google/wiki40b huggingface dataset:
Holmium

Historie

Holmium ble oppdaget av de sveitsiske kjemikerne Marc Delafontaine og Jacques-Louis Soret i 1878 som la merke til de spesielle spektrografiske absorbsjonslinjene av et ukjent grunnstoff de kalte «X». Senere i 1878 oppdaget den svenske kjemikeren Per Teodor Cleve grunnstoffet uavhengig av Delafontaine og Soret da han undersøkte erbium jord (erbiumoksid).
Med metoden som ble utviklet av Carl Gustaf Mosander, fjernet Cleve først alle kjente forurensninger fra erbia. Resultatet av det var to nye stoffer, ett brunt og ett grønt. Han kalte det brune stoffet holmia (etter det Latinske navnet for Cleve's hjemby, Stockholm) og det grønne thulia. Holmia ble senere funnet å være holmiumoksid og thulia var thuliumoksid. I 1886 viste det seg at holmiumoksid også inneholdt grunnstoffet dysprosium.
Holmium er oppkalt etter Stockholms latinske navn Holmia.

Egenskaper

Holmium er et sølvhvitt glinsende metall som tilhører lantanoidene og de sjeldne jordmetallene. Det er mykt og smibart og har ferromagnetiske egenskaper som er jern overlegen. Med 10,6 μB (Bohr magneton) har det det høyeste magnetiske moment av de naturlig forekommende grunnstoffer.
I tørr luft er holmium relativt korrosjonsbestandig, men i varm eller fuktig luft dannes det raskt et gulaktig oksidsjikt. I temperauturer over 150 °C brenner det. I vann reagerer det under dannelse av hydrogen. Holmium løses opp av mineralsyrer.

Isotoper

Naturlig forekommende holmium består utelukkende av den stabile isotopen ¹⁶⁵Ho. I tillegg er 35 kunstig fremstilte ustabile isotoper kjent, hvorav den mest stabile ¹⁶³Ho har halveringstid på 4 570 år. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 2 døgn, og de fleste kortere enn 3 timer.
CAS-nummer: 7440-60-0

Forekomst

Holmium forekommer ikke i ren form naturlig, men finnes i forskjellige mineraler, som monazitt og gadolinitt. Kommersiell utvinning foregår ved ionebytting av monazitt-sand som inneholder 0,05% holmium. De viktigste forekomstene ligger i det sørlige Kina. På verdensbasis produseres det omkring 10 tonn holmium årlig.

Anvendelse

Holmium er brukt i legeringer. Med sine spesielle magnetiske egenskaper brukes det for å skape sterke kunstige magnetfelt. Siden det også kan absorbere nøytroner fra kjernefysisk spalting, brukes det også i kontrollstaver i kjernekraftverk.
Sykkelcross

Sykkelcross (Cyclo-cross) er en mellomting mellom landeveissykling og terrengsykling. Banene inneholder både gress, asfalt, jord og hindre, og man må derfor bære sykkelen deler av løypen. Løpene foregår normalt om høsten eller vinteren, varer mellom en halv og en hel time, og foregår i rundløyper som har en lengde på 2,5 til 3,5 kilometer hvorav 90 % skal være mulig å sykle.
Syklene som benyttes innen sykkelcross kan se ut som modifiserte landeveissykler med bukkehornstyre, bredere 700C dekk (opptil 33 mm) og cantileverbremser. Fra 1. juli 2010 ble det tillatt å bruke sykler med skivebremser i UCI-godkjente stevner og til trening.
Det første offisielle Norgesmesterskapet ble arrangert i 2014.
Cremnosterna

Utseende

Middelsstore til store, mer eller mindre brunlige trebukker. Oversiden er ofte kledt med gulaktig bestøvning.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske nematoder.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Vest-Malaysia i øst.
FF «Dr. Fridtjof Nansen» (2017)

Bakgrunn

Skipet som ble døpt 24. mars 2017 er det tredje norske forskningsskipet som bærer navnet «Dr. Fridtjof Nansen». Det første skipet ble satt i drift i 1975, og i 1993 ble etterfølgeren FF «Dr. Fridtjof Nansen» tatt i bruk. I årene 1975–2016 har de to første norske forskningsfartøyene ved navn «Dr. Fridtjof Nansen» bistått over 60 utviklingsland med å kartlegge, overvåke og forvalte sine fiskebestander på en bærekraftig måte. Det tredje skipet i rekken har høyteknologisk utstyr som gjør det enda bedre utrustet til også å drive klima- og miljørelatert havforskning.
Fartøyet som ble innviet i 2017 er bygd ved det spanske verftet Astilleros Gondan Shipyard.
Hymne Monégasque

«Hymne Monégasque» er Monacos nasjonalsang.

Historie

Theophile Bellando skrev versene og komponerte musikken til den første versjonen av Hymne Monégasque i 1841. Senere endret Castil-Blaze melodien og gjorde også flere andre mindre endringer. I 1848 antok Monacos Nasjonalgarde, som ble opprettet av Charles III, Bellandos sang og gjorde den til De Nasjonale Lojalistenes Marsj. I 1896 komponerte Charles Albrecht et nytt arrangement for piano, utgitt av Tihebaux i Paris og kalt Air National de Monaco, og i 1897 trykte forlaget Decourcelle i Nice en versjon som het 429 Hymne National de Monaco for piano. 
Flere år senere tilpasset Francois Bellini Albrechts stykke for en trio, men det ble ansett å være for langt for folk flest i 1900 og ble ikke lenger spilt. Den moderne versjonen ble skapt av Leon Jehin i 1914 og ble spilt først gang ved 25-årsjubileet for fyrst Albert Is styre. I 1931 skrev Louis Notari versene på monegaskisk. Bare den monegaskiske teksten er offisiell, visstnok etter et krav fra fyrst Albert I. Den offisielle hymnen inneholder bare et vers. Nasjonalsangen synges nesten aldri, unntatt i offisielle sammenhenger.
Sandjegere

Utbredelse

Sandjegerne finnes på alle landområder bortsett fra Antarktis og Tasmania. Det finnes mange arter i tropiske områder men ganske få i Nord-Europa, bare fire er registrert i Norge.

Utseende

Middelsstore (7 – 40 mm), slanke biller med lange bein, oftest livlig fargede, gjerne med metalliske farger. Undersiden er ofte annerledes farget enn oversiden. Hodet er stort og bredt med store, runde fasettøyne og meget store, sigdformede overkjever (mandibler), som de bruker til å gripe byttet. Antennene er forholdsvis korte og trådformede. Munnskjoldet (clypus) er bredere enn avstanden mellom antennene. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så bredt som hodet eller noe smalere, firkantet med markerte sidekanter og bakhjørner. Det har som oftest en markert midtfure som er gaffeldelt i begge ender ("dobbel Y"). Dekkvingene er vanligvis avlange, parallellsidige, litt flate uten markerte punktrader. De har gjern lyse flekker som kontrasterer mot den brune eller metallgrønne grunnfargen. De fleste flyr godt og gjerne og har velutviklede flygevinger, men noen av de større artene har disse redusert og kan ikke fly. Beina er lange og tynne. 
Larvene er pølseformede med kraftige ryggplater på bryst (thorax)-segmentene og en kraftig hodekapsel med lange, sigdformede kjever. Beina er middels lange og kraftige. På det åttende kroppsleddet sitter det på ryggen et par kroker som tjener til å forankre larven i sjakten den sitter i.
Noen tropiske sandjegere etterligner (mimikry) andre insekter, for eksempel viser noen arter en slående likhet med rovfluer (Asilidae).

Levevis

Sandjegerne er dagaktive, solelskende insekter som finner byttet ved hjelp av sitt gode syn. De norske artene er alle knyttet til åpne, solrike habitater, som sandstrender, grusveier og grustak. Den vanligste arten er den fargerike grønn sandjeger (Cindela campestris) som finnes over det meste av landet og er aktiv på solskinnsdager tidlig på våren. Denne arten er gressgrønn med hvite flekker på oversiden og bronsefarget på undersiden. 
Larvene lever som predatore, nedgravd i bakken, i en sjakt. De sitter i huleåpningen med de lange overkjevene klar til å fange potensielle byttedyr. 
Sandjegerne finnes på alle landområder bortsett fra Antarktis og Tasmania. Da de er lette å registrere og forholdsvis lette å bestemme til art, har det blitt foreslått å bruke tallet på sandjegerarter i et område som en indikator på generelt biologisk mangfold i området. Metoden er neppe anvendelig i nordlige områder der sandjegerne er svært artsfattige.
Parlamentsvalget i Spania 2008

Parlamentsvalget i Spania 2008 ble avholdt 9. mars 2008. Valget er på 350 seter i underhuset (Congreso de los Diputados) i det spanske parlamentet, og på 208 direkte-valgte seter i overhuset (Senado de España), og vil bestemme hvem som vil bli statsminister i Spania. Valget er vanligvis referert til som 9-M i spanske media. Det spanske sosialistpartiet (PSOE) ble det største partiet med 43,65 %, og lederen José Luis Rodríguez Zapatero ble gjenvalgt som statsminister.

Bakgrunn

Siden valget i 2004 har Det spanske sosialistpartiet (PSOE) vært i en mindretallsregjering ledet av José Luis Rodríguez Zapatero med parlamentarisk støtte fra partiene Det forente venstre (IU) og Esquerra Republicana de Catalunya (ERC).
PSOE fikk da 164 seter i underhuset, IU fikk 5 og ERC hadde 8 seter.

Innvandring

Folkepartiet (PP) forsøkte å gjøre innvandringsspørsmål til et av hovedtemaene i valget. PP uttalte at de mente at immigrasjonen til Spania er et stort problem.(I 2006 var antallet utenlandske innbyggere for første gang over fire millioner, noe som var 9% av den totale spanske befolkningen.) PPs leder Mariano Rajoy regnet med at partiets harde standpunkt i innvandringsspørsmål ville sanke flere stemmer hos arbeiderklassen, som var redd for vanskeligere tider på arbeidsmarkedet, grunnet dårlige økonomiske tider.

Liberale reformer

Det spanske sosialistpartiet har tatt fram ønsket om å gjennomføre enda flere liberale reformer som likestillings-lover, raskere skilsmisse og ekteskap for homofile par.

Terrorberedskap

Den spanske regjeringen hevet beredskapen til øverste nivå i forkant av valget på ny nasjonalforsamling, da en fryktet en gjentagelse av terrorangrepet i Madrid mars 2004. Beredskapen innebar full mobilisering av sikkerhetsstyrker for å overvåke og beskytte partikontorer, valgmøter, kjøpesentre, kollektivtransport og sportsarrangementer. Spanske myndigheter var spesielt bekymret for at ETA ville slå til før valget.

Fjernsynsdebatter

Det ble gjennomført flere fjernsynsdebatter mellom Spanias statsminister José Luis Rodríguez Zapatero (PSOE) og Mariano Rajoy fra Folkepartiet. Den siste debatten mellom partilederne var 3. mars.

Drap og avlysning av valgkampen

Et tidligere byrådsmedlem, Isaías Carrasco, fra det baskiske partiet PSE ble 7. mars skutt og drept utenfor hjemmet sitt i den baskiske byen Arrasate. Dette medførte at Det spanske sosialistpartiet og det største opposisjonspartiet, Folkepartiet begge avsluttet sine valgkampanjer, to dager før valget. Den baskiske terrororganisasjonen ETA ble mistenkt for drapet. De etterlatte oppfordret imidlertid sterk folk om å gå og stemme, som et slag tilbake mot morderene.
Xinyu

Xinyu (kinesisk: 新余市, Xīnyú Shì）er et byprefektur i provinsen Jiangxi, på 3 178 km² og med ca. 1,4 millioner innbyggere. Byen ligger ved ei vestlig sideelv til vassdraget Gan Jiang, som igjen munner ut østover i Chang Jian. I denne byen ligger Xinyu kullkraftverk.

Historie

Xinyu har en lang historie. Det ble opprettet som fylke i 267 i de tre rikers tid.
Little America

Little America var navnet på fem utforskningsbaser på Rossisen, sør for Hvalbukta i Antarktis.
Den første basen ble opprettet i januar 1929 av Richard Byrd og ble forlatt i 1930. Det var her at filmen With Byrd at the South Pole (1930) ble filmet, den handlet om flyturen til Byrd over Sydpolen, (hvor forøvrig Bernt Balchen var pilot)
Little America II ble opprettet i 1934, lagt bare rundt 10 meter fra den første basen, og hvor denne  var tilgjengelig via en tunnel. Denne basen var i drift en kort stund flytende på et isfjell i 1934, men det frøs fast til hovedbreen.
Little America III ble opprettet 10 km lenger nord i 1940–1941og Little America IV ble opprettet i 1946–1947.
Little America V ble opprettet ved Kainan Bay, rundt 50 km mot øst den 3. januar 1956. Little America V tjente som den amerikanske basen i sør under Det internasjonale geofysiske året. Little America V ble bygget av ingeniørsoldater fra den amerikanske marine, de sålkalte  «Seabees»  i løpet av tre måneder, før den antarktiske vinteren satte inn og gjorde resten av byggingen umulig. Hele Little American V ble bygget nedenfor snølinjen i isen, den hadde forskjellige boligkvarterer, generatorrom, kafeteria og ramper for beltekjøretøy. Denne konstruksjonstypen gjorde at ingen ved Little America V trengte å gå utenfor døren i den harde vinteren når de skulle fra en seksjon til en annen.
Fra Little America ble også den første vellykkede radioutsendingen fra Antarktis sendt. De hadde regelmessige sendinger som kunne høres opp på radioer i  USA, mer enn 17 000 km unna.
Stedet hvor Little America III lå ble drevet på sjøen  i 1963 og Little America V ble drevet avsted  i 1987.
Lystenes hage

Lystenes hage er et triptyk malt av den nederlandske maleren Hieronymus Bosch. Det er malt 1503–1504 og er Boschs kanskje mest berømte verk. Det er 220 cm x 389 cm stort og henger i dag i Museo del Prado, Madrid. Som alle Bosch sine bilder er det fylt med symbolikk.
Det består av tre indre paneler med et bilde på hver pluss et ytre bilde. Det indre panelet lengst til venstre forestiller en scene fra Paradis, vanligvis kjent som der Gud introduserer Eva for Adam. Panelet i midten er en slags blanding av Paradis og virkelighet og panelet til høyre forestiller helvete. Utsiden forestille Jorda tredje dag i skapelsen.
Chashma kjernekraftverk

Chashma kjernekraftverk (også kalt CHASNUPP – Chashma Nuclear Power Plant) er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i den lille byen Kundian i nærheten av byen Chashma i den pakistanske Punjab. Byggingen begynte i 1993, og den første reaktoren ble satt i drift i 2000.
Anlegget består i dag av én aktiv reaktor med installert effekt på 300 MW, men en ytterligere reaktor ventes å stå ferdig i 2010 med kapasitet på ytterligere 300 MW, og ytterligere to reaktorer av samme type (Chachma 3 og 4) skal bygges ut iht planerfra 2008. Produksjonen ventes da å øke fra dagens om lag 2 808 GWhtil om lag 6 908 GWh. Det vil gi et kraftig løft til tungindustrien og befolkningen i området. Byggingen skjer i samarbeid med Kina.
James Garfield

Bakgrunn

James Garfield var den eneste presidenten i USA på 1800-tallet som avanserte fra nybyggersamfunnets bunnsjikt til landets høyeste verv. Han er kjent som «den siste presidenten født i en tømmerhytte». Han vokste opp under enkle forhold.
Han ble gift 11. november 1858 med Lucretia Rudolph Garfield.

Politiker

Etter en akademisk eksamen ble han engasjert i det republikanske parti. Under den amerikanske borgerkrig gjorde han karriere i arméen og avanserade til generalmajor etter at han i 1862 med fremgang hadde ledet en nordstatsbrigade ved Middle Creek i Kentucky. 
Han var en sterk motstander av slaveriet og gikk inn for en hard linje mot Sørstatene etter borgerkrigens avslutning. I økonomiske spørsmål tilhørte han den konservative delen av republikanerne. 
Han ble i 1863 valgt inn i Representantenes hus og blei 1879 republikanernes gruppeleder og därmed husets talsmann.

President

I år 1880 ble han nominert han som republikanernes presidentkandidat som motvekt mot den bredt upopulære eks-presidenten Ulysses S. Grant. Han vant nominasjonen noe sensasjonelt og deretter valget med knapt 2 000 stemmers margin over demokraten Winfield Scott Hancock, og ble dermed sensasjonelt den første kongressmann som gikk direkte til presidentposten. 
Etter knappe fire måneder i embedet ble han skutt av to kuler bak fra den 2. juli 1881 av en Jurist ved navn Charles J. Guiteau på en jernbanestasjon i Washington D.C.. Han lå dødelig skadet inne i Det hvite hus i flere uker. Alexander Graham Bell, mest kjent som oppfinneren av telefonen, forsøkte å finne kulen med hjelp av en primitiv metalldetektor som han selv hadde oppfunnet, men mislyktes ettersom Garfield lå i en seng som uten deres viten var stoppet  med et stålnett, noe som fikk maskinen til å feilreagere. 
Garfield fikk smertefulle infeksjoner, som kan skyldes kirurgenes uvaskede hender og usteriliserte instrumenter. Garfield døde 19. september, 11 uker etter å ha blitt skutt.  Han ble etterfulgt av visepresidenten Chester A. Arthur. Garfield er til idag (2019) etter William Henry Harrison den president som har innehatt embedet i kortest tid.
Basketball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1959

Basketball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1959. Basketball var en av flere sporter i de åttende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Caracas i Venezuela i perioden 6. til 15. januar 1959. Det var åttende gangen som basketball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. El Salvador vant herreturneringen og Mexico vant damenes
Łapanka

Łapanka (flertall łapanki) var den polske betegnelsen på en av de tyske terrormetoder brukt under andre verdenskrig i det okkuperte Polen. Metoden gikk ut på å omringe et bestemt byområde (for eksempel en gate, plass eller stasjon) og arrestere alle, eller utvalgte personer som i øyeblikket befant seg der.
De anholdte personene ble sendt til fengsel eller tvangsarbeid (Arbeitslager – arbeidsleirer) i Tyskland. Noen, spesielt de som i øyeblikket ikke hadde dokumenter med seg, ble deportert til konsentrasjonsleirer, eller skutt på stedet. Noen kvinner ble sendt til bordeller for tyske soldater. Besittelsen av et identitetskort (Ausweis), som viste at eieren arbeidet for et tysk (overtatt) firma (for eksempel i renholdsverk eller transportvesen), var den eneste måten for unge menn i 20-30 årene å unngå slik bortføring.
Det anslåes at det mellom 1942 og 1944 ble bortført 400 ofre daglig bare i Warszawa, med dager hvor tallet på ofre oversteg tusener.
Łapanki utgjorde et av de mest grunnleggende tyske byterrorverktøyene i det okkuperte Polen. I motsetning til personer som ble fanget i sine leiligheter, hadde ikke folk på gaten muligheten til for eksempel å ta med seg adekvat påkledning. Familiene til de bortførte kunne bare anta grunnen til den plutselige forsvinningen av sine nærmeste.
Łapanki ble også organisert i jødiske gettoer. Ofrene ble da nesten alltid sendt til konsentrasjonsleirer. Den samme metoden ble brukt av Tyskland i andre okkuperte land, særlig i nordlige Frankrike, skjønt i mindre grad enn i Polen. På fransk ble metoden kalt for rafle, og brukt først og fremst om bortføringen av jøder. Łapanki ble også benyttet av Sovjetunionen for å bortføre polske menn, kvinner og barn på de okkuperte polske områdene 1939–1940.
Seksuelt overgrep

Seksuelle overgrep omfatter voldtekt, pedofile handlinger, incest, blotting, beføling av person som ikke samtykker, og trusler av seksuell art.  
Seksuelle overgrep er forbudt ved lov og straffbart. Straffelovens kapittel 19, omtaler dette som seksualforbrytelser: seksuell omgang, seksuelle handlinger samt seksuelt krenkende eller annen uanstendig atferd.
Ofre for seksuelle overgrep får sine grenser for intimitet, seksualitet eller personlig integritet krenket. Å bli utsatt for seksuelle overgrep har svært ofte stor negativ innvirkning på psykisk helse. Det er vanlig at ofre for seksuelle overgrep utvikler posttraumatisk stresslidelse.

Seksuelle overgrep mot barn

De fleste overgrep mot mindreårige begås av en person i barnets familie eller nærmiljø. Undersøkelser har vist at 85-95 prosent av alle overgrep begås av menn og omtrent en tredjedel av alle seksuelle overgrep begås av en person under 18 år.
Den store amerikanske studien Adverse Childhood Experiences, der over 17 000 voksne ble intervjuet om belastninger i barndommen, viste at 38 prosent av gutters overgripere og seks prosent av jentenes, var kvinner.
Slant Magazine

Historie og innhold

Slant Magazine ble lansert i 2001. Nettmagasinet ble relansert 21. januar 2010 og inkluderte da underholdningsbloggen The House Next Door, opprettet av den tidligere The New York Times- og New York Press-skribenten Matt Zoller Seitz og vedlikeholdt av Time Out New York-filmkritikeren Keith Uhlich, som fortsatte som bloggens redaktør.
Nettmagasinets musikkseksjon fokuserte opprinnelig på popmusikk, men stadig mer indiemusikk, inkludert country, har blitt anmeldt. Siden Irak-krigen begynte, har det redaksjonelle innholdet blitt mer politisk, noe som førte til opprettelsen av en politisk seksjon på nettstedet, men fokuset forblir på underholdning.

Slant i media

A.O. Scott i The New York Times kalte Slant Magazine «en samling av lidenskapelig og ofte piggete popkulturell analyse». Slants anmeldelser har flere ganger blitt nevnt i media: Ed Gonzalez' anmeldelse av Kevin Gages film Chaos (2005) ble sitert av Roger Ebert i hans anmeldelse av filmen i Chicago Sun-Times; New York Press siterte en annen Slant-skribent, Keith Uhlich, i en anmeldelse av Michael Bays film The Island (2005); og Gonzalez, som skriver regelmessig for filmseksjonen i The Village Voice, ble i 2008 hyllet av tidligere Voice-kritiker Nathan Lee som en som følger med på politikk, populærkultur og film og skriver på en livlig og interessant måte.
KillerStartups.com, et nettsamfunn som anmelder nettsteder for både gründere og investorer, kalte Slant «en av de mest innflytelsesrike nettkildene for nyheter, kommentarer, meninger og kontroverser innen indie, pop og mainstream underholdning».
Den 21. januar 2010 kåret MovieMaker bloggen The House Next Door til en av de «50 beste bloggene for filmskapere» og 26. januar 2010 ble The House Next Door kåret til en av «18 besettende, gretne og ustoppelige Gotham-blogger verdt å gå bananas over» av The Village Voice.
Megasoma actaeon

Utseende

En meget stor (hannen opptil 135 millimeter inkludert hornet) og tung, svart bille, hannen er en av verdens største biller. Som vanlig blant hornbiller er hannene mye større enn hunnene og har lange horn på hodet og pronotum som hunnene mangler. Billen er svart. Kroppsformen er noe avflatet. Hannen har et langt og krumt horn på hodet, dette er litt oppoverbøyd. På pronotum er det et kort horn på hver side. Beina er forholdsvis lange, føttene med skarpe klør. Overflaten varierer en god del, matte eksemplarer har gjerne blitt kalt actaeon mens blanke eksemplarer inntil nylig ble regnet som en egen art, Megasoma janus.

Levevis

Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe om hunnene. De prøver å gripe motstanderen mellom hornet på hodet og det på pronotum, og vippe ham over på ryggen. Billene er svært sterke for sin størrelse.
Larvene lever i jorden og bruker 1-2 år på utviklingen. Larvene av denne arten er kanskje verdens tyngste insekter - i kultur skal vekter på opptil 200 gram være målt.
De voksne billene spiser gjerne råtnende frukt.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i tropiske deler av Sør-Amerika, og er kjent fra Panama i nord til det nordlige Argentina i sør.
Per-Erik Burud

Oppvekst og skolegang

Som femåring bisto Burud i sin fars butikk i Drammen, som flaskegutt og klementinpakker. Burud var aktiv idrettsutøver og turner. Han gikk på handelsgymnas og kjøpmannsinstituttet.

Kiwi

Burud kjøpte seg inn i Kiwi i 1991, da kjeden hadde åtte butikker. I løpet av Buruds tid i Kiwi har dagligvarekjeden ekspandert, og hadde pr. 2008 omtrent firedoblet antallet ansatte og butikker og seksdoblet omsetningen. I 2007 hadde kjeden 413 butikker. I 2011 passerte kjeden 500 butikker, 8 000 ansatte og omsatte for nærmere 20 milliarder kroner.
I 2000 startet Burud en bleiekampanje, der kjeden ga bort hver femte pakke bleier for barn. Avtalen ble startskuddet på en voldsom priskonkurranse i det norske markedet for bleier. Samtidig startet en kampanje der butikkene lovet kunden varen gratis hvis de oppdaget varer som var i ferd med å gå ut på dato. I 2007 startet Burud en kampanje mot moms på frukt og grønt, der konsernet dekket matmomsen på 14 prosent på all fersk frukt og grønt, og han utfordret samtidig myndighetene til å gjøre momskuttet permanent. I 2011 startet de også en kampanje hvor de kuttet prisen tilsvarende momsen på nøkkelhullmerkede varer.

Båtulykke

13. juli 2011 ble Burud meldt savnet etter en båtulykke utenfor Tjøme, der hans kone, Anita Burud, ble bekreftet omkommet sammen med Anne-Lene Novak Aasheim. Politiet antok kvelden 13. juli at Burud var omkommet. Torsdag 21. juli ble Per Erik Burud funnet død i samme området som båtulykken skjedde. Per Erik og Anita Burud etterlot seg to barn. Politiet etterforsket saken med mistanke om mulig promillekjøring, men kunne ikke konkludere at noe straffbart hadde funnet sted, og henla saken på grunn av mistenktes død.