google/wiki40b huggingface dataset:
Gaoling

Gaoling (forenklet kinesisk: 高陵区; tradisjonell kinesisk: 高陵區; pinyin: Gāolíng Qū), tidligere et fylke (高陵县; Gāolíng Xiàn) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Xi'an i provinsen  Shaanxi i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 230 733 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Det østlige Wei-brostedet (Dong Wei qiao yizhi, 东渭桥遗址) fra Tangdynastiets tid og Zhaohuipagoden (Zhaohui ta, 昭慧塔), også fra Tangtiden, er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Amblynetes

Utseende

En middelsstor (ca. 6 millimeter), kraftig, kullsvart bladbille, det to innerste antennneleddene er brunrøde. Antennene er knapt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, en del smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede med fine punktrader. Beina er kraftige, særlig forbeina, lårene med en tann på undersiden nær spissen.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Arten lever i Øst-Afrika.
Ticker (film)

Handling

San Francisco-politiet har fått fatt i bombeterroristen Alex Swans kvinnelige medhjelper Claire. For å tvinge politiet til å løslate henne truer Alex med å sprenge en utvalgte bygning i luften for hver time som går, inntil kravet er innfridd. Politiet blir tvunget til å løslate henne, men følger etter henne i håp om at hun skal lede dem til Alex skjulested. Da spesialstyrker går til aksjon mot det de tror er skjulestedet blir de brått rammet av en enorm eksplosjon. Bombegruppens leder Frank Glass blir så satt på saken.
Israels statistiske sentralbyrå

Israels statistiske sentralbyrå (hebraisk: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, HaLishka HaMerkazit LeStatistika), forkortet CBS, er et israelsk departement etablert i 1949 for å utføre vitenskapelige undersøkelser og publisere statistiske data for alle aspekter av israelsk liv, inkluder befolkning, samfunn, økonomi, industri, utdanning og fysisk infrastruktur
CBS er styrt av en riksstyrende statistikker, som er utnevnt på anbefaling fra statsministeren.
Hovedkvarteret befinner seg i Jerusalems nabolag, men en annen gren i Tel Aviv.
Lysekloster kapell

Altertavle

Altertavlens sentralmotiv viser Kristus på korset med Maria og Johannes. Nede ved rammen er det to utskårne figurer som framstiller Maria med barnet og Johannes med kalk og bok, trolig satt inn sekundært. Frisen over storfeltet har innskriften: «Til Guds Ære og Kirchens Prÿdelse». Altertavlen har en frittstående toppfigur viser Sankt Mikael og dragen eller (en misforstått) Sankt Jørgen. Fotstykkets frise har innskriften: «Sl. Jacob Anderssøn, Anne Michels Datter 1703». Altertavlen skal etter tradisjonen stamme fra Sankt Jørgen kirke i Bergen og kommet til Lysekloster etter bybrannen i 1702. Lyseklostertavlen er blitt sammenlignet med altertavlen i Urnes kirke, som ble kjøpt en gang mellom 1696 og 1698.
Brunlanes

Brunlanes er en tidligere kommune i Vestfold. Fra 1988 ble Brunlanes en del av den nye storkommunen Larvik. Brunlanes kommune hadde et areal på 188 km², 7 900 innbyggere.
Administrasjonssenter i Larvik, sentrum i kommunen var Nevlunghavn/Helgeroa
Det er store, gode jordbruksarealer i Brunlanes, og stedet er blant annet kjent for jordbærdyrking. Andre næringsveier er skogbruk og treforedlingsindustri.
Brunlanes' herredshus på Tanum ble innviet i 1926. Etter kommunesammenslutningen ble huset overtatt av Brunlanes historielag.
Bjørg Holmsen (Høyre) var Brunlanes' siste ordfører før kommunesammenslutningen i 1988.

Steder i Brunlanes

Nevlunghavn og Helgeroa er kjente steder. Hallevannet er den gamle kommunens største innsjø, med en dybde på 49 meter. Den store morenen Raet går ut i havet ved Mølen lengst sørvest i Brunlanes.
Ellers finnes det mange fornminner, blant annet gravrøyser fra jernalder og bronsealder.
Bill Clintons regjering

Første regjeringsperiode

Regjeringens første periode begynte 20. januar 1993 etter presidentvalget i 1992 og tok slutt 20. januar 1997 etter presidentvalget i 1996. De første ukene av regjeringsperioden var preget av dramatikken rundt Clintons nominasjon av Zoë Baird til justisminister. Det viste seg at Baird hadde ansatt to ulovlige innvandrere til å arbeide i hennes hjem. Etter massive protester, trakk Baird seg. Clinton nominerte deretter Janet Reno. Få uker etter innsettelsen, måtte regjeringen håndtere bombingen av Verdens Handelssenter i New York og dens ettervirkninger.

Andre regjeringsperiode

Regjeringens andre periode begynte 20. januar 1997 etter presidentvalget i 1996 og tok slutt 20. januar 2001 etter presidentvalget i 2000. Clinton var den første demokratiske president til å bli gjenvalgt siden Franklin D. Roosevelt.
Denne perioden var i vesentlig grad preget av Lewinsky-skandalen og riksrettssaken mot Clinton som endte med frifinnelse.
Dissaporus

Utseende

Middelsstore, slanke, brunlige trebukker, dekkvingene med lyse tegninger. Antennene er noe kortere enn kroppen, litt sagtakkede. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, lengre enn bredt med rundede sider. Dekkvingene er omtrent parallellsidige med rettvinklede "skuldre". Beina er forholdsvis korte.

Levevis

Larvene utvikler seg i død ved av mange slags løvtrær. De voksne billene er aktive om våren og forsommeren.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i tropisk Afrika.
EM for brassband 2020

EM for brassband 2020, det 43. europamesterskapet for brassband arrangeres 1. - 2. mai 2020 i Palanga.
Stavanger-dialekt

Stavanger-dialekt er talemålet som brukes i Stavanger.

Verb

Alle verb har a-ending i infinitiv, som for eksempel i «å skriva», bortsett fra i nå-verb som «å gå» og «å nå».

Sterke verb

Å slida – slide – sleid – har slede
Å kryba – krybe – krøyb – har krøbe

Personlige pronomen

Subjektsformer:
Ental: Eg, du, han, hu, det
Flertal: Me, dåkkår, di
 Objektsformer:
Ental: Meg, deg, (h)an, henna/na, det
Flertal: Oss, dåkkår, di

Eiendomspronomen

Ental:
Hankjønn: Min, din, (h)ans, hennas/nas/hus
Hunkjønn: Mi, di, (h)ans, hennas/nas/hus
Intetkjønn: Mitt, ditt, (h)ans, hennas/nas/(h)us
Flertal:
Vår/Vårs/Vårt/Våre/Våres/Våras, dåkkårs, dis

Spørreord

Bokmål – stavanger-dialekt
Hva – ka
Hvor – kor
Hvem – kem/kenn/kim
Hvorfor – koffår/kaffår
Hvordan – koss/kossen
Når - når/ka ti

Sosiolekt

Det har tradisjonelt eksistert to bymål i Stavanger, såkalt «gadespråg» og «pent stavangersk». På pent stavangersk blir språket lagt om i retning av dansk språk. Denne sosiolekten har historisk sett vært knyttet til bydelen Eiganes (eller Egenes), men dette er ikke lenger like tydelig. Eksempler på pent stavangersk er «ikke» i stedet for «ikkje», «je» i stedet for «eg», «frem» i stedet for «fram», «sne» i stedet for «snø», «gottene» i stedet for «guttane» og felleskjønn i stedet for hunnkjønn/hannkjønn: «hytten» i stedet for «hyttå».

Stavanger-dialekt og dialekt på Jæren

Stavanger-dialekten har et naturlig slektskap med dialektene i området rundt, men skiller seg likevel fra dialekten på Jæren på flere måter. En stor forskjell er at jærsk uttales «breiere». Mens man i Stavanger ser at æ ofte blir til e (for eksempel blir Jæren til Jeren), har jærsk ofte den motsatte trenden at e blir æ: eg blir æg.
Scybalocanthon

Utseende

Små til middelsstore, brede, blanke skarabider, gjerne med noe metallisk glans. Hodet er skovlformet uten horn. Pronotum er gjerne lysere farget enn resten av dyret.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Smith (slekt fra Drammen)

Smith er en norsk borgerslekt fra Drammen, som stammer fra smeden Laurits Olufsen Smid (i samtiden også kalt Laurs Smed), som døde i 1652 i Christiania. Sønnen Laurits Lauritsen Smith (d. 1686) ble i 1668 kjøpmann på Bragernes, hvor han ble en av byens fremste trelasthandlere og jordegodseiere, og senere også kommerce-kommissarius og assessor i Overhoffretten. Han var farfar til trelasthandler, sagbrukseier og godseier Gabriel Smith (1718-1769), som påbegynte oppføringen av lystgården Smithestrøm i Strømsgodset i 1767. Bygningen ble fullført av hans enke, Petronelle Margrethe f. Høeg (1731-1778). De hadde  tre barn, Anders Smith (1755-1813), Magdalene Smith (17857-1815), g.m. general Jacob Henning Hesselberg, og Peder Høeg Smith (1760-1811). Den eldste av Anders Smiths to sønner, kaptein Gabriel Smith (1784-1855), var stortingsrepresentant (fast møtende vararepresentant i 1821 og fast representant 1833-35) og den første ordføreren i Strømsgodset herred, senere ordfører i Skoger herred etter at Strømsgodset var slått sammen med Skoger i 1844.  Anders Smiths yngste sønn, Christen Smith (1785-1816), ble utnevnt til professor i botanikk og statsøkonomi ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1814. En sønn av Peder Høeg Smith var Bærums første ordfører Elias Smith, gift med Karen von Cappelen. En del av deres etterkommere har navnet Cappelen-Smith eller Cappelen Smith. Elias Smith og Karen von Cappelen var bl.a. foreldre til Peder Høeg Smith (1813–1881), som var gift med kusinen Marie S. Cappelen, og som var far til grosserer Elias Anton Smith (1842–1912), som grunnla firmaet E. A. Smith. Sistnevnte var far til kjemikeren og metallurgen Elias Anton Cappelen Smith. Elias Smith og Karen von Cappelen var også foreldre til Antoinette Johanne Smith (1811–1874), gift med John Collett til Buskerud.
Slektsmedlemmer har ført våpen med en slange om et kors, og senere et med i rødt krysslagte sølv hammere.
Khulna oljekraftverk

Khulna oljekraftverk er et oljekraftverk ved Khulna i det vestlige Bangladesh. Det har en installert produksjonskapasitet på 170 MW fordelt på 1+1 kokere / turbiner, som ble ferdigstilt i 1973 og 1984. Brenselstypen er naturgass. Dette kraftverket ble bygget med kapital fra Tsjekkoslovakia, og er offentlig eid.
Liam Ridgewell

Tidlig karriere

Ridgewell ble født i Bexleyheath i London. Han startet som juniorspiller i West Ham United, men hans første seniorklubb var Aston Villa. Han var der med på å vinne den engelske ungdomscupen i mai 2002, etter en finaleseier mot Everton, der Ridgewell markerte Wayne Rooney ut av kampen.

Aston Villa

Høsten 2002 etablerte Ridgewell seg på det engelske U19-landslaget, og gikk samme høst på et ettmånederslån til Bournemouth.
Han debuterte for Aston Villa 4. januar 2003, da laget tapte 4-1 mot Blackburn Rovers i FA-cupen. I denne kampen ble Ridgewell byttet inn etter 69 minutter.
Ridgewell spilte også fast på det engelske U21-landslaget i en periode.
Wait til' My Bobby Gets Home

Musikal

«Wait til' My Bobby Gets Home» er med i musikalen Leader of the Pack.

Svensk versjon

Den svenske tittelen er «Vänta tills jag kommer igen».

Listeplassering

Loves versjon lå som # 26 på Billboard Hot 100-listen.
Claggan Park

Kjørebeskrivelse til stadion

Fra sør på A82 kjører en rett mot byen Fort William. Etter to rundkjøringer fortsetter man forbi jernbanestasjonen til venstre, og etter omtrent 800 meter krysser man elven River Nevis. Deretter tar man første vei til høyre inn på Claggan Road og stadion er ca. 800 meter videre nedover den veien.
Hannes Þór Halldórsson

Landslaget

Han ble tatt ut i Islands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Islands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Huntly kraftverk

Huntly kraftverk  er et varmekraftverk 70 km fra Auckland i New Zealand, ved Waikato River. Det har en installert produksjonskapasitet på 1435 MW, fordelt på 4 like store kullblokker á 250 MW hver, og en ny gassblokk på 435 MW. Anlegget ble bygget ut i årene omkring 1980–1985. 
Brenselkilden er 3,6 mill tonn kull årlig, og råolje. Anleggsteknologien er canadisk. Kullet kommer fra egne gruver og fra Indonesia. Dette er landets kraftigste termiske kraftverk målt etter effekt. Det drives kogenerasjon i én gassfyrt blokk, men ikke i de øvrige fire kull- eller gassblokkene.
Luan He

Luan He (kinesisk: 滦河, pinyin: Luán Hé) er en elv i nordøstlige del av provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Den er 833 km lang. Fra sin kilde i provinsen Hebei renner den først nordover inn i Indre Mongolia og deretter sørøstlig tilbake inn i Hebei. Den munner ut i Bohaihavet mellom fylkene Leting og Changli.
Øvre Marsyangdi vannkraftverk

Øvre Marsyangdi vannkraftverk er en demning med vannkraftverk (run-of-river) under utbygging i elva Marsyangdi i Øvre Marsyangdi, Nepal. Total installert effekt vil bli 600 MW når anlegget står ferdig i 2016. Utbygger er energiselskapet GMR Energy.
Å, langt i fra!

Å, langt i fra! er et norsk humorprogram i tre episoder med Trond Kirkvaag og Jon Skolmen som gikk på NRK Fjernsynet i april 1974. Programmet ble beskrevet som et stykke underholdning som sies Å gå inn i det ene øret og ut av det. Med seg i programmet hadde duoen Jon og Trond med seg Kjersti Døvigen og Odd Sandnæs og de fleste sketsjene ble gjort i kjole og hvitt.
Polyhymnia

Polyhymnia, eller Polymnia, (gresk: Πολύμνια; «med mange hymner») var i henhold til gresk mytologi én av de ni musene. Hun var gudinne for hymnediktning og mimisk kunst. Som sine åtte søstre var hun datter av gudene Zevs og Mnemosyne.
Med Oiagros, en mytisk konge i Trakia, ble hun mor til Orfeus, men vanligvis er det hennes søster Kalliope som fremmes som hans mor.
Hennes navn er avledet fra de greske ordene poly-, «mange», og hymnos, «lovprise» eller «hymne».

De hellige kunstarter

I tillegg til å være beskytter av den hellige poesi, hellige hymne og dans, ble hun også påkalt for veltalenhet og som beskytter av jordbruket. I klassisk tid da hver av musene ble tilskrevet en særskilt kunstnerisk og litterært sfærer, ble hun navngitt som musen særskilt for de religiøse hymner. Av den grunn er hun avbildet som meget alvorlig, tankefull og ettertenksom, og holder ofte en finger opp mot munnen mens hun støtter den ene albuen mot en søyle, kledd i en lang kappe og slør.

Omtale i antikken

I henhold til Hesiod ble det antatt at hun hadde funnet opp lyren, skjønt det var også myter om at guddommen Hermes var oppfinneren.
Diodorus Siculus skrev om Polyhymnia at «ved hennes store (polle) lovprisninger (humnesis) bringer særpreg til skribenter hvis verker har vunnet dem udødelig berømmelse.»
Nonnos beskrev en scene i bryllupet til Kadmos og Harmonia hvor de ni musene spilte: «Polymnia, dansens fødselshjelper, veivet sine armer og skisserte i luften et bilde med fullstendig lydløs stemme, snakket med hendene og beveget øynene i et livaktig bilde av stillhet, fylt med mening.»
Polyhymnia opptrer i Dantes Den guddommelige komedie: Paradiso, kanto XXIII, linje 56.
Molo (sommerfugl)

Utseende

Små (vingespenn ca. 25 millimeter), brune og oransje smygere. Disse artene er ganske variable, innslaget av brunt og oransje varierer mye innen en art, noen individer har også hvite flekker istedenfor oransje. Som vanlig i Hesperiini er det omtrent umulig å kjenne igjen slekten bare på ytre utseende.

Levevis

Larvene lever på gress og halvgress.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Bislett Games

Historie

EM i friidrett 1946 ble arrangert på Bislett stadion. Dette var opptakten til en tradisjon med årlige stevner fra 1947. Stevnene hadde navn som Oslo-lekene, Høst-lekene, Septemberlekene og Norden-USA (en utvidet landskamp). Stevnene slet økonomisk, selv om det stadig ble satt nye verdensrekorder, og i 1965 samlet Osloklubbene IL i BUL, Vidar og IK Tjalve seg, og dannet Bislett-alliansen. Samme år holdt IK Tjalve sitt jubileumsstevne, der Ron Clarke (Australia) satte verdensrekord på 10 000 meter. Mange regner dette som det første Bislett Games, men det ble arrangert av Bislett-alliansen året etter, i 1966. De første årene ble det arrangert to stevner årlig, men etter hvert ble det ett sommerstevne.
Fra 1966 ble også Bislett-medaljen innstiftet, rettet mot martkante utøvere og prestasjoner under lekene på Bislett. De første mottakerne var langdistanseløperen Thor Helland, spydkasteren Terje Pedersen og sprinteren Carl-Fredrik Bunæs.

Arne Haukvik

Telemarkingen Arne Haukvik (1926–2002) en tidligere politiker (Sp) og sentral medlem i Bondeungdomslaget (BUL), var en av initiativtakerne til stevnet i 1966. Han ble leder for Bislett-alliansens stevner, inkludert Bislett Games. Haukvik var samtidig Ron Clarkes manager, og når Ron Clarke var i Europa, var det vanlig at han bodde hos Haukvik på Bjerke i Groruddalen. Når journalister kom for å intervjue Clarke, ble de gjerne invitert på jordbær og fløte i hagen. Dette var opptakten til Haukviks «jordbærselskap» og pressetreff dagen før Bislett Games. Fra 2001 ble pressetreffet flyttet til Oslo rådhus. Haukvik døde av kreft i 2002, 76 år gammel.
Svein Arne Hansen tok over ansvaret med å skaffe de beste utøverne til stevnet på 1990-tallet. Han ble senere president i Friidrettsforbundet, og overlot lederjobben i Bislett Games til den tidligere høydehopperen Steinar Hoen i 2007.
Mario Garba

Karriere

Han har spilt for NK Kamen Ingrad, Segesta, Cerezo Osaka, NK Croatia Sesvete, NK Hrvatski Dragovoljac og NK Lekenik.
Trail of Tears (band)

Trail of Tears er et norsk gothic metal-band fra Vennesla. Bandet ble dannet i 1994 under navnet Natt, men fikk bare gitt ut én demo under dette navnet (Natt, 1996). I perioden 1996–1997 gikk bandet gjennom drastiske forandringer som skulle endre deres karrière vesentlig. Ales Vik og Vidar Uleberg forlot bandet, og inn kom Helena Iren Michaelsen, Jonathan Perez og Frank-Roald Hagen. Tvillingbroren til Frank-Roald Hagen, Kjell Hagen, var allerede medlem av bandet. Natt byttet så navn til Trail of Tears før de ga ut deres nye demo (When Silence Cries, 1997), og Michael Krumins forlot bandet.
Den nye oppstillingen var den som skulle vare helt til Jonathan Perez, Kjell Hagen, Runar Hansen og Kjetil Nordhus valgte å forlate bandet. 28. november 2006 ble det lagt ut en nyhet på bandets hjemmeside hvor det sto at dette resulterte med bandets oppløsning og at de resterende medlemmene bestemte seg for å gi slipp på bandet. Litt senere sa Ronny Thorsen at bandet ikke var oppløst likevel, men at de skulle fortsette uten dem istedenfor. Før de tre medlemmene valgte å forlate Trail of Tears, hadde bandet gitt ut 5 studioalbum uten at det ble foretatt noen endringer i oppstillingen utenom bytte av den kvinnelige vokalisten. Deres nyeste album var allerede ferdig innspilt før Jonathan Perez, Kjell Hagen, Runar Hansen og Kjetil Nordhus forlot bandet og albumet kom 22. januar 2007.
Ji (hellebard)

Ji (kinesisk: 戟; pinyin: jǐ) er en kinesisk hellebard, opprinnelige et sammensatt våpen av bronse bestående av to deler; et spyd (mao) og hoggøks/hellebard (ge).
Den ble brukt som et militært våpen i krigføring tilbake til Shang-dynastiet og fram til slutten av Qing-dynastiet. De blir fortsatt benyttet som tradisjonell trening i kinesisk kampsport. Ji ligner et kinesisk spyd med et lite halvmåneformet blad festet på hodet og en dusk med rødt hestehår knyttet der hvor bladet er festet til skaftet. Den røde dusken hadde som hovedoppgave å trekke til seg motstanderens blod slik at skaftet ikke skulle bli glatt.
De har to eller tre skarpe punkter for angrep, sidebladet, bladet og spissen. Metoden sidebladene er festet til spydpålen er forskjellig, men som regel er det et mellomrom mellom pålen og sidebladet. Disse sprekkene kunne brukes for å fange og fastholde motstanderens våpen, og bæreren av hellebarden kunne bare rykke til med sitt våpen og dermed avvæpne og til og med knekke motstanderens våpen. Bæreren kunne også slå til med skaftet, med den muligheten til å dra hellebarden tilbake for å slå til med side bladet; eller daske motstanderen med den flate siden av bladet for å få ham av en hest.
Osborne House

Husets historie

Huset ble bygget mellom 1845 og 1851 for dronning Victoria og prins Albert, prinsen tegnet selv bygningen, et mindre hus på eiendommen ble revet. Bygningens arkitektur er basert på italiensk renessanse. Huset besto opprinnelig av en firkantet del, kalt «paviljongen» og inneholdt de kongelige leiligheter. Den såkalte «main wing», med rom for tjenerne og audiensrom ble bygget senere. Det siste påbygget var «Durbar Wing» som ble bygget i 1890-91.
I det opprinnelige bygget var det ikke noe stort rom, det ble derfor innpasset i «Durbar Wing», Durbarrommet, dekorert i indisk stil av indiske håndverkere brakt til England spesielt for det. Rommet ble benyttet ved formelle anledninger og som ballrom. Andre etasje i den fløyen var avsatt til prinsesse Beatrice og hennes familie. 
Den indiske forbindelsen til Osborne House inkluderte også en malerisamling av indiske personer og scener, malt på bestilling for dronning Victoria av Rudolf Swoboda. Det er både portretter av indere som besøkte Storbritannia på 1800-tallet og scener fra selve India, malt der da kunstneren besøkte landet.
Osborne House var dronning Victorias favorittsted og hun tilbrakte mange sommermåneder der, det ble også det nærmeste en kan kalle hjem for hennes barn. I parken var det en «sveitsisk hytte» i miniatyr som barna kunne leke i, de hadde også sin egen park. Etter prins Alberts død i 1861 fortsatte stedet å være Victorias yndlingssted og hun feiret alltid julen der. Guglielmo Marconi noen av de første radiosendinger i verden til dronning Victoria der for å holde henne informert om sønnens helse, da han lå alvorlig syk på Sandringham.
Dronning Victoria var ved Osborne House da hun døde i 1901 og etter hennes død donerte sønnen Edward huset til nasjonen. Under første verdenskrig ble huset brukt for rekonvalesens for offiserer, Robert Graves og A.A. Milne var blant de som hvilte ut der.

Etter Victoria

I 1903 ble deler av eiendommen en utdanningsinstitusjon for junioroffiserer til Royal Navy, under navnet Royal Naval College, Osborne. Innledende trening begynte i 13-årsalderen og videre utdanning var ved Britannia Royal Naval College. Skolen stengte i 1921. Blant elevene var de fremtidige kongene Edvard VIII og hans bror Georg VI. Etter stengningen av skolen var bygningen et museum, med en del avsatt for pensjonerte offiserer fra Storbritannias væpnede styrker. 
Etter dronning Victoria døde ble de kongelige leilighetene omgjort til et privat museum for kongefamilien, og forble slik hun hadde forlatt dem. Deler av førsteetasjen ble åpnet for publikum i begynnelsen av 1900-tallet og i 1954 ble dronning Victorias soverom og private leilighet for første gang åpnet for publikum. Osborne House har idag gjennomgått en omfattende restaurering til den prakt det hadde som sommerpalass for dronningen.
Basilica di San Francesco (Assisi)

Basilica di San Francesco (Den hellige Frans' basilika) er en gravkirke for Frans av Assisi og hovedkirke for den gren av fransiskanerordenen som kalles konventualene. Den ligger i Assisi, Italia.
Den hellige Frans av Assisi døde den 3. oktober 1226. Allerede i 1227 ble han kanonisert. Lederen av fransiskanerordenen var broder Elias, som straks gikk i gang med å bygge en kirke til å romme helgenens jordiske rester.
Allerede i 1230 kunne de overflyttes til den nybygde kirken, hvor allikevel fullførelse og kunstnerisk utsmykning fortsatte i lang tid.
Kirken ble bygget i to plan: en lav og dunkel underkirke, og en høy og lys overkirke. Under høyalteret i underkirken ble Frans begravet. Senere er det utgravet en kryptkirke omkring helgengraven, som inntil da hadde vært utilgjengelig, idet broder Elias fryktet at nabobyer, særlig Perugia, skulle forsøke å sette seg i besittelse av de verdifulle relikviene med våpenmakt.
San Francesco-kirken er utsmykket av tidens beste kunstnere, deriblant Cimabue, Simone Martini, Pietro Lorenzetti og særlig Giotto, som på veggene i overkirken har malt en serie bilder fra Frans' liv.
Kingittorsuaqsteinen

Kingittorsuaqsteinen (tidligere: Kingigtorssuaq), katalogisert som GR 1 M i Samnordisk runetekstdatabase, er en runestein som i 1824 ble funnet på den lille øya Kingittorsuaq sentralt i den sørlige delen av Upernavikøygruppen på Nordvest-Grønland.

Funnsted

Steinen lå i en gruppe på tre varder som var reist på toppen av øya. Steinen oppbevares nå på Nationalmuseet i København.

Steinen

Innskriften er risset på en 10 cm lang glimmerskifer-stein.

Datering

Steinen er datert til middelalderen. William Thalbitzer daterer steinen til 1314 ved hjelp av pentadiske siffer. Andre kilder daterer steinen til mellom 1250 og 1333. En mer kuriøs datering står Catholic Encyclopedia (1907–1912) for ved å oppgi datoen til 25. april 1135.