Maribo domkirke

Kirkebygningen

Kirken er oppført av rød mursten og består av et skip med tre like høye skip under felles tak, i vest har den et smalere kor. Koret vender mot vest etter reglene i Birgittinerordenen, som også påbyr at kirken skal ligge i nærheten av vann, vest for kirken. Fra vestenden av kirken gikk en mur ut i sjøen; med denne ble munker og nonner adskilt. Rester av klosterets fundamenter kan sees nordvest for kirken. 
Koret antas å ha blitt oppført i årene 1408–16. På nordsiden av koret har det vært oppført en såkalt skriftemålsbygning, som også er oppført etter forskriftene.
Skipets fire vestfag er bygget av samme slags sten og i samme forbandt som koret, men en avslutning mellom kor og skip tyder på en pause i byggingen. Skipets fire østfag ble ferdige ca. 1470 og er stilmessig i overensstemmelse med de fire vestfagene. Imidlertid tyder enkelte detaljer på at de fire østfagene er oppført av en annen byggmester. 
I østgavlen sees et stenrelieff fra sengotikken med et krusifiks omgitt av marterredskaper samt judas-pengene. I relieffet er det hugget ut et hull som pilegrimer muligens har stukket hendene inn i eller det kan også være et relieff fra skriftemålsbygningen hvor man kunne skrifte gjennom hullet. 
Kirken gjennomgikk en større restaurering ved H.B. Storck i 1891. Han oppførte et tårn mot vest, noe som ikke var i overensstemmelse med forskriftene, men under utgravningene hadde man funnet fundamenter til et tidligere tårn.
Koret er etter Birgittas forskrifter hevet seks trinn over skipet. Under koret har man gravet ut en krypt som ikke synes å ha hatt annen funksjon enn å heve koret. Sideskipene har samme høyde som midtskipet, men er halvparten så brede. Som moderkirken i Vadstena bæres skipets hvelv av åttekantede pilarer. Vindusåpninger over hvelvet kunne tyde på at midtskipet opprinnelig har hatt åpen takstol, midtskipets hvelv har form av ufullstendige stjernehvelv, som biskop Gisicos hvelv i Sankt Knuds kirke i Odense. 
Langs sideskipenes yttermurer løper gallerier båret av rundbuede arkademurer. Nonnene overvar messen fra dette galleriet, mens munkene overvar den på gulvet. Etter et nøye utregnet system kom nonner og munker til kirken uten å komme i kontakt med hverandre. Kirken har ifølge ordenens forskrifter store, klare glassvinduer så kirken blir opplyst av sollyset. 
Leonora Christina oppholdt seg i en fløy av klosteret etter sitt fangenskap i Blåtårn. Hun bodde i Maribo fra 1658 til sin død i 1698. Hun hviler i krypten under kirken.

Inventar

Altertavlen i bruskbarokk er utført av Henrik Werner i 1641. I midtfeltet sees Nattverden med flere frie figurer på arkitektonisk bakgrunn, i fotstykket sees Jesus i Getsemane. Tavlen er dessuten smykket ut med englehoder og evangelisthermer, på baksiden står det at tavlen er skjenket av borgermester Sørensens enke i 1641.
Prekestolen har påmalt årstallet 1606, i arkadene sees utskårne figurer som forestiller Kristus og de fire evangelistene. På baksiden av  prekestolen finnes en tretavle med innskrift på latin. Teksten sier at den ble laget da Christian IV var konge, Henrik Lykke klosterforstander, Margrethe Hardenberg abbedisse og Georg Christian Faxe sogneprest. Innskriften avsluttes med ordene:«Gid det må blive til lykke».
Søylen på døpefonten stammer fra en kalkstensfont fra ca.1600, de øvrige delene av fonten er av nyere dato. 
Over orgelet har man avdekket fragmenter av en kalkmalt utsmykking.
I den tiden kirken var klosterkirke har det vært 12 apostelaltre i kirken etter Birgittas forskrifter, i tillegg har det vært et antall sidealtre og et Birgittakapell under det nåværende orgelpulpituret mot øst. Reformasjonen medførte ikke noen endring i dette og først i 1572 ble sidealtrene fjernet. I Engestofte kirke sees en Mariatavle som stammer fra Maribo domkirke. 
I sakristiet bak alteret oppbevares et gotisk alterskap fra ca.1480, i skapet sees en figur som fremstiller den hellige Augustin, på dørene sess fragmenter av malerier som fremstiller Nådestolen og Gregormessen samt Bebudelsen og Anna selvtredje. I tillegg finnes det et alterskap med Maria malt på lerret, maleriet antas å være av nordtysk opprinnelse og er datert til ca.1475, det anses for å være Danmarks eldste maleri på lerret, det er imidlertid tvilsomt om hele bildet er originalt. 
I sakristiet oppbevares den såkalte Margretekalken, dronning Margrete I hadde som ung fått utdannelse hos birgittinerne og var hele livet nær knyttet til Birgitta-ordenen, i begynnelsen av 1400-tallet skjenket hun kalken til Maribo domkirke. 
I sakristiet ses også et krusifiks fra høymiddelalderen. I forbindelse med en restaurering på 1800-tallet ble det funnet relikvier og sedler av pergament i krusifikset hvor det var skrevet ned opplysninger om det.