Lektor

Etymologi

Ordet «lektor» er avledet av det latinske legere (å lese) og betyr opprinnelig en person som leser eller leser opp tekst.

Norge

I Norge brukes tittelen lektor om pedagogisk personale med mastergrad. Tradisjonelt ble det bare brukt ved de høyere skolene (latinskole, gymnas og videregående skole) og innen høyere utdannelse, dvs. ved universiteter og senere også ved høyskoler, men i dag brukes lektor om alle lærere med mastergrad. Ved de høyere skolene er lektor den høyeste yrkestittelen for lærere. Ved universitetene og senere ved høyskolene brukes tittelen i formen universitetslektor og høyskolelektor. Ved universitetet rangerte den opprinnelig under professor og rangerer i dag under førsteamanuensis. De akademiske kravene til lektorstilling ved høyere skoler og innen høyere utdannelse er i utgangspunktet de samme.
Tradisjonelt krevde lektortittelen minst embetseksamen, hovedfag eller tilsvarende, dvs. minimum 6 års universitetsutdannelse. Etter Kvalitetsreformen i 2003 kreves det minst mastergrad, dvs. minimum 5 års høyere utdannelse. I dag kreves det i tillegg praktisk-pedagogisk utdannelse for å bli lektor i skoleverket. Det er ikke noe formelt krav om pedagogisk videreutdannelse for lektorer i høyere utdannelse, men universiteter og høyskoler krever som regel at fast ansatte innen en toårsperiode tar et universitets-/høyskolepedagogisk kurs. Som hovedregel ansetter universiteter og høyskoler ikke lenger folk fast i universitetslektor-/høyskolelektor-stilling. Ved videregående skoler og i grunnskolen brukes det to stillingskoder for lektorer, SKO 7965 lektor og SKO 7966 lektor med tilleggsutdanning. Innen høyere utdannelse brukes stillingskodene SKO 1009 universitetslektor og SKO 1008 høgskolelektor. De to sistnevnte anses som likeverdige med hverandre og med stillingen amanuensis.
Lektorer i Norge ble kalt overlærer i perioden 1913–1919.

Sverige

I Sverige kreves det doktorgrad eller lisentiatgrad som man kan oppnå etter 6,5 års studier for å få tittelen lektor. Antallet lektorer har blitt sterkt redusert med årene, i 1970 var det 1500 lektorer i den svenske gymnaset, i 2003 bare 400, hvorav halvparten over 60 år. Mange skoler har vært uvillige til å ansette nye lektorer, som har høyere lønn enn andre lærere. Lektorene blir ofte beskrevet som representanter for en utdøende dannelsestradisjon.

Danmark

I Danmark er lektor den høyeste tittelen for lærere ved gymnasene. Den brukes om lærere med lang ansiennitet som har bestått visse kvalifikasjonskrav. Det kreves minst høyere embedseksamen, magistergrad eller tilsvarende.

Høyere utdannelse

Formene universitetslektor eller høyskolelektor brukes ved universiteter og høyskoler.

Danmark, Sverige og Finland

I Danmark og Sverige er universitetslektor, høyskolelektor eller lektor stillinger som krever doktorgrad eller tilsvarende vitenskapelig kompetanse. Disse stillingene har vanligvis hovedsakelig undervisningsoppgaver, gjerne i rundt 70–80% av stillingen, med den resterende tiden satt av til forskning eller faglig oppdatering.
Stillingen er langt på vei sammenlignbar med den norske førsteamanuensisstillingen, men lektorer i Sverige og Finland kan ikke veilede på doktorgradsnivå eller være medlem av bedømmelseskomiteer. For å kunne veilede på doktorgradsnivå kreves det dosentkompetanse, som i Sverige og Finland er en personlig tittel og ikke en stilling i seg selv.

Lecturer i engelskspråklige land

Ved engelskspråklige læresteder finnes lektortittelen i formen Lecturer og Senior Lecturer. Denne tittelens plassering kan variere. I Storbritannia kan Lecturer tilsvare universitetslektor, mens Senior Lecturer gjerne står til førsteamanuensis. Dette gjelder imidlertid ikke alle steder, og tittelen Lecturer brukes ved noen universiteter, eksempelvis Cambridge og Oxford, om en høyere stilling.