google/wiki40b huggingface dataset:
Bernhard Weiss

Bakgrunn

Han var sønn av Max Weiss, som var storkjøpmann som handlet med korn og dessuten formann for den jødiske menigheten i Fasanenstraße og aktiv i ledelsen for Hochschule für die Wissenschaft des Judentums. Familien tilhørte den reformjødiske retningen.
Weiss studerte jus ved universitetene i Berlin, München, Freiburg im Breisgau og Würzburg, og avsluttet studiet med den juridiske doktorgrad.
Mellom 1904–1905 fikk han militær utdannelse som reserveoffiser. Han deltok i første verdenskrig, der han oppnådde graden rittmester og mottok Jernkorset av første klasse.

Politisjef

Sommeren 1918 ble han utnevnt til nestsjef for kriminalpolitiet i Berlin. I 1925 ble han sjef for kriminalpolitiet og i 1927 ble han utnevnt til visepolitipresident.
Gjennom ekteskapet med kunstelskeren Lotte Weiss ble han kjent med mange av de fremste kunstnerne under Weimarrepublikken.
I likhet med Walther Rathenau var Weiss medlem av det liberale Deutsche Demokratische Partei. Sammen med sin sjef, politipresident Albert Grzesinski, slo Weiss systematisk ned på politisk motivert vold på høyre- og venstresiden. Han spilte en ledende rolle i etterforskningen av drapet på Rathenau.
Som liberaler, demokrat og jøde ble Weiss et naturlig mål for hetskampanjer fra ekstremistisk hold, både fra nasjonalsosialister og kommunister. Både Nasjonalsosialistiske publikasjoner som Joseph Goebbels' hetsskrift Der Angriff («Angrepet») og kommunistiske hetspublikasjoner som KPDs avis Die Rote Fahne («Røde Fane») omtalte Weiss konsekvent som «Isidor Weiss» og angrep ham regelmessig på grunn av hans jødiske bakgrunn og demokratiske sinnelag.
Blant størstedelen av Berlins befolkning og innen politiet var Weiss derimot svært populær og respektert.

I eksil

Etter avsettelsen av den sosialdemokratiske statsregjeringen i Preussen i 1932 (Preussenschlag) mistet Weiss, i likhet med store deler av regjeringsapparatet, stillingen sin. Etter en kortvarig internering ble han løslatt, og bodde frem til mars 1933 i Berlin.
Siden nasjonalsosialistene hadde utlovet en skuddpremie på ham, flyktet han med hjelp fra politikolleger det året via Praha til London. I London drev han et lite grafisk firma. Nasjonalsosialistene fratok ham senere det tyske statsborgerskapet.
Han døde i 1951, kort etter at hans søknad om å få tilbake det tyske statsborgerskapet var innvilget.

Annet

Plassen foran Berlin Friedrichstraße stasjon skulle oppkalles etter ham, men i siste øyeblikk falt man ned på et annet navn.
I 2007 opprettet Forbundet av jødiske soldater i Bundeswehr Bernhard Weiss-medaljen for forståelse og toleranse.
Playboard

Playboard Magazine var et frittstående og uavhengig magasin som henvendte seg til den norske snowboard-, skate- og surfemiljøet. I april 2017 ble magasinet nedlagt etter at det hadde gått i minus i flere år.
Magasinet ble etablert i 1997 med hovedkontor i Oslo, men hadde etter et eierskifte i 2003 hovedkontor i Stavanger. I 2006 ble magasinet kjøpt opp av Fri Flyt, og hadde dermed hovedsete i Oslo. Da Fri Flyt tok over, hadde magasinet seks årlige utgaver og daglige nyheter på nett. På den tiden fikk alle medlemmene av Snowboardforbundet bladet i posten, men etter at Snowboardforbundet trakk seg fra avtalen nedskalerte Playboard til to årlige utgivelser, i tillegg til nettsiden playboard.no. Det ble til sammen gitt ut 75 utgaver av Playboard.
I nyere tid har Peter Gløersen og Anders Holtet vært redaktører for utgivelsene.
Allen (Texas)

Allen er en by i Collin County i delstaten Texas i USA. Den tilhører Dallas-Fort Worth Metroplex.

Geografi

Byen ligger nordøst i Texas ved U.S. Highway 75. Mot nord er det 60 kilometer til staten Oklahoma. Arealet er på 68,2 km². Avstanden til Dallas i sørvest er 35 kilometer.

Historie

Byen ble anlagt i 1870 som jernbanestasjon for Houston and Texas Railroad, for å betjene varetransport fra de omliggende gårdsbrukene. Den ble oppkalt etter den texanske generalstatsadvokat og fremmer av jernbanebyggingen, Ebenezer Allen. I 1876 fikk stedet postkontor. I 1878 gjennomførte en røverbande, anført av Sam Bass, ver det første togrøveri i Texas' historie.
Neolucanus nitidus

Utseende

En middelsstor til stor (34-55 millimeter), avlang, blank, svart hjortbille, dekkvingene brunrøde til svarte. Hannens kjever er omtrent så lange som hodet, knivformede med tenner på innersiden. Hodet har et rundet framspring under og foran hvert fasettøye. Pronotum er avrundet, stort og bredt, ganske fint punktert, noe innsnevret ved roten. Dekkvingene er nokså jevnbrede, beina svarte. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede.

Utbredelse

Arten lever i Kina, Laos og Vietnam.
Xunchang-1 gasskraftverk

Xunchang-1 gasskraftverk er et kombinert og gasskraftverk i byen Xunchang, fylket Gong, om lag 40 km fra Yibin i Sichuan, sentrale Folkerepublikken Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 3.048 MW med «Jenbacher» gassturbiner med kogenerasjon levert av General Electrics. Anlegget stod ferdig i 2009 for testkjøring i mars samme år. Brenseltypen er naturgass og kraftverkene skal primætrt gi elektrisitet til gruveindustrien i Sichuan. Eier er Sichuan Coal Group.
François Mansart

François Mansart (født 13. januar 1598 i Paris, død 23. september 1666 samme sted) var en fransk arkitekt. Han tilkjennes æren for å ha introdusert klassisismen i den franske barokkarkitekturen. Encyclopædia Britannica beskriver ham som den mest talentfulle og kvalifiserte blant 1600-tallets franske arkitekter, hvis arbeider er «kjennetegnet av deres høye grad av raffinement, subtilitet og eleganse». Han var grandonkel av Jules Hardouin Mansart.

Bakgrunn

Mansart var ikke utdannet arkitekt, men var sønn av en av de kongelige snekkerne og byggmesterne. Moren var baker, og Mansart kom fra en familie med byggmestere, arkitekter og billedhuggere. Hans far døde da han var tolv år, og moren døde året etter. I de neste årene bodde han fram til 1617 hos slektningen Germain Gaultier, som var billedhugger og byarkitekt i Rennes. Deretter flyttet han til onkelen Marcel Le Roy, en anerkjent murermester i Toulouse, hvor Mansart arbeidet og gikk i lære i årene 1618 til 1621. 
Han arbeidet en periode i tegnestuen til Salomon de Brosse som var den mest brukte arkitektene under Henrik IV og lærte seg arkitektfaget her.

Mansardtak

Han har gitt navn til takformen Mansardtak. Mansart gjorde utstrakt bruk av denne takformen, som ofte er firesidige skråtak som er knekket i to soner, den øvre slakere og den nedre brattere og gjerne med vinduer, noe som skapte ekstra innvendig areal i loftetasjen.

Arbeider

De fleste av Marsarts arbeider er i dag enten revet eller bygget om. Mansart påbegynte blant annet kirken Val-de-Grâce i Paris, men det mest kjente stående, intakte arbeidet er Château de Maisons, i dag kalt Château de Maisons-Laffitte i kommunen Maisons-Laffitte ved Versailles i departementet Yvelines. Bygningen er helt symmetrisk og også interiøret er intakt, herunder en stor trappeoppgang.

Privatliv

Den ugifte og barnløse Mansart ble i sin samtid en av Paris' rikeste ikke-adelige menn, som samlet en enorm formue blant annet i fast eiendom. Han var kjent for sin elegante klesstil og kultiverte livsform. Dette brakte ham imidlertid også fiender, og han ble utsatt for rykter og bakvaskelser. Det ble gitt ut et anonymt skriv, kalt «Mansarades», med en rekke angivelige pikante detaljer om hans liv, hvor forfatteren både påstod at han var homofil og at arbeidene han sto for var slurvete gjennomført og ikke i henhold til den kvalitet han oppga.
Denne kampanjen mot ham lyktes imidlertid ikke, da de toneangivende kreftene i samfunnet fortsatte å bruke ham, i anerkjennelse av hans dyktighet og organisasjonsevne.
Militærattaché

Amerikanske forsvarsattacheer

USAs forsvarsattacheer er tilknyttet Defense Intelligence Agency.

Danske forsvarsattacheer

Danmark har (pr. 2014) forsvarsattacheer i USA (dekkende USA og Canada), Russland, Tyskland, Frankrike, Storbritannia, Polen, Litauen (dekkende alle tre baltiske land), Afghanistan, De forente arabiske emirater, Etiopia og Pakistan samt i OSCE og NATO. Den 13. januar 2014 offentliggjorde Forsvarsministeriet at Danmark i tillegg får en forsvarsattaché i Folkerepublikken Kina.
Hua (Weinan)

Hua (kinesisk: 华县; pinyin: Huà Xiàn) er et fylke i byprefekturet Weinan i den kinesiske provinsen Shaanxi. I 1999 hadde det 342.141 innbyggere.

Kulturminner

De neolittiske fortidsminnene Yuanjunmiao og Quanhucun (Yuanjunmiao – Quanhucun yizhi, 元君庙—泉护村遗址) og minnesmerkene etter Weihua-opprøret (Weihua qiyi jiuzhi 渭华起义旧址) fra 1928 har siden henholdsvis 2001 og 2006 stått på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige fortidsminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.
Norgesmesterskapet i alpint 1957

Norgesmesterskapet i alpint 1957 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert i Oslo og på Voss.
Verónica Salinas

Bakgrunn

Salinas er utdannet skuespiller fra teaterhøyskolen Escuela de Arte Dramático i Buenos Aires. I tillegg har hun studert portugisisk ved Universitet i Buenos Aires og arbeidet som oversetter i Argentina. Fra Universitetet i Oslo har hun studert spansk og portugisisk litteratur.
Fra 1998 arbeidet hun som frilanser med drama- og teaterarbeid i Buenos Aires.

Norge

I Norge har hun blant annet vært med på forestillingen Rips og Rabarbra på bondegård (en barneforestilling) og vært medforfatter og skuespiller i Til Noreg der kjærleik ventar, et samarbeidsprosjekt mellom Nordic Black Theatre, Noregs Ungdomslag, Mother Theatre og Det norske teatret.
Stykket Ident Og Idet var én av tre vinnere av konkurransen Nye Scenetekster. Det var Mangfoldsekretariatet og teatrene i Oslo som inviterte til dette under Mangfoldsåret 2008. 
Noregs Ungdomslag bestilte to monologer om fattigdom fra henne og disse vil bli presentert på Det Norske Teater under Amatørfestivalen 2009.
Gabriel Bonnot de Mably

Bakgrunn

Gabriel Bonnot de Mably var  Gabriel Bonnot de Mably (1666–1727) og wn Madame de la Coste (født 1675). Gabriel Bonnot de Mably fikk sin utdannelse hos jesuittene i Lyon, ble kannik ved kirken i  Isle Barbe.

Tidlig virke

Han ble sekretær for sin onkel, kardinalen og ministeren Pierre Guérin de Tencin, som flere ganger sendte ham på diplomatiske oppdrag.
I 1740 ansatte han Jean-Jacques Rousseau som huslærer til ekstraundervisning for sine barn.
Klinge skal et jubelkor

Klinge skal et jubelkor er Per Lønnings oversettelse fra 1973 av den gamle latinske julehymnen Resonet in laudibus. Salmen kom med i Norsk Salmebok (1985) som nummer 33 og i Norsk salmebok 2013 som nummer 29. Den har det lengste omkvedet i Norsk salmebok 2013.
Hiroyuki Kiyokawa

Karriere

Hiroyuki Kiyokawa startet sin profesjonelle karriere i Kashiwa Reysol i 1986.
Han har tidligere vært trener for Roasso Kumamoto.
Uppdrag granskning

Uppdrag granskning er et svensk TV-program for undersøkende journalistikk som har gått på Sveriges Television siden 2001. Mest kjent av de medvirkende reporterne er Janne Josefsson, men redaksjonen består av tilsammen ca. 40 personer i Göteborg, Stockholm, Malmö og Luleå. Ansvarlig utgiver er Nils Hanson som også er prosjektleder for programserien.
Wedmoretraktaten

Wedmoretraktaten var en avtale mellom danene og angelsakserne i dagens England, som ble inngått i Wedmore i Somerset år 878.
Traktaten var et resultat av slaget ved Edington i 878, der Alfred den store av England slo de danske styrkene under Guthrum.
Den fastsatte grenser for det området på De britiske øyer som skulle kontrolleres av danene under Danelagen. Danene måtte gi fra seg de områdene av Wessex som de hadde tatt, og trekke seg tilbake til et område nord og øst for den romerske veien Watling Street. Essex, som hadde vært del av Wessex siden 825, ble innlemmet i Det danske kongedømmet East Anglia.
Protomongolsk

Protomongolsk er et hypotetisk urspråk som alle moderne mongolske språk nedstammer fra. Det ligger svært nært opp til middelmongolsk, som ble talt i tidsperioden til Djengis Khan og mongolriket. De fleste egenskapene ved moderne mongolske språk kan således bli rekonstruert fra middelmongolsk. Et unntak er diatese-suffikser som for eksempel -caga-, «gjøre sammen», som finnes i moderne mongolske språk men som ikke er kjent på middelmongolsk.
Guvernementet Irkutsk

Guvernementet Irkutsk var et guvernement i asiatisk Russland og RSFSR, i østre Sibir. Det eksisterte i årene 1764–1926. Det var begrenset i sør av Kina (Ytre Mongolia), i vest av Jenisejsk, i nord av Jakutsk og i øst av Transbajkalia, hvorfra det var skilt av innsjøen Bajkal.
Guvernementet hadde et areal på 726 296 km² og 514 267 innbyggere (1897). Størstedelen av befolkningen var russere foruten omkring 120 000 burjater og 1 700 tungusere. Omkring 6 % av befolkningen var deporterte.
Idd skolemusikkorps

Idd Skolemusikkorps er et skolekorps som ble stiftet i 1962 og holder til i Halden.

Om korpset

Den 13/7-61 ble tanken på å starte et skolekorps i Idd tatt opp og saken ble forelagt foreldrelagene ved Øberg, Iddevang og Folkevang skoler utover høsten 1961. Samtlige foreldrelag gav sine styrer fullmakt til å arbeide videre med saken og samle konkrete og nøkterne opplysninger om startkapitalbehov, driftsbudsjett muligheter for å skaffe denne samt retningslinjer for driften av korpset. Dette var opplysninger som skulle forelegges foreldrelagene til evnt. godkjenning.
Den 8/11-61 hadde resp. foreldrelags styrer fellesstyremøte på Folkevang skole hvortil også var innkalt skolestyrets formann, skoleinspektøren samt musikkløytnantene Fosdahl sen. og jr. som ble korpsets dirigenter. Det andre fellesstyremøte var samlet på Øberg skole 7/2-62 og her legges prinsipielle bestemmelser, kapitalbehov samt vedtekter fram.
22. februar 1962 blir så korpset stiftet og det offisielle navnet på korpset er "Idd Skolemusikkorps". Korpsets uniformer har sin egen historie. De er laget etter mønster fra de dansk/norske soldatuniformene fra det 16. og 17. århundredet.
Korpset rekrutterer nye musikanter fra følgende skoler: Folkevang, Øberg, Iddevang, Prestebakke, Tistedal og Halden Friskole.
Antoine Galland

Antoine Galland (født 4. april 1646 i Rollot i Picardie, død 19. februar 1715 i Paris) var en fransk orientalist og numismatiker, og den første europeiske oversetter av den arabiske eventyrsamlingen Tusen og én natt. Samlingen utkom i tolv bind mellom 1704 og 1717, og fikk stor betydning i europeisk litteraturhistorie og for europeeres holdninger til den islamske verden.

Bakgrunn

Galland stammet fra en familie av småbønder. Han mistet sin far da han var fire år. Som tiåring lærte han seg gammelgresk, latin og hebraisk i Noyon. Senere studerte han ved Collège Royal og Sorbonne i Paris. H

Karriere

ans fremragende greskkunnskaper førte til at den daværende franske sendemannen, Marquis de Nointel, i 1670 overtalte ham til komme til Konstantinopel, hvor han ble i fem år. Der, og senere andre steder, tilegnet han seg ytterligere språkkunnskaper. Etterhvert lærte han seg grundig både arabisk, tyskisk og persisk, og gjorde seg kjent med disse språkenes litteratur. I Konstantinopel la han også grunnlaget for sin betydelige myntsamling.
I 1676 reiste Galland til Jerusalem, for å undersøke, registrere og skissere gamle minnesmerker og innskrifter. I samme hensikt dro han i 1679 til Levanten på oppdrag fra Det franske ostindiakompaniet.
Etter tilbakekomsten i 1701 ble han medlem av Académie des Inscriptions et Belles-Lettres og i 1709 professor i arabisk språk ved Collège de France.
Hovedmaterialet til Tusen og én natt fant Galland i et syrisk manuskript fra 1300-tallet. De første to bindene av hans oversettelse, under navnet Mille et Une Nuit, utkom i 1704. Det tolvte og siste bindet utkom posthumt, i 1717. Han oversatte første del av verket utelukkende fra det syriskspråklige manuskriuptet, men i 1709 fikk han ytterligere materiale på 14 eventyr, fortalt til seg muntlig, av den maronittiske lærde Youhenna («Hanna») Diab fra Aleppo i Syria. Blant de eventyr han fikk av denne munken tok han inn i sitt verk syv, blant annet Aladdin og den magiske lampen og Ali Baba.'
Han døde 19. februar 1715 i Paris.
Støttfjorden

Støttfjorden, eller Støttafjorden, er en fjord i Meløy kommune i Nordland. Fjorden ligger på sørøst- og østsiden av øygruppa Støtt eller Støttvær og strekker seg 8,5 kilometer nordøstover til grenda Kunna på fastlandet. Fjorden har innløp mellom Helløya i nord og Storøya i Gåsvær i sør. Øya Innerstøtt utgjør store deler av vestsiden av fjorden. Der ligger også bygda Støtt som har ferjesamband til Ørnes på fastlandet.
I vest grenser Støttfjorden til Ternholmfjorden, mens Gåsværfjorden ligger på sørsiden av Gåsvær.
Vaniljesaus

Vaniljesaus er en saus laget av melk eller fløte og eggeplomme, smaksatt med vanilje. Tradisjonelt brukes vaniljestang, mens halvfabrikata erstatter med vanillin. Tykkere vaniljesaus kalles vaniljekrem, og brukes blant annet til kakefyll.
Fjeldeventyret

Handling

Mons Østmoe ønsker å gjøre karriere slik at han kan gifte seg med lensmannens datter (Marie) og bli bygdas nye lensmann. Ved en feiltakelse arresterer han tre studenter i den tro at de er noen ettersøkte røvere. De tre studentene overgir seg i håp om at rettssaken kan bli en liten komedie. Det viser seg at en av de arresterte, Albek, er Maries hemmelige forlovede, og for å unngå skandale lar lensmannen Albek få gifte seg med datteren. Mons må dermed ta til takke med lensmannens søsterdatter, men hun blir likestilt med datteren slik at lensmannsjobben likevel forblir i familien – om Mons likevel skulle bli lensmann.
Joy (film)

Handling

Filmen handler om fire generasjoner i en familie over, hvor hovedpersonen skaper et forretningsdynasti og blir slektens matriark.
Ischioderes

Utseende

Middelsstore, matte, gråbrunlige trebukker.  Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent sylindrisk uten tenner på sidene, mye bredere enn langt. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover og har rettvinklede "skuldre".

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Brasil.
Welsh corgi cardigan

Opprinnelse og alder

Ordet corgi er sammensatt av de walisiske ordene cor, som betyr dverg, og ci, som betyr hund. Navnet brukes på to hunderaser, welsh corgi cardigan fra Cardiganshire og welsh corgi pembroke fra Pembrokeshire.
Om disse hunderasene verserer det en rekke myter og usannheter, som har med opprinnelse, alder og avstand til hver andre som rase å gjøre. I en bok om hunderaser står det å lese at disse to rasene er separert med 2000 år hva opprinnelse angår, men sannheten er at disse to typene ble sett som en og samme hund inntil de ble skilt i to linjer på 1920-tallet. I praksis betyr det at disse hundene ble paret med hverandre helt fram til separasjonen i to ulike raser, så trolig må man regne dem som opprettet etter 1900. Ingen av dem er bærere av arvemateriale som skulle tilsi en basal avstamning.
Det eksisterer flere ulike teorier om corgiens opphav, hvorav flere inkluderer et opphav fra nordiske spisshunder som ble bragt til landet av vikingene. Mange mener at Cardigan ble introdusert av kelterne i Wales, men det har aldri blitt ført bevis for noe av dette. Man vet imidlertid at dagens Welsh corgi cardigan og Welsh corgi Pembroke begge er resultater av krysninger med tilsvarende hunder på 1800-tallet. Før dette var variasjonen større. De ble skilt som hunderaser i 1934.

Bruksområde

Corgi var opprinnelig drivende gjeterhunder som drev storfe og sau med å bite  det i hasene og bena. I Storbritannia blir den fortsatt brukt som gjeterhund, men den er mer populær som familiehund, både i hjemlandet og i andre land. Rasen har imidlertid fortsatt mange flotte egenskaper som brukshund. Den er blant annet benyttet som både narkotikahund og redningshund. Rasen har også ypperlige egenskaper som gårdshund og vakthund.

Lynne og væremåte

Welsh corgi cardigan er en robust, livlig, aktiv, utholden og oppmerksom hunderase som regnes som lojal, leken og rolig omkring barn. Som gjeterhunder flest trenger den rikelig med både psykiske og fysiske utfordringer for å trives maksimalt, men den tilpasser seg godt til de fleste typer boforhold (også mindre leiligheter). Pelsen er av en type som bør børstes daglig, PGA rasen er kjent for å røyte mye.
Montbéliard

Historie

Byen ble først nevnt i 985 som Mons Beliardae, og ble på 1000-tallet et grevskap i Det tysk-romerske rike. Byen ble på gammeltysk kalt Mömpelgard, og i 1397 gikk grevskapet via giftemål til Huset Württemberg. I 1524, 10 år tidligere enn i Württemberg, innførte grev Ulrich og reformator William Farel protestantisme i Mömpelgard. Fra 1598 til 1608 bygde arkitekten Heinrich Schickhardt flere landemerker i byen; St. Martin, et slott, en bro, et universitet og flere hotell.
Etter den franske revolusjonen ble byen en kort tid innlemmet i den raurakiske republikken, og i 1793 annektert av Frankrike. 
Som følge av styret under hertugene av Württemberg har byen i flere århundre vært en protestantisk enklave i Frankrike.
Ura

Ura (Trollåsura) er en fraflyttet gård i Vefsn, som ligger i sørvestenden av innsjøen Ømmervatnet. I sør strekker gården seg i en kile mot toppen av Helfjellet (Kommerfjellet). Mot vest grenser gården mot utmarka til Ømmervassbukta, og i øst mot Tuvneset og Strauman. Gården ble fraflyttet i 1950, mest sannsynlig på grunn av mangel på veiforbindelse.
Stan Laurel

Bakgrunn

Stan Laurel var sønn av Arthur J. Jefferson (1862-1949) og Margaret "Madge" Jefferson (1860-1908). Begge foreldrene hadde bakgrunn som skuespillere, og faren var dessuten produsent, regissør og impresario over mange år. Laurel debuterte på scenen som 16-åring på et lite teater i Glasgow, Skottland, og de følgende årene spilte han så vel drama som komedie, og danset og klovnet på varietéscenene.

Karriere

I 1910 sluttet Laurel seg til Fred Carnos trupp som Charles Chaplins innhopper, og fulgte med til USA på gruppens første turné der. Truppen vendte tilbake til USA i 1912, og da de andre siden reiste tilbake til England valgte Laurel å bli værende. Han begynte å opptre på varietéer og i 1917 gjorde han sin filmdebut. Han medvirket i 79 filmer før han i 1927 sammen med Oliver Hardy dannet filmfarsens mest populære par Helan og Halvan. 
I sine tidlige filmer på egen hand hadde Laurel for det meste klovneroller, ofte ikledd altfor store klær. I Helan og Halvan-filmene var Laurel den morsomste av de to, med ett aldeles spesielt kroppsspråk, som for eksempel babylignende gråt, forvirret blunking og han pleide å klø seg på hodet. 
I Filmåret 1961 fikk han Æres-Oscar for sitt kreative pionerinnsats innen filmfarsen.
Laurel var gift fem ganger; hans ekteskap var stormfulle. En av konene giftet han seg med og skilte seg fra to ganger. En annen av hans hustruer var en eksentrisk russisk «grevinne» og operasangerinne, som påstod at Laurel hadde planer på å myrde henne.