google/wiki40b huggingface dataset:
Luxembourgske euromynter

Luxembourgske euromynter er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Luxembourg på revers.

Euro

Euro er Den europeiske unionens offisielle valuta, som benyttes i mange av EUs medlemsstater samt enkelte andre stater utenfor unionen. Landene som benytter euroen kalles med et fellesnavn eurosonen. De lavere valørene av euroene utgjøres av mynter, mens de høyere valørene utgjøres av sedler. Euromynten har en felles europeisk side som viser verdien på mynten og en nasjonal side som viser et symbol valgt av medlemsstaten der mynten blir preget. Hver medlemsstat har således ett eller flere symboler som er unike for landet.
For bilder av den siden myntene alle EU-land har felles og en detaljert beskrivelse av mynten, se artikkelen om euromynter.

Nasjonalt motiv

De luxembourgske euromyntene er preget i tre ulike design, men alle viser et portrett av storhertugen Henri av Luxemburg, teksten Lëtzebuerg samt de tolv EU-stjernene. Årstallet på de luxembourgske myntene viser myntens utgave, til forskjell fra andre euromynter der årstallet er pregingsåret og ikke utgivningsåret.
Luxembourgs gamle valuta, den luxembourgske francen, kan veksles inn hos landets sentralbank i ubegrenset tid, men dette gjelder kun sedler. Mynter kan ikke lengre veksles inn.
Luxembourg har preget en serie mynter og seks versjoner av 2-euro jubileumsmynt.
Bergtrupial

Utbredelse

Den er endemisk til det nordøstlige Colombia.
Protese

En protese er en kunstig kroppsdel som erstatter en manglende kroppsdel. Vanligvis benyttes proteser av personer som har mistet eller vært nødt til å amputere en kroppsdel som følge av en ulykke, eller de som er født med manglende kroppsdeler. Proteser blir designet, produsert og tilpasset av en ortopediingeniør.
Kunstige tenner og gebiss kalles tannproteser.
Ganesha

Visdommens gud

Ganesha er en av mange guder innenfor hinduismen. Ganesha er den morsomme guden i hinduismen. Han er en spøkefugl (droma) Han er guden for intelligens (intellekt) og undervisning (visdom.) Han er populær å be til blant hinduer som går på skole eller er i tilsvarende læringssituasjon.

Opprinnelsesmyter

Ganesha har et elefanthode og kroppen til en dverg. Elefanthodet symboliserer elefantens visdom. Dvergkroppen symboliserer at selv de minste kan utgjøre store ting. Ganesha rir på en mus som heter Mushika som symboliserer at ingen hindringer er uoverkommelige. Ettersom Ganesha er guden som makter alle hindringer, er det vanlig å be til ham før man begynner med et nytt arbeid. Det finnes mange mantraer som en kan meditere på knyttet til Ganesha Aum Shri Ganeshaya Namah, som kan oversettes med "Ære være Ganeshas navn". Hvordan Ganesha ble til er det mange historier om, men følgende er blant de  mest kjente: 
Ganesha er sønn av Shiva og Parvati. Ganesha ble født i India da Shiva ikke var til stede. Da Shiva kom hjem, fant han Ganesha foran huset, og Ganesha ville ikke slippe Shiva inn. Shiva visste ikke at han hadde en sønn, og kappet hodet av Ganesha. Parvati fortalte Shiva at Ganesha var sønnen deres, og Shiva bestemte seg for å lete etter et nytt hode blant dyrene. Men Parvati hadde ett krav. Shiva måtte love å ikke ta hodet til et dyr der moren til dyret ville sørge over det. Shiva vandret lenge, en dag kom han over en elefantunge som lå ved sin døde mor. Shiva tok dermed elefantungens hode, siden moren ikke ville sørge over det. Derfor har Ganesha elefanthode.
Xenofreini

Utseende

Middelsstore, gråbrunt-spraglete trebukker. Kroppsformen er forholdsvis bred. Antennene er vanligvis lengre enn kroppen. På beina er lårene moe fortykkede, kølleformede.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Johannes Schefferus

Bakgrunn

Johannes Schefferus ble født i Strasbourg som sønn til kjøpmannen Johan Scheffer og hans hustru Elisabeth Kraschel. Han gjorde seg bemerket ved universitetet. Filologen Johan Henrik Boeclerus la merke til ham allerede før han ble skrevet inn ved universitetet. Etter kortere studier bega han seg på en reise til Nederland og Leiden, samt Sveits. Da han var tilbake i Strasbourg i 1643 ga han ut sin første skrift, De varietate navium, hadde han gjort seg et navn innom filologien.

Virke i Sverige

Dronning Kristina kalte ham personlig til Sverige i 1648 for å installeres som skytteansk professor i Uppsala. I tillegg ble han utpekt til æresprofessor i juridikum (naturrett og folkerett) i 1665, men frasa seg den posisjoner i 1677 for å virke som bibliotekar ved universitetet. Han tilhørte det første kullet medlemmer i Antikvitetskollegium da det åpnet i 1666.
Schefferrus sin fremste innsats var å innføre den klassiske filologien som vitenskapelig emne i Sverige, man han var en meget allsidig vitenskapsmann. Han skrev det første svenske verket i arkeologi, De orbibustribus aureis nuper..., utga Phaedrus' fabler med de første tekstkritiske kommentarene i svensk litteratur, samt den første bibliografien over litteratur som ble trykt i Sverige. 
Schefferrus lot utgi flere berømte verk som han forsette med kommentarer, deriblant islandske sagaer, Konunga och Höfvdinga Styrelse, og De vita et miraculis sancti Erici Sueciae regis. Blant hans egne verk kan nevnes De stylo, en håndbok i retorikk, Lapponia, en beskrivelse av Lappland og Svenska folkets ärominne, et oppfostrende  læremiddel i svenskhet, og særskilt hans filologiske verker om klassiske antikviteter som De militia navali veterum... og De re vehiculari veterum libri duo. 
Schefferus havnet uten selv å være skyld i det i et par langvarige konflikter med andre lærde, i første rekke med Olof Verelius og senere med andre representanter av den hyperboreiska skolan. Hans betydning for det svenske utdannelsesvesenet i sin samtid bruker dog allment å betraktes som uforlignelig.
Schefferus giftet seg i 1648 med Regina Loccenia, Johannes Loccenius' datter, og ble med henne far til landshøvding, baron Peter Scheffer, og farfar til Carl Fredrik Scheffer og Ulrik Scheffer. En annen sønn, heredshøvdingen Johan von Scheffer, ble adlet i 1698. Et samtidsportrett av Johannes Schefferus av E. Jetsche finnes på Gripsholms slott.
Tadeusz Kościuszko

Bakgrunn

Kościuszko var yngste barn av Ludwik Kościuszko fra Brest. Faren tilhørte den polske landadel. Fødestedet Mereczowszczyzna, som senere er blitt avfolket, lå i det daværende vojvodskapet Brest-Litovsk. Sammen med storebroren Józef gikk han fra 1755 på et piaristkollegium i Lubieszów i det daværende vojvodskapet Volhynia. 
Kościuszko studerte fra 1765 ved militærhøyskolen Szkoła Rycerska («Rytterskolen») i Warszawa. Ved siden av militære fag lærte han latin, tysk, fransk, jus, økonomi, aritmetikk, geometri og ingeniørkunst. Etter å ha fått et kongelig stipendium kunne han fortsette studiet i Paris fra 1769. Kościuszko studerte da malerkunst (1769-1774) og var dermed utenlands under Polens første deling i 1772 mellom Russland, Preussen og Østerrike. Oppholdet i det førrevolusjonære Frankrike preget hans politiske anskuelser i betydelig grad. Således var han preget av mye av opplysningstidens tankegods og var tilhenger av den verdensomspennende bevegelsen for avskaffelse av slaveriet.

Amerika

Etter et studieopphold i Dresden ble han rekruttert i Frankrike av Silas Deane og Benjamin Franklin, og ankom Amerika i 1776. Der ble han utnevnt til oberst og sjefsingeniør for «den kontinentale armé». I 1777 ble han knyttet til «den nordlige armé» under Horatio Gates. Han hadde ansvaret for oppføringen av flere befestninger ved den kanadiske grensen, og deltok i slaget ved Ticonderoga og slaget ved Saratoga. Til slutt tjenestegjorde han i «den sørlige armé». I 1783 ble han gitt graden brigadegeneral og amerikansk statsborgerskap av den amerikanske kongressen.

Polen

I 1792 ledet han polske tropper mot den russiske invasjonen i Polen. Polakkene led nederlag mot russerne, og det kom til Polens andre deling. Kościuszko flyktet til Sachsen, men i 1794 kom han tilbake til Polen og ledet den oppstanden som ble oppkalt etter ham. Under slaget ved Maciejowice ble han skadet og kom i russisk fangenskap.

Senere år

Etter å ha blitt løslatt reiste han i 1796 i eksil i USA og senere i Sveits. Han fortsatte arbeidet for polsk uavhengighet, men forgjeves.
Kościuszko ble etter sin død bisatt i Wawel-katedralen i Kraków.
Mount Kosciuszko, Australias høyeste fjell (2228 m.), er oppkalt etter ham. I Philadelphia ligger Thaddeus Kosciuszko National Memorial.
Tianlin

Tianlin (kinesisk: 田林县; pinyin: Tiánlín Xiàn) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baise.
Befolkningen var på 226 546 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.
Rue d'Assas

Rue d'Assas er en gate i 6. arrondissement i Paris. Den er oppkalt etter Nicolas-Louis d'Assas.
Langs denne gaten ligger blant annet Institut Catholique (til nr. 21), Musée Edouard Branly (21), Musée Bible et Terre Sainte (21), hovedcampus til Université Panthéon-Assas (92), og Zadkinemuseet (100).
Rue d'Assas går langs Jardin du Luxembourg mellom rue Guynemer og rue Auguste-Comte.
Jeanne Baptiste d'Albert de Luynes bodde i nr.8, og Frederic-Auguste Bartholdi, som stod bak Frihetsgudinnen, hadde bolig og studio i nr. 82.
Kraftkrevende industri

Kraftkrevende industri er industri som krever mye elektrisk strøm i produksjonen. Eksempler på kraftkrevende industri er metallurgisk industri som produserer metaller og metallegeringer som aluminiumsbarrer og ferrosilisium og treforedlingsindustri som produserer papirmasse til avispapir, papp og kartong. Kjemiske prosesser ved høy temperatur gjør at det kreves mye energi.
Vannkraft har gitt elektrisitet til kraftkrevende industri i Norge. Kraftkrevende industri sysselsatte 29 000 i Norge i 2005 og stod for over en tredel av elektrisitetsforbruket i Norge. Ifølge tenketanken Civita mottar den norske kraftkrevende industrien over 10 milliarder kroner i subsidier i året.
Gyltvik 2 tunnel

Gyltvik 2 tunnel var en tunnel som ble påbegynt under andre verdenskrig, tiltenkt som jernbanetunnel på Polarbanen. Tunnelen ble bygd mellom de to planlagte stasjonene i Gyltvik og Kvarv i Sørfold, og skulle ha en lengde på 374 meter. Ved krigens slutt hadde tunnelen blitt gjennomdrevet med 287 meter stoll og 87 meter fullprofil.
Slaget ved Stellau

Slaget ved Stellau var et slag som fant sted i 1201 nær landsbyen Stellau nær Wrist, i den tyske delstaten Schleswig-Holstein. 
En tysk hær ledet av grev Adolf III av Holstein kjempet mot en dansk hær under kong Knut VI av Danmark. hertug Valdemar av Schleswig, som støttet sin bror, den danske kongen, beseiret Adolf og hans styrker fra from Holstein.

Historie

Etter at Adolf III av Holstein vendte tilbake til Europa fra det tredje korstog i 1197, oppstod det en uenighet mellom ham og den danske kong Knut VI om øyen Rügen i 1200, etterfulgt av en væpnet konflikt i Dithmarschen.
Hertug Valdemar av Schleswig ga ordre om at hærens hans skulle forbedrede seg på krig og ta parti med Danmark, styrt av broren. Adolf ledet sin tyske hær fra Holstein til slaget i Stellau og knust danskene. Men da Adolf og hams styrker trakk seg tilbake mot Hamburg, ble han beleiret, beseiret, og fanget av Valdemar.
I 1202, ble Valdemar av Schleswig kong Valdemar II av Danmark. Hans fengsling av Adolf fortsatte inntil 1203, da han på grunn av syksom ble frigitt av den nye kongen på betingelse av at han frasa seg alle krav på Holstein. Adolf trakk seg tilbake til familie sete, Schaumburg, hvor han oppholdt seg til sin død i 1225.
Etter dette slaget, fikk Valdemar tilnavnet "erobreren", og beholdt sitt hegemoni over den nordtyske kysten, innbefattet Holstein. Hans autoritet fortsatte inntil slaget ved Bornhöved i 1227, hvor han ble beseiret av  Adolf IV of Holstein, sønnen til Adolf III.
En romansk steinkirke vigslet i 1230 av erkebiskop Gebhard II av Bremen markere nå slagstedet i Stellau.
Grunnkretser i Hvaler kommune

Grunnkretser i Hvaler kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Hvaler kommune, Østfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Cristoforo Roncalli

Cristoforo Roncalli, kalt Il Pomarancio (født 8. september 1552 i Pomarance i Toscana, død 14. mai 1626 i Roma) var en italiensk maler under manierismen og ungbarokken. Han har utført malerier i blant andre kirkene Santa Maria in Aracoeli, Santa Maria della Consolazione og Santa Maria in Vallicella samt i Palazzo Crescenzi, samtlige i Roma.
Summerset Trail

Summerset Trail er en sti på et nedlagt jernbanespor i Warren County i det sydlige Iowa i USA.
Stuen er 17 km lang og asfaltert. Den følger en nedlagt jernbanestrekning mellom Carlisle i dens nordøslige ende og Indianola i det sydvestre hjørne. Stien går over restene av en prærie, over våtmark langs Middle River sydvest for Carlisle og skogene nord for Indianola.

Fasiliteter

Stiens utgagspunkter er i Carlisle og Indianola,og midtveis ligger Banner Lakes i Summerset State Park. Ved Carlisle er det parkingsplass og toaletter. Ved Banner Lakes som ligger ved Elk Horn St.er det også toaletter og parkeringsmuligheter.
Steve Finnan

Tidlig karriere

Finnan startet sin karriere som midtbanespiller i den semiprofesjonelle London-klubben Welling United, men ble profesjonell i Birmingham i 1995. Finnan fikk lite spilletid i Birmingham, og ble solgt til Notts County midtveis i 1996/97-sesongen. Her skapte han seg et navn som en av de mest talentfulle midtbanespillerne i de lavere divisjonene, og i november 1998, ble han solgt til Fulham.

Fulham

I Fulham ble Finnan omskolert til høyreback, og Finnan var en av nøkkelspillerne på Fulhams ferd opp fra 2. divisjon til Premier League.

Liverpool FC

Sommeren 2003 ble han kjøpt av Liverpool for 3,5 millioner pund, og etter en litt treg start i Liverpool-trøya, har Finnan etablert seg som fast på laget. Han er meget god defensivt, men styrer også mye av det offensive spillet, og har en god innleggsfot.
Finnan signerte i juli 2007 på en ny 5-årskontrakt for Merseyside-klubben. 
Sommeren 2008 ble det meldt at Finnan ble tilbudt Aston Villa som ledd av en byttehandel for at Liverpool skulle kunne kjøpe Gareth Barry, noe som Finnan ikke likte da han ville forbli på Anfield og slåss for plassen sin. Denne reaksjonen skal ha ført til en krangel mellom iren og Rafa Benitez, noe som gjorde at Steve ble utelagt fra en treningskamp mellom Liverpool og Vålerenga i Oslo den 5. august 2008.

Espanyol

1. september 2008 ble det klart at Finnan hadde skrevet under en toårskontrakt med klubben. Han vil spille med trøyenummer 2.

Portsmouth FC

Den 28. juli 2009 skrev han under en ettårskontrakt med Portsmouth.

Utenom fotball

Finnan ble arrestert i april 2005 etter mistanke om at han hadde drept en person etter farlig bilkjøring. Han var angivelig involvert i en kollisjon med sin svarte Range Rover, som resulterte i dødsfallet til en pensjonist tre uker etter ulykken. Hendelsen hendte i Tuebrook-området i Liverpool 27. januar 2005. Finnan ble sluppet fri i påvente av mer etterforskning, men saken mot han ble henlagt pga mangel på bevis.

Trivia

I desember 2006 ble det sagt på BBC-programmet 'Final Score' at Finnan var den eneste spilleren som har spilt i hver eneste engelske liga (fra Premier League til Conference-ligaen).
Saba oljekraftverk

Saba oljekraftverk er et oljekraftverk i byen Farukabad (Farooqabad) i Punjab i det østlige Pakistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 125 MW, fordelt på 1 blokk. Anlegget ble påbegynt omkring 1996, og stod ferdig i 1999. Brenselkilden er restolje. Operatørselskapet holder til i Farukabad. Utstyret er hovedsakelig levert av Toshiba.
Platespilledåse

Platespilledåse (eng. Disc Music Box) er et mekanisk musikkinstrument, bestående av en spilledåse med en rekke av tunger i ulike lengde, en overføringsmekanikk samt plater, oftest av metall, programmert med musikk. På undersiden av platene er pigger som via tannhjul i mekanikken slår an tungene. Platene er drevet rundt ved en fjærbelastet mekanikk, som sveives opp. Instrumentet er utviklet fra den eldre sylinderspilledåsen og oppfinnelsen er tilskrevet dels Oskar Paul Lochmann i Leipzig dels Ellis Parr, London 1885 eller 1886. Tradisjonen sier at de fant opp instrumentet samtidig uberoende av hverandre!  
Platespilledåsen ble et populært instrument fremfor alt i USA og Vesteuropa.  Instrumentet fantes i mange ulike størrelser og med ulike mekaniske løsninger. Det ble laget spilledåser både med stående og liggende plater.  Prinsippet med plater kom også å bli brukt for andre typer av mekaniske instrumenter med spillende klokker, trommer, pianomekanikk, orgelpiper etc. Spilledåsene ble mest brukt i hjemmene. Men de større, som ble utstyrt med myntinnkast, ble også plassert på jernbanestasjoner, hotell, cafeer og restauranter for kommersiell bruk.
Sammenliknet med sylinderspilledåse var platespilledåsene mer lydsterk. Men den store fordelen var utskiftningen av platene og musikken, noe som økte variasjonen og bidro generelt til at distribusjon av musikk ble raskere og enklere. fra resepsjonsynspunkt går det å se platespilleren som en forgjenger til fonograf og grammofon.
Ledende merke på markedet var Symphonion frem til ca 1895. De to ande store produsentene var Polyphon og Regina. De tre kom sammen å svare for cirka 90% av alle instrument som noen sinn ble laget. Polyphon ble etablert i 1889 i Wahren, utenfor Leipzig, av to f.d. ansatte på Symphonion, Brachhausen och Riessner. Brachhausen flyttet i 1892 til New Jersey, USA og startet Regina, som første kom å importere deler fra Polyphon. Leipzig forble det største sentra for produksjon i Europa. På 1910-tallet ble de fleste produsentene av platespilledåser utkonkurrert av de mer moderne fonografene, pathefonene og grammofonene, som gjenga lydopptak.  Ordet "Regina" er for øvrig for mange amerikaner det samme som platespilledåse – en såkalt generisk term. I Norge har både Symphonion og Polyphon fungert på tilsvarende måte.
Som kuriosa kan nevnes at musikken som skulle programmeres på platen ble tilpasset lengden/omrisset på platen, noe som kunde medføre at en reprise eller vers ble lagt til for å fylle ut plassen på platen, eller omvendt.
Aubrey de Vere, 2. jarl av Oxford

Aubrey de Vere, 2. jarl av Oxford (død 1214) var sønn og arving av Aubrey de Vere, 1. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1194. Aubrey var nært knyttet til kong John, men døde før adelen gjorde opprør mot kongen. Da han døde i 1214 ble han etterfulgt av sin bror Robert de Vere, 3. jarl av Oxford.
Bubas

Utseende

Middelsstore, svarte, svært tettbygde skarabider. Hannen har to korte horn i pannen. Beina er kraftige gravebein, på frambeina mangler føttene (tarsene).

Levevis

Larvene utvikler seg på gjødsel som er garvd ned av foreldrene. Hunnen, eller hunnen og hannen sammen, graver ut en loddrett gang som fylles med en "pølse" av gjødsel. Hunnen legger så et egg i hver ende av "pølsa". Larvene spiser seg innover i gjødselen, hver larve omgir seg med et skall laget av dens egen avføring. Arten Bubas bubalus har blitt foreslått innført til Australia i et forsøk på å bekjempe fluer som klekkes i store mengder fra gjødselen av innførte husdyr.

Utbredelse

I Europa finnes disse billene langs middelhavskysten.
Magnalia Christi Americana

Magnalia Christi Americana (tilnærmet: Det prektige arbeidet til Kristus i Amerika) er en bok utgitt i 1702 av Cotton Mather (1663–1728). Tittelen er på latin, men dens undertittel er på engelsk: The Ecclesiastical History of New England, «Den ekklesiastiske historien i New England». Ekklesiastisk betyr kirkelig. Tittelen til tross, den ble hovedsakelig skrevet på engelsk og trykket i London «for Thomas Parkhurst, for Bibelen og De tre kroner, Cheapside.»
Den består av syv «bøker», eller deler, samlet i to bind, forteller i detaljer den religiøse utviklingen i Massachusetts og andre nærliggende kolonier i New England fra 1620 til 1698. Et utdrag fra boken i The Norton Anthology of American Literature forteller om arbeidet og resultatene til William Bradford, guvernøren i Plymouth-kolonien. Andre bemerkelsesverdig deler i boken er Mathers beskrivelse av hekseprosessene i Salem, hvor han kritiserer en del av metodene til domstolen og forsøker selv å distansere seg fra hendelsene og justismordene han selv deltok i. En annen del er rømningen til Hannah Dustan, en av de best kjente fangefortellinger. Han har også en fullstendig «catalogus», katalog, over alle studentene som har tatt eksamen ved Harvard College (som siden ble Harvard University), foruten at han også forteller om opprettelsen og grunnleggelsen av Harvard College i seg selv. Han hevder også at puritanske slaveeiere burde gjøre mer til å omvende sine slaver til kristendommen.
Victoria Embankment

Victoria Embankment, tidligere Thames Embankment, er en gate og gangvei langs den nordlige bredden av Themsen i London, i byområdene City of Westminster og City of London.
Victoria Embankment ble bygget i 1870 av Joseph Bazalgette. Den opprinnelige drivkraften var behovet for å gi London et moderne kloakksystem. En annen viktig faktor var ønsket om å avlaste trafikken i gatene Strand og Fleet Street.
Prosjektet innebar en utbygning av Themsens strandlinje, og følgelig en innsnevring av elven. Bygningsarbeidet krevet oppkjøp og nedrivning av en rekke dyre eiendommer langs elvebredden. Tunneler for District-linjen ble bygget under elvebredden. På bakkenivå, i tillegg til de nye veiene, ble det anlagt to offentlige parker.
Victoria Embankment starter ved Westminster Bridge, rett nord for Palace of Westminster, og følger elvens bredd nordover, forbi Hungerford Bridge og Waterloo Bridge, og slutter ved Blackfriars Bridge.
Undergrunnsstasjoner på Victoria Embankment er Westminster, Embankment, Charing Cross, Temple og Blackfriars.
I desember 1878 ble Victoria Embankment den første gaten i Storbritannia med permanent elektrisk gatebelysning. Belysningen kom fra 20 av Pavel Jablotsjkovs buelamper drevet av en Gramme-dynamo. 16. mars 1879 ble systemet utvidet til 40 lamper og 10. oktober til 55 lamper. Tidligere hadde gaten vært belyst av gasslamper og i juni 1884 ble gassbelysningen gjeninnført fordi den elektriske belysningen var for dyr.
Øyfred Fuglevik

Aktivitet i USA

I august 1931 var han en av lederne under en streik i forbindelse med byggingen av Hooverdemningen (Hoover Dam) på grensen mellom Nevada og Arizona. 
Arbeids- og boforholdene var farlige og dårlige. 96 mennesker døde under bygningsarbeidene. Blant annet var dagtemperaturen om sommeren opptil 60 grader C inne i avløpstunnelene. Forholdene førte til misnøye blant bygningsarbeiderne. Da ledelsen avslo et krav om å dele ut kaldt og rent drikkevann, utløste det streik. Arbeidsgiverne svarte med å sende inn folk bevæpnet med skytevåpen og klubber, og Øyfred Fuglevik var en av lederne i IWW som ble angrepet med våpen. Resultatet var at samtlige av de 1200 arbeiderne fikk sparken. Fuglevik ble senere utvist fra USA, anklaget for ulovlig, kommunistisk virksomhet.

Aktivitet i Norge

Øyfred Fuglevik kom tilbake til Norge under siste verdenskrig etter flere år som sjømann i utenriksfart. Han ble ansatt på Falconbridge Fabrikker  i Kristiansand. Senere arbeidet han som dykker på Kristiansand Mekaniske Verksted og som dykker og anleggsarbeider under byggingen av Tonstad kraftverk i Sirdal. Han fortsatte som aktivt medlem av Norges Kommunistiske Parti på Sørlandet etter sin hjemkomst og helt fram til sin død. Innsynsutvalget (opprettet etter Lund-kommisjonens rapport) har bekreftet at Øyfred Fuglevik ble løpende registrert i Overvåkingspolitiets arkiv helt fra 8. mai 1945 til han døde 25. august 1964.

Familie

Øyfred Fuglevik var sønn av læreren og lokalhistorikeren Lauritz Fuglevik. Han giftet seg i 1947 med Anna Torhild, født Moi. Sammen fikk de sønnene Leif Fuglevik (født 1948) og Tor Aslak Fuglevik (født 1950).

Kilder

Opplyst av Tor Fuglevik høsten 2012.