google/wiki40b huggingface dataset:
Kurfyrstedømmet Mainz

Historie

Bispestolen ble opprettet i romertiden, i byen Mainz, som hadde vært en romersk provinshovedstad kalt Moguntiacum. Bispedømmet ble først viktig da det fikk status som erkebispedømme i 780-782.  De første biskopene før 300-tallet har legendariske navn, og startet med Crescens. Den første stadfestet biskopen av Mainz var Martinus i 343. Mainz ble først viktig da St. Boniface ble biskop i 747. Boniface var tidligere en erkebiskop, men denne tittelen gikk ikke til bispestolen før etterkommeren hans, Lullus.
I 1802 mistet Mainz status som erkebispedømme. I sekulariseringen som fulgte Reichsdeputationshauptschluss i 1803, ble setet til kurfyrsten Karl Theodor von Dalberg flyttet til Regensburg, og kurfyrstedømmet mistet områdene sine i vest til Frankrike, mens de østlige områdene langs Main nedenfor Frankfurt gikk til Hessen-Darmstadt og Nassau, og Eichsfeld og Erfurt gikk til Kongeriket Preussen. Dalberg fikk beholde Aschaffenburg-området som Fyrstedømmet Aschaffenburg. I 1810 slo Dalberg Aschaffenburg, Frankfurt, Wetzlar, Hanau og Fulda sammen og dannet det nye Storhertugdømmet Frankfurt. Dalberg gikk av i 1813 og i 1815 delte Wienerkongressen områdene hans mellom Kongeriket Bayern, Kurfyrstedømmet Hessen-Kassel, Storhertugdømmet Hessen og fristaden Frankfurt.
Det moderne bispedømmet Mainz ble grunnlagt i 1802, innenfor områdene til Frankrike og i 1814 ble området utvidet inn i Hessen-Darmstadt.
Lophoceros

Etymologi

Slektsnavnet Lophoceros er sammensatt av det greske uttrykket lophos (λοφος = kam, topp, hjelmtopp m.m.) og slektsnavnet Buceros (se dette for etymologiske detaljer).
Hodr idrettslag for synshemmede

Hodr idrettslag for synshemmede ble stiftet 8. mai 1969. Idrettslagets formål er å drive idrett organisert i NIF. Idrettslaget skal arbeide for aktiv idrett og mosjon blant synshemmede i Oslo-området. Idrettslaget er medlem av NIF gjennom Oslo Idrettskrets. 
Idrettslaget har sitt navn etter den norrøne guden Hodr.
Lagets aktiviteter er for tiden spinning, løpetrening, trim og svømming. Det arrangeres årlig barmarks- og skisamlinger, og skogs- og fjellturer.
Strinda Ungdomskorps

Strinda Ungdomskorps er et amatørkorps fra Trondheim.

Historie

Korpsets historie starter i 1924, ved stiftelsen av korpsene Arbeiderbarnas Musikkorps (barnekorps) og Musikkforeningen Nidarholm (amatørkorps). Arbeiderbarnas Musikkorps ble etterhvert til Trondhjems Janitsjar. De to korpsene ble slått sammen i 1962. I 1966 ble Musikkforeningen Nidarholm reetablert, mens det opprinnelige korpset «Musikkforeningen Nidarholm og Trondhjems Janitsjar» fortsatte under navnet Strinda Ungdomskorps. Korpset er i dag et amatørkorps med medlemmer fra 16 til over 70 år.
Rosemalt

Rosemalt er en romanserie på 25 bøker, skrevet av «Annikki Øvergård»,  et felles pseudonym for Annikki Torgersen og Jan Erik Øvergård. Handlingen er lagt til Østerdalen. 
Bøkene ble utgitt av Cappelen Damm som en del av NorskeSerier.
Acaua

Utseende

En liten, kraftig, brungrå trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen og ganske tynne. Kroppen, mest påfallende beina, er spredt kledt med lange, hvite hår. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er jevnbrede, med et par påfallende, rødlig-okerfargede flekker i den bakre delen. Pronotums midtfelt har gjerne også en rødlig okerfarge.

Utbredelse

Slekten finnes i Brasil, Ecuador og Bolivia.
Rover 800

Rover 800-serien kom på markedet i 1986 og var det første resultatet av samarbeidet mellom Honda og Rover. Honda hadde bruk for en større bil enn Accord på det amerikanske markedet, og Rover hadde lite penger til å utvikle en helt ny modell, så da ble samarbeidet innledet. Rover produserte sin 800-serie som erstatter for SD1 og Honda startet sin produksjon av Legend.
Bilene hadde samme plattform, men var ganske ulike å se til. Bilene hadde samme V6-motor, men Rover hadde sin egen firesylindrede motor på 820-modellen. Interiøret var veldig forskjellig, men i karosseriet kan en se en viss likhet.
De første modellen med V6 motor hadde ett sylindervolum på 2500 ccm (Rover 825), disse motorene hadde lavt dreiemoment i bunn og ble derfor erstattet av en oppboret modell med 2700 ccm som kom i 1988 (Rover 827). Interiøret i disse bilene hadde mye av de engelske tradisjonene i seg, trepaneler og skinnseter ga en eksklusiv atmosfære.
I Norge er disse bilene sjelden vare, det ble solgt noen biler på åttitallet, de fleste i 1988. Her hjemme var det stort sett 820si og 827si som ble solgt. Det ble også solgt noen 820 sterling, men disse var dyre her i landet, 827-modellen kostet ca. 400 000  og 820-modellen ca. 300 000 kr i 1988.
De første modellene (MK1) hadde mye problemer en del problemer. Rust og problemer med elektronikken (fra Lukas) bidro til å gi bilen et dårlig rykte. I USA ble bilene solgt som Sterling og ikke Rover, men det hjalp lite. Både i Norge og USA stoppet salget opp etter få år og ble aldri solgt igjen.
I 1992 kom det en ny utgave av 800 serien, den var basert på den gamle MK1 modellen men med litt rundere former og ett oppgradert interiør. Understell, dører, V6 motor og det meste av interiøret var det samme. Det som ble endret var fronten og bakparten, ny midtkonsoll og ny 4 sylindret motor med og uten turbo.
MK2-modellen hadde mye bedre kvalitet, mye bedre elektronikk og nesten ikke rustproblemer men ble aldri solgt ny i Norge. Det finnes noen privatimporterte MK2-modeller i Norge, men på landsbasis er det ikke mer enn ca. 10 eksemplarer.
Det ble også lansert en coupemodell i 1992, for å vise at at Rover kunne lage eksklusive biler. Designen var bra og interiøret var meget eksklusivt, men kjøreegenskapene var ikke på høyde med de beste, så det ble en bil for de spesielt interesserte (kun noen få tusen ble produsert).
Mk2-modellen hadde frem til 1996, 2,0-liters firesylindrede motorer med 136 hk, 180 hk og 200 hk og V6-utgave med 170 hk (Honda Legend-motor).
I 1996 fikk 800 serien en liten ansiktsløfting med nye motorer, oppgradert interiør, hellakkert listverk og oppgradert elektronikk. En ny V6-motor produsert av Rover ble introdusert, denne hadde 2500 ccm og 175 hk (finnes i dag i Rover 75).
Rover 800-serien ble produsert fra 1986 til 1999, da den ble erstattet av Rover 75.
Woodwork

Woodwork er en musikk-EP med Wintherstormer, utgitt i 2007.
Betimes Black Cloudmasses

Gjesteartister

Flere gjesteartister var med på dette albumet, deriblant Kristoffer Rygg.
Rolf Andvord

Bakgrunn

Han ble født som sønn av overlege Kristian Andvord (1855–1934) og Ebba Blomstedt (1860–1953). Han var gift med banksjefsdatteren Ingrid Anna Kristina Sten fra 1930 til 1936. Hans datter Ingegjerd giftet seg med forretningsmagnaten Harald Løvenskiold.
Etter examen artium i 1909, startet han på jusstudiene i 1910 og ble uteksaminert med graden cand.jur. i 1915.

Diplomat

Han begynte deretter å arbeide i Utenriksdepartementet. I 1921 ble han chargé d'affaires ved Norges legasjon i København, og ble kort tid deretter sekretær ved den norske legasjonen i Paris. Han var også assisterende sekretær i Utenriksdepartementet og arbeidet ved den norske legasjonen i London. Fra 1935 tjenestegjorde han som ambassadør i Argentina, med sideakkrediteringer i Bolivia, Chile, Paraguay, Peru og Uruguay. Han tjenestegjorde også som generalkonsul i Buenos Aires. Før andre verdenskrig deltok han også i flere møter i Folkeforbundet.
I 1941 ble han sendt til Sovjetunionen, med sideoppdrag i Iran. I 1942 ble han gitt status som ambassadør i Sovjetunionen. Fra 1946 til 1948 var han utenriksråd i Utenriksdepartementet. Fra 1948 til 1958 var han Norges ambassadør i Frankrike og fra 1958 til 1961 i Spania.
I 1964 utgav han sine memoarer. Han døde i mars 1976 i Málaga.

Utmerkelser

Rolf Andvord ble 4. januar 1946 dekorert med storkorset av St. Olavs Orden for «fortjenstfullt virke i sitt embete under krigen». Han også mottok storkorset av Dannebrogordenen, den franske Æreslegionen, den spanske Isabella den katolskes orden, den peruanske Solordenen‎, den iranske Homayounordenen og Chiles fortjenstorden. Han var kommandør av Kristusordenen, Sankt Aleksanders orden og Ordenen Polonia Restituta, og storridder av Den islandske falkeorden. Han mottok også Kong Haakon VIIs jubileumsmedalje i 1955 samt Kong Georg Vs jubileumsmedalje og Kong Christian Xs frihetsmedalje.
Justine Henin

Grand Slam-gjennombrudd

7. juni 2003 vant hun sin første Grand Slam-turnering, French Open. 7. september vant hun sin andre Grand Slam-turnering, US Open. Begge gangene slo hun belgiske Kim Clijsters i finalen. I januar 2004 vant hun sin tredje Grand Slam-seier, denne gangen vant hun Australian Open, og igjen ble Kim Clijsters tapende finalist. Henin bekreftet formen ved å vinne ytterligere to turneringer i februar og mars 2004.

2004-2005

Etter dette ble hun satt kraftig tilbake av en virusinfeksjon, i mai 2004 tapte hun i andre runde mot en lavt rangert spiller, og senere trakk hun seg fra Wimbledon-turneringen. 
Hun gjorde comeback under OL 2004 i Athen, der hun tok gull. Deretter tok hun pause fra tennis, og ble ytterligere satt tilbake av en kneskade i desember 2004. I mars 2005 var hun igjen tilbake på proffsirkuset. Dette året vant hun French Open for andre gang. Etter 24 seire på rad, tapte hun i første runde mot en gresk ukjent motstander i Wimbledon.

2006

I 2006 kom Henin til finalen i Australian Open, der hun møtte franske Amélie Mauresmo. På stillingen 1-6, 0-2 trakk hun seg imidlertid fra videre spill på grunn av magesmerter. Hun vant årets andre Grand Slam-turnering, French Open, uten å tape ett eneste sett og beseiret Svetlana Kuznetsova 6-4, 6-4 i finalen. I Wimbledon kom hun helt til finalen, men tapte i tre sett for Amélie Mauresmo. Hun kom også til finalen i US Open, men tapte i to sett for Maria Sharapova. Henin vant også WTA-sluttspillet. Selv om hun ikke spilte så mange turneringer, gjorde hun det godt i alt hun stilte opp i.

2007

I 2007 vant hun sin fjerde singletittel i French Open og sin tredje på rad. Hun ble dermed den fjerde kvinnen som vunnet tre strake French Open-finaler, de andre er Helen Wills Moody (1928–1930), Hilde Krahwinkel (1935–37) og Monica Seles (1990–1992). I Wimbledon kom hun til semifinale der hun tapte til useedede Marion Bartoli med 6-1, 5-7, 1-6. I US Open 2007 beseiret Henin Svetlana Kuznetsova i finalen. Hun har lagt opp siden da.
Snakk til henne

Handling

«Snakk til henne», sier sjukepleieren Benigno til Marco ved sjukesenga til kjæresten Lidia, som ligger i koma etter en ulykke. Journalisten Marco er blitt sammen med den kvinnelige matadoren Lidia etter at han skulle gjøre et intervju med henne, og har fulgt henne rundt på opptredener på ulike tyrefekterarenaer i Spania. Siste gang gikk det galt, da oksen stanga henne ned og feide henne rundt i ringen.
Benignos jobb på sjukehuset er å passe en annen pasient som ligger i koma – den unge jenta Alicia, som ligger bevisstløs på fjerde året etter en trafikkulykke. Benigno skjøtter oppgaven svært samvittighetsfullt: Han vasker henne, masserer henne og gir henne skjønnhetspleie, og tar gjerne vakter for de andre som steller Alicia. Hele tiden mens han steller henne, snakker han med henne, viser henne ting, og behandler henne i det hele tatt som en våken pasient.
I tilbakeblikk kommer det fram at Benigno har hatt mer enn et profesjonelt forhold til Alicia. I lang tid før ulykken var han avstandsforelska i den unge jenta, som han først oppdaga inne på et ballettstudio tvers over gata for leiligheten som han nå bor i alene etter at mora døde. Alicia ble etter hvert en besettelse for han; da han fant ut at hun var datter av en psykiater, bestilte han time hos han bare for å komme i nærheten av henne. Her forteller han at han ikke har vært sammen med en kvinne; all hans erfaring med kvinner er femten års samliv med en enslig mor.
Ved et tilfelle blir Alicia lagt inn for pleie på det samme sjukehuset som Benigno er ansatt ved, og Benigno tar med glede på seg arbeidet med å stelle henne. De ukene Marco oppholder seg på sjukehuset, oppstår et vennskapelig forhold mellom han og Benigno. En kveld betror Benigno en sjokkert Marco at han ønsker å gifte seg med Alicia. Marco innser at muligheten for at Lidia skal våkne igjen er liten, og han reiser ut i verden for å komme seg vekk. En dag leser han i en tilsendt spansk avis at Lidia er død. Når han ringer sjukehuset for å få snakke med Benigno, får han vite at Benigno ikke arbeider der lenger, at han tvert imot sitter i fengsel, dømt for voldtekt på Alicia.
Han reiser hjem, og oppsøker Benigno i fengselet. Det ender med at han låner leiligheten til Benigno. En dag ser han gjennom vinduet til ballettstudioet ei jente som han innser må være Alicia. Hun er tydelig prega av hva hun har vært igjennom, men hun lever! Marco finner ut at hun har født barnet, at barnet var dødfødt, men at svangerskapet og fødselen brakte henne til bevissthet igjen. Benigno må ikke få vite at Alicia lever; tvert imot blir han fortalt at hun fortsatt er i koma og at ungen er dødfødt. En dag får Marco en telefon fra Benigno der han sier takk for seg. Marco iler til fengselet, men for seint.
Lingyantempelet

Lingyantempelet (灵岩寺, pinyin: Lingyan si) i Wande 万德镇 i bydistriktet Changqing 长清区 i den subprovinsielle by Jinan i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina er ca. 40 km sør for Jinan og 25 km nord for Tai'an.
Tempelet var ett av de mest berømte buddhistiske templer i Tang- og Song-dynastiene.
Det ble opprettet i regjeringsperioden Yongxing (357-359) under det tidlige Qin (Qian Qin), utviklet seg under det nordlige Wei-dynasti (386-534), og hadde sine blomstringsperioder i Tang- og Song-dynastienes tider. 
I De tusen Buddhaers hall (Qianfodian) fra Tang-tiden er det førti fargerike keramikkstatuer (nisu) av Arhat fra Song-dynastiet. Den kinesiske lærde Liang Qichao teller blant verdens mest berømkte statuer.
Lingyantempelet ble i 1982 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner.
Det regnes sammen med Guoqingtempelet i Tiantai Shan, Yuquantempelet i Wudang Shan og Qixiatempelet i Qixia Shan som et av de fire store tempeler (Si da ming cha 四大名刹) i Kina.
Sigurd Wongraven

Biografi

Wongraven ble medlem av det norske black metal bandet Satyricon i 1991, like etter at bandet bytta navn fra «Eczema», og har vært medlem frem til i dag. Andre prosjekter hvor Satyr har deltatt: Darkthrone, Eibon, Storm, Thorns, Wongraven og Black Diamond Brigade. Han eier plateselskapet Moonfog Productions.
I 2010 etablerte han seg som vinprodusent ved å gi ut sin første vin. I 2012 startet han selskapet Wongraven Wines.
Issacaris

Utseende

Middelsstore, avlange, mørkt bronsefargede oldenborrer. "Snuten" (clypeus) er avrundet trapesformet, litt innbuktet i forkanten. Oversiden er uten påfallende hår eller skjell. Dekkvingene har markerte lengdefurer.

Utbredelse

Slekten lever i Chile.
Høysensitivt menneske

Høysensitive personer eller HSP, som står for highly sensitive person, er mennesker som, i følge organisasjonen "Foreningen for høysensitive", er født med et mer fintfølende nervesystem. I forskningen defineres dette som personer som reagerer sterkt på små sanseinntrykk. Begrepet har særlig blitt etablert ved Arons bok fra 1996.

Bakgrunn

Foreningen for høysensitive definerer høysensitivitet som et personlighetstrekk, og ikke en sykdom eller en diagnose. Å være høysensitiv eller særlig sensitiv innebærer at man er mer mottakelige for inntrykk, og at det skal mindre til før at man begynner å produsere stresshormoner. Dette fører blant annet til at høysensitive lettere kan bli overstimulert og utmattet.
Det psykologiske fagmiljøet i Norge er delt i synet på karaktertrekket, og det finnes meninger som taler både for og imot at høysensitivitet er et reelt karaktertrekk. Siden de som benytter seg av begrepet mener at så mange som 15-20% av befolkningen er født med dette karaktertrekket, mener fagmiljøet at dette ikke er et spesielt karaktertrekk, men heller en naturlig variasjon i personlighet. Det kan likevel kunne være relevant for blant annet barnehager og skole å ha innsikt i disse variasjonene, da det vil kunne påvirke hvordan bl.a. barn og unge responderer på omgivelsene rundt seg.
Noen mener at forskningen er mangelfull, og at mye av kunnskapen om karaktertrekket er oppstått i alternativbevegelsen.

Kjennetegn

Forskning viser at høysensitivitet er korrelert med personlighetstrekket introvert uten at dette er samme fenomen. Det blir heller ikke betraktet som bare et utslag av personlighetstrekket temperament/følelsesmessig ustabilitet (neuroticism). Høysensitive barn har en tendens til å reagere med sjenerthet og negative følelser. Voksne rapporterer om stress og helse som konsekvens av være høysensitive. Smolewska mfl identifisert tre aspekter ved høysensitivitet: estetisk sensitivitet, lav sanseterskel og lav terskel for å bli engasjert (engelsk: ease of excitation); og hver av disse er korrelerte ulikt med personlighetstrekk. Høysensitivitet er til en viss grad arvelig.
Tusenårsstedet Gulatinget

Tusenårsstedet Gulatinget ligger på Flolid i Gulen kommune i Sogn og Fjordane fylke. Dette var Gulen og Sogn og Fjordanes Tusenårssted i 2005.

Tingstedet

Gulatinget  har vært holdt på Guløy, på  Flolid gard, noen kilometer innenfor Eivindvik, er eneste mulige plass der Gulatinget kan ha vært holdt.

Monumentet

Her er det reist et monument over tingstedet laget av billedhoggeren Bård Breivik. Det består av «Tingveggen», «Tinghella» og «Eldsirkelen», og  stedet ble åpnet  27. august 2005 av stortingspresident Jørgen Kosmo, og med blant annet  statsminister Kjell Magne Bondevik til stede. Gulatinget var et høytidelig samlingspunkt i sin tid. Kunstverket er tenkt å markere et historisk sted, men også skal det være en identitetskaper for stedet og naturen.

Tingveggen

Tingveggen skal være et symbol på en historisk møteplass og har et mektig monumentpreg. Den er laget av 22 steiner som er reist på høykant. Kunstverket skal markere et historisk sted og har likheter med andre monument i naturen for eksempel Stonehedge. Den monumentale utformingen gjør at kunstverket blir et symbol for tradisjon, makt og stedets historie. Kunstverket er plassert ute i naturen og tanken er at det skal settes i sammenheng med landskapet, naturen og stedet. Stedets historiske røtter skal være en del av selv kunstopplevelsen, men også naturen er blitt tatt med i utformingen av Tingveggen. Dette viser seg i materialet, stein som finnes i knausene og i landskapet i Gulen.
Monumentet skal også ha en praktisk funksjon som scene og bakgrunn for fremsyninger og musikk. Det er også laget et amfi i tilknytning til Tingveggen som gjør at monumentet er i dialog med sine omgivelser i stedet for å stå som et fremmed element i naturen.
Actias sinensis

Utseende

En stor art, hannen er gul, hunnen meget blek, nesten hvit. Den fremre delen av brystet og forvingenes fremkant er brun. Hos hannen har vingene tre tynne, bølgete, brune tverrlinjer. Øyeflekken på forvingen er brun og tangerer den brune fremkanten hos hannen, men ikke hos hunnen, den på bakvingen har rosa kjerne. Bakvingen er trukket ut til middels lange stjerter, disse er brune ved roten hos hannen.

Levevis

Den grønne larven kan leve på ulike busker og løvtrær, blant andre slekten Liquidambar.
Safety car

Safety car (kjent som pace car i USA) er i motorsport en bil som setter en grense for hastigheten til de konkurrerende bilene når det har oppstått en større ulykke eller obstruksjon på banen.
Safety car blir sendt ut på banen når det inntreffer en situasjon som innebærer at løpet ikke kan fortsette på normalt vis under trygge forhold. Banefunksjonærer vil da vifte med gule flagg og vise plakater med bokstavene «SC».
I Formel 1 er safety car utstyrt med gule og grønne lys; grønne lys signaliserer at sjåføren rett bak kan passere. Når løpets leder er rett bak safety car, endres lysene til gult. Safety car kjøres av en profesjonell racerkjører og må holde jevnt høy hastighet slik at dekkene på racerbilene holdes på riktig temperatur, og samtidig unngå at bilenes motorer overopphetes.
Die Hard 2

Innspilling

John McTiernan ble tilbudt å regissere oppfølgeren til sin egen suksess fra 1988, men måtte takke nei siden han var for opptatt med å spille inn Jakten på Rød Oktober. Jobben gikk heller til finske Renny Harlin, som nettopp hadde hatt suksess med Nightmare on Elm Street 4. Handlingen i filmen skal foregå ved Dulles-flyplassen utenfor Washington, men ble spilt inn i Michigan (Minnesota og andre innspillingssteder måtte droppes på gunn av mangel på snø). Under filmingen ble budsjettet stadig overskredet, og endte til slutt på $70 millioner. Det ble sagt at på slutten kostet filmen 20th Century Fox $20 000 i minuttet å produsere. 
Bruce Willis fikk lov til å improvisere frem de aller fleste av sine kommentarer.

Mottagelse

Selv om enkelte mente den manglet det store trykket til originalen, var filmen en suksess og mottok relativt gode kritikker. Aftenposten mente at filmen var en «langtrukken oppfølger» mens Nordlys skrev at «maken til tettpakket action og spenning er sjelden laget på film».

Handling

John McClane venter på at hans kone skal lande på Dulles Airport utenfor Washington. Mens han venter, ser han to menn i militærklær med en mystisk pakke gå inn i et avsperret område av flyplassen. Han følger etter, og en skuddveksling bryter ut mellom McClane og mennene blant bagasjebåndene på flyplassen. McClane dreper en av mennene, men sjefen for flyplasspolitiet kaptein Lorenzo nekter å etterforske hva som skjedde siden det er julerush på flyplassen.
Mennene han møtte er en del av en militærgruppe som skal befri Esperanza, en mellomamerikansk general ombord i et militærfly på vei til USA. Snart har de tatt kontroll over kommunikasjonssystemene på flyplassen, og tvinger de inngående flyenen til å sirkle over flyplassen uten å lande. Gjør de ikke som de får beskjed om, vil de la flyene krasje. 
McClane etterforsker saken selv, og får snart hjelp av en gruppe militære ledet av major Grant. Det viser seg at Grant er på lag med general Stuart, mannen bak flyplasskapringen. Flyet til Esperanza lander, og klarer nesten å fly med et annet fly i sikkerhet med Stuart, Grant og deres menn før McClane får revet løs en bensinledning på flyet og tent på slik at det eksploderer.

Manus

Filmen er basert på romanen 58 minutes av Walter Wager. Romanen har samme utgangspunkt: en politimann må stoppe terrorister som tar en flyplass som gissel, mens politimannens kone sirkler rundt over hodet hans. Han har 58 minutter på seg før hans kones fly krasjlander. Både den franske og italienske tittelen har 58 minutter i seg.
Jingmen varmekraftverk

Jingmen varmekraftverk er et kombinert oljekraftverk og kullkraftverk i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1800 MW fordelt på 6 turbiner. Anlegget stod ferdig i 2007, men installasjonene startet allerede i 1979 med de første kokerne.
Ole Tobias Olsen

Familieliv

Han var sønn av bonde Ole Pedersen Bjellånes (1774–1849) og Milda Nilsdotter (1800–78).  I 1877 giftet han seg med Christine Bernhardine Dahl (1855–1910) og fikk ti barn, deriblant OL-skytteren Ole Tobias Olsen (1878–1940) som var ordfører i Mosjøen,  zoologen Ørjan Olsen (1885–1972) og geologen Anders K. Orvin (1889–1980).

Karriere

Etter utdannelse arbeidet Olsen som lærer ved Tromsø Seminarium 1851, dernest i Hadsel og Christiania 1855, der han ble en ivrig talsmann for Nord-Norge, og var med på å stifte Nordlændingernes Forening i 1862, sammen med bl.a. Elias Blix. Ingeniøren i ham stod bak et patent for blåkopiering. Som planlegger i jernbaneverket utviklet han ideen om Nordlandsbanen opp til Røsvik, samt ruten Mo i Rana-Haparanda-St. Petersburg-Peking (1881–82). 
Han fikk stipend til å samle inn eventyr, sagn og folketoner fra Rana (1870), spesielt Dunderlandsdalen.  Disse ble utgitt i boken Folketonar frå Nordland (1982), samt figurerte på plate av Helgeland kammerkor, Folketoner fra Helgeland (2005). «Ole Tobias Olsens mutinger» er resultatet av hans skjerpevirksomhet i Dunderlandsdalen (1872–99). Han var sogneprest og ordfører i Hattfjelldal 1883–1904, og flyttet til Kristiania og bodde fra 1905 til sin død. Han var kjent som grundtvigianer.  Av Rana Blad ble han kåret til «Århundrets Ranværing» (2000).
Det er satt opp byster av ham ved fødegården Bjøllånes i Dunderlandsdalen, ved Mo i Rana jernbanestasjon og ved Hattfjelldal kirke.