google/wiki40b huggingface dataset:
Søndagsskole for håndverkslærlinger

Søndagsskole for håndverkslærlinger ble opprettet av borgere og embetsmenn på 1800-tallet. Formålet var å gi et skoletilbud til håndverkslærlingene. Det er altså ikke snakk om den haugianske søndagskole, som bare tar for seg kristendomsundervisning for sognets barn og unge.

Historie

Søndagsskolen ga gratis undervisning i skriving, regning, tegning og tysk noen timer hver søndag. Søndagen var det var den eneste dagen lærlingene hadde fri fra arbeidet. Skolen var den eneste skole på denne tiden som ikke ga undervisning i kristendom. Skolene fantes bl.a. i Oslo, Bergen, Trondheim og København.

Bergen Søndagsskole

Bergens Søndagsskole ble opprettet i 1802, og ble frem til 1832 ledet av skolemannen og organisten Fredrik Godtfred Bohr. Driften var finansiert gjennom gaver og bidrag fra privatpersoner og håndverkslaugene. Frem til 1840 jobbet lærerne uten lønn. Undervisningen var basert på frivillig arbeid og var gratis for elevene. Lærerne ble plukket ut blant de dyktigste elevene i de øverste klassene ved Søndagsskolen, Katedralskolen og Realskolen.
Skolen hadde flere tilholdssteder. I starten fikk de låne konsertsalen Altona av Det harmoniske selskap, etter hvert trengte de større lokaler på grunn av stor etterspørsel. Da fikk de låne lokaler i komediehuset av Det dramatiske selskap. Endelig havnet de i Christi Krybbe skole og i friskolen (en fattigskole) sine lokaler.
Arkiv etter Bergens søndagsskole er oppbevart ved Bergen Byarkiv. Arkivet inneholder en protokoll som fungerte som kopibok for innkomne brev (1802-1916) og en sensurprotokoll (1802-1836). Sistnevnte protokoll inneholder opplysninger om elevenes navn, hvem som var elevens mester, samt elevens forkunnskaper, karakterer og andre anmerkninger. I arkivet etter Legatinspeksjonen i Bergen, oppbevart ved Bergen Byarkiv, finnes også opplysninger om denne skolen.
Samuel Scheidt

Liv og virke

Den første posten Scheidt hadde var som hjelpeorganist i Moritzkirche i Halle i 1603. I årene 1607 til 1609 studerte han hos Jan Pieterszoon Sweelinck i Amsterdam. Sweelinck fikk en sterk innflytelse på Scheidts stil.  
Etter at Scheidt vendte tilbake til Halle i 1609, ble han hofforganist hos erkebiskopen av Magdeburg, Markgreve Christian Wilhelm von Brandenburg, og noe senere kapellmester for hofforkesteret i Halle. I årene 1614 til 1616 arbeidet han her sammen med Michael Praetorius. 
I 1624 fikk Scheidt utgitt Tabulatura nova. Denne samlingen verk for orgel og klavikord er Tysklands første trykte utgivelse av klaviaturmusikk i partiturnotasjon (dvs kombinasjoner av femlinjes notesystemer). 
I 1627, 40 år gammel, giftet Scheidt seg med Helena Magdalena Keller. De fikk syv barn, men bare to overlevde en pestepidemi i 1636. Etter at tjenesteherren flyktet fra Albrecht von Wallensteins tropper i 1628, ble Scheidt arbeidsløs. Det ble da opprettet en skreddersydd stilling for ham som Director musices (musikdirektør) ved tre store kirker i Halle by. 
Scheidt mistet denne stillingen i 1630, sannsynligvis på grunn av en truende rekatolisering av Halle. Før har man antatt at det skyldes en konflikt med gymnasrektor Christian Gueintz. Deretter livnærte Scheidt seg som privat næringsdrivende («bloßer Privatus») takket være en lang rekke elever og musikalske leilighetsoppdrag. Til slutt mistet han hele sin formue,meget på grunn av den pågående krigen. Da han døde, fikk han en fattigbegravelse. 
Scheidt hørte til de viktigste komponistene på 1600-tallet. Både kvantitativt og kvalitativt gav han vektige bidrag til vokal- og instrumentalmusikken, i det hele mye bredere enn sine samtidige Heinrich Schütz og Johann Hermann Schein.
Scheidt var den første internasjonalt signifikante tyske komponist for orgelet, og representerer blomstringen av den nye nordtyske stil, som oppstod meget på grunn av den protestantiske reformasjon. I Sør-Tyskland og i endel andre land i Europa forble Romas åndelige og kunstneriske innflytelse sterk, slik at også musiseringen fant sted etter italienske forbilder. Men atskilt fra Roma utviklet musikerne i de protestantiske områder stiltrekk som var forskjellige fra dem i de katolske naboområder. 
Mange av Scheidts mest gripende vokalverk, som de sene Geistliche Konzerte, er i dag stort sett ukjente og uoppførte.
Fylkesvei 3458

Fylkesvei 3458 går mellom Sundsdalen i Tvedestrand og Sauvika i Risør kommune. Veien er 9,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 11.
Treff 2

Treff 2 er den andre platen i «Treff-serien», og en av de fire første som ble utgitt på RCA International. Platen kom ut i 1971, bare knappe 6 måneder etter at den første Treff platen var på markedet. Arve Sigvaldsen fulgte opp suksessen, og etablerte artistene Inger Lise Rypdal, Gro Anita Schønn og Stein Ingebrigtsen som faste artister på denne serien. Senere signerte han alle disse til sitt eget selskap Talent Produksjon. På denne andre platen av treff, er det foruten de tre nevnte artistene, også sanginnslag av Benny Borg og Nordre Sving. Orkesteret på platen er som på den første: Terje Fjærns orkester. Publikum var litt mer misfornøyd med denne platen, da den kanskje ikke inneholdt like mange «kjente» hitsanger som den første platen. Her var mye svensk, blant annet Anna-Lena Löfgrens «Aldrig mer».
Epallagidae

Utseende

Epallagidae er ganske kraftige vannymfer som overflatisk kan minne om libeller (Anisoptera). På farge er de oftest metalliske, sidene av thorax og bakkroppen har ofte gule skråstriper eller flekker. "Stilken" innerst på vingene, som er et typisk trekk for vannymfer, er ganske kort eller mangler helt. Vingene har et meget tett årenett, og de har 15-38 såkalte antenodal-årer. Diskoidalcellen er svært kort, og vingemerket tydelig. Vingene kan være helt klare, eller bakvingen kan ha mørke eller metalliske tegninger. Larvene kan kjennes lett på at de i tillegg til de vanlig tre gjellebladene som sitter på bakkroppsspissen har 7 par trådaktige gjeller langs sidene av bakkroppen, et ganske uvanlig trekk hos øyenstikkere.

Levevis

Som andre vannymfer er de rovdyr som jakter på små, virvelløse dyr. Disse artene har larver som lever i raskt strømmende bekker, vanligvis under steiner, men også mellom råtnende plantedeler i bakevjer eller kulper. De voksne hannene er territorielle og forsvarer sitterplasser i solen, mens hunnene gjerne holder seg mest inne i skyggen der de sitter og venter på at passende bytte skal passere innen rekkevidde. Parringen varer bare 2-3 minutter, men det er vanlig at hannen holder et tak i hunnen etterpå og at de flyr i tandem. Hunnen kan krype opptil en halv meter under vannoverflaten for å legge egg på vegetasjonen, og kan bli under vann opptil en halv time. Det er vanlig at hannen venter over vannet mens dette skjer, for å hindre at hunnen parrer seg med en annen hann når hun kommer opp. Det er også observert at hunnen kan stupe ned i vannet fra noen høyde for å legge egg.

Utbredelse

De aller fleste artene lever i varme områder av Asia. Én art går så langt vest som Hellas, mot øst går de til Indonesia.
Å, dette hjartet

Å, dette hjartet er et musikkalbum med Lars Klevstrand, utgitt i 1995.
MS «Bomma» (1938)

Historie

Under felttoget i Norge ble skipet brukt av skipsreder Joakim Lehmkuhl med familie da de forlot Norge i april 1940. 
Fartøyet deltok i den siste delen av Gulltransporten da det førte en del av Norges Banks gullbeholdning fra Storbritannia til USA under andre verdenskrig. Den ble da en del av Nortraships flåte.

Skipet

Bomma var en midskipsbåt med to master og tre luker.
Lenge leve dronningen

Handling

Sara er 8 år og har aldri sett sin far. Hun mistrives og gjør det ikke særlig godt på skolen. Hun blir venn med Victor, som har et sjakkspill med ekstra fine brikker. Han forteller Sara et eventyr om sjakkspillet, og brikkene blir levende for Sara. Gjennom eventyret lærer hun å spille sjakk. Hun blir plukket ut til å være med i en sjakkturnering der en verdensmester i sjakk deltar. Verdensmesteren er en helt annen enn hun hadde tenkt.
Drevviken

Drevviken er en innsjø omtrent midt i Stockholms län, på sentrale Södertörn. Innsjøen har et areal på drøyt fem kvadratkilometer.
Innsjøen Drevviken er i dag delt mellom kommunene Huddinge, Haninge, Tyresö og Stockholm.
En panter i kjelleren

En panter i kjelleren er en roman fra 1998 av den israelske forfatteren Amos Oz.
Den norske utgaven kom på Pax forlag i 1999, oversatt av Kjell Risvik.
Atlantic City

Kollektivtrafikk

Atlantic City trafikkeres med tog av NJ Transit fra Philadelphia. NJ Transit driver også busstrafikk med tilslutning til det øvrige New Jersey. Dessuten finnes det mange charterbusser fra nærliggende byer som New York og Baltimore.
Anders Konradsen

Bodø/Glimt

Før 2008 spilte Anders Ågnes Konradsen først og fremst for Bodø/Glimt 2, men var hospitant på A-laget sammen med Stefan Johansen. Det vil si at han trente med A-laget noen dager i uken. Han ble hentet inn som hospitant før 2007-sesongen. Konradsen fikk sin A-lagsdebut for Bodø/Glimt den 13. juni 2007 i cupens 2. runde da Bodø/Glimt slo FK Lofoten 3-1 etter ekstraomganger. Etter å ha spilt seg til fast plass på laget ble han toppscorer for Bodø/Glimt 2010-sesongen med ni mål.
Den 31. juli 2008 ble det bekreftet at Konradsen blir fulgt av den italienske klubben Sampdoria og mye av grunnen til interessen er gode prestasjoner for Glimt og G18-landslaget.

Strømsgodset

Han ble hentet fra Bodø/Glimt til Strømsgodset 13. januar 2011 på en fireårsavtale, for en sum på 1,25 millioner kroner, samtidig som Jim Johansen gikk motsatt vei, og signerte for Glimt. Han debuterte i Godsets treningskamp mot Asker den 14. januar, som endte 0–0.

Rennes

Den 25. januar 2013 ble Konradsen solgt til den franske klubben Rennes for om lag 15 millioner kroner. Han skrev under på en kontrakt med en varighet på 3,5 år, og ble tildelt draktnummer 22.

Rosenborg

Konradsen skrev under en 3,5-årskontrakt for klubben i august 2015.
I sesongen 2015 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.
I sesongen 2016 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.
28. mars 2017 ble han ny visekaptein for Rosenborg.
29. mars 2017 var han med å vinne Mesterfinalen i fotball for menn 2017.
I sesongen 2017 var han med å vinne Eliteserien.
22. april 2018 skrev han under en ny kontrakt med Rosenborg ut 2021.
I sesongen 2018 var han med å vinne Eliteserien og Cupfinalen. Han scoret 1 mål i cupfinalen.

Landslagsspill

14. november I 2012 debuterte han for A-landslaget i en privatkamp mot Ungarn. 31. mai 2014 scoret han sitt første landslagsmål for Norge mot Russland. Anders Ågnes Konradsen har en rekke kamper for norske aldersbestemte landslag.
Entlebucher sennenhund

Opprinnelse og alder

Opphavet til entlebucher sennenhund er uklart, men den har med stor sannsynlighet felles progenitor med appenzeller sennenhund. Mest sannsynlig er det at begge nedstammer fra mellomstore såkalte sveitsiske slakterhunder, som fantes der alt i middelalderen. Noen kynologer har også antydet blodslinjer fra tibetansk mastiff og nordiske hunderaser, men et slikt slektskap er aldri blitt dokumentert.
Entlebucher sennenhund forsvant som type mot slutten av 1800-tallet, men den gjenoppsto i 1913. Navnet er først nevnt i 1889, da Franz Schertenleib la ned mye arbeid i spore opp og dokumentere denne hunden. Fram til 1926 ble den imidlertid regnet som en variant av appenzelleren.

Utseende, anatomi og fysikk

Entlebucher sennenhund, som skiler seg klart fra appenzelleren gjennom sin kortere hale (såkalt stubbsvans eller stumphale) og mer variert størrelse (den er dessuten gjennomgående mindre), beskrives som betydelig mindre enn grosser schweizer sennenhund og finnes i grunnfargen sort, med symmetriske gule til rustrøde og hvite tegninger. Pelsen består av to lag (dekkhår og underull). Dekkhårene vokser tett og er tykke og skinnende. Underullen er tykk og skal være sort eller grå (men må ikke synes gjennom dekkhårene).
Hannen blir omkring 40-50 cm i skulderhøyde og tispen cirka 2 cm mindre. Vekten ligger normalt omkring 15-25 kg, avhengig av kjønn og type.

Bruksområde

Entlebucher sennenhund er en ypperlig brukshund med en rekke kvaliteter, også som trekkhund og kløvhund. Størrelsen gjør den også til en praktisk familiehund.

Lynne og væremåte

Entlebucher sennenhund er en livlig, temperamentsfull, selvsikker, lojal og modig mellomstor hund, som kan være noe reservert ovenfor fremmede, men gjerne ikke i samme grad som Appenzelleren. Den fungerer godt som familiehund, men trenger godt med mosjon for å trives godt. Pelsen krever normalt vedlikehold.
Notiophilus aquaticus

Utbredelse

Notiophilus aquaticus er vanlig og utbredt i Europa, østover i Asia til Japan, samt i Nord-Amerika. I Norge synes den å være vanligere i nord enn i sør.

Utseende

Notiophilus aquaticus er mellom 4,5 og 6 millimeter lang.  Dekkvingene samt resten av kroppen er bronsefarget. Mellomrommet mellom første og andre punktrekke på dekkvingen er ekstra bred. Pannen har flere markerte furer. Beina er helt svarte, i motsetning til de andre artene som generelt har lysere, ofte brunlige bein.

Levevis

Notiophilus aquaticus er en dagaktiv løpebille, men den foretrekker skygge og lever derfor gjerne litt bortgjemt. Den finnes i tilknytning til skog, på åpne vegetasjonsfattige enger, gjerne i veiskråninger og lignende. Larvene lever som rovdyr. 
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Berylfeltet

Berylfeltet er et oljefelt i Nordsjøen. Feltet ligger omkring 315 km nordøst for Aberdeen, i sektoren til Storbritannia. Oljeplattformen Beryl A begynte utvinning av petroleum i 1976.
Jonas Pedersen

Biografi

Jonas Pedersen ble student i 1889 og offiser i 1890. I 1893 ble han cand.jur. og fikk året etter tjeneste som sakfører og fullmektig i Lofoten og Vesterålen, hvor han så var fogd fra 1898 til 1910. Det meste av denne tiden var han også bestyrer og regnskapsfører for fylkeskommunens fiskevær Henningsvær, fra 1900 til 1913. I 1910 ble han politimester i Lofoten og Vesterålen og året etter oppsynsjef ved Lofotfisket. Ved siden av sin jobb hadde han verv i Vågan Sparebank fra 1900 til 1913, han var medlem av kommunestyret fra 1902 til 1907 og ordfører i Vågan fra 1911 til 1913. Fra 1910 til 1915 var han varamann til Stortinget for Venstre i Nordland, i perioden 19113 til 1915 møtte han også. I 1909 var han formann i den departementalt oppnevnte Lofotkomite. 
Da han i 1913 ble konstituert amtmann i Nordland, forlot han Lofoten og flyttet til Bodø. 
Også i Bodø fant Pedersen en rekke verv å la seg engasjere av i tillegg til sitt embete. Han ble medlem av kontrollkommisjonen for Rønvik sinnssykeasyl fra 1917 til 1922, medlem av styret for Norges Bank fra 1918 til 1922 og styremedlem for Glomfjord kraftanlegg fra 1920. 
Fra 1921 var han fylkesmann i Aust-Agder. I 1925 ble han formann i Aust-Agder kraftverks styre og i 1928 formann i forstanderskapet for Nedenes Sparebank. Fra 1934 var han formann i tilsynskommisjonen for Sørlandsbanen. Han gikk av i 1942 etter 21 år som fylkesmann i Aust-Agder og døde i 1953.

Utmerkelser

I 1936 ble han tildelt St. Olavs Orden. I 1937 ble han tildelt Aust-Agder Landbruksselskaps medalje for sitt arbeid for bondenæringen i fylket.
Quangang

Quangang (kinesisk: 泉港区; pinyin: Quángǎng Qū) er et bydistrikt i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Quanzhou.
Det har et areal på 306,03 km² og teller 364.779 innbyggere (2003).

Administrative enheter

Distriktet består av syv bykommuner: Nanpu (南埔镇), Qianhuang (前黄镇), Fengwei (峰尾镇), Houlong (后龙镇), Jieshan (界山镇), Shanyao (山腰镇), Tuling (涂岭镇).
Nigidius oblongus

Utseende

En nokså liten (11 - 15 millimeter), smal, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet er avrundet trapesformet, bakhjørnene skarpe. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt men grunt, spredt punktert med en V-formet tverrfure mellom fasettøynene. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt og middels grovt punktert, med en smal midtfure, forkanten er litt nedsenket sammenlignet med resten av pronotum. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med finere punkter mellom.

Utbredelse

Arten er utbredt på Java.
Strobilering

Strobilering er en form for ukjønnet formering som forekommer på polyppstadiet hos stormaneter og hos bendelorm. Strobilering likner på knoppskyting, men foregår ved at kroppen segmenteres og hvert segment snøres av og blir et eget individ.

Hos stormaneter

Stor- og småmaneter har en komplisert dobbel livssyklus, der larvene i de fleste arter ikke vokser opp til nye meduser, men gir opphav til et fastsittende stadium som formerer seg ukjønnet. Hos stormanetene skjer dette ved at planula-larven fester seg til havbunden og vokser opp til en polypp. Denne polyppen kalles en 'Scyphistoma.
Scyphistomaen vil etter hvert strekke seg og får et tverrstripet utseende og kalles da en strobila. Stripene vil etter hvert bli dype furer, slik at strobilaen blir seende ut som en stabel med tallerkener. Hver av «tallerknene» blir et eget individ som etter hvert løsner fra enden av strobilaen og svømmer avgårde som en liten meduse.

Hos bendelorm

Hos bendelorm gjennomgår det voksne dyret kontinuerlig strobilisering. Etter hvert som bendelormen vokser og strekker seg, vil nye segmenter oppstå ved overgangen til skolex (festeorganet). Hvert segment kalles en proglottid. De øverste proglottidene tar til seg seg næring, vokser og parer seg. Etter hvert som nye segmenter dannes oppe ved skolex og eldre felles av bakenden, vil hver enkelt proglottid stadig befinne seg nærmere enden av dyret.
Når proglottiden faller av, har den sluttet å ta til seg næring og består i all hovedsak av befruktede egg. Når den løsner, vil den følge med vertens avføring ut av tarmen og bevege seg som et selvstendig individ.
Nålsundkanalen

Nålsundkanalen er en 140 m lang kunstig vannvei mellom Freifjorden og Karihavet, som skiller Aspøya fra fastlandet av Tingvoll i Møre og Romsdal.

Historikk

I lang tid har kystfolk dratt sine båtene over den smale landtungen Nålsundeidet, det korte stykket over land var både tryggere og raskere enn å seile eller ro rundt hele halvøyen. Arkeologiske funn tyder på at dette foregikk allerede i vikingtiden, og mot slutten av 1800-tallet var denne landverts ferdselsåren så mye i bruk at det var satt opp faste dra-plank, som gårdene i omegnen hadde ansvaret for å holde ved like.
Allerede i 1839 kom planene om en kort kanal gjennom eidet opp i Straumsnes herredsstyre, men det var ikke før i 1901 at kanalen ble gravd ut med steinsatte sider og åpnet for alminnelig ferdsel. Den ble en umiddelbar suksess for kysttrafikken, men ettersom bredden er i underkant av 10 meter og vanndybden ved lavvann 0,6 m, er det kun mindre båter som kan benytte kanalen. En lokalvei krysser kanalen over en lavbro, som opprinnelig var en vippebro for å slippe gjennom masteførende småbåter. Senere har denne blitt erstattet av en fast bro. I dag er kanalen en yndet ferdselsvei for egnens småbåter.
Medisinsk metodevurdering

Medisinsk metodevurdering (health technology assessment, HTA) legger vekt på hvor virksom eller effektiv en medisinsk metode er og hvilke negative konsekvenser eller bivirkninger bruken av en metode kan gi. 
Arbeidsformen er først og fremst en oppsummering og vurdering av tilgjengelig vitenskapelig litteratur om klinisk effekt. Dette er ønskelig men ikke tilstrekkelig grunnlag for beslutninger. Derfor skal den komplette metodevurderingen også inneholde økonomiske vurderinger, samt diskutere eventuelle organisatoriske konsekvenser ved å ta i bruk metoden, kompetansebehov, etikk, pasientpreferanser, etc.
En medisinsk metodevurdering er ingen anbefaling eller beslutning, men skal være et grunnlag for beslutninger. 
Formålet med metodevurdering er å gjøre den medisinsk-faglige kunnskapen og tilhørende vurderinger tilgjengelige for beslutningstagerne i helsevesenet, spesielt for dem som har ansvar for å fatte helsepolitiske beslutninger og for dem som utformer retningslinjer som skal benyttes av klinikere.

Mini-metodevurdering

Mini-metodevurdering brukes av sykehusene når et fagmiljø ønsker å innføre eller utfase en metode. I en mini-metodevurdering evalueres effekt og sikkerhet, samt økonomiske, etiske og organisatoriske aspekter ved metoden. En mini-metodevurdering er en forenklet metodevurdering og brukes hovedsakelig ved evaluering av utstyr og prosedyrerelatert diagnostikk og behandling. Metoden skal normalt ikke benyttes til vurderinger av legemidler eller metoder der legemidler inngår som en vesentlig komponent.

Verktøy for beslutningsstøtte

Mini-metodevurdering gjøres i helseforetakene før innføring av en ny metode der det er klinisk usikkerhet, faglig uenighet vedrørende effekt og/eller sikkerhet, eller hvis innføring av metoden reiser etiske spørsmål. En metode klassifiseres som ny dersom den ikke har vært brukt tidligere i Norge (utenfor klinisk utprøving), eller kun har vært brukt på et lite antall pasienter, eller innebærer ny anvendelse av en eksisterende (etablert) metode, for eksempel endret indikasjonsgrunnlag. 
Mini-metodevurdering synliggjør konsekvenser av innføring av nye metoder i sykehus, bidrar til kunnskapsbaserte og transparente beslutninger og medvirker til økt pasientsikkerhet. Mini-metodevurdering identifiserer også om beslutning om innføring av en ny metode bør tas på regionalt eller nasjonalt nivå.

Nasjonal database

Den nasjonale databasen for mini-metodevurdering er lagt til Folkehelseinstituttet. På databasens hjemmeside finnes skjema, instrukser, hjelp til litteratursøk og kontaktpersoner hos de ulike regionale helseforetakene.
Walkover

Walkover (opprinnelig walk over, «gå over») er et sportsuttrykk som brukes når et lag uteblir fra en kamp.
Uttrykket kommer fra engelsk hestesport. Ifølge reglene til Jockey Club var hesten nødt til å passere målstreken for å vinne et løp. Hvis det kun var én hest som stilte i løpet, måtte den likevel gå over målstreken, derav navnet «walkover».
I lagidretter er det vanlig at laget som vinner kampen på «walkover» får resultatet 3–0.

Arrangørwalkover

Arrangørwalkover, «arrangør som overgår», er et uttrykk som brukes når en arrangør blir overrumplet av en annen part eller ikke kan stille med det den andre parten krever.
Australimyzidae

Kilder

Catalogue of Life 2006. 
Catalogue of Australian and Oceanian Diptera.
Mirabello Cavalori

Mirabello Cavalori (født 1520 i Salincorno, død 1572) var en  italiensk maler innen manierismen, som hovedsakelig arbeidet i Firenze.
Cavalori ble født i Salincorno, nær Montefortino. Han var en samtidig av Maso da San Friano og yngre enn Vasari. Den siste maleren ansatte Cavalori for dekorasjonen av Studiolo di Francesco I i Palazzo Vecchio, som han laget Ullfabrikken for. Også i Palazzo Vecchio finnes malerier som Ofringen av Lavinia og Velsignelsen av Isak.