google/wiki40b huggingface dataset:
Neva masquerade

Beskrivelse

Neva masquerade er søsterrasen til sibirkatten, som igjen er genetisk forbundet til den norske skogkatten, og ganske lik av utseende. Neva masquerade og sibirkatten er nærmest identiske, men har ulik pelskvalitet og pelsfarge. Neva masquerades pels er såkalt «pointed», det vil si med lys bunnfarge men med mørkere farge i ansiktet, på halen og på potene. Neva masquerades pels er også mykere, og ikke fullt så stri som sibirkatten.
Rasen er robust og sterk, og er kjent for å ha et nærmest kjærlig uttrykk i ansiktet. Den er også forsiktig og kjærlig, med tykk og luksuriøs pels. Katten sies å ha en hundeaktig oppførsel, da den er svært lojal og knytter seg sterkt til eieren sin.
Det kan ta inntil fem år før katten oppnår voksen størrelse. Katten har blå øyne og kan ha hvite poter eller hvitt andre steder i ansiktet i noen av fargevariantene.

Allergivennlig katterase

Neva masquerade produserer mindre av enzymet  FEL-D1 som mange allergikere ikke tåler. Derfor kan rasen være allergivennlig for de som har katteallergi på grunn av dette enzymet. Det kan være lurt å besøke et testhjem for å finne ut om man er allergisk.

Egen rasering - NevaRingen

Neva masquerade fikk egen rasering i 2016, NevaRingen. Raseringens mål er å bidra til mer kunnskap om rasen og formidle oppdrettere og testhjemordning for allergikere.

Historie

Sibirkatten sies å ha eksistert i Russland i århundrer, og fargevarianten som kalles Neva masquerade oppstod i St. Petersburg, som ligger ved elven Neva. Ordet masquerade viser til det maskelignende fargemønsteret. Russere er stolte av den flotte katterasen, og flere statsledere skal ha fått rasen i gave ved statsbesøk. I 2012 fikk for eksempel den tidligere finske presidenten Tarja Halonen en Neva masquerade-kattunge i gave av daværende statsminister Dmitri Medvedev.

Atferd

Katten er sterk og aktiv katt. Er vennlig, leken og snill med andre kjæledyr. Smarte og energiske.

Pelsstell

Den har semilang allværspels, tett underpels med rikelig stri dekkpels. Trenger lite pelsstell. Bør børste pelsen cirka en gang i uken. Pelsen er lang. Overpelsen er litt fet.

Farger

Rasen er godkjent både som colourpoint og tabby i 22 fargevarianter.

Sykdom

Rasen er kjent for å være allergivennlig, men allergikere må alltid ta slike opplysninger med en klype salt, da man reagerer individuelt. Rasen har ingen kjente genestiske defekter.
Ryllikdvergmåler

Utseende

En liten (vingespenn 20 – 23 mm), slank, blekt grå måler uten noen spesielle feltkjennetegn. Den hører til de artene der man bør dissekere kjønnsorganene for å bestemme den sikkert. Forvingen er blekt grøbrun med utydelige, lyse tverrbånd og en mer eller mindre tydelig, mørk flekk i midten. Larven er lyst gulbrun med tallrike, små, hvite vorter over hele kroppen. Den har en del påfallende, kraftige, hvite børster og pileformede, mørkbrune flekker på ryggen.

Levevis

Arten lever på tørre, varme enger der larvene utvikler seg på blomster og frøemner av ryllik (Achillea millefolia). De voksne målerne flyr om natten i juni – juli og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Arten finnes i Europa, men er sjelden i de fleste områder. I Norge ble den første gang funnet på Kjevik ved Kristiansand i 2000. Et eldre funn fra Vestfold viste seg å være en feilbestemmelse ().
Kampgruppe 3

Kampgruppe 3 var den første Milorg-avdelingen på Sørlandet, ledet av major Arne Laudal. Gruppen besto av 3 500 mann, og strakk seg tilslutt fra Kragerø til Stavanger.

Aust-Agder

Fra Risør til Grimstad, samt de innenfor bygdene, var ledet av Ragnvald Vestel. De vestliggende bygdene i Aust-Agder var ledet av Ånund Tveit i Vestre Moland, og Setesdal ble ledet av Knut Bø i Bygland.

Opprullingen

Organisasjonen ble opprullet og oppløst av tyskerne høsten 1942, etter at et bud ble tatt i Oslo. Nærmere 200 menn ble arrestert, og flere ble henrettet, blant annet fem mann fra Aust-Agder og Arne Laudal, disse ble skutt 9. mai 1944 på Trandumskogen. Omtrent 150 mann ble sendt til Tyskland 10. juni 1943, de fleste kom til Sachsenhausen og Natzweiler. Av de 71 som kom til sistnevnte, overlevde kun 12, Nils Onsrud var en av disse. Fra Aust-Agder døde 53 av de som ble sendt til Tyskland. Totalt døde omkring 100 menn grunnet opprullingen av gruppen.
Parhalimedon turqueti

Utbredelse

Arten finnes i Sørishavet.
Markmalurt

Utseende

Markmalurt er i nær slekt med den kjente planta burot, og kan se ut som en mindre utgave av denne. En viktig forskjell er imidlertid at markmalurt har mye tynnere, nærmest trådaktige blader.
Arten vokser på en svakt tueforma måte, med svært flikete grunnblader. stenglene blir opptil 80 cm lange, men som regel er de kortere. Blomsterstanden er lang og klaseforma, med mange små, uanselige korger.

Forekomster i Norge

Markmalurt er i Norge en kalkkrevende og varmekjær art. I tillegg forekommer den stort sett bare på tørrbakker og tørrberg. Den er derfor relativt uvanlig, og en typisk representant for det sørøstlige steppeelementet i norsk flora.
Utbredelsen til markmalurt begrenser seg stort sett til det sørlige Østlandet, med en utløper sør til Kristiansand. Arten holder seg for det meste til kambrosilur-bergartene i Oslofeltet, og går nord til Hamar i Hedmark og Gran i Oppland.
Schizognathus

Utseende

Middelsstore, avlange, blankt rødlige eller brunlige skarabider.

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Theodosia maindroni

Utseende

En middelsstor (ca. 20-25 millimeter), litt avlang, grønt eller kobberaktig metallisk farget gullbasse. Hannene har horn både på hodet og pronotum, disse går mot hverandre slik at de danner en klype, hos denne arten er hornene forholdsvis korte. Beina, særlig hannenes forbein, er lange og slanke.

Levevis

Arten lever i regnskog.

Utbredelse

Arten lever på Sumatra.
Differensiering (heraldisk)

Differensiering er i heraldikken en type sammensetting av figurer og/eller farger (tinkturer) i våpenskjold . Differensiere er å konstruere et nytt våpen på grunnlag av et annet våpen, slik at disse våpnene framstår som nokså like; det vil si at våpnene da ligner hverandre, men de er ikke identiske eller helt like. Differensiering forekommer helt fra middelalderen og i alle land med europeisk heraldikk.
Rent tilfeldig og utilsiktet likhet mellom våpenskjold, regnes ikke som differensiering, f.eks. Vestfolds fylkesvåpen og Krone Kaffes kjennetegn, Sørreisas kommunevåpen og slektsvåpenet til Dons, Steinkjers kommunevåpen og Toreidættens våpen .
Differensiering gjøres blant annet i våpenmerker innenfor det norske forsvaret, ved å endre tinkturer i avdelingsmerker. Fredrikstads byvåpen er antatt å være en differensiering av Sarpsborgs opprinnelige våpen, særlig fordi begge har figurene borg og bjørn. Kommunevåpen kan være differensieringer ved at de har endrede tinkturer og eller figurer fra gamle privatvåpen, f.eks. Troms fylkesvåpen med Bjarkøyættens våpen, og Hurums kommunevåpen med Huitfeldts slektsvåpen.
I mange slektsvåpen og i mange land, har grener av slekter endret et opprinnelig våpen. De har da skiftet ut og/eller lagt til noen av tinkturene og figurene i skjoldet og/eller i hjelmtegnet. Dette er kjent fra for eksempel de norske slektene Heyerdahl og Kielland. Personer i noen slekter med slektsnavn som ligner andres navn, har uten at de er i slekt, tatt i bruk de andres våpen, men med differensieringer, f.eks. i slektene Aall, Anker, Blom fra Skien, Broch og Treschow.
I England og Skottland finnes egne systemer for differensieringer hos slektsmedlemmer. Systemene er kalt for brisering. Heroldsmyndighetene (College of Arms og Lord Lyon King of Arms) i disse landene, tildeler nye våpen til personer idag, mot god betaling. Da bruker de ofte differensieringer av gamle våpen fra slekter med samme eller lignende navn, uten at det er påvist noe slektskap mellom personene.
Noen personer ble i enevoldstiden tildelt adelskap av den dansk-norske unionskongen. Da fikk de ofte i adelsbrev et nytt våpenskjold som var en differensiering av et våpen de allerede brukte fra før, for eksempel Cort Adeler, Knagenhjelm, Løvenskiold og von Munthe af Morgenstierne.
I Danmark har den kjente heraldikeren Sven Tito Achen tatt til orde for å bruke ordet similarisering, for å uttrykke at våpen med hensikt er konstruert slik at de ligner på hverandre, men uten å være identiske. «Similarisering» brukes imidlertid nokså lite av andre heraldiske forfattere.
Costanza d'Avalos

Costanza d'Avalos (født 1460, død 1541), hertuginne av Francavilla, var en adelskvinne av spansk opprinnelse fra familien d'Avalos. Det har vært spekulert om hun var, som med en rekke andre kvinner, modellen bak Leonardo da Vincis portrett Mona Lisa.

Liv

Costanza var datter av Iñigo I d'Avalos, greve av Monteodorisio, og Antonella d'Aquino, arving av grevskapet Pescara. Hennes far hadde kommet til Italia sammen med Alfonso V av Aragonia i 1442.
Hun ble giftet bort til Federico del Balzo, fyrste av Altamura og hertug av Venosa, sønn av Pietro Del Balzo, og bror av dronningen av kongedømmet Napoli, Isabella del Balzo. Etter at hun ble enke uten barn ga kong Frederick IV av Napoli henne hertugdømmet Francavilla. Hun fulgte deretter sin bror Iñigo II d'Avalos til øya Ischia.
I 1501 forsvarte hun øya mot franskmennene med stor dyktighet og mot. Hennes tjeneste ble belønnet med eierskapet over den sivile og militære styringen av øya til sin familie, som satt med makten fram til 1734 da den militære kommandoen ble overført til Napoli. Hun etablerte sitt hoff på Ischia som hyppig fikk besøk fra mange av samtidens intellektuelle i Napoli.
Adelskvinnen og poeten Vittoria Colonna, kort tid etter at hun giftet seg, tilbrakte tid på Ischia sammen med Constanza. Vittoria ble gift med Francesco Ferrante d'Avalos, en nevø av Constanza.
I 1523 begunstiget Karl V av Det tysk-romerske rike landet som i dag utgjør Pescara til Constanza.
Det har vært gjort forsøk på å knytte Mona Lisas navn til Costanza (foruten også til en del andre kvinner. Hun ble i sin tid referert til som La Gioconda. I 2005 ble det endelig klart at modellen for Mona Lisa faktisk var Lisa del Giocondo.
Trussel

En trussel beskriver en verbal, strategisk eller positurisk (kroppsspråk) aggressiv handling som søker å tvinge ett eller flere andre individer til enten å utføre eller ikke å utføre bestemte handlinger, under lovnad om at noe alvorlig eller verre kan eller vil skje (som oftest en voldelig handling som vil gå ut over den som mottar trusselen).
Eksempler på trussel er en hund som knurrer, en katt som hveser eller en klapperslange som rasler. I truslene ligger det at hunden vil bite, katten vil klore og slangen vil hogge, om mennesket ikke avslutter eller reverserer sin handling. En trussel kan også beskrive en fare for et eller flere individer. Trusler brukes ofte under krig, ran, voldtekter og andre forbrytelser.

Etymologi

Trussel er avledet av verbet true, som stammer fra norrønt þrúga som igjen er avledet av germansk *þrūqōn- som også opphav til det norske ordet trykke. Indoeuropeisk rot er muligens *treu- som er en variant av *terǝ- som betyr «dreie, bore».
Probatiomimus

Utseende

Middelsstore, slanke, brunsvarte trebukker med store, lyse flekker på dekkvingene. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, firkantet, med en liten tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er jevnbrede, beina forholdsvis lange og tynne.

Levevis

Larvene inne i små greiner og kvister.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil, Paraguay og Argentina.
Steinsskogen gravlund

Steinsskogen gravlund er hovedkirkegården for Østre Bærum og ligger mellom Gamle Ringeriksvei og Ankerveien. Den ble innviet i 2002.
Pasjon (kristendom)

Pasjonshistorien (av latin passion – «lidelse») også kalt lidelseshistorien, er innen kristendommen fortellingen om Jesu lidelse og død, og dekker perioden av livet hans fra hans ankomst til Jerusalem, til korsfestelsen på Golgata. Innen kunsten refererer «pasjon» til avbildning og fremstilling av denne historien.
Ci'an

Bakgrunn

Ci'an, som opprinnelig het Niuhuru, var datter av den mektige embedsmannen Muyangga fra mandsjuklanen Niuhuru, og Giyang fra Giyangklanen.

Konkubine, keiserlig gamalinne

Hun ble først konkubine til Xianfeng-keiseren, i april 1852 fikk hun tittelen keiserlig gemalinne, og 24. juli 1852 tittelen keiserinne. Hun fikk ingen barn, men hennes makes andre hustru, Yehenara, som ikke var keiserinne men keiserlig gemalinne, fikk en sønn i 1856.

Enkekeiserinne

Ved ektemannens død i 1861 ble hun og Yehenara sammen formyndere og regenter for Tongzhi-keiseren, og senere for Guangxu-keiseren. Hun fikk da navnet Ci'an, «Moderlig og beroligende», og tittelen «keisermoderen, enkekeiserinnen», mens Yehenara fikk navnet Cixi, «Moderlig og lykkebringende» og tittelen «Hellige moder enkekeiserinnen». Ettersom de bodde i den østlige henvoldsvis den vestlige del av Den forbudte by fikk de tilnavn som den østlige hhv. vestre enkekeiserinne.           
Ci'an var i realiteten bare nominell regent og var sjelden politisk aktiv. Hennes mest kjente handling som regent er at hun i 1869 tillot henrettelsen av Cixis favoritt, evnukken An Dehai for at han under en reise til Shandong hadde presset folk for penger. 
Hun døde brått og uventet i 1881 etter et akutt anfall under en mottakelse, det oppstod rykter om at hun var blitt forgiftet. Etter alt å dømme var forgiftelsesspekulasjonene ubegrunnet eller direkte ondsinnede, det er mer som taler for at hun fikk slag.
Cian er ofte blitt fremstilt som en stillfaren, tilbaketrukket, rolig og myk personlighet som hensynsløst ble utmanøvrert av Cixi. Historikere har imidlertid fremholdt at hennes passivitet snarere kan ha berodd på manglende interesse for annet enn hennes personlige behov, og et rolig liv i luksus i det keiserlige palass.
Dingobats

Dingobats (etablert 1995) er en norsk jazzgruppe, bestående av studenter fra Jazzlinja (NTNU): Leder Eirik Hegdal saksofon og arrangement, Mats Eilertsen bass, Njål Ølnes tenorsaksofon og Thomas T. Dahl gitar og Sverre Gjørvad trommer. De var på Vossajazz og Moldejazz allerede 1996 med materiale gitt ut på the new dingobats generation (Nomya Turn Left, 1998). Etter SoddJazz 1998, Dølajazz og Kibneb 1999 og nok en Vossajazz 2001 utkom Pöck med bidrag fra Live Maria Roggen vokal, Fredrik Ljungkvist klarinett, Fredrik Lundin saksofon og Øyvind Brække trombone (Bergland, 2002). Deres siste var Follow (Jazzaway, 2004). Gruppa har også turnert i Baltikum 1997, Nord-Norge 1998, Norden 2002 og mottatt Norsk kulturråds ensemblestøtte (2000–02).
Gøgleren, Anton og de andre

Gøgleren, Anton og de andre er et musikkalbum med Sebastian, utgitt i 1975.
Parnassius

Utseende

Parnassius er middelsstore til store sommerfugler med vingspenn opptil 10 centimeter. De mangler den lange stjerten på hver bakvingene, slik som finnes hos flere av de andre svalestjertene. 
Antennene er temmelig korte. Kroppen er mørk, sylindrisk og hårete. Vingene er store og brede, hvite med svarte tegninger, ofte også med røde eller gule flekker. Vingene er tynt skjellkledt og gjerne delvis gjennomsiktige, særlig hos eksemplarer som har flydd en stund.
Larvene er noe hårete, svarte med røde eller gule tegninger.

Levevis

Artene i slekten Parnassius lever for det meste i fjellområder og er blant de mest typiske fjell-sommerfuglene. Den hårete kroppen er en tilpasning til å være aktiv under lave temperaturer.
Hos i alle fall noen av artene etterlater hannen en skumlignende masse rundt hunnens parringsåpning etetr parringen, som stivner til et hornatkig "kyskhetsbelte" (sphragis). Dette hindrer hunnen fra å parre seg med en annen hann. Siden høyere sommerfugler (Ditrysia) har separate parrings- og eggleggingsåpninger hindrer det ikke eggleggingen.
Larvene utvikler seg på ulike lave urter, blant annet i bergknappfamilien, sildrefamilien og valmuefamilien.

Navnet

Det latinske navnet Parnassius, kommer av gresk og er oppkalt etter Parnassos, fjellet ved orakeltempelet i Delfi, og slekten har trolig fått navnet fordi de fleste artene er tilknyttet et liv i fjellet.
Synkron bane

En synkron bane er en bane hvor et banelegeme (vanligvis en satellitt) har en periode lik den gjennomsnittlige rotasjonsperioden til det legemet det går i bane rundt (vanligvis en planet), og samme dreieretning som det legemet.
Et astronomisk eksempel er Plutos måne Charon. Mye mer vanlig er synkrone baner utført av kunstige satellitter som brukes til kommunikasjon, som geostasjonære satellitter.
For naturlige satellitter, som bare kan oppnå en synkron bane ved å tidevannslåse seg til en planet, går det alltid parallelt med en bundet rotasjon av satellitten. Dette er fordi mindre legemer blir tidevannslåst raskere, og når en synkron bane er oppnådd har legemet hatt en synkron rotasjon i lang tid allerede.
Spill av media
Edla

Edla, født på 900-tallet og død en gang etter år 1000, var kong Olof Skötkonungs frille, mor til han som ble kong Emund den gamle av Sverige, hun som ble den norske dronningen, Astrid Olofsdatter og Holmfrid som ble gift med norske Svein Håkonsson, Ladejarl. Hun ble også mormor til Sveriges dronning Gunhild av Sverige.
Edla var antagelig av slavisk bakgrunn, kanskje fra det slaviske området i dagens Mecklenburg i Tyskland. Det antas at hun kom til Sverige som krigsfange med kong Olof, enten samtidig eller straks før Estrid av obotritterne en gang rundt år 1000. Tradisjonen vil ha det til at hun var en høvdingdatter. Kongen skal ha blitt forelsket i henne og tok henne til seg som sin frille, skjønt han giftet seg med Estrid. Kongen fikk flere barn med Edla. Hennes sønn Emund ble i 1050 konge av Sverige. Hennes levetid er ukjent. I henhold til Snorre Sturlason ble hennes barn sendt i fostring fordi dronning Estrid behandlet dem dårlig. Det kan muligens tolkes som at Edla døde da hennes barn var små.

I en Viking-ekpedisjon Olof Skötkonung dro til Wendland hvor han fanget Edla, datter til en Wendlandsk høvding. Hun ga ham sønnen Emund som ble Konge av Sverige and datteren Astrid som giftet seg med Olav II av Norge. Wendland tilsvarer Lüchow-Dannenberg i Tyskland (Hanoverian Wendland; Hannoversches Wendland).
Linuxdistribusjon

En linuxdistribusjon er et operativsystem som er satt sammen av en samling programvare, deriblant linuxkjernen, og vanligvis et pakkesystem. Distribusjonene kan som regel lastes ned fra internett, og er tilgjengelig for et mangfold av systemer, fra innebygde systemer og personlige datamaskiner til kraftige superdatamaskiner.
En typisk linuxdistribusjon består av linuxkjernen, programvareverktøy og biblioteker, et vindussystem (som regel vindussystemet X eller Wayland), en vindusbehandler og et skrivebordsmiljø. Programvaren er stort sett fri og åpen og er tilgjengelig både i form av kompilerte binærfiler og kildekode. Ofte inkluderes proprietær programvare, deriblant i form av drivere. Nesten alle linuxdistribusjoner er Unix-liknende.
Overhalla Idrettslag

Overhalla Idrettslag (stiftet 1. februar 1903) er et norsk idrettslag fra Overhalla i Namdalen i Trøndelag. Klubben tilbyr idretter som fotball, håndball, badminton, langrenn, friidrett, volleyball, orientering og svømming. Klubben har også egne grupper for barneidrett.
Overhalla IL var arrangør av NM i friidrett 2008 i mangekamp
Territorialhøyhet

Territorialhøyhet er et juridisk begrep som betegner statenes rett til å utøve tvang på eget territorium. Tvangen utøves ved jurisdiksjon i form av lovgivning, å avsi dommer og å foreta annen type tvang (for eksempel politimyndighet). Staten kan ikke utøve jurisdiksjon på andre staters territorium. Unntaket er dersom det eksisterer en folkerettslig traktat mellom statene, se for eksempel Schengen-traktaten. Det er også hevdet i juridisk litteratur at stater kan gjøre lovgivning gjeldende for utlendinger i utenlandske territorier dersom forbrytelsene er «svært alvorlig» eller har virkninger av en «viss art» for vedkommende stat. Hva som må anses som «svært alvorlig» er et tolkningsspørsmål, men som oftest blir folkemord innfortolket i begrepet. Myndighetene kan derimot hevde jurisdiksjon over sine egne statsborgere i utlandet, se personalhøyhet.
EM i terrengtriatlon 2018

EM i terrengtriatlon 2018 (ETU Cross Triathlon European Championships) ble arrangert 25. oktober 2018, som en del av EM i multisport. Mesterskapet ble arrangert på Ibiza i Spania.
Neochlamisus

Utseende

Små (2,9 - 4,7 millimeter), brede, kort sylindriske, brunlige bladbiller, kan lyse tegninger. Oversiden er ganske knudrete. Hodet er kort og bredt. Antennene er sagtakkede fra det tredje eller fjerde leddet og utover. Pronotum er forlenget bakover i midten slik at det blir nesten rombeformet sett ovenfra, spissen av utvidelsen med et hakk.

Levevis

Som de fleste andre bladbiller lever de på planter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-Amerika noen arter går sør til Mellom-Amerika.
Yuto Nagatomo

Landslaget

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Styriodes

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20-30 millimeter), ensfarget rødbrune smygere. På undersiden er forvingens bakkant litt lysere. Artene er regnet som vanskelige å skille fra hverandre.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Guatemala i nord til Bolivia i sør.
André Carrillo

Landslaget

Han ble tatt ut i Perus tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Kjerrspurvtanagar

Underarter og utbredelse

Det er beskrevet ingen underarter av kjerrspurvtanagar. Arten forekommer på vestsiden of Andes i Colombia (Antioquia, Valle del Cauca, Cauca, Nariño og Risaralda) og i det nordvestlige Ecuador i provinsene Pichincha og Imbabura.
Staatliche Kunstsammlungen Dresden

Staatliche Kunstsammlungen Dresden (De statlige kunstsamlinger i Dresden) er en rekke av delvis verdensberømte museer i Dresden som spenner over et vidt felt av temaer. Museene eies av fristaten Sachsen.
De statlige samlingene er fordelt på flere bygninger i Dresden. Ved siden av Zwinger og Gemäldegalerie gjelder det Residenzschloss, Albertinum, Pillnitz slott, Jägerhof og Kunsthallen i Lipsiusbygget.
Anna Amalie av Preussen

Liv og virke

Hennes far, soldatkongen (Fredrik Wilhelm I), var ingen musikkvenn, så Amalie fikk først musikkundervisning fra da hun var 17 år. Hun lærte å spille cembalo og klaver, og da hun var 21 år fikk hun også undervisning i komposisjon. Hun lærte også orgel og fiolin. Av en av Johann Sebastian Bachs studenter, Johann Philipp Kirnberger, lærte hun videre komposisjonsteknikker.
Anna Amalie skal ha hatt en kjærlighetsaffære med baron Friedrich von der Trenck, som var av østprøyssisk avstamning og en tidligere venn, yndling og adjutant av hennes eldre bror Fredrik. De var kortvarig forent før og under den annen schlesiske krig, men Trenck ble arrestert i 1745 og mistenkt for spionasje for østerrikerne. Trenck ble senere løslatt på kong Fredriks ordre, etter Amalies bønn, og flyktet til Østerrike. Han ble til slutt henrettet under den revolusjonære terroren i Paris i 1794 som angivelig aristokratisk spion.
Amalie ble, ettersom hun vegret seg for å gifte seg, gjort til abbedisse av Quedlinburg i 1755, etter press fra broren.
Når hun var i Berlin bodde hun om sommeren i det Vernezobreiske palé i Berliner Wilhelmstraße, og om vinteren i sitt palé i Unter den Linden 7.
Da hun ble gammel ble Anna Amalie blind. Hun døde etter lengre tids sykdom.
Hun var tante av komponisten Anna Amalie, hertuginne av Sachsen-Weimar-Eisenach.

Verker

Anna Amalie ligger musikalsk mellom barokkmusikk og tidlig klassisisme. Under innflytelse fra den konservative Kirnberger befattet hun seg med de gamle komponistene. Selv likte hun imidlertid den «edle enkelheten» til den tidligklassiske musikken bedre enn den gamle barokkmusikken.
Hennes store forbilde var Johann Sebastian Bach, og hun samlet manuskripter av ham. Idag er hun særlig berømt for denne samlingen, som eies av Staatsbibliothek zu Berlin (Stiftung Preußischer Kulturbesitz).
Selv komponerte hun kantater, koraler, lieder, kammermusikk og marsjer.