google/wiki40b huggingface dataset:
Gimmestad gamle kirke

Eksteriør

I etterkant av reformasjonen var kjærlighetsfargen rødt vanlig brukt på kirker. Fargen symboliserte Guds kjærlighet. Først på 1800-tallet ble lyset et viktigere kristelig symbol, men Gimmestad gamle kirke slapp unna hvitmalingen.
Kirken er omkranset av graver.
Kirkens trepaneler bærer preg av å være gammelt. Taket har hatt lekkasjer som har medført vannskader på vegger inne i kirken (se interiør).

Interiør

Kirken inneholder flere godt bevarte kulturskatter, og døpefonten er fra det tidlige 1600-tall. Døpefonten er et godt eksempel på renessansehåndverk.
Altertavlen er en katekismsetavle fra rundt år 1600. Denne er antatt å ha vært plassert omtrent samtidig med den store katekismetavlen i Vereide kirke på andre siden av Gloppefjorden.
Kirken har en toarmet lysestake i messing fra 1632, en lysarm i messing fra 1600-tallet, en lysekrone i messing fra 1710, to alterlysestaker i messing fra 1727 samt enda en messinglysekrone, denne er trolig fra 1500-tallet.
Kirken har også to kirkeklokker, en fra mellomalderen og en fra mellomalderen/reformasjonstiden.
Kirkens benker er merket med navn på sognets bønder. Det var opprinnelig bare jordeiere som hadde tilgang til kirken. Påfølgende generasjoner fulgte gårdens opprinnelige navn. Kvinnesiden (venstre side) er merket med bondens navn, genitivs-«s», og en gotisk «Q», trolig for quinde, altså plassen til bondens (gårdens) kvinne. Q'en er lik tallet 2, og det er lett å anta at tegnet betyr bondens 2. (andre).
Kirkens innvendige vegger er dekorerte med bibelvers og rosemaling. Etter en lekkasje fra taket har veggen ved inngangen mistet mye av teksten. Malingen som er brukt er ikke vannfast og det er derfor også forbud mot all form for vask av veggene.

1900-tallet - nåtid

Da den nye Gimmestad kirke stod ferdig 1910 ble det grundig diskutert hva som skulle gjøres med den gamle. Mellom riving og vern, vant stemmene fra flere ungdomslag frem, og kirken ble bestemt bevart som et viktig kulturminne. Det var spesielt Bukta Ungdomslag som kjempet for kirken. Fornminnevernet og Stortinget bevilget noe senere støtte til et større restaureringsprosjekt.
Kirken benyttes fortsatt til gudstjenester i forbindelse med 17. mai og sankthans samt barnedåp og bryllup ved ønske fra familiene.
Neodownesia

Utseende

Middelsstore (ca. 6-9 millimeter), avlange, halvblanke, mursteinsrøde bladbiller. Oversiden er kraftig punktert. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen, 11-leddete. Pronotum er avrundet firkantet, kraftig, rynkete punktert, dekkvingene nokså jevnbrede med åtte punktrader. Beina er forholdsvis korte.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artenes vertsplanter er ukjente.

Utbredelse

Artene er kjent fra Myanmar, Thailand, Laos og det sørlige Kina.
Latina kjernekraftverk

Latina kjernekraftverk (italiensk: Centrale Nucleare di Borgo Sabotino, også kjent som Borgo Sabotino kjernekraftverk) var et kjernekraftverk som produserte elektrisk kraft ved Borgo Sabotino i byen Latina, som er hovedstad i den italienske provinsen Latina. Byggingen av kraftverket begynte i 1960, og anlegget var ferdigstilt og klar til å settes igang 1. januar 1964. Anleggets ene reaktor var i kommersiell drift frem til 1. desember 1987, da Italias regjering til slutt vedtok å stenge anlegget som en direkte følge av Tsjernobylulykken som fant sted et år tidligere. 
Anlegget hadde én avansert gasskjølt reaktor (Advanced Gas-cooled Reactor, AGR) som hadde en installert maksimal elektrisk effekt på 160 MW (brutto). Sammen med Garigliano kjernekraftverk var anlegget det minste i Italia med tanke på installert effekt og samlet årsproduksjon.
Mago D kraftverk

Eidsvollsverkene

Det er fire kraftstasjoner som betegnes som Mago A, B, C og D og ligger i Andelva som renner mellom Hurdalsjøen og Vorma.
Glommen og Laagen Brukseierforening regulerer vannmengden i elven ved Sagdammen, og Akershus Energi har ytterligere et kraftverk (Bøhnsdalen kraftverk) på elvestrekningen.
Kraftverkene er bygget i perioden 1960 til 2005 og har installert 3 kaplanturbiner og en francisturbin. Maksimal kapasitet er 3,5 MW og midlere årsproduksjon er 23 GWh.
Eier er Hafslund Produksjon. Etter restrukturering av Hafslund ASA i 2017 eies Hafslund Produksjon fra 4. august 2017 av E-CO Energi (90 prosent) og Fortum (10 prosent).
T-Bone Walker

Baggrunn

Walker var av afrikansk-amerikansk og cherokee-indiansk avstamning, og han vokste opp i et musikalsk hjem. Bluesartisten Blind Lemon Jefferson var en venn av familien, og Walker var ofte med som hjelpemann når denne var rundt på spilling.

Musiker

I 1929 debuterte Walker på plate med en single på Columbia, «Wichita Falls Blues»/«Trinity River Blues». Han opptrådte da under navnet Oak Cliff T-Bone. På midten av 1930-tallet spilte han på klubber i Los Angeles, tidvis som sanger og gitarist i jazzorkesteret til Les Hite.
På 1940-tallet og begynnelsen av 50-tallet kom en rekke plater med Walkers etter hvert veldefinerte «sound», blant annet «Mean Old World», «Call It Stormy Monday (But Tuesday Is Just as Bad)» og «T-Bone Shuffle». Etter dette blei situasjonen vanskeligere, idet publikum i stor grad svikta bluesen til fordel for soul og rock. Walker sleit også med alkoholproblemer. Mot slutten av karrieren gav han imidlertid ut et par kritikerroste plater, som I Want a Little Girl i 1968 og Good Feelin' i 1970 (Grammy-pris 1971). 
Walker arbeidet hele tiden med toppmusikere, blant annet Teddy Buckner (trompet), Lloyd Glenn (piano), Billy Hadnott (bass) og Jack McVea (tenorsax).
Walker hadde mot slutten flere slag, og han døde av lungebetennelse i mars 1975. Han var gift med Vida Lee. De hadde tre barn sammen.

Innflytelse og omtale

Chuck Berry omtaler Walker og Louis Jordan som dem som har påvirka ham mest. Walker var også en tidlig helt for Jimi Hendrix, og flere av Hendrix' spesialiteter – som spilling med tennene – hadde Walker utført mye tidligere. 
The Allman Brothers Band hadde «Stormy Monday» som et av sine favoritt live-nummer.
I 1980 ble Walker posthumt valgt inn i Blues Hall of Fame, og i 1987 i Rock and Roll Hall of Fame (kategorien «tidlig innflytelse»).
Bladet Rolling Stone har på ulike tidspunkt rangert ham som henholdsvis nummer 47 og nummer 67 på lister over tidenes gitarister.
Hotell Rosenkrantz

Hotell Rosenkrantz var et hotell i Bergen, oppført i 1921 for å avhjelpe byens befolkning med husrom etter bybrannen i 1916.

Historie

Hotellets opprinnelige navn var «Bergen Folkehotell». Hotellet var ikke ment som hotell i vanlig forstand, men ble reist for å avhjelpe mangelen på overnattingssteder i Bergen etter bybrannen.
Tomten i Rosenkrantzgate 7 ble kjøpt av Bergen kommune i 1917, og det var også kommunen som finansierte selve byggingen. Arkitektene var Fredrik Arnesen og Arthur Darre Kaarbø. Det ferdige hotellet rommet 225 gjestesenger, mottagelsesrom, lese- og røkerom, lunsjkafe og "moccarom" eller spisesal. I første etasje var det dampkjøkken med spisesal for 250 personer (folkekjøkkenet), fiskematkjøkken og pølsemakeri med butikk og kontor. I 1923 ble det også åpnet en ølhall, et betydelig fremskritt i byens restaurasjonsforhold.
Hotell Rosenkrantz ble i årenes løp modernisert og ombygd, og virksomheten endret karakter. Folkekjøkkenets matproduksjon til forsorgsvesen og skole ble redusert, og hotellet begynte etterhvert med mer regulær restaurant- og hotelldrift. Hotellet sto bl.a. for en rekke større arrangementer og bespisninger. Fra 1926–1928 foresto Hotell Rosenkrantz også administrasjonen av Hotell Bristol. Hotell Rosenkrantz ble solgt til Norsk Folkeferie i 1956, og har etter den tid vært i privat eie.
Opplysninger om Hotell Rosenkrantz finnes først og fremst i arkivet etter hotellet som er avleverte Bergen Byarkiv, men det vil også være informasjon i ulike rådmannsarkiver. I de trykte kommuneforhandlingene for Bergen vil bystyresaker vedr. bygging og drift være gjengitt. Tegninger av hotellet finnes både i kommunale bygningsarkiver og i arkivet etter arkitektene Arnesen og Darre Kaarbø.
Arkivet etter Hotell Rosenkrantz dekker perioden 1888–1957 og inneholder bl.a. en komplett serie med forhandlingsprotokoller. Ellers består arkivet av pakkesaker, regnskap, avisutklipp og diverse fotografier. Blant pakkesakene er det bl.a. opplysninger om bordplasseringer, menyer m.m. i forbindelse med større festmiddager. Arkivet inneholder også materiale fra Folkekjøkkenet og Hotell Bristol.
96. etterretningsbrigade

96. etterretningsbrigade (russisk: 96-я отдельная разведывательная бригада), FPN 52634, ble etablert 26. desember 2015, og underlagt 1. stridsvognarmé,Vestre militærdistrikt, og forlagt til Sormovo, Nizjnij Novgorod oblast.
Brigaden har stridserfaring fra kampene i Syria, blant annet fra slaget om Palmyra i 2016.
FRISTIL

Fristil var et rusforebyggende prosjekt for elever i niendeklasse, drevet av ungdomsorganisasjonen Juvente. Fristil var tidligere kjent som Holdning til rusgift og litt senere Handling mot rusgift (HMR). I skoleåret 2010/2011 ble det arrangert 20 Fristil Intro-kurs, og det var til sammen 422 deltakere, som igjen har gått tilbake til klassene sine med det samme kursopplegget. Fristil ble lagt ned i 2013 som følge av frafall av støtte fra Helsedirektoratet.

Fristil-modellen

Fristil baserte seg på en totrinns ung-til-ung-modell. Det gikk i praksis ut på at lederne på Intro-kurset bare var fra noen måneder til noen år eldre enn elevene, og på den måten virket som naturlige forbilder. Når elevene kom tilbake til klassen, var det de som fungerte som det andre leddet i modellen. Mange av elevene utdannet seg også til ledere, slik at de kunne være forbilder for en ny generasjon niendeklassinger. I en studie utført av Rogalandsforskning ble denne modellen vurdert som et «solid forebyggingsprogram bygd på god dokumentert kunnskap og solid erfaring.»
Chlorocala conjux

Utseende

En middelsstor (14-21 millimeter), avlang, blank gullbasse. Hode, pronotum og scutellum er svarte, pronotum ved bredt røde sidekanter, dekkvingene grønnlige med en svart sømstripe, også svarte ved "skuldrene" og i spissen.

Levevis

Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantesafter er tilgjengelige.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Afrika og Kongo.
Aiken (Sør-Carolina)

Historie

Slaget ved Aiken fant sted 11. februar 1865 under den amerikanske borgerkrigen.
Hypocisseis

Utseende

Små til middelsstore, avlange og litt flate, svarte praktbiller med lyse eller blålige tegninger.

Levevis

I alle fall noen av artene er knyttet til trær i akasieslekten.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Filippinene) og Australia.
Caracol Televisión

Cadena Radial Colombiana de Televisión, mest kjent under akronymet Caracol (som betyr «snegl» på spansk), er et colombiansk fjernsynsselskap. Det ble etablert under dagens navn i 1969, og begynte samtidig å produsere tv-programmer. Siden 2003 er det eid av selskapet PRISA. Caracol Televisión har hovedkontor i Suba i Bogotá. Det er et av de to største fjernsynselskapene i landet, med RCN Televisión som hovedkonkurrent.
I tillegg til hovedkanalen, som heter Caracol Televisión, driver selskapet fire andre kanaler: Caracol Televisión Internacional, Novelas Caracol, Latin Tin og Canal Época.
Meioneta mossica

Utseende

Meioneta mossica er en liten edderkopp. Den er en av dvergedderkoppene med mørk bakkropp og forkropp, med lysere rødlige eller gulbrune bein. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Tulcea

Geografi

Tulcea ligger ved Donaus (Sulinaarmen) høyre bredd 39 sjømil fra elvens "nullpunkt" i Sulina. Byen er inngangsporten til Donaudeltaet, men regnes ikke selv for å tilhøre selve deltaet. Til Tulcea hører også landsbyen Tudor Vladimirescu på Sulinaarmens venstre bredd.

Historie

Byen ble grunnlagt i det 8. århundret før Kristus. Herodot av Halikarnassos kaller for Castrum Aegyssus; også Diodorus Siculus nevner byen. Ovid tilskriver i sitt verk Epistulae ex Ponto (brev fra Svartehavet) byens daværende navn dens dakiske grunnlegger Carpyus Aegyssus.
Tulcea har alltid vær en viktig havneby. Etter romernes erobring av byen var den hjemmehavn for den romerske norøstflåten. Romerne rekonstruerte byen, noe de gjenværende ruinene av forsvarsmurene og tårnene vitner om. Senere sto byen under vekslende herredømme. Byen tilhørte således Det bysantinske riket i det 5. og 6. århundret, Bulgaria fra 6. til 10. og 12. til 14. århundret og Republikken Genova fra det 10. til 13. århundret. Undertiden tilhørte byen lokale kongeriker som det bulgarske despotiet Dobrudsja og Valakia under Mircea cel Bătrân.
I 1416 ble byen erobret av Det osmanske riket og omdøpt til Hora-Tepé eller Tolçu.
I det 17. århundret nevnes Tulcea av den osmanske reisende Evliya Çelebi som et bosetting med 600 hus, bebodd av valakere.
I 1807 bygde bulgarerne i Tulcea det første private sykehus på balkanhalvøya.
Den russiske armeen erobret Tulcea 11. eller 23. mars 1854 under Krimkrigen. Troppene måtte imidlertid forlate byen i juni 1854 for å delta i kamphandlingene på Krim.
Byen ble et sandsjak-senter (administrasjonssenter i Det osmanske riket) i Silistre Eyaleti i 1860 og tilsvarende i Tuna Valayeti i 1864.
1860 fikk Tulcea bystatus og ble fylkeshovedstad. Inntil 1878 var byen bispesete for det bulgarske eksarkat.
Etter Berlinerkongressen 1878 ble Tulcea sammen med norddobrudsja lagt til Romania. Under den første verdenskrigen var Tulcea okkupert av Bulgaria fra 1916 til 1918. Til 1940 var byens befolkning overveiende bulgarsk. Bulgarerne forlot imidlertid da byen som en følge av Craiovatraktaten under den andre verdenskrigen.
Efteløt Idrettslag

Efteløt Idrettslag er et idrettslag med tilhørighet i Efteløt i Ytre Sandsvær i Kongsberg. Det holder til nær Efteløt kirke, menighetshus og skole. Idrettslaget har allidrett, ski og fotballgruppe. Idrettslaget blei stifta i 1934. Efteløt IL har ansvaret for å dele ut Diesens pokal.
Studenica-klosteret

Studenica-klosteret (serbisk: Манастир Студеница/Manastir Studenica) er et serbisk-ortodoks kloster fra 1100-tallet. Det ligger 39 km sørvest for Kraljevo og 41 km øst for Ivanjica i sentrale Serbia.
To godt bevarte kirker fra middelalderen ligger innenfor klosterets murer av hvit marmor. Kirken Guds Mor er en blanding av romansk og bysantinsk stil og betraktes som et av de viktigste eksempler på Raška-skolens arkitektur. Ved siden av ligger den den mindre Kongens kirke. Begge kirkene inneholder uerstattelige samlinger av bysantinske malerier (freskoer) fra 1200- og 1300-tallet.
I en klippet høyt over dalen, omtrent 6 km fra Studenica, ligger St. Sabas, et kompleks med grottelignende munkeceller.

Historie

Studenica-klosteret er det viktigste serbisk-ortodokse klosteret fra middelalderen. Det ble bygget i perioden 1183 til 1196 som det fremtidige gravstedet til storfyrst Stefan I Nemanja, grunnleggeren av det serbiske riket og grunnleggeren av Nemanjić-dynastiet som hersket Serbia i to århundrer.
Klosteret inneholder gravene til Stefan Nemanja, hans kone Anastasia og Stefan den Førstekronede (Stefan Nemanjić, deres nest eldste sønn), den første konge av Serbia.
Deres yngste sønn, Sabas av Serbia (erkebiskop Rastko Nemanjić), grunnla den uavhengige, serbisk-ortodokse kirke i Studenica i 1219. Han skrev «Typikon», som betraktes som det første litterære verk på serbisk, og grunnla Serbias første medisinske skole her. Studenica ble med dette det politiske, åndelige og kunsteriske senteret i Serbia.
Som andre serbiske middelalderklostre har også Studenica blitt utsatt for plyndring og ødeleggelser. Klosteret har blitt skadet under kriger og av jordskjelv og brann. De største ødeleggelsene fikk klosteret under det første serbiske opprøret mot tyrkerne 1804-1813. Under en mislykket restaurering i 1846 ble de gamle freskoene dekket med gips og ikonstasen i klosteret fornyet i barokk stil som ikke passet sammen med eksteriørets bysantinske stil. Hundre år senere har eksperter klart å restaurere veggene, og man har klart å bevare de verdifulle malerier gjennom 8 århundrer.
Med sine kirker, spiserom, klokketårn og boligkvarter har Studenica beholdt sin opprinnelige funksjon. Det har vært på UNESCOs verdensarvliste siden 1986.
Fallskjermhoppmerket for Luftwaffe

Historie

Merket ble introdusert av Riksmarskalk Hermann Göring 5. november 1936, og var tiltenkt fallskjermhoppere i Luftwaffe i det tredje rike.

Design

Merket består av en oval stående krans hvor den ene siden er laget av laurbærblader, den andre siden av ekeblader. I senter av kransen er en ørn som stuper ned mot venstre med et hakekors i klørne. Merket er i 2 deler, ørnen er naglet fast med 2 nagler til kransen (unntatt de som er produsert av Gebrüder Wegerhoff Lüdenscheid). En versjon i tøy ble også introdusert, men var ikke tillatt å bruke etter 1942.
Graciano

Historie

Graciano er høyst sannsynlig utvikla i Rioja; ellers er opphavet til sorten lite kjent.

Australia

I Australia kan Graciano forekomme som synonym for Mourvedre/Mataro.

Frankrike

I Languedoc-Roussillon går Graciano under navnet Morastel eller Courouillade.

Spania

Graciano utgjør et lite, men avgjørende innslag i Gran Reservas fra Rioja og Navarra.

USA

I California er Graciano kjent som Xeres.

Synonymer

Bastardo Nero, Bois Dur, Bordelais, Cagliunari, Cagnonale, Cagnovali Nero, Cagnulari, Cagnulari Sardo, Cagnulatu, Caldareddu, Caldarello, Cargo Muol, Courouillade, Courouillade, Couthurier, Drug, Graciana, Graciano Tinto, Grosse Negrette, Jerusano, Juan Ibáñez, Karis, Marastel, Matarou, Minostello, Minustello, Monastel, Monastrell, Monestaou, Morastel, Morestel, Morrastel, Mourastel, Parraleta, Perpignan, Perpignanou Bois Dur, Plant De Ledenon, Tanat Gris, Tinta Do Padre Antonio, Tinta Miuda, Tintilla, Tintilla de Rota, Uva Cagnelata, Xeres, Xerez, Zinzillosa.
Sexturisme

Sexturisme er reiser med det formål å kjøpe seg eller tiltvinge seg seksuelle tjenester fra prostituerte eller mindreårige for penger. Målet for reisene varierer avhengig av hvilke land den reisende kommer til. For europeiske reisende er sørøstlige Asia vanlige reisemål. Årsaken er at relativt rike europeere er i stand til å utnytte det eksterne landets fattigdom på grovt vis. Seksuelt utnyttelse av barn på kommersielt vis forekommer i flere land, med mulig unntak av de nordiske landene. Pedofile og sexturister reiser til land med den hensikt å seksuelt utnytte barn, noe som gjør barn til en del av sexturismen. 
Verdens turistorganisasjon, et særskilt kontor under Forente nasjoner, definerer sexturisme som «reiser organisert fra innenfor turistsektoren, eller fra utsiden av denne sektoren, men benytter dens strukturer og nettverk, med det hovedmål å utføre et kommersiell seksuell forhold av turisten med beboere ved bestemmelsessted.»
Menneskerettighetsorganisasjoner har advart om at sexturisme bidrar til menneskehandel og barneprostitusjon. Forente nasjoner motsetter seg sexturisme av grunner som helse, sosiale og kulturelle konsekvenser for både turistenes hjemland og bestemmelsesstedene, særlig i situasjoner som utnytter kjønn, alder, sosiale og økonomiske ulikheter i sexindustriens bestemmelsessteder.
Skyvedekke

Skyvedekke eller skyveforkasting er en stor plate- eller kileformet berggrunnsmasse som er blitt forflyttet langs en tilnærmet horisontal eller nesten horisontal forskyvningsflate. Dette kan medføre at den blir liggende oppå yngre bergarter.
I Norge finnes det store skyvedekker i Den kaledonske fjellkjede, og for eksempel er Jotundekket en mer enn 10 km tykk skive av prekambriske dypbergarter som er skjøvet flere hundre kilometer og som nå ligger oppå yngre sandstein, skifer og fyllitt.
Jærmannburet

Jærmannburet er en ås i Aukra kommune, Møre og Romsdal. Med sine 99,5 moh. er det høyeste punktet på øyen Gossa. Den høyeste toppen i kommunen er imidlertid Eiskremheia på 493,0 moh. som ligger på fastlandsdelen av Aukra.
Kjønnøya

Kjønnøya er en øy helt sør i Bamble kommune i Telemark. Den har broforbindelse til fastlandet på nordøst-siden av Trosbyfjorden.
Øya har fortsatt fastboende, men fiskemottaket på den sørvestre siden vis-à-vis Hafsund er nedlagt. Det gamle Handelsstedet i Hafsund er også nedlagt, men er kjøpt av nye eiere og med ny åpning i 2017 med blant annet sommercafe. Kjønnøya har egen campingplass, men landskapet forøvrig er preget av fjellknatter og furu, samt hytter og sommerhus.
Den første helgen i mai hvert år arrangeres Kjønnøyfestivalen.
Aida Turturro

Annet

Aida Turturro er i slekt med skuespillerne John Turturro, Nicholas Turturro og Natalie Turturro.
Substaat

Substaat er et norsk elektronika-band som ble etablert i 2007. Musikken har hovedelementer fra genrene synthpop og EBM.
Medlemmene i bandet er vokalisten Terje Vangbo (ex Cue To Recall) samt keyboardistene Jarle Hansen (ex In Vein) og Petter Norstrøm (ex X:machina)
Substaat har holdt mange live-opptredener i Norge, blant annet på ElektroStat-festivalene og turnert i Tyskland, Polen, Russland, Nederland, Danmark og Sverige. Avskjedskonserten ble avholdt i Oslo i 2016.
Utgivelsene er gjort av Danse Macabre Records, bortsett fra Macht, som tilhører Sub Culture Records .
Rosenbergs Arkitekter

Rosenbergs Ariktekter AB er et selskap fra Stockholm, eiet av Inga Varg og Alessandro Ripellino siden 1993 da det ble etablert. Det oppfølger selskapet Rosenberg och Stål Arkitektkontor som ble etablert i 1955.
Selskapet arbeider med arkitektur, byplanlegging og interiørarkitektur.
Kureja vannkraftverk

Kureja vannkraftverk , også kjent som Nedre Kureja vannkraftverk (Kurejskaja GES eller Niznij Kurejskaja GES) er en demning i Krasnojarsk kraj i sentral-nordlige, sibirske del av Russland. Det konstrueres i sideelva Kureja til nedre del av elva Jenisej, litt øst for den planlagte Evenkij-demningen.
Vannkraftverket ble ferdigstilt 1985–94, med en installert effekt på 600 MW.
Smult (band)

Smult er et norsk undergrunnsband startet tidlig på 1990-tallet. Bandet har spilt en rekke konserter i Norge samt noen i utlandet. Opptrer under mottoet: Hvorfor være lykkelig, når man er stor som liten?, Det feiteste alternativet, Det blir ingen jul uten Smult, ...fordi det er fett!
Det Biovidenskabelige Fakultets Have

Det Biovidenskabelige Fakultets Have (i dagligtale Haven) er en botanisk have som ligger på Bülowsvej på Frederiksberg og som tilhører Det Biovidenskabelige Fakultet ved Københavns Universitet. Haven er undervisnings- og studiehave for undervisere og studenter. Det er imidlertid også offentlig adgang og haven kan tilby blomstrende trær og busker hele året.
Haven ble anlagt i 1858 under navnet Landbohøjskolens Have samtidig med at den daværende Kgl. Veterinær- og Landbohøjskole ble bygget – og et sentralt parti med en liten dam og hengepil er stort sett uforandret siden da.
Mange store trær er dermed 140 år gamle. Havens tykkeste tre er en blodbøk med en omkrets på 5 meter. Haven har over 6 000 forskjellige planter som alle er forsynt med navneskilt. Haven har en rosenhave fra 1929 som opprinnelig ble tegnet av Georg Georgsen og den inneholder flere hundre storblomstrede og historiske roser.
Til forskjell fra Københavns Universitets Botaniske Have – som hovedsakelig viser ville planter – legges det her mest vekt på planter som har interesse for haver og parker.
Baix Empordà

Baix Empordà er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er La Bisbal d'Empordà. 
Det grenser i nord til Alt Empordà, i øst til Middelhavet, i sør til La Selva, og i vest til Gironès.
Baix Empordà har 126 450 innbyggere og et areal på 701,69 km².