google/wiki40b huggingface dataset:
Entelecara erythropus

Utseende

Entelecara erythropus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Jaktoffer

Handling

Tre vietnamveteraner holder spenningen og våpeninteressen ved like ved å bedrive en bisarr form for jakt: Hver høst reiser de i ødemarka for å fange intetanende mennesker som de kommer over. Deretter torturerer de dem, for så å slippe dem løs slik at de kan jakte på dem. Denne gangen går det utover en eldre mann og hans unge elskerinne. Det de ikke er klar over er at faren til et tidligere offer er ute etter hevn. Etterhvert blir det jegerne selv som blir bytte.

Om filmen

Jaktoffer ble forbudt vist på kino i Norge i 1975, men ble utgitt på video av A-Video rundt 1984.
Filmens ble innspilt i Spania og i Pinewood Studios i England.
Apotekshuset

Apotekshuset er en bygning på Långa raden 4 på Drottningholmsmalmen, Ekerö kommune. Huset ble oppført på 1790-tallet og rommet Drottningholms slottsapotek, derav navnet. Bygningen eies og forvaltes av Statens fastighetsverk. Det er siden 1935 et bygningsminne og inngår i Drottningholms verdensarv.

Historikk

Bygningen stammer fra 1790-tallet og inneholdt i tillegg til apotek også legevakt og boliger for apotekeren, lege og jordmor. Allerede tidligere hadde hoffapotekeren Johan Christian Georgii drevet apotekaktivitet på området og i 1785 besluttet Gustav III at et særskilt hus skulle bygges. Muligens var kongen selv arkitekt for huset. Omkring 1880 ble apotektsrommene ominnredet og innredningen ble donert til Nordiska museet.

Innredningen flyttes til Skansen

Fram til 1920 fantes apoteket fremdeles på Långa raden, senere ble bevillingen inndratt. I 1945 ble bygningen renovert og gjort om innvendig etter slottsarkitekt Ivar Tengboms tegninger. I dag har slottsforvaltningen sitt kontor i første etasje. Resten av huset er innredet til, og utleid som boliger. Den opprinnelige apoteksinnredningen, som er Sveriges eldste bevarte, ble komplettert med innredningen fra kjemikeren Carl Wilhelm Scheeles apotek i Köping og kan nå sees i Apoteket Kronan på Skansen.
Metisella

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 20-30 millimeter), brune smygere med gule flekker på vingene.
Undersiden er gjerne ensfarget lysbrun.

Levevis

Larvene lever på ulike gressarter.
De kan finnes både i skog og gressland. De voksne sommerfuglene har en langsom, hoppende flukt like over gresstoppene.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Sommeren med Monika

Handling

Harry som er en lagerarbeider på 19 år lever et trøstesløst liv inntil han en dag blir forelsket i den litt yngre, lidenskapelige, men overfladiske Monika. Hun hater jobben sin og holder ikke ut livet hjemme sammen med foreldrene. Monika og Harry bestemmer seg for dra til en øde øy og forlate det etablerte samfunnet. Den lykkelige sommeren blir kort, de blir fort innhentet av problemer, de går etter hvert tomme for mat og de må vende tilbake til det triste livet i byen. Monika føder deres barn, men har liten interesse både for barn og mann.

Monika som inspirasjon

I sluttscenen ser Monika (protagonisten) rett inn i kameraet. Dette går på tvers av tradisjonelle filmkonvensjoner, der kamera skal være helt usynlig og ikke en deltagende part i filmen. Men ved å la protagonisten henvende seg til publikum, ved å se inn i kameraet, oppnås en effekt som har til hensikt å nå inn til seeren. Dette fascinerte François Truffaut som selv brukte den samme effekten i avslutningsscenen i sin debutfilm På vei mot livet.
Høljanmyra naturreservat

Høljanmyra naturreservat ligger i Øksnes kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter et myrområde mellom Klo og Langnes på Langøya. Området har et areal på 1100 dekar. Området er vernet for å bevare et representativt myrområde for Vesterålen urørt, spesielt av hensyn til plantelivet og de interessante myrtypene i området.
Leioderes

Utseende

Middelsstore (9-15 millimeter), avlange, ensfarget lysbrune til brunrøde trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert og litt matt. Pronotum har rundede sider uten tenner. Dekkvingene er nesten parallellsidige, med en litt vag, opphøyd lengderibbe.

Levevis

Leioderes kollari, som forekommer i Norden, lever i død ved av lønn (Acer spp.), mest i tynne greiner. De voksne billene besøker av og til blomster

Utbredelse

Slekten er utbredt i Europa og Midtøsten.
Latvias museum for utenlandsk kunst

Bygningen

I første halvdel av 1800-tallet utviklet Riga seg hurtig som handelssentrum. Byens kjøpmenn etablerte samtidig en felles organisasjon, Børskomiteen, med hovedsete i byens rådhus. I 1847 ble det besluttet å overlate hele bygningen til byens institusjoner, og i stedet oppføre en ny bygning med plass til byens laug, børskomiteen og et teater.
Husets fasade er utført i terrakotta, med skulpturer og annen dekor av allegorisk karakter. Denne delen av prosjektet ble ledet av den danske billedhuggeren David Jensen . Bygningen ble innviet 26. mai 1856, med den russiske tsar Aleksander II til stede.
24. januar 1980 startet en brann i den øvre utstillingsetasjen i bygningen. Den påfølgende renoveringen stoppet opp i 1982. Mellom 2008 og 2011 ble bygningen restaurert.

Samlingene

Nederlandsk og flamsk malerkunst er godt representert i museets samlinger. De eldste bildene er fra 1500-tallet og de mest kjente nederlandske kunstnerne er landskapsmalerne Pieter de Molyn, Jan Porcellis og Solomon Van Ruysdael.
I samlingen av fransk malerkunst er særlig 1800-tallet representert. Impresjonisten Claude Monets bilde Vinterlandskap fra hans besøk i Norge i 1895 hører til museets viktigste attraksjoner. Belgisk kunst er representert med verk fra tidlig 1900-tall; museet fikk 55 malerier etter en utstilling i Riga i 1932. Fra Italia har museet bilder fra 16- og 1700-tallet, bl.a. er kunstneren Luca Giorano representert. Også tysk malerkunst er representert.
Samlingen inneholder også verk av den norske kunstneren J.C. Dahl.

Samlingens historie

Museets samling av utenlandsk kunst består av flere private samlinger fra det 19. og 20. århundre. Den første private samlingen som ble gitt til Riga by var fra Nikolaus von Himsel (1729-1764). Han var tyskbaltisk lege, og hadde samlet mange orientalske kunstverk med tanke på å lage et wunderkammer. Deretter fulgte en større donasjon fra Domenico de' Robbiani (1793–1889), en italiensk kjøpmann bosatt i Riga. Denne samlingen omfattet kunstverk fra Nederland, Tyskland og Frankrike. Så kom samlinger fra Reinhold Schilling (1819–1888) (30 maleri) og Kerkovius (26 verker). Den største enkeltgave til museet er Friedrich Wilhelm Brederlos samling (1779–1862). Hans gave var 201 malerier, hvorav 70 av nederlandsk opprinnelse.
Pamela A. Melroy

NASA karriere

Melroy ble den første kvinnen etter Eileen Collins som har vært kommandør på en romferge. Melroy har uttalt at det er hennes personlig mål å bli den neste astronauten som setter sin fot på Månens overflate når NASA gjenopptar Måneferdene.
Håløygætten

Håløygætten var en norsk herskerslekt med opphav i Hålogaland. Deres historie er beskrevet i mytiske dikt fra 900-tallet, først og fremst i Håløygjatal, Øyvind Skaldespillers hyldningsdikt til Håkon jarl. Ladejarlene som hersket i Trøndelag og Nord-Norge fra slutten av 800-tallet stammet fra håløygætten.

Navnet håløyg

Det er gjort flere forsøk på å forklare opphavet til navnet håløyger (norrønt: háleygir) og Hålogaland. Det knyttes til myten omkring kong Hølgi og hans datter eller hustru Torgerd Hølgebrud. Andre forklaringer på ordet knyttes til den mytiske Logi, sønn av Fornjot. Historikeren Jordanes nevner i sin saga om goterne fra rundt år 551 et folkeslag han kaller adogit som bor i et land hvor det er dagslys i 40 dager og netter midt på sommeren. Adogit hevdes å være avledet av ordet håløyg.

Håløygjatal

Håløygjatal ble sannsynligvis diktet rett etter 986 og er bare bevart i enkelte fragmenter. Hovedideen har vært å skape en historisk forankring for ladejarlene ved å vise at de nedstammet fra gudene og hadde lik rett til den norske tronen som Harald Hårfagre og hans etterkommere av ynglingeætten. Ynglingene hadde diktet Ynglingatal av Tjodolv den kvinværske som regnet opp Harald Hårfagres (eller rettere sagt hans søskenbarn Ragnvald Heidumhæres) forfedre i 27 generasjoner tilbake til guden Frøy og hans avkom, den mytiske Fjolne. Håløygjatal skrevet på samme måte og antas også å ha inneholdt 25-27 generasjoner tilbake til Odin og gudinnen Skades avkom Sæming. Snorre refererer også til Håkon jarl som «Tys ætling».

Ågrip

Om forfedrene til Håkon jarl forteller Ågrip at han stammet fra kong Herse i Namdalen. Denne kong Herse sørget slik over tapet av sin hustru Vigda at han ønsket å ta livet av seg. Men han kunne ikke gjøre dette som konge fordi det aldri hadde skjedd før at en konge tok sitt eget liv. Han gikk derfor opp på en haug og veltet seg ned fra kongsnavnet og tok jarletittel. Som jarl gikk han bort og hengte seg, og hans etterkommere tok alltid siden jarlenavn.

Håløygjarlene

Det er lite pålitelig kildemateriale om de tidlige håløygjarlene. Det er antatt at det er nordnorske stormenn som etter hvert har flyttet sørover til Namdalen og det er navngitt to jarler i Namdalen – Herlaug og Rollaug. Den første jarlen av denne ætten som bosatte seg i Trøndelag var sannsynligvis Grjotgard Herlaugsson, far til Håkon Grjotgardsson som var den første som brukte tittelen ladejarl.
Grunnkretser i Balestrand kommune

Grunnkretser i Balestrand kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Balestrand kommune, Sogn og Fjordane, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Msangazi

Msangazi er en elv i det nordøstlige Tanzania. Den utgjør en del av nedslagsfeltet til Pangani-elven.
Arpedium quadrum

Utseende

En liten (ca. 3 millimeter), bred, blank, rødbrun kortvinge. Kroppen er nokså tett og kraftig punktert, tilsynelatende hårløs. Antennene er lange og tynne. Hodet er kort og bredt med ganske små fasettøyne, to tydelige punktøyne (ocelli) og skrå lengdefurer som går fra punktøynene et stykke forover og innover. Pronotum er tydelig bredere enn langt, nærmest rektangulært med rundede sider og hjørner. Litt foran midten på hver sidekant er det en rund grop. Dekkvingene er vel to ganger så lange som pronotum, blanke og ganske grovt og tett punkterte, med nesten parallelle sider. Beina er nokså korte og spinkle.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og i det nordlige Asia.
Stephan Henrik Barratt-Due

Biografi

Barratt-Due var sønn av fiolinisten Henrik Adam Due (1891–1966) og pianisten Mary Barratt Due (født Barratt, 1888–1969). Han begynte tidlig å studere fiolin hos sin far og studerte i tillegg piano hos Dag Kristoffersen og musikkteori hos Trygve Torjusen og Karl Andersen. Barratt-Due hadde også et studieopphold i London der han studerte hos Max Rostal.
Barratt-Due hadde sin debutkonsert i Universitetets Aula den 12. september 1940 akkompagnert av sin mor på piano. Deretter innledet han en omfattende konsertvirksomhet som solist og kammermusiker i Norden, England og USA. Som kammermusiker var han medlem av Opera-kvartetten og Oslo Kammertrio (Barratt-Due, fiolin, Arne Melsom, cello og Wilhelm Schwarzott, piano), og han var solist med alle de profesjonelle symfoniorkestrene i Norge. Som orkestermusiker var han i mange år fiolinist i Nationaltheatrets orkester og orkesteret til Den Norske Opera.  
I 1970 overtok han sammen med sin søster, Esther Fladmoe, driften av Barratt Due musikkinstitutt etter sine foreldre, og var kunstnerisk leder ved instituttet fra 1970 og fram til sin død i 1985. Som pedagog underviste han også ved sommerkursene for lærere på Vestby, og drev kursvirksomhet og opplæring av strykere i Finnmark og var med på å danne Finnmark Symfoniorkester i 1970.
Barratt-Due var gift med Else Barratt-Due (født Holst, 1925–2006), og sammen hadde de fem barn, blant dem pianisten Cecilie Barratt-Due (født 1950), dramaturgen Else Barratt-Due (født 1954) og fiolinisten Stephan Barratt-Due jr. (født 1956).
Psychonotis

Utseende

Middelsstore blåvinger (vingespenn 25-30 millimeter) uten stjerter på bakvingene. På oversiden er hannene blå med svarte ytterkanter, hunnene er svarte med et hvitt skråbånd. På undersiden har begge kjønn et bredt, hvitt felt i midten av vingene, kantene er mørkbrune, langs framkanten av forvingen med en stripe av grønnglinsende skjell og langs ytterkanten av bakvingen med et blått siksak-tverrbånd.

Levevis

Larvene lever på planter i slekten Alphitonia.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Ny-Guinea og Australia med omkringliggende øyer.
Hjörtur Logi Valgarðsson

Karriere i klubben

Han debuterte med FH Hafnarfjörður da han var 18 år gammel, i 2006, og ble fra sesongen 2008 en viktig spiller for klubben.
Logi signerte med svenske IFK Göteborg 18. januar 2011 etter å ha vært på prøvespill med klubben i desember 2010.
Logi signerte med Sogndal foran 2014-sesongen, hvor han ble gjenforent med sin tidligere manager fra IFK Göteborg, Jonas Olsson.

Internasjonal karriere

18. juni 2011 scoret Logi sitt første mål for Island U21 i 3-1 seier mot Danmark U21 i 2011 UEFA Under-21 Fotball-Em. Han debuterte med det islandske landslaget mot færøyene  den 15. mars 2008.
Henri Didon

Liv og virke

18 år gammel forlot Didon teologistudiene i Grenoble, og gikk inn i dominikanerordenen i Flavigny. Fire år senere dro han til Roma, hvor han fullførte sine studier, og dro tilbake til Frankrike som lektor i teologi. Etter en periode som foreleser, ble han predikant i Paris og stod blant annet for begravelsen til erkebiskop Darboy av Paris, som hadde blitt skutt av kommunister den 24. mai 1871. 
I 1879 fikk han kritikk i pressen for en rekke konferanser han holdt rundt temaet oppløsning av ekteskapet. Han avsluttet konferansene etter anmodning fra erkebiskopen, men utga uansett en bok på temaet.
Til tross for sin uortodokse prekestil ble han sendt til Corbara på Korsika. Der tilbrakte han syv år mens han skrev på sin Kristus-biografi, hvorpå han dro til Palestina og derfra til Universitetet i Leipzig, Universitetet i Göttingen, og Universitetet i Berlin. I 1887 vendte han til Frankrike og i 1890 fullførte han bokverket Jésus-Christ (1891). Boken solgte svært godt og ble snart oversatt til flere språk. Han utgav senere flere verker. Også flere av hans prekener er utgitt og oversatt til engelsk.
Kjeldsethgården

Kjeldsethgården i Tromsø er oppført om lag 1833 i empirestil for skomakermester Christian Næss fra Trondheim, og ligger i Skippergata 19. Det sies at bygget bærer preg av påvirkning fra Vestlandet og har klare trekk fra den samtidige byggeskikken i Midt-Norge. Bygget ble fredet i 1942.
Sarkomer

En sarkomer er en grunnleggende enhet som finnes i tverrstripet muskelvev, som er en del av skjelettmuskulaturen. Skjelettmusklene består av tubeformede muskelfibre, som igjen består av flere tubeformede myofibriller, som igjen består av sarkomerer.
Myofibrillene er ofte satt sammen av hundrevis av sarkomerer. Disse er adskilt av en karakteristisk mørkere linje, kalt for z-linjen. Sarkomerer består av tynne og tykke filamenter, lange, trådformede proteiner, som er organisert lagvis og glir over eller fra hverandre ettersom muskelen trekker seg sammen eller slapper av.
Metanol

Giftighet

Metanol er ikke giftig i seg selv, men det nedbrytes i leveren via enzymet alkoholdehydrogenase til formaldehyd og videre til  maursyre, som kan medføre blindhet og kan være dødelig. Metanol kan også være skadelig om man innånder dampen eller får den på huden. Utsettes man regelmessig for damper eller direkte hudkontakt med stoffet, akkumuleres det i kroppen til skadelige konsentrasjoner.

Symptomer

Den kliniske diagnosen er vanskelig, men synsforstyrrelser kombinert med hyperventilasjon er symptomer som bør vekke mistanke. Giftvirkningen inntrer først tidligst 15-20 timer etter inntak.  Ved inntak samtidig med etanol vil metanolnedbrytingen hemmes da etanol har høyere affinitet for enzymet alkoholdehydrogenase. Dette gjør at metanol i større grad utskilles uomdannet i urin og utånding med halveringstid på drøye 40 timer. Pasienter har blitt behandlet for metanolforgiftning så sent som 5-7 dager etter siste inntak.

Behandling

Ved mistanke om metanolforgiftning er det viktig å starte behandling så tidlig som mulig. I behandlingen benyttes etanol og fomepizol parallelt med dialyse for å fjerne konsentrasjonen av metanol.

Metanolfabrikker

Dyno eier 40 % av en metanolfabrikk i Delfzijl i Nederland som er basert på naturgass fra Ekofiskfeltet som ilandføres i Emden i Nord-Tyskland.

Norsk Industri

Statoil har bygd ut mottaksanlegg for naturgass fra Heidrunfeltet via transportrøret Haltenpipe på Tjeldbergodden. Naturgassen blir blant annet benyttet som råstoff i en metanolfabrikk. Det er også bygget et gasskraftverk på området som eies av Statnett og driftes av Statoil.
Deutsche Partei

Deutsche Partei («det tyske parti»), DP, var et høyrekonservativt parti i Tyskland, grunnlagt i 1947. Partiet deltok i regjeringen fra 1949 til 1960.

Historie

Partiet utgikk fra Weimarrepublikkens Deutsch-Hannoversche Partei, og som etter den andre verdenskrigen hadde konstituert seg på nytt som Niedersächsische Landespartei.
Ved valget i 1949, det første etter krigen, fikk partiet 4 % av stemmene og 17 seter i Forbundsdagen. Partiet var representert i Forbundsdagen fram til 1961 og inngikk i CDU-lederen Konrad Adenauers koalisjonsregjeringer fra 1949 til 1960. Siden dette gikk flere av partiets fremtredende politikere over til CDU, og partiet mistet mye av sin innflytelse og oppslutning blant velgerne. 
I 1961 gikk Deutsche Partei sammen med GB/BHE til Gesamtdeutsche Partei ved forbundsdagsvalget samme år, men det sammenslåtte partiet lyktes ikke med å komme inn i Forbundsdagen.
Partiet fortsatte på lokalt nivå etter 1961. Partiavdelingen i Bremen og lokalforeningene i enkelte kretser i Niedersachsen motsatte seg sammenslåingen med GB/BHE og startet partiet igjen i 1962. Det opphørte å eksistere som parti i 1980.
Trichogomphus galeatus

Utseende

En stor (ca. 40 millimeter) og kraftig, tettbygd, blank, svart hornbille. Hannen har et langt og kraftig, pronotum er kraftig uthulet foran, med par runde knøler på sidene og en høy knøl i midten. Det uthulede feltet er blankt og glatt, sidene grovt og kraftig punkterte. Hunnen hos denne arten mangler horn på hodet, har bare en liten knøl, og pronotum er rundet uten noen horn eller uthulinger, svært grovt punktert foran og på sidene, glatt og blankt i midten. Dekkvingene hos begge kjønn er blanke, fint punkterte.

Utbredelse

Arten lever i Thailand.
Gekko-observatoriet

Gekko-observatoriet eller Gekkuoobservatoriet (av japansk: Gekkou, «månelys») er et astronomisk observatorium i prefekturet Shizuoka, Japan. Det ble grunnlagt i 1957 og eies av International Foundation for Cultural Harmony. Mellom 1987 og 2000 oppdaget astronomene Yoshiaki Oshima og Tetsuo Kagawa 172 småplaneter på dette stedet. I 2000 rangerte observatoriet på 40.-plass i verden i totale antall asteroideoppdagelser.
Asteroiden 4261 Gekko er oppkalt etter observatoriet.
What Are Words (album)

What Are Words er et musikkalbum med Chris Medina, utgitt den 28. november 2011. Dette er hans debutalbum som soloartist.
Georg Muche

Bakgrunn

Allerede i skolealderen var han opptatt av kunst, laget portretter av sine medelever og kopierte gamle mesterverker i oljemaleri.
Som 17-åring ga han opp gymnaset uten avsluttende eksamen. Han studerte på privatakademiet hos Anton Azbé i München. Etter bare ett år dro han videre til Berlin (1914) og fikk kontakt med gruppen omkring Galerie Der Sturm.

Karriere

I 1916 arrangerte galleristen utstilling med 22 arbeider av den unge Muche, sammen med Max Ernst. Selv uten formalkompetanse, ble han tilsatt som lærer ved Der Sturms kunstskole som startet i september samme år. Nye utstillinger var sammen med Paul Klee og Alexander Archipenko.
Han ble innkalt til militærtjeneste i 1918, men opplevde bare kaoset da krigen – og ble pasifist av det.
I 1919 fikk han kontakt med «Novembergruppen», og derigjennom med både Dada og Bauhaus. Walter Gropius fikk ham til Weimar i 1920 for at han skulle være lærer og læremester. Han hadde stillingen som formingslæremester ved tekstilavdelingen til 1927. Han var også involvert i bygging og utforming av hus til både beboelse og industri.
Han dro tilbake til Berlin i 1927, og var lærer ved en ny kunstskole, oppkalt etter Johannes Itten. Han fikk også et professoratengasjement ved statens skole for kunst og kunsthåndverk i Breslau. Entartetheten dreide seg for hans vedkommende mest om eksperimentene med forbudte stilarter, og flere bilder ble beslaglagt. Han kom seg gjennom en del av tiden som lærer i freskomaleri.
Deretter ble han lærer for mesterelever i tekstildesign (1939 – 1958) ved ingeniørskolen i Krefeld, og fikk verkene sine stilt på documenta 1 i Kassel. Etter 1960 bodde han som fri kunstner ved Bodensjøen og arbeidet med kunstteori.
Hans kanskje viktigste verk var «Tafeln der Schuld», som summerte opp hans livssyn som motkraft til krig, nazisme og annen elendighet. Etterkrigstiden ga stadig nye anledninger til å videreføre serien med «den blødende linjen av mine livserfaringer», som han selv uttrykte det som 70-åring.
Even Kruse Skatrud

Karriere

Etter oppvekst på Lørenskog har han studert ved Norges musikkhøgskole (1998–). Han har medvirket på en rekke utgivelser gjennom orkestre som  Funky Butt, Gumbo, Erik Smiths Venner, Soulslave, Descarga, Soul Inc, Ensemble Denada, Marinemusikken, Kringkastingsorkestret, Kristiansand Symfoniorkester og originale "The Glenn Miller Orchestra".  Han har spilt med Phil Woods, Marilyn Mazur, Ray Anderson, Bobby Stewart, Eddie Daniels og Clarence Clemons, deltatt i tre Idol-orkestre (2003–05), fire sesonger med "Skal vi danse" samt  vært solist i Oslo-filharmonien.  
Hans komposisjoner har vært fremført av landets ledende besetninger.
Han har  etablert sitt eget Eveneven Big Band (2005), som ga ut hans egne komposisjoner, og  klarte ti uker og fjerdeplass på Norsktoppen med komposisjonen Good weather som første instrumentallåt på norsktoppen de siste 20 årene.
Som arrangør har han skrevet for diverse artister; Lill Lindfors, Jim Stãrk, Magnet, Sofian, Elvira Nicolaysen, Helene Bøksle, Keith Fluitt, Gisele Jackson, Bjarne Brøndboe, Henning Kvitnes, Kristin Bastiansen, Trine Rein, Magnet, Pitsj, Onkel Tuca, Kjell Karlsens orkester, Morten Abel,  Jannike Kruse, Espen Grotheim, Jorun Erdal, Marianne Antonsen og mange flere. Han har også skrevet for KORK, Stockholm Sinfonetta, Forsvarets Musikkorps Nord-Norge, Forsvarets Musikkorps i Trondheim, Marinemusikken, Stabsmusikken, Det Norske Blåseensemble, Bjørvika Business Band og en del andre større ensembler.
I 2005 begynte han spille i blåserekka Horndogs. Jens Petter Antonsen ønsket å starte en blåserekke og kontaktet Even og Børge-Are Halvorsen. Siden 2005 har de spilte på en rekke plater og show med diverse artister i fra inn og utland.
I 2006 skrev han et arrangement på Odd R. Antonsen storbandplate - hvor Grethe Kausland var en av artistene. Dette ble Grethe Kauslands siste innspilling på plate. Og det var også dette arrangementet som ble spilt i Grethe Kauslands begravelse - tittelen på sangen var: "Here's to life" - en hyllest til livet.
Vesterålsfjorden

Vesterålsfjorden er et havområde mellom Hadsel og Bø kommuner i Nordland. Den ligger vest for Hadseløya og sør for den vestre delen av Langøya. Litløy fyr ligger på nordsida av fjorden. Vesterålsfjorden forgreiner seg videre til Eidsfjorden nordvest av Hadseløya og Hadselfjorden på sørsiden av Hadseløya.