Bernhard Øverland

Familie og yrkesliv

Bernhard Øverland vokste opp i Trondhjem som eldst av fem barn av tobakkspinner Elling Martinus Øverland og hustru Caroline Marie Linderup. Faren og farbroren drev en tobakksfabrikk og forretning på hjørnet av St. Olavs gate og Kongens gate; blant hans fettere var historiker Ole Andreas Øverland og sogneprest Gerhard Andreas Øverland på Kvikne og Ila.
Etter å ha fullført folkeskolen i 1860, begynte han som handelsbetjent i Trondhjem, men flyttet for godt til den voksende småbyen på Stjørdalshalsen året etter. Øverland giftet seg i 1873 med Lina Erichsen, datter av landhandler Peder Erichsen på Minde på Stjørdalshalsen. Paret fikk syv barn. De bodde på Øysletten i Kjøpmannsgata, et herskapelig hus med en vakker hage.
Øverland ble handelsbetjent, fra 1866 kontorsjef og fullmektig ved Karl Løchens handelsforretning på Spende. Løchen var en allsidig industrieier, hvis største foretak var brenneriet og storgården på By. Øverland ble disponent ved brenneriet etter Karl Løchens død i 1894, så medeier etter sønnen Ole Løchens død i 1896. Øverland kjøpte ut de andre aksjonærene i 1903. Ved siden av brenneriet tilkom selve gården, brenntorvfabrikk og skiferbrudd ved Skardsjøen. Brenneriavgiften av 1908 tvang Øverland til å innstille driften og selge By til svigersønnen Tobias Bernhoft Richter i 1910. Øverlands brenneri var det ene av de to siste privateide brenneriene i landet; han ble kompensert av staten for nedleggelsen.

Lokalpolitisk arbeid

Karl og Ole Løken hadde ikke brydd seg nevneverdig om lokalpolitikk, men det gjorde derimot Øverland. Øverland var på sin side ikke fullt så involvert i næringslivet som sine forretningspartnere, og konsentrerte sitt engasjement om brenneridriften på By og skiferbruddene ved Skardsjøen. Han var innvalgt i Nedre Stjørdal herredstyre 1878–1901 og Stjørdal herredsstyre 1902–1907, herunder ordfører i årene 1884–1889 og 1892–1907. 
Militæret har fra gammelt av satt sitt preg på Stjørdalshalsen, og synet på denne tilstedeværelsen var delt i samtiden. Selv om mange Venstre-folk så verdien av militæret på Stjørdalshalsen, kviet mange av dem seg også for å slippe inn for mange. Det var en velkjent sak at de fleste militære, og spesielt offiserene, var Høyre-folk. Øverland la imidlertid ned en tung innsats for å få en fast treningsleir til Stjørdal, nærmere bestemt på Værnes. Som ordfører greide han i 1887 å få staten med på å kjøpe den ærverdige og historierike Værnes hovedgård, en stor seier for den økonomisk svake kommunen. Slik la han mye av grunnlaget for utviklingen der i tiårene, for ikke å si århundret, som fulgte.
Av andre tillitsverv han bekledte kan nevnes: Stjørdalshalsen brann- og bygningskommunes første ordfører, forlikskommissær, formann i amtskattekommisjonen 1892–1894, medlem av tilsynskomiteen for Meråkerbanen fra 1889, medlem av direksjonen i Norges Bank i Trondhjem fra 1908 samt administrerende direktør og formann i forstanderskapet i Stjørdalens Sparebank 1887–1915.
Alle tillitsvervene gjorde at Øverland ble den ubestridt mektigste lokalpolitikeren i kommunen på slutten av 1800-tallet, og Venstre i Stjørdal delte seg inn i to fraksjoner, kalt «Øverlandspartiet» og «Arnstadpartiet». Øverlands fraksjon ble også kalt «Myrmannpartiet», fordi mange av fraksjonens støttespillere var folk på Stjørdalshalsen som hadde fått stemmerett ved å kjøpte seg en billig, liten jordparsell. Øverland var aldri involvert i noen politisk skandale, selv om Venstre nasjonalt og lokalt ble representert av enkelte svært fargerike personligheter, men det kan nevnes at Øverland i 1888 mente at et herredsstyremedlem hadde ytret injuriende beskyldninger mot ham.

Stortingsrepresentant

Øverland ble valgt inn på Stortinget for Stjørdalen krets i Nordre Trondhjems amt i 1907. Han hadde tidligere vært valgmann i 1882 og 1888–1903 samt vararepresentant til Stortinget fra flermannskretsen Nordre Trondhjems amt 1895–1900. Øverland satt i Stortingets tollkomité i sin tid på Stortinget, som varte ut 1909. Øverland hadde forfall 15. juli 1906 og 17. august 1908, og henholdsvis Ole Severin Aavatsmark og Andreas Galtvik møtte i hans sted. I egenskap av sitt verv var Øverland medlem av Mjøsreguleringen og Den departementale komiteen om veiloven.

Ettermæle

Idrettsanlegget Øverlands Minde, åpnet i 1958, på den kommunale eiendommen med samme navn, er oppkalt etter Bernhard Øverland.