke forveksles med sin forgjenger, som kjempet mot den spanske armada i 1588. Også i dag er det et britisk hangarskip som bærer navnet «Ark Royal».
Rue des Filles-Saint-Thomas

Rue des Filles-Saint-Thomas er en gate i 2. arrondissement i Paris. Den begynner ved 1 Rue du Quatre-Septembre og slutter ved 66 rue de Richelieu.
Før Den franske revolusjon førte Rue des Filles-Saint-Thomas helt til Rue Notre-Dame-des-Victoires. Navnet har den fra Couvent des Filles-Saint-Thomas, wt kloster som ble ødelagt av de revolusjonære.
Kstovo

Kstovo (russisk: Ксто́во) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger på Volgas høyre bredd, 20 km sørøst for Nizjnij Novgorod. Innbyggertall: 66 944 (folketelling 2002), 62 414 (folketelling 1989).

Historie

Landsbyen Kstovo ble første gang nevnt allerede på 1300-tallet. Med byggingen av Novogorkovskij Oljeraffineri (russisk: Новогорьковский нефтеперерабатывающий завод) på 1950-tallet ble det bygget en ny by noen få kilometer sørøst for den gamle landsbyen Kstovo, på det høyereliggende landet mellom elvene Volga og Kudma. 
Siden da har den vestlige delen av byen sentrert seg rundt den opprinnelige landsbyen, og er fremdeles landlig i karakter, og blir vanligvis kalt Gamle Kstovo (Staroje Kstovo), mens den nyere østlige delen av byen, som ble bygget på 1950-tallet og fremdeles ekspanderer, kalles Nye Kstovo (Novoje Kstovo). Nye Kstovo har gjennom sin ekspansjon helt eller delvis tatt opp i seg flere mindre landsbyer. 
Kstovo fikk status som bymessig bosetning i 1954 og bystatus i 1957.

Økonomi

Byens viktigste arbeidsgiver, og historisk sett årsaken til byens eksistens, er LUKOIL-Nizjegorodnefteorgsintez (tidligere NORSI-Oil og Novogorkovskij Oljeraffineri). 
Det er også et asfaltverk, et spritdestilleri, en fabrikk for regummiering og resirkulering av dekk, og ellers den vanlige samlingen av lokale matindustrivirksomheter. Et kraftvarmeverk forsyner det lokale nettet med elektrisitet, og varmt vann til byens leilighetsbygninger.
Byen har et stort marked for jordbruksprodukter, og et anstendig utvalg av supermarkeder og andre butikker.
Innherred Boligbyggelag

Innherred Boligbyggelag (tidligere Verdal Boligbyggelag) er et boligbyggelag som opererer i Verdal i Nord-Trøndelag og nabokommunene, og ble etablert 4. desember 1969. Dagens navn er fra 2007. I 2010 ble Levanger Boligbyggelag innfusjonert i laget.
Boligbyggelaget har ca. 2 500 medlemmer og forvalter ca. 2000 boliger i ca. 90 borettslag, sameier og andre selskap.
Innherred Boligbyggelag er en del av Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).
Hanoi Hilton

Hanoi Hilton var det ironiske økenavnet som amerikanske krigsfanger gav Hỏa-Lò-fengselet (vietnamesisk: Hỏa Lò = glødende ovn) i Hanoi i Vietnam.

Historie

Det var franskmennene som bygde fengselet i 1904. Det var særlig i bruk for politiske fanger, og det ble utført tortur der. Franskmennene kalte det Maison Centrale – et vanlig navn for fengsler i Frankrike.
Under Vietnamkrigen benyttet nordvietnameserne Hỏa-Lò-fengselet for amerikanske krigsfanger. Uttrykket Hanoi Hilton ble alment utbredt i vesten etter at filmen Hanoi Hilton ble produsert i 1987.
Hanoi Hilton var kun ett av flere fengsler som den nordvietnamesiske hær holdt krigsfanger i. Det ble utført avhør og tortur i fengselet. 
I dag er en liten del av fengselet omgjort til museum. Størsteparten av det ble revet for å gi rom for en skyskraper.
Tunnelbiller

Utseende

Små til middelsstore (3,5 – 8 mm), avlange, sylindriske til noe flate biller, dekkvingene vanligvis med lengdekjøler. Hodet er stort og bredt med små, utstående fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hodet er bredt eller litt lengre, 11-leddete med en kraftig, to-leddet kølle (av og til synes den bestå av bare ett ledd). Brystskjoldet (pronotum) er omtrent firkantet sett ovenfra, lengre enn bredt, av og til med påfallende groper, opphøyde kjøler eller pigger. Dekkvingene er avlange, parallellsidige, fint hårete, vanligvis med flere tydelige lengdekjøler, av og til også med påfallende knøler. Beina er middels lange, slanke, med fire-leddete føtter.

Levevis

Tunnelbillene lever i ganger i død ved. Noen er soppetere, andre angriper larver, pupper og nyklekte voksne av treborende biller, særlig trebukker (Cerambycidae). Arten Dastarcus helophoroides har blitt forsøkt i biologisk bekjemping av trebukken Monochamus alternatus i Kina og Japan. Denne angriper bartrær og kan gjøre stor skade fordi den sprer en parasittisk sopp. Dastarcus-hunnene legger egg i klynger på veggene i vertens larveganger. Disse klekkes til aktive, førstestadiums larver, som kryper rundt til de finner en larve eller puppe, paralyserer denne og forandrer seg til beinløse "mark"-lignende larver, som spiser av den lammede verten. De utvikler seg ganske raskt, spinner en kokong, forvandler seg til en puppe, den voksne billen klekkes og overvintrer inne i larvegangen. Forsøk tyder på at Dastarcus kan ødelegge en stor del av Monochamus-larvene og -puppene i et område.
Dominikanerklosteret i Bergen

Dominikanerklosteret i Bergen lå inne på nåværende Bergenhus festning, på nordsiden av Håkonshallen i Bergen. Klosteret kjennes kun fra skriftlige kilder, og er ikke blitt funnet spor av i moderne tid.

Historie

Klosteret er grunnlagt en gang mellom 1243 og 1247, i kong Håkon Håkonssons regjeringstid. Det er første gang omtalt i 1247. Antakelig var det opprinnelig bygd av tømmer, men i 1500 berettes det at en murkirke er under oppføring og samtidig flere murbygninger i klosteret. Et riksrådsmøte ble holdt i klosteret i 1524. I 1528 brant klosteret ned til grunnen. Det er siden ikke funnet rester av anlegget.
Václav Nedomanský

Karriere i Tsjekkoslovakia (1962–1974)

Nedomanský ble født i Hodonín i det sørlige Mähren, som den gang var en del av Riksprotektoratet Böhmen-Mähren og i dag ligger 55 km fra grensen til Slovakia. Han spilte juniorhockey i SHK Hodonín hvor hans talent var tydelig fra ung alder. Som 18-åring flyttet han til Bratislava for å spille ishockey og studere biologi og fysikk, og debuterte for Slovan ChZJD Bratislava i den tsjekkoslovakiske toppligaen (1. liga) i 1962/63-sesongen.
Han spilte for klubben i 12 sesonger og han ble raskt en av de beste spillerne i ligaen. I alt scorte han 369 mål på 419 kamper og var ligaens poengkonge fire ganger – 1967, 1971, 1972 og 1974. I sin tid i ville han også spille sammen med slovaken Marián Šťastný, som i likhet med Nedomanský ville hoppe av til Vesten sammen med brødrene Peter og Anton. Ikke bare hadde han et håndleddsskudd som var kraftigere og raskere enn mange spilleres slagskudd, men hans fysikk gjorde ham til et drømmeobjekt blant NHL- og WHA-speidere da de så ham spille for det tsjekkoslovakiske landslaget.
I 1974 var han på toppen av sin karriere - han ble poengkongen i den tsjekkoslovakiske ligaen for fjerde gang etter å ha scort 46 mål og 28 assists (74 poeng) på 44, hvoretter han vant sølv og ble valgt til turneringens beste angrepsspiller og turnerings All Star-lag ved ishockey-VM i Finland.
Julian Assange

Bakgrunn

Julian Assange ble født i Australia og har australsk statsborgerskap. Han studerte fysikk ved Universitet i Melbourne. Siden da har han levd og arbeidet i Kina, Iran, Australia, USA og i Storbritannia. Assange ble i 2008 tildelt prisen Economist Index on Censorship Award og i 2009 Amnesty International Media Award (New Media) for å ha rapportert om henrettelser uten rettssak.
Fra 1994 bodde Assange i Melbourne og arbeidet som programmerer og utvikler av fri programvare. I 1995 programmerte han «Strobe», den første fri portskanneren som var basert på åpen kildekode.
I april 2012 ble programmet The World Tomorrow lansert på Russia Today. Programmet ble ledet av Assange som inviterte gjester til å diskutere kontroversielle temaer. Blant gjestene var Hassan Nasrallah, Slavoj Zizek og David Horowitz.
2. juni 2013 stiftet han og Wikileaks formelt et politisk parti, som de kalte WikiLeaks Party. Partiet skulle etter planene være med i det australske senatsvalget i 2013.

Engasjement i Wikileaks

Assange er medlem av Wikileaks' styre som består av ni medlemmer, og er en framtredende talsmann i mediene. Trolig er han også redaktør for organisasjonen, og han har også blitt beskrevet som grunnlegger av Wikileaks. Selv om han ikke benytter den sistnevnte betegnelsen om seg selv, har han innrømmet at han avgjør om et dokument skal bli offentliggjort på nettstedet eller ikke. Akkurat som alle andre involvert i Wikileaks, mottar ikke Assange lønn fra organisasjonen, men jobber som frivillig.
Talsmenn for de amerikanske myndighetene har anmodet andre lands myndigheter undersøke i hvilken grad lekkasjene strider mot deres lovgivning for sikkerhet og hemmelighetsstempling.
Sommeren 2010 inngikk Assange et samarbeid med den svenske kveldsavisen Aftonbladet hvor han ble spaltist. Han har uttalt at «du kan ikke publisere en avhandling i fysikk uten alle eksperimentelle data og resultater; det samme burde også være målet for journalistikken.»

Anklager, arrestasjon og fengsling

I slutten av august 2010 ble Assange etter et besøk i Sverige anklaget for voldtekt, ulovlig tvang og seksuell trakassering. Han ble etterlyst gjennom Interpol, og den svenske statsadvokat Marianne Ny begrunnet arrestordren med et behov for «å avhøre Assange» i forbindelse med etterforskningen av anklagene mot ham. Selv uttalte Assange at han ikke hadde gjort noe galt. Han hevder at siktelsen mot ham er resultatet av en svertekampanje, arrangert av den amerikanske etterretningsorganisasjonen CIA. 
7. desember 2010 ble Julian Assange anholdt av britisk politi etter at han frivillig meldte seg ved en politistasjon i London. Etter at Assange flyktet til den ecuadorianske ambassaden etter å ha tapt kampen mot utlevering til Sverige, fortsatte han å arbeide med WikiLeaks derfra.
19. mai 2017 henla svenske myndigheter saken på grunn av manglende tiltalegrunnlag.
Imidlertid utstedte Sveriges riksadvokat en ny arrestasjonsordre og utleveringsbegjæring den 20. mai 2019.
Nedre Vøiens Bomuldsspinderi

Nedre Vøiens Bomuldsspinderi, eller Vøiens Bomuldsspinderi er en tidligere tekstilbedrift på Sagene i Oslo. Den ble etablert av Knud Graah i 1846. Spinneriet produserte tråd og stoffer. Dette var Norges sjette tekstilbedrift. Den ble etterhvert slått sammen med nabobedriften Hjula Veveri.
Jönköpings Mekaniska Werkstad

Jönköpings Mekaniska Werkstads AB, (JMW), var et svensk industriforetak, som var i virksomhet i årene 1860-1992. Foretaket var også kjent under navnet Sandwalls Mekaniska Werkstad. JMW og de tilhørende Jönköpings tändsticksfabrik og Munksjö pappersbruk var blant de viktigste foretakene ved industrialiseringen av Jönköping i andre halvdel av 1800-tallet.

Bakgrunn

JMW ble grunnlagt i 1860 som Jönköpings Gjuteri och Mekaniska Werkstad av brødrene Johan Edvard Lundström og Carl Frans Lundström samt jernhandleren Frans Gustaf Sandwall og de første industribyggene ved Munksjöns strand ble etablert. Johan Edward Lundström grunnla også Jönköpings tändsticksfabrik og papirfabrikken Munksjö AB i Jönköping samt Katrinefors pappersbruk i Mariestad. Den viktigste grunnen til etableringen av jernstøperiet var at man raskt behøvde å få frem reservedeler til maskinene i fyrstikkfabrikken. Resten av produksjone sørget Sandwall for å selge. Fra 1863 ble Sandwall eneeier til det som på folkemunne var kjent som Sandwallska gjuteriet. Da Sandwall døde i 1897 etablerte arvingene året etter Jönköpings Mekaniska Werkstads AB med den eldste sønnen J. G. Sandwall som direktør.
Firmaets produksjon besto fra starten av ulike enklere typer av støpejern som gjerder, vinduskarmer, ovner og hagemøbler. Etter 1866 skjedde en rask ekspansjon og ventilatorer, turbiner, dampkjeler ble tatt inn blant produktene som ble levert. Den første dampkjelen ble produsert i 1879. I 1880 ble det bygget en ny og for den tiden ganske stor produksjonshall.
På samme tid begynte man også å bygge dampskip av ulike typer på egen slipp. Fra 1882 til 1907 ble det totalt bygget 31 dampskip, blant dem flere passasjer- og handelsfartøy, blant annet DS «Motala Express» i 1895, et fartøy som fremdeles seiler som veteranskip. Deretter gikk man over til å fremstille elektriske kraftsentraler og fra 1905 også maskiner for papir- og celluloseindustrien. Den produksjonsdelen ble imidlertid solgt i 1912 til Karlstads Mekaniska Werkstad da man hadde full sysselsetting med produksjon av dampkjeler, turbiner og glødehodemotorer. Sistnevnte produkt ble senere skilt ut og ble produsert av AB Jönköpings Motorfabrik.
På denne tiden var JMW et av Sveriges største foretak innenfor verkstedsindustrien.
Organisatorisk begynte JMW fra 1910-tallet å skille ut ulike virksomheter fra foretaket, som ble slått konkurs i 1921 under lavkonjunkturen etter første verdenskrig. Firmaet ble rekonstruert og ble på 1930-tallet en ledende svensk produsent av dampkjeler. Man hadde lenge produsert ulike pumpee og i 1929 ble Luth & Roséns Elektriska AB:s virksomhet av såkalte Ludwigsbergspumper innkjøpt, hvorpå man kunne tilby pumper av alle slag og størrelser.

Etterkrigstiden og i dag

I 1950 ble JMW, som da hovedsakelig var en pumpeprodusent, solgt til AB Zander & Ingeström. Dette firmaet inngikk i sin tur etterhvert i Alfa Laval på 1960-tallet. Alfa Laval solgte i 1982 JMW til firmaet Scanpump og dets produksjon ble suksessivt avviklet over en tiårsperiode.
De tidligere industrieiendommene ble solgt i 1994 til Högskolefastigheter i Jönköping AB for å bygges om til bibliotek for Högskolan i Jönköping.