google/wiki40b huggingface dataset:
Geling Yan

Liv og virke

Hun tjenestegjorde først i Folkets frigjøringshær under kulturrevolusjonen i Tibet. Senere deltok hun som journalist under den sino-vietnamesiske krig, der hun fikk graden oberstløytnant. Hun fikk utdannelse i litteratur ved Wuhanuniversitetet og Columbia College Chicago.
Hennes første roman ble utgitt i 1985. Hun har skrevet verker som (engelske titler): The Banquet Bug (utgitt som The Uninvited i Storbritannia) og The Lost Daughter of Happiness, sammen med novellesamlingen White Snake and Other Stories.
Flere av Yans verker er blitt tilpasset til film:  Xiu Xiu: The Sent-Down Girl ble regissert av Joan Chen. Filmen Siao Yu ble regissert av Sylvia Chang, og manus var skrevet sammen med Ang Lee. Zhang Yimou tilpasset en av hennes noveller, 13 Flowers of Nanjing, til filmen The Flowers of War (2011).
Samdal skole

Samdal barneskole var en barneskole i Samdal i Fana. Etter vel 110 års drift ved Samdal skole ble skolen lagt ned i 2009 og elevene ble flyttet til Kaland skole.

Historie

Samdal skole fikk eget skolehus i 1898. Her var det lærerbolig i tillegg til klasserom. Skolen ble bygget ut i 1973, ved arkitekten Jakob Myklebust. Skolebygningen har opp gjennom tidene ikke bare blitt brukt som skole, men også brukt som bedehus og grendehus. Bygningen er flyttet etter skolenedleggelsen, og den har i dag adressen Haugsdalsvegen 514 i Fana bydel. 
Arkivet etter Samdal skole oppbevares ved Bergen Byarkiv.
Cubaforeningen i Norge

Cubaforeningen i Norge (Asociación de amistad y solidaridad con Cuba en Noruega) er en partipolitisk uavhengig organisasjon, etablert som Norsk-Cubansk Forening 17. april 1964. Foreningens formål er å aktivt støtte den cubanske revolusjon i kampen for å bevare det cubanske folkets frihet og sjølstendighet gjennom å spre opplysninger om politiske, økonomiske og kulturelle forhold på Cuba og å fremme forståelse for Cubas internasjonale engasjement. Formålet fremmes blant annet ved å arrangere møter, studievirksomhet og reiser, formidle litteratur, avholde utstillinger og fremme vennskapet mellom Norge og Cuba. Ved inngangen til 2019 hadde Cubaforeningen opp til 500 medlemmer. 
Cubaforeningen arrangerer blant annet brigader til Cuba minst én gang i året. I tillegg driver organisasjonen med innsamling av penger og materiell for humanitær hjelp og andre formål til landet. Cubaforeningen driver også informasjonsarbeid gjennom sitt medlemsblad Cubanytt, gjennom leserbrev i andre tidsskrifter, møter og aksjoner samt samarbeid med andre organisasjoner, for å fremme solidaritet med Cuba. Nåværende leder er Cihan Karakoc, som ble valgt på årsmøtet den 16. mars 2019.
Yoshitugu Yamashita

Biografi

Yamashita var bare 19 år da han ble det 19. medlemmet på Kodokan. Han ble tildelt 1. dan etter å ha trent på Kodokan i 3 måneder, etter 2 år hadde han 4. dan, og i 1898 fikk han 6. dan. 
Yamashita, Hidekazu Nagaoka, og Sakujiro Yokoyama satt i 1895 sammen den inndelingen av teknikker vi i dag kjenner som Go Kyo No Waza. 
Yamashita ble regnet for å være den som kunne mest om kata blant alle judoutøvere i Japan. Han var Jigoro Kanos faste treningspartner, og i 1935 fikk han 10. dan like etter sin død. Han ble dermed den første som mottok denne beltegraden.
Yamashita dro i 1902 til USA, og er den som introduserte judo for det amerikanske samfunnet. Under hans opphold lærte han dessuten Theodore Roosevelt judo. Etter Roosevelts ønske deltok Yamashita i kamp mot wrestleren George Grant, en mann nær dobbelt Yamashitas størrelse, på U.S. Naval Academy i Annapolis. Yamashita vant en overbevisende seier, og ble tildelt en trenerjobb på skolen.
Yamashita har fått æren for hane-goshi. Historier skal ha det til at en benskade hindret ham i utførelsen av uchi-mata, og at han så sammen med Kano utviklet en ny teknikk fra en gammel jujutsu-teknikk og lagde hane-goshi.
Tennis under Asialekene 1962

Tennis under Asialekene 1962. Tennis var en av flere sporter under de fjerde Asialekene som ble arrangert i Jakarta i Indonesia. Det var andre gangen som tennis var med på programmet i Asialekene. Det var single- og doubleturnering og lagkonkurranse for både damer og menn og en mixeddoubleturnering. Japan ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Filippinene med en.
Apalonychus

Utseende

Små til middelsstore, ovale, blankt svarte biller.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Karibia (Cuba og Den dominikanske republikk) og Sør-Amerika (Brasil og Paraguay).
Oliver/Dawson Saxon

Oliver/Dawson Saxon er et britisk heavy metal-band, stiftet i 1995 av de tidligere Saxon-medlemmene Graham Oliver og Steve Dawson.
Hällaryd

Hällaryd er et tettsted i Karlshamn kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 546 innbyggere.
NM i bryting 1972

NM i bryting 1972 ble arrangert i Porsgrunn 18.-19. mars. Arrangør var Urædd. Kongepokalen ble vunnet av Øistein Davidsen.
Solund

Navnet

Navnet Solund er kjent allerede i Egilssoga, som har handling fra 900-tallet, men først fikk sin skriftlige form på 1200-tallet. Vi har derfor ikke sikkert belegg for navneformen Solundir for lenger tilbake enn 1200-tallet. «Sol» har ikke noe med solen eller skosåle å gjøre, men kan stamme fra sólh, et gammelt ord for «fure, fordypning», beslektet med angelsaksisk sulh, som betydde «plog, plogfure». Særlig landskapet på Indre Sula er sterkt gjennomskåret av furer. Samme ordet kan være opphav til navnet Sola på Jæren. 
Hovedleddet -und har flertall i Egilssoga, men entall hos Snorre. Professor Oddvar Nes på Nordisk institutt i Bergen skal ha forklart und-leddet med at det er mange av det som førsteleddet beskriver (ifølge Hans S.Steinsund fra Solund). Navneforskeren Eivind Vågslid foreslo i 1974 at Solund kunne være et hund-navn, med hund i betydningen «god fiskeplass», fra det urgermanske verbet hintan som har gitt opphav til det engelske verbet hunt (= jakte) og vårt verb hitte (= finne). På en tid da en ennå ikke drev med havfiske, var trolig Solund en fiskeplass med rike fangstmuligheter.

Grønehelleren

På Ytrøy under en heller, ikke langt fra åpne havet, fant man en avfallsdynge med knokkelrester, skjell og redskaper fra steinalderen. Her har vært bosetning fra eldre steinalder med redskaper lagd av grønnstein fra Hespriholmen, og så sent som i jernalderen har helleren fremdeles vært brukt av folk på fangst. Det meste av avfallet skriver seg likevel fra yngre steinalder. Da hadde skifer vunnet innpass som redskapsmateriale, selv om grønnstein fremdeles var i bruk. Keramikken avslører kontakter nordover, siden noe inneholder asbest. I de øverste lagene finner man forrustet jern. Ytrøy må ha vært skogkledd i Grøneheller-folkets tid, for her er knokler etter både villsvin, bjørn, rødrev, mår og orrfugl. 
Fire begravelser har funnet sted i avfallsdyngen. Tre av skjelettene er morkne og innfiltret i hverandre. Det fjerde er derimot godt bevart. Det dreier seg om en gutt i syttenårsalderen, velnært og uten tegn til å ha utført hardt arbeid. Han fikk ingen gravgaver, men var lagt i sovestilling, liggende på høyre side med bøyde knær, og siden dekket med søppel datert til yngre steinalder. Mens bondebefolkningen i Sør-Skandinavia gravla sine døde med gravgaver og markerte gravstedet, grov fangstfolket i Grønehelleren og andre heller-boplasser som Vistehola, rett og slett ned sine døde sammen med det andre avfallet. Men det var også store forskjeller på fangstfolk innbyrdes. Kvarts, som var av stor betydning for fangstfolket ved Straume på Radøy, brydde ikke Grønehellerfolket seg med i det hele tatt. Enda dette var samtidige folkegrupper, var kontrasten større enn kontakten.
Theridiosoma gemmosum

Utseende

Theridiosoma gemmosum er en liten, forholdsvis tettbygd edderkopp, i underkant av 2 mm. Hunnen har en stor kuleformet bakkropp, som delvis hvelver seg over forkroppen. På undersiden sitter spinnvortene, epigyn og åpninger for trakéer og boklunger ganske tett samlet. Hannen har påfallende store pedipalper (sekundære kjønnsorganer). De to fremre beinparene er kraftigere enn de to bakre.

Levevis

Theridiosoma gemmosum bygger spesielle, kjegleformede nett.

Utbredelse

Theridiosoma gemmosum er utbredt over det meste av Europa inkludert Sverige. I september 2010 ble det første funnet registrert i Norge, på Tjøme i Vestfold.
Asgeir Almås

Terra-skandalen

Sammen med ordførerne i Hemnes, Rana og Narvik ble han landskjent i november 2007 da det viste seg at kommunen, i hva som senere ble kjent som Terra-skandalen, hadde satset fremtidige kraftinntekter i amerikanske fondsprodukter solgt av Terra Securities på vegne av den amerikanske storbanken Citibank.
Collins Peak

Collins Peak er et lite, men markant fjell, 1 810 moh., på østsiden av Malta Plateau ved enden av ryggen hvor Handbreen og Linebreen flyter sammen i Victory Mountains i Victoria Land i Antarktis.
Fjellet ble kartlagt av U.S. Geological Survey fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy, 1960–64, og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Eric J. Collins som var biolog ved Hallett-stasjonen 1965–66.
Marta Evelyn de Rivera

Utdanning og yrkeskarriere

Hun har en Bachelor of Arts-grad fra Det polytekniske universitetet i El Salvador, og i tillegg en MBA-tittel fra Universidad Tecnológica, og har også utdanning innen totalkvalitet fra Fundación Empresarial para el Desarrollo Educativo. 
Evelyn de Rivera begynte i sentralbanken i 1980, de hun begynte i utenriksavdelingen (Department of Foreign Affairs). Hun ble ansvarlig for internkommunikasjon i 1990, der hun hadde ansvaret for å utvikle og implementere sentralbankens strategi for intern kommunikasjon. Denne stillingen hadde hun i 4 år. Hun ble leder for avdelingen for eksternfinansiering (Department of External Financing) i 1994, og i 1997 overtok hun som leder for avdelingen for internasjonale valutareserver. Hun ble internasjonal direktør i 1998, en stilling hun hadde fram til 2005, da stillingen ble omgjort til sentralbankens visesentralbanksjef (First Vice President). 
Hun var visesentralbanksjef under Luz María Serpas de Portillo fram til 2009, og Carlos Gerardo Acevedo fra 2009 til 2013. Da Acevedo gikk av i 2013 overtok hun som sentralbanksjef; hun inntrådte i april 2013.
Grimethorpe Colliery Band

Grimethorpe Colliery Band er et brassband med base i Grimethorpe, England.
Korpset fra Barnsley-distriktet i South Yorkshire, ble stiftet i 1917 av medlemmer fra det nedlagte Cudworth Colliery Band. Grimethorpe Colliery Band har blant annet samarbeidet med dirigenten Elgar Howarth og står bak bestillingsverk fra komponister som Hans Werner Henze og Harrison Birtwistle.
Grimethorpe Colliery Band har vunnet en rekke brassbandkonkurranser; deriblant det nasjonale britiske mesterskapet, og korpset har en rekke ganger representert England i forbindelse med europamesterskapet for brassband. Dramakomedien Brassed Off (1996) er basert på bandets historie, og med musikk ved bandet.
I forbindelse med heisingen av OL-flagget, under åpningsseremonien for Sommer-OL 2012, spilte Grimethorpe OL-hymnen.
Tanyochraethes

Utseende

Middelsstore, avlange, matt svarte trebukker med gule tegninger. Kroppen er mer eller mindre kledt med lys bestøvning. Antennene er tynne, vanligvis noe kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, matt bestøvet, dekkvingene jevnbrede, beina forholdsvis lange og tynne.

Levevis

Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Texas i nord til Colombia i sør, med flest arter i Mexico.
Åklagarväsendet

Åklagarväsendet er Finlands påtalemyndighet. Det er en statlig myndighet med 552 ansatte, herunder 358 offentlige anklagere.
Åklagarväsendet ledes av riksåklagaren, som er høyeste anklager og som utnevnes av Finlands president.
Åklagarväsendet er organisert i to nivåer. Utover riksåklagarembedet er det 15 lokale anklagerembeder. Til de lokale anklagerembedene hører til sammen 33 servicebyråer.
Agostino Trivulzio

Bakgrunn

Agostino Trivulzio var yngstemann av seks barn av Giovanni Trivulzio og hans hustru Anna Martinengo, og var nevø til kardinal Antonio Trivulzio seniore. Hans onkler Giangiacomo og Teodoro Trivulzio var marskalker av Frankrike. Andre kardinaler fra familien var/ble Trivulzzio Scaramuccia Trivulzio, Antonio Trivulzio iuniore og Giangiacomo Teodoro Trivulzio.
I sin ungdom ble han far til en uekte datter ved navn.

Den romerske kurie

Han ble kommendatarabbed i Fromont og senere apostolisk protonotar. Pave Julius II utnevnte ham til pavelig kammerherre.

Kardinal

Pave Leo X eleverte ham i konsistoriet den 1. juli 1517 til kardinaldiakon, han mottok den røde kardinalshatt og titteldiakonikirken Sant’Adriano den 6. juli samme år. Selv om han aldri ble bispeviet, var han apostolisk administrator av Reggio Calabria i Italia (1520), av Alessano, Italia (1521–1526), av Bobbio, Italia (1522–1524), av Toulon, Frankrike (1524–1535), av Le Puy-en-Velay, Frankrike (1525), av Avranches, Frankrike (1526), av Asti, Italia (1528–1529), av Bayeux, Frankrike (1531–1548), atter av Asti (1536–1548), av Brugnato, Italia (1539–1548) og til slutt av Périgueux, Frankrike (1541–1548). Fra 1520 var han dessuten erkeprest av  Vatikanbasilikaen. Med alle tidde embeder var han blant de aller største «prebendesamlere» i sin tid.
Han ledet i 1527 en militær aksjon med den pavelige hær mot slekten Colonna. Etter Sacco di Roma i 1527 ble kardinal Agostino Trivulzio arrestert av de keiserlige styrker på grunn av sine tette bånd til Frankrike, og satt fengslet i 16 måneder i Castel Nuovo i Napoli. 
Den 24. november 1536 ble han pavelig legat i Frankrike. Han var til stede ved kroningen av Eleonore av Castilla, keiser Karl Vs søster og kong Frans I' annen hustru.

Død

Agostino Trivulzio døde den 30. mars 1548, ca kl 10 om kvelden, i kardinal Fieschis tidligere palass i Parione i Roma. Ved bisettelsen i kirken Santa Maria del Popolo ble sørgetalene holdt av hans nære venner kardinalene Pietro Bembo og Jacopo Sadoleto.
Ettersom paven ikke hadde gitt ham tillatelse til å oppsette noe testament. tilfalt hans arv Kirkestaten.
Forsvarets medalje for sårede i strid

Tildeling

Forsvarets medalje for sårede i strid «tildeles norsk militært personell som har blitt såret i kamphandlinger eller situasjoner som kan oppfattes som kamphandlinger, og må være forårsaket av en av partene i en konflikt.» I utfyllende retningslinjer heter det at medaljen kan tildeles personell som er blitt såret i nærmere beskrevne situasjoner. Dette gjelder der en person er skadet i strid som følge av angrep på Norge, i internasjonale operasjoner og engasjementer eller som følge av terrorangrep mot Norge eller land der norske styrker er engasjert. Medaljen kan også tildeles sivile, samt utenlandsk militært personell dersom disse er under norsk kommando. Dersom en person som er tildelt medaljen på nytt blir såret i strid, utstyres medaljebåndet med en forsølvet stjerne.
Vurderingen av hvem som blir tildelt medaljen følger en prosedyre der operative sjefer i avdelingene framsetter forslag om dekorering til Forsvarssjefens dekorasjonsråd, tidligere Forsvarssjefens medaljeråd. Saken fremmes så for Forsvarssjefen.
I 2013 ble det utdelt én medalje og i 2014 til sammen 17 medaljer.

Utførelse

Medaljen er utformet av Forsvarets rådgiver i heraldikk Thorbjørn Bergersen. Den har et purpurfarget kors oppå en krans, og har en diameter på 33 mm. På advers er det et halvt sverd med spissen ned inni korset. Statuttene omtaler motivet på korset som et «nedadgående brukket sverd». På revers er det påskriften «FOR LAND OG FOLK», samt inngravert navnet på personen den er tildelt til på en horisontal stripe. Medaljen er festet i et medaljebånd som er rødt med loddrette fire millimeter purpurfargede striper på sidene.
Medaljen er, med unntak av fargen i emaljen i korset og på kantstripene i medaljebåndet, identisk med Forsvarets medalje for falne i strid der svart benyttes i stedet for purpur. Purpurfargen for Forsvarets medalje for sårede i strid er hentet fra den velkjente utmerkelsen som tildeles sårede i USAs væpnede styrker, Purple Heart.
Sammen med medaljen følger et diplom undertegnet av Forsvarssjefen. Diplomet er påført begrunnelse for tildeling.
Castrop-Rauxel

Historie

Castrop-Rauxel ble først nevnt i 834 som Villa Castorpe, og fikk retter som fri by i 1384. I 1975 ble den slått sammen med Henrichenburg og ble en del av Vest, en bydel i Recklinghausen.
Love bombing

«Love bombing» («kjærlighetsbombing») er et engelsk begrep som brukes om en psykologisk teknikk som går ut på å overøse en person med omsorg og forståelse for å oppnå et bestemt resultat.

Innen religion og karismatiske samfunn

I Norge er dette en terminologi som brukes mest i forbindelse med religion og da særlig i forbindelse med karismatiske menigheter og sekter som sorterer under Trosbevegelsen. Teknikken går ut på at en eller flere av medlemmene overøser nye medlemmer eller nyfrelste med omsorg, kjærlighet, forståelse og oppmerksomhet i den hensikt å binde dem til den sekt eller kirkesamfunn de representerer. Teknikken er i dette tilfellet en uekte omsorg som springer ut av en bevisst strategi og ikke genuin interesse og omsorg for individet. Denne oppmerksomheten kan ikke beskrives som omsorg, slik for eksempel Frelsesarmeen gir når uteliggere først får suppe, så en varm seng og deretter et Guds ord. I sektene bygges det opp en slags mental gjeld og straks vi føler en slik gjeld, finner vi det vanskelig å komme med kritiske innspill overfor menighetens lære. Man blir også mer manipulerbare. 
Mennesker med en historie av omsorgssvikt og psykiske problemer av forskjellig art er særlig sårbar overfor love-bombing da de opplever at de får dekket et behov for omsorg og nærhet som de ikke har fått før.
Planter

Historisk oppfatning

Opprinnelig betegnet «planter» alle livsformer som ikke var dyr, eksempelvis i Linnés system. Denne grupperingen viste seg etter hvert å være kunstig. Som første skritt fjernet man sopp og bakterier fra «planteriket». Selv dette riket uten bakterier og sopp er imidlertid kunstig, fordi bl.a. landplanter antas å være i nærmere slekt med dyr enn med f.eks. gulbrune alger.
I «fem-rike-systemet», som er populært og fortsatt anvendes i biologien, er plantene (Plantae) ett av livets fem riker. I planteriket har man i nyere forskning inkludert flest mulig algegrupper uten at gruppen blir kunstig. Dermed blir riket en gruppe bestående av landplanter, grønne alger, rødalger og blåalger.

Oppdagelsen av primære kloroplaster

Alle eukaryote organismer som lever av fotosyntese, har spesielle celleorganeller, eller plastider, som heter kloroplaster. Ett av de store evolusjonsbiologiske gjennombruddene på 1900-tallet var erkjennelsen av at disse kloroplastene er forhenværende frittlevende organismer, som ble tatt opp i cellene som intracellulære symbionter (se endosymbioseteorien).
Mer spesifikt var det blågrønnbakterier (tidligere kalt blågrønnalger) som ga opphav til eukaryotenes kloroplaster. De «slukte» blågrønnbakteriene ble til såkalte primære kloroplaster i den eukaryote vertscellen.
I løpet av 1990-tallet ble det tydelig at det endosymbiotiske opptaket av blågrønnalger sannsynligvis bare skjedde én eneste gang. Imidlertid har det etter denne hendelsen skjedd flere endosymbiotiske opptak av eukaryoter med primære kloroplaster, dvs. at en eukaryot organisme uten kloroplast «slukte» en annen eukaryot organisme med kloroplast. Dette har gitt opphav til algegrupper med sekundære (bl.a. brunalger) og sågar tertiære kloroplaster.
Hvis det stemmer at primære kloroplaster bare ble ervervet en eneste gang i eukaryoetens historie, med unntak av amøben Paulinella som tilegnet seg en kloroplast relativt nylig evolusjonært sett, er gruppen som stammer ned fra denne arten, en naturlig gruppe. Primære kloroplaster finner man kun hos grønne planter, rødalger og en liten algegruppe som kalles blåalger (Glaucocystophyta). Andre tegn på et nært slektskap mellom disse gruppene er fremdeles usikre. Strengt tatt må også kloroplastene til andre alger (men ikke algene selv!) regnes som slektninger av grønne planter og rødalger.
Ruralistbroderskapet

Ruralistbroderskapet (fra «rural», landlig, landsens) er en britisk kunstgruppe som ble grunnlagt i 1975 for å male naturen.
Gruppen var basert i vestlige England og så tilbake til presedensen fra pre-rafaelittene fra siste halvdel av 1800-tallet og kunstnere som William Blake og Samuel Palmer. Ruralistene inkluderte musikalske og litterære påvirkninger som William Shakespeare og Edward Elgar. Deres arbeid er figurativt med en sterk fastholdelse til tradisjonelt håndverk. Oljemaleri og akvarell er framtredende med blandete media som trykk, blekk og tusjtegning.
I motsetningen til Det pre-rafaelittiske broderskap kom aldri ruralistene til å promotere et manifest. Den enkelte kunstner sto fritt til å velge teknikk og deres verker var vesensforskjellige, men med en felles fremmaning av et mystisk svar til observasjonen av naturen og det landlige livet. Noen av deres verker kunne være svært personlige og til dels surrealistiske i sine arrangement.
Begrepet ruralist ble gitt av forfatteren Laurie Lee som støttet gruppen siden de kom sammen. De grunnleggende medlemmene var David Inshaw og tre par: Ann Arnold og Graham Arnold, Annie Ovenden og Graham Ovenden, Peter Blake og hans daværende hustru Jann Haworth.
Etter seks mistet gruppen noen av medlemmene. I løpet av 1984 hadde David Inshaw, Jann Haworth og Peter Blake gått ut. De gjenværende medlemmene fortsatte gruppen, stundom gjenforent med Blake. De fortsatte stille ut i Vest-England og i London. De var gjestekunstnere ved stukkistenes «Real Turner Prize Show» 2000.
Senere utstillinger har inkludert arbeid fra såvel nåværende som tidligere medlemmer. Graham Ovenden har siden skapt en del debatt i media for sin interesse for viktoriansk fotografi av nakne barn og noen malerier med samme tematikk.
Tørråte

Tørråte er sykdom som rammer poteter og tomat. Den skyldes Phytophtora infestans som er en eggsporesopp, en mikroorganisme som tidligere ble regnet som en sopp, men som nå regnes som en art av gulbrune alger som igjen hører til eukaryotene. Tørråte kan angripe potetene og ødelegge dem helt. Potetene blir råtne og uspiselige. Hungersnøden i Irland 1845–1849 var forårsaket av tørråte. Masseemigrasjonen fra Irland regnes som en av de største folkevandringer i Europa i vår tid.
Melchior Schjelderup Olsson Fuhr

Melchior Schjelderup Olsson Fuhr (født 1790, død 1869) var en norsk politiker.
Fuhr ble valgt inn på Stortinget i 1836 og 1842 som representant for Nordre Bergenhus Amt. Han var opprinnelig gårdbruker. Han var også vararepresentant i 1839.
Melchior Schjelderup Olsson Fuhr kom fra Luster i Sogn og ble den første borgermester i Luster i 1837.
Tyrkeren

Tyrkeren (eller Sjakktyrkeren) var en konstruksjon laget for å gi tilskuerne inntrykk av at en maskin spilte sjakk uten menneskelig innblanding. I virkeligheten styrte en skjult sjakkspiller figuren ved sjakkbrettet.
Innretningen var konstruert og bygd i 1769 av Wolfgang von Kempelen, som var ansatt ved hoffet til keiseren av Østerrike-Ungarn.
Tyrkeren turnerte i mange tiår rundt i Europa og Amerika. Med en sterk sjakkspiller som operatør ble konstruksjonen til tider ansett som uovervinnelig. Blant de som ble slått var Napoléon Bonaparte og Benjamin Franklin, den eneste som skal ha slått Tyrkeren er François-André Danican Philidor, tidens sterkeste sjakkspiller.
Selv om mange hadde mistanke til at Tyrkeren ble styrt av en skjult menneskelig operatør, ble ikke konstruksjonen avslørt før i 1820. Den originale Tyrkeren ble ødelagt i en brann i 1854, men det er laget moderne rekonstruksjoner, blant annet står det utstilt et eksemplar i Heinz Nixdorf MuseumsForum i Paderborn.
Arbeidstilsynet

Arbeidstilsynets svartjeneste

Arbeidstilsynet har en egen svartjeneste som svarer på spørsmål om ferie, arbeidstid, oppsigelse, ergonomi, kjemisk helsefare, kraner, maskiner, vernetjenesten og mye annet. Svartjenesten har mellom 80 000-100 000 henvendelser årlig.
Regionene har ansvar for Arbeidstilsynets tilsynsvirksomhet, veiledning, saksbehandling og regional informasjon i sitt geografiske område. Regionene i Arbeidstilsynet har også nasjonale fagansvar på ulike områder.
Direktoratet er etatens overordnede organ, blant annet med ansvar for overordnede strategier, planer, regelverksutvikling og kommunikasjon.