GNU Lesser General Public License

GNU Lesser General Public License (tidligere GNU Library General Public License) er en programvarelisens publisert av Free Software Foundation. Den er tenkt som et kompromiss mellom den sterkt copyleft-pregede GNU General Public License og enkle tillatende lisenser som BSD- og MIT-lisensene.  GNU er en rekursiv forkortelse for «GNU's Not Unix», «GNU er ikke Unix». GNU Lesser General Public License ble skrevet av Richard Stallman i 1991 med juridisk bistand fra Eben Moglen. Den ble oppdatert i 1999.
Hovedforskjellen mellom GPL og LGPL er at programmer som bruker sistnevnte kan linkes med et program som ikke er frigitt under (L)GPL, så lenge brukeren har lov til å modifisere dette programmet for personlig bruk
LGPL setter copyleft-restriksjoner på programmet selv, men ikke på annen programvare som det linkes med. There are, however, certain other restrictions on this software. Essentially, it must be possible for the software to be linked with a newer version of the LGPL-covered program. The most commonly used method for doing so is to use "a suitable shared library mechanism for linking". Alternatively, a statically linked library is allowed if either source code or linkable object files are provided.
LGPL er i utgangspunktet beregnet for programvarebiblioteker, men har også blitt brukt i enkeltstående applikasjoner som OpenOffice.org.
Et poeng med LGPL er at all programvare lisensiert under LGPL kan omlisensieres til GPL (seksjon 3). Dette er nyttig dersom man vil lage en versjon av koden som ikke skal kunne brukes av ufrie programmer. It is also necessary to ensure that the LGPL is "GPL-compatible", so that GPL-covered programs can use LGPL-covered libraries.
Lisensen bruker terminologi hovedsakelig ment for applikasjoner skrevet i C eller lignende programmeringsspråk. Franz Inc. har gitt ut et forord som klargjør forholdet mellom terminologien brukt i lisensen og programmeringsspråket Lisp. LGPL med dette forordet inkludert kalles av og til LLGPL.

Uoffisiell norsk oversettelse

The Free Software Foundation gir tillatelse til å publisere uoffisielle oversettelser av lisenstekstene for GPL, LGPL og GFDL så fremt man merker disse klart og tydelig som uoffisielle oversettelser, slik som menes gjort her:
Dette er en uoffisiell oversettelse av the GNU Lesser General Public License til norsk. Den var ikke publisert av the Free Software Foundation og setter ikke lovlige distribusjonsbetingelser for programvare som benytter GNU LGPL – kun den originale engelske teksten til GNU LGPL gjør det. Vi håper imidlertid at denne oversettelsen vil hjelpe norskspråklige til å forstå GNU LGPL-lisensen bedre.
This is an unofficial translation of the GNU Lesser General Public License into Norwegian. It was not published by the Free Software Foundation, and does not legally state the distribution terms for software that uses the GNU LGPL—only the original English text of the GNU LGPL does that. However, we hope that this translation will help Norwegian speakers understand the GNU LGPL better.

Forord

De fleste programvarelisenser er skreddersydd for å fjerne din frihet til å dele og forandre programvaren. Til kontrast er GNU General Public lisensene ment å garantere din frihet til å dele og forandre fri programvare—for å sørge for at programvaren er fri for alle dens brukere.
Denne lisensen, Lesser General Public lisensen, gjelder noen spesielt designede programvarepakker—typisk biblioteker—av the Free Software Foundation og andre forfattere som bestemmer seg for å bruke den. Du kan også bruke den, man vi foreslår at du tenker nøye gjennom om å bruke denne eller den ordinære General Public lisensen er den beste strategien i et hvert tilfelle, basert på forklaringene under.
Når vi snakker om fri programvare refererer vi til friheten til å benytte ikke pris. Våre General Public licenses er skreddersydd for å sørge for at du har friheten til å distribuere kopier av fri programvare (og ta betalt for denne tjenesten hvis du ønsker), at du har tilgang til kildekoden hvis du ønsker, at du kan forandre programvaren og benytte deler av den i nye frie programmer og at du er informert om at du kan gjøre dette.
For å beskytte dine rettigheter må vi legge inn noen restriksjoner som forbyr distributører å nekte deg disse rettighetene eller å be deg om å oppgi disse rettighetene. Disse restriksjonene medfører at du har et visst ansvar hvis du distribuerer kopier av biblioteket eller hvis du endrer det.
For eksempel, hvis du distribuerer kopier av biblioteket, enten gratis eller mot betaling, må du gi mottakerne alle de rettighetene vi gav deg. Du må sørge for at de også mottar eller kan motta kildekoden. Hvis du lenker annen kode til biblioteket, må du sørge for å tilby komplette objektfiler til mottakerne, slik at de også kan lenke dem til biblioteket etter at de har gjort endringer til biblioteket og rekompilere det. Og du må vise dem disse betingelsene slik at de er kjent med sine rettigheter.
Vi beskytter dine rettigheter med en to-stegs metode: (1) vi sørger for kopieringsrettighetene til biblioteket, og (2) vi gir deg denne lisensen som gir deg lovgyldige rettigheter til å kopiere, distribuere og/eller endre biblioteket.
For å beskytte hver distributør ønsker vi å gjøre det helt klart at det det frie biblioteket har ingen garanti. Hvis biblioteket blir endret av noen andre og sendt videre, skal mottakerne vite at de ikke sitter med originalversjonen, slik at den opprinnelige forfatterens navn og rykte ikke blir påvirket av problemer som kan bli introdusert av andre.
Til slutt, programvare patenter utgjør en konstant trussel mot eksistensen til et hvert fritt program. Vi ønsker å sørge for at en bedrift ikke effektivt kan hindre brukerne av et fritt program ved å skaffe seg en begrensende lisens fra en patentholder. Derfor insisterer vi på at en hver anskaffet patent for én versjon av biblioteket må være fullstendig konsistent med betingelsene for bruksfriheten beskrevet i denne lisensen.
Mesteparten av GNUs programvare, inkludert noen bibliotek, er dekket av den opprinnelige GNU General Public License. Denne lisensen, the Lesser General Public License, gjelder gitte biblioteker og er veldig forskjellig fra den opprinnelige General Public lisensen. Vi bruker denne lisensen for bestemte bibliotek for å tillate at disse bibliotekene lenkes inn i ufrie programmer.
Når et program er lenket med et bibliotek, enten statisk eller ved å bruke et delt bibliotek, er kombinasjonen av de to ifølge loven et kombinert verk, et derivat av det opprinnelige biblioteket. Den vanlige General Public lisensen tillater derfor bare slik linking kun hvis hele kombinasjonen følger General Public License sine frihetskriterium. The Lesser General Public License tillater mer avslappede kriterier for å lenke annen kode med biblioteket.
Vi kaller denne lisensen the "Lesser" General Public License fordi den gjør mindre (Less = engelsk for mindre) for å beskytte brukerens frihet enn den vanlige General Public License. Den gir også andre fri programvare utviklere en mindre fordel overfor konkurrerende ufrie programmer. Disse ulempene are grunnen for at vi bruker den vanlige General Public License for mange bibliotek. Den Mindre lisensen gir fordeler under bestemte spesielle omstendigheter.
For eksempel, i noen sjeldne tilfeller kan det være et spesielt behov for å oppmuntre den bredeste mulige anvendelsen av et bibliotek, slik at det blir en de-facto standard. For å oppnå dette, må ufrie programmer få tillatelse til å bruke biblioteket. Et hyppigere scenario er at et fritt bibliotek gjør den samme jobben som et mye brukte ufrie biblioteker. I dette tilfellet gjør det lite nytte å begrense bruken av biblioteket kun til fri programvare. Da bruker vi the Lesser General Public License.
I andre tilfeller kan en tillatelse til å bruke et bestemt bibliotek i ufrie programmer la et større antall folk bruke et større fundament av fri programvare. For eksempel, tillatelse til å bruke GNUs C bibliotek i ufrie programmer setter mange flere mennesker i stand til å bruke hele GNUs operativsystem, så vel som varianten GNU/Linux.
Selv om the Lesser General Public License er mindre beskyttende overfor brukernes frihet, forsikrer den at brukeren av et program som er lenket med biblioteket har friheten og de økonomiske midler til å kjøre programmet som bruker en endret versjon av biblioteket.
De presise betingelsene og forutsetningene for å kopiere, distribuere eller modifisere følger. Legg særlig merke til forskjellen mellom et "verk basert på biblioteket" og et "verk som bruker biblioteket". Den førstnevnte inneholder kode derivert fra biblioteket, og den sistnevnte må kombineres med biblioteket for å kunne kjøre.