google/wiki40b huggingface dataset:
Baguio City

Baguio City er en by på øya Luzon i Filippinene. Den er administrativ hovedstad for Cordillera Administrative Region og ligger i provinsen Benguet. Baguio City har 301 926 innbyggere (2007).
Baguio ligger 1500 moh i Central Cordilleras og har således et vesentlig mildere klima enn byene i lavlandet. Den var i perioden 1910 til 1975 Filippinenes sommerhovedstad. En rekke ledende politikere og prominente forretningsfolk har luksuriøse bosteder i Baguio.
Byen vant en forbigående internasjonal oppmerksomhet ved sjakkverdensmesterskapet i 1978 mellom verdensmesteren Anatolij Karpov fra Sovjetunionen og hans tidligere landsmann Viktor Kortsjnoj, stormesteren som hadde flyktet fra Sovjetunionen og nå var statsløs.
Nevado Huascarán

Nevado Huascarán er et fjell i Peru i Sør-Amerika som måler 6 768 meter over havet. Det er det høyeste fjellet i Peru og det fjerde høyeste i Sør-Amerika. Det ligger i Huascarán nasjonalpark i Andes i Ancash-regionen i det nordlige Peru.
Huascarán er et fjellmassiv med tvillingtopper; en nord- og en sørtopp.

Oppstigninger

Den nordlige toppen har flest oppstigninger. Et klatrelag med A. S. Peck, R. Taugwalder og G. zum Taugwald var de første som nådde nordtoppen den 2. september 1908, mens P. Borchers, W. Bernhard, H. Hoerlin, E. Hein og E. Schneider var de første på sørtoppen den 20. juli 1932.
I mai 1970 skjedde en naturkatastrofe ved Huascarán da et snø- og steinskred utslettet byen Yungay med over 20 000 innbyggere. Skredet ble utløst av et stort jordskjelv som ellers gjorde mye skade i det nordlige Peru.
Xunchang-2 gasskraftverk

Xunchang-2 gasskraftverk er et kombinert og gasskraftverk i byen Xunchang, fylket Gong, om lag 40 km fra Yibin i Sichuan, sentrale Folkerepublikken Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 3.048 MW med «Jenbacher» gassturbiner med kogenerasjon levert av General Electrics. Anlegget stod ferdig i 2009 for testkjøring i mars samme år. Brenseltypen er naturgass og kraftverkene skal primætrt gi elektrisitet til gruveindustrien i Sichuan. Eier er Sichuan Coal Group.
Marina Promenade (Dubai)

Marina Promenade er ei gruppe på seks skyskrapere med luksuriøse boliger i Dubai Marina i Dubai. Høyden på bygningene spenner fra 77 til 147 meter. De er tegna av Zeidler Partnership Architects, og sto ferdig i 2008.
TED (konferanse)

TED (engelsk forkortelse for Technology, Entertainment, Design) er en årlig, amerikansk konferanse som opprinnelig begynte i 1984. Konferansen har som mål å spre ideer ved hjelp av foredrag og opptredener innenfor blant annet forskning, kunst, teknologi, utdanning, design, politikk, økonomi, kultur, forretningsvirksomhet og underholdning. 
Konferansen tiltrekker seg verdensledende personligheter innenfor mange ulike temaer, og har opp igjennom huset foredrag av blant annet Bill Clinton, James D. Watson, Richard Dawkins, Jimmy Wales, Stephen Hawking, Al Gore, Bill Gates, Frank Gehry, Sergey Brin og Larry Page.
Deltakelse er kun for inviterte og kostet i 2009 USD $6 000.

Historie

TED ble grunnlagt av Richard Saul Wurman og Harry Marks i 1984, og har blitt arrangert årlig siden 1990. Da Wurman ga seg i 2002 ble arrangeringen av TED overtatt av Chris Anderson og den ikke-kommersielle organisasjon «The Sapling Foundation».
I 2005 begynte TED også å arrangere «TEDGlobal» på ulike steder verden over.
Siden juni 2006 har mer enn 400 foredrag fra TED blitt tilgjengeliggjort for gratis nedlastning under Creative Commons-lisens. Disse har per april 2009 blitt sett mer enn 90 millioner ganger av over 15 millioner mennesker.
TED har tradisjonelt blitt arrangert i Monterey, California, men ble i 2009 flyttet til  Long Beach, California grunnet en økning av antall deltakere.
Fylkesvei 7914

Beskrivelse

Veien begynner ved Hansnes, administrasjonssenteret i Karlsøy kommune, som en direkte fortsettelse av fylkesvei 863. Den fortsetter herfra nordover langs østsida av Ringvassøya, gjennom den stort sett ubebodde nordlige delen av Langsundet, som gradvis svinger mot vest og går over i Vannsundet. Ved Storneset snur veien sørover og inn i Grunnfjorden. Veien går gjennom bygda Grunnfjord, som ligger langs østsida av fjorden, fra Storneset og helt inn til veienden ved gården Utheim innerst i fjordbotnen. Fra slutten av fylkesveien fortsetter en nedlagt og delvis forfallen veistubbe rundt en kilometer videre utover langs vestsida av fjorden.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 304.
Alain Portes

Klubblag

Som sønn av en tidligere internasjonal håndballspiller, begynte Portes karrieren i en håndballklubb grunnlagt av hans far. Der ble han oppdaget og rekruttert til den franske storklubben USAM Nîmes, hvor han vant fire seriemesterskap (1988, 1990, 1991, 1993) og tre cupmesterskap (1985, 1986, 1994). Han avsluttet sin karriere i 1994, da klubben begjærte seg selv konkurs etter å ha endt sesongen med cupgull og seriesølv.

Landslag

Portes ble tatt ut på det franske herrelandslaget i 1983, og var en del av Daniel Costantinis mannskap som tok seg fra C-VM på 1980-tallet til toppen av verdensrankingen på 1990-tallet. Innsatsen ble kronet med en bronsemedalje under Sommer-OL 1992 i Barcelona, hvor han spilte fire kamper og scoret ni mål.

Klubblag

Etter å ha avsluttet sin spillerkarriere, tok Portes i 1995 over trenerjobben for HBC Nîmes, hvor han vant det franske seriemesterskapet i 1997 og tok den første europeiske trofé av et fransk kvinnehåndballag, da han ledet laget til seier i Challenge Cup i 2001.
Etter ni år i sjefsstolen forlater Portes kvinnelaget i Nîmes i 2004. To år senere tok han over byens herrelag, USAM Nîmes, hvor han tilbragte hele sin karriere som seniorspiller.

Landslag

I begynnelsen av juni 2009 signerte Portes en treårskontrakt med det tunisiske herrelandslaget. Etter tre ukers forberedelse, ledet han Tunisia til en 3.-plass under Middelhavslekene. 20. februar 2010 ledet han laget til gullmedalje under Afrikamesterskapet i Kairo, etter å ha beseiret Egypt 24–21 i finalen. Tittelen ble forsvart to år senere, da Tunisia slo Algerie 23–20 i finalen. Portes kvalifiserte Tunisia til Sommer-OL 2012, hvor de kom helt til kvartfinalen, hvor det til slutt ble tap mot Kroatia.
11. juni 2013 overtok Portes det franske kvinnelandslaget fra den suksessfulle treneren Olivier Krumbholz. ·  Laget han arvet tok seg til kvartfinalen i Håndball-VM 2013, hvor det ble tap mot Polen.
McDonnell F2H Banshee

Historie og utvikling

Banshee var en videreutvikling av FH-1 Phantom, selv om flyet var på planleggingsstadiet før Phantom gikk i produksjon. Designets grunntanke var at det skulle være en større og kraftigere variant av Phantom, med et par Westinghouse turbojet-motorer, noe som ville øke motorkraften fra 7 til 13 kN for hver motor. Den nye motoren ville også gjøre det mulig å øke drivstoffkapasiteten, og i tillegg var det planlagt at flyet skulle ta i bruk 20 mm kanoner ha mulighet til å bevæpnes med bomber, raketter og missiler.
En skala-modell av den nye jagere var ferdig i april 1945 og fikk navnet XF2D-1. Prosjektet overlevde slutten av den andre verdenskrig, men utviklingen ble noe forsinket. Den første av 3 prototyper var ikke ferdig før mot slutten av 1946. Flyet hadde sin jomfrutur 11. januar 1947 fra Lambert Field i St. Louis med testpilot Woodward Burke. Marinen ga flyet den nye betegnelsen XF2H-1 da D-betegnelsen allerede var tildelt Douglas Aircraft Company. Etter at noen problemer med halen var avklart plasserte marinen en ordre på 56 fly i mai 1947.
Elevasjon (liturgi)

Elevasjon i den katolske kirkes messeliturgi innebærer at presten ved nattverdsfeiringen rett etter konsekrasjonen løfter opp hostien og kalken for menighetens skue og tilbedelse.
Den liturgiske skikk er første gang bevitnet ved en bestemmelse gitt av biskopen av Paris, Odo de Sully (1196–1208).
Elevasjonen forutsetter troen på at brødet og vinen i er blitt forvandlet til Kristi legeme og blod og derfor er formål for tilbedelse. Innen de reformatoriske trossamfunn er derfor elevasjonen blitt avskaffet - skjønt i alle fall de lutherske kirker tildels har en nattverdstelogi som ligner på den katolske. Den er imidlertid kommet tilbake innen Svenska kyrkan på 1900-tallet.
Blindsjakk

Blindsjakk er en form for sjakk der trekkene gjøres uten at spillerne kan se brettet eller brikkene, og uten at de har annen form for fysisk kontakt med dem. Trekkene kommuniseres ved hjelp av sjakknotasjon. 
Enkelte spillere er i stand til å spille flere blindsjakkpartier samtidig mot flere motstandere, dette kalles simultanblindsjakk.

Historikk

Blindsjakk er kjent fra tidlig i sjakkens historie, det første partiet ble muligens spilt av Sa'id bin Jubair (665–714) i Midtøsten. I ble blindsjakk brukt for å jevne ut nivåforskjellen mellom en sterk og en svak spiller, eller rett og slett for å vise hvor dyktig man var. Den franske mesteren Philidor kunne spille opptil tre partier samtidig. I 1858 gav den legendariske Paul Morphy simultanoppvisning i blindsjakk mot de åtte sterkeste spillerne i Paris. Han vant seks partier, og spilte to remiser. I simultanblindsjakk overfører vanligvis en mellommann trekkene mellom spillerne.
Etter hvert ble blindsjakkrekordene forbedret. I 1900 spilte Pillsbury 20 partier simultant i Philadelphia. Den tsjekkiske spilleren Richard Réti og den russiske verdensmesteren Aleksandr Alekhin var de neste som forbedret rekorden kraftig. Alekhin spilte mot 28 motstandere i februar 1925, med resultatet 22 seire, 3 remis og 3 tap. Samme år forbedret Réti rekorden ved å spille mot 29 spillere samtidig i São Paulo.
I 1943 spilte polske Miguel Najdorf mot 40 motstandere. Han økte antallet til 45 i 1947, og oppnådde resultatet 39 seire, 4 remiser og 2 tap. I dag blir denne prestasjonen ansett som tidenes mest imponerende når det gjelder simultanblindsjakk. 
Den gjeldende verdensrekorden innehas av ungareren Janos Flesch, som i Budapest i 1960 spilte mot 52 motstandere. Han vant 31 partier, spilte 3 remis og tapte 18. Denne rekorden blir av enkelte trukket i tvil, fordi Flesch under partiene ble tillatt å gjenoppfriske stillingene muntlig.

Dagens status

Nå blir det arrangert flere blindsjakkturneringer årlig. Den mest kjente er Melody Amber-turneringen, som arrangeres i Monte Carlo av milliardæren Joop van Oosterom.
Tickle Me

Tickle Me er en musikk-EP med Elvis Presley, utgitt i juni 1965.
LimeWire

LimeWire var en gratis peer-to-peer-klient for Gnutella-nettverket, og hadde åpen kildekode. Programmet lot brukere dele filer over Gnutella-protokollen. LimeWire var dessuten den første peer-to-peer-klienten som støttet overføringer mellom to datamaskiner beskyttet av brannmur. Programmet ble lansert 3. mai 2000.
Limewire ble stengt med umiddelbar virkning 28. oktober 2010 etter en beslutning av en amerikansk domstol. Dommeren Kimba Wood ga selskapet et pålegg som tvang LimeWire å hindre "søking, nedlasting, opplasting og all funksjonalitet" av programvaren sin.
LimeWire ble skrevet i Java, og kunne dermed kjøre på hvilken som helst datamaskin med Java Virtual Machine installert. Installasjonsprogrammet til LimeWire finnes dessuten i flere versjoner for Microsoft Windows, Mac OS X og Linux.
Sturla Gunnarsson

Biografi

Sturla Gunnarsson er født på Island, men da han var syv år gammel flyttet familien til Vancouver i Canada hvor han vokste opp. Han studerte ved University of British Columbia hvor han tok fag innen engelsk litteratur og filmproduksjon. Hans uteksaminerende kortfilm, A Day Much Like the Others, vant ærespris på den canadiske studentfilmfestivalen og den europeiske studentfilmfestivalen. Etter dette dro han videre til Toronto, hvor han begynte å jobbe for The National Film Board of Canada. Her ble han, etter sitt første prosjekt nominert til Oscar for Beste dokumentarfilm. Han har laget film i Island, India, Sør-Afrika, Mexico, Mellom-Amerika, USA og Canada.
Gunnarsson er kjent for sitt arbeid som filmregissør og har stått bak en rekke spillefilmer, dokumentarer og TV-drama. Han har blant annet regissert to episoder av Alfred Hitchcock presents og en episode av The Twilight Zone.
Filmen Beowolf and Grendel tok Gunnarsson tilbake til fødelandet, da han selv mente innspillingen skulle gjennomføres på Island. Filmen er den dyreste produksjonen gjort på Island noensinne.

Priser og nominasjoner

Gunnarsson ble nominert til Oscar for Beste dokumentarfilm i 1983. Spillefilmen Rare Birds vant Publikumsprisen på Atlantic Filmfestival og Canadisk komipris på Den Canadiske komiprisutdelingen i tillegg til priser hos Directors Guild of Canada, Genie Awards og flere. Videre har han vunnet priser med Such a Long Journey, Final Offer, Gerrie & Louise, Da Vinci's Inquest og Above and Beyond.
Ung.no

ung.no er et nettsted, det offentliges informasjonskanal for ungdom. Det drives av Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet. Opprinnelig var UNG et magasin som ble distribuert til 9.- og 10.-klasser i Norge. Magasinet gikk inn i 2001, men i februar 2003 ble navnet og noe av innholdet videreført gjennom nettstedet ung.no.
Nettsiden henvender seg til ungdom i alderen 13 til 20 år, og utgangspunktet for nettsidens innhold er FNs konvensjon om barns rettigheter. Spesielt artikkel 13, om retten til å få informasjon, og artikkel 17 om at staten skal sikre barn tilgang til informasjon fra et mangfold av nasjonale og internasjonale kilder.
Nettsiden tar opp emner som utdanning, arbeid, forelskelse, verneplikt, sex og samliv, pubertet, psykisk helse, kultur og andre emner. Nettsiden informerer også om hvilke rettigheter, plikter og muligheter ungdom har. Nettsiden har en gratis og anonym spørretjeneste der ungdom kan stille spørsmål, som besvares av et fagpanel og legges i en offentlig svarbase. I svarpanelet finner man blant annet familieterapeuter, psykologer, Forsvaret, Statens vegvesen, Konfliktrådet, jurister, utdanningsrådgivere, Alarmtelefonen for barn og unge, Rustelefonen, Helsedirektoratet, Forbrukerrådet, Forbrukerombudet, IMDi, NAV, Medietilsynet med flere. 
Siden har over 1,4 millioner økter og 3 millioner sidevisninger hver måned (2018)

Samarbeidspartnere

Informasjonen på ung.no har hovedsakelig offentlige kilder. Nettstedet samarbeider med departementer, direktorater, etater og andre offentlige organer. Ung.no informerer også om organisasjoner og institusjoner som driver ikke-kommersiell virksomhet og som har oppgaver eller informasjon som kan være viktig for ungdom.
Rzjev

Historie

Rzjev er først nevnt i Republikken Novgorods lover så tidlig som i 1019, og den ble første gang nevnt i en krønike under året 1216, da byen lå under Mstislav den modige, fyrsten av Toropets. Rzhev var i middelalderen omstridt mellom tre regionale makter: Republikken Novgorod, Fyrstedømmet Smolensk, og Storfyrstedømmet Vladimir-Suzdal.
Etter den mongolske invasjonen havnet Rzjev under en gren av Smolensk-dynastiet, som gjorde byen til sin hovedstad. Senere ble byen delt mellom to av prinsene, og de kalles fremdeles henholdsvis Prins Dmitrijs side og Prins Teodors side. På midten av 1300-tallet, var de under stadige angrep fra Algirdas av Litauen og storfyrsten av Tver, som kjøpte opp alle landsbyene rundt byen. Til slutt forlot prinsene byen og dro til Moskva, og Rzjev ble en kort tid okkupert av Tver, Polen-Litauen, og til slutt av Storfyrstedømmet Moskva.
På 1700-tallet brakte lokale handelsmenn betydelig velstand til byen. 
Under andre verdenskrig ble byen praktisk talt utslettet under de blodige slagene ved Rzjev i 1942. Over en sjettedel av befolkningen ble sendt til tvangsarbeid i Tyskland under nazi-okkupasjonen, og rundt 9000 innbyggere ble skutt, sultet eller torturet i hjel i en konsentrasjonsleir som ble etablert midt inne i byen. Nesten ingen gammel arkitektur overlevde ødeleggelsene under krigen.
Under den kalde krigen var flybasene Rzjev og Bakhmutovo basert ved byen.

Næringsliv

Rzjevs viktigste industri er maskinbygging, spesielt produksjon av bygningskraner. Byen har også en betydelig bygningsindustri.

Transport

Rzjev ligger ved hovedveien og jernbanen mellom Moskva og Riga. Skiptrafikk går over Tver med dens store elvehavn ved Volga. Ved Tver ligger også Migalovo lufthavn, som også betjener Rzjev-området.
Jacoona anasuja

Utseende

En middelsstor stjertvinge (vingespenn 35-40 millimeter) med én lang, hvit stjert på hver bakvinge. Hos hannen er forvingens overside er metallisk blå med svart spiss og et svart tverrbånd litt innefor denne. Bakvingen er delt i tre omtrent like store sektorer, forfra: svart, metallisk blå og lysgrå. Hunnens overside er brun med et hvitt felt ved bakvingens bakkant.

Levevis

Larvene lever på den parasittiske planten Scurrula ferruginea (mistelteinfamilien).

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia.
Bodø bystyre 1991–1995

Arbeiderpartiet (15 representanter)

 

Fremskrittspartiet (2 representanter)

 

Kristelig Folkeparti (2 representanter)

 

Rød Valgallianse (4 representanter)

 

Sosialistisk Venstreparti (7 representanter)
Blera

Utseende

Middelsstore (9-13 mm), blankt svarte blomsterfluer. Den arten som forekommer i Norge har den bakerste halvdelen av bakkroppen rustrød. Hodet er kort og bredt, fasettøynene nakne, hos hannen møtes de i pannen. Antennene sitter festet på et hylleaktig framspring i pannen og er middels lange, det tredje leddet rundt. Ansiktet er nakent og gult (kan ha en svart midtstripe), noe forlenget nedover. Thorax er svart med mørke hår, litt lengre enn bred. Bakkroppen er oval, den bakre delen kan være rødlig. Beina er slanke, svarte og gule. Vingene er klare med dårlig avgrensede, mørke flekker nær roten (virker skitne) og et brunt vingemerke.

Levevis

De artene som finnes i Norden er knyttet til gammel furuskog. Larvene utvikler seg i stubber og gadd av furu, helst i råtten kjerneved. De ser ut til å være favorisert av at stammen er kolonisert av andre vedborende insekter. De voksne fluene besøker ikke blomster så hyppig som mange andre blomsterfluer. De flyr i mai-juli.

Utbredelse

Slekten forekommer i Holarktis og med én art i Sørøst-Asia. Det er tre arter i Europa, to er funnet i Norden.
Hallingdal Billag

Hallingdal Billag AS var et rutebilselskap ved hovedkontor i Ål i Hallingdal.

Avslutning

På slutten av 1980-tallet fikk selskapet økonomiske problemer som vedvarte over flere år. 1. juni 2002 overtok Sogn Billag driften av Hallingdal Billag, som ble drevet som et datterselskap etter det. Godstrafikken ble overtatt av Hallingfrakt AS. 30 busser var med ved overtakelsen. Det betydde at selskapet ble med videre inn i Fjord1-konsernet og til sist inn i Nettbuss, med navnet Nettbuss Hallingdal Billag.
Nesoddtangen

Geografisk utstrekning

Nesoddtangen og Tangen er to navnebegrep som over de siste 70 år er blandet godt sammen. Den opprinnelige Tangen gård lå (og hovedbygningen ligger ennå) helt nord på halvøya, ved Tangen brygge, det egentlige Nesoddtangen. Det er nesten to kilometer opp til kollen Tangenåsen der det i etterkrigstiden ble bygget et vanntårn for fordeling av vann til byggefeltene som nå grodde opp som paddehatter fra 1949 og fremover. Byggefeltene som hovedsakelig kom i lia fra Oksval og opp mot Tangenåsen, og etterhvert på feltet Skogen mellom Tangenåsen og Flaskebekk, ble en tid omtalt som Tangenbyen. Et butikksenter, Tangen Sentrum, ble rundt 1960 oppført nær toppen av Tangenåsen. Det lokale postkontoret ble flyttet hit fra Oksval, og ble omdøpt til Nesoddtangen. Stedsnavnet Nesoddtangen ble dermed flyttet fra bryggestedet og opp til det som en stund hadde vært kalt Tangenbyen. I senere tid (fra 2017) har enkelte ønsket å ta navnet Tangenbyen tilbake. 
Tangenåsen (også kalt Tangen på folkemunne) er stadig sentrum for den mest tettbefolkede, nordlige delen av kommunen, som også omfatter (listet fra sørvest til sørøst med klokken) Alværn, Bjørnemyr, Flaskebekk, Tangen (bryggestedt), Oksval, Ursvik, Hellvik, Skoklefall, Berger, og hytteområdene på Fjordvangen. Statistisk sentralbyrå betrakter disse områdene som ett sammenhengene tettsted – Nesoddtangen. Her ligger også Varden (i åsen mellom Bjørnemyr og Flaskebekk) der bl.a. brannstasjonen ligger, nær to av indre Oslofjords fineste utsiktspunkter. Her lå også tidligere det meste av kommuneadministrasjonen, som nå er flyttet til Tangenten, det nye kommunesentret på Tangenåsen.
På den bratte vestsiden av odden, med utsikt over Oslofjorden, finnes områdene Bjørnemyr og Alværn, som nå er vokst sammen med tettstedet Nesoddtangen.
Nesoddtangen brygge er identisk med Tangen brygge, som ligger aller lengst nord på halvøya. Herfra går Nesoddbåten til Aker Brygge i Oslo og Lysaker i Bærum. Ruten til Oslo er ett av Norges travleste passasjerfergesamband, men det har aldri vært bilfergetrafikk her. Eiendommen som idag benyttes som trafikkterminal buss/båt var tidligere kjent som Signalen, fordi det i tidligere tider sto en signalmast for optisk telegrafi her. Etter at denne forsvant kom en fyrlykt med tåkeklokke på samme stedet, og begrepet Signalen ble beholdt. I første halvpart av 1900-årene fantes det et hotell på eiendommen.
Området rundt bukta like sørøst for Tangen brygge (tangen gård) eies av Nesodden kommune, og er sikret som offentlig friluftsområde. Her er det også en kystledhytte, som kan leies for overnatting av Oslofjordens Friluftsråd.
Rockeopera

Rockeopera er en musikal hvor musikken er rock, basert på et musikkalbum hvor albumet forteller en historie (konseptalbum).
De best kjente rockeoperaer er The Who sin Tommy (1969), og Jesus Christ Superstar, (1970) med musikk av Andrew Lloyd Webber. Queen sin superhit «Bohemian Rhapsody» (1975) er en parodi på en rockeopera.
ISO 3166-2:JM

ISO 3166-2:JM er Jamaicas del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Jamaica er det definert koder for 14 prestegjeld.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er JM, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Jamaica. Andre del er to sifre (01–14). Kodene er angitt mot klokka fra og med Kingston prestegjeld.
Sjøkorpset i Bergen

Sjøkorpset var en forening i Bergen viet båtliv og maritim opplæring, og egentlig et underbruk av Politiklubbene i Bergen. Sjøkorpset disponerte lokaler ved Flyhavnen i Sandviken, og hadde tilgang til en kontrollstasjon på Flatøy. De hadde opplæringsbåter skaffet til veie av rederier og privatpersoner og korpset hadde både seil- og motorbåter.
Moderorganisasjonen Politiklubbene i Bergen var en fritidsorganisasjon som søkte å motvirke sosialt forfall ved å aktivisere barn og ungdom, fortrinnsvis gjennom sport og friluftsliv. Det ble gjerne sagt at den store ambisjonen til ethvert politiklubbmedlem var å bli tatt opp i Sjøkorpset. Innenfor Politiklubbene fungerte enheten også som et samlingspunkt for lederne fra lokalavdelingene og andre ressurspersoner i organisasjonen.
Opplysninger om Sjøkorpset finnes først og fremst i arkivet etter Politiklubbene i Bergen, oppbevart ved Bergen Byarkiv.
(10537) 1991 RY16

(10537) 1991 RY₁₆ er en asteroide i hovedbeltet. Den ble oppdaget av Henry E. Holt ved Palomar-observatoriet i San Diego County, California den 15. september 1991.
Gibbon River

Gibbon River er en elv i staten Wyoming i USA. Elven har hele sitt løp innenfor grensene av Yellowstone National Park.

Navn

Elven fikk sitt navn i forbindelse med en geologisk undersøkelse av området i 1872, Hayden Geological Survey of Yellowstone. Den er oppkalt etter general John Gibbon, som var den første hvite mann som utforsket den.

Geografi

Gibbon River har sitt uspring fra Grebe Lake midt i nasjonalparken. Den løper en kort distanse mot vest til Wolf Lake. Nedenfor Wolf Lake strømmer den gjennom fossefallene Virginia Falls, og fortsetter gjennom Norrisdalen. 
Elven strømmer tett forbi Norris Geyser Basin og gjennom Gibbon Geyser Basin, et av parkens mindre geysirområder.  Herfra løper den gjennom Gibbon River Canyon og ved Madison Junction møtes den med Firehole River og danner Madison River.
Mellom Norris og Madison Junction løper den parallelt med Grand Loop Road og på denne strekning finnes det nok en foss, Gibbon Falls.
Axel Kjerulf

Utmerkelser

Kjerulf ble i 1873 ridder av St. Olavs Orden.