google/wiki40b huggingface dataset:
Theodore Bikel

Bakgrunn

Hans foreldre gav ham navnet Theoddor etter Theodor Herzl, den moderne sionismes grunnlegger. Ved nazistenes okkupasjon av Østerrike (Anschluss, 1938) flyttet den jødiske familien til det den gang britisk styrte Palestina der familien ved hjelp av sine sionistiske kontakter fikk britiske pass.

Skuespiller

Bikel innledet sin karriere allerede i tenårene og var med på grunnleggelsen av Cameri-teateret - som med tiden ble ett av Israels største teatre – innen han i 1945 flyttet til London for å begynne ved Royal Academy of Dramatic Art. I år 1948 anbefalte Michael Redgrave ham til sin venn Laurence Olivier for roller ved premieren av Tennessee Williams' i Streetcar Named Desire. Dette ble hans gjennombrud som skuespiller.
Etter flere filmer og skuespill i Europa flyttet Bikel til USA i år 1954 og ble amerikansk statsborger i 1961. Der spilte han med stor fremgang i en lang rekke filmer og skuespill og stod i år 2010 som 86-åring fortsatt på scenen.
På 1950-tallet spilte Bikel inn et antall album med jødisk folkemusik, og i 1959 startet han sammen med Pete Seeger og George Wein the Newport Folk Festival, og åpnet den første folkemusikkaféen i Los Angeles.
Ved siden av sine framtredender på film og teater var Bikel også ofte gjest i populære amerikanske TV-show.
Ved siden av sin gjerning som skuespiller og folkesanger spilte Bikel også en rolle i den faglige virksamheten for artister. Han var også medlem av Mensa International, en sammenslutning for personer med særlig høy IQ.
Operasjon Blau

Stor fremgang

Tyskerne hadde stor fremgang. 28. juli, en måned etter at de hadde startet offensiven, nådde de Kalatsj-na-Donu (75 km vest for Stalingrad) og hadde erobret hele Don-buen, bortsett fra at sovjeterne fortsatt holdt to brohoder nord og nordvest for Kalatsj. Deretter rykker de sørover, hvor de 19. august tok oljefeltene ved Majkop. 8. september tok de den viktge svartehavshavnen Novorossijsk. I sørøst ble de stanset først ca. 50 km vest for Groznyj. Lenger nord rykket de i slutten av august de østover fra Kalatsj for å ta Stalingrad, og sist i måneden nådde de Volga nord for byen.

Ingen avgjørende seier

Tross all fremgangen gikk operasjonen ikke etter den opprinnelige planen. Alt i juli ble tyskerne og deres allierte stoppet ved Voronezj, så de klarte ikke å komme seg over Don nord for Kalatsj. På den måten fikk de en lang, sårbar nordflanke. Og under tilbaketoget klarte den sovjetiske hærsjefen Timosjenko å trekke ut hovedstyrkene. Tyskerne kunne ikke melde om overveldende fangetall som sommeren og høsten 1941. Ved Stalingrad møtte tyskerne forbitret motstand. Kampene om byen krevde veldige ressurser. Sammen med lange forsyningslinjer og økende sovjetisk motstand i Kaukasus gjorde dette at fremrykkingen stoppet opp der også. I tillegg ble de sårbare flankene holdt besatt av allierte tropper (rumenere, ungarere, italienere) av ujevn kvalitet. Mens tyske styrker forblødde i første fase av slaget om Stalingrad, forberedte sovjeterne en motoffensiv. Den ble startet 19. november. Dermed ble store tyske og rumenske styrker omringet, og slaget endte med katastrofe for tyskerne.
Teisen Vest Borettslag

Teisen Vest Borettslag er et borettslag i Agmund Bolts vei på Teisen i Oslo. Borettslaget ligger ytterst vest i Alna bydel med direkte grense til bydel Gamle Oslo. Ring 3, som har trasé langs østsiden av tomten, danner et kunstig skille mellom Teisen Vest og resten av Teisenområdet.

Arkitektur

Borettslaget ble bygget i regi av OBOS og sto ferdig i 1955. Arkitektene var Frode Rinnan , Olav Tveten og Kjell Colbiørnsen. Bygningsmassen består av 16 bygninger i tre og fire etasjer. Blokkene har en funksjonalistisk utforming med gjennomgående leiligheter på to eller tre rom pluss kjøkken, i samme stil som borettslagene på Lambertseter.

Historikk

Innflytting i Teisen Vest Borettslag foregikk i tidsrommet 1953 til 1955 mens borettslaget offisielt ble stiftet 5. februar 1954.
Borettslaget består idag av 468 andelsleiligheter og fire tjenesteleiligheter.
I 2009 igangsatte borettslaget en omfattende utomhusrehabilitering for å heve bygningsmassens estetiske inntrykk.
Wikipedia-monumentet

Wikipedia-monumentet (polsk: Pomnik Wikipedii) er et offentlig kunstverk i Słubice i Lubusz voivodskap i Polen som ble avdekket 22. oktober 2014. Skulpturen er reist for å hylle bidragsyterne til det brukergenererte oppslagsverket Wikipedia. Den er laget av den armenskfødte kunstneren Mihran Hakobyan i glassfiberarmert plast, og er plassert på Plac Frankfurcki (Frankfurtstorget) ved byens universitet, ikke langt unna broen til den tyske byen Frankfurt an der Oder.

Beskrivelse

Inkludert sokkel er skulpturen rundt to meter høy og veier 350 kg. Den er laget av glassfiberarmert plast som er farget for å minne om bronse, og støttes av en stålstruktur. Sokkelen fremstiller papirstabler, og oppå den står fire personer som holder oppe en globus som fremstiller Wikipedias logo. På inskripsjoner på polsk, tysk og engelsk hylles de frivillige bidragsyterne, og Wikipedia beskrives som en av pålene kunnskapssamfunnet hviler på.
De fire personene representerer de anonyme bidragsyterne fra jordas fire hjørner, men var opprinnelig ment å skulle symbolisere de fire største Wikipedia-språkene ettersom Wikipedia på polsk var den fjerde største da prosjektet ble påbegynt i 2010.
Papirstablene er en hyllest til Johannes Gutenberg og boktrykkerkunsten, som muliggjorde mer omfattende spredning av det skrevne ord.
Skulpturen ble finansiert av de lokale myndighetene og kostet 60 000 złoty.
Våttåhaugen (Trondheim)

Våttåhaugen er det høyeste punktet på Ladehammeren, nordøst for Ladejarlen videregående skole, 71 moh. 
Navnet forteller at dette er et gammelt vardested. Dette kan være et svært gammelt vardested, hvorfra man lett ville kunne signalisere til og fra jarlesetet på Lade. Denne høyden korresponderer også lett med Våttakammen i Trondheim Bymark
Horsens statsfengsel

Horsens statsfengsel (dansk: Horsens Statsfængsel, tidligere Horsens Straffeanstalt og Horsens Tugthus er et tidligere fengsel i Horsens i Danmark. Dette ble etablert i 1853 og var planlagt bruk for innsatte med lengre soningsdommer. De innsatte tilbrakte bare nettene i sine celler, om dagen arbeidet de i ulike verksteder og kunne om kvelden bevege seg fritt mellom avdelingene.

Bakgrunn

Etter at Det Slesvigske Kyrasserregiment ble lagt ned i 1842, mistet Horsens dens daværende status som garnisonsby, noe som førte til mange avskjedigelser. Som en kompensasjon for dette søkte bystyret om at få et planlagt jysk tukthus til byen. Byggingen av dette ble påbegynte i 1847, og Horsens Tugthus, ble tatt i bruk i 1853. Dette førte til nye statlige arbeidsplasser, fram til 1857 var det likevel soldater fra Fredericia som passet på de innsatte, men etter dette ble dette overtatt av fengselets egen vaktstyrke.

Drift

Fra rundt 1860 og fram til 1916 hadde fengselet en avtale med tekstilfabrikanten Crome & Goldschmidt om at deres fabrikker kunne bruke de innsatte som arbeidskraft.
I 1892 ble Danmarks siste halshogging og dermed den siste henrettelse for forbrytelser begått i fredstid gjennomført i fengselet. Det var Jens Nielsen som ble henrettet i luftegården i fengselet 8. november, dømt for en rekke forbrytelser, blant annet for tyveri og brannstiftelse på fem gårder, og fikk dødsdommen for drapsforsøk på en fengselsbetjent.
I forbindelse med innføringen den nye danske straffeloven av 1930, hvor tukt- og forbedringshusene opphørte å eksistere og ble til 'fængsler', skiftet Horsens Tugthus navn til Horsens Statsfængsel.
Fengselet ble stengt i 2006 og de innsatte ble overført til statsfengselet Østerjylland (dansk: Statsfængslet Østjylland) på Enner Mark, rundt 10 km vest for Horsens.

Dagens bruk

Etter at fengselet ble lagt ned, har det blitt omdannet til en kulturinstitusjon med navnet FÆNGSLET, som blant annet rommer Fængselsmuseet, en avdeling under Horsens museum, der de autentiske fengselslokalene, supplert med lyd, bilde og gjenstander, gir publikum en særegen museumsopplevelse. Fengselets tidligere luftegård, hvor de innsatte hadde fått frisk luft og mosjon, er gjort om til en konsertarena med utendørskonserter og andre arrangementer i sommerhalvåret. Flere av de andre lokalene, blant annet noen av verkstedene, forsamlingshuset og gymnastikksalen, blir i dag leid ut som møtelokale, konferanselokale, festlokale og lignende.
Blant annet spilte Metallica her 6. juni 2012 et publikum på 40 000.
Székely Himnusz

Székely Himnusz («Szekély-hymnen») er et dikt fra 1921, som av Nasjonalrådet i Szekler ble oppnevnt som Székely-folkets «nasjonalsang», 5. september 2009. Székely-folket bor i Szeklerland i østre Transilvania. Området er en del av Romania, men har en organisert separatistbevegelse som refererer til hymnen som sin nasjonalsang.
Ploisy

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Ploisy
Referanse: INSEE
Sønd- og Nordfjord fogderi

Sønd- og Nordfjord fogderi (Sønd- og Nordfjords Fogderie) var et fogderi i Nordre Bergenhus amt (fra 1919 kalt Sogn og Fjordane fylke) frem til disse ble avviklet i perioden 1898-1919. Fogderiet omfattet middelalderens Firdafylke under Gulatingsloven (nå Fjordane), med halvfylkene Sunnfjord og Nordfjord. Fogderiet var tidvis oppdelt i to fogderier, hhv. Sunnfjord fogderi og Nordfjord fogderi.
Audun Tyldens Minnepris

Audun Tyldens Minnepris er en pris stiftet av Fondet for norske plateprodusenter (FONO) til minne om Audun Tylden, som døde i januar 2011.
Prisen, på 50 000 kroner, skal deles ut på Tyldens fødselsdag den 29. oktober til «..en person som i Audun Tyldens gode ånd har spredd glede og hygge for mange mennesker, både i forbindelse med utøvelse av sitt yrke og i privat sammenheng. En person som har prioritert den gode menneskelige kontakten og vært en brobygger i et stort sosialt nettverk».
Toten fogderi

Toten og Hadeland fogderi (Totens og Hadelands Fogderie) var en administrativ enhet (fogderi) i Oplandenes amt fra 1764 da embedet ble skilt ut fra Hadeland, Toten og Valdres fogderi, og inngikk fra 1781 i Kristians amt. I 1815 ble Hadeland og Land overført til Valdres, Land og Hadeland fogderi, mens Fåberg og Gausdal ble overført fra Gudbrandsdalen fogderi, og embedet ble benevnt Toten og det sydlige Gudbrandsdal fogderi. I 1860 ble Fåberg og Gausdal overført til det nyopprettede Søndre Gudbrandsdalen fogderi og det resterende embedet fikk endelig navnet Toten fogderi.
Fogderiene i Kristians amt ble avviklet i 1909.
Duggpunkt

Duggpunktet til en luftpakke er temperaturen luften må avkjøles til, ved konstant lufttrykk, for at vanndamp skal kondensere til vann, ofte kalt dugg. Når duggpunkttemperaturen kommer under 0°C kalles det rimpunktet siden vanndamp ikke lenger vil danne dugg, men rim eller rimfrost ved deposisjon. 
Luften kan inneholde mer vanndamp når temperaturen øker. Vanndampens likevektspartialtrykk øker med økende temperatur og dermed kan mer vann fordampe. Luften har ingenting å si for fordampingsprosessen, og selv om vanndampen var den eneste gassen til stede ville den ha kondensert.  
Duggpunktet er knyttet til relativ fukt. Høy relativ fukt indikerer at duggpunktet er nærmere lufttemperaturen. Hvis den relative fukten er 100 %, vil duggpunkttemperaturen og lufttemperaturen være like. Hvis man har et konstant duggpunkt vil den relative fukten minke når lufttemperaturen øker. Dette er årsaken til at tropisk klima kan ha lav relativ fukt og likevel kjennes ubehagelig. 
Man pleier å føle ubehag ved høye duggpunkt. I Vest-Agder kaller man dette for «joglefall» (doggfall) som varer til det meste av fuktoverskuddet er blitt til duggdråper. De som er vant med kontinentalklima, begynner å få det ubehagelig når duggpunktet kommer opp mellom 15 og 20°C.
Jialing

Elveløp

Elva har sine kilder i de vestligste utløperne av Qin Ling-fjellene i de sørlige delene av provinsene Gansu og Shaanxi. Den får navnet Jialing i fylket Feng i Shaanxi, og herfra går Jialingdalen sørvestover gjennom grenseområdene mellom de to provinsene, hvor den også løper sammen med flere sideelver fra vest, hvorav den største er Xihan. Elva snur etter hvert mot sør og renner gjennom Dabafjellene og inn i den nordlige delen av provinsen Sichuan, hvor den ved Zhaohua sør for byen Guangyuan løper sammen med sideelva Bailong fra vest.
I elvas midtre løp, mellom Zhaohua og Hechuan, renner den gjennom et åslandskap med terrasserte rismarker. Elveløpet er her svært svingete, og selv om avstanden i luftlinje bare er 200 km lang så tilbakelegger elva 600 km på denne strekningen. Langs denne delen av elva ligger byene Cangxi, Langzhong, Nanbu og Nanchong.
Jialings nedre løp begynner ved Hechuan, hvor den løper sammen med de to store sideelvene Qu (fra øst) og Fu (fra vest). Mellom Hechuan og Chongqing skjærer elva gjennom de opptil 1000 meter høye fjellene i Huaying Shan. Elva danner her tre kløfter, Libi, Wentang and Guanyin, som også kalles «De mindre Tre Kløfter i Jialing», som motsats til de store «Tre Kløfter» langs Yangtze-elva. Jialing munner ut i Yangtze i sentrum av Chongqing.
Caatingaspurv

Underarter

Det er beskrevet ingen underarter av caatingaspurv:
Rødfrynset båtspinner

Utseende

En middelsstor (vingsepenn 31 – 40 mm), grønn spinner. Den ligner på stor båtspinner (Bena bicolorana), men kan skilles fra denne på at grønnfargen er noe blekere, at den har tre, ikke to, lyse skråstriper i forvingene, og at hårfrynsene langs vingekanten er rødlige i alle fall hos hannen. Hodet, brystet, forvingene og bakkroppen hos hannen er grønne. Hunnens bakkropp og bakvinger er hvitaktige, hannens bakvinger blekt grønngule. Antennene og de små labialpalpene er brunrøde, antennene trådformede og vel halvparten så lange som forvingene. Larven er gulgrønn med to mørkere ryggstriper, gul sidestripe og gule prikker ellers på kroppen. Den er kort og kraftig, tykkest nær hodet, avsmalnende bakover. Hodet er stort og glinsende grønt.

Levevis

Rødfrynset båtspinner finnes i løv- og blandingsskog, skogkanter og parker. Den er mer hardfør enn slektningen stor båtspinner. De voksne spinnerne flyr fra solnedgang og et par timer framover, fra slutten av mai til begynnelsen av juli. De kommer gjerne til lys. Disse spinnerne kan lage klikkende lyder, både noen som er hørbare for mennesker og ultralyd. Trolig hjelper disse lydene kjønnene til å finne hverandre. Larven utvikler seg på ulike løvtrær, bøk synes å være særlig foretrukket.

Utbredelse

Rødfrynset båtspinner finnes over det meste av Europa unntatt den nordligste delen, vidare østover til Japan, Korea og øst-Sibir. I Norge er den forholdsvis vanlig på Øst- og Sørlandet, mer spredt nordover til Sogn og Fjordane.
Isthmian League

Isthmian League er en regional fotballiga i England som dekker London og Sørøst-England. Den er bedre kjent under navnet Ryman League. Ryman er ligaens offisielle tittelsponsor. Den har tidligere vært kjent som Diadora League, ICIS League, Rothmans Isthmian League, Vauxhall-Opel League, Berger Isthmian League og Servowarm Isthmian League. Isthmian League har også en ungdomsliga kjent som Isthman Youth League.
Palauugle

Habitat og utbredelse

Palauuglen er endemisk til Palau.
Lárus Sigurðsson

Klubbkarriere

Han har spilt for Stoke City og West Bromwich Albion i England, og ble kåret til årets spiller i West Bromwich Albion i sesongen 1999-2000. Han bestemte seg for å legge opp i 2004 etter å ha fått en kneskade.

Landslagskarriere

Sigurðsson fikk totalt 42 landskamper og 2 mål for Island. Han debuterte for Island i juli i en privatlandskamp mot Frankrike, da han kom inn som innbytter for Izudin Dervic.
Fylkesvei 1860

Fylkesvei 1860 går mellom Sakslund og Ottestad stasjon i Stange kommune. Veien er 2,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 196.
Skanke

Skanke (Skancke, Schancke, Schanche  med flere) er et norsk slektsnavn med flere skrivemåter og som brukes av flere slekter. 
Det er noe usikkert om navnet Skanke er dannet av figuren i  våpenskjoldet, en «skank», eller om våpenfiguren er tatt på grunn av navnet og våpenet dermed er et såkalt talende våpen.
En kjent slekt stammer fra sognepresten Jon Mogenssøn Skanke (død 1618), Innvik. Han har etterkommere i både manns- og kvinnelinjer som bruker litt forskjellige skrivemåter for navnet.

Familiens våpenskjold

Som våpenskjold har denne slekten brukt et skjold med et bøyd menneskeben kledt i rustning (harnisk) og med en spore, samt som hjelmtegn på hjelmen en rustningskledt arm med hånd som svinger et sverd. Varianter av våpenskjoldet er i skjoldet et ben i støvel med spore, og på hjelmen enten samme ben eller to rustningskledte armer med albuene vendt utover. Idag brukes også en utforming av slektsvåpenet med på sølv bunn et blått rustningskledt ben, og naturfargede påfuglfjær som hjelmtegn.
Andre slekter Skanke har brukt lignende, men noe varierende, våpenskjold som sine slektsvåpen, bl.a. skjold der benet er lagt over en vannrett deling. Avbildninger av våpenet finnes på Arnstein Rønnings nettsted http://heraldikk.blogspot.com/
Avbildninger av våpenskjoldet i farger finnes bl.a. på en anetavle fra 1685 for Maren Jørgensdatter (Staur). Anetavlen er gjengitt bl.a. under artikkelen om  hennes farfar Henrik Jørgenson Staur. Den er også gjengitt i artikkelen om Christoffer Trondsen («Rustung») som var gift med Karen Knutsdatter, fordi hun skal ha vært en Skanke. Hennes våpenskjold er der delt av sølv og rødt med et avkuttet ben som har støvel og er lagt over delingen, samt som hjelmtegn to vesselhorn vekselvis delt i sølv og rødt.
Slektsvåpenet er avbildet i Nicolas Berghs våpenbok fra 1712. Der er skjoldet delt i sølv og blått, benet har knebukse, strømpe, sko og en rose ved kneet. Hjelmtegnet er to sølv vesselhorn. Våpenet er gjengitt ved omtale av «Fru Karen Sckancke» og det er nærmere kommentert i H. K. Steffens: Slægten Aall (1908)

Antakelser om familiens opprinnelse

Det er skrevet bøker og mange artikler om slekter med varianter av navnet Skanke. Det er antatt at en stamfar for en av slektene kom på 1500-tallet fra Jemtland. Det er også lansert at slekten Skanke skal være etterkommere av kongeslekten på øya Man, som da er en del av slektstreet til den engelske kongefamilien. Man har tre rustningskledte ben i triskelion som våpenmerke fra middelalderen. Heraldisk sett er dette diskutabel fordi det er mange steder, personer og slekter som bruker rustningskledt ben (ett eller flere) i våpenskjold. I Norge ble triskelion brukt i segl av Hallstein Thorleifsson i 1303 og Nikulas Hallsteinsson i 1345 (avbildet i Huitfeldt-Kaas 1899-1950).
Kollisjonsdeteksjon

Kollisjonsdeteksjon eller kollisjonsregistrering er i informatikken det å oppdage skjæringspunktet mellom to eller flere objekter. Begrepet er oftest brukt i videospillsammenheng og simuleringer, men det har også bruk i robotikk.
Edward Irving

Bakgrunn

Faren var garver, og nedstammet fra eller var knyttet til de franske hugenotter som var kommet til danne delen av Skottland lenge før. Morssiden var bønder eller selveiere i Annandale. Første del av skolegangen fikk han på en skole drevet av Peggy Paine, i slekt med Thomas Paine (forfatter av Age of Reason), og deretter gikk han på Annan Academy der han ble undervist av Adam Hope, som er omtalt i Reminiscences av Thomas Carlyle. Irving studerte så ved universitetet i Edinburgh.

Virke

Irving ble i 1822 predikant ved den skotske presbyterianske kirke i London. Der fikk han snart allmen oppmerksomhet ved sine kraftfulle prekener. Han hadde apokalyptiske intresser - noe som ved tiden rett etter Napoleonskrigen og de store politiske omveldninger lå luften og i England også hadde sammenheng med den evangeliska vekkelse] - kom han til den overbevisning at hele den kirkelige utvikling var et frafall fra kristendommenm og at den apostoliske kirkes nådegaver (karismer) kunne og burde fornyes ved bønn og tro; i særdeleshet framkom også i hans vennekrets i det minste tungetale.
Irving kom også til det standpunkt at Kristi menneskelige natur hadde arvesynd, men ved den guddommelige natur kraft hadde overvunnet den. For alt dette ble Irving avsatt fra sitt embete i 1832 og ekskommunisert av den skotske generalsynode. Ansette venner fra anglikanerne, blant dem den rike bankier, senere «apostel» Henry Drummond, tok seg av ham og gav ham midler til å danne egen menighet. Dens hovedsæregenhet ble at de apostoliske embeder der skulle fornyes. 
Irving, som selv sørget over at hans navn skulle gis til det av Herren påbegynte verk, døde snart, nesten glemt. han døde under en reise til Skottland, bare 42 år gammel. 
Dette var før hans kirke hadde begynt å utfolde seg for alvor. Men han hadde inspirert profeter, som  utvalgte 12 apostler som den nyw kirkes høyeste ledere, som i pakt med Efeserbrevet 4,4 innviet evangelister og hyrder; de sistnevnte ble forestandere for hver sin lokalmenighet med seks eldste og seks diakoner under seg.
Radiokjemi

PET Radiokjemi

PET radiokjemi omhandler i korte trekk isotopproduksjon, syntese av molekyler som effektivt kan merkes med kortlivede positronemitterende radionuklider og merking av disse for bruk i nukleærmedisinske undersøkelser. I tillegg omfatter det også radioanalytisk kjemi.
Sentralt innen PET radiokjemi står isotopene ¹⁸F, ¹¹C, ¹³N og ¹⁵O med en halveringstid på henholdsvis 109, 20, 10 og 2 minutter. Disse produseres i en syklotron ved å bombardere et egnet target, for eksempel ¹⁸O-anriket vann. Etter endt produksjon kan de produserte isotopene kobles til et egnet molekyl, en «precursor», enten direkte eller etter konvertering til en hensiktsmessig kjemisk form.
Kamidana

Kamidana (japansk: 神棚), ordrett "gudesokkel", er et miniatyr alter i hjemmet som brukes som en helligdom til en naturånd (kami) innenfor shintoismen. Slike altere er mest vanlige i Japan, som er hjemlandet for kami-dyrkelsen.
Pljussa

Pljussa (russisk: Плю́сса) er ei elv i Pskov oblast og Leningrad oblast i Russland. Den er ei østlig (høyre) sideelv til Narva. Elva er 281 kilometer lang og har et nedbørfelt på 6 550 km².
Elva har sine kilder i de nordøstligste delene av Pskov oblast. Den renner først hovedsakelig vestover, før den snur mot nord. Den munner ut i Narvareservoaret nord for byen Slantsy. Middelvannføringen ved Slantsy er 50 m³/s.
Riksflaggloven

Riksflaggloven, vedtatt under det tyske nazistpartiet NSDAPs rikspartidag i Nürnberg 15. september 1935, etablerte regler for flagget i det nazistiske Tyskland. Loven slo fast at svart, hvitt og rødt skulle være riksfargene og at hakekorsflagget skal bli det nye riks- og nasjonalflagget.

Bakgrunn

Bakgrunnen for loven skal ha vært at amerikanske havnearbeidere rev ned hakekorsflagget fra det tyske skipet TS Bremen.  Arbeiderne ble ikke straffet fordi hakekorsflagget ikke ble ansett som det tyske nasjonalflagget.
Weimar-republikkens flagg i svart, rødt og gult ble avskaffet 12. mars 1933 og i første omgang erstattet med trikoloren i svart, hvitt og rødt som nasjonalflagg. Øvrige flagg ble endret i samme fargeoppsett. Samtidig ble partiflagget med svastikaen innført som offisielt flagg, i første omgang til bruk parallelt med nasjonalflagget.  
Fargene rødt, hvitt og svart var hentet fra flagget under det tyske riket før Weimarrepublikken. Den røde og svarte fargen representerte dessuten Blut und Boden, det vil si «blod og jord». Hitler hevdet i sitt kampskrift Mein Kampf, som kom ut i to bind i 1925 og 1926, at det var han personlig som hadde valgt hakekorset og bestemt utforming og farger. Hans tolkning var at hakekorset stod for arbeid, det hvite for nasjonalistisk orientering og det røde for den sosiale grunntanken.