google/wiki40b huggingface dataset:
Greverud

Greverud er et strøk- og lokalsenter i Oppegård kommune. Greverud ligger ca. 5 km sør for Kolbotn, og ca. 15 km sør for Oslo sentrum. Greverud har rundt 4500 innbyggere, mens den 37 km² store kommunen Oppegård rommer 24 201 innbyggere. Greverud har en jernbanestasjon på Østfoldbanen, ca. 22 minutters togtur fra Oslo sentrum.
I sentrum av Greverud ligger Greverudsenteret. Her er det et utvalg butikker og restauranter. På nordsiden av Greverudsenteret ligger Greverud kirke, en kirke av teglstein som ble bygget i 1967.

Historie

Greverud (Greifarrud) gård ble trolig ryddet i tidlig middelalder, antagelig på 1000-tallet, etter å ha vært en del av urgården Fløysbonn, og senere Sætre.
I 1289 ble Greverud (Greivarud i Follo) bygslet fra hertug Haakon Magnus (senere konge) til Arne Gasse.  Skinnbrevet forutsetter at kongen selv skulle få igjen halve gården etter at denne var ryddet. Arne Gasse fikk vestre del av gården som hadde sundtoll- og fiskerettigheter i Gjersjøen.
Østre Greverud gård ligger sentralt ved Kongeveien, og ble postgård i 1672.

Skole

På Greverud finner du Flåtestad skole, som stod ferdig i 2004. I 2006 hadde skolen ca. 270 elever fordelt på tre trinn.
Skolen var gjennom prosjektet «Den digitale skole» i 2005 den første i landet der ungdomsskoleelever fikk laste ned, besvare og levere eksamensbesvarelser på PC.
Greverud skole ligger litt sør for Greverud sentrum. Den eldste delen av Greverud skole stod ferdig i 1921. Siden er skolen blitt bygget på både i 1971 og 1986.

Kommunikasjoner

Greverud stasjon (åpnet 1939) på Østfoldbanen har jernbaneforbindelse mot Oslo og Ski. I tillegg betjenes området av busslinje 81 Vestbanen – Prinsdal – Greverud. Riksvei 152 er hovedveien gjennom området.

Kultur

Nordre Greverusmannskor kan nok sies å utøve en form for kultur. Gregos er for mange det kulturelle samlingspunktet, og består av mennesker i alle aldre, menn såvel som kvinner. Koret holder regelmessige øvinger og konserter i Greverud kirke, som ligger sentralt vis-à-vis Greverudsenteret.
Modellorganisme

En modellorganisme er en art som blir spesielt undersøkt for å forstå spesielle biologiske fenomener, med en forventning om at resultatene funnet i modellorganismen vil gi innsikt i arbeidet med andre organismer.
Modellorganismer blir spesielt brukt for å undersøke årsaker og behandling av menneskelige sykdommer når eksperimenter på mennesker er uønsket eller uetisk. Strategien er at alle organismer på grunn av evolusjonen har liknende metabolske og utviklingsmessige prosesser og genetisk materiale.

Bruk av modellorgansimer kan gi viktig kunnskap, men man må være varsom med å generalisere fra en organisme til en annen.
Stornebbnonne

Utbredelse

Den er endemisk til det nordlige og sørøstlige Ny-Guinea.
FN-dagen

FN-dagen markeres 24. oktober hvert år med møter, diskusjoner, utstillinger og kulturarrangementer i forbindelse med etableringen av FN i 1945. Dagen er innstiftet for å informere om målsettingene og resultatene som FN står for internasjonalt. Resolusjon 168 fra 31. oktober 1947 er grunnlaget for markeringen, som er gjennomført siden 1948. Dagen er en offisiell flaggdag for FN, og 6. desember 1971 ble det foreslått at dagen skulle være høytidsdag i alle medlemsland. Det har ikke blitt gjennomført ennå (per oktober 2012). Dagen markeres ofte på skoler. Dagen er del av FN-uken som går fra 20. til 26. oktober.

FN-dagen i Norge

I Norge står FN-sambandet for mye av aktivitetene rundt dagen. Det tilrettelegger for ulike aktiviteter for skoleelever gjennom å tilby materiell til skolene. Idéen er at man skal bruke dagen til å informere om FNs virksomhet. Mange skoler vil likevel flytte selve arrangementet til en senere dag og bruke FN-dagen som en markering av starten på en prosjektperiode.
Olenjok

Olenjok (russisk: Оленёк) er ei elv i nord-Sibir i Russland. Den er 2 270 kilometer lang og har et nedbørfelt på 219 000 km². Gjennomsnittlig vannføring er 1 210 m³/s.
Elva har sine kilder på de nordlige delene av Det sentralsibirske platå, og den renner derfra mot nordøst og munner ut i Laptevhavet like vest for elva Lenas delta.
Olenjok er meget rik på fisk. Rundt 1 000 kilometer av elva er farbar for båttrafikk.
Aristide Cavaillé-Coll

Biografi

Cavaillé-Coll ble født i Montpellier, Frankrike, inn i en familie med en lang rekke av orgelbyggere. Han viste tidlig et stort talent for mekanisk design, noe han gjorde om til utsøkt håndverk under konstruksjonen og byggingen av sine verdensberømte instrumenter. Det sies at orgelbyggingen defineres i tiden før, og tiden etter Cavaillé-Coll. Han bygget "symfoniske orgler", noe som innebærer at orglene kan gjenskape lyder og toner fra andre instrumenter, og kombinere dem. Hans aller største, og mest berømte orgel er i Saint-Sulpice, i Frankrike. Med sine 100 stemmer og fem manualer, er dette instrumentet en kandidat til UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder.
Cavaillé-Coll var velkjent for sine økonomiske problemer. Byggingen av hans orgler, som ikke ante sidestykke på den tiden, var ikke nok til å balansere bedriftens økonomi. I 1898 arvet svigersønnen hans, Charles Mutin, bedriften. Han fortsatte med orgelbygging, men i løpet av den andre verdenskrig hadde bedriften så godt som forsvunnet.
Seiling under Panamerikanske leker 2015

Seiling under Panamerikanske leker 2015. Seiling var en av sportene under de Panamerikanske leker 2015 i Toronto i Canada. Seilasene ble avviklet 12. til 19. juli 2015. Det var totalt ti øvelser, tre for kvinner, to for menn og fem åpne klasser. Tjue nasjoner var representert med tilsammen 148 utøvere.
Bodhi Linux

Bodhi Linux er en lettvekts Linux-distribusjon som er basert på Ubuntu. Den benytter seg av skrivebordsmiløet Moksha Desktop Environment. Filosofien bak distribusjonen er å sørge for en minimal installasjon som gir brukerne den programvaren de ønsker.
Første versjon ble lansert 26. mars 2001. Siste versjon, versjon 3.1.1, ble lansert 18. november 2015.
Walckenaeria capito

Utseende

Walckenaeria capito er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Jursla

Jursla er et tettsted i Norrköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 692 innbyggere. Jursla ligger cirka sju kilometer nord for Norrköping.
Wegener Range

Wegener Range er en fjellkjede med fjelltopper over 1 800 moh sørøst i Palmer Land. Den strekker seg 80 km fra nordvest til sørøst mellom Maurybreen og Fentonbreen. Fjellkjeden ble først fotografert fra luften av U.S. Antarctic Service (USAs) i 1940. Den ble fotografert på nytt av U.S. Navy i 1966–69, og kartlagt fra bildene tatt av U.S. Geological Survey (USGS). I forbindelse med at flere objekter i området er oppkalt etter forskere på kontinentaldrift, ble fjellene navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter professor Alfred L. Wegener.
Creepshow III

Creepshow III er en amerikansk skrekkfilm fra 2006, regissert av Ana Clavell og James Dudelson. Foruten navnet, har filmen ingenting å gjøre med forfatteren Stephen Kings to tidligere bøker / filmer, Creepshow og Creepshow 2. Filmen ble sluppet direkte på DVD den 21. november 2007. Filmen består av fem noveller: Alice, radio, Rachel, en samtale jente, professor Dayton kone og The plaget mann. Og er filmet i Universal Studios i California.
Chasmatopterus

Utseende

Små til middelsstore (3,5 - 8 millimeter), brune til svarte oldenborrer. Kroppen er ganske blank og kledt med lange, utstående hår.

Levevis

Larvene lever i jorda, der de eter røtter. Disse artene finnes på tørre steder.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørvestlige Europa samt i Marokko.
Linyphiidae

Utseende

Små til middelsstore (1-10 mm), variabelt bygde edderkopper. En gruppe er slanke og langbeinte, og ligner små eksemplarer av kjeveedderkopper (Tetragnathidae).  Ellers kan arter i denne svært formrike familien ligne på flere andre edderkoppfamilier, særlig kanskje på kamfotedderkopper (Theridiidae). De mørke artene i underfamilien Erigoninae er små edderkopper og er ofte omtalte som dvergedderkopper, hannene har ofte merkelige fremspring på hodet, med «periskoper», «øyne på stilk» og lignende. Særlig påfallende er dette hos den artsrike slekten Walckenaeria.
En meget artsrik gruppe er edderkopper med rund, svart bakkropp, rødlig eller brunlig forkropp og korte bein. Disse kan bare bestemmes på epigyn og pedipalper, det vil si kjønnsorganenes bygning. 
Et kjennetegn på denne familien er av avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter («høy overleppe»).

Levevis

Denne familiens arter kan finnes nesten over alt, men de er ikke så vanlige innendørs. De fleste lever på bakken, i mose og gress, blant visne planterester eller under steiner. I Norge er de med god margin den individ- og artsrikeste edderkoppgruppen i de fleste miljøer. 
De er predatore og bygger små (noen centimeter i tverrmål), flate, teppelignende fangstnett lavt i vegetasjonen, disse har ofte tallrike silketråder som går på kryss og tvers over nettet. Edderkoppen henger vaktsomt i fangsnettet, ofte oppned (med buken opp). De er hurtige edderkopper og tar straks et eventuelt byttedyr. Om de blir forstyrret klatrer eller slipper de seg ned fra nettet. Dersom man går på en myr tidlig på morgonen etter duggfall får man en idé om hvor tallrike disse edderkoppene er, da nettene med dugg på er lette å se. 
Kjønnsmodne hanner bygger sjeldent fangstnett, men vandrer vanligvis rundt på leting etter en hunn. De lever vanligvis ikke lenge etter en parring. Edderkopp-unger av denne familien sprer seg ofte ved å krype opp i et strå, spinne en lang silketråd og la vinden ta denne. Spinntråden er fliset opp i enden. Edderkoppen flyr da avgårde med silketråden som seil. Fenomenet kalles «flyvende sommer» på dansk, enkelt varme sommerdager kan det være ganske store mengder edderkopp-unger i lufta.
Noen har tilpasset seg et liv i symbiose med maur. Noen av artene er hardføre og lever i høyfjellet, rundt isbreer og lignende. Det er funnet devergedderkopper også i Arktis. Noen av artene kan observeres tidlig om våren, hvor de kryper rundt på snø. Mange er ganske tolerante ovenfor kulde og flere arter er aktive også i kuldegrader, helt ned til minus 7° celcius.

Utbredelse

Familien forekommer i alle verdensdeler, og er den artsrikeste edderkoppfamilien etter hoppeedderkoppene (Salticidae) på verdensbasis. I de nordlige områdene utgjør de den artsrikeste gruppen med god margin, i Norge omtrent halvparten av artsrikdommen.
Lysakerelva

Elvas løp

Kildene for Lysakerelva er Langlivann, samt Nordre og Søndre Heggelivann. Deres utløp, henholdsvis Langlielva og Heggelielva, møtes i Sørkedalen og kalles derfra Sørkedalselva, som renner inn i Bogstadvannet.
Elven har mange fosser og stryk, og blir i vårflommen brukt til padling. Selv om vannføringen ikke er av de aller største, har elven nok slynger og stryk til at den brukes til trening av Norges beste elvepadlere.
De høyeste fossene er Jarfossen med et fall på 22 meter og Granfossen (tidligere kalt Fåbrofossen) med et fall på 12,35 meter. Over Granfossen går en gangbro, og dette stedet har vært ferdselsvei helt tilbake til middelalderen. Elvas samlede fallhøyde er 145 meter.
Det er mulig å vandre og beundre det meste av Lysakerelva, da det går turstier stort sett langs hele elvens strekning. I januar 2007 ble det oppdaget hærverk på over hundre trær i den vernede skogen langs elva.

Historie

Siden 1848 har den 7,4 km lange elven dannet grense mellom Oslo og Bærum. De to kommunene har derfor felles forvaltningsansvar for elva. Et gammelt navn på elva var Få (norrønt Fǫð eller Fað), som betyr gjerde eller grenseskille. Det nåværende navnet kommer av gården Lysaker, som lå på Bærumssiden av elven ved munningen og som tør ha gitt opphav til navnet på hva som i dag (2010) er tettstedet Lysaker.
I tidligere tider ble elven brukt som kraftkilde til smelteovner, møller og sagbruk, blant annet Voksen Mølle og Grini Mølle, og langs elven finnes flere steder ruiner etter sagbruk og møller. Elven  ble tidlig industrialisert og blant brukerne var Granfos Brug, O. Mustad & Søn, Glommen Træsliberi og Lysaker Kemiske Fabrik. Om vinteren dro husholdningene langs elven nytte av isen til sine isskap.
I 1872 sto det ved åpningen av Drammensbanen ferdig en lang trebro ved utløpet av Lysakerelva. Femti år seinere ble trebroa skiftet ut med den nåværende steinbroa.

Fiske i Lysakerelva

Lysakerelva kan by på mye forskjellig fiske. Fra utløpet og omkring én km opp til Fåbrofallet, også kalt Granfoss, vandrer laks og sjøørret. Ovenfor fossen finnes ørret i størrelsen 15-25 cm i et stor antall. På grunn av mengden vokser ørreten sakte og blir sjelden over 30 cm, og har derfor lav sportsfiskeverdi. Ørreten i Lysakerelva er hvit i kjøttet på grunn av næringstilgangen. Det jobbes for tiden med å få en laksetrapp ved Fåbrofallet for å øke laksens og sjøørretens gyteområde som per dags dato er svært begrenset. Det finnes både penger og tegninger til en slik trapp, men arbeidet med godkjenning går svært sakte.
Veronica Helen Pedersen

Veronica Helen Pedersen (født 9. juli 1990) er en norsk politiker (Fremskrittspartiet) fra Rana kommune. Veronica Pedersen ble innvalgt i Rana kommunestyre ved kommunevalget i 2011 og har fast plass i utvalg for oppvekst og kultur.
Veronica Pedersen har vært formann i Rana FpU, som senere skiftet navn til Helgeland FpU, siden juni 2010 til hun i oktober 2011 ikke tok gjenvalg. Hun har vært studieleder og senere 2. nestformann for fylkeslaget. Etter årsmøtet til Nordland FpU i 2011 ble Pedersen valgt til fylkesformann.
I dag er Pedersen leder av Rana FrP, og vara til Stortinget for Nordland FrP.
Fylkesvei 4094

Fylkesvei 4094 går mellom Vatsend og Havik i Farsund kommune. Veien er 7,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 666.
Jökuls þáttr Bárðarsonar

Jökuls þáttr Bárðarsonar («Tåtten om Jøkull Bårdson») er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Norge og på Island ca år 1028–1030 og handler om Jøkull, som er sønn av Bárðar Jökulssonar, og hans opplevelser fra striden mellom Håkon jarl og Olav den hellige. Sagaen, som er svært kort, tilsvarer kapittel 182 i Olav den helliges saga i Heimskringla.
Jøkull får kommandoen over skipet «Visund», som Håkon tok fra Olav. Jøkull blir senere tatt til fange av Olav og hans menn, og drept. Tåtten inneholder to korte kvad som Jøkull skal ha fremsagt.
Dronning Tamara

Dronning Tamara er et skuespill av Knut Hamsun skrevet i tre akter og utgitt i 1903.
Ben E. King

Karriere

I 1956 blei Nelson med i doo-wop-gruppa The Five Crowns. Seinere samme år førte en uenighet i The Drifters til at manageren deres gav heile gruppa sparken – og erstatta den med fire av medlemmene av The Five Crowns.
Nelson var med å skrive den første hiten den nye besetninga hadde, «There Goes My Baby» (1959). Han var også førstesanger på «Save the Last Dance for Me», «Dance With Me», «This Magic Moment», «I Count the Tears» og «Lonely Winds». I alt spilte han inn tolv sanger med The Drifters. I 1960 forlot han gruppa på grunn av økonomiske uoverensstemmelser med manageren George Treadwell.
Han satte nå i gang en solokarriere under navnet Ben E. King. Hans første hit var «Spanish Harlem» (1961), fulgt av «Stand by Me». Disse to (pluss «There goes my baby») finnes på Rock and Roll Hall of Fames liste over 500 sanger som har forma rock and roll.«Stand by Me» er også utpekt som en av «århundrets sanger» av Recording Industry Association of America.
Andre kjente sanger med King er «Don't Play That Song (You Lied)» (coverversjon ved Aretha Franklin på 1970-tallet), «Amor», «Seven Letters», «How Can I Forget», «On the Horizon», «Young Boy Blues», «I (Who Have Nothing)», «First Taste of Love», «Here Comes the Night», «Ecstasy», «That's When It Hurts», «Down Home», «River of Tears», «Do It in the Name of Love» og «It's All Over».
Sommeren 1963 hadde King slageren «I (Who Have Nothing)». Denne er seinere sunget av John Lennon, Shirley Bassey, Tom Jones, Sylvester James, U2, Bruce Springsteen, Jedi Mind Tricks og American Idol-deltakeren  Jordin Sparks.
Fra rundt 1965 begynte britiske popgrupper å dominere hitlistene. King hadde imidlertid fortsatt gode plasseringer på rhythm-and-blues-listene, for eksempel med «What is Soul?» (1967) og «Supernatural Thing, Part 1» (1975). I 1986 kom ei nyinnspilling av  «Stand by Me» i forbindelse med at låten blei brukt i filmen med samme navn.
I 1990 spilte King, Bo Diddley og Doug Lazy inn en rap-utgave av «The Book of Love», som The Monotones hadde hatt en hit med i 1958. Innspillinga blei brukt i en film med samme navn. I 1998 kom barneplata «I Have Songs In My Pocket», som fikk flere priser.

Diskografi

Nettstedet Discogs oppgir i alt 191 album, samlealbum, singler og EP-plater med Ben King.
Tall bak utgivelsesåret angir beste listeplassering i USA (US) (evt på rhythm-and-blues-lista) og Storbritannia (UK). I 1987 var «Stand By Me» inne på den norske VG-lista ei uke (9.-plass).
Resonant Music

Resonant Music (etablert 1998 i Oslo) er et norsk plateselskap, eiet og drevet av initiativtager og jazzmusiker Terje Gewelt.  Formålet er å gi ut norsk jazz spilt inn i Gewelt sitt studio The cookie factory.
Luca Marenzio

Liv

Som korgutt ved katedralen i Brescia fikk Marenzio utdanning av kapellmesteren, Giovanni Contino. I 1580 trådte Marenzio fram i offentligheten med en samling madrigaler (Venezia). På denne tiden oppholdt han seg ved hoffet til den senere kong  Sigismund III av Polen, men vendte tilbake til Italia i 1581, der han virket i Roma, først i privatorkestrene til aristokrater som Gonzaga, Este og Medici, og fra 1595 i pavens kapell.

Verk

Marenzio skrev rundt 500 madrigaler fordelt på rundt atten madrigalbøker, hvorav én med religiøse tekster, Madrigali spirituali (1584). I tillegg til de kunstferdige madrigalene skrev han mellom 1584 og 1587 fem bøker med lettere musikk for tre stemmer som han kalte villanelle eller canzonette alle napolitana.  Han skrev også kirkemusikk, som messer og motetter. 
Musikken preges av ordmalerier, drevne moduleringer, fri kromatikk og andre trekk fra den gamle madrigalstilen, og han regnes som en forløper for den dramatiske musikken som ble dominerende kort tid etter hans død. Han skrev også verk i en tradisjonell madrigalstil, eksempelvis intermediet Il combattimento d'Apolline col serpente, som ble oppført i 1585.

Innflytelse

Marenzios publikasjoner ble utgitt i en rekke opptrykk og påvirket mange komponister fra hans egen tid og generasjonen etter. I Italia gjelder dette spesielt Claudio Monteverdi, i Tyskland Hans Leo Haßler, Heinrich Schütz og Johann Hermann Schein, i England John Wilbye, Thomas Weelkes og John Dowland. I England startet en madrigalbølge med Nicholas Yonges  Musica Transalpina (1588), en samling av Marenzios madrigalmusikk med engelsk tekst. 
Marenzios musikk var populær lenge etter hans død, så seint som i 1650 førte den venetianske forleggeren Vincenzi nesten samtlige av Marenzis villanelle- og madrigalbøker i sin katalog.
FUNAI

Fundação Nacional do Índio (FUNAI) er en brasiliansk føderal etat med ansvar for å beskytte landets indianere.
FUNAI har sin historie tilbake til 1910, da etaten Serviço de Proteção ao Índio (SPI) ble opprettet, under ledelse av marskalk Cândido Rondon. Rondon etablerte etatens motto: «Dø om nødvendig, men aldri drep». Fundert på hans positivisme ledet Rondon SPI med tanken om at indianerne måtte få anledning til å utvikle seg i sin egen takt. Med statlig hjelp og beskyttelse ville indianerne til slutt integrere seg i det moderne samfunn.
På 1950- og 1960-tallet, etter Rondons død, ble SPI rammet av korrupsjon. FUNAI ble opprettet, under justisministeriet, for å ta over SPIs oppgaver. Den 19. desember 1973 plasserte lov nr. 6001 offisielt landets indianere under FUNAIs beskyttelse.
Førerhovedkvarter

Førerhovedkvarter (tysk Führerhauptquartier (FHQ)) er en betegnelse på de militære hovedkvarterene Adolf Hitler brukte som øverstkommanderende for Wehrmacht under andre verdenskrig.
Det mest kjente av dem, og det Hitler oppholdt seg lengst i, var Wolfsschanze, men det finnes også en rekke andre. Hovedkravene til anleggene var at de måtte ha gode veiforbindelser og ligge nær fronten. De ble også plassert slik at de var vanskelige å se fra luften. To kommisjoner hadde ansvar for å finne steder hvor slike anlegg kunne plasseres, den ene av dem ledet av Erwin Rommel. Selve anleggsarbeidet ble nesten bestandig utført av Organisation Todt.
Tenner & Helse

Tenner & Helse (ISSN 0805-9039) er medlemsblad for Forbundet Tenner og Helse. Det formidler informasjon og setter problemer under debatt gjennom artikler, reportasjer og intervjuer når det gjelder tannbehandling og helse, nasjonalt og internasjonalt. Det tar bl.a. også opp pasientrettigheter, kosthold/ernæring, vannkvalitet og utfordringer i Helse-Norge.  Magasinets hovedfokus er påståtte helsefarer ved bruk av dentalt amalgam i tannbehandling, her er den redaksjonelle linjen i opposisjon til vitenskapelig konsensus.
Tenner & Helse ble etablert i 1995, og utgis fire ganger i året. Bladets initiativtaker og første redaktør var Geir Bjørklund. Målgruppen for bladet er medlemmer av Forbundet Tenner og Helse, pasienter, helsepersonell, miljøbevisste grupper og politikere. Tenner & Helse er medlem av Den Norske Fagpresses Forening.
SVT Play

SVT Play er SVTs nett-TV. Dette navnet har vært brukt om SVTs nett-TV siden 2006. SVT legger ut alle TV-program de har rettighetene til samt ekstramateriale, trailere og klipp fra programmer. Tilsammen skal det ligge over 2000 timer med videoer der. SVT Play finner man på svt.se.
Ved spesielle hendelser, som for eksempel OL og Melodifestivalen, blir sendingene sendt parallelt med hovedkanalene på SVT Play. I tillegg til dagens programmer, legger SVT også ut eldre klipp og programmer gjennom «Öppet arkiv».
Henry King

Biografi

Før King begynte med film arbeidet han som skuespiller i rekke teatre, og begynte først å ta små filmroller i 1912. Han regisserte den første filmen i 1915 og vokste til å bli en av de mest kommersielt suksessfylte regissører i Hollywood på 1920-tallet og 1930-tallet. Han ble nominert til Oscar som beste regissør to ganger, men tapte ved begge anledninger. I 1944 ble han belønnet med den første Golden Globe-prisen for beste regissør med filmen Sangen om Bernadette, basert på en roman av samme tittel av Franz Werfel. To gjengangere i filmene hans var Tyrone Power og Gregory Peck. 20th Century Fox var det filmselskap han arbeidet mest for.
Nikola Motor Company

Nikola One

Selskapet utvikler elektriske lastebiler kalt Nikola One med en 320 kWh EV-batteri som forsyner seks elektriske motorer med totalt 1.000 hp (735 kW) og 2.712 Nm dreiemoment, tilstrekkelig for å holde en hastighet på 105 km/t med full belastning på 80 000 pund (36 tonn) på en 6% helning. Energikilden er 300 kW hydrogenbrenselceller som forbruker 4,6 kg H2/100 km fra tanker med 100 kg av hydrogen, noe som gir en rekkevidde på 1.900 km. Forbruket tilsvarer 15,4 mpg diesel. Hydrogenversjonen ble avduket i desember 2016, og er forventet å være tilgjengelig innen 2019. I enkelte markeder kan komprimert gass for å drive en gassturbingenerator brukes i stedet.
Padling under Asialekene 1990

Padling under Asialekene 1990. Padling var en av flere sporter under de ellevte Asialekene som ble arrangert i Beijing i Kina. Det var første gangen padling var med på programmet i Asialekene. Konkurransene ble avviklert i perioden 2. til 5. oktober 1990. Det var tretten øvelser, ti for menn og tre for kvinner. Kina ble beste nasjon med ti gullmedljer foran Sør-Korea med tre.