google/wiki40b huggingface dataset:
Sveitsisk mesterskap på skøyter sprint menn

Sveitsisk mesterskap på skøyter sprint menn (ofte forkortet til SM sprint menn) er et årlig sammenlagtmesterskap over sprintdistansene på skøyter for Sveits. Distansene er 500m og 1000m både 1. og 2. dag av mesterskapet. Ved noen anledninger har mesterskapet hatt færre distanser, se merknader i oversikten. Mesterskapet har i senere tid blitt arrangert i samarbeid med det østerrikske skøyteforbundet. Regjerende sveitsisk mester i Sprint for herrer er Christian Oberbichler.
Mount Monteagle

Mount Monteagle er et høyt, spisst fjell (2 780 moh.) som ligger 18 kilometer nord for Cape Sibbald i Mountaineer Range i Victoria Land i Antarktis. Det ligger ovenfor Aviatorbreen i vest og den store botnen ved Parkerbreen i øst. Det ble oppdaget i januar 1841 av sir James Clark Ross som navngav fjellet etter Thomas Spring Rice, 1. baron Monteagle, skattekansler i Storbritannia 1835-39.
BMW Hydrogen 7

Motor

BMW Hydrogen 7s motor er en modifisert versjon av BMWs 6,0 liter V12-motor. Hydrogenmotoren yter 260 hk, mot bensinmotorens 445 hk. 0-100 km/t på 9,5 sekunder og toppfarten er elektronisk begrenset til 230 km/t.

Lagring av flytende hydrogen

Den flytende hydrogenen oppbevares i en åttekilostank, hvor hydrogenen oppbevares i 250 minusgrader og under et trykk på mellom tre og fem bar. Det setter store krav til hydrogentankens isolasjon, og ifølge BMW er tanken så godt isolert at den holder kokende kaffe varm i 80 dager.
Atelestidae

Utseende

Små, 2-3 mm lange, mørke fluer. De ligner små og kompakte dansefluer. Brystet (thorax) er høyt hvelvet. 
Hodet er stort, halvkuleformet, med store fasettøyne som hos hannene møtes i pannen. Antennene sitter festet i eller under midten av hodet, er ganske små og består av 2-3 ledd med en lang antennebørste (arista) ytterst. 
Vingene er mer eller mindre trekantede med et tydelig, karakteristisk årenett og et tydelig vingemerke (pterostigma) ved forkanten. 
Beina har i alle fall den bakre tibiaen (leggen) fortykket. 
Larvene er ukjente.

Levevis

Veldig lite er kjent om disse fluenes levevis, men i alle fall noen av artene lever i skog. Munndelenes form tyder på at de voksne fluene er rovdyr, og hannenes fasettøyne tyder på at de danner parringssvermer, men det er få eller ingen relevante observasjoner på dette.
Ichnestoma perstriata

Utseende

En middelsstor, bred, hvelvet, halvblankt mørk gullbasse. Hos denne arten har tilsynelatende begge kjønn fullt utviklede flygevinger, men siden det bare er kjent noen ganske få eksemplarer er det umulig å si om dette gjelder alle. Hannen har et T-formet horn i pannen og en bred tann på hver side av dette, hos hunnen er pannen fremstrakt og innbuktet i midten. Dekkvingene har opphøyde lengderibber.

Levevis

Artene lever på og nær fjelltopper. De voksne billene (ofte bare hannene) flyr etter regnskyll. Begge kjønn har reduserte munndeler som voksne, tar ikke næring til seg og lever ganske kort tid. Ett av de kjente eksemplarene ble funnet mellom møkk av klippegrevlinger i en hule.

Utbredelse

Arten er utbredt i Namibia.
Empycastes

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank oldenborre. Hode og pronotum er lyst brune, dekkvingene mørkt rødbrune. "Snuten" (clypeus) er rektangulær med en ganske svak innbukting i midten. Antennene er  nokså tynne og 10-leddete, klubben består av tre smale lameller. Pronotum er betydelig bredere enn langt, grovt og nokså tett punktert. Det utvider seg fra bakhjørnene til den bakre tredjedelen, foran dette smalner det rettlinjet mot forkanten. Forhjørnene er litt tannaktig utstående. Det er en lengdegrop på hver side ved roten. Dekkvingene er parallellsidige, litt ruglete, med kraftige lengdefurer. Undersiden er kledt med lange, lyse hår, det gjelder også området mellom dekkvingene og pronotum.

Utbredelse

Arten finnes bare på Zanzibar.
Follum

Follum (gnr. 50) er en gammel storgård og ei grend i Ringerike kommune. Gården, som tilhører de eldste gårdene i området, ligger nord for Veien og Heradsbygda, på et høydedrag langs de gamle ferdaveien mot Ådal på vestsiden av Ådalselva.
Follum tilhører de såkalte heim-gårdene og er betydelig eldre en hva de skriftlige kildene antyder. Den ble trolig ryddet i god tid før vikingtiden. Gården ligger strategisk til, på en høyde med god utsikt til alle kanter. Den nevnes ikke i gamle diplomer, men blir først nevnt i Norske Regnskaber og Jordebøger fra det 16de Aarhundrede (NRJ. IV, 147, 1528) som Felinn, og av gjengjerden som ble betalt må man anta at den var fullgård. I 1542 nevnes gården som Folinn, i 1578 som Follim, i 1604 som Føellenn, i 1617 som Follum, i 1657 som Folemb, og i 1723 og framover som Follum. Navnet kan stamme fra den norrøne beskrivelsen Foleimr eller Folaheimr, trolig av foli eller fole, som ofte forekommer i stedsnavn. Lenger ned langs elva ligger også gården Folefoss, som nok er oppkalt etter strykene i elva på den plassen. Det er imidlertid uvisst om forstavelsen kan ha vært et mannsnavn.
Grendesamfunnet ble tuftet på fabrikkene som ble anlagt langs elva, og da spesielt ved fossefallene. Ved Hovsfoss ligger tidligere Norske Skog Follum, opprinnelig grunnlagt som Follum træsliberi i 1873 , der produksjonen av treholdig trykkpapir (avis og bokpapir) ble stanset i 2012. Follum gård eide opprinnelig grunnen på begge sider av fossen og den nordligste delen av Molvald. Mellom fabrikken og Veienmarka ligger den såkalte Follumbyen, et boligområde som opprinnelig var knyttet til fabrikken. På oversiden ligger Begnamoen, et annet (nyere) boligområde med en viss tilknytning til fabrikken. I dette området ligger også Follum skole fra 1898. Skolen ble nedlagt ved skoleslutt på forsommeren i 1965, da skolekretsen ble overført til Veien skole. Skolebygningen står der fremdeles, barnehage i første og leiligheter i andre etg og tredje etg.
I dag er fabrikken og boligområdene skilt fra gården gjennom en ny veistrekningen (Veien-Nymoen) på Europavei 16. Den tar ferdselåren på utsiden av Hønefoss, som ligger kun få kilometer sørøst for Follum.
Volleyball under Asialekene 1966

Volleyball under Asialekene 1966. Volleyball var en av flere sporter under de femte Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand. Det var tredje gangen som Volleyball var med på programmet i Asialekene. Volleyballturneringene, en for menn og en for damer, ble avviklet i perioden 10. til 19. desember 1966. Japan ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Diffusion tensor imaging

Diffusion tensor imaging (DTI) er en teknikk utviklet i midten og siste halvdel av 1990-tallet, basert på magnetresonanstomografi (MR). Begrepet, som er engelsk, har foreløpig ikke fått noe hevdvunnet norsk navn. Teknikken muliggjør visualisering av lokalisasjon, orientering og anisotropi i hjernens hvite substans. Aksonenes arkitektur i parallelle bunter og deres myelin-skjeder fasiliterer diffusjon av vannmolekylene fortrinnsvis langsmed aksonenes hovedretning. Denne preferansen for orientert diffusjon benevnes som "anisotropisk diffusjon". Denne form for bildediagnostikk er en forlengelse av diffusjons-MR. Hvis man anvender diffusjonsgradienter (m.a.o. magnetfelt-variasjoner) i minst 6 retninger, er det mulig å kalkulere for hver enkelt voksel en såkalt tensor (m.a.o. en tredimensjonal matrise) som beskriver den tredimensjonale formen for diffusjon. Aksonenes fiberretning indikeres ved tensorenes hovedsakelige "egenvektor". Denne vektoren kan fargekodes, som gir et kart over fibrenes posisjon og retning (rødt for høyre-til-venstre, blått for superiørt-inferiørt, grønt for anteriørt-posteriørt). Fargenes lyshet vektes av den fraksjonelle anisotropi, som angir graden av anisotropi i hvert enkelt voksel. "Mean Diffusivity" (MD) eller "trace" er et gradert mål på total diffusjon innenfor en enkelt voksel. Disse målene brukes klinisk for å lokalisere lesjoner i hjernens hvite substans som ikke kan illustreres på andre former for MR-undersøkelser.
Diffusion tensor imaging data kan brukes for å utføre traktografi i hvit substans. "Fiber tracking"-algoritmer kan brukes for å illustrere en nervebane i sin helhet (f.eks. pyramidebanen), som formidler motorsignaler fra motorisk cortex til ryggmargen og det perifere nervesystemet.
I klinisk sammenheng brukes DTI for å påvise lokalisasjon i hjernens hvite substans, for å lokalisere svulster i relasjon til fiberbanene i hvit substans (infiltrasjon, defleksjon)), for å lokalisere fiberbanene i den hvite substansen i forbindelse med planlegging av nevrokirurgiske inngrep og for å vurdere modningsprosessen av den hvite substansen hos barn.
Macronota

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Terminator Genisys

Om filmen

Terminator Genisys er den femte filmen i Terminator-serien, etter The Terminator (1984), Terminator II – Dommens dag (1991), Terminator 3: Rise of the Machines (2003) og Terminator Salvation (2009).
Filmen hadde kinopremiere i Norge 26. juni 2015. I USA hadde den premiere 1. juli 2015.

Handling

Når John Connor (Jason Clarke), leder av motstandsbevegelsen, sender Kyle Reese (Jai Courtney) tilbake i tid til 1984 for å beskytte Sarah Connor (Emilia Clarke) og sikre fremtiden, skjer uventede ting som tukler med tidslinjen. Nå må Reese overvinne en ny og ukjent versjon av fortiden, hvor han blant annet får usannsynlige allierte (blant andre Guardian (Arnold Schwarzenegger)), farlige nye fiender og et uventet nytt oppdrag: Å nullstille fremtiden.
Russisk film

Russisk film begynte i Det russiske keiserdømmet, ble videreutviklet under Sovjetunionen, og har fortsatt etter sovjetsystemets fall som en internasjonalt viktig og anerkjent industri.

Under sovjettiden

En av de første pionerer innen sovjetfilmen var Lev Kulesjov, som gjennom sine klippeeksperimenter skapte en montasjeteori og anvendte den i praksis. Kulesjovs elever som Vsevolod Pudovkin og særlig Sergej Eisenstein utviklet teoriene videre, og skapte et filmspråk som fikk avgjørende betydning for kunstartens videre utvikling med filmer som Panserkrysseren Potemkin (1925), Oktober (1927), Moren (1926), St. Petersburgs siste dager (1927) og Storm over Asia (1928).
CMTS

Teknologien

CMTS-systemer brukes for å etablere bredbånds datakommunikasjon over kabel-TV-nett, som oftest i henhold til standarden kjent som DOCSIS/Euro-DOCSIS. Systemene bruker én eller flere «TV-kanaler» til datakommunikasjon for et større antall aksesslinjer og har i siste versjon av standarden, DOCSIS 2.0, maksimal kapasitet på om lag 51 Mbit/s nedstrøms.

Nettelementet

Et CMTS har samme rolle som DSLAM i et DSL-basert system. Den er fellespunkt med blant annet multipleksing mot nettet for en rekke aksesslinjer som har hvert sitt kabelmodem, eller «CM». Også her brukes vanligvis en konsentrasjon av kapasiteten mellom aksessene og nettet til ISP-en.
Gråhodenonne

Utbredelse

Den er endemisk til det sørøstlige Ny-Guinea.
Ceratinella scabrosa

Utseende

Ceratinella scabrosa er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
MT «Ole Jakob»

Skipet

Ved overlevering var tonnasjen 8 306 bruttotonn og 4 972 nettotonn. Hovedmaskinen var en Gjøtaverken dieselmotor bygd av Gjøtaverken. Oppgitt ytelse er 3 900 hestekrefter. Marsjfart var 12,5 knop.

Kapteinen

Leif Christian Krogh
Fylkesvei 329 (Hedmark)

Fylkesvei 329 i Hedmark går mellom Nordstuen og Vangen i Eidskog. Veiens lengde er 10,1 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1964 og fylkesvei 1966.
Håkon Hoffart

Tidlig karriere

Hoffart begynte sin karriere i Film & Kino (i dag Cinema) i 1992, hvor han skrev filmanmeldelser og illustrerte egne artikler. Etter avskjeden i 1997 ble Hoffart invitert av Anders Giæver til å jobbe for daværende Arbeiderbladet (i dag Dagsavisen), hvor han skrev om spill og populærkultur frem til 2001.

Kunstnerisk virke

Multimediasiden Håkons Verden ble i 1997 en av de første internettfarsottene i Norge.
Nettstedet inneholdt interaktive javascript-spill, galleri, diskusjonsfora og verdens første "internett-kafé" der man kunne spise virtuell mat på internett. Håkons verden oppnådde 800.000 unike treff i 1998. Samme år var Hoffart Fredrik Skavlans første gjest i Først og Sist på NRK.
Hoffart ledet radioprogrammet Kembo Super Show i 2000 og 2001 sammen med Ida Aalen. Programmet kretset rundt hiphop-miljøet i Oslo, med en kjenningsmelodi produsert av 14 år gamle Nasty Kutt. I 2001 flyttet Hoffart til Mexico by, og publiserte de neste 10 årene kunst og artikler utelukkende under pseudonymer.
Fra 2013 til 2015 var Hoffart med å drive teateret og galleriet Kunsthaus Kule i Berlin.  Der var han danser på den 48 timer lange forestillingen Relations in Time i Auguststrasse. Hoffart har også medvirket som danser i musikkvideoer for Todd Terje og Ya Tosiba.
Hoffart har i mange år vært en aktiv produsent av digital kunst, på 2010-tallet i særskilthet memes. Disse har blitt anslått til å ha blitt sett av en halv milliard mennesker.
Hans kunstvirksomhet på internett fra 1995-2017 ble dokumentert over 50 sider i "det teknologiske nummeret" av Tidsskriftet Fanfare.

Forfatterskap

Etter 20 års samarbeid med musikeren Martin Hagfors, utga Hoffart og Hagfors i 2017 barneboken Ta det som en ferie! på Kontur Forlag. Med Meg og kammeraten min har de også samarbeidet på teaterforestillinger, musikkalbum og kunstutstillinger. Aktivitetsheftet Kriblekurs som fulgte med Gjenta-Jenta (2016) tok opp temaer som kjønn og samfunnsnormer, og ble i Dagens Næringsliv hevdet å kunne "så gode spirer i barnas bevissthet og gi dem nyss om at en annen verden fortsatt er mulig".
I 2018 ga Hoffart ut romanen Ruller nedover skråningen i en tønne av gull på Fanfare forlag. I forbindelse med lanseringen gjorde han sitt første intervju på 20 år hvor han omtalte boken som en "personlig fortelling om forvandling". Romanen ble innkjøpt av Norsk Kulturråd.
Sleepytime Gorilla Museum

Sleepytime Gorilla Museum (ofte forkortet til SGM) er et eksperimentelt rockband fra Oakland i California i USA.
Bandet ble dannet i 1999.
Bandets offisielle forklaring på navnet er at det kommer fra en liten gruppe dadaister, futurister og kunstnere kalt the Sleepytime Gorilla Press som eide og drev hva de kalte et fremtidsmuseum. Dette «museet» åpnet 22. juni 1916, og bandet holdt sin første konsert på denne datoen, 83 år senere.
Konsertopptredenene deres har inneholdt dukketeater, pseudovitenskapelige presentasjoner og performance-opptredener.
Bandet bruker mange hjemmelagde instrumenter.
Perkusjonistens instrumenter består av restaurantkjøkkenutstyr, søppelbokslokk og andre gjenbrukte metallgjenstander, i tillegg til tradisjonelle perkusjonsinstrumenter.
SGMs musikk kan sammenlignes med avant-rock, avant-prog eller avant-metal.
Nordlandene

Nordlandene eller Nordlanda (betydning: landene, eventuelt lenene, i nord), herav demonymet nordlending, er det historiske navnet på en rekke smålen i dagens Nordland, Troms og i perioder også Finnmark. Troms og Nordland ble i 1604 samlet i Nordlandenes len, forløper til Nordlandenes amt. Amtet omfattet også Finnmark 1680-85. Troms ble overført til Finmarkens amt i 1789,  og amtet besto deretter av bare nåværende Nordland fylke.
Sirnes

Sirnes er et sted i Flekkefjord kommune i Vest-Agder. Det er i området der E39 krysser elva Sira, og der elva munner ut i Lundevatnet.
Sirnes var også et av stoppestedene langs Flekkefjordbanen. Før andre verdenskrig, da jernbanen gikk fra Stavanger til Flekkefjord, hadde Sirnes en stor og flott stasjonsbygning i aktiv bruk, og stedet hadde derfor større betydning da enn det har i dag.
Paragabrius

Utseende

Nokså små (kroppslengde  millimeter), vanligvis blankt svarte kortvinger. Kroppen er lang og slank. De kan ligne på slekten Philonthus, men er jevntover mindre og spinklere.

Levevis

Paragabrius-artene er rovdyr.
USU Linux

USU Linux (bulgarsk: УСУ; Учи Свободен с Убунту) er en bulgarsk Linuxdistribusjon som er basert på Debian og Ubuntu. Operativsystemet har åpen kildekode, og benytter skrivebordsmiljøet KDE.
Prosjektet ble innledet av Bruce Perens i slutten av 2003. Etter 2005 med den store suksessen til distribusjonene Ubuntu, Fedora og Red Hat Enterprise Linux som hadde mange av de samme målsetninger som UserLinux, mistet prosjektet sin store giv. Ingen programvare ble lansert, og prosjektet ble til slutt forkastet.
Prydplystreand

Biologi

Prydplystreand måler cirka 40–45 cm og har et vingespenn på cirka 75–90 cm. Hunnen er betydelig større enn hannen. Hannen veier typisk 600–930 g, hunnen typisk 580–1 400 g. Hunnen er med det størst blant plystreendene, selv om palmeplystreand (D. arborea) i snitt er størst. Kjønnene er ellers tilnærmet like, men ungfugler er dusere utfarget. Dette er den eneste av treendene med blek iris.
Prydplystreand har ei usedvanlig flott fjærdrakt og regnes av mange som den flotteste av prystreendene. Hodet og halsen er rødbrunt, selv om kinnene og halsen er noe blassere (mer grårød) enn hodet, til et stykke ned på brystet. Der skifter brystfargen til et tigerfarget felt som også dekker skuldrene , mens buken og undergumpen er kremhvit. Langs flankene har fuglene karakteristiske kremhvite langstrakte fjær med tynn sort kanttrim rundt. Ryggen og vingefjærene på oversiden av vingene er mørk brune.
Arten assosieres med gressland, enger og sletteland; herunder langs kanten av laguner, dammer og sumper. Den er hovedsakelig planteeter (herbivor). Maten består mest av urter, starr og ulike frø. Prydplystreender finner føden på land, som regel om natten. Det er kjent at den danner flokker sammen med hetteplystreand (D. arcuata).
Prydplystreand regnes i hovedsak som standfugl, men den gjør kortere trekk i forbindelse med vannstandsnivåene og tilgangen på mat. Den trekker blant annet mot kysten og laguner i tørre perioder, mens den i regntiden kan trekke innover i landet. Det er kjent at arten av og til besøker både Tasmania, Ny-Guinea, Melanesia og New Zealand. I juli 2012 ble det observert 48 fugler nær Port Moresby på Papua Ny-Guinea, og i 2013 var det fortsatt noen av dem tilstede der. Hekking ble derimot ikke observert.
Hekketiden innledes med regntiden. Arten hekker som solitære par. Redet er svært enkelt og plasseres direkte på bakken. Det fôres innvendig med mykt vegetabilsk materiale. Hunnen legger typisk 8–14 melkehvite egg. Inkubasjonstiden tar 28–30 dager og begge foreldrene bidrar trolig likeverdig med rugingen. Avkommet er kledd med blekgul og brun dun, og ungene får fullverdig fjærdrakt etter cirka 56–65 dager.
Populasjonen av prydplystreand er stabil og ble anslått til bestå av 100 000–1 000 000 individer i 2005. Det rapporteres om store ansamlinger enkelte steder. Flokker på 3 000–5 000 individer har blitt observert nær Townsville i Queensland. Disse flokkene genererer av og til konflikt med de lokale bøndene, når eller om fuglene gir seg på avlingene. Fuglene begir seg allikevel normalt ikke på modent korn, såfremt det ikke er av dårlig kvalitet eller blir neglisjert.
Erigonella hiemalis

Utseende

Erigonella hiemalis er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Paragolsinda

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand, Vietnam, Taiwan).
Waaqeffannaa

Waaqeffannaa er den tradisjonelle religionen til oromoene i Etiopia, Kenya og Somalia. Religionen er monoteistisk og tilhengerne tror på guden Waaqa (oromo for Gud). 
Etterhvert har flere konvertert til kristendommen og islam, men resten har beholdt sin religion. Religiøse høytider som feires er qille i desember, boranticha i mai, taborre og ingiccaa i juli/august og irrecha i september.
The Scarecrow

The Scarecrow er det tredje albumet til Tobias Sammets metal-opera prosjekt, Avantasia, utgitt i januar 2008.
134 Luftving

Organisasjon

Luftvingen består av Luftforsvarsbase Rygge og stasjonsgruppe Gardermoen – med C130 transportfly (335 skvadron) og DA-20 (717 skvadron) for elektronisk krigføring og informasjonsinnsamling, Forsvarets elektroniske krigføringssenter (FEKS) og Special Operations Air Task Group (SOATG). Ledelsen for 134 luftving holder til på Luftforsvarsbase Rygge.

Historie

Luftvingen utgjorde fra 2002 til 2009 den operative virksomheten på Sola flystasjon. Luftvingen bestod blant annet av helikopterskvadronene 330 skvadron, med hovedoppgave redningstjeneste, og 334 skvadron, som skal operere fra Sjøforsvarets fregatter. Luftvingen var stasjonert på Sola flystasjon, men 330 skvadron har også avdelinger på Banak, Bodø og Ørland og et detasjement på Rygge.
I 2008 forsvant mye kvalifisert personell fra luftvingen da det ble klart at Stortinget vedtok at 134 Luftving skulle legges ned. Sola flystasjon er fortsatt operativ, men ligger under 139 Luftving på Bardufoss flystasjon etter at den først lå under 137 Luftving på Rygge flystasjon til den ble lagt ned. Luftvingen ble lagt ned høsten 2009.

Navnet

Navnet på 134 Luftving følger nummerserien som starter med 132 Luftving, den operative enheten ved Ørland flystasjon. Navnet har opprinnelse i den norske jagervingen 132 (Norwegian) Wing, som bestod av de norske 331 (Norwegian) Squadron og 332 (Norwegian) Squadron som fløy  Spitfire-fly fra England og kontinentet under andre verdenskrig.