Sankt Thomaskirken på Filefjell

Historie

Kirken på Filefjell var opprinnelig en liten stavkirke innviet til Thomas Becket, erkebiskopen av Canterbury fra 1162. En gang mellom 1173 og 1180 la den norske erkebiskopen Øystein Erlendsson og kong Magnus planer om å bygge den virkelige St. Thomaskirken.
I Smeddalen møttes mange gamle stier mellom fjellbygdene (Valdres, Hallingdal og Hemsedal) og fjordbygdene Lærdal og Årdal. Smeddalen var bebodd og det ble trolig på 1100-tallet reist en liten stavkirke der viet til Thomas av Becket, erkebiskop av Canterbury. Etter Svartedauden ble Smeddalen liggende øde og vokste til med skog. På 1600-tallet økte folketallet, og St. Thomaskirken ble tatt i bruk igjen tidlig på 1600-tallet etter initiativ fra presten T. A. Bahr i Vang. Prosten O. Wangensteen som kom til Vang omkring 1630 fikk kirken reparert. Wangensteen fastsatte 2. juli, Syftesok, som messedag på Filefjell. Stavkirken ble revet i 1808.
Det er knyttet mange sagn til kirken, og noen av dem finnes i Jahn Børe Jahnsens bok om Sagn i Valdres. Folk fra hele landet kom for å bli helbredet (unngå vanskelige barnefødsler, sykdom, få tilgivelse for å ha begått en synd, og så videre). Det ble mye oppstyr rundt kirken på grunn av dette. Det ble for mye for prestene som holdt messe, og til slutt forlangte ledende folk i den norske kirke at den skulle rives. Prestene i Vang protesterte lenge, men de hadde ingen makt. St. Thomaskirken ble derfor revet i 1808. Folketroen skal ha det til at den som rev kirka gikk det ikke godt med, for det sies at kirken holdt på dødens ånder, og at de ville komme etter dem som gjorde skade.
Det var nok likevel ikke bare from messe som foregikk ved kirka. Syftesokdagen, 2. juli, var messedag og da kom folk fra Valdres og Sogn, fra Lom, Skjåk, Voss og Hallingdal. Om messadagen og handelen som foregikk mellom folk fra Valdres og Sogn blir det sagt «Der vart mang ein hest sprængt / Og mang ei møy krænkt / Og mang ein spræk kar dængt.»

Ny gjenreising

De gamle klokkene ble ført til forskjellige kirker i Valdres, men lød ikke godt i disse. Det var først da de kom tilbake i den nye St. Thomaskirken som etter hvert skulle bygges at klokkeklangen ble slik som den skulle.
Gamle spelemenn i Valdres spilte slik de mente å huske at klokkene klang i gamle dager, og deretter ble det laget mange «klukkelåtta» både for langeleik og hardingfele.
Dikteren og kulturforkjemperen Anders Underdal begynte i mellomkrigstida en kampanje for å gjenreise St. Thomaskirken. Underdal var født i 1880, og helt fra han var smågutt hadde han hørt sagnene om denne kirken. Særlig var det kimingen av kirkeklokkene som gikk igjen i mange av disse fortellingene. Underdal brukte mye av sine tid som omreisende skald og foredragsholder til å agitere for at kirken måtte gjenreises, og han samlet også inn penger til dette formål. Og alltid sang han den kjenningssangen han hadde skrevet, «Klokkune klang over Filefjell». Dessverre for Underdal adopterte Nasjonal Samling gjenreisningen av kirken som en av sine kampsaker. Underdal som hadde blitt latt seg påvirke av Quislings propagandaminister til å melde seg inn i NS som et ledd i dette prosjektet, hadde etter krigen derfor mistet mye av sin troverdighet. Det var derfor andre krefter som førte arbeidet med nyoppføring av St. Thomaskirken til fullendelse i 1971, men Underdal var tilstede ved innvielsen.
St. Thomaskirken ligger i dag på Kyrkjestølen på Filefjell tett ved E16.