DICOM

Digital Imaging and Communications in Medicine, oftest omtalt ved akronymet DICOM, er en standard for håndtering, lagring, utskrift og overføring av medisinske digitale bilder og informasjon relatert til disse bildene. DICOM spesifiserer hovedsakelig et filformat og en kommunikasjonsprotokoll.
En DICOM-fil inneholder pixeldata og metadata om bildet, som for eksempel hvem bildet tilhører og hvilket utstyr som har produsert bildet. Pasientinformasjon blir på denne måten knyttet opp mot bildedata. Filformatet er basert på et dataformat som også brukes ved DICOM-kommunikasjon. I den grad en filendelse benyttes for DICOM-filer, er .dcm vanligst.
DICOM som kommunikasjonsprotokoll kan klassifiseres i de tre øverste lagene i OSI-modellen, alternativt i applikasjonslaget i TCP/IP-modellen. Protokollen støtter overføring av bilder og andre medisinske dokument, arbeidslister, statusinformasjon og annet. DICOM muliggjør på dette viset sammenkobling av eksempelvis modaliteter, informasjonssystem, skannere, servere, arbeidsstasjoner, filmskrivere og annen maskinvare fra ulike leverandører til et integrert system. Produkter som støtter DICOM skal i henhold til standarden leveres med et dokument, kjent som et såkalt «DICOM Conformance Statement» som spesfiserer hvilke deler av DICOM produktet støtter.
DICOM er i dag den dominerende standarden først og fremst i medisinsk radiologi, men brukes også innenfor andre medisinske områder, som for eksempel nukleærmedisin og strålebehandling. DICOM forvaltes av National Electrical Manufacturers Association (NEMA), en komité med sete i USA. I komiteen finnes leger innenfor ulike disipliner og representanter fra ulike virksomheter. DICOM er under kontinuerlig utvikling.
DICOM er også kjent som NEMA-standard PS3, og som ISO-standard 12052:2006, «Health informatics -- Digital imaging and communication in medicine (DICOM) including workflow and data management»

Historie

DICOM bygger på et standardverk av American College of Radiology (ACR) og NEMA. På begynnelsen av 1980-tallet var det nesten umulig for andre enn produsentene av CT-skannere å avlese og dechiffrere de digitale bildene som apparatene skapte. Radiologer og medisinske fysikere ønsket å bruke bildeinformasjon i behandlingsplanlegging for strålebehandling. ACR tok kontakt med NEMA, og en standardiseringskommitté ble opprettet i 1983.
Den første versjon av standarden, ACR/NEMA 300, ble utgitt 1985. Snart innså man at den behøvde forbedringer for å kunne benyttes. Den første versjonen var vag og inneholdt motstridende informasjon.
I 1988 kom versjon 2.0 av ACR/NEMA-standarden. Den fikk bredere aksept blant produsentene, men hadde fortsatt rom for forbedringer. Man var for eksempel avhengig av en spesiell datakabel for bildeoverføring. På konferansen RSNA (Radiological Society of North America) i 1990 ble de første kommersielle apparatene som støttet ACR/NEMA 2.0 presentert. De var levert av General Electrics medisinske gren og Vortech (et foretak som senere ble kjøpt opp av Eastman Kodak). Flere utvidelser av ACRE/NEMA 2.0 ble opprettet, blant annet Papyrus (fra Universitetssykehuset i Genève) og SPI, Standard Product Interconnect (utviklet av Siemens AG og Philips).
I 1992 ga ACR/NEMA ut versjon 3.0 av sin standard. og samtidig byttet standarden navn til DICOM. Nå var man ikke lengre avhengig av en spesiell datakabel. og man kunne kommunisere med TCP/IP over ethernet, nye serviceklasser ble definert og DICOM Conformance Statements ble spesifisert. Versjonsnummeret «3.0» forekommer ofte sammen med navnet DICOM. I dag eksisterer ennå versjon 3.0 av DICOM, som fortsatt utvikles. For ulike versjoner av DICOM viser man i stedet til hvilket års versjon man mener, for eksempel «DICOM 2007».