Nunavut

Naturgeografi

Nunavut har et landareal på 1 877 787 km², som gjør Nunanvut til den femte største administrative inndelingen i verden. Nunavut omfatter vestlige områder fra Hudsonbukta og nordover med sørøstdelen av Kitlineq (Victoria Island), samt alle øyene i Ungavabukten (øst til Killiniq) og Hudsonbukten helt ned til Jamesbukten (sør til Akimiski). Området teller også de mange øyene nord for Canada – Det kanadiske polararkipelet –  inklusive Baffinøya. 
Høyeste punkt i Nunavut er Barbeau Peak på Ellesmereøya som har en høyde på 2616 meter  og er Canadas 11. høyeste punkt.

Språk

Nunavut har fire offisielle språk; inuktitut, inuinnaqtun, engelsk og fransk. I 2016 hadde 63,1% av befolkningen inuktitut som morsmål, 31,5% engelsk, 1,7% fransk og 1,4% inuinnaqtun

Tidlig historie

De første menneskene kom til Nunavut for rundt 4000 år siden. Det finnes ingen skriftlige kilder om Nunavut som er eldre enn 500 år, men man antar at de hadde handelskontakt med norrøne bosettinger på Grønland. Den første skriftlige kilden er fra 1576, da Martin Frobisher ledet en ekspedisjon for å finne nordvestpassasjen. Frobisher fant ikke nordvestpassasjen men det første kjente møtet mellom europeere og inuitter fant sted under ekspedisjonen. Flere oppdagelsesreisende var utover 1600-tallet i området på jakt etter Nordvestpassasjen, blant annet Henry Hudson, William Baffin og Robert Bylot.

1900 og 2000 tallet

Under den kalde krigen ble områdene nord i Nunavut strategisk viktige for kontroll i Arktis, dette førte til at flere inuitter ble tvangsflyttet fra Nunavik til Resolute og Grise Fiord. 
På 1950-tallet startet diskusjonene om å dele Nordvestterritoriene etter etniske skillelinjer, men dette ble stoppet blant annet på grunn av motstand fra myndighetene i Canada. Først i 1982 ble det bestemt at prosessen med å skille ut Nunavut fra Nordvestterritoriene kunne begynne, dette ble vedtatt i 1992 og 1. april 1999 ble Nunavut et eget territorium.

Politikk og administrasjon

Nunavut har en kommissær som er utnevnt av den føderale ministeren for urfolk og nordlige anliggender. Som i de andre Canadiske territoriene er kommissærens rolle symbolsk, og kommissæren har liten reel makt.
Nunavut velger én representant til Canadas underhus.
Nunavut blir styrt av en lovgivende forsamling i Iqaluit, den lovgivende forsamlingen har ingen partier og medlemmene blir derfor valgt individuelt. Lederen i forsamlingen kalles Nunavuts statsminister og blir valgt av den lovgivende forsamlingen. Den 14. juni tok Joe Savikataaq over som statsminister etter at tidligere statsminister Paul Quassa gikk av på grunn av et mistillitsvotum.

Alkohol

På grunn av lokale og tradisjonelle verdier har Nunavut et strengt regulert alkoholutsalg. Det er det eneste området i Canada med så strenge regler rundt alkohol.Reglene varierer mellom de ulike tettstedene, men er generelt svært strenge. De mange restriksjonene har ført til at Nunavut har et svært lukrativt hjemmebrentmarked, som fører til at alkohol er lett tilgjengelig på det svarte markedet.
Selv om territoriet har en svært streng alkoholrestriksjon, er alkohol et stort samfunnsproblem. Ett estimat viser at alkohol står bak 95% av alle utrykningene til det lokale politiet i territoriet.
Mest sannsynlig er alkohol en årsak til Nunavuts høye antall av voldshendelser, selvmord og drap. I 2010 ble det utredet hvordan man kunne få ned alkoholproblemene, og mildere alkoholrestriksjoner ble lagt frem som en av løsningene. Dette førte til at det for første gang på 38 år ble opprettet ett alkoholutsalg i Iqaluit i 2017.

Media

Inuit Broadcasting Corporation (IBC) har hovedkvarter i Nunanvut. Canadian Broadcasting Corporation (CBC) produserer radio og TV programmer for Nunavut fra sitt produksjonssenter i Iqaluit. Territoriet har to ukentlige aviser, Nunatsiaq News og Nunavut News/North.

Sport

Nunavut er med i de Arktiske vinterlekene, og var sammen med Grønland vert for lekene i 2002. 
En av de største idrettene i Nunavut er ishockey, og den regionale ligaen heter Hockey Nunavut