Travis McGee

Travis McGee var en fiktiv figur skapt av den amerikanske kriminalforfatteren John D. MacDonald. McGee opptrådte i 21 romaner, fra The Deep Blue Good-by i 1964 til The Lonely Silver Rain i 1984.

Travis McGee romaner

De tre første bøkene i Travis McGee serien ble publisert samtidig i mars 1964, en høyst uvanlig publiseringsstrategi.  Ifølge MacDonald, hadde han tidligere skrevet en  introduksjonsroman om McGee som han brente da han fant at den var utilfredsstillende.  Også, ifølge MacDonald, lette han etter fornavnet til McGee da en venn foreslo at han skulle kikket på navnene til de mange Air Force basene i California. MacDonalds oppmerksomhet ble vekket av Travis Air Force Base i Fairfield og brukte dette navnet for sin figur.
Selv om McGee romanene ofte omfatter et mysterium, er de ikke ‘detektivromaner’ i tradisjonell forstand. På McGee sitt visittkort står det bare ’redningskonsulent’ og nesten alle oppdragene kommer via jungeltelegrafen. Når noen har blitt fravristet noe viktig på en skruppelløs, men allikevel lovlig måte og som ikke har noen måte å få tilbake det de har tapt, vil de leie tjenestene til McGee for å få det tilbake. Hans honorar var halve verdien av det som ble gjenfunnet, og de som protesterte på et slikt tilsynelatende høyt honorar ble minnet om at å få tilbake halvparten var bedre enn ingenting. Selv om det som var ønsket gjenfunnet ofte var håndgripelig, slik som penger eller juveler, så var det minst ett tilfelle av at det som skulle utføres var å gjenopprette et ry. I flere bøker gjaldt det en savnet person.

Profil

Travis McGee beskriver seg selv som en friløper ("beach bum") som tar ut pensjonstilværelsen del for del, siden han lever av det han legger til side fra  redningsoppdragene og bare tar nye jobber  når kontantbeholdningen i den skjulte safen er liten. Dette livet er levd om bord på den spesialbygde 52-fot lekterlignende husbåten kalt The Busted Flush (etter pokerhånden som førte til at han vant henne). Bøkene beskriver at hun ligger til kai ved Slip F-18 i Bahia Mar marina i Fort Lauderdale, Florida. 
Fysisk er McGee en stor og spesielt tøff mann. Han var en veteran fra koreakrigen, som spilte profesjonell amerikansk fotball i nesten to år i 1950-årene før en kneskade tvang ham til å gi seg. Mange år etterpå beholdt han kvikkheten og raskheten som hadde gjort det mulig for ham å spille på et profesjonelt nivå. Han var 1,95 m høy og, selv om han så slank ut med sin ‘matchvekt’ 93 kg, hadde hans ekstraordinære tykke og veldig sterke håndledd tjent som en avskrekning overfor de mer klarsynte av hans motstandere når de tok sin beslutning om de skulle gi seg inn på fysisk kamp mot ham eller ikke. I den siste romanen praktiserer McGee den kinesiske kampsporten Tai Chi Chuan.
Travis McGees oppvekst og tidligere familieliv er aldri beskrevet i særlig detalj – den eneste detaljen som har med slektninger å gjøre er en kort omtale av en bror som Travis skulle inngå partnerskap med etter militæret og en kort omtale av foreldrene i The Lonely Silver Rain. Firmaet ble svindlet fra broren (aldri beskrevet i større detalj). Svindelen involverte en kvinne han var sammen med og en mannlig sammensvoren og broren tok sitt eget liv. Travis drepte tilsynelatende både kvinnen og hennes medsammensvorne, selv om han ble stygt skadet og hadde feberfantasier. Denne dramatiske hendelsen er bare beskrevet i noen få avsnitt i en av romanene og er det eneste som hinter om hva som har formet Travis slik at han fremtrer i bøkene.
Selv om han opptrer som en playboy som nedlegger en lang rekke kvinner i løpet av serien av bøker, har McGee et lidenskapsløst nok syn på livet til å forstå hva det sier om han selv. Dette er del av en introspektiv natur som ofte opptrer gjennom serien som digresjoner om det amerikanske samfunnet fra 1960-årene til og med 1980-årene, med spesielt vekt på endringene i Florida sitt naturmiljø.
Men til forskjell fra tidligere kyniske litterære detektiver som Raymond Chandlers Philip Marlowe, er ikke McGee livstrett. Han har fortsatt evnen til å vise raseri. I en klassisk kommentar i Bright Orange for the Shroud, grubler McGee fram, "Etter å ha mislykkes i forsøket på å undertrykke Glades ved frontalangrep, dreper vi det sakte ved å tappe River of Grass. I det tvilsomme fremskrittets navn, har delstaten i sin store visdom latt enhver utbygger lede vannet inn i kanaler som gir ham eiendommer som grenser til vann å selge. Så langt nord som Corkscrew Swamp, dør bald cypress. Hele området nord for Copeland er hugget ned og vil aldri komme tilbake. Ettersom sumplandet tørker ut, kommer de store brannene oftere. Økologien endrer seg mens egrettkolonier minsker, mullet blir sjeldne, mangrove dør av nye sykdommer som følge av tørke." Dette var fra en paperback som opprinnelig ble publisert i 1965 da folk flest ikke viste noe om konseptet miljøvern.
‘Detektiven’ McGee får etter hvert en slags medhjelper som han kan utveksle sine tanker med. Hans navn er Dr. Meyer ("Vær så snill, bare 'Meyer'," insisterer han), en  internasjonalt kjent og respektert økonom som bor ombord sin egen cabin-cruser nær McGee i Bahia Mar, John Maynard Keynes, og seinere, etter at den blir sprengt erstattet av Thorstein Veblen.  Det er ikke noe konkret bevis for at Meyer var etternavnet hans, men heller ikke noe indikerer at det var fornavnet.  Begge båtene til Meyer var fylt med bøker, og ikke bare innen hans eget fagfelt. Faktisk hadde Meyer interesser langt utenfor enkel økonomisk teori. For eksempel er Meyer en seriøs sjakkentusiast og amatørpsykolog. Meyer er Travis sin venn i den sanneste betydning av ordet. En han utvekslet ideer med og et stødig ankerfeste når McGees indre kompass var ute av kurs. Han hadde også den formelle utdannelsen som McGee manglet, selv om han absolutt ikke var noen dumming. 
En viss livstretthet krøp etter hvert inn i McGees figur, kanskje fordi 1960-tallets Florida der han oppsto ikke lenger eksisterte. Den eneste direkte indikasjonen på hans alder som noen gang ble gitt var kommentarene om at han tjenestegjorde i koreakrigen, og inntil 1980-årene var han tidløs. Men etter som historien skred fram begynte bifigurer, som hadde vært med flere ganger, å forsvinne og det var tydelig at McGee selv begynte å bli eldre sammen med skaperen sin. I de seinere romanene som The Green Ripper and Free Fall in Crimson, er det følelsen av desperasjon – at volden i verden for meningsløs til å kunne forklares og vil aldri stoppe. Mye av dette oppløses ved slutten av The Lonely Silver Rain, som ble det siste bindet da MacDonald døde i 1986. (Rykter om en siste McGee roman, muligens fortalt av Meyer, med tittelen A Black Border for McGee og som skulle publiseres etter MacDonalds død har aldri blitt bekreftet.)
Ukjent for de fleste tilhengere av McGee, ga Library of Congress's "Center for the Book" MacDonald i oppdrag å lage en kort tekst. Han svarte med å forfatte essayet "Reading for Survival" som er en samtale mellom McGee and Meyer om viktigheten av lesing. Det 26-sider essayet ble utgitt i et begrenset opplagt på 5 000 eksemplarer og var tilgjengelig for et lite bidrag til Center for the Book.  
McGee har blitt kalt den første store moderne Florida-eventyrer, en forløper for figurer og situasjoner som opptrer i romaner av forfattere som Elmore Leonard, Carl Hiaasen, James W. Hall og Les Standiford. Hiaasen spesielt vedkjenner sin gjeld i en introduksjon han skrev for en ny utgave av The Deep Blue Good-By i 1994. Han kommenterer at selv om MacDonald hadde vært borte i 8 år, trodde han at McGee fremdeles var tilstede, antageligvis sippende på gin på dekket av Busted Flush og undret seg hva nå Florida hadde blitt eller kom til bli. Mange av science fiction-romanene og historiene til Spider Robinson inneholder også referanser til Travis McGee.
John D. MacDonald, forfatteren og skaperen av Travis McGee, og hans mange krediteringer for andre arbeider inkludert TV-filmer og vanlige filmer basert på de romanene som ikke omhandler Travis McGee, innbefatter ‘farger’ som Flash of Green, Trap of Solid Gold, The Girl-the Gold Watch-and Everything" and "Ring around the Redhead."