Dialekter av nahuatl

Dialekter av nahuatl tar for seg dialektene av det uto-aztekiske språket nahuatl, og beskriver vanskelighetene med å sette klare grenser mellom dialektene og med å avgjøre om det er snakk om dialekter av ett og samme språk eller om det er snakk om egne språk.
Nahuatl kan grovt sett deles inn i to ulike dialektkontinuum, som blir kalt sentrale og perifere dialekter. Kjernen for det sentrale området er Mexico-dalen, hvor det aztekiske riket ble grunnlagt og hvor det ekspanderte fra. Klassisk nahuatl, som ble talt av innbyggerne i den aztekiske hovedstaden Tenochtitlan, var en av dialektene fra det sentrale området. Det sentrale dialektområdet innbefatter også variantene som snakkes i Morelos, Estado de México, det sørlige Hidalgo, det nordvestlige Puebla, Tlaxcala og (kanskje) det sørlige Puebla og Orizaba-Zongolica-regionen i Veracruz. De sentrale dialektene regnes vanligvis for å være relativt innovative.
De perifere dialektene snakkes i områder som ligger lenger unna sentrum i det aztekiske riket. Det er stor variasjon blant de perifere dialektene, og det har blitt foreslått flere ulike underinndelinger av dem. Perifere dialekter snakkes i Durango, La Huasteca, Guerrero, Tabasco, Veracruz og langs den sørlige stillehavskysten, inntil nylig så langt ned som til El Salvador.

Dialekter eller språk

Det er til dels store forskjeller mellom de ulike dialektene, og i mange tilfeller resulterer det i veldig lav innbyrdes forståelse. Ofte kan ikke talerne av en dialekt forstå eller bli forstått av talerne av en annen dialekt. Defor blir dialektene av mange sett på som egne språk. ISO-inndelinga som er nevnt nedenfor tar mer hensyn til innbyrdes forståelse enn til historiske eller rekonstruksjonelle fakta. Som de andre inndelingene, er også denne omstridt.
Disse variantene er uansett tydelig i slekt med hverandre, og de er alle nærmere i slekt med hverandre enn de er til pochutekisk. Samtidig er nahuatl-variantene og pochutekisk nærmere i slekt med hverandre enn til noe annet uto-aztekisk språk (slik som cora, huichol, tepehuan, tarahumara, yaqui/maya, osv.). I undervisning blir også nahuatl behandla som ett språk med flere dialektale varianter.
På grunn av uenigheten om dialektene av nahuatl skal regnes som dialekter eller egne språk, omtales de stort sett som varianter av nahuatl på norsk Wikipedia.

Fonetikk

De fire dialektområdene skiller seg også fra hverandre ved at de ikke har de samme fonemene. Bruken av /tɬ͡/ og /j/} varierer sterkt. For eksempel finner man /tɬ͡/ i sentral nahuatl og i de fleste variantene av la Huasteca-nahuatl, mens dette fonemet i vestlig nahuatl uttales /l/ og i østlig nahuatl uttales /t/. Fonemet /j/ forekommer ikke i begynnelsen av ord i vestlig og østlig nahuatl.

Øvrig morfologi

I tillegg til verbbøyingene, finner man variasjoner i flertallsendelser, diminutivsendelser og direksjonalsuffikser i de ulike variantene av nahuatl.

Ordforråd

Enkelte ord er forskjellige i de ulike variantene av nahuatl. Et eksempel er «hei / god dag», som kan sies både pialli, panolti, niga og tlen, avhengig av dialekten.

Registrerte varianter

De fire hoveddialektene deles som nevnt vanligvis opp i flere dialekter eller språk: