Nepals Kommunistiske Parti (Pushpa Lal)

Forhistorie

Pushpa Lal Shresta regnes som stifteren av Nepals Kommunistiske Parti i 1949. Under partistridighetene på slutten av 1950-tallet og etter kongens statskupp i 1960 sto han på venstre fløy i partiet. I motsetning til partiets generalsekretær på denne tida, Keshar Jung Rayamajhi , var han motstander av kongens kupp og støtta Kinas kommunistiske parti i striden mot Sovjetunionens Kommunistiske Parti.
På partiets 3. landsmøte i 1962 blei Rayamajhi ekskludert. Hans tilhengere organiserte et nytt, prosovjetisk kommunistparti, NKP(Rayamajhi), som sjøl om alle partier var forbudt hadde fordel av regimets støtte.
På flertallets landsmøte blei det vedtatt at den nye generalsekretæren Tulsi Lal Amatya og Pushpa Lal Shresta sammen skulle være ansvarlige for den politiske ledelsen av partiet.
Etter landsmøtet fortsatte partiet å gå tilbake. Diktaturet og indre motsetninger gjorde at det partiapparatet slutta å fungere. Fra rundt 1965 hadde det gamle NKP i praksis slutta å fungere som et landsomfattende parti.

Pushpa Lals nye parti

I 1968 sprakk den organisatoriske enheten mellom Pushpa Lals og Amatyas fløyer. Formelt fulgte den gamle partiorganisasjonen Amatya. Partiet han leda blei fra nå av kjent som NKP(Amatya), men var i praksis bare en liten rest av det gamle NKP. NKP(A) blei etterhvert regna som et moderat, pro-sovjetisk parti.
Størstedelen av medlemmene fulgte Pushpa Lal Shresta i det mer prokinesiske og erklært revolusjonære NKP(Pushpa Lal). Dette partiet var det første i Nepal som programfesta at det bygde på Mao Zedongs teorier.
Fra 1968 og noen år framover var NKP(Pushpa Lal) det største og viktigste kommunistpartiet i landet.
Men partiet viste seg snart å være en stasjon på veien i den videre oppsplittinga av den kommunistiske bevegelsen i Nepal.

Splittelser og nye kommunistpartier

Flere gamle ledere av Nepals Kommunistiske Parti som kom ut etter mange år i fengsel danna først på 1970-tallet en enhetskomité for å forsøke å skape et forent parti som inkluderte NKP(Pushpa Lal). Dette lyktes ikke, bl.a. på grunn av uenighet mellom dem og Shresta om kravet om en folkevalgt grunnlovsgivende forsamling og om holdninga til Kongresspartiet.
Følgen var at de isteden stifta sitt eget revolusjonære kommunistparti, NKP (Chautho Mahadhiveshan) (parentesen betyr fjerde landsmøte) i 1974, som blei det største og viktigste kommunistpartiet i Nepal på 1970-tallet.
Kamerat Rohit (Narayan Man Bijukche), en partileder av newar-nasjonalitet fra Bhaktapur, brøyt med partiet i 1971 etter at Shresta støtta Indias intervensjon i Øst-Bengal (som deretter blei den nye staten Bangladesh.) I 1976 stifta han det nye kommunistpartiet Nepal Mazdoor Kizan Party, som fortsatt fins og er med i Sjupartialliansen for demokrati i Nepal.
Madan Kumar Bhandari var fra 1972 sentralkomitemedlem i Janabadi Sanskritik Morcha (Demokratisk Kulturfront), en studentbevegegelse lansert av NKP(Pushpa Lal). Rundt 1976 forlot han partiet for å danne Mukti Morcha Samuha (MMS, Frigjøringsfont-gruppa). (Han blei seinere en sentral leder i UML.)
I 1978 stifta Jhapeli-gruppa sammen med flere andre kommunistgrupper, bl.a. MMS, NKP(ML). Dette blei det største og viktigste kommunistpartiet på 1980-tallet.
Man Mohan Adhikari, tidligere partisekretær i Nepals Kommunistiske Parti og regna som mer prokinesisk enn Shresta, stifta sitt eget parti, kjent som NKP(Manoman) (eller NKP(Adhikari)) i 1979.
Det var også mange lokale grupper som brøyt ut av Pushpa Lals parti.

Partiet etter Pushpa Lal Shrestas død

Da Pushpa Lal Shresta døde i 1978 ble gravferden hans brukt for å demonstrere motstand mot regimet, som gravferden til Kongresspartiets leder B. P. Koirala i 1982. Disse mobiliseringene førte også tilhengere av Kongresspartiet og moderate kommunister nærmere sammen og bidro til å legge grunnen for samarbeidet som førte fram til den demokratiske revolusjonen i 1990.
Ledelsen av partiet blei nå tatt over av Sahana Pradhan, Shrestas enke.
I 1979 samarbeida partiet og andre moderate kommunister med Kongresspartiet i studentbevegelsen som tvang fram en viss demokratisering av Panchayat-systemet.
I 1987 slo Pradhan partiet sammen med NKP(Manoman) (der partilederen Man Mohan Ahdikari var gift med Sahanas søster) til NKP(Marksbadi) (parentesen betyr marxistisk).
Pradhan var leder av den store fronten av moderate kommunistpartier United Left Front (ULF) (der de viktigste partiene var NKP(m-l) og NKP(marxistisk)) under den demokratiske revolusjonen i 1990.
Da Kongresspartiet avslo å stille til valg sammen med ULF i januar 2001 var hun med på å raskt og fra toppen organisere det nye, store moderate kommunistpartiet NKP(forente marxist-leninister) (kjent som UML) like etter. UML, som blei til uten konsultasjon med de fleste mindre kommunistpartiene i ULF, var i hovedsak en koalisjon mellom de yngre tidligere revolusjonære lederne i det største, moderate maoistpartiet på 1990-tallet, NKP(m-l), og de gamle kjente kommunistlederne i NKP(marxistisk).

Arven etter Pushpa Lal

Sjøl om NKP(Pushpa Lal) som parti fikk begrensa betydning i den illegale perioden da det eksisterte, har politikken Pushpa Lal Shresta sto for fått betydelig innflytelse på kommunistbevegelsen i Nepal etter 1990.
I store trekk kan ULFs linje med å søke samarbeid med Kongressen i 1990 og å gå fra det opprinnelige kravet til Kongresspartiet og Nepals Kommunistiske Parti på 1950-tallet om å kreve valg på en ny grunnlovsgivende forsamling sees som en fortsettelse av Pushpa Lals politikk.
UML, partiet som kom ut av ULF, er derfor den store politiske arvtakeren etter Pushpa Lal (sjøl om UML etter 1990 er mye mer moderat enn Pushpa Lal Shresta noen gang var).
Flere av fraksjonene som kom til å danne UML hadde også sitt opphav i NKP(Pushpa Lal).