google/wiki40b huggingface dataset:
Fjellinjen

Historie

Selskapet ble opprettet med formål å fullfinansiere Festningstunnelen (motorveien E18 gjennom Oslo sentrum mellom Havnelageret og Hjortnes) gjennom innkreving av bompenger. 8. juni 1988 vedtok Stortinget å utvide selskapets ansvarsområde til å omfatte delfinansieringen av hovedveiutbyggingen i Oslo og Akershus, den såkalte «Oslopakke 1». Samtidig ble det vedtatt å bygge en bompengering som grunnlag for finansieringen. Bompengeinnkrevingen startet 1. februar 1990 og skulle bort etter maksimalt 20 år. 
Fra 1. november 2001 fikk selskapet også i oppdrag å delfinansiere utbyggingen av kollektivtrafikken i Oslo og Akershus, gjerne kalt «Oslopakke 2». I forbindelse med finansieringen av Bjørvikatunnelen har Stortinget vedtatt at brukerfinansieringen av dette prosjektet skal dekkes gjennom en videreføring av den nåværende bompengeordningen fra 1. januar 2008 til senest 31. desember 2012. Fra 2008 til 2032 skal bompenger i Oslo og Akershus brukes til finansiering av utbygging av vei og kollektivtiltak gjennom Oslopakke 3. Revidert avtale Oslopakke 3 forlenger Oslopakke 3-avtalen til 2036. I den reviderte avtalen videreføres Osloringen og Bærumsnittet, og det innføres nye suppleringssnitt på bygrensen i nord- øst, sør og for trafikk fra Fornebu som ikke passerer Bærumsnittet fra før. Endrede takster innføres i tre trinn. De nye suppleringssnittene, endret takststruktur og endrede takster i Bærumssnittet innføres først i Trinn 2. 
Som trinn 1 ble det i bomringen i Oslo ble den 1. oktober 2017 innført tids- og miljødifferensierte takster. De nye takstene er fordelt inn etter miljøklasser og drivstofftyper. Takstene i bomringen i Bærum ble justert etter alminnelig prisstigning. Målet er at trinn 2 av revidert avtale Oslopakke 3 skal gjennomføres fra 1. mars 2019, og at trinn 3 skal gjennomføres 1. mars 2020.  
Den 1. mars 2019 skulle det innføres flere bomstasjoner og endret takstsystem i Oslo og Akershus. Innføringen ble utsatt i inntil tre måneder, og fra 1. juni 2019 ble det lavere pris per passering, men flere passeringer per biltur. Det ble innført rushtidsavgift og miljødifferensierte takster i alle tre bomringene, og elbiler begynte å betale i bomringen. Rabatten med AutoPASS-avtale ble økt fra 10 til 20 % og falt bort for tunge kjøretøy. Alle Fjellinjens bomstasjoner bruker AutoPASS, det norske systemet for elektronisk betaling av bompenger. Innehavere av gyldig AutoPASS-brikke eller en annen EasyGo-brikke (for eksempel BroBizz) kan bruke denne for betaling i norske bomstasjoner gjennom EasyGo-samarbeidet. 
Per 2015 var Fjellinjen det største bompengeselskapet i Norge. Fjellinjen er organisert i tre avdelinger: Teknisk/Drift, Økonomi/Administrasjon, og EDB/Elektronikk.
Tungeskrape

En tungeskrape er et redskap for å fjerne belegg fra tungen, vanligvis av rustfritt stål eller kunststoff, som benyttes til munnhygiene. Hensikten med bruk av skrapen er å fjerne bakterier, soppvekst og dødt cellemateriale fra tungen. Behandlingen skal forebygge dårlig ånde (halitose), siden bakterier som går i oppløsning produserer svovelsammensetninger ved tungeroten.
Dynamisk trykk

Fysisk bakgrunn

Det dynamiske trykket er kinetisk energi per volumenhet av en fluidpartikkel. Dynamisk trykk er et av størrelsene i bernoullis ligning, som er avledet fra loven kjent som energiprinsippet (bevaring av energi) for en væske i bevegelse. I noen forenklet tilfeller er dette lik differansen mellom totaltrykket og det statiske trykket.
Et annet viktig aspekt ved dynamisk trykk er at dimensjonsanalyse viser at den aerodynamiske belastningen (dvs. spenning på en struktur i utsatt for aerodynamiske krefter) som oppleves på et fly i fart v er proporsjonal med lufttetthet og kvadratet av v, det vil si proporsjonal med q. Derfor kan en ved å se på variasjonen av q under et flys bevegelse bestemme hvordan spenninger vil variere. Særlig er dette interessant for å undersøke når den vil nå sin maksimale verdi. Punktet for maksimal aerodynamisk belastning er ofte referert til som max Q. Det er en kritisk parameter i mange anvendelser, for eksempel i forbindelse med kreftene som virker under oppstigningen til et romfartøy.

Bruk

Det dynamiske trykk, sammen med statisk trykk og trykket på grunn av høyde (trykkhøyde), bruktes i bernoulli-prinsippet som en energibalanse som er alltid er tilstede i et lukket system . De tre størrelsene brukes for å definere tilstanden i et lukket system av en inkompressibel væske med jevn tetthet.
Hvis en deler det dynamiske trykk på produktet av fluidets tetthet og tyngdens akselerasjon g blir resultatet noe som kalles hastighetstrykk. Dette anvendes i trykklikninger som den som ble brukt for trykkhøyde og fallhøyde. I et venturimeter kan differensialtrykket brukes til å beregne differensial hastighetstrykket, som er vist i bildet til høyre. Et alternativ uttrykk for hastighetstrykk er dynamisk høyde.
Thomas Grey, 2. marki av Dorset

Thomas Grey, 2. marki av Dorset (født 1477, død 1530) var en engelsk adelsmann. Han arvet tittelen marki av Dorset av sin far Thomas Grey, 1. marki av Dorset ved hans død i 1501.
Dorset ledet i 1512 et mislykket felttog i Frankrike. Henrik VIII av England hadde inngått en allianse med Spania og Pavestaten rettet mot Frankrike. Dorset la i juni 1512 ut fra Southampton med 12 000 mann. De nådde Fuentarabbia, hvor de skulle møte spanske styrker og sammen med dem angripe franskmennene. Men Ferdinand II hadde andre planer; mens de franske styrkene var bundet opp i kamper med engelskmennene erobret han Navarra og erklærte så at felttoget var over. Dermed måtte Dorset reise hjem uten noen fremgang å vise til.
Spurvefamilien

Beskrivelse

Spurver har en tendens til å være små (typisk 12–17 cm), runde, brun- eller gråaktige fugler med kort stjert og korte, koniske kraftige nebb. Mange arter har innslag av hvitt og sort i fjærdrakten, noen også av gult. De lever stort sett av frø, selv om de også tar små insekter.
Enkelte arter leter etter mat rundt byer, og spiser i likhet med måker og duer nærmest hva som helst i små mengder.
Familien har to representanter i Norge, gråspurv og pilfink. Det er dessuten registrert et par besøk av middelhavsspurv. Gulspurven tilhører derimot buskspurvene (Emberizidae), og hører altså ikke hjemme i denne familien.
Blyglassmester

En blyglassmester er en håndverker som setter sammen farget glass med bly i ruter og mosaikker eller setter sammen glasset i frie former til glassmalerier.
Faget omfatter tilvirkning og reparasjoner. I dag arbeides det oftest med glassmalerier og blyinnfattede ruter til kirker og andre bygninger, men en blyglassmester kan også lage lykter og lamper, speil og andre dekorative gjenstander innfattet i bly.
Faget hadde sin største utbredelse på 1100- og 1200-tallet. Fra den tiden har vi omfattende glassmalerier i katedralene rundt i Europa, og da spesielt i Frankrike. Eksempler er katedralene i Chartres, Bourges og Reims. Etter andre verdenskrig fikk faget en renessanse, siden mye av glassmaleriene i kirker i Europa hadde gått tapt i krigshandlinger.
Kunsten har sin opprinnelse i det faktum at glass først bare lot seg framstille i mindre biter. Det ble da utviklet teknikker for å sette bitene sammen til større flater. Dette ble brukt både for å få bedre lys i bygninger og til dekorasjoner.
I Norge er faget et spesialløp med 1 år på skole og tre år i bedrift. Utdannelsen til dette yrkesfaget er plasset i utdanningsprogrammet design og håndverk. Første skoleåret er Vg1 design og håndverk, og de tre siste praktiserer eleven som lærling i en bedrift.
Yrket er (pr. 2016) et av håndverkene på Norsk håndverksinstitutts liste over små og verneverdige håndverksfag.
Svartøl

Svartøl kan i vid forstand betegne alt ugjennomsiktig eller nesten ugjennomsiktig øl, som f.eks. porter eller stout. Svartøl brygges med et tydelig innslag av fargemalt eller med tilsetting av fargeøl.
Et berømt svartøl er det tyske schwarzbier, som brygges av Köstritzer Schwarzbierbrauerei i Bad Köstritz i Thüringen. Dette er et undergjæra øl som brygges med 50 % lagermalt, 43% bayermalt og 7% fargemalt med en EBC-verdi på 900-1000, og har en alkoholstyrke på 4,6%.
Historiske kilder nevner brygging i Köstritz så tidlig som i 1543 – den gang sikkert et overgjæra øl. Seinest i 1878 gikk en over til undergjæring. Inntil 1950 ble dette ølet bare tappa på fat. I DDR hadde en ikke den strenge renhetsloven som i Tyskland for øvrig, slik at det i DDR-tida kunne brygges både en sukra og en usukra versjon. Etter Tysklands gjenforening utvikla bryggeriet et usøta øl som i smak var et kompromiss mellom de to gamle, og med noe høyere alkoholgehalt.
Det landet som har størst produksjon av svartøl, er Japan, der alle de fire store bryggeriene (Asahi, Kirin, Sapporo og Suntory) har hvert sitt svartøl. Svartøltradisjonene i Japan går tilbake til 1800-tallet, og er trolig inspirert av tyske schwarzbiere.
Tune og Aabygge len

Tune og Aabygge len var en administrativ enhet (len) i dagens Østfold fra middelalderen til midten av 1600-tallet, også under navnet Tune, Vembe, Aabygge og Hvaler len. Ved lensavviklingen i 1670-årene ble lenet splittet, hvorav Tune, Borge og Hvaler inngikk i Moss, Onsø, Tune og Vembe fogderi, mens Skiptvet og Spydeberg inngikk i Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi, begge i Smaalenenes amt.
Kalliope

Ulike maker

En redegjørelse forteller at Kalliope var elskerinnen til krigsguden Ares og at hun fødte ham flere sønner: Mygdon, Edonos, Biston, og Odomantos (eller Odomas), henholdsvis grunnleggere av trakiske stammer kjent som mygdonere, edonere, bistonere, og odomantere.
En annen tradisjon hevder at hun var maken til guden Apollon eller med kong Oiagros av Trakia, og med en av disse fikk hun sønnene Linos og Orfeus 
Mens Apollon ga Orfeus en lyre og lærte ham å spille, var det hans mor som lærte ham lage vers og synge. I henhold Hesiod var Kalliope den klokeste av musene foruten også den mest selvsikre. Apollonios Rhodios forteller at Kalliope giftet seg med Oiagros i nærheten av Pimpleia som lå ved fjellet Olympos. Da hennes sønn Orfeus ble revet i stykker og lemlestet av mænadene, de ville tilhengerne av Dionysos, fant Kalliope hans hode og fikk det oppbevart i helligdommen på øya Lesbos.
Haus des Lehrers

Das Haus des Lehrers (norsk:Lærernes hus) er en bygning ved Alexanderplatz i bydelen Mitte i Berlin. Det befinner seg på Alexanderstrasse 9, frem til juni 2006 var adressen Alexanderplatz 4. Til bygningen hører også den tilgrensende kongresshallen, et toetasjes bygg med en grunnflate på 50 ganger 50 meter.

Bygningen

Hovedarkitekt var daværende byarkitekt i Berlin, Hermann Henselmann. Det 54 meter høye huset er en tolv etasjes bygning med en 44 x 15 grunnflate, en typisk løsning i etterkrigstidens skyskraperarkitektur. Det ble bygget med et stålskjett omgitt av en fasade av glass og aluminium.
En særegenhet ved bygget er den omkransende frisen man ser mellom rundt andre etasje, på folkemunne kalt «Magebind». Denne er inspirert av mexicanske veggbilder og ble laget av Walter Womacka. Frisen, som bærer navnet «Vårt Liv», er syv meter høy, 125 meter lang, forestiller livet slik det angivelig skulle være under den østtyske sosialismen og regnes for å være et viktig kunstverk i europeisk sammenheng. Hele bygningen er fredet.
Kimlag

Kimlag er de grunnleggende gruppene av celler som dyr dannes ved celledifferensiering i begynnelsen av fosterutviklingen. De tre lagene er ektoderm (ytterhud), endoderm (slimhinner) og mesoderm (dyrets øvrige strukturer). Dyr består av ett, to eller tre kimlag, avhengig av kompleksiteten til den voksne organismen.

Lagene dannes ved cellekløyving, og særlig gjennom gastrulasjonen, der fosteret går fra å være en enkeltlaget blastula til en dobbeltlaget gastrula med et indre og et ytre lag. Disse lagene er felles for alle dyr mer avansert enn svamper. Det tredje laget, mesoderm, har utviklet seg separat hos protostomier (leddyr, bløtdyr og deres slektninger) og deuterostomier (pigghuder og ryggstrengdyr), og dannes på forskjellig måte hos de to gruppene.

Dannelse av kimlag

Det første kimlaget er ektoderm. Når en zygote begynner å dele seg og vokse, dannes etter hvert en hul ball av celler kalt blastula. Hos svamper utgjør dette hele fosterutviklingen, og den hule strukturen gjenfinnes hos de voksne dyrene.
Hos høyere dyr vil en del av fosterets ytre (den vegetative pol) vokser inn i hulrommet i midten av blastulaen til hele fosteret får en fasong som en skål. Denne prosessen kalles gastrulasjon. Kanten på det skålformede fosteret snøres inn slik at fosteret ser ut som en ball med et indre og et ytre lag med en enkel åpning (urmunnen) inn til det indre laget.  Det ytre laget vil danne ectoderm som blir til hud og nerveceller hos, mens det indre laget får rollen som slimhinnene i tarmen og kjønnsorganer. Med dannelsen av disse to lagene er den grunnleggende delen av foster- og larveutviklingen ferdig hos nesledyr, ribbemaneter og flatormer.
Det tredje kimlaget, mesoderm, utgjør hovedtyngden av dyret hos alle dyr med tre kimlag. Hos protostomier dannes mesoderm ved at celler rundt urmunnen deler seg og dattercellene ender opp mellom ectoderm og mesoderm. Hos deutropstomiene dannes mesoderm som utposninger av endodermen.
Hos krypdyr, fugler og eggleggende pattedyr, vil den store plommemassen gjøre at dannelsen av disse lagene foregår som tynne flak av celler på toppen av plommen, og ikke som en hul ball. Også hos morkakedyr, som mangler eggeplomme, vokser dannes kimlagene som flate lag.

Kimlagene og vevene de danner

Selv om kimlagene består av relativt like celler, begynner spesialiseringen i forskjellige celletyper allerede på gastrula-stadiet. De forskjellige kimlagene blir til distinkte vev i kroppen.
Garnbåt

Garnbåt er en fiskebåt tilpasset garnfiske. Garn ble tatt i bruk i Lofotfisket omkring 1740 og den nye redskapen satte sitt preg på utviklingen av egnede båter. Garnbåtene på denne tiden hadde gjerne et mannskap på seks og var utstyrt med en rulle som gjorde det enklere å sette og trekke garnene.
Preludium i ciss-moll (Rakhmaninov)

Preludium i ciss-moll, op. 3 nr. 2 (også kjent som ciss-moll-preludiet), er en av Sergej Rakhmaninovs aller mest kjente komposisjoner. Det er et tredelt (A-B-A) preludium for soloklaver i tonearten ciss-moll, og var med i en samling kalt Morceaux de fantaisie (fransk for Fantasistykker), op. 3, komponert i 1892. Preludiet kommer her ut som nummer to i rekken av i alt fem mindre pianostykker. Premieren ble foretatt av komponisten selv den 20. september 1892 på festivalen Moscow Electrical Exhibition. En anmelder skrev etter konserten at stykket hadde "skapt begeistring" hos publikum, og populariteten økte raskt ved hver framføring etter dette. Selv om det er et ungdomsverk (komponisten skrev det da han var 19 år), forble preludiet Rakhmaninovs aller mest berømte komposisjon for solo piano inntil hans død.

Oppbygning

Preludiet er spesielt kjent for sitt svært enkle, suggererende og mediterende tema (de nedadgående tonene A - G# - C#) som går igjen i hele stykket. A-delen er rolig og avbalansert, og er enkelte steder notert helt ned til piano pianissimo (ppp) i styrkegrad. Etter kort tid går dette over i en stadig raskere og mer desperat B-del, hvor kromatiske elementer spiller en betydelig rolle. B-delen fører til en nær identisk gjentakelse av A-delen; men denne gang med svært massive akkorder i både venstre og høyre hånd, notert helt opp til forte fortisissimo (ffff) i styrke. Preludiet ender tilbaketrukket i en klokke-aktig coda, sentrert rundt ciss-moll. Partiet minner om åpningen fra hans senere klaverkonsert nr. 2, bare at starten på konserten øker i styrke og intensitet, mens preludiet avtar.
Rakhmaninov skulle noen år senere utgi to sett med totalt 23 preludier for å komplettere sin egen versjon av totalt 24 preludier (i alle dur- og molltonearter), i tråd med hva flere store komponister hadde gjort før ham, blant annet Bach, Chopin, Alkan og Skrjabin. Ingen av de nye preludiene skulle likevel komme i nærheten av å vippe ciss-moll-preludiet ned fra tronen når det gjaldt popularitet blant publikum. Av de resterende preludiene er g-moll-preludiet (op. 23 nr. 5) det som oftest er å høre på konsert.
Qaqortoq kommune

Navn og våpenskjold

Navnet Qaqortoq betyr «Det Hvite». Det danske navnet er Julianehåb. Grunnen til det grønlandske navnet vites ikke, men kan ha med alle fuglene som holdt til der boplassen opprinnelig lå, ved at fuglene lettet når man ankom stedet med båt, og etterlot seg hvit avføring på steinene. En annen mulig kilde til navnet er at Hvalsey kirke, som er fra 1300-tallet, opprinnelig var hvitkalket, og var i sin tid en dominerende bygning i byen.
Det danske navnet har byen etter Dronning Juliane Marie av Danmark og Norge.
Våpenskjoldet får i blått og hvitt. Nederst er et hvitt anker på blå bakgrunn. I forlengelsen av ankeret oppover blir det til en skålvekt, tilsvarende den som Justitia bærer.

Geografi og klima

Qaqortoq kommune dekker et areal på 8.500 km², hvorav 2.500 km² er isfritt.
Kommunen ligger helt syd på Grønland, noe som gir et mildt klima i grønlandsk målestokk. Den ligger på en breddegrad som ligger rett nord for Bergen.
Saarloq er den sydligste bygda, og med sin beliggenhet på en øy ytterst i fjordsystemet er dette den mest værharde bygda i kommunen. Saarloq ligger ca. 20 km syd for Qaqortoq, kommunens eneste by og administrative sentrum.
Eqalugaarsuit ligger i ly av 4-500 meter høye fjell, inne i fjordsystemet. Fjellene ligger både mot syd og nord, og gir bygda et stabilt og rolig klima. Bygda ligger 12,5 km sydøst for Qaqortoq.
Qassimiut ligger også ut mot havet, men er ikke fullt så værhardt som Saarloq. Denne bygda ligger ca. 60 km vest for Qaqortoq.
Nærheten til havet er med og stabiliserer temperaturene i de havnære bygdene i forhold til Qaqortoq og Eqalugaarsuit, men gir noe mer bedbør. Årlig middeltemperatur for de tre bygdene er ca. -4 til -2°C, med middeltemperaturer i august på +6 til +8°C, og i januar og -8 til -9°C i januar. Årlig nedbørsmengde her er 900-1 000 mm. Av dette kommer ca. 40% i månedene juli-september.
Scaposophroniella

Utbredelse

Arten er utbredt i det sentrale Afrika (Kamerun).
Gangbro

Gangbro er en bro utformet for fotgjengere og i noen tilfeller også for syklister. I tillegg er det ofte bygd en lukket gangbro mellom to bygninger.
Der hvor det er motorveier og jernbaner blir det ofte bygd gangbroer og kulverter for å trygge fotgjengere og samtidig unngå å sinke trafikken. Slike anordninger er spesielt mye benyttet i tilknytning til skoler og byggefelt hvor det ferdes mye barn.
Noen broer bygges over større motorveier og elver. Da kan gangbroene bli bygd som rene hengebroer og skråstagbroer.

Spesielle krav

Det er spesielle krav knyttet til utforming av rekkverk på gangbroer. Rekkverkene bør være av en viss høyde og være utformet slik at barn ikke kan ramle ut mellom rekkverksspilene. Dette står i Norge beskrevet i egne rekkverksnormaler utgitt av Statens vegvesen.

Jernbaneoverganger

I og med at det som regel er strengt forbudt å gå krysse jernbanespor er det som oftest bygd egne gangbroer eller kulverter mellom perrongene på jernbanestasjoner.
Hjemme på Vidda

Hjemme på Vidda – med reinflokken på flyttefot er en bildebok fra 1982 med tekst og illustrasjoner av svenske Bodil Hagbrink. Den ble utgitt på norsk i 1982. Oversettelsen var ved Jo Tenfjord.
Boken handler om femåringen Marit Inga fra Kautokeino og familien hennes, som driver med reindrift. Hagbrink hadde i 1976 bodd flere måneder hos en reindriftsfamillie i Kautokeino, og erfaringene derfra hadde hun tidligere brukt i bildeboken Barna i Kautokeino fra 1978.
Ferrybox

Ferrybox er et prosjekt som bruker ferjer til å samle inn data om vannkvalitet. Prosjektet er bygget opp av NIVA og omfatter skip fra Fjordline, Hurtigruten, Smyril Line, DFDS-Lys Line, Norbjørn og Color Line. I tillegg samarbeider NIVA med Havforskningsinstituttet og Norsk romsenter. Man samarbeider også med et tysk forskningssenter, noe som har gjort det til et EU-prosjekt.
Sensorer ombord i sju rutegående skip registrerer automatisk temperatur og saltinnhold i vannet. Det tas også vannprøver til analyse. Data overføres fra skipene via satellitt til forskerne, som med systemet får oppdaterte data fra Skagerrak, Kattegat, Nordsjøen og Barentshavet. Ved å benytte ruteskip, kan man få lange måleserier, noe som gir mulighet til å overvåke situasjonen over tid. Dermed kan man finne ut om algeoppblomstring, lavt oksygeninnhold eller oljeutslipp. Prosjektet har vært så vellykket at man har utviklet sensorer for å måle radioaktivitet, karbondioksid og miljøgifter.
Opplysningene blir kombinert med opplysninger fra satellittbilder.
Masubi (vulkan)

Masubi er en aktiv vulkan på Jupiters måne Io, beliggende på den førende halvkulen. Vulkanen ligger i en region med lyst terreng kalt Tarsus Regio. En vulkansk søyle har blitt observert ved Masubi av flere romsonder, første gang av Voyager 1 i 1979, selv om den ikke har vært vedvarende som lignende vulkaner på Io, for eksempel Amirani og Prometheus. Masubi er også kjent for å ha en av de største aktive lavastrømmene på Io, og mellom 1999 og 2007 vokste strømmen med 240 km
Braveheart

Handling

I 1280 hadde Edvard I av England, kjent som «Longshank», okkupert store deler av Skottland, og hans harde styre fører til William Wallace sin far og brors død. Wallace blir fostret av sin onkel i utlandet og returnerer mange år senere til hjemlandet. Vel tilbake innleder han et forhold til sin barndomsvenninne Murron, og de gifter seg i hemmelighet for å unngå jus primae noctis som kong Edvard har proklamert, som et middel for å få has på en skotske selvstendighetstrangen. Men etter at Wallace angriper en gruppe engelske soldater som forsøker å voldta hans kone, kutter sheriffen strupen over på Murron uten at Wallace kan gjøre noe. Han tar en voldsom hevn og slakter ned hele den engelske garnisonen. Etter det får Wallace stadig flere tilhengere og det brygger opp til et voldsomt opprør mot Kong Edward og det engelske overherredømme. Wallace leder opprøret. Og med sitt store mot og edle hjerte kjemper han for frihet sammen med sine skotske horder av bønder.
Landstads kirkesalmebog

Landstads kirkesalmebog (forenklet gjerne kalt Landstads salmebok) var den viktigste salmebok for Den norske kirke i perioden 1870-1926.
Det var i 1852 Magnus Brostrup Landstad (1802–1880) påtok seg å utarbeide ny kirkesalmebok. På det tidspunkt var tre ulike salmebøker i bruk: Kingos salmebok fra 1699, Guldbergs salmebok fra 1778 og Evangelisk-christelig Psalmebog fra 1798. Alle tre var altså danske, og ingen føltes tilfredsstillende.
I 1855 utga Landstad en prøve på sine oversettelser av Luthers salmer, og i 1856 fulgte et hefte med julesalmer. I 1861 presenterte han sitt utkast til ny salmebok med 640 salmer oppstilt i verseform. Utkastet fikk til dels kraftig kritikk for utgiverens bruk av dialektord. Biskopen og hymnologen J. N. Skaar hevdet Landstad blandet sammen bondespråk og kulturspråk. Landstad svarte på kritikken i boken Om Salmebogen, en Redegjørelse (1862). I noen grad rettet han seg etter kritikken. I 1865 ble en offentlig kommisjon nedsatt for å bedømme utkastet. Ved kongelig resolusjon av 16. oktober 1869 ble salmeboken godkjent . Den forelå trykt i 1870 og kunne da tas i bruk i de sogn som gjorde vedtak om det.
Salmeboken har 634 nummer. 307 er opprinnelig danske salmer, 203 tyske og 86 norske. Av Landstad selv er det 53 originale salmer. I tillegg er det med mange av hans gjendiktninger. Nytt i norsk sammenheng er salmer oversatt fra svensk. Et eksempel er Den blomstertid nu kommer, etter Kolmodins Den blomstertid nu kommer.
4. mars 1892 ble Elias Blix' Nokre salmar autorisert til bruk ved den offentlige gudstjenesten, og disse landsmålssalmene ble trykt bak i Landstads salmebok som nr. 635 – 791.
Landstads salmebok ble revidert av stiftsprost Gustav Jensen og en komité. Landstads reviderte salmebok ble godkjent ved kongelige resolusjoner av 8. oktober 1920 og 15. februar 1924. Den forelå trykt i 1926.