google/wiki40b huggingface dataset:
All England Lawn Tennis and Croquet Club

Historikk

All England Club ble dannet som «All England Croquet Club». I begynnelsen leide klubben jord ved Worple Road i Wimbledon til sin virksomhet. Det eldre krokketspillet hadde en viss popularitet i middelklassen, men major Walter Clopton Wingfields bærbare spill Sphairistikè (året etter omdøpt til «lawn-tennis»), som kom i handelen fra 1874, ble av mange ansett som er mer interessant spill. Flere steder erstattet denne nye racketsporten det langsommere krokketspillet som middelklassens mest populære sport (se artikkelen tennis). 
Denne utviklingen ble også registrert hos All England Club, som i 1875 leide plass til en bane tiltenkt tennis og badminton. Året etter anla man ytterligere fire baner etter Wingfields modell. Sommeren 1877 byttet klubben navn til «All England Croquet and Lawn Tennis Club». Samtidig hadde Wingfields patent gått ut, og nye, faste, rektangulære tennisbaner ble anlagt ved Worple Road. I 1882 byttet foreningen igjen navn, nå til «All England Lawn Tennis and Croquet Club».

Wimbledon-mesterskapet

All England Club utnevnte i april 1877 Henry Jones som leder for den nye tennisseksjonen. I juni 1877 satte han inn en annonse i sportsavisen The Field, der han inviterte til de første organiserte tenniskonkurransene i Wimbledon. Han var også dommer under de første Wimbledon-mesterskapene. Henry Jones har också spelat stor roll som regelförnyare före och efter denna första turnering. 
Mellom 1878 og 1921 var Wimbledonmesteskapet organisert slik at tittelforsvareren bare trengte å spille en eneste match i Challenge Round. De øvrige deltakerne måtte spille kvalifisering i «All Comers Rounds» om hvem som skulle få møte mesteren.
På 1880-tallet var foreningen Englands ubestridte ledende organisasjon for lawn-tennis. Etter en vaklende periode i begynnelsen på 1890-tallet, da spillets popularitet var synkende, befestet foreningen sin stilling omkring århundreskiftet, kanskje først og fremst på grunn av brødrene Dohertys suksesser. Turneringen er blitt avviklet på All England Clubs gressplener i Wimbledon på hele 1900-tallet, med unntak av krigsårene 1940-45. Wimbledonmesterskapet har hele tiden beholdt sin stilling blant de mest prestisjefylte tennisturneringen. Om lag en halv million tilskuere ser kampene som arrangeres i løpet av de to sommerukene turneringen varer, og flere millioner følger TV-overføringene.

All England Club i dag

Anlegget ved Church Road omfatter i dag 17 gressbaner pluss en centercourt og bane 1. Centercourten rommer 14 000 tilskuere. I tillegg finnes det åtte baner med hardt underlag («hard courts», fem innendørsbaner og et mindre krokketanlegg. 
Tennisturneringene under OL 2012 planlegges arrangert i Wimbledon.
Volleyball under Asialekene 1978

Volleyball under Asialekene 1978. Volleyball var en av flere sporter under de åttende Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand. Det var sjette gangen som volleyball var med på programmet i Asialekene. Volleyballturneringene, en for menn og en for damer, ble avviklet i desember 1978.
Kronestein

Kronestein eller kronstein, også kalt topp- og sluttstein, er den øverste og midterste steinen i en buebro. Den var kileformet i likhet med de andre steinene i selve buen, men ble ofte hogd større enn de øvrige. Navnet har de fra at de utgjorde kronen på verket – og de ble ofte utstyrt med kongemonogram for kongen som regjerte ved åpningen. I svensketiden ble det nok litt oftere riksvåpen og årstall.
Slik broen var konstruert, tilsa all erfaring at en bare kunne ha en og ikke to stener øverst.

Andre betydninger

Kronestein kan også referere til en edelstein i en krone og til det ytre dekklaget i en fyllingsdam.
Marmaduke Wyvill

Liv

Som sjakkspiller var Wywill først og fremst en entusiastisk amatør, men kunne i en periode måle seg med tidens sterkeste spillere, som La Bourdonnais, Lionel Kieseritzky, Henry Thomas Buckle og Daniel Harrwitz.
Wyvill deltok bare i én større sjakkturnering, i historiens første internasjonale sjakkturnering som ble avholdt i tilknytning til verdensutstillingen i London 1851. Dette var en ren utslagsturnering, og Wyvill slo i tur og orden ut Edward Löwe, Hugh Alexander Kennedy og Elijah Williams, før han med sifrene 2½-4½ tapte finalen mot Adolf Anderssen. Mange andre av verden sjakkstørrelser deltok i turneringen, som Howard Staunton, Bernhard Horwitz, Henry Bird, Carl Mayet og József Szén, så etter seieren ble Anderssen regnet som verdens sterkeste sjakkspiller.
Senere konsentrerte Wyvill seg om sin politiske løpebane, han var medlem av House of Commons of the United Kingdom i årene 1847–1868. Likevel holdt han kontakten med sjakkmiljøet, og var blant annet med å organisere og finansiere den store sjaktturneringen i London 1883.
Wyvills beste historiske Elo-tall er beregnet til 2479 for august 1851, dvs kort tid etter turneringen i London samme år.
Proud Island

Proud Island er en liten, relativt høy gresskledd øy, som ligger i østenden av Willisøyene i Sør-Georgia. En pyramideformet topp står nord på øya. Den ble grovt kartlagt av Discovery Investigations i 1960-61. Navnet ble gitt i 1963 av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) og kommer av det engelske uttrykket «standing proud» som i språkbruk i marinen blir benyttet om å stikke opp.
Waterford (Knox County, Ohio)

Historie

Waterford ble opprettet i 1841. Postkontoret i Waterford ble kalt Levering. Postkontoret Levering ble opprettet i 1836, og var i drift til 1903.
Johann Wilhelm Baier

Bakgrunn

Han studerte filologi, spesielt orientalsk, og filosofi ved Universitetet i Altdorf fra 1664 til 1669, da han reiste til Jena og ble student under den berømte Johannes Musäus, representanten for middelpartiet i den synkretistiske kontroversen, hvems datter han giftet seg med i 1674. Etter å ha tatt doktorgraden samme år, ble han i 1675 professor i kirkehistorie ved Universitet i Jena.

Teolog

I 1682 ble han valgt til å representere den protestantiske siden i forhandlingene med den pavelig legat Nicolas Steno, biskop av Titiopolis, for gjenforening av kirkene. Han var tre ganger rektor ved Universitetet i Jena før han ble kalt av kurfyrste Fredrik III i 1694 som professor og midlertidig rektor ved det ny Universitetet i Halle. Hans hengivenhet til den lutherske ortodoksi fikk han i konflikt med noen av kollegaene, og den pietistiske bevegelsen gav han også problemer, så etter et år aksepterte han gladelig den kombinerte posisjonen som kapellan, superintendent og prest i Weimar – som han for øvrig kun holdt i noen få måneder før han døde. 
Han opparbeidet seg et navn i kirkehistorien, spesielt på grunn av sitt dogmatiske kompendium, som fortsatt representerer den tidlige protestantiske tradisjonen blant en del høykirkelige lutheranere, spesielt i USA med Missourisynoden. Teologene i Jena, og spesielt Johannes Musäus hadde blitt spurt av Ernst den gudfryktige, hertug av Sachsen-Gotha og Altenburg, om å lage et verk som kunne erstatte den antikvariske Hutter, og Musäus overtalte sin svigersønn til å gjøre det. 
Første utgaven av Compendium theologiae positivae kom i 1686, den andre utvidede utgaven i 1691, og den ble siden regelmessig trykt opp. Den ble anbefalt for generell bruk som tekstbok på grunn av metoden, kortfattetheten og mangelen på ren polemikk. Det var opplagt at intensjonen til forfatteren var en rettferdiggjørelse av Jenateologien, som hadde blitt kraftig angrepet fra det teologiske fakultet ved Universitetet i Wittenberg, og ble anklaget for synkretisme. Avhengigheten av Musäus kjennetegner boken, som bygger mye på hans arbeider. 
Baiers andre arbeider inkluderer polemiske verk mot Erbermann, en konvertitt til romersk-katolisismen og en jesuitt, og mot kvekerne; og tre andre kompendiumer som ble utgitt etter hans død. Et av eksegetisk, et om moralteologi og et i dogmehistorie. Hans betydning ligger i det faktum at han fortsatte og populariserte teologien til Musäus, og hans gjerning ble fortsatt av Johann Franz Buddeus, som han etterlot som professor i moralfilosofi ved Universitetet i Halle.
Suizhong 36-1

Suizhong 36-1 er et stort offshore oljefelt i Liaodongbukten i Bohai, om lag 50 km øst for fylket Suizhong i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det har sikkert påviste reserver på 300 millioner tonn. Det ble operativt i 1995.
Ustedalen

Ustedalen er den øverste delen av Hallingdal, i Hol kommune i Buskerud. Dalen strekker seg 20 km østover fra Ustevatn og møter Holsdalføret nedenfor Hagafoss.
Elven Usta som renner gjennom dalen, er nesten tørrlagt på grunn av regulering. Omtrent midt i Ustedalen ligger tettstedet Geilo som er et av landets betydeligste turist-steder.
Stillehavsregionen

Stillehavsregionen er et begrep som refererer til de land og områder som ligger rundt Stillehavet. Regionen utgjør 38 stater og territorier.
Det er mange økonomiske sentrum i regionen, Auckland, Brisbane, Ho Chi Minh-byen, Hongkong, Lima, Los Angeles Manila, Melbourne, Panama by, Portland, Busan, San Diego, San Francisco, Santiago de Chile, Seattle, Seoul, Shanghai, Singapore, Sydney, Taipei, Tokyo, Vancouver og Yokohama.
Honolulu er sete for flere mellomstatlige og ikke-statlige organisasjoner i regionen.
Regionen har et stort mangfold, med den økonomiske dynamikken i Hongkong, Singapore, og Taiwan, den teknologiske kompetansen til Japan, Korea og vest USA, naturressursene i Australia , Colombia, Filippinene, Canada, Mexico, Peru, Russlands fjerne østen og USA, den menneskelige ressurs i Indonesia og Kina og landbruksnæringen i Australia, Chile, Filippinene, New Zealand og USA samt flere andre.
Yttrium

Historie

Yttrium ble oppdaget av den finske kjemikeren og fysikeren Johan Gadolin i 1794. Han fant yttriumoksidet yttria (Y₂O₃) i en prøve med gadolinitt. Rent yttrium ble isolert av Friedrich Wöhler i 1828 ved kjemisk reduksjon av yttriumklorid (YCl₃) med kalium.
I 1843 viste svenske kjemikeren Carl Gustaf Mosander at yttria kunne deles i oksider fra tre forskjellige grunnstoff. Yttria ble beholdt som navn på det opprinnelige oksidet, mens de to nye fikk navnet erbia og terbia.  
Yttrium har navnet sitt fra stedet hvor mineralet yttria først ble funnet, i Ytterby gruve i Stockholms skjærgård, Sverige. Hele 4 grunnstoff er oppkalt etter Ytterby; yttrium, erbium, terbium og ytterbium.

Egenskaper

Yttrium er et sølvfarget, metallisk skinnende transisjonsmetall som er relativt stabilt i luft. Av utseende ligner det på scandium, og kjemisk minner det om lantanoidene. Det kan få et rosa skjær når det belyses, og spon av yttrium kan selvantenne i luft når temperaturen overstiger 400 °C. I romtemperert luft dannes det raskt et passiviserende oksidsjikt som hindrer videre oksidasjon. Oppdelt i små biter er stoffet relativt ustabilt i luft. Yttrium reagerer med vann og syrer under dannelse av hydrogen.
Yttrium tilhører periodesystemets gruppe 3 (sjeldne jordmetall) sammen med scandium, lantan og de 14 lantanoidene. Den vanligste oksidasjonstilstanden er +3. Yttrium regnes for å være giftig.

Isotoper

Naturlig forekommende yttrium består utelukkende av den stabile isotopen ⁸⁹Y. I tillegg er 33 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse isotopene er ⁸⁸Y med halveringstid 106,65 døgn, ⁹¹Y med halveringstid 58,51 døgn, ⁸⁷Y med halveringstid 3,322 døgn, og ⁹⁰Y med halveringstid 2,66 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.
CAS-nummer: 7440-65-5

Forekomst

Yttrium forekommer ikke i ren form naturlig, men finnes i nesten alle sjeldne jordmineraler og i uranmalm. Andelen av yttrium i jordskorpen er omkring 30 ppm.  Eksempler på sjeldne jordmineraler er fosfatet monazitt som inneholder opptil 3% yttrium, og xenotim som inneholder opptil 50% yttriumfosfat (YPO₄). Kommersiell fremstilling foregår ved kjemisk reduksjon av yttriumfluorid (Y₃F) med kalsium. 
Steinprøver fra månen inneholder relativt høye konsentrasjoner av yttrium.
I 2007 ble det fremstilt 8 900 tonn yttriumoksid på verdensbasis. Kina sto alene for 8 800 tonn. Andre land som India, Malaysia og Brasil produserte tilsammen 100 tonn. Kun små mengder yttrium blir gjenvunnet. Verdens yttriumoksid-reserver er anslått til 540 000 tonn.
Rent yttrium koster omkring 220 USD for 100 gram.

Anvendelse

Yttrium anvendes som en av komponentene i lysstoffet som gir rødfargen i billedrør. Videre brukes yttrium i forskjellige legeringer. Yttrium-aluminium-granat (YAG) er et kunstig krystall som brukes i lasere. Det brukes også i lambdasonder.
Yttrium blir brukt i YBCO (Yttrium Barium Copper Oxide) som er en keramisk superleder ved temperaturer over nitrogens kokepunkt på 77 K.
Monika Pyrek

Karrière

Pyreks gjennombrudd kom da hun i 1998 fikk sølv i VM for juniorer. I 2000 deltok hun ved Sommer-OL i Sydney, der hun tok seg videre til finalen, men endte på syvendeplass etter å ha klart 4,40. Hennes første medalje ved et mesterskap som senior kom under VM 2001 i Edmonton, der hun endte på tredjeplass etter å ha klart 4,55. De eneste som slo henne var Stacy Dragila og Svetlana Feofanova, som begge klarte 4,75. I 2002 vant hun bronse ved innendørs-EM i Wien, men ved EM utendørs i München lyktes hun ikke i å kvalifisere sig til finaleomgangen.
I 2003 vat hun bronse ved innendørs-VM i Birmingham, etter å ha klart 4,45. Denne gangen ble Feofanova og Jelena Isinbajeva hennes overmenn. Ved utendørs-VM i Paris samme år endte hun på fjerdeplass, etter å ha klart 4,55. Ved Sommer-OL 2004 i Aten fikk hun ytterligere en fjerdeplass, med samme høyde.
Sesongen 2005 startet hun med å vinne bronse ved innendørs-EM i Madrid, etter å ha klart 4,70. En plassering bedre ble det ved VM utendørs i Helsingfors, der hun greide 4,60. Hun var sjanseløs mot Isinbajeva, som hoppet ny verdensrekord med høyden 5,01. Ved EM 2006 i Göteborg ble det igjen sølv, denne gangen slått av Isinbajeva.
Ved VM 2007 i Osaka vant Pyrek ingen medalje, men endte på fjerdeplass med 4,75 –  samme høyde som sølv- og bronsevinnerne Kateřina Baďurová og Feofanova, men med færre riv. Medalje ble det imidlertid ved innendørs-VM 2008 i Valencia der 4,70 holdt til bronse etter Isinbajeva og USAs Jennifer Stuczynski.
Pyrek deltok også ved Sommer-OL 2008 i Beijing, der hun endte på femteplass, etter å ha klart 4,70. Hun deltok ved VM 2009, der hun vant sølv, etter sin landsmann Anna Rogowska.
Hammond kraftverk

Hammond kraftverk er et kullkraftverk i Floyd County, delstaten Georgia i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 953 MW. Dette er delstatens femte største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet Georgia Power, et heleid datterselskap av Southern Company.
Aegus (s.str.) debatissei

Utseende

En middelsstor ( millimeter), avlang, noe flat, blankt brun hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, kraftige kjever som har en lang, butt, innoverrettet tann med roten og en kort, kraftig tann omtrent i midten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, meget fint og nokså tett punktert i moidten, grovt punktert på sidene. Pannen er bredt og grunt, U-formet innbuktet foran med et kort, butt framspring i midten. Hodet er kraftig utvidet bak fasettøynene, med en butt tann. Pronotum er nærmest sekskantet, mye bredere enn langt, blankt og fint punktert i midten, grovt punktert på sidene og ved forhjørnet. Dekkvingene er jevnbrede med nokså kraftige punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er mørkbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.

Levevis

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sulawesi.
Travsport

Travsport eller travløp er en hestesport der kuskene kappkjører med travhester som løper i trav og som er påspent en sulky, en lett, tohjulet vogn. Kappkjøringen foregår på en travbane og arrangeres ofte som veddeløp, et såkalt totalisatorløp der publikum kan satse penger på hestene før løpet og få en økonomisk gevinst dersom man klarer å tippe hvem som vinner.
Det konkurreres i to klasser. En for kaldblodshester og en for varmblodshester. I de siste årene har man også begynt med monté og ponnitrav for å øke rekrutteringen til travsporten. Travsportens virksomhet inneholder også avl og kjøp og salg av hest. Travsporten stammer fra USA der de første løpene begynte tidlig på 1800-tallet. Det første travløpet i Norge foregikk på fjordisen i Bjørvigen i Kristiania i 1832, og fra gammelt av foregikk ofte travløp på innsjøis. Det første totalisatorløpet ble kjørt på Bjerke travbane i Oslo i 1928. Det Norske Travselskap (DNT) ble dannet allerede i 1875 for å fremme norsk hesteavl og travsport, og har siden 1903 vært sentralforbundet for all travsport i Norge.
Berberisbladvikler

Utseende

En middelsstor til ganske stor (vingespenn 15-23 millimeter), lysbrun vikler. Forvingen er bred og avrundet, grunnfargen lysbrun med et fint, brunt nettmønster og ett bredt, skrått, mørkbrunt tverrbånd som er bredest ved bakkanten og gjerne avbrutt i midten. Bakvingen er mørk gråbrun.

Levevis

Larven lever mellom sammenspundne blader av ulike urter, busker og løvtrær. Den synes å ha en forkjærlighet for berberis, men kan også bruke mange andre planter.

Utbredelse

Arten er utbredt over det meste av Europa, unntatt lengst i sør, i det nordlige Asia. I Norge er den bare kjent fra det sørlige Østlandet, og den er sjelden. Det er vanskelig å peke på noen trusselfaktorer for arten, men den blir likevel vurdert som Nær truet (NT) i den norske rødlisten fra 2010.
Arne Gunnarsjaa

Utdanning

Gunnarsjaa ble utdannet fra Norges tekniske høgskole i 1961. Utdannelsen ble supplert med studier i arkitekturhistorie ved Det norske institutt i Roma 1962 og 1964–1967. I 1962 var studiene egenfinansierte, ved arbeid som assistent for arkitekt Christian Norberg-Schulz, og ved Det norske institutt i Roma for professorene Hjalmar Torp og Hans Peter L'Orange. Etter militærtjeneste i Ingeniørvåpenet i perioden 1963 til 1964 vendte han tilbake til Roma som høyskolestipendiat ved NTH fra 1964 til 1966 og rekrutteringsstipendiat (NAVF) i 1967. Han målte blant annet opp det langobardiske «tempietto» (700-tallet e.Kr.) i Cividale i Nord-Italia, publisert i Roma i 1977 ved professor Hjalmar Torp, som var Gunnarsjaas lærer i bygningsarkeologi.

Yrkeskarriere

Gunnarsjaa var ansatt hos arkitekt Harald Ramm Østgaard fra 1968 til 1979, ansvarlig medarbeider hos Arkitektene Furuholmen Gunnarsjaa Kolstad fra 1979 til 1981, ansatt hos Viksjø's Arkitektkontor AS fra 1982 til 1987, formann i Norges kunstnerråd 1986–1988, medstifter 1986 av forlaget Emilia, sekretær i Statens byggeskikkutvalg 1987–1989 og ansvarshavende arkitekt (i praksis kalt domkirkearkitekt) ved Nidaros domkirkes restaureringsarbeider 1989–2006, som han ledet 1989–1996. Han har bl.a. arbeidet med orgelspørsmål: Han utformet galleriet 1994 for det restaurerte Wagnerorgelet fra 1741, og utarbeidet i 2006 forslag til ny utforming av kirkens store katedralorgel: Steinmeyerorgelet fra 1930. Han har dessuten utformet innredning av et kapell i et hvelvrom i Vesthuset i Erkebispegården (1997).

Formidling

I tillegg til sin virksomhet ved Nidarosdomen var Gunnarsjaa aktiv som fagforfatter. Han skrev bidrag til The Dictionary of Art (Macmillan Publishers, 1996) og Norsk bibliografisk leksikon (2005). Han har vært gjesteforeleser ved Det norske institutt i Roma, ved NTH, NTNU, AHO og ved Universitetet i Oslo. Fra 1988 var han sensor ved NTH (fra 1996 NTNU).
Helleristningene ved Nämforsen

Helleristningene ved Nämforsen ligger ved et vannfall i Ångermanälven ved Näsåker, omtrent 15 km nordøst for Sollefteå i Ångermanland, Sverige. Nämforsen har en fallhøyde på 22 meter og ligger i dag ca. 70 meter over havet. Da de første helleristningene ble laget, regner man med at havet sto helt opp mot fossen.
Helleristningene er første gang nevnt i en generell beskrivelse av Ångermanland fra 1780. De ble første gang undersøkt og beskrevet av arkeologen Gustaf Hallström, som arbeidet på stedet gjennom en årrekke fra 1907 til 1939. Hans Monumental Art of Northern Sweden kom ut i 1960 og er den første samlede beskrivelse av ristningene. Senere undersøkelser har lagt for dagen mange flere ristninger, og boplasser fra tiden da de ble laget.
Området med helleristningene er et av de største i Nord-Europa. De ligger i et område på østsiden av elva og på øyene Brådön og Nötön som ligger ute i selve fossen. En regner i dag med at det dreier seg om ca. 2600 enkeltfigurer. De vanligste motivet er typiske for steinalderens veideristninger, som elg, men også annet vilt som laks og fugler. Det er også et mindre innslag av figurer som er vanlig i bronsealderens helleristninger; skip, solhjul og fotsåler. Dette vitner om at stedet ved Nämforsen har vært et viktig kultsted gjennom tusener av år. De eldste av veideristningene er antakelig fra så tidlig som ca. 4200 f.Kr., og bronsealderristningene må være fra ca. 1000 f.Kr.
Nämforsen ble utbygd i 1947, men som det første større naturinngrepet i Sverige fikk anlegget kraftige føringer fra Riksantikvarieämbetet om å ta vare på kulturminnene i området. På dagtid i sommermånedene slippes det såkalte «turistvatten»; 125 m³/s forbi turbinene for å gi besøkende et inntrykk av hvordan fossen artet seg da den var utemmet.
Infeksjon

Diagnostisering

Å diagnostisere en varig infeksjon er vanskelig, i og med at det ikke finnes spesifikke tegn eller symptomer. Om der er mistanke om en infeksjon er blod, urin og sputum vanligvis det første som blir sjekket. Røntgen av brystet og analyser av avføringen benyttes også noen ganger for å finne infeksjonen. Om det er mistanke om hjerneinfeksjon er væske fra ryggmargen analysert.
Hos unger med cyanose, rask pusting, dårlig blodsirkulasjon eller purpura øker sjansen for en alvorlig infeksjon veldig.

Forløp

De fleste infeksjoner dør ut under betennelsen. Varige infeksjoner oppstår når organismen ikke klarer å rense kroppen for hovedinfeksjonen. Varige infeksjoner karakteriseres av langvarighet og tilbakefall hos bæreren. Enkelte virusinfeksjoner er umulige å bli kvitt når man først har fått det, blant andre herpes.

Behandling

Vurdering av infeksjonen er viktig for å avgjøre strategier mot utvikling av sykdom. Infeksjonsforløpet kan blir brutt mange steder under utviklingen. God hygiene, rent miljø og gode helsekunnskaper er viktige faktorer i brytelsen av forløpet. Vaksinasjon er også en måte å avverge infeksjonssykdom på.
Bakterieinfeksjoner er vanligvis behandlet med antibiotika. Hva slags antibiotika som benyttes og hvordan det injiseres avhenger av alvorlighet og type infeksjon. Alvorlige hjerneinfeksjoner behandles med intravenøs antibiotika. Noen ganger brukes flere antibiotikaer for å hindre at inntrengeren utvikler resistens og for å øke effekten. Antibiotikumet virker ved å sakne bakterieformeringen eller ved å drepe dem. Det finnes et mangfold av typer antibiotika, blant andre penicillin.
Volnaja

Volnaja (russisk: Во́льная) er ei elv i Moskva oblast i Russland. Den er en vestre sideelv til elva Nerskaja. Elva er 32 km lang.
Statistikk for Eliteserien 2018

Denne siden viser utvalgt statistikk for Eliteserien 2018.