google/wiki40b huggingface dataset:
Benghazi

Benghazi (eller Banghazi; arabisk: بنغازي, tyrkisk: Bingazi) er den nest største byen i Libya med et innbyggertall på rundt 637 000. Den er hovedstad i regionen Kyrenaika og tidligere provinshovedstad for det nasjonale overgangsrådet en periode i 2011 under borgerkrigen i Libya. Det større metropolittområdet (som omfatter de sørlige byene Gimeenis og Suluq) er også et distrikt i Libya. Havnebyen ligger i det nordøstlige Libya mot Middelhavet.

Navn

Byens navn er en forvanskning av Berenike, oppkalt etter dronning Berenike II av Egypt.

Historie

Byen ble grunnlagt på 600-tallet f.Kr. av grekere under navnet Euesperides. Byen blomstret i flere hundre år takket være sin gunstige beliggenhet for maritim handel. Den var den vestligste av de greske koloniene i Cyrenaika. På 300-tallet f.Kr. kom Cyrenaika under ptolemeisk styre. Omkring 250 f.Kr. ble byen Euesperides oppgitt, og innbyggerne flyttet til en ny by grunnlagt tett ved kysten, som fikk navnet Berenike etter Ptolemaios IIIs dronning.
Ruinene av det antikke Euesperides we blitt utgravd i omganger av britiske arkeologiske ekspedisjoner, senest 1999-2007 av The Society for Libyan Studies. Berenike ble utgravd av britiske arkeologer på 1970-tallet, men storparten av den antikke byen ligger fortsatt skjult under Benghazis gamleby.
Under 600-tallet fikk araberne kontrollen over byen. På 1500-tallet ble byen osmansk, og mellom 1911 og 1943 tilhørte den likesom resten av Cyrenaika Italia. Under andre verdenskrig ble byen ødelagt i stor grad, og etter britenes erobring i november 1942 ble den en viktig base under det nordafrikanske felttoget.
Under kongedømmet i Libyas historie hadde Benghazi en status som felles hovedstad med Tripoli, muligens ettersom kongen pleide å bo i den nærliggende byen Bayda og Sanussiya (den kongelige familie) generelt var assosiert med Kyrenaika enn Tripolitania. Benghazi fortsatte å holde på institusjoner og organisasjoner som normalt er assosiert med en nasjonal hovedstadsby. De skapte en konstant atmosfære av rivalisering og spenning mellom Benghazi og Tripoli, og ved utstrekning og mellom de to regionene Kyrenaika og Tripolitania. Befolkningen for hele distriktet utgjorde 500 120 ved folketelling i 1995 og økte til 670 797 i 2006.
Byen fungerte som hovedkvarter for opprørerne under den libyske borgerkrigen i 2011. Benghazi har i flere år vært kjent for å være byen der motstanden mot oberst Kadhafis styre har vært størst gjennom historien. Det er antatt at dette er grunnen til at den er langt mindre utbygd når det gjelder infrastruktur, industri og helsetjenester enn lenger vest i Libya.
Beck – I Guds navn

Handlingen

En paparazzifotograf blir brutalt myrdet i Stockholm. I leiligheten hans, som hadde hatt tyver på besøk etter udåden, var både datamaskin og fotoutstyr stjålet. Gruppen til Martin Beck forsøker å finne motivet, man mistenker at det kan være hevn. Hadde fotografen tatt bilder av feile personer til feil tidspunkt?
Man finner allikevel noen ledetråder, blant annet en USB-minnepinne med masser av foto. Når Becks sjef Margareta Oberg seinere går igjennom materialet reagerer hun veldig kraftig på et bilde, og gjemmer det med det samme, noe som viser seg å være et veldig dyrt feilsteg. Hva fantes på bildet, hvorfor holdt hun det unna Beck, og innså hun ikke konsekvensene av det som bildet viste?

Om filmen

Filmen, som også hadde innspillingtittelen Beck – De vita vargarna, er nummer 24 i rekken av Beckfilmer med Peter Haber og Mikael Persbrandt i hovedrollene. Den blir også sannsynligvis siste i serien i forhold til hva begge hovedrolleinnehaverne har uttalt. Filmen er regissert av Kjell Sundvall. Fra begynnelsen var det tenkt at filmen skulle settes opp på kinoene våren 2008, men filmselskapet Nordisk film endret planene og filmen ble sluppet på markedet allerede i oktober 2007.
T-35

T-35 var en tung sovjetisk stridsvogn med fem tårn, produsert på 1930-tallet og i begrenset bruk under andre verdenskrig. Den viste seg å være lite effektiv i kamp. Bestykningen i hovedtårnet var en 76,2-mm kanon og i de fire mindre tårnene henholdsvis to maskingevær og to 45 mm-kanoner, som var plassert foran og bak. På bildet kan den kortløpede 76,2 mm-kanonen sees øverst, og en langløpet 45-mm kanon i det ene tårnet (til venstre i bildet) i fronten. I det andre fronttårnet (til høyre i bildet) kan et maskingeværløp skimtes. T-35 hadde et mannskap på 11 og veide 45 000 kg.
Pavol Biroš

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Tsjekkoslovakia. Han ble europamester i fotball i 1976.
Desert Classic

Humana Challenge (tidligere kjent som Bob Hope Classic) er en golfturnering på PGA-touren som arrangeres i California hvert år i januar. Turneringen ble spilt første gang i 1960 under navnet Palm Springs Golf Classic. Bob Hope gav sitt navn til turneringen i 1965. Den er kjent for sin «pro-am»-konkurranse, hvor lag med profesjonelle og amatører, hovedsakelig kjendiser, spiller sammen.
Formatet er unikt blant turneringene på PGA-touren. Det spilles over fem dager og fire forskjellige baner. De opprinnelige banene var Thunderbird og Tamarisk i Rancho Mirage, Bermuda Dunes Country Club i Bermuda Dunes og Indian Wells Country Club i Indian Wells. Den første turneringen ble vunnet av Arnold Palmer med en score på 338, 22 under par, som sto som rekord i de neste 20 årene.
Helt siden begynnelsen har publikum strømmet til turneringen på grunn av «pro-am»-konkurransen, hvor de profesjonelle golferne spiller på lag med kjendiser. Blant de største kjendisene var Bing Crosby, Burt Lancaster, Kirk Douglas, Frank Sinatra, Dwight Eisenhower og Gerald Ford. Bob Hope, som kanskje var Hollywoods beste golfspiller, gav sitt navn til turneringen i 1965 og ble styreformann.
Det ble skapt historie i turneringen i 1995 da «pro-am»-laget med president Bill Clinton, George H.W. Bush, Gerald Ford, Bob Hope og tittelforsvarer Scott Hoch spilte sammen i første runde. Dette var første gang en sittende president spilte i en turnering på PGA-touren, og sannsynligvis også første gang tre presidenter spilte golf sammen.
Idag veksler Bermuda Dunes, Indian Wells og La Quinta på å være hovedbane, mens Eldorado og Tamarisk bytter på å være den fjerde banen.
I de senere år har Bob Hope Chrysler Classic fått en del kritikk, til tross for betydelig publikumsinteresse og store veldedige resultater. De gamle banene Bermuda Dunes og Indian Wells er ikke lenger lange eller vanskelige nok til å utfordre dagens spillere som drar fordel av golfutstyrets teknologiske utvikling. Turneringen har derfor begynt å fase ut de eldre banene til fordel for mer moderne baner. I 2005 donerte en lokal veldedig organisasjon sin nye bane, The Classic Course at NorthStar (tegnet av Arnold Palmer), til turneringsstiftelsen. Bob Hope Chrysler Classic ble dermed den eneste turneringen på PGA-touren til å eie sin egen bane.
På grunn av turneringsformatet har det også vært vanskelig å lokke til seg mange av elitespillerne på touren, slik som Tiger Woods, som aldri har deltatt. Turneringen går over fem dager, én dag mer enn vanlig, og fire av dagene inkluderer amatørspillere, slik at hver runde tar lenger tid. I tillegg møter et stort antall tilskuere opp for å få et glimt av alle filmstjernene, musikerne og sportsidolene som deltar som amatører, noe som gjør at selv de første rundene kan få et mer uformelt preg, og dette er det mange elitespillere som ikke setter pris på.
Kryptografiens historie

Kryptografi skriver seg tilbake fra militær bruk under krigene i Antikkens Hellas, 500 år f.Kr. Man har også funnet tekster skrevet med hieroglyfer fra nesten 2000 år f.Kr., hvor enkelte av tegnene er byttet ut med andre tegn, helt tilfeldig. Fra årene rundt 590 f.Kr. har man funnet hebraiske skrifter skrevet med et omvendt alfabet, et enkelt substitusjonschiffer kalt Atbash. I det greske Sparta lagde militære i 487 f.Kr. en skytale, bestående av en stokk med en lærreim snurret rundt. Teksten ble skrevet på læret i pinnens lengderetning. Soldatene brukte reimen som belte, og leverte det til mottakeren som måtte ha en stokk av samme diameter, og vikle reimen rundt denne for å kunne lese teksten.
Herodot forteller fra konflikten mellom Persia og Hellas, om en landsflyktning fra Hellas som i 500 f.Kr. la merke til en opprustning i Persia, og skjønte at de planla angrep mot Hellas. For å få fram en melding om dette fjernet han voksen fra en codex (en tretavle dekket med voks, som romerne brukte til å risse tekster inn i), risset sin beskjed inn, og la tilbake voksen. Meldingen kom frem, og grekerne kunne forberede seg til angrepet. Herodot forteller også om Histiaeus som barberte hodet til sine mest pålitelige slaver, tatoverte inn sin melding i hodebunnen, og lot håret vokse ut igjen. Meldingen var nå skjult, og mottakeren trengte bare å barbere bort håret for å kunne lese den.
I Romerriket utviklet man Cæsar-chifferet for militært bruk. Under Julius Cæsar ble teknikken også brukt av Keiseren i private brev. Cæsar-chifferet tar utgangspunkt i alfabetet, men forskyver hver bokstavs alfabet-rekkefølge med en forutbestemt tallnøkkel fra et chifferhjul. Dersom bokstaven A skulle forskyves med nøkkeltall 5, ble den skrevet F. Sender og mottaker måtte inneha samme chifferhjul for å kode og dekode meldinger eller brev.
Alexandropolis

Alexandropolis (latin: Alexandropolis Maedica) var den første byen som Aleksander den store grunnla med sitt navn i henhold til historikeren Plutark.
Den ble opprettet i den trakiske regionen til maidanere (maedi, mædi, medi...), en trakisk eller illyrisk stamme mellom Paionia og den sørvestlige delen av Trakia (sørvest i dagens Bulgaria). Aleksander grunnla byen etter å ha beseiret en lokal trakisk stamme som en epitropos (regent) av Makedonia i 340 f.Kr. Opprettelsen av Alexandropolis var direkte analog til Filippopolis, en by i Trakia som hans far Filip II av Makedonia hadde grunnlagt før ham.
Det fortelles at Aleksander forviste de lokale og bosatte en ny og blandet befolkning. Det faktum at den nøyaktige lokaliseringen av byen er ukjent i dag, kan antyde at et senere trakisk angrep fikk byen til å forsvinne fra historien. Den britiske historikeren William Woodthorpe Tarn mente at Alexandropolis var antagelig en militær koloni framfor en polis, bystat.
Fryd deg ved livet i dine dages vår

«Fryd deg ved livet i dine dages vår» er et skillingstrykk av ukjent årgang fra Tromsø, merket Urdal og Foss. I allsangbøker oppgis det at visa skal være laget av Frankenau eller H.G. Nägeli. Den synges til ulike melodier.

Teksten

1.Fryd deg ved livet i dine dages vår,

plukk gledens rose før den forgår.

Man skaper seg så gjerne kval og sørger torne uten tall

men vandrer liljen kold forbi som blomstrer for vår fot.
2.Fryd deg ved livet i dine dages vår,

plukk gledens rose før den forgår.

Når uvær mørkner vårens dag og tordnen ruller slag i slag

så smiler aftenrødens glans jo dobbelt ren og skjønn.
3.Fryd deg ved livet i dine dages vår,

plukk gledens rose før den forgår.

Den barm som aldri nærer hat men lever kun med livet glad

for den er stedse livets vei med friske blomstrer strødd.
4.Fryd deg ved livet i dine dages vår

plukk gledens rose før den forgår,

enhver som ærlighet har kjær som gjerne armod talsmann er,

om han tilfredshet fryd og fred en evig krets skal slå.
5.Fryd deg ved livet i dine dages vår

plukk gledens rose før den forgår,

og vorder stundom veien trang og motgangstimen mørk og lang

så rekker vennskap broderlig hvert ærligt hjerte hand.
6.Fryd deg ved livet i dine dages vår,

plukk gledens rose før den forgår,

huld tørrer den hver tåre av, fra vuggen til den mørke grav,

i sorgens midnatt stråler den med morgenrødens glans.
7.Fryd deg ved livet i dine dages vår

plukk gledens rose før den forgår,

den er bland livets skjønne band slår brødre trofast hand i hand

så vandrer vi så lett så fro til bedre fedreland.
Georg C.C.W. Prahl

Prahl som litograf

I 1827 etablerte han et stentrykkeri i Bergen. Dette var det første trykkeriet i sitt slag i Bergen, og det andre i hele landet. Før dette ble nedlagt i 1864 hadde han publisert en rekke litografiske bilder og notetrykk, bl.a. ti nummer av et musikalsk periodikum ved navn Apollo, i 1840. Han var også utgiver av flere norgeskart, atlas og et praktverk om norske nasjonaldrakter. Han var også eier av et boktrykkeri i noen år.

Prahl Støperi

Georg Prahl grunnla Bergens første jernstøperi våren 1845. Prahl Støperi lå opprinnelig sentralt i byen, i Marken 1-3. For å utvide produksjonen ble virksomheten flyttet til Tørrisneset på Laksevåg. For å skaffe kapital solgte Prahl støperiet i Marken til Wingaard Jernstøperier i 1855. Det nye støperiet, Laxevaag Værk, ble samtidig etablert. Laxevaag Værk ble solgt i 1882. Firmanavnet og varebeholdningen ble kjøpt av kjøpmann Christoffer Faye Huun og ingeniør Niels Henrik Brun som anla et støperi på gården Stranden på Laksevåg under navnet Laxevaag Værk (Huunværkene).
Søren Bugge

Slekt

Søren Bugge var sønn av kjøpmannen Lars Sørensen Bugge og Anne Else Schultz fra Århus. Selv var han gift med Gidsken Edvardine Røring, datter av sorenskriver Edvard Røring. Hans fetre på morssiden var dikteren Edvard Storm og brødrene J. E. og Chr. Colbjørnsen. Han var far til biskop Peter Olivarius Bugge og farfar til pedagogen Frederik Moltke Bugge og presten Søren Bruun Bugge.
Søren Bugge ble student fra Christiania skole i 1739, og tok teologisk embetseksamen i 1743. 1745–50 var han kateket ved Børnehuset i Christiania og sluttet seg i denne tiden til brødremenigheten, som han tilhørte resten av sitt liv.

Prest

I 1750 ble han personalkapellan i Holt, før han i 1767 ble sogneprest i Vanse på Lista. I 1780 ble han prost i Lista prosti. Han gikk av fra embetet på grunn av alderen i 1790, men kort etter ble han utnevnt til sogneprest i Øyestad, og i 1792 kunne han påta seg prosteembetet i Nedenes, siden dette ikke medførte sjøreiser.
Bugge utga på 1760-tallet noen små teologiske og oppbyggelige skrifter i gammeldags ortodoks ånd. I tiden på Vanse skrev han også et og annet om jordbruk.
Bugge var prest i Vanse da Claus Pavels vokste opp der, og nevnes i dennes Autobiographi som en «overmaade retskaffen Mand», skjønt han var «aldeles indviet i de mähriske Brødres Aand». En tid underviste han den unge Pavels i latin, men ifølge Pavels voldte undervisningen dem begge mer bryderi enn gavn.
De syv store sangstjerner

Bakgrunn

Shanghai var okkupert av japanerne fra 1937. Annen verdenskrig satte etterhvert sitt preg på økonomien. Flere av stjernene var med i spillefilner, og deres musikk og sang spilte en viktig rolle for utviklingen av kinesisk film. De dominerte 1930- og 1940-årene, til det kinesiske kommunistparti avviste denne typen kulturytringer.
Courtauld Institute of Art

Courtauld Institute of Art ofte kalt bare «the Cortauld» er et engelsk frittstående kunsthistorisk institutt under University of London. Det driver blant annet et forskningslaboratorium for undersøkelser av maleriers skapelsesprosesser og provenienser og av om det dreier seg om ekte arbeider eller forfalskninger. Der drives også opplæring for kunstkonservatorer og -restauratører.
Til instituttet hører også Courtauld Gallery, en samling av malerier fra fransk impresjonisme og postimpresjonisme. Samlingen var en del av donasjonene fra Samuel Courtauld fra starten av. Senere testamentariske gaver og donasjoner har ført til at samlingen per 2014 består av over 530 malerier som spenner over de fleste kunstepokene, mere enn 26 000 tegninger og grafiske arbeider samt samlinger av skulpturer og andre kunstgjenstander.
Både instituttet og galleriet befinner seg i Somerset House på the Strand i London som tidligere huset The Royal Academy. Opprinnelig lå instituttet i Home House på Portman Square hvor det ble flyttet fra i 1989 til nåværende beliggenhet.
Instituttet ble rangert på førsteplass i Storbritannia for historie og kunsthistorie i The Guardians «University Guide» for 2011, og fikk dette bekreftet med hensyn til forskningskvalitet i «2014 Research Excellence Framework».
Avisen The Independent har kalt instituttet «probably the most prestigious specialist college for the study of the history of art in the world.»
Instituttet ble grunnlagt av kunstsamlerne Samuel Courtauld og Arthur Hamilton Lee sammen med kunsthistorikeren Robert Witt. Med årene er instituttet kjent for å ha utdannet kunsthistorikere som har blitt ledere i flere av verdens største kunstmuseer og -gallerier.
Yngsjö

Yngsjö er et tettsted i Kristianstad kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 302 innbyggere.
Melibaeopsis

Utseende

Små, avlange, mørkt metallisk fargede praktbiller.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Virke

Arbeid

Virke arbeider med arbeidslivs- og næringspolitiske saker som er av betydning for medlemsvirksomhetene, og bistår sine medlemsvirksomheter med rådgivning innen arbeidslivsaktuelle spørsmål innen området HR og jus, blant annet over telefon, per e-post og via egne medlemssider. Medlemsvirksomheter i Virke har tilgang til rådgivere og advokater med spesialkompetanse på arbeidsrett, HR og personalpolitikk, forsikring, forretningsjus, politisk kompetanse og påvirkning. Organisasjonen gjennomfører tarifforhandlinger med arbeidstakerorganisasjonene på vegne av medlemsbedriftene. 
Virke arrangerer i tllegg til kurs og bransjenettverk også en rekke konferanser som Handelskonferansen, Virkekonferansen, Franchisekonferansen og Samferdselskonferansen. Disse arrangeres årlig.
Kong Ottokars septer

Kong Ottokars septer (orig. Le Sceptre d'Ottokar) er et tegneseriealbum som omhandler journalisten Tintin. Forfatter og illustratør er den belgiske tegneserieskaperen Hergé. Serien ble publisert i avisen Le Petit Vingtième før den ble samlet og utgitt som album i 1939.

Historien

Handlingen utspiller seg i det fiktive landet Syldavia på Balkan hvor Tintin planlegger å reise som sekretær for professoren Halambique. En sammensvergelse mot Kong Ottokar har imidlertid blitt iscenesatt av en forbryterbande som ønsker å stjele kongens septer. Dette ikonet har en uvurderlig verdi for det lille kongedømmet og er også ensbetydende med retten til regjeringsmakt.
Forbryterne har klart å alliere seg med viktige personer for å kunne gjennomføre tyveriet, blant disse professorens tvillingbror. Den virkelige professoren blir kidnappet, og Tintin reiser da med hans tvillingbror til Syldavia for å gjennomføre forskning på kongens slott.
Tintin blir først forsøkt likvidert, og klarer ikke å forhindre forbryterne i å stjele septeret. Dette stiller kong Ottokar i en beklemt stilling, da han ifølge tradisjonen på Den hellige Vladimirs dag som er nært forestående må vise seg for folket med septeret. Tintin tar opp jakten på forbryterne og får tak i septeret like før det forsvinner over grensen til nabolandet Borduria. Samtidig avslører han planene om et bordurisk støtte til et statskupp i Syldavia, regissert av den bordusiske politikeren Müsstler. Etter en strabisiøs flukt tilbake til hovedstaden rekker han såvidt å advare kong Ottokar mot kuppmakerne og levere septeret slik at kongen kan vise seg for folket med septeret.

Politiske paralleller

Historien har klare likhetstrekk med den samtidige politiske situasjon mellom det nasjonalsosialistiske Tyskland og Østerrike. Det sterkeste eksempelet er navnet Müsstler som er kombinasjon av etternavnene på Adolf Hitler og Benito Mussolini. Likevel ble ikke albumet erklært illegalt under den tyske okkupasjon av Belgia.
Phrynetoides

Utseende

Ganske store, brunlige trebukker. Pronotum har spiss, krum pigg på sidekanten. Dekkvingene har markerte "skuldre" og er parallellsidige, med mørke flekker på sidene.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i tropisk Afrika.
Oslo Bokbinderforening

Oslo Bokbinderforening, stiftet som Bogbindersvendenes Syge- og Hjælpefond i Christiania i 1832, men regner sin stiftelse som fagforening fra 17. mars 1890 da svennene gjorde den til redskap for sine interessekrav. Gikk i 1. oktober 1922 sammen med Eske- og posearbeidernes forening.
Det var en gang en gubbe

«Det var en gang en gubbe» er et skillingstrykk Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i «Magasinet for alle» på 1950-tallet. Opprinnelsen til denne skillingsvisen oppgis ikke.

Teksten

1.Det var en gang en gubbe som bodde i et hult

han hadde ei et enda hår oppå sin gamle skult.

Tralalala – tra lalala

han hadde ei et enda hår oppå sin gamle skult.
2.For han hadde ei kjerring som i hans lokker dro,

og ho stret og drog og balade til dess at gubben dog.
3.Når gubben vel var døder og lager uppå bår

då gikk hans sjel og irrade liksom et vilse får.
4.Så kom han til Sankt Peter som står ved himlens port

han frågade: lille gubben min hva månde du ha gjort.
5.Jag er en stakkars gubbe som råkat ut i drift

ty jag ut i mitt arma liv en gang har været gift.
6.Sankt Peter kunne fatta en sådan sorglit lott

han sagde: Lilla gubben min, kom inn i himlen blott.
7.Nu lengar jag sa gubben, ifrån alt slept og slit

men jag går ei inn himmerik om kjerringa kommer dit.
First Succession Act

First Succession Act, også kjent som Succession to the Crown Act 1533, var en lov som ble vedtatt av Det engelske parlamentet under Henrik VIII i mars 1534.
Loven fjernet hans eldste datter, Mary, fra arvefølgen og definerte henne som uektefødt, og gjorde Elizabeth til tronarving. Dette skjedde etter at kongens ekteskap med Marys mor, Katarina av Aragón, hadde blitt erklært ugyldig, og han hadde giftet seg og fått datteren Elizabeth med Anne Boleyn.
Det ble også slått fast i loven at alle undersåtter, om det ble krevet av dem, måtte sverge en ed på at de anerkjente loven. Å nekte å gjøre dette ble regnet som høyforræderi.
Loven ble senere modifisert gjennom Second Succession Act, som erklærte at også Elizabeth var uektefødt. Begge søstre ble gjeninnsatt i arverekkefølgen i Third Succession Act.
Den nåværende tronfølgeloven i Storbritannia er Act of Settlement 1701.
Elisenberg skole

Elisenberg skole var en skole på Frogner i Oslo.
Elisenberg var en historisk videreføring av den skolen som het Vestheim Pikeskole og senere Vestheim privatskole, samt av det tidligere Frøken Rolls Pigeinstitut. Denne skolen ble overtatt av Vestheim i 1907 og solgt til private da kommunen overtok resten av Vestheim i 1918. Skolen ble så drevet videre som aksjeselskap, frem til den i 1958 ble overtatt av kommunen. Skolen ble da videreført under navnet Elisenberg frem til 1969. Lokalene ble senere overtatt av Oslo Huflidsskole, og var i perioden 1976–1990 i drift under navnet Elisenberg videregående skole. Skolen hadde i denne perioden husflidslinje (estetisk studieretning).
Skolens gamle lokaler har senere blitt overtatt av Bjørknes Privatskole.
Bybane i Grenland

Potensial

Tettstedet Porsgrunn/Skien hadde pr. 1. januar 2007 kun 85 812 innbyggere fordelt i kommunene Skien, Porsgrunn og Bamble. Dette kan være en av grunnene til at forprosjektet ikke anbefalte å bygge ny infrastruktur, men heller benytte jernbanelinjene.
Dataassistert produksjon

Dataassistert produksjon (DAP) er bruken av datamaskiner til å styre maskinelt verktøy og relaterte maskiner under produksjon av gjenstander. Dette er den vanligste definisjonen på DAP. Benevnelsen brukes også om datamaskiner som assisterer i alle operasjoner ved en fabrikk, inkludert planlegging, organisering, transport og lagring. Den primære hensikten er å oppnå en raskere produksjon, samt gi komponenter og verktøy med mer presise dimensjoner og materialkonsistens.
Tacloban

Befolkningen

I det første århundre av spansketiden var stedet en typisk kolonialbosetning. De fleste innbyggerne var enten rent spanske eller av blandet spansk-filippinsk herkomst. Senere er det filippinske blitt mer fremherskende, samtidig som det er tilkommet sterke kinesiske og senere europeiske elementer.

Språk og religion

Hovedspråk i Tacloban er waray-waray som her offisielt kalles Lineyte-Samarnon (Leyte-Samar). Dessuten tales tagalog, engelsk og til dels cebuano i byområdet.
De fleste er katolikker. Det er også sterke innslag av aglipayanere, Iglesia ni Cristo og andre mer tradisjonelt protestantiske grupper.

Barnehjem

Nordmannen Erlend Johannesen har siden 2005 drevet barnehjemmet Streetlight i byen.