NRK Klassisk

Historie

Idéen til kanalen dukket opp på et nordisk radiodirektørmøte i Helsingfors i september 1992.
Den finske allmennkringkasteren Yles ungdomskanal Radiomafia (fra 1993 YleX) hadde siden starten i 1990 benyttet datastyrt, ubemannet avvikling av større programflater som hørtes ut som direktesendt radio, men der musikken kom fra CD-jukebokser og annonseringene fra studio var digitale opptak.
Den norske idéen var å bruke dette konseptet til å starte en kanal for kunstmusikk. Imidlertid ble planene lagt på is, fordi det nye trekanalssystemet tok all oppmerksomhet og trengte alle tilgjengelige midler fram til det kom i drift i 1993.
I 1994 ble idéen fra Radiomafia hentet fram igjen i forbindelse med planer for de første prøvesendinger med den nye digitale radiostandarden DAB (Eureka 147).
En viktig motivasjon var mulig framtidig konkurranse fra den britiske kommersielle kanalen Classic FM. Sentrale personer i musikkredaksjonen i NRK Radio, ledet av Synne Skouen, ville komme denne konkurransen i forkjøpet.
I 1994 fikk musikkredaksjonens medarbeider Jørn Jensen i oppdrag av daværende radiodirektør i NRK, Tor Fuglevik, å etablere en 24 timers klassisk musikkanal i NRK.
I november 1994 ble Kulturdepartementet orientert om planene, og det ble bevilget 1,2 millioner kroner til prøvedrift fra 1995.
Kanalen skulle i prøvetiden drives med svært lave kostnader. Bemanningen måtte holdes på et minimum av personer. Dette ble søkt oppnådd ved å ansette medarbeidere med allsidig kompetanse som kunne fylle alle roller, fra musikkvalg til presentasjon. Avviklingen skulle automatiseres, og musikken måtte i størst mulig grad kunne spilles med minimale eller ingen avgifter for opphavsrett til TONO og andre opphavsrettorganisasjoner.
Slike musikkopptak kunne NRK hente gjennom den europeiske kringkastingsunionen EBU, fra BBC og fra CD-er utgitt i land som Norge ikke har avtaler om opphavsrett med. Dette gjaldt i første omgang USA og Hongkong, der plateselskapet Naxos har sitt hovedkvarter.
For å skaffe slike innspillinger, reiste to medlemmer av Alltid Klassisk-redaksjonen til New York i januar 1995 for å handle inn deler av musikken, og kom tilbake med over 1000 CD-plater.

Produksjon

Kanalen ble fra starten av planlagt med en heldigital programkjede fra produksjon via DAB-sender til mottaker.
For å avvikle sendingene, kjøpte kanalen inn programvaren BMS (Broadcast Media Server) fra det svenske firmaet BCC. Utvikleren Peter Högfeldt fikk oppgaven med å tilpasse BMS til kanalens behov.
BMS gjorde det mulig å forhåndsinnspille annonseringer gjennom en digital mikser, sammen med jingler (korte egenreklamer) og bakgrunnsatmosfærer på datamaskinens harddisk, samt å styre avspillingen av disse sammen med musikkopptakene fra CD og digitale lydkassetter (DAT).
CD-platene var lagret i jukebokser med plass til 360 plater i hver. Hver jukeboks hadde to avspillere, og fullt utbygget hadde Alltid Klassisk 10 slike jukebokser.
Medarbeiderne i Alltid Klassisk avviklet direkte i morgensendingene, som ble regnet som den beste sendetiden. Resten av døgnet programmerte de BMS-systemet på skift, slik at spillelistene ble avviklet automatisk. I høytider som jul og påske kunne avviklingen av automatiske spillelister strekke seg over flere døgn.
Overingeniør Bjørn Aarseth fra Studioteknisk avdeling, NRK Oslo, fikk oppgaven med å integrere de forskjellige digitale lydsignalene. Utfordringen bestod i å konvertere og synkronisere de forskjellige signalene til den samme standarden for digital lydoverføring, AES3, også kalt AES/EBU.
BMS-programmet sørget også for å koble inn Dagsnytt-sendinger til riktig tid i kanalen.

Sending

Lyden ble beholdt ukomprimert helt fram til siste koding til MPEG 1 layer 2 for sending over DAB.