google/wiki40b huggingface dataset:
Asker Skiklubb

Asker Skiklubb (stiftet 14. desember 1889) er et norsk idrettslag fra Asker. 
Ved siste telling (31. desember 2016) et av Norges største idrettslag med 4720 medlemmer i henhold til idrettsregistreringen. 
Asker Skiklubb har 14 idrettsgrupper (alpin, bandy, barneidrett, friidrett, fotball, hopp, håndball, kajakk, langrenn, skiskyting, orientering, trim, turløp og volleyball). Asker Skiklubb og idrettsgruppene organiserer i tillegg  turorientering, skiorientering, kombinert, skicross, sandvolleyball og sandhåndball.
Asker Skiklubb eier 49980 m² i Asker sentrum, Føyka, i tillegg til at man disponerer ytterligere 40000 m². 
Anlegget er meget allsidig, og inneholder friidrettsbane med 500 sitteplasser (bygget 1999), gressbane (1950), 11-kunstgressbane med 1500 sitteplasser (2004/11), to 7-kunstgressbaner (2017), to sandhåndballbaner med 200 sitteplasser (2016), fem sandvolleyballbaner (2010/16), 1 km rulleskiløype (2016), to plastbelagte hoppbakker og skileikanlegg (2013) og stort klubbhus (1967/72/93). Det er 240 parkeringsplasser på Føyka
Klubben eier også en hytte, Vestlia, samt kajakkhus i Solheimsbukta.
Klubben har ansatt administrasjon, Daglig leder er Eva Sunde.
Klubbens formann er Bjørn Tangnes.
Asker Skiklubb arrangerer turlangrennet Vester-Gyllen, og landets eldste turorientering, Askeladden.

Fotball

Fotballen er organisert med Asker Fotball Herrer som allianseidrettslag, for alle over 13 år.

Herrer

Skiklubbens herrelag i fotball var i hovedserien fra 1951 til 1959. Laget spilte i 2011-sesongen i Adeccoligaen,i 2019 i PostNord-ligaen (3-nivå).

Kvinner

Kvinnelaget i fotball vant seriegull i 1988, 1989, 1991, 1992, 1998 og 1999, og ble cupmester i 1984, 1990, 1991, 2000 og 2005. De var også i cupfinalen i 1985, 1988, 1992, 1993, 2001, 2004, 2006 og 2007. Foran sesongen 2009 ble toppsatsingen avsluttet og serieplassen ble overført til  Stabæk Fotball Kvinner. I 2019 spiller klubben i 3. divisjon.
Lunndörrsfjällen

Lunndörrsfjällen er et fjellområde i vestre Jämtland, mellom Helagsfjället i vest og Anarisfjellene i øst. Fjellmassivet er delt mellom Åre kommune i nord og Berg kommune i sör. Gjennom området går flere dype pass i retning nordvest-sørøst, mellom nesten loddrette fjellsider. De største passene er Lunndörren og Storådörren. I Lunndörren er passhøyden 877 meter over havet. Dette har i lang tid vært brukt som ferdselsvei mellom Härjedalen og vestre Jämtland. Størstedelen av området hører til Tossåsens sameby.
På nordøstsiden av Storådörren ligger den høyeste toppen, Nörder-Storådörrfjället, 1527 meter over havet.
Common Travel Area

Common Travel Area (CTA) er en passunion mellom Irland, Storbritannia, Man og Kanaløyene. Innenfor passunionens område – reisesonen – finnes ingen eller svært begrenset grensekontroll. Unntaket er ved ankomst til Irland med fly, da samtlige som lander på en irsk lufthavn må gjennom passkontroll. For båtreiser mellom landene gjennomfører ofte rederiene identitetskontroll. Britiske og irske statsborgere trenger formelt ikke å kontrolleres, men de må vise statsborgerskapet eller i det minste sannsynliggjøre det gjennom et britisk eller irsk identitetsdokument. Visse flyselskaper godtar kun pass eller nasjonale identitetskort fra EU-land mellom Storbritannia og Irland, og det anbefales pass ved innreise i Irland for alle. Ved den irske landegrensen er det ingen faste grensekontroller, men det kan være sporadiske kontroller. Det finnes nesten 200 offentlige veier som krysser grensen. På 1970-, 1980- og 1990-tallet var det faste identitetskontroller på den nordirske siden, på grunn av konflikten i Nord-Irland, og de fleste mindre veier var stengt. For fly mellom Storbritannia og Nord-Irland (og i prinsippet for all innenriksflyvning) er det faste identitetskontroller, og for båter mer sporadiske slike, men alle innenlandske identitetsdokumenter godkjennes. Såkalt Schengen-visum gjelder ikke i reisesonen (landene er ikke medlem av det europeiske Schengen-samarbeidet), og Storbritannia og Irland aksepterer i hovedsak ikke hverandres visa. Gibraltar (som har den eneste landegrensen med vei mellom Storbritannia og Schengen-området) og Storbritannias oversjøiske territorier inngår ikke i reisesonen.
Norges sosialistiske ungdomsforbund

Norges sosialistiske ungdomsforbund (NSU) var ungdomsorganisasjonen til Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti, et parti som eksisterte i årene 1921 til 1927.
Partiet NSA ble stiftet etter et utbrudd fra Arbeiderpartiet, og i forbindelse med denne splittelsen brøt også noen hundre medlemmer i APs ungdomsforbund med sin organisasjon. Den 8. januar 1922 stiftet disse et eget NSA-ungdomsforbund.
Siden APs ungdomsorganisasjon nettopp hadde skiftet navn til Norges Kommunistiske Ungdomsforbund var det gamle organisasjonsnavn Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbund blitt «ledig». Navnet ble nå overtatt av NSA-ungdommen og brukt fram til 1926, da det ble endret til Norges sosialistiske ungdomsforbund.
Da NSU ble stiftet favnet organisasjonen bare 15 lag, og ikke mer enn rundt 800 medlemmer. Etter et års tid var 35 lag etablert, og i 1924 var medlemstallet rundt 3000. I de få årene organisasjonen eksisterte vokste den til om lag 4000 medlemmer.
Alt på stiftelsesmøtet i 1922 forelå forbundets første organ, bladet Ungviljen. Det var imidlertid en nokså tørr trykksak, som aldri slo an. Ungviljens siste nummer kom i september 1922. Deretter lanserte NSU avisen Arbeiderungdommen, som ble mer vellykket. Den kom månedlig med fire sider i avisformat, og hadde i 1924 nådd et opplag på rundt 3000.
Ved samlingen mellom moderpartiene DNA og NSA i 1927 gikk også de to ungdomsorganisasjonene sammen: APs ungdomsorganisasjon Venstrekommunistisk Ungdomsfylking og NSU dannet i 1927 Arbeidernes ungdomsfylking.
«Hobby»

«Hobby» var ei frakteskute bygd med isforsterket eikehud ved Dybvikens Verft i Arendal i 1919 for D/S A/S Bristol (Johnsen & Kildal A/S) i Kristiania. 
I 1922 ble skuta solgt til Ivar Austad i Tromsø og ombygd til ekspedisjonsfartøy ved Tromsø Skibsverft. En av interessentene het Otto Holm. Skuta var på 266 bruttotonn, den målte 130,2 x 24,4 x12,3 fot, og hadde en 320 hk Bolinder råolje-motor.
Med Otto Holm som skipper frem til 1924, fraktet hun langs norskekysten, samt et lass fisk til Spania i 1922.  Sønnen Astrup Holm overtok som skipper i 1924 og ble kjent med Roald Amundsen, som ville bruke skuta på en ekspedisjon til Grønland. Det ble imidlertid ikke noe av den ekspedisjonen. Den 1. april 1925 hentet «Hobby» sjøflyene «N–24» og «N–25» fra Narvik i seks store kasser, og gikk opp til ei råk ved 87 grader nord. Den 21. mai tok flyene av med Roald Amundsen og andre som skulle fly over Nordpolen, og «Hobby» patruljerte iskanten i påvente av deres retur. 
I 1926 ble skuta utrustet av Louise Boyd og selskap, og gikk til Frans Josefs land for en fangst- og fotoekspedisjon. 
Skuten var tilfeldigvis i nærheten da Hubert Wilkins og Carl Ben Eielson landet på Svalbard den 22. april 1928, og kunne derfor frakte Wilkins og Eielson til fastlandet. Et jublende folkehav i Tromsø tok i mot Wilkins og Eielson som helter da de steg i land fra «Hobby» den 15. mai 1928.
Louise Boyd leide skuta på nytt i 1928 for nok en fotoekspedisjon, men stilte skuta disposisjon for Forsvarsdepartementet da letingen etter Luftskipet «Italia» ble iverksatt. Flyene «F.36» og «F.38» var med om bord og ble satt inn i letingen, med flygerne Hjalmar Riiser-Larsen (leder),  Finn Lützow-Holm og Finn Lambrechts.  Den 19. juni ble flybåten «Latham» med Roald Amundsen om bord meldt savnet, og skuta ble derfor i stedet satt inn i søket etter «Latham». Den 3. september ble dette søket innstilt da flottøren fra «Latham» ble funnet. «Hobby» hadde da tilbakelagt en reise på 16 100 km mellom Frans Josefs land og Grønlandshavet. 
I 1930 ble skuta solgt fra rederselskapet Otto Holms Sønner til det sovjetrussiske, statlige foretaket Komseverput i Novosibirsk, som siden revolusjonen hadde hatt ansvar for Nordøstpassasjen. Skuta ble omdøpt til  «Belukha», og brukt til vitenskapelige ekspedisjoner ut fra Jenisejbukta og i Karahavet.
.357 Magnum

Design

.357 Magnum ble utviklet som en direkte respons på Colts .38 Super Automatic. På den tiden var .38 Super det eneste pistolkaliberet som var i stand til å skyte gjennom dører på biler og trenge gjennom de tidlige skuddsikre vestene som fantes da.
For å sikre S&Ws posisjon som ledende våpenleverandør til politistyrkene ble .357 Magnum utviklet. Den ble utviklet på basis av den eksisterende .38 Special, men med en annen kruttladning, og med en hylse som er 1/8″ (3,2 mm) lenger. Den ekstra lengden sikret også at man ikke kunne bruke patronen i eldre våpen beregnet på .38 Special, og var således en sikkerhetsforanstaltning, siden trykkstandarden for .357 Magnum er omtrent dobbelt så høy som for .38 Special.
Jegeren og skytteren Elmer Keith (1899–1984) har fått mye av æren for utviklingen av denne patronen. Han fikk muligheten til å eksperimentere med høyere trykk i .38 Special fordi han hadde tilgang på tyngre revolvere beregnet på konkurranseskyting, som Smith & Wesson 38/44 «Heavy Duty» og «Outdoorsman», som var .38-kaliber våpen bygd på en ramme beregnet på .44-kaliber. Formålet var å utvikle en patron som kombinerte god evne til inntrengning i målet, flat kulebane og mulighet til å skyte på lengre avstander.
Elephastomus

Utseende

Middelsstore (15-24 millimeter), hvelvede, glatte og blanke biller, brungule til rødlig svarte. Antennene er 11-leddete med en tre-leddet kølle. Særlig hannene har ofte et horn i pannen, men ikke horn på pronotum. Beina er kraftige gravebein, dekkvingene har markerte punktstriper.

Levevis

I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, som de fyller med humus eller gjødsel som larvene eter. De voksne billene flyr godt.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det østlige og sørlige Australia.
Demon Hunter (album)

Demon Hunter er det første albumet av Demon Hunter, et kristent metalcore-band fra Seattle, Washington som ble startet av to brødre Don og Ryan Clark. Demon Hunter er misjonerende kristne og uttrykker deres tro i de fleste sangene sine. Albumet Demon Hunter med samme navn som gruppa selv ble utgitt i 2002 på plateselskapet Solid State. Det ble produsert av Aaron Sprinkle.
Sepak takraw under Asialekene 1994

Sepak takraw under Asialekene 1994. Sepak takraw var en av flere sporter under de tolvte Asialekene som ble arrangert i Hiroshima i Japan. Det var andre gangen sepak takraw var med på programmet i Asialekene. Turneringen ble avviklert i perioden 12. til 15. oktober 1994. Malaysia vant finalen over Thailand med 2-0 (15-9, 15-13).
Hisataka Okamoto

Japans herrelandslag

Hisataka Okamoto spilte 5 landskamper for Japans herrelandslag.
Achor (Ohio)

Historie

Achor ble opprinnelig kalt Achor-dalen (The Valley of Achor), og under det siste navnet opprett rundt 1806. Et postkontor kalt Achor ble opprettet i 1816, og var i drift til 1901.
Ramilia

Utseende

Ganske store (22-28 millimeter), avlange, fløyelsaktig matt brune oldenborrer. Oversiden er ikke påfallende hårete. Beina er forholdsvis korte og spinkle. Pronotum er parallellsidig i den bakre fjerdedelen, foran dette rettlinjet tilsmalnet forover.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika (Ghana, Gabon, Kongo, Kamerun, Den sentralafrikanske republikk)
1. kommando- og kontrollbrigade

1. kommando- og kontrollbrigade (russisk:1-я бригада управления) er en sambandsbrigade underlagt Vestre militærdistrikt. Brigaden er forlagt til garnisonen Sertolovo i Leningrad oblast

Organisasjon

Standardoppsett for kommando- og kontrollbrigade i de russiske væpnede styrker
Kifjorden (Lebesby)

Kifjorden (nordsamisk: Gihpovuotna) er en fjordarm av Laksefjorden i Lebesby kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg fem kilometer nordover til Kifjord i enden av fjorden.
Fjorden har innløp mellom Torveneset i vest og Kifjordneset i øst. Kifjord er en bygd i enden av fjorden, men det ligger også flere andre bosetninger langs fjorden, hovedsakelig på østsida, selv om denne siden ikke har veiforbindelse. Langs vestsiden går fylkesvei 241.
Grini fangeleir

Grini, på tysk Polizeihäftlingslager Grini, på Ila i Østre Bærum nordvest for Oslo var opprinnelig planlagt og bygd som kvinnefengsel, men ble fra 1940 tatt i bruk som interneringsleir for norske offiserer og seinere krigsfangeleir av okkupasjonsmakten i Norge under andre verdenskrig. I dag benyttes bygningene som fengsel og har navnet Ila fengsel og forvaringsanstalt.

Historikk

Grini ble påbegynt som kvinnefengsel i 1938 og var nesten ferdigbygd da krigen kom. Allerede den 24. april 1940 ble Grini tatt i bruk som interneringsleir for norske krigsfanger. Grini fangeleir ble den største fangeleiren i Norge.
I det første krigsåret var formålet med leiren kortvarige interneringer. Fra juni 1941 ble leiren tatt i bruk for politiske fanger brakt inn fra hele Norge. De første 115 fangene ble overført fra en provisorisk fangeleir på Åneby i Hakadal Fra samme år og fram til freden ble totalt 19 788 fanger registrert i leieren, av disse ble 3 402 deportert til fengsler og konsentrasjonsleirer i det nazistiske Tyskland og de tyskokkuperte områdene. På det meste satt 5 400 fanger på Grini. 600 av dem var kvinner. Ved krigens slutt var det nesten 5 500 fanger på Grini, hvorav 600 kvinner. Noen av de internerte på Grini ble sendt på tvangsarbeid i Nord-Norge, blant annet i Veidal fangeleir.

Administrasjon

Administrasjonen på Polizeihäftlingslager Grini ble bygget opp etter en modell som ble benyttet i tyske konsentrasjonsleire (KL). Den daglige driften kom derfor, relativt kort tid etter opprettelsen 14. juni 1941, til å foregå i et samarbeid mellom to grupper som i utgangspunktet var fiender, nemlig ledelsen i Sicherheitsdienst (SD) og en administrasjon ledet av fanger.
Polizeihäftlinglager Grini var administrativt underlagt der Befehlshaber der Sicherheitspolizei und des Sicherheitsdienstes (BdS ud SD) Norge som på det tidspunkt leiren ble opptettet også inkluderte det tidligere Kommandeur der Sicherheitspolizei und des Sicherheitsdienstes Oslo (KdS ud SD Oslo). Det var i forbindelse med at daværende sjef for KdS ud SD Oslo, SS-Sturmbannfuhrer Heinrich Fehlis i november 1940 ble utnevnt til SS-Oberfuhrer Ministerrat Dr. Franz Walter Stahleckers etterfølger, som BdS ud SD Norge, at BdS ud SD Norge og KdS ud Sd Oslo ble slått sammen, med hovedkvarter på Victoria terrasse i Oslo sentrum.
Vanligvis ble alle fengsler og fangeleirer som lå under BdS ud SD Norge, drevet av KdS ud SD i deres distrikt. I viktige saker måtte kommandøren henvende seg videre til BdS ud SD Norge for endelig avgjørelse. De administrative forhold som kort er beskrevet ovenfor, viser at den administrative kommandoveien for SD-ledelsen på Grini, frem til februar 1945, var mye enklere i og med at BdS ud Sd Norge og KdS ud SD Oslo var en og samme instans.

Etter krigen

Fra 1945 til 1949 ble fengselet brukt til soning for dømte i landssvikoppgjøret etter krigen. Det skiftet da navn til «Ilebu», og i dag er fengselet kjent som Ila fengsel og forvaringsanstalt.

Grini-museet

8. mai 1996 åpnet Grini-museet på Grini.
Full klaff for klikken

Handling

Et privatgymnas i Paris har den høyeste strykprosenten i landet (100 %). For å rette på dette iverksettes sterk disiplin fra ledelsens side. Elevene gjør også sin innsats for å senke strykprosenten, ved å fuske mest mulig.

Om filmen

Full klaff for klikken var blant de meste kinofilmene i Norge i 1983. Den ble lansert på video av CCV i slutten av 1982.
VGs anmelder gav den terningkast fire.
Boreal Norge

Historie

Konsernets historie skriver seg blant annet tilbake til etableringen av Det Helgelandske Dampskibsselskab i Sandnessjøen i 1867, Finmarkens Amtsrederi i 1916 og Sokndal Bilruter i 1917.
Konsernet ble etablert som et datterselskap av daværende CGEA Transport 15. juni 1999 under navnet CGEA Transport Norge AS og tok samme måneden over selskapene Sokndal Bilruter, SOT Trafikk og Østerhus Bilruter. I 2000 ble godstrafikkvirksomheten i Østerhus Bilruter skilt ut som Østerhus Transport og solgt til de ansatte, mens bussvirksomheten fortsatte som Østerhus Buss. Konsernet byttet i 2000 navn til Connex Norge AS, i tråd med det franske morkonsernet.
1. april 2003 kjøpte konsernet opp Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap fra Finnmark fylkeskommune. I 2005 kjøpte det opp AS Gråkallbanen, selskapet som kjørte Gråkallbanen i Trondheim, og Helgelandske, som kjørte buss og ferje på Helgeland. 1. mars 2006 endret konsernet navn til Veolia Transport Norge AS, igjen som en følge av morkonsernets navneendring. I oktober 2006 kjøpte det også opp buss- og fergeaktivitetene i Nordtrafikk-konsernet, det vil si hhv. datterselskapene Nordtrafikk Buss og Nordtrafikk Maritim.
I begynnelsen av mars 2011 ble morkonsernet Veolia Transport slått sammen med et annet fransk transportkonsern, Transdev, og ble til Veolia Transdev. Det nye konsernet ønsket å trekke seg ut av en del mindre markeder, og 30. mars ble det annonsert at den norske delen av konsernet ville bli overtatt av den norske ledelsen i en såkalt "management buyout". 6. mai 2011 ble salget sluttført og det norske konsernet endret navn til Boreal Transport Norge AS.
I juli 2014 kjøpte konsernet Hurtigrutens eierandel i TIRB på 71.3 % via datterselskapet Boreal Transport Nord, og ble med det majoritetseier i TIRB, som blant annet eide busselskapene Cominor (100 %) og Senja Rutebil (49,3 %). Sommeren 2016 er TIRB og datterselskapet Cominor i en fusjonsprosess med Boreal Transport Sør (fremtidige Boreal Buss). 1. juli 2016 endret morselskapet navn til Boreal Norge AS.
Amtmannsnes

Amtmannsnes er et lavt nes på nordøstsiden av Komsafjellet i bunnen av Altafjorden. Amtmannsnes er også et av de fem bergkunstområdene i Alta på UNESCOs Verdensarvliste.
De første figurene ble oppdaget i 1977, senere er det lokalisert mer enn 500 figurer som fordeler seg over fem felt. De er datert til å være 4000 til 5000 år gamle, og forestiller i hovedsak mennesker, reinsdyr og mønstre. I samme område er det også gjort funn av spor fra annen menneskelig aktivitet.
Soft tennis under Asialekene 1998

Soft tennis under Asialekene 1998. Soft tennis var en av flere sporter under de trettende Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand. Det var andre gangen soft tennis var med på programmet i Asialekene. Softtennisturneringene ble avviklet i perioden 11. til 15. desember 1998. Det var fire turneringer, double og lagkonkurranse for både menn og kvinner. Sør-Korea ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Kinesisk Taipei med en.
Bumbusi

Bumbusi er et zimbabwisk arkeologisk funnsted omgitt av Hwange nasjonalpark i det vestlige Zimbabwe. Det ligger vanskelig til og er derfor ikke meget besøkt.
Ruinene på stedet minner i mindre skala om hva man kan se på andre arkeologiske funnsteder i området, og står i samme kulturtradisjon som Store Zimbabwe. 
Bumbusi National Monument består av store steinvegger, ramper, plattformer og bostedsrester. Dets hovedstrukturer stammer fra 1700- og 1800-tallet. Utgravinger foretatt i år 2000 avdekket gulvene i atten av de opprinnelige bygningene.
Stedet ble utropt til nasjonalmonument i 1946. I 2008 ble det oppført på World Monuments Watch List of 100 of Most Endangered Sites av World Monuments Fund, på grunn av en risiko som villdyr fra det omliggende naturreservatet utgjorde for sandsteinsveggene.
Trollhasselfamilien

Fossiler

De eldste fossilene av trollhasselfamilien er blomster fra sen kritt. De er funnet i Sverige (Archamamelis), østlige Nord-Amerika (Allonia, Androdecidua) og Japan. Funnene har morfologiske egenskaper i kombinasjoner som ikke er kjent i de nålevende slektene og plasseres derfor i egne slekter. Hamawilsonia er kjent fra paleocen i Nord-Dakota og Fortunearites fra eocen i Oregon. I eocen dukker også de første sikre representantene for nålevende slekter opp.
Frøene er svært like hos alle arter i underfamilien Hamamelidoideae der frøene slynges ut, og det er derfor vanskelig å plassere fossile frø fra denne gruppen i riktig slekt. De eldste funnene av frø fra Corylopsis er fra tidlig eocen i England og midtre eocen i Tennessee. Blad fra samme slekt er kjent fra eocen i Washington og oligocen i Japan. I Kina er Corylopsis-frø fra miocen funnet i Yunnan. De eldste funnene av blad fra Fothergilla er også fra eocen i Washington. Disanthus er kjent fra oligocen i Tyskland, og det er også gjort eldre, mer usikre funn av denne slekta fra sen kritt og paleocen i Tyskland og Østerrike.
I oligocen og miocen vokste Matudaea menzelii i Sentral-Europa. De nålevende artene i Matudaea forekommer bare i Mellom-Amerika.
Pollenanalyser viser at slektene Exbucklandia, Fothergilla, Distylium, Embolanthera, Hamamelis, Rhodoleia og Corylopsis vokste i eviggrønne løvskoger opp til 700 moh  i Sør-Europa i miocen. Parrotia vokste høyere i terrenget sammen med andre løvfellende trær. Parrotiopsis forekom i det europeiske middelhavsområdet i pliocen. De fleste slektene i trollhasselfamilien døde ut i Europa i løpet av pliocen da klimaet ble tørrere og kaldere.
Parrotia er mer hardfør enn de andre og overlevde lengst. Den vokste i Sør-Europa fram til for 800 000 år siden, og de yngste funnene av denne slekta i Europa er fra Holstein-mellomistiden i Polen.
Utviklingen i Georgia kan deles i tre stadier. Det første stadiet omfatter tidsrommet fra eocen til midtre miocen. De eldste funnene er pollen fra Hamamelis og Corylopsis fra eocen og oligocen. I midtre miocen kom Sycopsis til. Familiens storhetstid var i sen miocen, og mangfoldet var stort med slektene Hamamelis, Corylopsis, Eustigma, Fortunearia, Molinadendron, Fothergilla, Parrotiopsis, Parrotia, Sycopsis, Distyliopsis, Distylium, Disanthus og Chunia. Deretter begynte tilbakegangen, og de fleste slektene døde ut i løpet av pliocen. Fortunearia og Parrotia fantes enda i tidlig pleistocen, og Corylopsis overlevde til midtre pleistocen.
Grunnkretser i Ulstein kommune

Grunnkretser i Ulstein kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Ulstein kommune, Møre og Romsdal, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Dyreforsøk

Dyreforsøk er bruk av dyr i forskjellige typer vitenskapelig forskning. Det anslås at det verden over hvert år brukes titalls millioner av dyr i ulike forsøk knyttet til forskning ved universiteter, sykehus, farmasøytiske selskaper og militære forskningsinstitusjoner.
Det er allmenn enighet blant forskere at dyreforsøk er nødvendig for å utvikle nye medisiner. Praksis med dyreforsøk har møtt en viss motstand fra ulike grupper. 
På verdensbasis brukes et betydelig antall forsøksdyr til testing av ikke-medisinske produkter, slik som kosmetikk, toalettprodukter, vaskemidler, mattilsetningsstoffer, plantevernmidler, fargestoffer, alkohol, tobakk og våpen.
Hovedandelen av forsøksdyrene benyttet i Norge er fisk.
Radoslav Zlatanov

Karriere

I de paralympiske sommerleker 2008 deltok han på 100 og 200 meter i klassen T13. Her nådde han finalen på 100 meter, der han endte på femteplass med tiden 11,11. På 200 meter nådde han ikke finalen, med 23,22 sekunder og 11. beste tid i kvalifiseringen.
I VM i friidrett for handikappede 2011 (IPC Athletics World Championships) i Christchurch på New Zealand i januar kom han fjerdeplass på 100 meter, med tiden 11,30.
I de paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han bronse i lengde i klassen F13, med 6,81 meter og ny personlig rekord. I finalen løp han på 22,03, som var ny personlig rekord. Han nådde også finalen på 100 meter, og endte der på sjetteplass med tiden 11,25. Han var også påmeldt i 200 meter, men stilte ikke til start.
Junior-EM i skiskyting

Europamesterskapet i skiskyting for juniorer blir avviklet av International Biathlon Union som et åpent mesterskap. Første utgave ble avholdt i 2016 i Pokljuka.