Vikingen (tidsskrift)

Vikingen. Et satirisk-humoristisk Ugeblad var et norsk vittighetsblad, som ble utgitt i Kristiania/Oslo fra 1862 til 1942. Men dens siste redaktør, Brinck Løvstad, sørget også for utgivelse av en ekstra-utgave i anledning 85 års markeringen, kalt Vikingens Jubilemsnummer 1862-1947.
Første nummer av vittighetsbladet utkom den 4. oktober 1862. Bladet hadde ved starten bare 11 abonnenter, men Vikingen vakte stor oppmerksomhet og snart ble den et viktig, om ikke akkurat seriøst, organ i samfunnsdebatten. Datidens kjendiser ble flittig omtalt og mang en stemning i folkeopinionen fikk næring gjennom antydningens kunst og ble til hardnakkede rykter etter å ha kommet på trykk i bladets spalter.

Den første periode

Vittighetsbladet Vikingen var grunnlagt av boktrykker Henning Tønsberg med de tre studiekameratene Johan Ludvig Vibe, Olaf Skavlan og Johan Schønheyder som redaktører. For å holde sin identitet skjult ble redaksjonsmøtene holdt i største hemmelighet i et bakværelse på Jacob L'Orsas Kafé eller et skjenkested i Store Strandgate.
De fikk en medisinerstudent, August Schneider (1842–1873), til å tegne bladets første vignett, og da bladet fra 1863 begynte å utkomme illustrert opptrådte den samme Schneider som bladets faste illustratør. Illustrasjonene hadde ofte et politisk tilsnitt, og Schneider var samtidig en skarp portrettør. Gjennom sin virksomhet som tegner for Vikingen må Schneider regnes som Norges første profesjonelle karikaturtegner.
Senere ble Andreas Bohr Olsen Vikingens illustratør, men portrettlikheten var ikke lenger så slående som i Schneiders tid, og satiren heller ikke på langt nær så besk som på 1860-tallet. Rundt nyttår 1863/-64 oppsto det en konflikt om bladets eierskap mellom redaksjonen og forleggeren, Henning Tønsberg. Da Tønsberg gikk seirende ut av prosessen sluttet hele redaksjonen ved utgangen av 1864. Ny redaktør ble nå David Habel.

I Theodor Løvstads redaktørtid

Abonnementstalene gikk stadig nedover og Henning Tønsberg tenkte på å la vittighetsbladet opphøre. Heldigvis kom han til å henvende seg til Theodor Løvstad, som en siste utvei. Løvstad overtok som redaktør 15. september 1883, og det lyktes ham virkelig å drive opplaget opp fra 1400 til hele 12000.
Først i 1890-årene ble det for alvor en ny giv for vittighetsbladets karikaturtegninger gjennom en ny generasjon illustratører. Tegningene ble nå i hovedsak utført av Andreas Bloch (1860–1917) og Eivind Nielsen (1864–1939). Samtidig dukket det også opp flere konkurrenter i blader som Korsaren, Tyrihans, m.fl.. Fra 1897 var det Gustav Lærum (1870–1938) og Olaf Krohn (1863–1933) som leverte bladets vittige streker. Fra tid til annen dukket også Olaf Gulbransson (1873–1958) opp. Han ble først utdannet xylograf, men tok snart steget over i karikaturtegnernes leir. Gulbransson kanskje landets fremste utøver av profesjonen.

Profil og gjennomgangsfigurer

Foruten «Herr Viking» selv var «Kopist Supander» blant de tidligste gjennomgangsfigurene som Vikingens redaksjon skapte.
Et viktig litterært bidrag til at vittighetsbladet fikk så langt liv var humoristen Theodor Løvstad. Han er nok også Vikingens mest kjente. Han fanget opp noe av den ekte Kristianiatonen etter Olaves Pedersen, pseudonym for Alfred Sinding-Larsen og lanserte en egen avdeling i bladet for Vika-nytt, med navn som «Avskjæringen», «Skjælpadda» og «Kjæftausa». Innslaget var redigert av pseudonymet «Ka'l Olsen fra Vika» med bidrag fra redaksjonsstaben. Det finnes klare paralleller mellom «Ka'l Olsen fra Vika» og Kjell Aukrusts Flåklypa Tidende.