Ikke uten min datter

Handling

Den amerikansk kvinnen Betty gifter seg med den iranskfødte legen Moody. Paret lever lykkelig i Wisconsin og får en datter, men mot midten av 1980-tallet vil han hjem til Iran og besøke sin familie. I Teheran får hun overraskende vite at ektemannen vil bli i sitt hjemland, og at han har fått sparken som lege i Wisconsin. Hun er dermed ikke lenger amerikansk statsborger og kan ikke forlate Iran med sin datter. Hun gjennomlever halvannet års helvete før hun får kontakt med motstandsbevegelsen som forsøker å skaffe mor og datter ut av landet.

Anmelderne

Filmen fikk blandet mottakelse av kritikerne og har foreløpig fått 47 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den tre av fire stjerner for dramaturgien, men mente samtidig at den spilte på forakt overfor iranere på en slik måte at hvis den hadde det handlet om en annen gruppe, så hadde den lett blitt avskrevet som fordomsfull og rasistisk. Filmanmelderen i The New York Times kom med tilsvarende kritikker mot filmen. Leonard Maltin gav den tre av fire stjerner og mente dramaturgien fungerte godt, mye på grunn av Sally Fields rolletolkning og at hennes mann ikke ble tolket så endimensjonalt som han hadde fryktet. 
Aftenpostens filmanmelder skrev følgende: «Underveis gjør hun ingen forsøk på å forstå den fremmede religion og kultur, men lever ut sin amerikanske fremmedfrykt. Rasistisk kan man ikke kalle filmen, men heller ikke bare tiltalende slik sett. Man merker ånd og tone fra den omdiskuterte Midnight Express, og en av de involverte fra dengang er også med på dette». VGs anmelder gav den terningkast tre.

Popularitet

Filmen ble ingen stor publikumssuksess i USA, hvor den innbrakte 14,8 millioner dollar. Den havnet på en 83.-plass over de mest innbringende filmene på amerikanske kinoer i 1991.

Priser og nominasjoner

Filmen ble tildelt en Golden Screen, mens Sheila Rosenthal (som spilte datteren) ble tildelt en Young Artist Award.

Innspilling

Den ble innspilt i Tyrkia og Israel.

Norge

Den hadde Norges-premiere torsdag den 4. juli 1991. Med 199 000 besøkende ble den den femte meste sette kinofilmen i Norge i 1991. Den ble lansert på leievideo den 14. februar 1992.

Dokumentarfilm

I 2002 lagde den finske forfatteren og dokumentarskaperen Alexis Kouros dokumentarfilmen Without My Daughter. Denne filmen forteller historien fra ektemannens ståsted, Sayed Bozorg Mahmoody. Filmen skildrer en far som uttrykker ønske om å treffe den datteren han har vært avskåret fra å treffe i over 20 år. Mahmoody hevdet at hans tidligere kone hadde diktet opp mye av handlingen som ble beskrevet i filmen og boka. Han hevdet videre at hun utgav boka på et tidspunkt hvor det var en anstrengt stemning mellom Iran og USA. Videre forteller han hvordan hun fikk med seg William Hoffer som medforfatter. Hoffer er mannen bak en annen film som har fått rasistanklager rettet mot seg, nemlig: "Midnight Express" (1978), som skildrer et grusomt opphold i et tyrkisk fengsel. 
Sayed Bozorg Mahmoody døde i 2009.

Visning i forbindelse med Fotball-VM i 1998

Det iranske landslaget overveide å trekke seg fra videre deltakelse i VM i fotball 1998, etter at den franske kanalen M6 hadde vist filmen. På en pressekonferanse uttalte Irans spiss Khodadad Azizi at filmen var «full av løgn» og «en fornærmelse mot alle iranere». De iranske spillerne var overbeviste om at filmen ikke ble vist ved noen tilfeldighet.

Annet

Den norske regissøren Nils Gaup ble forespurt om å regissere filmen, men takket nei.