Henry Yule

Tidlig liv

Han var født i landsbyen Inveresk i nærheten Edinburgh som den yngste sønnen til major William Yule (1764–1839), oversetter av Apothegms of Ali the son of Abu Talib. Familien var bønder ved Dirleton i East Lothian. Det uvanlige etternavnet Yule, som også er den noe mindre benyttede engelske betegnelsen for norske jul, antyder muligens skandinavisk opprinnelse. Hans mor var Elizabeth Paterson (død ca. 1827) fra Braehead i Ayrshire. En eldre bror var George Udny Yule (1813–1886) som var far til statistikeren Udny Yule (1871–1951). En annen bror, Robert Yule (1817–1857), døde i 1857 i opptøyer i Delhi i India.
Yule studerte ved Universitet i Edinburgh og senere under Henry Parr Hamilton og James Challis. Hans medstudenter var John Mason Neale og Harvey Goodwin. Etter en kortvarig periode ved University College London, gikk Yule inn i militærakademiet Addiscombe Military Seminary, som utdannet unge offiserer til å tjene i Det britiske ostindiske kompanis private hær i India, og deretter inn i Bengal Engineers i 1840.

India

Hans første post var i Khasifjellene i Meghalaya hvor oppdraget var å etablere transport av kull. Han var fascinert av regionen og skrev en redegjørelse av folket der. Han dro tilbake til England i 1843 og giftet seg med sin kusine Anna Maria (død 1875), datter av Martin White. Hun fulgte ham tilbake til India, men reiste etter hvert hjem grunnet dårlig helse. Hans post var å undersøke forholdet mellom irrigasjon av den foreslåtte Gangeskanalen og dens innvirkning på den offentlige helse i området. Han tjenestegjorde i begge Sikhkrigene; den første anglo-sikh-krigen (1845–1846) og den andre (1848–1849). Han forlot India i 1848 for å bo i Edinburgh sammen med sin hustru, og i tre år foreleste han ved det skotske militærakademi. Han skrev en bok om festningsanlegg i 1851.
Datteren Amy ble født i 1852 og kort tid etter hennes fødsel reiste Yule tilbake til Bengal. Han arbeidet i Arakan (dagens Rakhine) og Burma hvor han hadde ansvaret for et nytt jernbanesystem. Det ble avbrutt av posisjonen som sekretær for oberst Arthur Phayres oppdrag til Innwa, området tilhørende det tidligere Avariket, i 1855. I løpet av denne tiden utga han Narrative of the Mission to the Court of Ava (1858) med illustrasjoner. Det burmesiske opprøret i 1857 gjorde livet vanskelig, og selv om Yule sto nær generalguvernørene lord Dalhousie og lord Canning, mistet han interesse for sitt arbeid.

Tilbake i Storbritannia

Han tok sin avskjed i 1862 med obersts rang og Cannings død det samme året gjorde det vanskelig å finne noen offisiell utnevnelse i London. I 1863 ble han gjort til CB via trykk fra Roderick Murchison. Han henga seg til middelalderhistorie og geografien i Sentral-Asia. Hans hustru var fortsatt sykelig og de dro til Palermo på Sicilia for hennes skyld. Han gjorde bruk av bibliotekene der. Han utga Cathay and the Way Thither (1866), og Book of Marco Polo (1871), som han fikk gullmedaljen til Royal Geographical Society. Etter hans hustrus død i 1875, reiste han tilbake til England hvor han ble utnevnt til Council of India. Han giftet seg på nytt i 1877. Hans nye hustru var Mary Wilhelmina (død 26. april 1881) var datteren av en sivil tjener i Bengal, Fulwar Skipwith.
Yule var medlem av og tidvis president av Hakluyt Society, et samfunn for utgivelser av tekster i London, og for dem redigerte han Mirabilia Descripta (1863), en oversettelse av reiser, oversatt fra de latinske verkene til munken Jordanus. Cathay and the Way Thither (to bind, 1866) var en samling middelalderske nedtegnelser om Asias geografi med innledende essays over samferdselen mellom Kina og Vesten før sjøveien ble tatt i bruk. Enn mer betydningsfull var hans oversettelse av Marco Polos reiseskildring: The Book of Ser Marco Polo (to bind, 1871; ny revidert og utvidet opplag 1875; tredje opplag med levnetsbeskrivelse av Yule av hans datter, 1903). For sin Marco Polo-utgave hadde Yule besøkt de offentlige biblioteker i London, Paris, Firenze og ikke minst i Venezia for å komplettere materialet, hvis kjerne ble utgjort av samlingene i Palermo.
Han sto også for utgivelsen av dagbøkene til den britiske koloniadministratoren William Hedges (1632–1701), The Diary of William Hedges (tre bind, 1887–1889). Han var også visepresident av Royal Geographical Society (1887-1889) og ville også ha blitt president, men det ble umulig grunnet en protest han ledet sammen med H. M. Hyndman mot Henry Morton Stanley. Samfunnet ønsket å ta imot Stanley, Yule var imot grunnet de voldsomme metodene som var benyttet i Afrika.
Han skrev en biografi over guvernør Thomas Pitt (1653–1726), bestefar av William Pitt, 1. jarl av Chatham. Yule skrev en innledning til Nikolaj Przjevalskijs Reiser i Mongolia (1876) og kaptein William John Gills River of Golden Sand (1880, med en oversikt over det østlige Tibets og Burmas elvesystemer). Han skrev også biografiske opptegnelser for Royal Engineers' Journal og mange geografiske oppslag for Encyclopædia Britannica. Yules mest kjente verk var imidlertid en ordbok som han sammenstilte sammen med Arthur Coke Burnell som kalles for Hobson-Jobson (1886). Den fulle tittelen var Hobson-Jobson: A Glossary of Colloquial Anglo-Indian Words and Phrases, and of Kindred Terms, Etymological, Historical, Geographical and Discursive. Burnell døde før verket var ferdigstilt, og det meste ble fullført av Yule, som imidlertid anerkjente Burnells omfattende bidrag. Det var en ordbok over anglo-indiske ord, begreper og fraser og er den dag i dag en kilde til språket som ble benyttet i Britisk India.
Yule ble belønnet med en heders LL.D. fra Edinburgh i 1884 og tjente som kongelig kommisjonær for Indian and Colonial Exhibition i 1886. Han ble gjort til kommandant av Indias stjerneorden i 1889. Han døde i sitt hjem i Earls Court i London den 30. desember 1889 og ble gravlagt ved Tunbridge Wells.