Jo Benkow

Familie og yrkesliv

Han var av jødisk slekt som sønn av fotografmester Ivan Benkow (1885–1955) og Annie Louise Florence (1895–1942). Han var onkel til journalist Bjørn Benkow (1940–2010). Jo Benkow ble gift med Bjørg Gerda Folkestad (1930–2012) i 1952, men ekteskapet ble oppløst i 1983. Han var fra 1985 gift med Annelise Høegh (1948–2015), tidligere stortingsrepresentant for Høyre og datter av krigsflyver Anders Høegh (1920–1989).
Jo Benkows farfar, Chaim Eliah Benkowitz, var keiserlig russisk hoffotograf, bosatt i Hrodna i dagens Hviterussland. Han var den som endret det opprinnelige familienavnet Benkowitz til Benkow. Jo Benkows far forlot Russland under jødeforfølgelsene i 1905, mens moren var født i Skottland av jødiske foreldre som hadde måttet emigrere fra Litauen. Jo Benkow ble født i Dronningens gate 19 i Trondhjem i 1924, men bodde mesteparten av tiden i byen i Banggården i Kongens gate. I 1930 flyttet familien til Stabekk i Bærum. Han gikk i sin far og farfars fotspor som fotograf, og gikk i lære hos faren og hos en onkel i Stockholm. Utdannelsen ble imidlertid avbrutt av den andre verdenskrig, og høsten 1942 flyktet han til Sverige. Han tok examen artium i Uppsala i 1943, dro deretter til Storbritannia, og var en periode under opplæring ved Little Norway i Canada. I Luftforsvaret oppnådde han grad av fenrik. Benkows far og bror kom etter hvert også til Sverige, men kvinnene i familien ble igjen i Norge, antagelig i den tro at de var mindre utsatt. Høsten 1942 ble kvinnene og de gjenværende barna deportert og gasset ihjel i Auschwitz. «Tragedien ble skjellsettende i Jo Benkows liv,» skrev Lars Roar Langslet.
Etter krigen avla han eksamen ved Teknologisk Institut i København i 1949 og tok samme år norsk og dansk svennebrev i fotofaget (mesterbrev fra 1952). I 1949 åpnet han eget fotoatelier i Moss som han drev frem til 1965. I 1959 var han tilbake i Bærum, hvor han drev egen detaljforretning i parfyme og portefølje 1954–1982. Han var medlem av arbeidsutvalget i Norges Fotografforbund fra 1951 til 1957. Benkow var dessuten redaktør i Norsk Fotografisk Tidsskrift 1949–1956 og gjesteprofessor i internasjonal politikk ved Boston University 1994–1996, hvor han forøvrig ble utnevnt til æresdoktor i 1995. Han beholdt en sterk interesse for fotografi, og ble jevnlig invitert til å åpne fotoutstillinger og som æresgjest på andre begivenheter innen fotobransjen.

Senere arbeid og død

Etter sin siste periode på Stortinget var Benkow en ettertraktet foredragsholder i mange sammenhenger, og særlig ønsket til å snakke om temaer som berører Midtøsten og antisemittisme. Benkow kritiserte flere ganger medienes ensidige vikling på Midtøsten-konflikten til fordel for palestinerne. Eksempelvis vakte det oppsikt da han karakteriserte Kåre Willoch som «den mest partiske person i landet» i forbindelse med Willochs engasjement for palestinerne.
I den siste tiden bodde han i en aldersbolig tilknyttet Det mosaiske trossamfunn i Bergstien i Oslo. Sine siste dager tilbragte han ved Diakonhjemmet Sykehus, der han sovnet inn på pinseaften den 18. mai 2013, 88 år gammel. Som tidligere stortingspresident fikk han en begravelse på statens bekostning, en æresbevisning fra Stortinget. Etter jødisk skikk ble han den 22. mai begravet ved Den jødiske gravlund, like ved Østre gravlund, på Helsfyr i Oslo.

Utmerkelser

For sin krigsinnsats ble Benkow i 1945 hedret med Deltagermedaljen. I 1998 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Han ble videre utnevnt til storkors av Finlands hvite roses orden i 1990 og stortegn i gull av Østerrikes Ærestegn for fortjenester i 1996.
I 1995 ble Benkow æresdoktor ved Boston University. I 1993 ble han hedret med en skog plantet i hans navn i Israel. I 1993 fikk Benkow diplom og gullmedalje fra Den mosaiske internasjonale losje B'nai B'rith, i 1985 fikk han Bokhandlerprisen, og i 2005 ble han utropt til æresmedlem i Norges Fotografforbund.
Han var også æresmedlem i Bærum Høyre og Akershus Høyre fra henholdsvis 1991 og 1996.