Astrid Uhrenholdt Jacobsen

2004/05

I Norgesmesterskapet på ski 2005, 18 år gammel, fikk hun sølv på sprinten, kun slått av Marit Bjørgen. I mars 2005 tok hun sølv på sprinten under junior-VM på ski 2005, bak Kari Vikhagen Gjeitnes.

2005/06

Jacobsen deltok i Norgesmesterskapet på ski 2006, og hun vant der lagsprint sammen med Marte Monrad-Hansen. Hun fikk bronse på sprinten individuelt, bak Marit Bjørgen og Ella Gjømle, og hun fikk også bronse på 3 × 5 km stafett.
I januar/februar 2006 tok hun gull på både sprint og 5 km klassisk under junior-VM på ski 2006 i Kranj. På 10 km skiathlon kom hun på 35.-plass.
I Norgesscupen i langrenn 2005/06 kom hun på 35.-plass, og i Skandinavisk Cup 2005/06 kom hun på 25.-plass.

2006/07

Hun ble norgesmester på sprintdistansen i NM 2007 i Meråker, der hun vant klart foran Marit Bjørgen i finalen. Hun kom på niendeplass på 10 km fri, og IL Heming kom på femteplass på stafetten.
Under Ski-VM 2007 i Sapporo vant hun gull i sprint, klassisk stil og hun bronse i lagsprint og stafett. På lagsprinten gikk hun sammen med Marit Bjørgen. VM-gullet i sprint var hennes første seier i et seniorrenn noensinne. To uker senere tok hun gull i sprint og stafett og bronse på 5 km fristil under junior-VM på ski 2007 i Tarvisio, samt at hun kom på fjerdeplass på 10 km jaktstart.
I NM del 2 vant hun lagsprinten, sammen med Marte Monrad-Hansen. Hun gikk også 30 km klassisk, der hun kom på sjetteplass.
Hun vant fire av rennene i Skandinavisk Cup 2006/07, og vant cupen sammenlagt med 566 poeng. Hun vant også to av rennene i Norgesscupen i langrenn 2006/07, og kom på niendeplass sammenlagt. Hun slo gjennom i verdenstoppen i sprintsesongen 2006/2007, først ved å ta en overraskende fjerdeplass i Kuusamo i november 2006. I januar 2007 tok hun sin første pallplassering i verdenscupen med andreplass på sprinten i estiske Otepää. I Verdenscupen i langrenn 2006/07 kom hun på 24.-plass totalt, og hun kom på tiendeplass i sprintverdenscupen.

2007/08

I starten av sesongen 2007/2008 viste hun at hun hadde etablert seg i verdenstoppen. Etter to pallplasseringer i Kuusamo, vant hun sin første verdenscupseier etter å ha spurtbeseiret resten av feltet under 15 km fristil i Rybinsk. Hun kom på andreplass i verdenscupen denne sesongen, bak Virpi Kuitunen. Hun kom også på andreplass i sprintverdenscupen og fjerdeplass i distansecupen. Norge vant nasjonscupen denne sesongen.
Hun kom på 16.-plass i Tour de Ski 2007/08, og i Norgesscupen i langrenn 2007/08 kom hun på 14.-plass i U23-klassen og 20.-plass i seniorklassen.
I Norgesmesterskapet på ski 2008 vant hun sprinten. På lagsprinten fikk hun sølv, sammen med Tuva Toftdahl.

2008/09

Jacobsen slet mye med skader før sesongen 2008/09. Hun fikk en vond hælsene etter Sentrumsløpet i april 2008, noe som krevde operasjon, og senere fikk hun vondt i hælsenen i den andre foten. Dette ødela nesten hele førjulssesongen, og hun vurderte å stå over toppsatsing denne sesongen. Den 15. januar 2009 slo hun tilbake og tok NM-gull på 10 km klassisk, et drøyt halvminutt foran sølvvinner Marit Bjørgen. IL Heming vant 3 × 5 km stafett, med Jacobsen på laget. Videre kom hun på femteplass på sprinten og fjerdeplass på 15 km skiathlon, og i NM del 2 fikk hun også sølv på sprintstafetten, sammen med Marte Monrad-Hansen, og hun kom på sjetteplass på 30 km.
I Norgescupen i langrenn 2008/09 vant hun U23-klassen, med seier i fem av rennene, og hun vant også seniorklassen med 621 poeng sammenlagt. I Skandinavisk Cup 2008/09 kom hun på 16.-plass, og i Verdenscupen i langrenn 2008/09 endte hun på 90.-plass. Hun fullførte ikke Tour de Ski 2008/09, fordi hun måtte stå over det siste rennet grunnet omgangssyke.

2009/10

Den 27. juni 2009 hadde hun en sykkelulykke i forbindelse med landslagssamling på Sjusjøen. Hun falt av sykkelen, og pådro seg brudd i både ryggen, kjeven og albuene. Hun greide likevel å kvalifisere seg til OL, og i OL 2010 kom hun på sjuendeplass i sprint klassisk og på femteplass i lagsprint der hun gikk sammen med Celine Brun-Lie.
I Norgesmesterskapet på ski 2010 fikk hun gull på 4 × 5 km stafett, og individuelt kom hun på fjerdeplass på sprinten og femteplass på 10 km fri teknikk. Hun kom på 33.-plass i Norgescupen i langrenn 2009/10, men kom på 18.-plass i U23-norgescupen. I Verdenscupen i langrenn 2009/10 kom hun på 49.-plass sammenlagt.

2010/11

Hun deltok i Ski-VM 2011 i Oslo, og fikk der niendeplass på sprinten. Marit Bjørgen vant denne øvelsen. Her tok hun også tredjeplass sammen med Maiken Caspersen Falla i den klassiske lagsprinten, og hun kom på niendeplass på sprinten individuelt.
Hun fikk bronse på 30 km fristil i NM på ski 2011, og hun fikk også bronse på lagsprint, sammen med Marte Monrad-Hansen. IL Heming vant 3 × 5 km stafett, og på 10 km klassisk kom hun på femteplass. Hun deltok ikke i Skandinavisk Cup denne sesongen, men i Norgescupen i langrenn 2010/11 vant hun to av rennene, og endte på fjerdeplass sammenlagt med 417 poeng.
Hun kom på åttendeplass sammenlagt i Verdenscupen i langrenn 2010/11, og hun kom på sjuendeplass i sprintverdenscupen. Hun kom på tiendeplass i Tour de Ski 2010/11.
I Norgescup på rulleski 2011 endte hun på niendeplass sammenlagt.

2011/12

I Norgesmesterskapet på ski 2012 vant hun 10 km fristil. Dette løpet inngikk også i Norgescupen i langrenn 2011/12, og ga 100 norgescuppoeng, og hun endte på 20.-plass med 200 poeng i norgescupen denne sesongen. Hun fikk også NM-bronse på sprint, sølv på lagsprint sammen med Ragnhild Haga, og sølv på 3 × 5 km stafett sammen med IL Heming. På 30 km klassisk kom hun på sjetteplass.
Hun kom på niendeplass i Verdenscupen i langrenn 2011/12 sammenlagt, med 787 poeng, der hun kom på ellevteplass på distansecupen og ellevteplass også på sprintcupen. I Tour de Ski 2011/12 kom hun på niendeplass.
Hun kom på 21.-plass i Norgescup på rulleski 2012. Hun deltok også i NM i friidrett 2012, og kom der på niendeplass på 5000 meter.

2012/13

Hun vant to av rennene i Skandinavisk Cup 2012/13, og endte på åttendeplass sammenlagt. Hun vant også tre av rennene i Norgescupen i langrenn 2012/13, og endte på andreplass sammenlagt, bak Silje Øyre Slind. I Verdenscupen i langrenn 2012/13 kom hun på niendeplass sammenlagt, og på åttendeplass i distansecupen. Hun deltok i Tour de Ski 2012/13, og endte der på femteplass.
I Norgesmesterskapet på ski 2013 vant hun 30 km fristil, og fikk bronse på 10 km fristil. På sprinten kom hun på sjetteplass, og IL Heming fikk sølv på stafetten med Jacobsen på laget. Hun gikk 15 km skiathlon under Ski-VM 2013, og kom der på niendeplass. På sprinten ble hun slått ut i semifinalen.

2013/14

Jacobsen ble nummer to sammenlagt i Tour de Ski 2013/14. Hun bar ledertrøya de siste tre etappene etter hun kom først i mål på 15 km jaktstart på den fjerde etappen. Hun ledet med 43 sekunder før den siste etappen opp alpinbakken i Val di Fiemme. Her måtte hun se seg slått av Therese Johaug. Sesongen 2013/14 ble hun nummer tre sammenlagt i verdenscupen. Hun sikret dermed tredobbelt norsk, ettersom Therese Johaug og Marit Bjørgen tok de to første plassene. Hun kom på 20.-plass sammenlagt i Norgescupen i langrenn 2013/14.
I Norgesmesterskapet på ski 2014 fikk hun sølv på 15 km skiathlon og gull på 3 × 5 km stafett sammen med IL Heming. I februar deltok hun i vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun kom på fjerdeplass på sprinten og 19.-plass på 10 km klassisk. Norge kom på femteplass på stafetten.
Hun kom på femteplass i Norgescup på rulleski 2014.

2014/15

Hun vant skiathlonrennet i Falun i Skandinavisk Cup 2014/15, og kom på 14.-plass sammenlagt. Hun kom på 17.-plass i Norgescupen i langrenn 2014/15, og 15.-plass i Verdenscupen i langrenn 2014/15.
I Norgesmesterskapet på ski 2015 fikk hun tre medaljer. Individuelt fikk hun sølv på 15 km skiathlon og bronse på 30 km klassisk, og IL Heming kom også på andreplass på 3 × 5 km stafett. Sommeren 2015 kom hun på niendeplass i Norgescup på rulleski 2015. Ski-VM 2015 ble arrangert i Falun, og Jacobsen fikk sølv på 15 km skiathlon, bak Therese Johaug. Hun deltok også på stafetten, der Norge vant gull. På 10 kilometer fri teknikk endte hun på 33.-plass.

2015/16

Under Norgesmesterskapet på ski 2016 tok Jacobsen tre gull og ble tildelt kongepokalen. Hun vant 10 km klassisk, 15 km duatlon og hun gikk ankeretappen på Hemings lag som vant 3 × 5 km stafett. Karianne Jevne og Fanny Horn Birkeland gikk de to første etappene. Hun vant to av rennene ved Norgescupen i langrenn 2015/16, og endte på syvendeplass sammenlagt.
Hun deltok i Tour de Ski 2016, men var så utslitt etter 15 km-løpet i Lenzerheide at hun reiste hjem og brøt touren. Hun fikk flere pallplasseringer i Ski Tour Canada 2016, og endte der på sjetteplass sammenlagt. Dette bidro til at hun kom på sjuendeplass sammenlagt ved Verdenscupen i langrenn 2015/16, og hun kom på åttendeplass på distansecupen og femteplass ved sprintverdenscupen.

2016/17

Under sesongåpningen på Beitostølen i november kom hun på tredjeplass på 10 km klassisk. Hun sesongåpnet i verdescupen i langrenn 2016/17 i Ruka i Finland, der hun kom på 30.-plass på sprinten og tiendeplass på 10 km. Hun sa etter løpet at hun ikke hadde noen god følelse, og at hun slet litt med motivasjonen.
Hun var ikke helt i form utover i førjulssesongen, og kom blant annet på 18.-plass totalt i minitouren på Lillehammer. Hun ble dermed ikke tatt ut til å delta i Tour de ski 2016/17. I januar kom hun på tredplass i lagsprint i verdenscuprennet i Toblach sammen med Maiken Caspersen Falla, og hun fikk en stafettseier i verdenscupen i Ulricehamn i Sverige. I Norgesmesterskapet på ski 2017 kom hun på fjerdeplass på 10 kilometer klassisk, men ble sykmeldt og stod over resten av NM.
Hun deltok i VM på ski 2017. Hennes første øvelse var 15 km skiathlon, der hun kom på åttendeplass. Hun deltok på Norges stafettlag som vant 4 × 5 km stafett. På 10 km klassisk fikk hun bronse, bak Marit Bjørgen og Charlotte Kalla. Hun fikk også bronse på 30 km fristil, etter at Heidi Weng slo henne i spurten om sølvmedaljen. Jacobsen falt helt i starten av løpet og skadet ryggen og gikk hele løpet med smerter. Det ble firedobbelt norsk på distansen: Marit Bjørgen vant, og Ragnhild Haga kom på fjerdeplass.

2017/18

Gull på stafett i OL i Pyeongchang 2018