google/wiki40b huggingface dataset:
Gauldal Billag

Gauldal Billag A/S var et rutebil- og transportselskap som ble etablert i 1964 som en fusjon av virksomheten til tidligere rutebileiere i Røros og Gauldal. Hovedkontoret var i Røros med avdelinger i Støren, Trondheim og Oppdal.

Forhistorie

Gauldal Billag ble tildelt områdekonsesjon ved etableringen 1. januar 1964. Inn i selskapet gikk tidligere konsesjonsinnehavere: Røros Automobildrift, John Kjerrengvoll, Hessdalen, Martin Ranøyen, Haltdalen og Midtre Gauldal Billag AS i Budalen. De tidligere eierne overlot konsesjoner og bilmaterell til det nye selskapet. Seinere om flere lokale rutebileiere til: Sigurd Fløttum, Karl Flatås og Ola og Olav Rise.

Virksomhet

Selskapets primære ruteområde strakte seg fra Trondheim i nord til Oppdal og Røros i sør. I tillegg til bussruter drev selskapet betydelig turbusskjøring og godstrafikk av forskjellig art, lokalt og langtransport. Selskapets hovedstrekning var Røros–Trondheim og i tillegg lokaltrafikk på deler av strekningen og ulike sideruter.

Historikk

Selskapet var opprinnelig eid av tidligere private rutebileiere og tre kommuner i ruteområdet. De private eierne og Holtålen og Midtre Gauldal kommuner solgte sine andeler til Trønderbilene som igjen har Torghatten ASA som dominerende eier. Per 2010 eide TrønderBilene 73,8 prosent i Gauldal Billag, resten av aksjene var eid av Røros kommune.
I 2011–2012 ble Gauldal Billag og Østerdal Billag fusjonert til Gauldal-Østerdal Buss. Østerdal Bilag var eid av Gauldal Billag siden 2002.
Fra 2012 ble det innført bussanbud i ruteområdene til Gauldal-Østerdal Buss. I løpet av 2012-2013 tapte selskapet alle rutene fra Gauldal Billag i Sør-Trøndelag. Mandag 19. august 2013 tok Boreal Transport Midt-Norge og Nettbuss Midt-Norge over busskjøringen i Midtre Gauldal. Samme år mistet selskapet også kontrakten om Helseekspressen Røros-Trondheim. Det var Nettbuss som vant den kontrakten. Men samme året vant også selskapet et bussanbud i en annen region, i Ottadalen med ruter fram til Lillehammer. 
Etter dette ble det slutt på Gauldal-Østerdal Buss som egen selskap. 26. august 2014 ble selskapet innlemmet i TrønderBilene AS, etter at selskapet hadde kjøpt opp alle aksjene. På samme tid fikk selskapet et nytt bussanbud som betydde svært mye. Selskapet vant bussanbudet for Østerdalsregionen med oppstart 1. juli 2015. Dermed kunne selskapet fortsette rutene fra tidligere Østerdal Billag, og i tillegg overta trafikken fra Åmot-Engerdal Bilselskap, Boreal sine ruter i Trysil, og lokalruter Nettbuss hadde i Elverumsregionen. Neste år vant TrønderBilene avd. Tynset bussanbud i Valdres, som i nesten 100 år ble drevet av Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap. Oppstart for dette anbudet er juni 2016.
Urula

Urula er ei elv i Begnavassdraget som renner ut i nordenden av Sperillen, like sør for Nes i Ådal i Ringerike kommune. Urula får blant annet tilførsel fra et stort nedbørsområde (ca. 614 km²) i Vassfaret, blant annet via Vidøla og Aurdøla som renner ut i Urula i Hedalen (Sør-Aurdal). Normal vannføring ved avløpet er 10 m³/s
Vassdraget har vært vernet mot kraftutbygging i henhold til Verneplan I for vassdrag siden 1973. Elva framstår nesten som urørt. Store deler av elva ligger innenfor Vassfaret/Vidalen landskapsvernområde og Indre Vassfaret landskapsvernområde. Urulas utløp i Sperillen har et velutviklet meandrerende løp gjennom deltaet. Flere gamle elveløp og små kroksjøer i forskjellige stadier av gjengroing finnes. 
Elva har godt fiske og regnes ikke som forurenset. Fiskekort er nødvendig. Fjordørret (Salmo trutta lacustris) fra Sperillen gyter i Urula på høstparten. Det er derfor ikke lov å fiske i elva i perioden 15. september-15. oktober. Sperillørret har typisk markante prikker. I nedre del av elva finnes dessuten god matfisk som sik og abbor - kanskje også røye.
Pensel

Kunstnerpensler

Kunstnerpensler er utstyrt med skaft, tradisjonelt av tre, som ofte er lakkert som er påsatt en metallhylse som holder fast busten. Busten kan være grisebust men også andre dyrehår, og utformet etter de behov fabrikant og kunstner er kommet fram til. Tradisjonelt er akvarellpensler kortere og med hår, mens oljemalepensler er lengre, med bust varierende fra helt myk og lang til kort og stiv.

Størrelser og materialer

Fabrikantene er ikke enige om noe bestemt målesystem, men de laveste numrene angir oftest minste pensel, fra 000 og opp. Størrelse 15 er vanligvis 15 millimeter i bredde eller diameter. på større pensler og koster står ofte målet oppgitt med mm.
Busten kan være naturhår eller syntetfiber. Til nå har naturhår og -bust vært foretrukket til oljemaling og akvareller, men de nyere fibrene er i ferd med å få tilhengere også der. (De første syntetfibrene hadde en tendens til å bli sprøere ved langvarig kontakt med terpentin og andre løsemidler). Akrylfarger og syntetbust synes også å være en kombinasjon, siden busten ikke forandrer karakter ved å dyppes i vann.
De stive bustene er enten av svinebust eller kunstfiber.
Myke hårpensler kan være syntetiske eller av hår fra ekorn, mår, kanin, okse, hest, geit eller grevling. Billigere hårpensler kan presenteres under tittelen kamelhår – men det er det garantert ikke.
Maine Independence kraftverk

Maine Independence kraftverk er et varmekraftverk i Penobscot County i Maine, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 540 MW, fordelt på 3 turbiner. Operatør er energiselskapet Casco Bay Energy Co LLC. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2000. Brenselkilden er naturgass eller subsidiært fyringsolje.
Ailaofjellene

Ailaofjellene (kinesisk: 哀牢山, pinyin: Āiláoshān, hani: Hhaqlol haolgaoq) ligger i de sørlige deler av provinsen Yunnan, sørvest i Folkerepublikken Kina.  
Ailaofjellene naturreservat ble opprettet der i 1986, og har et areal på 677 kvadratkilometer. Det utgjør den største eviggrønne fjellskog der trærne er blomsterplanter (altså ikke bartrær) i den subtropiske del av Kina. Xujiaba økologiske reservat innen dette naturreservatet har stor betydning som tilhold for en rekke fuglearter.
Mimotroea

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Arten lever på Ny-Guinea.
Folkeavstemninger i Norge

Folkeavstemninger i Norge er ikke noen juridisk institusjon ettersom det ikke er beskrevet i grunnloven, slik at ingen form for avgjørelse eller lovendring krever at en folkeavstemning finner sted. Det er likevel avholdt seks landsomfattende rådgivende folkeavstemninger om politiske enkeltsaker, som Stortinget har vurdert som så viktige at de selv ikke kunne avgjøre dette på vegne av folket. På lokalplan er det imidlertid avholdt flere tusen folkeavstemninger, alene mer enn 5000 om målform i skole eller kirke, dernest om alkohol og kommunegrenser.
Bjørn Woll

Bakgrunn

Han studerte i ungdomsårene fiolin under Leif Halvorsen. Som ung mann ble Woll ansatt i Oslo Filharmoniske Orkester hvor han etter hvert avanserte til 2. fiolingruppens konsertmester. I en årrekke delte han førstepulten med Kaare Sæther som også var en meget aktiv fiolinpedagog. Bjørn Woll var i samme tidsrom aktiv som filmkomponist og har skrevet musikken til en rekke av datidens norske filmer, hvorav Sønner av Norge og Ugler i mosen er de mest kjente. Som studiomusiker medvirket han i en rekke plateinnspillinger, hvor fiolingruppen bestod av Kai Angel Næsteby, Arne Monn-Iversen, Jan Ulf Jacobsen og Bjørn Woll.
Bjørn Woll etterfulgte i 1963 Karsten Andersen som dirigent og kunstnerisk leder for Stavanger Symfoniorkester og som spillende leder for Stavangerensemblet – et kammerensemble som hadde formiddagssendinger på radio fram til 1970 (må ikke forveksles med den senere rockegruppen ved samme navn). Woll ledet Stavanger Symfoniorkester fram til 1989. Han hadde i tillegg et kortvarig engasjement i Sandnes Orkesterforening mot slutten av sitt yrkesaktive liv. 
Bjørn Woll levde sine siste år som pensjonist i Stavanger. Han var den siste av de statsansatte norske byorkesterdirigentene.
Narve (biskop)

Liv

Om Narves liv før han ble biskop vet man ikke annet enn at han var prekebror, sannsynligvis i Bergen. Han etterfulgte biskop Askatin. I 1282 ble han valgt til Jon Raudes etterfølger som erkebiskop i Nidaros, men fordi han allerede var biskop i Bergen, måtte pavens samtykke innhentes til valget. En kommisjon av tre norske klosterforstandere som skulle granske valget, lot det forkaste. Deretter ble det holdt nytt valg, og en annen en Narve ble erkebiskop.
I 1285 ble Narve sendt som fredsforhandler til Sverige og Danmark sammen med Bjarne Erlingsson. I 1290 fulgte han med kong Eiriks datter, prinsesse Margrete, til Skottland. Hun døde under reisen, på Orknøyene. Ved kong Eiriks død ble biskop Narve tilgodesett med gården Toskar på Senja i testamentet.
Som biskop ble han etterfulgt av Arne Sigurdsson.
Boreas

Myten

Mytene om Boreas er blandet opp med eldre legender i Attika i fortellingen om hvordan han oppdaget nymfen Oreithyia («fjellstorm»), datteren til Erekhtheus, en sagnkonge i Athen. Mens Oreithyia danset i blomstereng sammen med sine ved bredden av elven Ilissos utenfor Athen kom han farende. Han innhyllet henne i en sky og røvet henne med seg til Trakia. Voldtekten av nymfen førte til sønnene Kalais og Zetes (de kalles derfor for boreaderne), samt døtrene Kleopatra og Khione, snøens gudinne. Boreaderne var også bevingete menn som kunne jage vekk harpyer da plaget kong Fineus av Trakia. I tillegg ble han i form av en hingst far til tolv føll etter å ha opptrådt som hingst til hoppene til Erikhthonios, konge av Dardanos. Det ble sagt at disse tolv hoppene kunne løpe over en kornåker uten å bøye en stilk.
Boreas var nært assosiert med hester. Både Boreas som hans brødre anemoiene ble ofte framstilt som guder i hesteform. En gammel gresk folkelig tro var at vindene Boreas og Zefyros kunne blåse ned hopper tidlig om våren og befrukte dem i form av vindformede hingster. Hester som ble født fra disse forbindelsene var de raskeste og flotteste i sitt slag. De fabelaktige hestene til kong Laomedon av Troja ble det sagt hadde blitt til ved at Boreas hadde besteget trojanske hopper.
Både avsnitt hos Homer, hvor Boreas i form av en hingst som bestiger hoppene Erikhthonios, foruten også han og de andre vindgudenes nære tilknytning til hester og representasjonen som Zevs' kvadriga (firspann, stridsvogn med fire hester) antyder at Boreas sammen med de andre vindgudene var opprinnelig var forstått som hesteguddommer.

Representasjon i kunsten

Grunnet myten om kvinnerovet betraktet athenerne Boreas som en inngiftet slektning, og da de ble truet av persisk invasjon ved Xerxes (styrte 485 f.Kr.–465 f.Kr.), vil legenden ha det til at athenerne ofret og ba til Boreas som da sendte stormfulle vinder som senket den persiske flåten. Boreas' kvinnerov ble dramatisert i Aiskhylos’ (nå tapte) drama Oreithyia. Voldtekten av Oreithyia var også et populært tema på attiske vasemaleri hvor han vanligvis ble representert som en skjegget mann med vinger på skuldrene og føttene. Et relieff på det kjente Vindenes tårn (Horologion til Andronikos) i Athen viser på nordsiden av tårnet Boreas som bevinget eldre mann i en tung kappe og innrammet med skjegg i frosne spisser ettersom han blåser sin iskalde vind med en konkylie. I kunstframstillinger gjort i mosaikk framstår han ofte som et vindblåsende hode med oppblåste kinner i skyene. Denne forestillingen ble videreført i kunsten etter den klassiske tid, og finnes hyppig på gamle kart.

Romersk mytologi

Boreas' motsvarighet i romersk mytologi var Aquilo, en nordøstlig vind som i stor grad er identifisert med Boreas. Romerne bevitnet, blant annet med Ovid, at med Oreithyia hadde han sønnene Kalais og Zetes, og bodde i en grotte i Haemus i Trakia. Selve nordavinden kalte romerne for Septentrio. Vitruvius oppførte Aquilo på listen over vinder
Orussidae

Utseende

Middelsstore plantevepser som kan kjennes på at de nokså korte antennene er festet under fasettøynene. De består av 10 (hos hunnene) eller 11 (hos hannene) ledd. Mange arter er svarte og røde, andre er metallisk fargede. Orussus abietinus er 9 – 15 mm lang, svart med rød bakkropp. Vingene er velutviklede, men mangler en lukket analcelle i forvingen. Et unikt, anatomisk trekk er at hunnens eggleggingsrør (ovipositor) er meget langt og foldet inne i bakkroppen og også inn i forkroppen (thorax), men det stikker ikke ut fra bakkroppsspissen.

Levevis

Orussidae er, såvidt man vet, den eneste planteveps-gruppen der larvene ikke er planteetere. De artene der biologien er kjent, er parasitoider som snylter på vedborende biller og bartrevepser. Hunnene legger egg som er lenger enn de voksne insektenes kroppslengde, disse ligger foldet opp inne i lange og foldete ovarioler i hunnens bakkropp. Noen orussider kan minne om maur, de beveger seg ofte tregt og flyr lite, noen er raskere, med rykkvise, hoppende bevegelser.
BenReddik

BenReddik (Starta i Stavanger i 2011) er en norsk musikkgruppe (jazz) startet på jazzlinja ved Universitetet i Stavanger som ble startet av Marte Therese Jakobsen  (vokal), Håkon Hagen Knudsen (saxofoner og bassklarinett), Camilla Hole (saxofoner), Johannes Fosse Solvang (trombone), Magnus Murphy Joelson (trombone), Knut Kvifte Neshiem (trommer), og Morten Berger Stai (bass). I 2017 tok Siril Malmedal Hauge over som vokalist. Deres debutalbum var Gjemsel (NorCD, 2015), de medvirket også på plata: BenReddik/Morten Askildsens Entourage med Bjergsted Jazzensemble, og i 2018 ga de ut albumet Kolibrikamikaze.
Hanshan (Handan)

Hanshan (kinesisk: 邯山区 ; pinyin: Hánshān Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Handan i Hebei i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 37,58 km² og teller ca. 291.000 innbyggere (2002).
Arild Berg

Biografi

Arild Berg spilte i Tippeligaen for Fotballklubben Bodø/Glimt, der han fikk 113 kamper i serie og cup. Berg var mye plaget av sykdom, og fikk til slutt diagnosen  kronisk utmattelsessyndrom i 2005. I 2002 gikk han til Fotballklubben Lyn, men spilte aldri for dem på grunn av sykdommen.
Etter fotballkarrièren var over gikk Berg, sammen med sin bror Runar, inn på eiendomsmarkedet i hjembyen Bodø.
Etter at Runar Berg ga beskjed om at han ville spille gratis for Bodø/Glimt hele 2009-sesongen, fulgte Arild Berg opp og ga 60 000 kroner til klubben. Han uttalte til Radio 3 Bodø at det tilsvarte en månedslønn da han spilte for klubben.
USA-mesterskapet i friidrett 2014

USA-mesterskapet i friidrett 2014 (2014 USA Outdoor Track and Field Championships) ble arrangert på Hornet Stadium i Sacramento i California fra 26. til 29. juni 2014.
Sjakkens historie

Sjakkens opphav

Selve spillet er en videreutvikling av det indiske spillet Chaturanga. Dette er et brettspill med mange likheter med sjakk, men der spilles det med 4 personer som starter på hver av de 4 sidene på brettet. Ifølge historikeren Gerhard Josten kan sjakkens opphav spores tilbake til det gamle Kushriket i det gamle Afghanistan en gang mellom 500 f.Kr-200 e.Kr. Sjakk ble deretter introdusert i Persia og førte videre til Europa på 1400-tallet e.Kr.
Sjakk ble etter hvert adoptert til det muslimske riktet, som i stor grad har påvirket terminologien i spillet i europeiske språk.
Sjakken spredde seg direkte fra Persia til Russland der spillet er kjent som шахматы (shakhmaty, eller "sjakk matt").
Innen år 1000 var spillet kjent i det aller meste av Europa helt til Iberia i vest.

Sjakken i Vesten

Sjakk ble i starten i Europa stort sett spilt som en fritidssyssel blant de rike og mektige i palassene og slottene i Mellom-Europa. I verket Disciplina Clericalis ramset Peter Alfonsi sjakk som en av sju ting en god ridder måtte kunne.
Sjakken fikk sin nåværende form, med unntak fra små avvik, i Vest-Europa på 1500-tallet. Dette inkluderte bl.a. enpassant-regelen og rokade. Tidlige avvik fra de moderne reglene, som nå er gått bort fra var bl.a. at man kunne binde en brikke mot motstanderens konge om ens egen konge var truet. Kongen, når den beveget seg flyttet to felter hver gang - dette førte etter hvert til regelen om rokade.

Moderne sjakk

Moderne sjakk, som det spilles i dag, har bredt seg til hele verden og spilles stort sett over alt. Et unntak er Japan, der sjakken ikke er så utbredt fordi der spilles den japanske varianten, Shogi, som har mer likheter med det opprinnelige spillet chaturanga enn det den moderne sjakken har.

Konkurransesjakk

Sjakk som konkurranseform er kjent helt tilbake til 1830-tallet. I starten ble sjakk spilt uten tidsbegrensning, men etter hvert ble stor tidsbruk et problem for avvikling av partier og turneringer. Dette problemet ble løst ved at man tok i bruk timeglass fra 1861, der hver spiller måtte flytte idet timeglasset rant ut.
Det analoge sjakkuret man kjenner i dag ble utviklet i England av urmakeren Thomas Bright Wilson (1843–1915), og ble brukt første gang i Intersoneturneringen i London i 1883
Klokkens inntog i sjakken gjorde at den ble enda mer konkurranseorientert enn det hadde vært tidligere, og ganske snart ble det startet klubber og etablert nasjonale forbund som tok seg av arrangementer i mer ordnede former.
Imelda

Utseende

Ganske små (vingespenn ca. 30 millimeter), slanke, mørke sommerfugler. Oversiden hos hannene er mørbrun med en blåfiolett glans, og et kort, hvitt tverrbånd i forvingen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det vestlige Sør-Amerika, fra Colombia i nord til Bolivia i sør.
Stefan III av Moldavia

Bakgrunn

Stefan den store tilhørte dynastiet Mușat. Hans far, Bogdan II, hadde hersket over Moldavia i to år (1449 – 1451) og ble drept i et slag mot Stefans onkel Petru Aron. Mellom 1451 og 1457 ble Moldavia kastet inn i en borgerkrig mellom Petru Aron og Alexăndrel – en nevø av Alexandru cel Bun.

Meritter

Stefan ledet sitt folk i mer enn 40 kriger og tapte bare fire av dem – områder som han senere vant tilbake. En av hans mest berømte seire var i krigen mot sultan Mehmet II i 1457. Slaget fant sted nær Podul Înalt, der Stefan nedkjempet en armé på 120 000 mann med sine 40 000 soldater.

Anerkjennelse

Etter at pave Sixtus IV hadde hørt om hans seire over tyrkerne, gav han Stefan den store tilnavnet «Kristendommens bekytter». 
Etter sin død ble Stefan av mange betraktet som hellig. Den rumensk-ortodokse kirke kanoniserte ham under navnet: «Den rettroende voivod Stefan den store og hellige».
  
I dag feires Stefan som Moldavias store helt og forbilde. I Sovjet-tiden ble de fleste hovedgatene i Moldavias byer oppkalt etter Lenin eller andre kommunistiske koryfeer. Etter revolusjonen i 1989 ble ble gatene omdøpt til «Ștefan cel Mare-gaten».
Imaginært tall

Et imaginært tall er et tall definert slik at når det kvadreres («ganges med seg selv»), så blir resultatet et negativt reelt tall. Når reelle tall kvadreres, blir resultatet aldri mindre enn null, mens kvadratet av et imaginært tall alltid er et negativt reelt tall. Imaginære tall har formen  der  er et reelt tall ulik null og  er den imaginære enheten, definert slik at . 
Et imaginært tall  kan legges til et reelt tall  og danne et komplekst tall på formen , der  og  kalles henholdsvis den reelle delen og den imaginære delen av det komplekse tallet. Imaginære tall kan derfor regnes som komplekse tall ulik null, der den reelle delen er lik null. Navnet «imaginært tall» ble opprinnelig gitt på 1600-tallet som et nedsettende uttrykk, siden slike tall ble regnet som falske eller unyttige, men i dag har de en rekke konkrete bruksområder innenfor mange områder av vitenskap og teknikk.
Dominic Sherwood

Karriere

Sherwood spilte Christian Ozera i Vampire Academy (2014). Han hadde også rollen som Jace Herondale i TV-serien Shadowhunters, som kom i 2016.
NM på skøyter, sprint for herrer junior

NM på skøyter, sprint junior for herrer er et norgesmesterskap i hurtigløp på skøyter, sprint, som har blitt arrangert årlig siden 1973. Det ble vedtatt innført på Skøytetinget under tingforhandlingene på Bø Hotell, Bø i Telemark den 2.–3. september 1972.
Det enkelte mesterskapet arrangeres over to påfølgende dager. Hvor det gåes to 500 metere og to 1 000 metere med en 500 m og en 1 000 m hver dag. Fra og med 1987 er det løperen med lavest sammenlagt poengsum som blir mester. Fra 1973 til og med 1986 var det løperen som vant minimum tre distanser, eventuelt den som fikk lavest poengsum, som ble mester.

Oversikt over mestere

Utøvere med minst ett mesterskap er med på oversikten. Oppdatert pêr NM 2019.

Oversikt over medaljevinnere etter klubb

Klubber med løpere med minst ett mesterskap er med på oversikten. Oppdatert pêr NM 2019.

Galleri

Årstallene viser til årstall for bilde.
The Challenge (1960)

Handling

Enkemannen Jim bor hos svigerforeldrene sine sammen med sønnen sin, Joey. Jim har et forhold til Billy, som er leder for en gruppe kriminelle. Hun overtaler han til å delta på et ran av en pengetransport. Ranet er vellykket og Jim er ansvarlig for å oppbevare pengene på et sikkert sted. Kort tid senere blir han imidlertid arrestert og må sone i fengsel i fem år.
I mellomtiden fortsetter Billy og gjengen hennes sin kriminelle virksomhet. Billy innleder et forhold til Kristy, et annet medlem i gjengen. Da Jim til slutt slipper ut av fengsel blir han oppsøkt at Billy som vil vite hvor han har gjemt pengene. Han ønsker imidlertid ikke å fortelle henne det. Kristy og de andre i gjengen kidnapper da Joey. Jim forsøker å finne pengene, men oppdager at det lagres eksplosiver der han hadde gravd de ned. Han tar kontakt med Kristy for å få mer tid på seg, men Kristy vil ikke høre.
Billy er ikke fornøyd med det Kristy har gjort. Hun forteller Jim hvor Joey er, og ender opp med å bli skutt i et basketak med en av de andre i gjengen. I mellomtiden er det blitt bestemt at Joey skal bli drept. Dette mislykkes og Jim blir til slutt gjenforent med Joey. Jim besøker Billy på sykehuset, og han utelukker ikke at de kan ha en fremtid sammen. Politiet har arrestert de andre i gjengen, og Jim får vite at politiet hadde funnet pengene og gravd de opp for tre år siden.

Bakgrunn og produksjon

Jayne Mansfield hadde sin første toppløsscene under innspillingen av filmen, da hun tok av seg bhen et kort øyeblikk. Det ferdige resultatet ble rimelig uskyldig, men Mansfield uttalte til pressen at det hadde tatt tre timer å overbevise henne om å spille inn denne scenen.

Mottakelse

Mansfields kostymer skapte problemer for filmsensuren i USA, og filmen fikk bare en begrenset visning i landet. Variety lot seg ikke imponere og satte spørsmålstegn ved Mansfields begrunnelse til å være med i filmen. De mente imidlertid at hennes nærvær, sammen med Quayle og Möhner, ville bidra til brukbart billettsalg. The New York Times gikk enda lenger og mente Mansfield var talentløs, men at hun likevel var seg selv lik.
Jacob Henry Sarratt

Virke

Sarratt gav ut flere klassiske sjakkverk av forfattere som Pedro Damiano, Ruy Lopez, Alessandro Salvio, Orazio Gianutio og Gustavus Selenus. Publikasjonene var overflatisk bearbeidet og fikk dårlig omtale av enkelte av tidens kritikere, men Sarratts innsats sørget for at de for lengst glemte sjakkbokforfatterne ble dratt fram i lyset igjen. Med sin forkjærlighet for de gamle mestrenes kombinasjonsspill forsøkte Sarratt å løse opp den stivnede posisjonelle skolen fra Philidors tid.
Sarratts hovedverk er den ambisiøse A Treatise on the Game of Chess (1808), sjakkhistoriens første systematiske lærebok. Med assistanse av eleven Lewis ble en grundig omarbeidet utgave utgitt posthumt i 1821, og flere utgaver kom ut fram til 1828. Åpningspillet vies mest oppmerksomhet, og av de undersøkte åpningene vakte Sarratts utførlige bemerkninger om Muzio-gambiten i kongegambit størst interesse.
Sarrat bidro med viktige bidrag til å standardisere sjakkreglene. Han kritiserte den gjengse praksis i London om at den spilleren som ble satt patt vant partiet. De britiske sjakkspillerne besluttet seg snart for å følge den internasjonalt anerkjente regelen om at patt betyr remis.