google/wiki40b huggingface dataset:
VG-Lista Topp 20 / Topp 40

VG-lista Topp 20 / Topp 40 er et norsk hitlisteprogram som har gått på NRK Radio siden 2007. Programmet er delt i to der den ene sendingen, Top 20, spiller musikk fra ukens 20 mest populære singler i Norge, mens den andre sendingen, Top 40, konsentrerer seg om ukens 40 mest populære album i Norge. Begge delprogrammene går ukentlig, men på ulike dager og på ulike kanaler. Topp 20 sendes lørdager på mP3, mens Topp 40 sendes fredager på P1 (tidligere på P3). Topp 40-programmene ledes av Eirik Kjos, mens Topp 22-programmene ledes av Benedicte Jacobsen Hamnes. Tidligere ble Topp 40 ledet av Christer Pettersen-Dahl. 
Topp 20 har også gått som TV-program på 1990-tallet. 
Begge sendingene tar utgangspunkt i VG-lista. Den er Norges offisielle albumliste og baseres på salgstall for album fra utsalgssteder over hele landet.
Deutsch-Asiatische Bank

Deutsch-Asiatische Bank (tradisjonell kinesisk: 德華銀行; pinyin: Déhuá yínháng, det kinesiske navnet betyr «Den tysk-kinesiske bank») var en tysk handelsbank med hovedsete i Shanghai i Kina. Den hadde filialer i Kina (Tianjin, Qingdao, Hankou, Hongkong, Jinan, Beijing, Guangzhou), Japan (Yokohama, Kōbe), India (Calcutta) og Singapore.
Banken ble grunnlagt etter initiativ fra det tyske utenriksministerium den 12. februar 1889 med en grunnkapital på 5 millioner Shanghai-tael. Grunnleggelseskonsortiet bestod av tretten stor- og privatbanker: Disconto-Gesellschaft, S. Bleichröder, Deutsche Bank, Berliner Handels-Gesellschaft, Jacob S. H. Schiff, Norddeutsche Bank, Mendelssohn & Co., Robert Warschauer & Co., Darmstädter Bank für Handel und Industrie, M. A. von Rothschild & Söhne, Preußische Seehandlung, Sal. Oppenheim og Bayerische Hypotheken- und Wechselbank. Den skulle på den ene side underlette handelen mellom Tyskland og Østasia, på den annen side investere i den kinesiske jernbanevirksomhet og i dampskip. I 1906 fikk banken konsesjon til å utstede egne pengesedler i Kina. Som følge av de to verdenskriger ble banknettverket knust, og virksomheten bragt til opphør.
I 1953 gjenopptok banken virksomhet i Hamburg, men ble senere sammenslått i European Asian Bank. Fra 1986 ble navnet Deutsche Bank (Asia), men 1987/88 ble den opptatt med sine 14 avdelinger i Deutsche Bank.
Leonardo Boff

Bakgrunn

Boff ble født som sønn av italienske innvandrere, og trådte inn i fransiskanerordenen i 1959. Han studerte filosofi i Curitiba og teologi i Petrópolis i Rio de Janeiro, under Bonaventura Kloppenburg og Konstantin Koser.

Prest

Han ble presteviet i 1964. Deretter studerte han videre teologi i München, bl.a. under Karl Rahner. I 1970 tok han doktorgraden, en av hans to veiledere var Joseph Ratzinger, den nåværende pave Benedikt XVI. Avhandlingen hadde tittelen Die Kirche als Sakrament im Horizont der Welterfahrung, og ble siden også utgitt som bok.
Boff ble så utnevnt til professor i systematisk teologi ved Instituto Teológico Franciscano i Petrópolis. Han var også gjesteprofessor ved universitetene i Lisboa, Salamanca, Harvard, Basel og Heidelberg.
Han var dessuten virksom som forfatter og redaktør av teologisk fagtidsskrifter, og medlem av den brasilianske bispekonferansens teologkommisjon, ordenskonferanse og av den latinamerikanske ordensfolkkonferansen. I løpet av sitt akademiske virke mottak han flere utmerkelser.
I 1985 fikk Boff tale- og læreforbud av Den romerske kurie. Bakgrunnen var spesielt en bok han hadde skrevet hvor han forfektet frigjøringsteologiske synspunkter som av Den katolske kirke ble fordømt som kirkefiendtlig. Hans tidligere veileder Kloppenburg anklaget ham offentlig for heresi. Han benyttet denne tiden til å skrive flere bøker som sammenfattet hans synspunkter innen kristologi, ekklesiologi og sakramentslære.

Laisert teolog

I 1992 var det klart at nye restriksjoner var aktuelt, og han valgte å frivillig oppgi prestegjerningen for å konsentrere seg om sitt virke som kirkekritisk teolog, og innen politiske bevegelser i Brasil.
I 1993 ble han professor i etikk og teologi i Rio de Janeiro.
Boff mottok Right Livelihood Award i 2001.
Atsushi Natori

Japans herrelandslag

Atsushi Natori spilte 6 landskamper for Japans herrelandslag.
Mesystoechus

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Halorates reprobus

Utseende

Halorates reprobus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Halorates reprobus er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Abaiba

Utseende

En middelsstor, avlang, mattsvart trebukk, dekkvingene er helt gule hos hunnen, svovelgule bare i spissen hos hannen. Antennene er lange og tynne hos hannen, litt over halve kroppslengden og ganske tykke hos hunnen. Pronotum er litt lengre enn bredt, noe knudrete men uten tenner på sidene. Dekkvingene er tynne og myke, jevnbrede men gjerne noe sprikende bak, med en opphøyd lengderibbe. På beina er lårene delvis rødlige.

Utbredelse

Arten er utbredt i Colombia.
Nordic Fest

Nordic Fest er en norsk alkoholfri heavy metal-festival.
Festivalen ble startet i 2002 med en dag og 6 band, og har utviklet seg til en fire dagers festival (2008) med band fra hele Europa. Festivalen avholdes på Sub Scene i sentrum av Oslo, som har også avholdt Infernofestivalen, by:Larm og Øyafestivalen, men Nordic Fest er den som har vært der lengst.
Heterothripidae

Utseende

Antennene er forholdsvis lange og består av ni klart skilte ledd, sansehårene på tredje og fjerde ledd står tett i ytterenden på leddene.
Disse artene er gjerne middelsstore og brunlige, kroppen er bredest på midten, jevnt tilsmalnende forover og bakover.

Liv og utvikling

Biologien til denne familien er dårlig kjent, men trolig lever nesten alle artene i blomster. Familien kan finnes på en rekke ulike plantefamilier. En art med et avvikende levesett er Aulacothrips dictyotus. Det ser ut til at denne arten lever som en ektoparasitt på en sikade, Aetalion reticulatum (familien Aetalionidae).

Utbredelse

Familien er bare utbredt i den nye verden. Slekten Heterothrips finnes både i Sør- og Nord-Amerika, mens de tre øvrige slektene bare forekommer i Sør-Amerika.
Petter Dass-kapellet

Petter Dass-kapellet på Husøy i Træna kommune ytterst på kysten av Helgeland er et kapell oppført på initiativ fra Arild Haaland og kunstneren Karl Erik Harr, i samarbeid med Træna kommune.   
Kapellet ble åpnet 28. juni 1997. Kapellet har form inspirert av en storbåt, og har sitteplasser til i overkant av 30 mennesker.  Kapellet er ment som et minnesmerke over Petter Dass – og alle som slet, og ble borte på havet, i arbeid for det daglige brød. Samtidig skal det være et rom for ettertanke og meditasjon. Kapellet er ikke vigslet.
Karl Erik Harr har malt tolv tavler som illustrerer tekster av Petter Dass, de fleste hentet fra Nordlands Trompet.
Tour de Ski 2013/14

Etappe 1

Oberhof

Etappe 2

Oberhof

Etappe 7

9 km fristil, jaktstart (etappetid)
Lauvøyfjorden (Sør-Trøndelag)

Lauvøyfjorden er en fjord i Bjugn og Åfjord kommuner i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Lysøya i sør og Lyngøyskjera i nord og strekker seg seks kilometer østover til innløpet til Åfjorden.
Lauvøya, som fjorden er oppkalt etter, ligger på nordsida av fjorden og har veiforbindelse via ei 850 meter lang veifylling til Førsholman og videre til fastlandet. Tettstedet Lysøysund ligger på sørsida av fjorden.
Koshantschikovius

Utseende

Små, mørke gjødselbiller. Hodet er skovlformet uten knøler, nærmest trapesformet sett ovenfra. Pronotum er rundet, litt matt, gjerne med en blanding av grov og fin punktering. Dekkvingene er litt rundede, med fine punktrader, mellomrommene mellom dem litt hvelvede, med kraftig mikroskulptur og derfor noe matte. Leggene på forbeina har tre tenner.

Levevis

Disse billene lever trolig i møkk.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.
Villa Jovis

Villa Jovis («Jupiters villa»; også Villa Iovis, noen ganger feilstavet som Villa Ionis) er et romersk palass på Capri, i det sørlige  Italia, bygget av keiser Tiberius og fullført år 27 e.Kr. Tiberius regjerte hovedsakelig herfra til sin død i år 37 e.Kr.
Villa Jovis er den største av de tolv tiberiske villaer på Capri som ble omtalt av historikeren Tacitus. Hele komplekset spenner over flere terrasser med en høydeforskjell på omtrent 40 meter og dekker om lag 7 000;m² (syv mål). Mens de gjenværende åtte vegger og trapper gir et hint om bygningens storhet. Som nye rekonstruksjoner viser, er villaen et bemerkelsesverdig vitnesbyrd om det første århundres romerske arkitektur.

Beliggenhet og beskrivelse av palasset

Villa Jovis ligger helt i nordøst på øya, over Monte Tiberio; høyde på 334 meter, noe er den nest høyeste topp på Capri, etter Monte Solaro (589 meter) i Anacapri.
Den nordre bygningen inneholdt boliger, mens den sørlige var for administrativt bruk. Den østlige fløyen var ment for å motta gjester, mens det vestlige hadde en åpen hall, en  (ambulatio) som hadde et scenisk utsyn mot Anacapri.
Da det var vanskelig å skaffe vann i byggeperioden, konstruerte de romerske ingeniørene et intrikat system for å samle regnvann fra takene og en stor cisterne som forsynte palasset med friskt vann..
Sør for hovedbygningen finnes rester etter et vakttårn. (specula) for rask teegrsfisk utveksling av budskap med fastlandet, ved hjelp av røksignaler.
Adkomst til komplekset var bare mulig til fots, en bratt spasertur på omtrent to kilometer fra Capri by.

Tiberius og hans liv på Capri

Tilsynelatende var Tiberius' hovedmotiv med å flytte fra Roma til Capri at han mislikte det politiske spillet i Roma, og frykt for attentat. Villaen ligger på et meget bortgjemt sted på øya og Tiberius' kvarterer i de nordre og østlige deler av palasset var spesielt vanskelige å nå, og de var tungt bevoktet.
Villa Jovis er også, i det minste etter hva Suetonius har hevdet, stedet hvor Tiberius kunne nyte sine nedverdige lyster. Moderne historikere betrakter disse historiene som overdrevne, men Suetonius' redegjørelser indikerer i det minste hvordan Tiberius ble oppfattet av folket i Roma.
Bokmålsordboka

Bokmålsordboka er en ordbok over bokmålet, utarbeidet ved Seksjon for leksikografi og målføregransking på Institutt for lingvistiske og nordiske studier ved Universitetet i Oslo i samarbeid med Språkrådet. Fra 2016 ble ordboka publisert av Universitetet i Bergen under domenet ordbok.uib.no.
Bokmålsordboka utkom parallelt med Nynorskordboka i 1986 etter at en hadde arbeidet med dem siden 1974. Reviderte utgaver kom i 1993 og 2005. Bokmålsordboka og Nynorskordboka viser offisiell rettskrivning og bøyning, har med uttaleopplysninger, etymologi, definisjoner, faste uttrykk og eksempler på anvendelse.
Begge ordbøkene finnes som gratis nettordbøker.
Bayerischer Maximiliansorden für Wissenschaft und Kunst

Bayerischer Maximiliansorden für Wissenschaft und Kunst er Bayerns høyeste orden for vitenskapelige og kunstneriske fortjenester. Den ble innstiftet i 1853 av kong Maximilian II av Bayern. Ordenen sluttet å bli utdelt i 1932. Under Franz Josef Strausss regjering ble ordenen gjeninnført ved lov av 18. mars 1980. Ordenen kan ha maksimalt 100 samtidige innehavere. Den har en klasse.
Ordenstegnet er et blåemaljert gotisk kors med hvit rand og med fire stråler i morsvinklene. Midtmedaljongen bærer en kronet løve i gull mot hvit emalje og er omgitt av en blå bord med innskriften «FÜR WISSEN-SCHAFT UND KUNST». Korset og strålene er lagt på en hvitemaljert ring med en krans i gull. Ordenstegnet er opphengt i et hvitt bånd med blå striper.
Ordenen tildeles av Bayerns ministerpresident. Til kjente mottagere av ordenen hører Jacob Grimm, Alexander von Humboldt, Theodor Mommsen, Gerhart Hauptmann, Dietrich Fischer-Dieskau, pave Benedikt XVI (som kardinal Ratzinger) og Anne-Sophie Mutter.
Hans Christian Olsen

Læreår

Faren ønsket at Hans Christian skulle bli smed som ham selv, men moren støttet guttens tanker om å bli xylograf. Bare 16 år gammel kom han i lære hos xylograf Andreas Ludvig Søborg (1830-1906) på Grorud. Senere ble han elev av tyskeren Henrich Uhlrich (f. 1846), som redaktøren Bjørnstjerne Bjørnson (1832-1910) hadde fått hit for å skjære bilder for Norsk Folkeblad. Han ble også selv leverandør av xylografier til Bjørnsons ukeblad.
I 1868 ble Hans Christian Olsen under billedhugger Julius Middelthun ved Den kongelige tegneskole i Christiania, og var elev der til i 1870. I 1871 reiste han til København for lære av Johan Frederik Rosenstand (1820–1887).

Yrkesliv

Sammen med Anthon Olsen startet han xylografiverkstedet Brødrene Olsen. De leverte en masse tresnitt til Ny illustreret Tidende, Skilling-Magazin, Menneskevennen og i en rekke andre norske ukeblader og bøker. Han var dessuten en av svært få norske xylografer som fikk skjære bilder til Peter Christen Asbjørnsens og Jørgen Moes Norske Folke- og Huldre-Eventyr i Udvalg (1879). Et annet praktverk han skar bilder for var Frederik Christian Schübelers Viridarium Norvegicum. Norges Væxtrige I-III, (1886-1889).
Med håndverkernes reisestipendium kom Olsen til verdensutstillingen i Paris, og tilegnet seg flere reproduksjonsmåter som galvanoplastikk og arbeidet for L’Illustration
I 1888 reiste Olsen til London på oppfordring fra journalist Brekstad, og fikk ansettelse i prestisjetunge publikasjoner som British Workmen, Black & White og The Grafic. Med dårligere arbeidsvilkår vendte han hjem til Norge i 1892 som gårdbruker Hobøl, før han opprettet en moderne reproduksjonsanstalt i Christiania. Da Sigurd Ibsen startet bladet Ringeren var Hans Christian Olsen blant den som fikk i oppdrag å skjære illustrasjonene til dette. Erik Werenskiold og tekstredaktør Nordahl Rolfsen fikk ordnet det slik at Hans Christian Olsen ble hentet inn for å ha ansvaret for reproduksjon av bildene til den storslåtte jubileumsboka Norge i det nittende aarhundrede (1900).
Omkring 1900 var kjemigrafi og sinketsinger i ferd med å utkonkurrere xylografiet. Siste skanse var de flotte forsidene til ukebladene i stort folioformat. Hans Christian Olsen flyttet nå til København hvor han ble mester for forsideportrettene til både de danske, svenske og norske utgavene av Allers Familie-Journal. Hans forsider var ansett for å være de flotteste og mest kunstferdige i hele Norden.
Han var også en dyktig komponist, musiker, amatørfotograf og skytter, som skaffet en masse premier.
Claude Lanzmann

Bakgrunn

Claude Lanzmann var sønn av en dekoratør og en antikvitetsamler. Han var barnebarn av jødiske immigranter fra Øst-Europa. I 1940 ble hans far aktiv i motstanden mot den tyske okkupasjonen. Han tok med seg Claude, Jacques og Evelyn til Auvergne for å få dem i sikkerhet. Claude Lanzmann organiserte senere som 18 år gammel skoleelev motstandskampen ved Lycée Blaise Pascal in Clermont-Ferrand (1943) og tok del i flere partisankamper og angrep på tyske tropper.
Etter krigen studerte han fra 1947 filosofi ved Eberhard-Karls-Universität Tübingen og arbeidet 1948/1949 som lektor ved Freie Universität Berlin. Lanzmann tilhørte kretsen rundt Jean-Paul Sartre og Simone de Beauvoir. Til de Beauvoir hadde han fra 1952 til 1958 et kjærlighetsforhold og opprettholdt til hennes død et sterkt vennskap til henne.  Fra 1952 arbeidet han i Satres og de Beauvoirs Le Temps Modernes og ble sendere medutgiver av denne. I mai 1958 drog han til Korea. På slutten av Algerie-konflikten engasjerte han i den antikolonalistiske sak og tilhørte dem som skrev under på 121-Manifestet (6. september 1960). I manifestet erklæres «retten til å være ulydig i Algerie-krigen». For dette ble han og andre underskrivere arrestert og forhørt.
Til 1970 viet Lanzmann seg hovedsakelig til journalistikken og driften av Le Temps modernes, men etterhvert ble han stadig mer engasjert som filmskaper. I sin første film, Pourquoi Israel? (1973), beskjeftiget han seg med sin egen jødiske identitet. Et år senere startet han det lange arbeidet med dokumentarfilmen Shoah, som først var ferdig i 1985.

Shoah

Shoah, som er en  ni og en halv timer lang dokumentarfilm om Holocaust, sees ofte på som den viktigste filmen om emnet. Det er verdt å merke seg at Lanzmann ikke brukte noe arkivmateriale i sin film Shoah. Filmen er kun intervjuer med jødiske, polske og tyske personer. Filmen ble transkribert og og teksten gitt ut på engelsk med introduksjon av Lanzmann og Simone de Beauvoir; noe som gav mange synsvinkler på de filosofiske og lingvistiske interessene hos produsentene av filmen. Det var også gjennom Shoah at et bredere publikum først ble introdusert til arbeidene til den amerikanske Holocaust-historikeren Raul Hilberg. Lanzman har kommet med svært sterk kritikk av forsøk på å forstå Hitler og har kalt dette «obskønt». Han har også kritisert Holocaust-overlevere for dette.
Jan Karski medvirket i Shoah som i Polen ble kritisert for å fremstillingen av antisemittisme i landet. Karski støttet Lanzmanns fremstilling. Karski besøkte Polen for første gang etter kommunistregimets fall i 1989.
Type Ia-supernova

En type Ia-supernova (engelsk supernova type Ia, forkortet SN Ia eller SNe Ia, også skrevet supernova type Ia) antas å være en eksploderende hvit dverg i et dobbeltstjernesystem sammen med en rød kjempe. En type Ia-supernova oppstår når en hvit dverg drar til seg materie fra en nærliggende nabostjerne som har est opp til en rød kjempe. Når den hvite dvergens masse har vokst til 1,3 M☉ og nærmer seg Chandrasekhars grense, starter karbonforbrenningen i det indre. Hvite dverger fra middelstore stjerner består av svært kompakt degenerert materie. En normal stjerne er selvregulerende, og en økt forbrenning fører til at stjernen eser opp, og trykket og temperaturen i stjernens kjerne avtar. Degenerert materie verken krumper eller eser ved temperaturendringer. Når 1/4 av den hvite dvergens masse har bitt omdannet til ⁵⁶Ni eksploderer den fullstendig.
Hirgigo kraftverk

Hrigigo kraftverk er et varmekraftverk i Massawa i Eritrea. Det har en installert produksjonskapasitet på 90 MW, fordelt på 4 like store blokker. Anlegget sto ferdig i 1998. Brenselkilden er tungolje. Anlegget er det største i landet og forsyner 70% av Eritreas kraftbehov.
Astrid S

Biografi

Astrid Smeplass begynte med musikk i ung alder og var kun seks år da hun begynte med pianotimer. Som syvåring begynte hun i Rennebu Skolekorps, hvor hun spilte fløyte. Senere tok hun sangtimer. Hun er selvlært på gitar. Hun har deltatt i UKM og gikk på fotballinja ved Orkdal videregående skole i Orkdal kommune. Astrid var også «bestevennen» i Celine Helgemos låt «Bæstevænna» som vant Melodi Grand Prix junior i 2007, og hun medvirket i låten «Suveren» fra Celine sitt album Bæstevænna. I 2008 vant hun Drømmestipendiet fra Norsk Tipping for sin versjon av «All By Myself».
I 2013 deltok hun i den norske versjonen av sangprogrammet Idol, hvor hun endte på en femteplass. Hun opptrådte også under Idol gir tilbake, hvor hun fremførte «Bright Eyes» av Art Garfunkel sammen med Kurt Nilsen. «Shattered», som ble skrevet av henne selv, Lars K. Hushoft og Melanie Fontana, solgte til gull i Norge. Den lå på VG-lista i åtte uker med fjerdeplass som beste plassering. Samme år signerte hun med Sony/ATV som låtskriver og en global platekontrakt med plateselskapet Universal Music.
I 2013 ble hun nominert til «Årets nykommer» og «Årets artist» under NRJ-Awards. I 2014 ble hun nominert til «Årets mest lovende artist» i Adresseavisas UtAwards. Sommeren 2014 deltok hun også på Allsang på grensen med «Flytta på dej» og «Jolene». I 2015 sang hun med Shawn Mendes på låten «Air» på hans debutalbum Handwritten. Hun vant to priser under P3 Gull i 2015: årets nykommer og årets låt for «2 AM». Under Spellemannprisen 2016 ble hun kåret til årets nykommer med Gramostipend for Astrid S 2016 og var i tillegg nominert i klassen årets låt for «Hurts So Good». Hun ble kåret til årets spellemann under Spellemannprisen 2017. I tillegg var hun nominert i klassen årets låt for «Think Before I Talk».
I 2017 sang Astrid backing vokal på Katy Perrys låt «Hey Hey Hey» fra albumet Witness. Under P3 Gull 2017 sang hun cover av Cezinandos «Vi er perfekt men verden er ikke det» på taket av Skur 13, og hennes cover ble mer populær enn originallåten.
30. juni 2017 ga Astrid S ut sin andre EP, «Party's Over» som inneholdt blant annet singlene «Breathe» og «Such a Boy». To uker etterpå kom en akustisk versjon av EP-en med bonussporet, «Mexico».
I september 2017 gikk singelen «Think Before I Talk» til topp på VG-lista Topp 20,
I 2018 hadde hun mindre turneaktivitet, men 12. oktober ga hun ut singelen «Emotion» , som hun senere opptrådte med på avslutningen av P3 Gull 2018 på NRK. For låten ble hun nominert til Spellemannprisen 2018 i klassen årets låt. Samme år var hun gjestedommer på Idol. 4. desember ga hun ut singelen «Closer». Hun fikk også hjelp av over 5000 fans til å lage en låt, som til slutt ble til låten «Relevant»
Ben 10: Protector of Earth

Handling

Vilgax stjeler all Omnitrix DNA, utenom Firarm og Fakkelen, og sender de verste av Bens fiender i å stoppe Ben i stoppe han i sende Jorden til tomrommet. Ben må finne sine savnede romvesener og stoppe Vilgax.
București Vest kraftverk

București Vest kraftverk er et varmekraftverk ved byen București i Romania. Installert total produksjonseffekt er 430 MW. Operatør er energiselskapet Termoelectrica. Brenseltypen er naturgass, og subsidiært koks eller tungolje. Anlegget har to konvensjonelle 125 MW-blokker for gass- eller oljefyring, og en helt ny 190 MW-enhet med kogenerasjon, ferdig i 2009. Anlegget leverer med denne enheten også noe fjernvarme.
Utslippet av CO2 var 776 000 tonn i 2005.
Kimberly

Etymologi

Kimberly er dannet av navmet på byen Kimberley i Sør-Afrika. Byen fikk navn etter lord Kimberley (1826–1902). Etternavnet Kimberley har opprinnelse i to engelske stedsnavn: Chineburlai i Norfolk og Chinemarleie i Nottinghamshire. Sisteleddet i begge navnene betyr «skogslysning», mens de to førsteleddene er henholdsvis kvinnenavnet Cyneburg og mannsnavnet Cynemǣr. Cyneburg er sammensatt av de gammelengelske navneleddene cyne, «kongelig», og burh, «borg». Cynemǣr er sammensatt av cyne og mær, «berømt».
Kimberley er en variant av navnet.
Vysjnij Volotsjok

Historie

Bosetningen har vært kjent siden 1471. Vysjnij Volotsjok ligger i Valdajhøydene, mellom elvene Tvertsa og Tsna, på vannskillet mellom Volgas og Østersjøens nedslagsfelt. Herav kommer byens navn, som oversatt fra russisk betyr «Det øvre stedet hvor båter dras mellom elver». I 1703-1722 fikk Peter den store bygd en kanal som knyttet disse to elvene sammen (se Mariinskkanal-systemet). Senere ble Vysjnij Volotsjok et betydelig sentrum for tekstilproduksjon.

Næringsliv

Byen har i dag et mangfoldig næringsliv, som omfatter tekstilindustri, trevarer, papirindustri og næringsmiddelindustri, i tillegg til enkelte utdanningsinstitusjoner.
Både hovedveien og jernbanen mellom Moskva og Sankt Petersburg går gjennom byen.
Gauntlet Enterprises

Gauntlet Enterprises er et piercingstudio etablert i 17. november 1978 av Jim Ward som det første i USA. 
Gauntlet lå i 8720 Santa Monica Blvd. i West Hollywood. Senere etablerte Ward også piercingstudioer i San Francisco og New York. Kundegruppen var i starten menn fra det homofile SM-miljøet i Sør-California. Men på grunn av finansielle problemer ble studioet lagt ned i 1998.
Litt utover begynte Ward å produsere og utvikle piercingsmykker. Noen av det de utviklet på 1970-tallet var ballukkingsringen og den rett barbell. Gauntlet drev også en periode piercingmagasinet Piercing Fans International Quarterly.

Gauntlets masterpris

Fra 1992 fikk piercere som gjorde spesielt godt arbeid ved Gauntlet muligheten til å få en tittel som mester innen piercing. Dette gjorde mange av piercerene spesielt kjente. Tittelbærere er, Elayne Angel, Michaela Grey, Dan Kopka og Mark Seitchik.