google/wiki40b huggingface dataset:
Professor Layton

Historie

Professor Layton er en direkte følge av Akihiro Hinos barndomskjærlighet til Akira Tagos puzzlebokserie Mental Gymnastics, som har solgt over 12 millioner eksemplarer i Japan.
Hovedpersonen i spillserien er Professor Hershel Layton, en kjent arkeolog og en gentleman med gode manerer. Han blir innkalt for å løse ulike mysterier på forskjellige steder. Han er alltid i følge med sin lærling Luke Triton, en munter og nysgjerrig gutt som bringer et snev av humor til historien om Layton. Ifølge Hino er Layton delvis inspirert av Phoenix Wright fra Ace Attorney-serien, med formål å forbedre de "dårlige sidene" til Phoenix' karakter ved å utvikle Layton.

Omgivelser og karakterer

Spillet tar plass i og rundt dagens London. Hovedpersonen er Hershel Layton, professor i arkeologi ved fiktive Gressenheller University, som er stolt av sin opptreden som gentleman og hans gåtemestring. Etter hendelsene i The Curious Village, er Layton fulgt av Flora Reinhold som hjelper med å rydde hans kontor på universitetet, men har også lyst til å bli med på Laytons eventyr. Layton møter ofte på politisjefen på Scotland Yard, Inspector Chelmey, i sine eventyr. Layton møter også på en begavet oppfinner med navn Don Paolo, som er en mester i forkledning. Han mener også at han er erkesnemesisen til Layton, fordi han mistet sin ungdoms-kjærlighet, Claire, til Laytons sjarm. I den etterfølgende trilogien blir Laytons tidligere assistent, Emmy Altava, med på Luke og Laytons eventyr.

Plott

Spillene og de andre mediene i Professor Layton-serien har ikke en overordnet struktur eller direkte tilknytning til hverandre, men følger en kronologisk rekkefølge gjennom utseende av igjenkommende figurer som har blitt laget før.

The Curious Village

Det første spillet i serien, utgitt på Nintendo DS i Japan, 2007, og lokalisert andre steder i 2008. Layton og hans unge assistent, Luke, er invitert til den lille landsbyen St. Mystere, av familien til Baron Augustus Reinhold, for å finne ut hemmeligheten bak hans siste vilje og testament, der han erklærte at den som finner Det Gyldne Eple, som er gjemt innenfor landsbyens murer, får hele hans formue. Da de entrer landsbyen, er de begge klare over at den nysgjerrige landsbyen inneholder flere hemmeligheter enn de trodde. De løser over 130 gåter for å finne ut sannheten om St. Mystere.

Pandora's Box / The Diabolical Box

Det andre spillet i serien, utgitt på Nintendo DS i Japan, 2007, og lokalisert andre steder i 2009. Det er kjent i Europa og Australia som Pandoras Box og i Nord-Amerika som The Diabolocal Box. Det begynner med at Professoren og Luke reiser for å møte Laytons gamle mentor, Dr. Schrader, som har sent duoen ett brev som detaljert beskriver hans avskaffelse til The Elysian Box, en eske som er kjent vill drepe alle som prøver å åpne den.

Layton Brothers - Mystery Room

Gitt ut til IOS og Android i Japan 21. september 2012, og 27. juni 2013 i Nord-Amerika og Europa. I dette spillet følger en Alfendi Layton, sønnen til Professor Layton, og hans assistent Lucy Baker. Det er 9 mord mysterier å løse, og en kan spillet de 2 første gratis.
Fight of the Century

Generelt

Denne kampen var den første kampen i historien der to ubeseirede VM-mestre i boksing møttes til kamp. Etter at Ali nektet å delta i Vietnamkrigen i 1967, ble han fratatt bokselisens og utreisetilatelse. I begynnelsen sa boksesporten at titler ikke kunne tapes ved utestengelse, men etter hvert som tiden gikk ble det tydelig at boksesporten trengte en VM-mester i tungvekt.

Før kampen

Frazier hadde vunnet gull i tungvektsklassen i OL 1964. Da Ali ble utestengt hadde han allerede nådd såkalt «contender»-status, og da WBA beordret en turnering mellom de 8 beste tungvekterne for å kåre en ny VM-mester, var Joe Frazier blant dem. I finalen sto det mellom Frazier og Jimmy Ellis, og da de møttes i februar 1970 kjempet de om VM-tittelen som var erklært ledig etter Alis utestengelse. Da Frazier kjørte over Ellis i løpet av fem runder, ble han rangert som verdens ener i tungvektsklassen. Sent samme året ble Ali benådet av høyesterett og var igjen klar til å bokse. Etter to comeback-kamper var det klart for det første møte mellom de to. Kampen ble døpt «Fight of the Century», en vri fra Johnson og Jeffries' «Battle of the Century» 61 år tidligere.

Om kampen

Denne gangen sto imidlertid markedsføringen av kampen i forhold til forventningene. Muhammad Ali og Frazier bragte ut det beste i hverandre. I femten runder målte de krefter og satte rekord for antall slag i en tungvektskamp, en rekord som skulle stå i 26 år. Begge boksere var rystet i løpet av kampen, men det var Fraziers nådeløse stil som kom seirende ut.

Etter kampen

Etter kampen ble begge boksere kjørt til sykehus og fortsatte munnhuggeriet der. Kampen levde på alle måter opp til alle forventninger. Med seieren vant Frazier aksept som den ubestridte tungvektskongen. Senere skulle Ali og Frazier møte hverandre i ytterligere to klassiske møter og den ene av dem, «Thrilla in Manila», kjempet de en så brutal kamp mot hverandre at ingen av dem ble den samme igjen. Ali-Frazier-trilogien regnes av mange som den beste kampserien boksesporten har sett.
Hauksanger

Utbredelse (land)

Arten finnes i: Afghanistan, Albania, Armenia, Østerrike, Aserbajdsjan, Bahrain, Hviterussland, Bosnia-Hercegovina, Bulgaria, Kina, Kroatia, Kypros, Tsjekkia, Danmark, Djibouti, Egypt, Eritrea, Estland, Etiopia, Færøyene, Finland, De forente arabiske emirater, Georgia, Hellas, Iran, Irak, Israel, Italia, Jemen, Jordan, Kasakhstan, Kenya, Kuwait, Kirgisistan, Latvia, Libanon, Litauen, Moldova, Mongolia, Montenegro, Nord-Makedonia, Norge, Oman, Polen, Qatar, Romania, Russland, Saudi-Arabia, Serbia, Slovakia, Slovenia, Somalia, Storbritannia, Sør-Sudan, Sudan, Sverige, Sveits, Syria, Tadsjikistan, Tanzania, Tyrkia, Turkmenistan, Tyskland, Uganda, Ukraina,  Ungarn og Usbekistan.
Tugendhatvillaen

Historie

Fritz og Grete Tugendhat bestilte villaen til en tomt ekteparet hadde fått i bryllupsgave av hennes foreldre. Lily Reich medvirket til utformingen av interiøret. Mies tegnet alle møblene, bl.a. to stoler, Brno og Tugendhat.
Ekteparet fikk bo åtte år i sin nye bolig da de i 1938 som følge av sin jødiske avstamning måtte flykte fra landet. Ekteparet hadde på dette tidspunktet tre barn, hvorav Ernst Tugendhat senere vant renommé som filosof. 
Bygningen ble skadet av krigshandlinger under den andre verdenskrigen og tjente etter krigen som kvarter for Den røde armé, bl.a. som hestestall. 
Tugenhatvillaen sto ferdig renovert i 2012.

UNESCOs begrunnelse

Unesco fremholder i den korte versjonen av sin begrunnelse at villaen er et fremstående eksempel på den internasjonale stil i den modernistiske bevegelse i arkitektur, slik denne utviklet seg i 1920-årene. Villaens særlige verdi ligger i den innovative anvendelse av romlige og estetiske konsepter som tok sikte på å tilfredsstille behovene i en ny livsstil. Dette kunne skje ved å gjøre bruk av moderne, industriell produksjon av bygningselementer.
St. Kristoffer

St. Kristoffer er en helgen fra Lilleasia. Han skal ha lidd martyrdøden på 200-tallet etter å ha forkynt evangeliet. Få historiske opplysninger fins om ham, men flere kjente legender eksisterer. 
Kristoffer skal ha vært en meget stor og sterk mann. Ifølge en legende hjalp han folk over en elv. En dag bar han et lite barn. Etterhvert som han bar, føltes barnet tyngre og tyngre. Da han kom over til den andre siden av elven, viste det seg at barnet i virkeligheten var Jesus. Kristoffer ble bedt om å plante sin stav i jorden, og den ble til et frukttre. Kristoffer lot seg da døpe som kristen. 
Navnet Kristoffer betyr «den som bærer Kristus». Mange tenker seg at det nok opprinnelig hadde en symbolsk betydning om å bære Jesus i sitt hjerte, men at det altså i legendene har fått en bokstavelig betydning.
Han blir regnet som en av De fjorten nødhjelpere. Hans minnedag er både 25. juli og 18. desember.
Scheinia

Utseende

Avlange, brunsvarte gullbasser. Oversiden er sparsomt kledt med lange, brunlige hår, undersiden tettere hårete. Pronotum er kraftig punktert. Dekkvingene har litt uregelmessige, opphøyde lengdelister, og gir et litt rynkete inntrykk.

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Madagaskar.
Blackmar-Diemer gambit

Relaterte gambitidéer

Siden sort kan unngå BDG på mange måter har tilhengere av åpningen utviklet relaterte gambiter.
-1.d4 Sf6 2.f3 d5 (c5 kan lede til en type Benoni) 3.e4 dxe4 4.Sc3 og man er inne i BDG.
-1.d4 Sf6 2.Sc3 d5 3.e4 Sxe4 kalles Hübsch gambit.
-1.d4 d5 2.e4 c6 (Caro-Kann) 3.Sc3 dxe4 4.f3 oppfunnet av Philip Stuart Milner-Barry i 1932 og 4.Lc4 Sf6 (eller Lf5) 5.f3 av Heinrich Von Hennig i 1920. Disse sekvensene er altså eldre enn Diemers idéer.
-1.d4 d6 2.e4 e6 (Fransk) 3.Le3 er Alapin gambitten, noen ganger spiller hvit det typiske f3 litt senere.
-1.d4 d5 2.e4 e6 3.Sc3 dxe4 4.f3 og 3...Sf6 4.Lg5 dxe4 5.f3 er svært sjeldne.
-1.d4 d5 2.e4 e6 3.Sc3 Lb4 4.a3 Lxc3+ 5.bxc3 dxe4 6.f3 er Winckelmann-Reimer gambiten.
-1.d4 d5 2.e4 Sc6 (Nimzowitsch-forsvaret) 3.Sc3 dxe4 4.d5 kan bli fulgt av 5.f3 eller 5.f4.
-1.f3 d5 2.e4 dxe4 3.Sc3 er Gedult gambiten.
-1.e4 d5 2.d4 er en overraskende transponering fra skandinavisk.
Listen er ikke komplett og det finnes en overflod av transponeringer.
Eric Sevareid

Reddet i Burma

I 1943 befant han seg ombord i en Curtiss C 46 over Burma da flyet ble skutt ned. Sevareid måtte hoppe ut i fallskjerm, men ble plukket opp av et redningsteam bak fiendens linjer.
Samme år befant seg i Jugoslavia og rapporterte fra Titos partisaner.

Etter krigen

Etter krigen fortsatte han i CBS hvor han i 1946 rapporterte fra de første møter i og dannelsen av De forente nasjoner i San Francisco.
Dominica under VM i friidrett 2015

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Fin.K.L

Begynnelsen

Det første medlemmet som ble oppdaget for Fin.K.L var den ledende sangeren, Ock Ju-Hyun. Hun ble oppdaget gjennom en sangkonkurranse i en radiokanal, hvor hun sang Mariah Careys «Hero». Ock fortalte venninnen sin Lee Jin om denne gruppen og oppfordret henne til å bli med; hun ble valgt etter å ha sunget Ecos «행복한 나를» for hennes prøveforestilling. Det neste medlemmet som ble valgt ut var Sung Yuri, som ble oppdaget på en skoletur. Det fjerde medlemmet, Annie Lee (nå Tashannie) ble akseptert, men bestemte seg for å forlate gruppen etter bare noen få måneder. Hyori, som ble oppdaget på et kjøpesenter mens hun tok klistremerke bilder med venner,  ble brakt inn istedenfor.

Første album: Blue Rain (1998)

Fin.K.L debuterte i 1998 med sitt første album Blue Rain. Selv om trenden på slutten av 1990-tallets K-Pop var å få grupper til å synge søt og fengende musikk, var Fin.K.Ls styrke i sterke R&B-ballader ledet av Ock Ju-Hyuns kraftige sangstemme. Fin.K.Ls neste hit «내 남자친구에게» (To My Boyfriend) appellerte til en bredere fanbasis da denne sangen var minst like fengende som mange andre pop sanger på den tiden. Yuki Hsu, en sanger fra Taiwan, lagde en egen versjon av denne sangen ikke lenge etter sangens suksess i Sør-Korea. De toppet deres første album med en tredje singel, «Ruby», som var en trist sang om tapt kjærlighet. Til tross for at de fleste koreanske grupper bare gir ut noen få singler, klarte Fin.K.L å komme med en tredje singel. I tillegg lagde de en video til den fjerde singelen.

Andre album: White (1999)

Fin.K.Ls popularitet vokste enda mer det følgende året med deres neste album, White. Nok en gang appellerte Fin.K.L til tenåringene med beskjedne og søte bilder. To hit-sanger fra dette albumet var «영원한 사랑» (Forever Love) og «자존심» (Pride).

2.5 album: S.P.E.C.I.A.L. (1999)

Fin.K.L var en av de mange koreanske K-Pop artister som utgav et «desimalisert» eller halvt album. Albumet ble sluppet vinteren 1999, og de to mest populære sangene var «나의 왕자님께» (To My Prince), en sterk ballade og «White», som var en lystig popsang om vinter kjærlighet. Begge disse 1999 albumene hjalp gruppen med å vinne en 대상 (Daesang, den koreanske tilsvarende til en Grammy) i slutten av året.

Aktive år

1998–2002, 2005
Gasteruptiidae

Utseende

Små til middelsstore, vanligvis mørke snylteveps. De hører til gruppen Evanioidea som kjennetegnes ved at bakkroppen (gaster) er festet høyt oppe på propodeum (som egentlig er første bakkroppsledd, men ser ut som en del av thorax). Antennene er lange og trådformede. Hodet er middelsstort og rundt og sitter på en tynn "hals". Munndelene er nokså forlengede, ideelle for å suge nektar fra blomster.
Bakbeina er lange og kraftige med kølleformede legger (tibiae). Hunnen har et langt eggleggingsrør som stikker ut bak bakkroppen.

Levevis

De er parasitoider, som utvikler seg på ulike insekter og til slutt dreper disse før de forpupper seg. Gasteruptiidene snylter på solitære bier, gravevepser og andre årevinger som har larvene sine i tunneler i bakken. Hunnene legger egg i larveceller der verten før har lagt et egg. Den bruker sitt lange eggleggingsrør til å nå ned til eggkammeret. Det er vanlig at parasittlarven spiser opp egget eller den nyklekte larven til verten, og deretter lever resten av larvetiden på matlageret som bien eller vepsen hadde lagret for sin egen larve. De voksne vepsene besøker gjerne blomster for å drikke nektar, trolig også for å spise pollen. Man finner dem særlig på blomster av skjermplanter (Apiaceae).
Rustkammeret

Navn

«Rustkammeret» var det rommet i middelalderens borger og slott hvor blankvåpen, rustninger og etter hvert håndskytevåpen ble lagret og reparert. Første ledd i ordet kommer fra middelnedertysk Rust som igjen stammer fra oldhøytysk hrust, som betyr «utrustning».

Historikk

Rustkammeret som museum kan føres tilbake til «Den historiske våbensal», som ble innredet i 1826 i «Østhuset» i Erkebispegården.I 1902 ble artilleriets «modellkammer» samt eldre våpen ved arsenalet slått sammen til en utstilling i Kongsgården. Rustkammeret er et av de aller eldste museer i Norge og var frem til 1930 plassert i «Herresalen» og i et hvelvet rom inntil «Regalierommet». 2. januar 1932 fant det sted en mer høytidelig åpning av Rustkammeret som museum. Museet lå da i «Bakeriet», den østre delen av Erkebispegården. I 1945 kom Teknisk kp/Bn III fra Baggbøle i Sverige og etablerte seg på Kongsgården med sin stab. Distriktskommando Trøndelag og Arsenalet benyttet området for mottak av beslaglagt tysk utstyr og våpen etter krigen. 
Etter at Feltfløyen ble istandsatt for museale formål flyttet Rustkammeret utover 60-tallet inn i Feltfløyens 2 etasjer. Tidlig på 70-tallet  åpnet også fane-og minnehallen i Vekthuset.  
I 1967 ble det private Nordenfjeldske hjemmefrontmuseum opprettet i den søndre fløyen av Erkebispegårdens militære magasinbygning i tre. I 1979 ble dette museet en del av Rustkammeret. En brann herjer dessverre de to militære magasinbygningene mot øst og sør i 1983. De brenner helt ned til grunnen og hele hjemmefrontmuseet går tapt.
Etter brannen besluttet Forsvaret etterhvert at Nidaros Domkirkes Restaureringsarbeider skulle overta forvaltningen av Erkebispegården. I 1987 ble den overført fra Forsvarets eie, etter 301 års sammenhengende militært eierskap. I overføringsavtalen ble det skrevet at Forsvaret skal disponere de lokalene de på det tidspunkt hadde i gården til evig tid. Hjemmefrontmuseet ble i 1990 gjenåpnet av daværende Kronprins Harald i Rustkammerets 3. etg, etter at de øvrige utstillingene og toppetasjen hadde gjennomgått en omfattende renovering.
Rustkammeret har tradisjonelt hatt fokus på Hærens historie i Trøndelag og motstandskampen under andre verdenskrig, inkludert Tysklandsbrigaden.
Moshe Arens

Bakgrunn

Arens’ mor var tannlege og faren forretningsmann. I 1939 utvandret familien til USA, og han ble amerikansk statsborger. Arens gikk på skole i New York og tok graden bachelor of science i maskinbygg ved Massachusetts Institute of Technology.
Årene 1944 til 1946 tjenestegjorde han i U.S. Army Corps of Engineers under annen verdenskrig.

Til Israel

I 1948, da Israel oppnådde uavhengighet og klarte å hevde seg i Palestinakrigen mot araberne, utvandret Arens til Israel og ble medlem av Irgun-enheter anført av Menachem Begin. Han fra fra 1948 til 1949 også Irguns utsending til Nord-Afrika.
Hans hele politiske karriere var på et eller annet vis knyttet til Begin.

Ingeniør, politiker, diplomat, minister

Etter krigen kom han til moshav Shitufi Mevo Beitar, men vendte i 1951 tilbake til USA, derhan i 1953 studerte under Qian Xuesen og tok mastergraden i luftfartsteknikk ved California Institute of Technology. 
Fra 1962 til 1971 var han stedfortredende generaldirektør for den israelske luftfartsindustri. 
Etter sin formelle inntreden i politikken og sitt valg for Likud i Knesset i 1974 ble han medlem for utenriks- og forsvarskomitéen.
I 1982 ble Arens utnevnt av Begin til Israels ambassadør i USA. Fra dette embede kom han i 1983 over til forsvarsdepartementet, der han avløste Ariel Sharon som minister. I 1984 ble han minister uten portefølje i den nasjonale enhetsregjering.
I desember 1988 ble han utenriksminister i Yitzhak Shamirs kabinett. Denne post innehadde han til juni 1990, da Shamir igjen gjorde ham til forsvarsminister. Han forble i denne funksjon til 1992, da Likud tapte i valgene. Arens trakk seg da tilbake fra politikken. 
Men i 1999 utfordret han Benjamin Netanyahu som leder av Likud. Skjønt han bare oppnådde 18 prosent av stemmene, kalte n Netanyahu ham i januar 1999 til regjeringen igjen, som forsvarsminister, der han avløste Yitzhak Mordechai. Da Likud tapte valget i 1999, trakk Arens seg atter tilbake fra politikken.
Arens ble ansett som «hardliner» med hensyn til de palestinsk-israelske relasjoner, og tilhørte dermed innen Likud-opposisjonen mot Sharonplanen (Israels ensidige tilbaketrekning fra Gaza) og forsøkte å overbevise hele Likud til å slutte seg til hans synspunkter.
Som tidligere ekstraordinær professor for luftfartteknikk ved Technion (Israel Institute of Technology) utgav han en rekke artikler innen dette fagfelt. 
Arens var gift og far til fire barn; han behersket også engelsk, fransk og tysk.
Under sin pensjonstid viet Arens seg særlig til utforskningen og erindringsnedtegnelser om den jødiske militærunion ŻZW (Żydowski Związek Wojskowy). Denne stod som revisjonistisk-sionistisk undergrunnsbevegelse ved den bedre kjente jødiske kamporganisasjon ŻOBs side under ghettooppstanden i Warszawa i 1943. Arens var forfatter av en rekke artikler om dette opprøret, og boken Flags over the Ghetto, som kom ut på hebraisk, polsk og engelsk. Historikere som er kjent med materien, og da spesielt den polsk-israelske forskergruppe rundt Dariusz Libionka og Laurence Weinbaum, har betvilt Arens' funn og forskningsmetodikk.
Kumanovo

Kumanovo (makedonsk: Куманово, albansk: Kumanova) er Nord-Makedonias andre største by etter hovedstaden Skopje. Den ligger i den nordøstlige delen av Nord-Makedonia, nær grensen til Serbia.
Kumanovo kommune har 105 484 innbyggere (etter folketellingen i 2002). Kommunen har flest makedonere (60,4 %), etterfulgt av albanere (25,9 %) og mindre befolkningsgrupper av serbere (8,6 %) og roma (4 %).
Miniatyrskyting

Miniatyrskyting er en samlebetegnelse på skytedisipliner for presisjonsskyting med finkalibret gevær på korte hold, som regel i kaliber .22 Long Rifle. Sannsynligvis har våpentypen fått navnet salong fordi kaliberet er godt egnet til innendørs bruk. På engelsk brukes ofte uttrykket «small-bore». Miniatyrskyting er populært til trening og konkurranse på vinterstid. I Norge arrangeres nasjonale programmer for miniatyrskyting på 15 meter av Det frivillige Skyttervesen og av Norges Skytterforbund, men på forskjellige blinkstørrelser. Norges Skytterforbund arrangerer også de internasjonale programmene ISSF 50 m rifle match (hel-/halvmatch) og ISSF 50 m rifle liggende som enten arrangeres utendørs eller innendørs i hall.

Disipliner

De ulike øvelsene benytter forskjellige blinker og har forskjellige regler for utstyr.

DFS 15 meter

I DFS miniatyrskyting på 15 meter skytes det 25 tellende skudd, og konkurranser foregår stort sett i vinterhalvåret. Det brukes stort sett Sig Sauer 200 STR med .22LR løp og sluttstykke, men det er også mulig å delta med luftgevær og andre .22 LR-rifler som tilfredsstiller konkurransereglementet.
På skyteskiven er tieren 2 mm (0,13 mrad) og den sorte sikteblinken er 38 mm (2,5 mrad). For å få innertier skal hele blinken være bortskutt.

NSF 15 meter

I NSF miniatyrskyting på 15 meter er innertieren 1,0 mm (0.067 mrad), tieren er 4,8 mm (0,32 mrad) og sikteblinken er 34.8 mm (2,32 mrad).

ISSF 50 meter

De internasjonale ISSF-øvelsene for miniatyrskyting heter nå 50 m rifle match (hel-/halvmatch) 
og 50 m rifle liggende, men het tidligere frigevær for herrer, og standardgevær og sportsgevær for kvinner.
På skyteskiven er innertieren 5 mm (0,1 mrad), tieren er 10,4 mm (0,208 mrad) og sikteblinken er omtrent 112 mm (2,2 mrad).
Parkkvartalet

Parkkvartalet er et nabolag i bydel Frogner i Oslo. Som navnet sier er det et avlangt kvartal, beliggende vest for Slottsparkens sørvestlige hjørne. Det er avgrenset av Parkveien i øst, Colbjørnsens gate i nord, Inkognitogata i vest, og Henrik Ibsens gate i sør. Det hører ikke til noe spesielt strøk, men har strøkene "Bak Slottet" i nord, Uranienborg i nordvest, Ruseløkka i sør. Her finner man bl.a Nobelinstituttet.
De meste av kvartalet er fredet etter kulturminneloven § 15.

Kulturminne

Parkkvartalet er et kulturminne og har nummer 86160 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Mdina

Geografi

Mdina ligger i det sentralt på øya Malta, 185 moh, på en utløper av Dingli platået. Mot nord, øst og nordvest er det bratt ned mot det omliggende landskapet. Mot sørvest grenser Mdina mot sin egentlige by eller forstaden Rabat. Bare en park utenfor bymuren skiller de to områdene.

Historie

Mdinas var bebodd i bronsealderen, og den strategiske beliggenheten ble benyttet av fønikerne som befestning. Fønikerne kalte stedet 'Malet eller Melitta som betyr tilfluktssted. Dette navnet ble i romertiden forvandlet til Melita. Romerne hadde en sterk festningsmur rundt byen og det som i dag er Rabat. Byen hadde på den tid omtrent 1000 innbyggere.
Araberne erobret de maltesiske øyer i 870, og de ga byen det endelige navnet Mdina. De reduserte festningens størrelse og bygget om murene slik at kun dagens Mdina som lå innenfor. Dette skulle gjøre byen lettere å forsvare. Murene ble ytterligere forsterket mens normannerne hersket 1100-tallet. Med sin gunstige beliggenhet og befestning motstod Mdina i 1422 et angrep av 18 000 tyrkere. Det førte til at byen fikk ærestittelen Città Vecchia eller Città Notabile («den ærerike byen»).
Malteserordenen slo seg ned på Malta i 1530, og Mdina ble deres første hovedstad. De flyttet imidlertid hovedstaden til kysten, først overtok Birgu rollen, senere Valletta.
Dinko Felić

Klubbkarriere

Felić ble født i Bosnia, men dro sammen med familien til Norge da han var tolv år gammel, hvor de etablerte seg i Vågå. I 1999 flyttet han til Kongsvinger etter å ha kommet inn på fotballinjen hos Norges Toppidrettsgymnas (NTG). Samme år meldte han også overgang til Kongsvinger, hvor han fikk sin førstelagsdebut i 2002. Han spilte deretter to sesonger hos KIL, hvor noterte seg for ett mål på 31 seriekamper.
I 2004 meldte han overgang til den svenske klubben Enköpings SK, som da spilte i Superettan på nivå to, men som rykket ned til nivå tre samme år. Etter at kontrakten hans med Enköpings SK gikk ut i 2007 meldte Felić overgang til Syrianska FC, hvor han vekselvis har spilt kamper både i Superettan og på øverste nivå i Allsvenskan.
Felić har ellers kamper på aldersbestemte landslag for Norge.
WTA-touren 2015

WTA-touren 2015 er konkurransesesongen i tennis i 2015, organisert av Women's Tennis Association (WTA) for kvinner.