google/wiki40b huggingface dataset:
Trang fremre runda vokal

Framskutte lepper

Catford bemerker at de fleste språk med runda bakre og fremre vokaler bruker to typer labialisering, der bakre vokaler har framskutte lepper og fremre vokaler har ikke-framskutte lepper. Noen språk, som nordiske språk, har imidlertid fremre vokaler med framskutte lepper. Svensk skiller til og med mellom to typer runding hos fremre vokaler.
Siden det ikke finnes tegn i IPA for å skille mellom framskutte og ikke-framskutte vokaler brukes det gamle tegnet for labialisering ([ ̫]) her som et ad hoc-symbol for framskutte vokaler. (En annen mulig transkripsjon er [yʷ] eller [iʷ] (en trang fremre vokal modifisert av endolabialisering), men dette vil kunne feiltolkes som en diftong.)
Eliel Lagercrantz

Liv og virke

Faren Andreas Alfred Lagercrantz var finlandssvensk, mens moren Eli Anna Teodolinda Holst var kareler. 
Eliel Lagercrantz skrev sin magisteravhandling i 1919 og tok doktorgrad i Helsingfors i 1927. Han var dosent ved Helsingfors universitet 1937–64; i 1965 ble han professor. Han arbeidet også ved Universitetet i Oslo.
Eliel Lagercrantz skrev ned grammatikkene for tre samiske språk som på denne tiden var lite utforsket: Sjøsamiske dialekter innenfor nordsamisk, pitesamisk (også kalt arjeplogsamisk) og sørsamisk (vefsnsamisk). I tillegg skrev han en tobinds ordbok med nesten 9000 ord; Lappischer Wortschatz (1939), der hver ordartikkel i detalj gikk gjennom ordformene i 30 ulike samiske dialekt, fra Røros til Kolahalvøya. Lagercrantz ga også ut tekstsamlinger fra flere samiske dialekter.
Han hadde en sammenhengende studie- og forskningsreise i åtte år fra 1920, dels for å samle materiale i samiske distrikt, og dels skrive- og studieopphold i Hamburg, Budapest og Paris. Han besøkte blant annet Nesseby i 1920, Tysfjord, Vefsn, Arjeplog og Herjedalen i 1921, og Meråker, Snåsa og Nesseby i 1925.
Selvbiografien Arktiska visioner eller Arktisk dröm (1958) finnes i manus ved Nasjonalbiblioteket. En samling manuskriptet er gitt til Universitetsbiblioteket i Helsingfors, med klausul om å åpnes i 2194.
Amphinectidae

Utseende

Middelsstore, slanke, langbeinte edderkopper. De ligner på traktedderkopper (Agelenidae), som de trolig også er beslektet med. De har åtte øyne som står på to tverr-rader nær forkanten av forkroppen. På det tredje og fjerde beinparet har de kammer (calamistrum) på det nest-ytterste leddet.

Levevis

Artene lever for det meste på bakken, under steiner eller lignende, der de jager byttet aktivt eller spinner et lite, flatt fangstnett.

Utbredelse

Familien er utbredt i det vestlige Sør-Amerika, i den sørlige og østlige delen av Australia og på New Zealand. I tillegg har én art (Metaltella simoni) etablert seg i det sørøstlige USA. Man frykter at den kan utrydde en lokal art av Titanoecidae fra Florida.
Aegus (Gnaphaegus) dilaticollis

Utseende

En ganske liten til middelsstor, avlang, matt brun hjortebille. Kroppen, særlig forkroppen, er tett kledt med lyst brunlige, matte skjell. Hannens kjever er forstørrede, nokså rette, med en avrundet tann omtrent i midten, hodet litt utvidet både foran og bak fasettøynene. Pronotum er nesten rektangulært med noe innbuede sidekanter. Langs kanten har pronotum er brem av fløyelsaktige, brune hår. Dekkvingene har brede, mangepunktede punktstriper. Hele kroppen er tett kledt med ganske korte, oppstående hår. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede og hårkledningen er mindre påfallende.

Levevis

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt i på Borneo, Sumatra og i Vest-Malaysia.
Octopus's Garden

Personell

- Ringo Starr: Vokal, trommer, piano
- Paul McCartney: Bass, piano, kor, lydeffekter
- George Harrison: El.gitar (lead), kor, lydeffekter
- John Lennon: El.gitar (rytme)
Norsk jazzforum

Norsk jazzforum er en norsk organisasjon som ble etablert 8. juni 1997 ved en sammenslåing av Foreningen Norske Jazzmusikere og Norsk Jazzforbund.
Organisasjonens formål er å styrke jazzmusikkens betydning og dens vilkår, og være interesseorganisasjon for alle aktører innen norsk jazz.
Norsk jazzforum driver et omfattende formidlingsarbeid. I tillegg distribuerer de midler ad hoc, som frifond, band- eller musikerstipend. Jazzbladet Jazznytt utgis av Norsk jazzforum.

Historikk

Den ble etablert i 1997 ved sammenslåing av Norsk jazzforbund (etablert 1953) og Foreningen norske jazzmusikere. Også på 1960-tallet fantes det en forening kalt Norsk jazzforum, etter at Karin Krog tok et initiativ for å samle datidens jazzmiljø. Dagens jazzforum organiserer jazzklubber, jazzfestivaler, amatørstorband, profesjonelle jazzmusikere og fem regionale jazzsentra i Norge.
Til 50-årsjubileet foresto de Milestones in Jazz, en turné ledet av Knut Borge med band.

Drift

De videreførte driften av Odin Records, et plateselskap som ble etablert i 1981 og omgjort til Curling Legs i 1993. Norsk jazzforum overtok også ansvaret for utdeling av Buddyprisen, som siden 1956 har vært delt ut til årets jazzmusiker. Jazzforumet priser også «årets jazzklubb» i Norge. Siden 1979 har de arrangert «sommerkurs i jazzimprovisasjon» på Agder Folkehøgskole. Med Rikskonsertene og jazzfestivalene i Norge som samarbeidspartnere avholder Norsk jazzforum «Jazzintro», en konkurranse som kårer «Årets unge jazzmusiker» under Moldejazz-festivalen.
Daglig leder i 2005 og 2011 var Tore Flesjø.

«Årets jazzklubb»

Organisasjonen startet å kåre «årets jazzklubb» i 2004. Dette året gikk prisen til jazzklubben i Ørsta/Volda, senere har det årlig blitt kåret nye vinnere.
Nipposybra

Utseende

En middelsstor, avlang, brunspraglete trebukk. Antennene er litt lengre enn kroppen.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Arten lever i Japan.
Bilbays

Historie

Legendene hevder at den jødiske stamfaren Jakob døde i Bilbays etter at han hadde fortalt sine sønner at ville bli gravlagt i Kanaan ved siden av sin far. Det har også vært påstander om at Bilbays var fødebyen til Moses, skjønt byen Faqous, rundt 40 km nord for Belbeis, har også blitt fremmet.
Byen var viktig nok i den romerske provinsen Augustamnica Secunda til at den ble et bispesete. Bilbays ble beleiret i en måned av arabiske styrker, ledet av Amr Ibn El Aas, før den ble erobret. Mange arabere som innvandret til Egypt slo seg først ned i Bilbays.
Byen spilte også en rolle i intrigene for å kontrollere Fatimidekalifatets vesirat: først i 1164 da hærføreren Shirkuh, en onkel av Saladin, ble beleiret i byen med en kombinert styrke til vesiren Shawar av Fatimidekalifatet og sin midlertidige allierte, korsfarerkongen Amalrik av Jerusalem. Beleiringen varte i tre måneder. Byen ble beleiret på nytt i 1168 av Amalriks hær, og byen ble erobret etter tre dager den 4. november. Alle innbyggerne ble massakrert, uansett hvem de var kristne og muslimer. Denne massakren gjorde koptiske kristne i Egypt rasende som til da hadde sett på korsfarerne som frigjørere. De oppga å gi støtte til korsfarerne og allierte seg med sin muslimske naboer mot utlendingene.
I 1798 ble byens festningsverker gjenoppbygd på ordre av Napoléon Bonaparte.

Klima

Bilbays er klassifisert av Köppens klimaklassifisering som varm ørken eller tørt klima (Bwh), som resten av Egypt.
Isens dronning

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn fra slutten av september til 14. november 1936 med omtagninger 25. og 28. november 1936.
Cochin-jøder

Historie

Cochinjøder er delt opp i tre forskjellige grupper med ulike opphav. Den eldste av dem er en gruppe som heter meyuhassim («de med særføremoner»). Legendene deres sier at de var handelsmenn som bosatte seg i India (som de sier var det samme landet som Bibelen kalte «Ofir») i kong Salomos tid. Den andre gruppa heter mesjuhararim («de som ble satt fri»), og man tror at de opprinnelig var slaver til meyuhassim-jøder, men senere konverterte til jødedommen og ble satt frie. Den siste gruppa heter paradesi («utlendingene») og omfatter jøder som i senere tid flytta til Cochin-området fra Midtøsten.
Man tror at cochinjødene først bodde i Kudungallur. I 379 fikk en cochinjøde ved navn Josef Rabban styremakten over landsbyen Anjuvannam, nær dagens Cochin, av kongen Parakaran Iravi Vanmar. Under Josef Rabbans styre ble Anjuvannam et selvstendig jødisk fyrstedømme, og man tror at de fleste cochini-jødene flyttet dit. Staten ble svært rik og mektig, og ble derfor angrepet av araberne i 1524. Jødene ble overvunnet og flyktet fra Anjuvannam til Cochin, der kongen ga dem land og penger for å bygge en ny landsby. De etablerte seg selv igjen som handelsmenn i Cochin, spesielt i internasjonal pepperhandel.
På 1600-tallet ble Cochinriket inntatt av portugiserne, som forfulgte både cochinjødene og den lokale syrisk-ortodokse kirken. I 1660 fikk Nederland makt over Cochinområdet, og i 1795 tok det britiske imperiet makten. Under britisk styre vokste det jødiske samfunnet i Cochin seg rikt og velstående igjen.
I 1940-årene bodde det noen tusen cochinjøder i India, men de fleste av dem har siden emigrert til Israel. Det er i dag mindre enn hundre jøder i Cochin.

Språket

Cochinjøder snakker en dialekt av malayalam, kalt jødisk-malayalam. Dialekten skiller seg ut ved sin bruk av svært mange hebraiske lånord. Mange av disse er ord for jødisk religiøse omgrep, som torá, siddúr og halakhá, men mange hebraiske ord ble også brukt i sammenhenger som er uvanlige på hebraisk. Man sier for eksempel അവന് ശലോമ് ആയി avan sjalåm áyi (han ble «sjalom») for å fortelle at noen er død.
Dialekten bruker også mange spesielle ord, som har sin opprinnelse i malayalam, men ikke brukes på vanlig malayalam, for å beskrive Gud på en måte som passer med jødedommen. De fleste av disse ordene er direkte omsatt fra hebraisk til malayalam, for eksempel ആദിപെരിയോന് ádiperiyån «den høyeste», ഒരുവന് ആയവന് oruvanáyavan «den eneste» og മൂലമ് ഉഡയോന് múlam udayån «den som finnes i seg selv». Cochinjødar bruker også noen uttrykk som inneholder blanding av hebraisk og malayalam, som ആലമ്പഡച്ചവന് álam padatsjavan, som er satt sammen av det hebraiske ordet álam («universet») og det malayalamske ordet padatsjavan («skaperen»).
Cochinjøder er stolte av det indiske opphavet sitt og har holdt på identiteten og språket sitt til og med etter at de flyttet til Israel. Man tror det er omtrent 7 000 jøder som bruker jødisk-malayalam i Israel i dag.
ISO 3166-2:UM

ISO 3166-2:UM er USAs ytre småøyers del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For USAs ytre småøyer er det definert koder for ni øyer og øygrupper.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er UM, ISO 3166-1 alfa-2-koden for USAs ytre småøyer. Andre del er to sifre, som kommer fra de gamle FIPS 5-2-kodene for øyene.
Som et av USAs avhengige områder er USAs ytre småøyer også tildelt koden US-UM i ISO 3166-2:US, den amerikanske delen av ISO 3166-2.
Virke Produsentforeningen

Virke Produsentforeningen, tidligere Norske film-, tv- og spillprodusenters forening, er en norsk bransje- og arbeidsgiverforening stiftet den 1. desember 1930. Foreningen organiserer i overkant av 120 uavhengige produksjonsselskaper innen film- og TV-produksjon (per 2015).

Gullruten

I 1998 stiftet Norske film- og tv-produsenters forening Stiftelsen Gullruten. Stiftelsen har som formål å arrangere Gullruten, hvor årets beste TV-programmer kåres.

Formål

Foreningen søker politisk innflytelse i forhold til myndigheter, offentlige institusjoner, TV-kanaler og rettighetsorganisasjoner. Som arbeidsgiverforening forhandler produsentforeningen tariff- og overenskomster, rammeavtaler og standardkontrakter med stabs- og kunstnerorganisasjoner. Den søker å  ivareta medlemmenes interesser i utvalg og styrer som Norsk filmfond, rettighetsorganisasjonen NORWACO, Gullruten, Amandakomiteen, Fond for lyd og bilde m.m.
Produsentforeningen har som mål å være en av de viktigste premissleverandørene for norsk film og tv-politikk.

Historikk

Foreningen ble revitalisert på slutten av 80-tallet, og samlet film-, reklameprodusenter og tv-produsenter.
I 2007 fusjonerte Spillprodusentforeningen inn i Produsentforeningen, og foreningen endret navn til Norske film-, tv- og spillprodusenters forening.

Ledere

Tom G. Eilertsen var direktør frem til 2004, da Leif Holst Jensen overtok som generalsekretær. Holst Jensen gikk av som generalsekretær i januar 2015.  
Foreningen fusjonerte inn i Hovedorganisasjonen Virke fra 1. januar 2015, og endret da navn til Virke Produsentforeningen. I forbindelse med fusjonen ble Torbjørn Urfjell leder for produsentforeningen med tittelen «bransjedirektør». Per 2019 er Åse Kringstad leder for Virke Produsentforeningen.
Yonghungdo kraftverk

Yonghungdo kraftverk er et varmekraftverk i provinsen Incheon i Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 1600 MW fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Brenseltypen er kull og antrasitt. Operatør er Korean South-East Power Co. Utbyggingen skjedde omkring 2000–2004. Teknologien er levert av Alstom og Doosan.
Det er under bygging ytterligere 2x870 MW blokker, slik at samlet effekt vil komme opp i 3340 MW.
Galați kraftverk

Galați kraftverk er et varmekraftverk i byen Galați i Romania. Installert total produksjonseffekt er 535 MW. Operatør er energiselskapet CEZ.
Utslippet av CO2 var 841 000 tonn i 2005. De totale CO2-utslippene i 2008 gikk ned med ca. 50 % og var ca. 884 000 tonn, mens det samme årets kvote var 960 000 tonn.
Per Borin

Biografi

Borin, som er oppvokst i Lindesberg, har studert ved Kungliga Musikhögskolan og ved Sibelius-Akademiet hos blant annet Eric Ericson og Jorma Panula. Han har også studert med Herbert Blomstedt og Franco Ferrara. Som operadirigent debuterte Borin i 1985 ved Norrlandsoperan. Han har deretter vært engasjert ved Vadstena-Akademien, Folkoperan og Kungliga Operan. Siden 1980-tallet har han jobbet med samtlige profesjonelle orkestre og kor i Sverige. Han har vært dirigent for Musikaliska sällskapet, Linköpings Akademiska Orkester, S:t Jacobs motettkör , Stockholms motettkör og S:t Jacobs ungdomskör. Fra 1981 til 1986 underviste han i dirigering ved Kungliga Musikhögskolan.
I 1996 ble han Generalmusikdirektor i Mecklenburg-Vorpommern, sjef og kunstnerisk leder for symfoniorkesteret og operaen. I 1998 ble han sjefsdirigent for Schleswig-Holsteins symfoniorkester i Flensburg. Borin har vært professor i dirigering ved musikkhøgskolen i Stuttgart siden 2002, og dessuten gjesteprofessor ved konservatoriet i Xi'an i Kina siden 2009.
Mora IK

Mora IK, Mora Hockey er et ishockeylag i Mora i Sverige som spiller i SHL. Klubben ble dannet i 1935 etter initiativ fra Gunnar Faleij. Klubben har et herrelag fra og med 2004/2005 sesongen spilte i svenske eliteserien, men gikk ut av sesongen 2007/2008. Før det de hadde i 29 sesonger (1975/1976-2003/2004) har vært en toppklubb i Sveriges nest høyeste divisjon. Mora IK's fan club kalles Drakarna.
Mora IK var den første klubben i Dalarna til å spille hockey på den organiserte nivå, tre år foran lokale rival Leksand IF. Klubben debuterte i daværende første divisjon, svenske serien, sesongen 1945/1946, det første laget fra Iowa. Mora IK var også det første laget utenfor Mälardalen regionen for å etablere seg i Sveriges øverste divisjon. Deretter spilte Mora IK 21 av 29 sesonger i toppdivisjonen helt til Elite-serien advent sesongen 1975/1976. Svensk ishockey mesterskapet i 1943 klubben spilte sin første sluttspill kvartfinale og i svenske ishockey mesterskapet i 1950 sin første nasjonale finalen, men tapte med 2-8 til Djurgårdens IF. Sesonger i Sveriges øverste divisjon var 1945/1946-1948/1949, 1950/1951-1951/1952, 1953/1954, 1956/1957-1958/1959, 1962/1963, 1964/1965 og 1966/1967-1974/1975.
Mora IK gikk 1974/1975 sesongen med Västerås IK, Örebro IK, Leksands IF, Bofors IK og Tingsryds AIF fra Sveriges øverste divisjon i serien av rescheduling. Mellom årene 1975-1999 spilte Mora IK i Divisjon 1 Vest, som de vant i 14 sesonger, bortsett fra sesongen 1992/1993 da laget ble funnet i divisjon 1 Øst. Ved 1982/1983 sesongen var de beste lagene i divisjonene for å spille off om opprykk til Elitserien, ble MIK med hvert år. Mellom sesongene 1982/1983-1998/1999 var en videreføring Championship Series til 1. divisjon. For sesongen 1999/2000 ble systemet igjen og Divisjon 1 ble Sveriges tredje høyeste divisjonen. I løpet av årene i divisjon 1 og Championship ble Mora IK for kvalifisering og spille om en plass i Elite League nesten tre sesonger (1983/1984, 1989/1990, 1986/1987). Den fremste maraton tabellen, 1983-2006, presenteres Mora IK til en 4.-plass. Mot slutten av 1990-tallet, laget stadig forbedret og sesongen 2003/2004 klarte å kvalifisere seg til Elite-serien.
Rhinelephas

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Sumatra og Java.
Tennis under Sentralamerikanske og karibiske leker 1926

Tennis under Sentralamerikanske og karibiske leker 1926. Tennis var en av åtte sporter i de første Sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico i perioden 30. oktober til 2. november 1926. Det var en single- og en doubleturnering for menn. Mexico ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Kurt Mørkøre

Internasjonal karrière

Mørkøre gjorde sin debut på det færøyske landslaget i en vennskapskamp mot Island i august 1988. Dette var Færøyenes første FIFA-anerkjente landlagskamp. Hans siste landslagskamp var kvalifikasjonskampen for fotball-VM 2002 mot Slovenia i oktober 2001. Mørkøre har tilsammen scoret 3 mål på 37 kamper for det færøyske landslaget. I likhet med sin bror Allan, spilte Kurt Mørkøre for Færøyene under kampen mot Østerrike i 1990, EM-kvalifikasjonskampen Færøyene presterte å vinne 1–0 i Landskrona, Sverige.
Levi Woodbury

Bakgrunn

Levi Woodburys var venn av Mary og Peter Woodbury. Han begynte sin utdannelse ved Atkinson Academy. Han fortsatte ved Dartmouth College før han så fortsatte med studier innen rettsvitenskap i Litchfield i Connecticut.

Karriere

I 1812 innledet han sin karriere som advokat i delstaten New Hampshire. I perioden 1816 til 1823 var han dommer for New Hampshires høyeste domstol, mens han i perioden 1823 til 1824 var guvernør for New Hampshire. I 1825 var Woodbury talsmann i New Hampshire House of Representatives, som er underhuset i delstatens lovstiftende forsamling.

Senator

I perioden 1825 til 1831 var han medlem av USAs senat fra New Hampshire, hvor han som demokratisk senator var en tro tilhenger av daværende president Andrew Jackson. I 1831 ble Woodbury utnevnt til landets neste marineminister av Jackson, et embete han hadde til 1834 da han ble utnevnt til landets neste finansminister. Han tjenestegjorde som finansminister i resten av Jacksons andre mandatperiode, og i hele Martin Van Burens mandatperiode som USAs president.
Fra 1841 til 1845 var Woodbury på nytt medlem av Senatet fra New Hampshire. Under presidentvalget i 1844 støttet han for øvrig James K. Polk, og i 1845 utnevnte Polk han til meddommer i De forente staters høyesterett. 
Woodbury døde i embetet den 4. september 1851 i Portsmouth. Fylket Woodbury County i delstaten Iowa og byen Woodbury i Minnesota har for øvrig fått sitt navn etter Levi Woodbury.
Silvio Gesell

En mekanisme for pengeomløp

Gesell gikk inn for et system med såkalt demurrage på penger i stedet for vanlig beskatning og rente. Demurrage betyr at pengenes verdi minsker i henhold til en på forhånd utarbeidet tabell, alternativt at man regelmessig må legge til noe til sedlene, for eksempel et frimerke av bestemt valør, for at de skal være gyldige.
Det som fikk Gesell på disse tankene var blant annet at han så det som viktig for økonomien og velstanden at penger ble brukt så fort som mulig. Han utgikk fra kvantitetsteorien om penger, M*V = P*Y. Om pengenes omløpshastighet kunne økes, skulle konsumpsjonen og dermed velstanden øke, var tanken.
Denne ideen ble tatt opp siden av den såkalte Stamp Scrip-bevegelsen i USA på 1930-tallet liksom den lille østerrikske byen Wörgl og noen andre europeiske byer. Flere nåværende pengereformister har prøvd å gjenopplive arvet etter Gesell og argumenterte for at systemet burde erstatte dagens pengegsystem, bl.a Margrit Kennedy og Stephen C. Clark. Troligvis var det denne ideen som Keynes hadde i tankene da han i en av bøkene sine hevdet at etterverdenen troligvis skulle lære mer av Gesell enn av Marx.

Øvrig

Silvio Gesell deltok tilsammen med Gustav Landauer i den kortvarige bayerske rådsrepublikken i München 1919.
Macugnaga

Macugnaga er en fjell-landsby og kommune i den italienske Piemonte-regionen. Landsbyen har om lag 600 innbyggere og ligger i provinsen Verbano Cusio Ossola.
Den jødiske legion

Forløper

I desember 1914 lanserte Ze'ev Jabotinsky og Joseph Trumpeldor tanken om en egen militær enhet for jødene på britisk side under krigen, og som skulle delta i erobringen av Palestina fra Det osmanske rike. I slutten av mars 1915 påbegynte 500 jødiske frivillige fra de jødene som hadde blitt deportert til Egypt av osmanene militær trening hos britene. Denne enheten, kalt Zion Mule Corps og etter hvert bestående av 650 mann, deltok senere i slaget om Gallipoli, da britene av politiske grunner ikke ønsket å sette disse inn i kampene om Palestina. Styrken ble ledet av den irske protestanten John Henry Patterson, med Trumpeldor som nestkommanderende og Jabotinsky var en av offiserene.
Etter at Zion Mule Corps ble oppløst, tjenestegjorde Trumpeldor, Jabotinsky og 120 andre veteraner fra Zion Mule Corps sammen i 16. tropp av 20. bataljon av London Regiment.

Etablering

Men i august 1917 ble det dannet et jødisk regiment, og soldatene i 38. bataljon av Royal Fusiliers besto av soldatene som tidligere hadde vært med i Zion Mule Corps og en del russiske og britiske jøder. I april 1918 ble også 39. bataljon satt opp, bestående av jøder fra  USA og Canada.
Men også tusenvis av palestinske jøder søkte om opptak, og i 1918 ble ytterligere 1 000 jøder tatt opp. I tillegg ble 92 osmanske jøder som enten var tatt som krigsfanger eller som hadde flyktet, gitt tillatelse til å bli tatt opp, og denne gruppen ble samlet i 40. bataljon. Den 41. og den 42. bataljonene var logistikk-enheter som var stasjonert i Plymouth i England.
Tilsammen besto Den jødiske legion av 5 000 mann, og Jabotinsky beskrev denne som å bestå av «34 % fra USA, 30 % fra Palestina, 28 & fra England, 6 % fra Canada, 1 % var osmanske krigsfanger og 1 % fra Argentina».

Aktive kamper

I juni 1918 ble styrken satt inn i Jordandalen under kampene i Sinai og Palestina, og var i kamper med osmanene nord for Jerusalem. Mer enn 20 soldater ble drept, skadet eller tatt til fange, de øvrige tapene skyldtes malaria, hvor 30 av disse senere døde. Legionen ble da en del av ANZAC Mounted Division under kommando av generalmajor Edward Chaytor. I midten av september 1918 deltok styrken i slaget ved Megiddo som fikk en avgjørende betydning for dette frontavsnittet. Legionens oppgave var å krysset Jordanelven under ledelse av Jabotinsky, en oppgave han senere ble dekorert for.
Nesten alle medlemmene ble dimittert umiddelbart etter krigen i november 1918. Noen vendte tilbake til der de kom fra, andre slo seg ned i Palestina for å arbeide videre for sionismens sak.
Banteay Meancheay

Historie

Området var en del av det omfattende Khmerriket, arven fra den tiden kan ses i Banteay Chhmar-tempelet nord i provinsen, bygget på slutten av det 12. århundre.
I det 17. århundre tok Siam kontroll over Kambodsja, og gjorde området til den en del av det som i dag er Sisophonprovinsen i Thailand. I 1907 måtte Siam overlate kontrollen til franskmennene, og Banteay Meancheay ble da inkludert i Battambangprovinsen.
I 1988 ble Banteay Meanchey skilt ut fra Battambang. Provinsen bestod da av de fem distriktene Mongkol Borei, Thmar Pouk, Serei Sophorn, Preah Netpreah og Phnom Srok.