google/wiki40b huggingface dataset:
Françoise de Foix

Bakgrunn

Françoise de Foix var datter av Jean de Foix, Vicomte de Lautrec, og Jeanne d'Aydie. Hennes farfars bror, Gaston IV de Foix, var gift med dronning Eleonora av Navarra; Leonoras søster var mor til Frankrikes dronning Anna av Bretagne, noe som gjorde Françoise de Foix til Anne av Bretagnes tremenning. 
Françoise de Foix vokste opp ved det franske hoff, der hun i 1505 ble forlovet med Jean de Laval, greve av Châteaubriant. Hun fødte en datter ved tretten års alder i 1508 og giftet seg i 1509 med Châteaubriant. Paret bodde på Châteaubriant til de ble kalt til hoffet av Frans I av Frankrike i 1516.

Til hoffet

Françoise de Foix beskrives som lang, mørk og kultivert. Hun behersket latin og italiensk og skrev poesi. Frans I av Frankrike ble forelsket i henne og gjorde kur til henne ved å begunstige hennes makes og tre brødres karrierer.

Kongens maitresse

En gang i løpet av 1518 ble hun etter langvarig motstand til slutt kongens elskerinne. Ved tronfølgerens dåp i Amboise den 25. april 1519 fikk hun en plass ved siden av prinsessene, noe som var en måte å offentlig erklære henne for maitresse foran hele hoffet. Kongen gjorde deres forhold offentlig mot hennes vilje, noe som også opprørte kongens mor, Louise av Savoia, som mislikte familien de Foix. Hennes mann viste ingen interesse for saken, og Françoise ble utnevnt til hoffdame til dronning Claude av Frankrike for å få en egen stilling ved hoffet og kunne forbli der når maken forlot det.     
Françoise hadde ingen innflytelse, men klarte å gjøre seg gjeldende én gang, da hun overtalte kongen til ikke å straffe hennes bror for nederlaget ved slaget ved Bicocca. I 1525 ble Frans tatt til fange av spanjolene og ved hans hjemkomst året derpå ble han forelsket i Anne de Pisseleu d'Heilly.

Tilbake til Chateaubriant

Etter to års rivalitet returnerte Françoise de Foix til Châteaubriant i 1528 der hun fortsatte å leve med sin ektemann, som ble utnevnt til guvernør i Bretagne. Hun brevvekslet iblant med Frans, som frem til 1532 ofte besøkte paret på deres slott.  
Françoise de Foix' død er blitt gjenstad for spekulasjon. En legende hevder at Jean de Laval, som var en kjent sadist, skal ha fengslet henne i en madrassert celle og drept henne der. Det anses imidlertid som mer trolig at hun døde ab en eller annen sykdom.
Brantôme nedtegnet mange anekdoter om Françoise de Foix. Det anses også at det er nettopp hun som er den ikke navngivne elskerinnen til Frans, som var nære på å bli overrasket i sengen med admiral Bonnivet.
Traunviertel

Traunviertel («Traun-kvartalet») er en av de fire tradisjonelle regionene i den østerrikske delstaten Oberösterreich, sydøst i delstaten. De største byene er Linz helt i nord og Steyr i øst.
Regionen er oppkalt etter elven Traun, som begrenser Traunviertel mot Hausruckviertel i nordvest. Ellers begrenses Traunviertel av Donau i nord (mot Mühlviertel) og av Enns i øst (mot det niederøsterrikske Mostviertel). I sydvest grenser Traunviertel mot Salzburg, i syd mot Steiermark. I Traunviertels sydlige del begynner Alpene (med Oberösterreich-Alpene og deler av Dachstein, Totes Gebirge, Ennstal- og Ybbstal-Alpene).
Chi (navn)

Etymologi

Det vietnamesiske kvinnenavnet Chi betyr «gren» på vietnamesisk.
Det vietnamesiske mannsnavnet Chí er dannet av kinesiske 志, «vilje, hensikt».
Det vest-afrikanske manns- og kvinnenavnet Chi, betyr «gud» på igbo.
Manns- og kvinnenavnet Zhi er dannet av kinesiske 志, «vilje, hensikt», eller 智, «visdom, kunnskap». Navnet transkriberes også som Qi.
Eric Chu

Bakgrunn

Eric Chu far var lokalpolitiker på hjemstedet og ble senere medlem av parlamentet. Moren stammer fra kommunen Daxi. Chu er gift med Kao Wan-ching (高婉倩); hans svigerfar, forretningsmanen Kao Yu-jen, var tidligere ordfører for Taiwans provinsforsamling.

Akademisk karriere

Eric Chu tok bachelorgrad i bedriftsøkonomi ved Taiwans nasjonaluniversitet (1983). Etter militærtjenesten studerte han i USA, og tok mastergrad ved New York University i finansøkonomi (1987) og doktorgrad i revisjon (1991). 
Vel tilbake i Taiwan var han professor ved Nasjonaluniversitetet fra 1992 til 2001.

Politisk karriere

Fra 1998 til 2001 var Chu en av Kuomintangs parlamentarikere i Det legislative Yuan. Den 1. desember 2001 ble han fylkesråd i fylket Taoyuan og utøvde dette embede (som han ble gjenvalgt til i 2005) frem til 2009. 
Deretter utnevnte president Ma Ying-jeou til regjeringen, der han var vise statsminister i Wu Den-yihs regjering i ett år. 
I 2010 tstilte han som kandidat til borgermestervervet tfor den nyopprettede regjeringesumiddelbare by Nye Taipeh, og vant med 52,1 % av stemmene mot kandidaten for Det demokratiske framskrittsparti (DPP), Tsai Ing-wen (hun fikk 47,39 % av stemmene). Ved de landsomfattende kommunevalgene 29. november 2014, da Kuomintang gjorde det nokså dårlig, lyktes det Chu å gjenvelges, med 50,06 % mot Yu Shyi-kun (DPP, 48,78 %). Han var da etter valgene den eneste Kuomintang-borgermester i noen av de seks regjeringsumiddelbare taiwanesiske byer, og partiet knyttet store håp til hans evne til å fornye partiet. 
Etter Ma Ying-jeous fratreden som partileder for Kuomintang i desember 2014 kunngjorde Chu sitt kandidatur til vervet. Han var den eneste kandidaten, og ble valgt 17. januar 2015.
Han bvle senerre partiets presidentkandidat. Opprinnelig hadde han og partiet lansert Hung Hsiu-chu, men hun gjorde det svakt på meningsmålingene. Han trakk seg, og samme dag, 17. oktober 2015, ble Chu partiets presidentkandidat.
Trafigura

Trafigura er et internasjonalt firma som handler med metaller og energi, inkludert olje. Trafigura er verdens tredje største uavhengige oljetrader.
Firmaet ble grunnlagt i 1993 av Claude Dauphin og Eric de Turkheim, som hadde arbeidet sammen som oljetradere i firmaet Glencore, som er basert i Zug i Sveits. Siden starten har firmaet vokst kraftig, og det har nå 55 kontorer i 36 land. I 2007 omsatte Trafigura for over 57 mrd us-dollar.
Trafigura har vært involvert i flere politiske og miljømessige skandaler. Firmaet var involvert i korrupsjonsskandalen rundt Iraks Olje for mat-program under embargoen mellom den første og den andre Irak-krigen.
Firmaet stod også bak giftutslippet på Elfenbenskysten i 2006, som førte til 15 dødsfall og at mer enn 100 000 ble syke.
Og stod bak ulovlig vasking av coker bensin ved Vest Tank i Sløvåg i Sogn og Fjordane som førte til Vest Tank-ulykken.
Scatopyrodes

Utseende

Stort sett middelsstore trebukker, gjerne 30-40 millimeter lange.
De er ofte ganske fargerike, med metalliske farger. De innerste leddene av antennene er ganske kraftige, men leddene blir mindre og mindre utover. Kroppsformen er litt flattrykt.

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Mellom-Amerika og det nordvestlige Sør-Amerika.
På farlig grunn

Handling

Forrest Taft (Steven Seagal) er en oljearbeider med slukking av oljebranner som spesialitet. Hans arbeidsgiver, oljeselskapet Aegis Oil med direktøren Michael Jennings (Michael Caine) i spissen, har inngått en avtale med urinnvånerne i Alaska om oljeriggutbygging. Dersom oljeselskapet ikke klarer å få oljeriggen Aegis 1 produktiv innen en gitt tidsfrist, går rettighetene tilbake til lokalbefolkningen. Dermed setter oljeselskapet profitt foran miljøvern og menneskelig sikkerhet for å rekke tidsfristen. Når mistenkelige ulykker dukker opp, går Forest sammen med eskimoene i Alaska for å stoppe oljeselskapene. I sitt samarbeid med eskimoene opplever han en spirituell forbindelse med sin forfedre.
Carl-Axel Acking

Arbeid

Han hadde eget arkitektkontor i Stockholm fra 1939. Han var overlærer i møblel- og interiørkunst ved Konstfackskolan i Stockholm 1947 til 1957 og lærer i materialkunnskap og formlære ved arkitektlinja på Tekniska Högskolan fra 1957.
Han skrev også flere lærebøker i arkitektur.
Andrachydes

Utseende

En middelsstor, nokså kraftig, blankt brunsvart trebukk med et gult tverrbånd på dekkvingene. Pronotum og dekkvingene foran og bak er kledt med fine, nedliggende, gulaktige hår. Antennene er nokså kraftige, hvert ledd gulaktig med svart spiss, noe lengre enn kroppen. Pronotum er ujevnt sekskantet, bredere enn langt, med en smal tverrkjøl i midten. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, blanke midt på og mattere og hårete i begge ender. Beina er middels lange, lårene nokså tynne.

Utbredelse

Arten er utbredt i Ecuador og Peru.
Blodrørsopp

Kjennetegn

Blodrørsoppen har en hatt som er 5 - 20 cm bred. Unge varianter av blodrørsoppen er halvkuleformet, siden blir den hvelvet (altså flatere hvelving). Blodrørsoppens farge er som oftest mørkebrun, men den kan også være lysebrun, olivenbrun eller gulaktg. Selve huden er semsket eller fløyelsaktig og tørr. Rørene inne i hatten er gule, av og til med et grønnlig skjær. Rørmunningen, altså undersiden av hatten, er blodrød, derav navnet blodrørsopp. Ved trykk på undersiden blir rørlaget mørkeblått. Sporepulveret er olivenbrunt.
Stilken er 6-12 cm høy og 2-4 cm tykk. Den kan være både jevn og svakt konisk, slik at den er tykkere i bunn enn på toppen. Stilken er bar, uten krage og slire, men har små karminrøde prikker. Stilken er ellers gul.  Kjøttet blåner ved trykk eller skjæring.

Utbredelse

Blodrørsoppen er ofte å finne i åpen løvskog i nærheten av eik og bøk og ofte på skrinn jord, eller næringsfattig barskog. Den vokser enkeltvis eller flere sammen. Den dominerer i Skandinavia og i Storbritannia. I Norge er den oftest funnet på øst- og vestkysten.
Vannassen

Vannassen er en liten innsjø i Stavanger kommune med friområde og parkområde rundt, plassert ved Åsen ovenfor  Hillevåg. Vannassen var vannverk for Hetland kommune fra 1919, men er nå nedlagt.

Historie

Opprinnelig var Vannassen bare et lite tjern omgitt av myrområder og lynghei. Dette tjernet lå på gården Auglend (som området fremdels heter), men på 1800-tallet ble området nord og øst for tjernet kjøpt opp av gårdsbrukene Sandvik og Blidensol. Helmik Jonassen Sandvik brukte vann fra tjernet til å male korn i et lite kvernhus.
I 1915 kjøpte Hetland kommune tjernet og området omkring for å bygge et vannverk. Vannverket skulle betjene sørlige HIllevåg og nærmeste strøket sønnenfor. Tjernet ble dermed demmet opp og gravd ut, og utgjorde i alt 23 dekar. Bassenget kunne romme 50000m3.Vanntilførselen ble regulert fra noen kummer i en betongplatting på østsiden av vannet. Noen av disse står fremdels. Fra kummene ble vannet ført i rør til selve vannverket som sto i skråningen like nedenfor. Vannverkstjernet viste seg i ettertid å være en dårlig investering for Hetland kommune. Vannet smakte dårlig, og vannverket ble nedlagt.

Bruk i dag

I dag er Vannassen et yndet friområde med turløype og parkområde som ligger på Kristianslyst i Hillevåg bydel, og det er et fint parkanlegg rundt vannet. Her er det fint å ta med småbarn, for det finnes en stor lekeplass ved vannet i tillegg til flere benker og gressletter. Løypa rundt vannet er belyst, og det er offentlig tursti fra Vannasen og ned mot Mariero. Det er skog rund hele vannet som strekker seg fra veien Auglendsdalen parallelt med E39 i vest til boligfeltene ved Kristianlyst skole. I sør er gatene Auglendsdalen, Håvollveien og Rundvollen. I nord grenser området til bebyggelsen i Solåsveien. Vassåsveien avgrenser parkområdet mot en stor åpen grusplass, hvor omreisende sirkus ofte setter opp telt.
Det har blitt en tradisjon for beboerne i området å feire Sankthans aften her, med bål og festligheter. Hvert år pleier også russen på Nord-Jæren å ha flere feiringer her.
Simmerath

Geografi

Kommunen ligger rundt 20 km sørøst for Aachen på grensen mot Belgia.

Historie

Området var en del av Hertugdømmet Jülich fram til 1795 da det ble erobret av det revolusjonære Frankrike, og lagt inn i det daværende franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen  i 1815 kom området under Kongeriket Preussen. 
I 1885 ble byen knyttet til jernbanenettet da linjen mellom Aachen og Sankt Vith åpnet som ble en del av Vennbahn. 
Etter det tyske nederlaget i 1918 ble den tysk/belgiske grensen gjennom Versaillestraktaten i 1919 flyttet østover, og Eupen-Malmédy ble en del av Belgia og Roetgen ble en grensekommune. Versaillestraktaten bestemte at jernbanetraseen skulle være belgisk territorium, og oppsto det en eksklave nordvest i kommunen, som deles med Roetgen.
Sundjataeposet

Sundjataeposet er et epos fra Vest-Afrika som forteller om Sundjata Keita (ca 1217–1255); den legedariske grunnleggeren av Maliriket. Eposet er fremdeles levende tradisjon og fremføres av grioter, og det finnes ikke én definitiv versjon av det. En prosagjenfortelling ble imidlertid utgitt av den franskguineanske forfatteren D.T. Niane i 1960, basert på grioten Djeli Mamadu Kuaytés versjon.
Eposet beskrives som «ikke bare Vest-Afrikas men hele Afrikas mest kjente epos. Alle mandinkaer kjenner historien og melodiene» Eposet ble ført nedskrevet i kolonotiden fra 1880, og den eldste fullstendige skrevne versjonen er fra 1913; den neste er Nianes fra 1960. I 1970-årene ble det publisert flere versjoner, og det er nå kjent 8 ulike prosaversjoner og 9 versjoner i verseform.

Handling

«Selv om helten er en historisk skikkelse, blir han tillagt overnaturlige egenskaper slik det er vanlig i muntlige overleveringer. I vestafrikanske epos legges det særlig vekt på heltens underfulle tilblivelse og uvanlige oppvekst. […] Makten bygger på hans barika, et begrp som omfatter både muslimsk 'nåde', 'velsignelse' og animistisk nyama, 'ond magisk kraft.»  Sundjatas gode egenskaper er de samme som er allment anerkjent blant mandinkaer og vestafrikanere generelt: respekt for alder og hierarki, høviskhet, gjestfrihet, generøsitet, skjønnhet og mot. Eposet er preget av en synkretistisk form for islam, der animistiske elementer er smeltet sammen med islam.
Eposet har tre hoveddeler: bakgrunn, fødsel og oppvekst; tiden i eksil; og veien tilbake til kongeriket Manden. Eposet legger liten vekt på hans kongegjerning og siste år, men er konsentrert om veien fram til makta.
Sundjata var sønn av kongens andre kone, og var lam fra fødselen av, på grunn av førstekonas magi. Sundjatas mor Sogolon den heslige (eller Bøffelkvinnen) var uskjønn, men var kongens yndlingshustru fordi en spådom hadde sagt at en uskjønn kvinne skulle føde kongen en mektig sønn. Da faren døde ble Sundjata og mora nødt til å flykte, etter at de ha blitt truet av den nye kongen, Sundjatas eldre halvbror. De lever i eksil i sju år. Halvbroren Dankaran Tuman forspiller riket i krig, og flykter. Sundjata vender omsider tilbake, tar makten og befester og utvider riket.
Historien har likhetstrekk med Disneyfilmen Løvenes konge.
Kanker (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 748 593 innbyggere i distriktet, mot 650 934 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 10,25 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,02 % i 2011 mot 16,42 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 975 i 2011, det samme som i 2001.
The Cool Cats

The Cool Cats ble startet i Bærum, den 25. oktober 1958. Det var til å begynne med et skiffleband som oppsto i kretsen rundt den norsk-amerikanske rockesangeren Jan Rohde, med gitaristene Tor Møkleby, Morten Kolstad og Erik Garthus. Like ut på nyåret i 1959 kom Eirik Wangberg med i bandet. Han hadde mest lyst til å spille bassgitar. Denne måtte han selv bygge, og påsken 1959 reiste han på scooter til Uddevalla for å kjøpe strenger og målt opp avstanden mellom båndene på gripbrettet.
Via rock’n’roll og shadowsmusikk fremsto de etter hvert som beatband. I likhet med andre kjente 60-tallsband som oppsto som instrumentale gitarband, som The Beatniks, The Vanguards og The Pussycats, lot de seg begeistre av den nye sounden fra The Beatles med flerstemt sang. Medlemmene i The Cool Cats var utmerkete musikere, og ved siden av egne singelutgivelser, akkompagnerte blant annet andre kjente artister som Wenche Myhre.
Deres første singel, «It Takes A Worried Man» / «Lotta Lovin», kom i 1959, med Rohde som vokalist. Så skulle det gå mer enn fem år til oppfølgeren «Poison Ivy» / «I’m A Hog For You» ble giyy uy. Det skjedde stadig endringer i sammensetningen, og nye bandmedlemmer kom og gikk. En regner med at The Cool Cats hadde mer enn et dusin forskjellige besetninger.
Som tilfellet var med The Pussycats opptrådte også medlemmene i The Cool Cats under pseudonym eller klengenavn; Erik Foss Jensen ble kalt «Titte», bassisten Erik Fagerhøi ble kalt «Fager», vokalist, gitarist og keyboardist Ole A. Sørli fikk navnet «Skinny», mens gitaristen Paul Karlsen ble hetende «Hetta», fordi han i den første tiden opptrådte med hette over hodet for ikke å røpe sin identitet. Et annet kjent bandmedlem var trommeslageren «Guggen» Tøraasen, som senere fikk en stor solohit med Harry Bellafontes «Day-O». Han ble også medlem av Kjell Karlsens Orkester. Guggen ble etterfulgt på trommer av Ole Jacob Edna, med klangenavnet «Jacken».
Da de i 1966 fant på å utgi en singel med norske tekster skjedde det som en ren fleip, fordi de ikke ønsket å ta plateselskapets krav om å synge på norsk seriøst, slik i sær The Vanguards gjorde. Bandets konsertrepertoar var svært variert med Yardbirds-låter som «Still I’m Sad», og The Beatles-låter som «A Taste Of Honey», «Yesterday» og «Penny Lane», og selv eldre, instrumentale Shadows-låter som «Amorada» ble fremført med bravur.
Etter en Danmarksturné sommeren 1967 ble bandet offisielt oppløst den 3. oktober 1967, hovedsakelig på grunn av økonomiske misligheter og gjeld. Paul Karlsen og Ole A. Sørli fortsatte ennå en stund som musikere og ble dernest med i bandet Happie.
Liten ryggjelledøgnflue

Voksne (imago)

Kroppen er 6-7 millimeter lang. Kroppen er gul eller oliven på farge. Vingene er mer grå eller gråblå, de er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Lengst bak på bakkroppen er det tre haletråder (cerci). Den ligner på rød ryggjelledøgnflue både i størrelse og på farge.

Nymfer/larver

Nymfene er mellom 6-7 millimeter lange og har en rød eller mer orange kropp. De har fem gjellepar, men det bakerste er dekket av det foran, slik at det ser ut som den bare har fire. Gjellene ligger langs kroppen uten å stikke ut. Bakkroppsleddene har noen torne lignende utvekster oppe, på sidene, disse er bare en femdel eller en fjerdedel av bakkroppsleddets lengde. Haletrådene har korte spredte hår, uten mørke bånd, men med noen tynne ringer.

Levevis

Liten ryggjelledøgnflue finnes i små bekker og større elver med mose og gress. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. 
Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever på mose og gress i elven. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 2 år. 
Liten ryggjelledøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne flyr fra august til september. De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.
Fylkesvei 2824

Fylkesvei 2824  går mellom Hole bru og Foss bru i Sigdal kommune. Veien er 4,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 135.
Personverndirektivet

Direktivets innhold

Direktivets første del definerer virkeområdet og begreper som den personopplysninger, behandlingsansvarlig (dansk: registeransvarlig, engelsk: data controller) og databehandler (dansk: registerførere, engelsk: data processor).  
Direktivets andre del setter betingelser for at behandlingen skal være lovlig, herunder krav til datakvalitet (artikkel 6) og krav til at behandlingen har et rettslig grunnlag 
(artikkel 7). Det er strengere krav til behandling av særlig følsomme opplysninger, som opplysninger om politisk eller religiøs overbevisning, helse eller seksuelle forhold (artikkel 8). Den registrerte har rett til opplysninger om behandlingen og kan kreve innsyn hos den behandlingsansvarlige (artikkel 10-13). 
Direktivets fjerde del regulerer adgangen til å overføre opplysninger til tredjeland, dvs. stater utenfor EØS-området. Slik overføring kan blant annet skje når den registrerte har samtykket, tredjelandet anses å ha tilfredsstillende lovgivning eller den behandlingsansvarlige har garantert for behandlingen. Kommisjonen har erklært at noen stater (bl.a. Argentina, Canada og Sveits) har et tilfredsstillende beskyttelsesnivå, og den har fastsatt eksempler på kontraktsbestemmelser som gir tilfredsstillende garantier ved overføring av opplysninger til tredjeland. 
Direktivets artikkel 29 slår fast at det skal opprettes en uavhengig og rådgivende gruppe som utpekes av medlemslandendes tilsynsmyndigheter. Datatilsynet er observatør i artikkel 29-gruppen. Gruppen har publisert en rekke uttalelser, hvor aktuelle problemstillinger drøftes og direktivet tolkes. I tillegg har gruppen uttalelser om personvernforordningen, som avløser direktivet fra 2018.
5. november-demningen

5. november-demningen er en demning med vannkraftverk 88 km nordøst for hovedstaden San Salvador i det østlige El Salvador, innviet med generatorer fra 1957 til 1966. Reservoaret er plassert på elven Lempa. Demningen er en gravitasjonsdam i betong med høyde 66 meter, og reservoaret er på 16 km². Installert effekt er 81,4 MW fordelt på 3 generatorer.
Operatør er det nasjonale energiselskapet CEL. Årsproduksjonen er inntil 475 GWh (0,48 TWh).
Kobling

Kobling, også clutch eller kløtsj, er en mekanisk innretning som gjør at en roterende del kan frikobles fra en annen. Slike koblinger er helst i drivverket på biler, der de sitter mellom motoren og girkassen.
De fleste bilkoblinger opereres med en pedal. De består av en eller flere friksjonsplater som holdes mot svinghjulet med fjærer. Koblingen kan være «våt» eller «tørr»; hvis den er våt ligger den i en væske som kjøler den ned og frakter bort urenheter.
Nemaxera betulinella

Utseende

En liten (vingespenn 12-19 millimeter), brun-brokete møll. Antennene er trådformede og omtrent to tredjedeler så lange som forvingene. Hodet er kledt med hvite, hårlignende skjell, forkroppen er hvit med små, mørke flekker på skuldrene. Forvingen er spraglet i brunt, svart og hvitt, midt i vingen er det et stort, trekantet felt som er nesten ensfarget brunt. Vingefrynsene på forvingen er gulbrune med to hvite felter. Bakvingene er mørkt gråbrun. Larven er hvit med gulbrunt hode. Nakkeplaten (bake hodet) er mørkbrun.

Levevis

Arten kan finnes i mange ulike slags løvskoger, også ved gamle vedstabler. Larvene utvikler seg i kjuker, blant andre knivkjuke (Piptoporus betulinus), knuskkjuke (Fomes fomentarius) og silkekjuke (Trametes versicolor). De voksne sommerfuglene flyr i juni-august.

Utbredelse

Arten er utbredt over hele Europa og i Sibir. I Norge er den utbredt i Sør-Norge nord til Hordaland, dessuten er det spredte funn helt nord til Finnmark.
Riksdagsvalget i Sverige 2014

Regjeringskrisen høsten 2014

Med Sverigedemokratene på vippen og en uvilje mellom de sosialdemokratiske og borgerlige partiene til å samarbeide om budsjettet, førte valget til regjeringskrise høsten 2014. Den parlamentariske situasjonen i Sverige etter valget betød at enhver sittende regjering var avhengig av støtte fra det selvutnevnte blokknøytrale Sverigedemokratene eller et samarbeid på tvers av blokkene. Den 2. desember erklærte SD at de ikke kom til å stemme for budsjettforslaget regjeringen skulle legge fram dagen etter, og Stefan Löfven annonserte at regjeringen som følge av dette kom til å utlyse nyvalg 29. desember, som var det tidligste tidspunkt nyvalg kunne utlyses ifølge svensk lov.

Desemberoverenskomsten

Regjeringspartiene og den borgerlige opposisjonen annonserte på en pressekonferanse 27. desember 2014 at et budsjettforlik var inngått. Avtalen sa at en mindretallsregjering kunne styre ut fra eget budsjett, men måtte samarbeide og forhandle med andre partier i andre spørsmål. Desemberavtalen avverget regjeringskrisen og nyvalget ble avlyst.