google/wiki40b huggingface dataset:
Veuglaire

Veuglaire (fra Tysk Vogler og Vogelfänger, og Flamsk Vogheler, etter en våpensmed ved navn Vögler) var en kanon i smijern, og en del av Frankrikes artilleri i middelalderen. Den ble brukt til beleiringsvåpen og under feltslag. Kaliberet varierte fra 2,5 til 25 cm, og lengde på løpet mellom 0,9 og 3m. Veuglaire var ikke bare ment til bruk på en ribaudequin ved siden av andre løp, men også på en hjullavett for kun et løp om gangen. En veuglaire har et stort, tungt jernløp, omkranset av en jernring, med samme utseende som den mye større bombard som var montert på en massiv trebjelke kalt stokklade og kunne forsynes med hjul som en hjullavett.
En Veuglaire var opp til 3 meter lang, veide mellom 150 kg og flere tonn, og kan sammenlignes med Crapaudins eller Crapaudaux, som var kortere (1,2–2,4 meter) og lettere enn en Veuglaire. Veuglaires var vanligvis bakladet og brukte derfor et separat kruttkammer (boîte à poudre) der krutt og kule lå når ladd.
Veuglaire, sammen med Crapaudin, ble ansett som å være et våpen av middels størrelse og pleide å ha mindre kammer enn en bombard. De tilhørte en kategori våpen som ble utviklet fra sent i 14. århundre, som hadde et trangere løp og flatere bane. Kategorien inkluderer culverin, curtall, serpentines, falcon (våpen) og arkebuse.
Våpenet var tatt i bruk som feltskyts etter ca. 1420 som et viktig våpen under de siste slagene i hundreårskrigen og under de burgundiske krigene fram til 1477. Deres tyngde i større kaliber gjorde disse mest egnet på bakken etter at hjulene var tatt vekk og stokkladen lagt på bakken for avfyring. I mindre kaliber kunne de avfyres fra sin hjullavett uten frykt for at hjulene skulle bryte sammen. De ble først laget av smijern, men utover 1400-tallet ble de støpt i bronse. Veuglairen som feltskyts ble oppgitt ved begynnelsen av 1500-tallet, erstattet av feltslanger: lange kanonskyts med stor rørlengde laget av bronse og smijern eller støpejern.
Anders Fogh Rasmussens tredje regjering

Anders Fogh Rasmussens tredje regjering var Danmarks regjering fra 23. november 2007 til 5. april 2009. Den utgikk fra Venstre og Det Konservative Folkeparti, med støtte fra Dansk Folkeparti. Regjeringen hadde 19 medlemmer, 12 fra Venstre og 7 fra Det Konservative Folkeparti.
Theora

Theora er en fri videokodek som utvikles av organisasjonen Xiph.org, som en del av Ogg-prosjektet. Theora er ment som en konkurrent til MPEG-4 (for eksempel Xvid eller DivX), Windows Media Video, RealVideo, og andre høykomprimeringskodeker.
Theora er arvtageren etter On2s videokodek VP3. VP3 var i utgangspunktet patentert, men On2 har gitt det ut under en fri programvarelisens (BSD-liknende) som sikrer hele menneskeheten retten til å bruke programvare basert på VP3 for all framtid uansett hensikt. Dette gjør Theora svært interessant for fri programvare-bevegelsen.
Den norske regjeringen har blitt foreslått å bruke Theora på offentlige nettsteder.

Teknisk informasjon

Theora lagrer kun bildedelen av videoen. Lyden lagres som regel i Vorbis, men Speex eller FLAC går også an. Undertekst kan lagres med tekstkodeken Writ. Det hele pakkes i et innkapslingsformat, vanligvis Ogg. Foretrukket filendelse er da .ogv, men .ogg er tradisjonelt mye brukt.

Utvikling

Etter flere år i alfa- og betastadium blei Theora 1.0 gitt ut den 3. november 2008. Nå er utviklingsfokuset retta på en ny koder med kodenavnet «Thusnelda» som vil bli inkludert i en framtidig Theora 1.1-utgivelse. Formatet ble "frosset" i Theora 1.0alfa3 (utgitt i juli 2004), så filmer lagret etter dette tidspunktet vil fortsette å være kompatible med framtidige avspillere.

Koding av Theora-video

Libtheora-biblioteket, fra theora.org, inneholder referanseimplementasjonen av både koder og dekoder. Foreløpig (mars 2006) finnes det ikke noe offisielt program som kan kode Theora-video.
Det finnes et tredjepartsprogram, ffmpeg2theora, som bruker FFmpeg til å dekode MPEG-video og libtheora til å kode Theora-video.
Den frie lyd/video-dekoderen ffdshow kan kode Theora-video ved hjelp av multikodekpakken Video for Windows inne i populære AVI-redigeringsprogrammer som VirtualDub. Det støtter både koding og dekoding av Theora-videostrømmer og bruker Theoras alfa 4-biblioteker. Imidlertid kan ikke alle de gode egenskapene i Theora nyttes i gjennom ffdshows grensesnitt.
Det frie 'Video-DJ'-programmet Freej kan kode og strømme ogg/theora. Video kommer fra en eller flere video- eller bildefiler/kilder mens lyd kommer fra lydkortet.
Det frie Videoredigeringsprogrammet LiVES kan kode ogg/theora i forskjellige kvaliteter.
En betaversjon av Thoggen for Linux, et GTK+ og GStreamer-basert DVD-kopieringsprogram som koder ogg/theora.

Spilling av Theora-video

Du kan finne videoer til å teste Theora-avspilleren din, se her liste over Theora-demoer eller her Theora testsvitte.
Særlovselskap

Særlovselskap er en norsk selskapsform. Et særlovselskap skiller seg fra andre statlige aksjeselskap og statsforetak ved at hvert enkelt av selskapene er opprettet og drives med hjemmel i en egen lov.
Særlovselskapene er i hovedsak opprettet der hovedvirksomheten er et monopol eller brukes som et politisk instrument. Oppgavene varierer fra pengespillforvaltning, næringsvirksomhet, bankvirksomhet til disponering av budsjettpolitiske virkemidler.
Postbanken BA er et eksempel på et tidligere statlig særlovselskap som ikke var i en monopolsituasjon, men som bedrev tjenesteytring i et svært konkurranseutsatt marked. Postbanken har blitt innlemmet i DNB.

AS-betegnelsen

AS-betegnelsen i navnene til enkelte av særlovselskapene er historisk betinget. Vinmonopolet var ved etableringen i 1932 i privat eie. Fram til 1993 var Norsk Tipping AS eid i fellesskap av staten, Norges Idrettsforbund og Norges Fotballforbund.
Xyloryctidae

Utseende

Små til ganske store (vingespenn 20–70 mm) sommerfugler med avlange, avrundede forvinger, som oftest mer eller mindre brunlige eller hvite, enkelte mer fargerike. Av utseende kan de minne om viklere eller nattfly. Kroppen er temmelig kraftig og hårete, hodet forholdsvis lite. Antennene er vanligvis trådformede, men de er smalt fjærformede hos noen hanner, halvparten til to tredjedeler så lange som forvingene. Labialpalpene er ikke påfallende store. Forvingene er avlange, avrundet firkantede, framhjørnet noen ganger sigdformet uttrukket. De er vanligvis enten brunspraglete eller hvite, ofte med spredte, små, svarte flekker. Bakvingene er ensfarget grålige, brede og avrundede med korte hårfrynser. Bakkroppens ryggledd har kraftige, pigg-aktige børster ved bakkanten. Beina er korte og kraftige, føttene (tarsene) tynne.

Levevis

Larvene lever på lav, levende planter eller døde eukalyptus-blader. De kraftige åmene lever i silkerør som de spinner. De artene som angriper levende planter kan finnes på over 20 ulike plantefamilier, men halvparten av artene lever på familiene Myrtaceae og Proteaceae. De voksne sommerfuglene flyr om natten.
Bikolibri

Beskrivelse

Hannen har strupe, panne og hode i kraftig grønn farge, iriserende krage med fjær som er forlenget ned på begge sidene av strupen. Oversiden er blåfarget, mens resten av undersiden er lys grå til hvit. Hunnen er blågrønn med noe lyst i bryst og underside. Dessuten har hun hvite flekker på enden av de ytre halefjærene. I hekkedrakt har hannfugler iøynefallende rosa til rød farge i panne, på hode og i nakke, og er iriserende metallisk blå på rygg og vinger. Som for andre kolibrier er de iriserende fargene i fjærene ikke alltid synlige. Effekten er avhengig av vinkelen mellom observatør, fugl og lyskilde. Det svarte, halvlange rettenebbet er tynt, og tungen tilsvarende lang og kløftet ytterst på tuppen, for best mulig næringsopptak. Kroppstemperaturen ligger rundt 41 °C om dagen, men den senkes om natta for å spare energi.
Hannen er litt mindre enn hunnen. Arten måler cirka 5–6 cm fra tuppen av nebbet til enden av stjerten, og gjennomsnittsvekten er cirka 1,8 g. Vingene slår med cirka 80 slag/sek når fuglene flyr. Dette er nok til at fuglen kan henge stille i lufta foran blomster som den henter nektar fra, omtrent som bier og vepser.
Med tungen formet som et langt rør suger fuglen opp nektar, som om tungen var et sugerør. I denne prosessen får fuglen blomsterpollen på nebb og hode, som når den besøker andre blomster pollinerer disse med. På denne måten spiller fuglen en viktig rolle i reproduksjon av planten. Bikolibrien konsumerer daglig nektar tilsvarende halve kroppsvekten. Den drikker også inntil åtte ganger sin egen vekt med vann.
Hunnen bygger et skålformet reir av spindelvev, bark og lav, som regel 3–5 m over bakken og godt skjult i vegetasjonen. Konstruksjonen av redet tar cirka 10 dager. Eggene er mindre enn kaffebønner og hunnen ruger dem alene i 21–22 dager. Ungene får fjærdrakt etter 13–14 dager og flyr ut av reiret etter cirka 18 dager.
Bikolibrien er trolig standfugl. Populasjonen minker, sannsynligvis på grunn av tap av habitat. Arten ser ut til å være avhengig av moden skog. Arten står på CITES liste II.
Takashi Kojima

Karriere

Takashi Kojima startet sin profesjonelle karriere i Kashiwa Reysol i 1995. Han har også spilt for Vissel Kobe.
No. 97 Squadron RAF

No. 97 (Straits Settlements) Squadron var en Royal Air Force skvadron etablert 1. desember 1917 i Waddington, Lincolnshire. Skvadronen var aktiv frem til 1920, den ble reetablert i 1935 og var aktiv under andre verdenskrig og frem til 1956. I 1959 ble den igjen aktivert og var operativ frem til 1967 da den ble endelig nedlagt.
Naoki Soma

Japans herrelandslag

Naoki Soma spilte 58 landskamper for Japans herrelandslag, og deltok for Japan under Fotball-VM 1998.
Karen Holtsmark

Bakgrunn

Karen Holtsmark er født i Ås, men tilbrakte store deler av sin barndom på slektsgården Holtsmark i Sylling i Lier. Hennes kunstneriske talent fikk her gode vekstvilkår. De eldre familiemedlemmene på garden var opptatt av tegning, veving og maling. Hennes far, Gabriel Gabrielsen Holtsmark, var fysiker og hennes mor, Margrethe Weisse, var lærerinne. Oppveksten hadde i så måte bidratt til å skape vitebegjær og nysgjerrighet. Holtsmark skulle tidlig orientere seg utad og reiste som 19-åring til Paris for å gå på tegneskole og lære fransk.
Den formelle utdannelsen startet i tekstilklassen på Statens kunst- og håndverksskole hvor hun drev med billedvev. I 1927 gikk hun over til malerklassen på Statens kunstakademi som elev av Axel Revold.
Etter utdannelsen hadde hun flere studieopphold i utlandet, blant annet i Frankrike, Sovjetsamveldet og Italia. I 1932 deltok hun på gruppeutstilling i Kunstnerforbundet med de unge radikale malerne Bjarne Rise, Johannes Rian og Vilhelm Bjerke-Petersen.

Stil

En av de få norske kunstnere som våget å ta deler av surrealismens ideer og program inn i sin kunst. I 1935 ga en kritiker henne valget om å gå surrealismens eller kunstens vei. Som modernist valgte hun begge deler.
Det var særlig i årene 1934-35 som var hennes gjennombruddsår som modernist, at hun stilte ut malerier med et slikt formspråk. Hun deltok f.eks på den store kubisme-surrealisme utstillingen i [8København]] i 1935 og skrev i kunsttidsskriftet Konkretion. Arbeidsmåten hennes forutsatte at underbevisstheten bearbeidet motivet noe som brakte fram spennende form og farge elementer i bildene.
Som kunstner har Holtsmark vært knyttet til den moderne radikalismen politisk såvel som kunstnerisk. I Konkretion skrev hun i 1935:
«Vi vil skape våre billeder i de former vi har i oss selv, ikke i de gjengse kjente former som fortidens malere har skapt. Da vil hver form og hver linje leve sitt eget liv og gi oss budskap om noe som vi ellers ikke vilde ha anelse om».

Arbeider

Hovedverket «Mennesket og vilkårene» fra 1935 er konsekvent gjennomført og strengt holdt i flaten og med sterke farger. Kjøpt av Nationalgalleriet. Hennes største offentlige oppdrag var en stor tekstildekorasjon til Stortinget, «Solens gang» (1959–65) som Else Halling vevde. Arbeidet skal tolke «naturkreftene: sol – regn – hav – fjell – regnbue, og i midten mennesket med kornet som skal samle det hele». 
Holtsmarks arbeider er representert i Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Bergens Billedgalleri, Lillehammer Bys Malerisamling samt i betydelige privatsamlinger.
Hun sluttet å male rundt 1970, men fortsatte sitt samfunnsengasjement som politisk aktivist. Hun arbeidet som frivillig med distribusjon av avisen Klassekampen fra den ble dagsavis i 1977 til hun var over 80 år.
Vi som ser i mørket

Vi som ser i mørket er et musikkalbum med Siri Nilsen, utgitt på Grappa i 2009. Dette er hennes første plate som soloartist.
Furmanov

Furmanov (russisk: Фу́рманов) er en by i Ivanovo oblast i Russland. Innbyggertall: 40 874 (folketelling 2002).
I 1918 fikk byen innvilget bystatus under navnet Sereda. 13. mars 1941 ble bynavnet endret til Furmanov, etter forfatteren og bolsjeviken Dmitrij Furmanov.
Ryder Cup 2012

Ryder Cup 2012, som ble arrangert 28. til 30. september, var den 39. utgaven av Ryder Cup, en lagkonkurranse i golf mellom Europa og USA. Arrangementet rullerer mellom USA og Europa, og ble denne gang arrangert på Medinah Country Club i Illinois. Dette var første gang Illinois arrangerte konkurransen.
Det europeiske laget reiste til USA som tittelforsvarere, og hadde vunnet Ryder Cup fire av de fem siste gangene turneringen var blitt arrangert.
Dyrerettigheter

Dyrerettigheter, eller dyrs rettigheter, er en filosofisk idé om at alle husdyr blir brukt eller betraktet som menneskers eiendom, og omfatter samtidig den tilhørende bevegelsen som kjemper for å forhindre dette. Bevegelsen er en radikal sosial bevegelse som forsåvidt ikke bare ønsker å skaffe dyr bedre forhold, men også å innlemme andre arter enn mennesket inn i det moralske fellesskap ved å gi deres grunnleggende interesser – for eksempel interessen av å unngå lidelse – den samme overveielsen som hos mennesker. Bevegelsen mener at dyr hverken juridisk eller etisk bør betraktes som menneskers eiendom eller behandles som ressurser for menneskelige formål.
Kritikere av begrepet dyrerettigheter innvender at dyr ikke er bevisste, inngår i en sosial kontrakt eller foretar moralske valg, og dermed ikke kan inneha rettigheter. De som forfekter dette synspunktet argumenterer for at det ikke i seg selv er galt å bruke dyr som mat, til fornøyelse og i forskningsøyemed, selv om menneskene kan ha plikt til å sørge for at de ikke lider unødvendig. Dette synspunktet kalles generelt dyrevelferdssynspunktet og fastholdes av noen av verdens eldste dyrerettighetsgrupper.
Den glade enke

Første akt

I den pontevedrinske ambassaden i Paris feires fødselsdagen til Pontevedros fyrste. Aftenens store trekkplaster er den vakre Hanna Glawari, som er kommet fra hjemlandet Pontevedro for å slå seg ned i Paris. Hanna fortryller alle med sin skjønnhet og sjarm, godt hjulpet av det faktum at hun har arvet 20 millioner etter sin nylig avdøde mann. Ambassadøren, baron Zeta, bekymrer seg for rikets økonomiske tilstand. Skulle Hanna gifte seg med en franskmann, ville formuen hennes forsvinne ut av Pontevedro, og fedrelandet bli bankerott. Zeta ønsker derfor å finne et passende pontevedrinsk parti for Hanna, og velger ut den arbeidssky ambassadesekretæren og kvinnebedåreren, Danilo. Men Danilo og Hanna har et uoppgjort kjærlighetsforhold bak seg, og Danilo avviser idéen tvert. Han vil ikke at Hanna skal tro han gifter seg med henne for pengenes skyld, men han lover iallfall å holde Hannas friere på avstand. Zetas unge hustru, Valencienne, har en heftig affære gående med den rike Camille de Rossillon. De er stormende forelsket, men Valencienne vil – i anstendighetens navn – at han skal gifte seg med Hanna. Hennes noe ambivalente bestrebelser fører ikke frem, ettersom Hanna bare har øye for Danilo.

Andre akt

Hanna setter alt inn på å få Danilo til å vedgå at han elsker henne. Hun arrangerer et stort hageselskap hjemme hos seg selv, og håper på en anledning til å sette Danilo på prøve. Valencienne har stevnemøte med Camille i paviljongen. Den observante ambassadekansellisten Njegus kommer til i det Zeta og Danilo oppdager paret. Han smugler Hanna inn sideinngangen, og får Valencienne ut av syne. Ut av paviljongen kommer dermed Hanna sammen med Camille. Alle er overrasket, og forbauselsen blir ikke mindre da Hanna deklarerer sin forlovelse med Camille. Det blir for mye for Danilo, som i fullt sinne beskylder henne for dobbeltspill. Nå vet hun at han elsker henne.
William Manning

William Manning (født 1. desember 1763, død 17. april 1835 i London) var en britisk handelsmann, politiker og governor av Bank of England.

Bakgrunn

William Manning var sønn av Vest-Indien-handelsmannen William Coventry Manning og hans hustru Elizabeth Ryan. Mannings søster Martha giftet seg med John Laurens, en såkalt patriot under den amerikanske revolusjonskrig.

Karriere

William Manning gikk inn i farens firma og overtok ledelsen er etter farens død i 1791. Han virket som handelsmann i Vest-Indien og var handelsagent for  St. Vincent (1792-1806) og for Grenada (1825-1831). Han var valgt direktør for Bank of England fra 1792 til 1831 og dens direktør mellom 1812 og 1814, etter å ha vært dens Deputy Governor fra 1810 til 1812. Han investerte også i Australian Agricultural Company, ble dets  Deputy Governor i 1826, og ble president for London Life Assurance fra 1817 til 1830.
hAn arvet Copped Hall i Totteridge i Hertfordshire, der hans hustru Mary Hunter gjorde store endringer på eiendommen, sannsynligvis med  Humphry Repton som rådgiver; som del av ornamenterinene demmet de opp Folly Brook for å skape Darland's Lake.
Politiker: Mellom 1794 og 1830 satt han nesten uavbrutt i Underhuset for forskjellige valgkrester etter tur; Evesham, Lymington og Penryn.
Etter Lord Frederick Campbells død i 1816 kjøpte han Combe Bank nær Sevenoaks i Kent fra Campbells datter. Men han fikk økonomiske problemer i 1820-årene og fikk bankerott i 1831. Da ble han nødt til å forlate Bank of England, selge sine herskapshus og flytte til en mindre eiendom i Gower Street i London.
Han døde i Gower Street i 1835 og ble begravet i Sundridge i Kent. 
Han var gigt to ganger. Først med Elizabeth, datter av bankieren Abel Smith i Nottingham, og med henne fikk han to døtre. Så var han gift med Mary, datter av Henry Lannoy Hunter, en barrister fra Beech Hill i Reading i Berkshire; med henne fikk han fire sønner og fire døtre. Én av disse fire sønner var Henry Manning, som ble anglikansk prest, en leder av Oxfordbevegelsen, konvertitt til katolisismen, så katolsk prest og så erkebiskop av Westminster (1865) og kardinal.
Manning River i New South Wales i Australia ble oppkalt ett William Manning.
Victor Sjöström

Stumfilmperioden

Victor Sjöström har opparbeidet sitt verdenskjente renomé først og fremst gjennom sin innsats i stumfilmperioden. Sammen med Mauritz Stiller og Georg af Klercker, var han en av tre som skulle løfte svensk film til internasjonal anerkjennelse i denne perioden. 
Han ble sendt til Paris i 1911 av Magnusson for å lære film-mediet bedre å kjenne. Da han kom hjem fikk han sin første skuespillerrolle i filmen I livets vår (1912), svensk oversettelse I livets vår, og regisserte sin første film samme året, ’’Tregårdsmesteren’’, svensk oversettelse Trädgårdsmästaren hvor han også hadde en skuerspillerrolle. 
Årene som fulgte, frem til 1917, blir sett som Victor Sjöstrøms læringsår i filmindustrien. Det ble produsert mange filmer. Noen fikk bedre anerkjennelse enn andre. Sjöströms muligens beste film i disse årene er Havsgamar (1916). Året etter derimot filmatiserte han Henrik Ibsens dikt «Terje Vigen». Denne filmatiseringen satte Sverige på verdenskartet som en voksende filmnasjon. 
I tillegg til internasjonal anerkjennelse medførte satsningen på Terje Vigen-filmatiseringen en endring i svensk filmproduksjon. Før 1917 hadde det blitt laget mange filmer uten bemerkelsesverdig fokus på stilisering, produksjonskostnader mm. «Terje Vigen»-diktet, derimot, manglet en stram stilisering. Derfor ble dette et hovedfokus for Sjöström under filmadapsjonene. Da filmbransjen så hvilken effekt dette hadde for filmens gjennomslagskraft for publikum og kritikere både nasjonalt og internasjonalt, ble det et av hovedlinjene i de neste svenske storfilmene. 
Sjöstrøm nådde sitt høydepunkt i stumfilmperioden med filmen Kjørekaren, svensk oversettelse Körkarlen. Den inneholdt tekniske finnesser som bl.a. dobbelt-eksponering. Dette ble aktivt brukt i den narrative handlingen til filmen. 
I 1923 så Victor Sjöström seg lei av Sverige og dro til USA for å regissere i Hollywood. Der medvirket han til fem filmer. Da han kom tilbake var han delaktig som regissør eller skuespiller i underkant av 20 spillefilmer før hans død. Kanskje den mest kjente deltagelsen i denne perioden er rollen som Professor Isak Borg i Ingmar Bergmans Smultronstället.
Totalt sett har Sjöström medvirket i over 50 filmer og er blant de få svenske regissører som har klart å skaffe seg internasjonal anerkjennelse.

Filmenes omdømmer

Naturen spiller en viktig rolle i Victor Sjöstrøms filmer. I Terje Vigen har sjøen ofte blitt tolket som Terjes indre følelser og sinnstilstand. Eller i Berg-Ejvind och hans hustru fungerer fjellende som en logisk setting for å fremkalle spenning på, men samtidig fungerer det dramturgisk på å fortelle noe om Karí (Victor Sjöström) sine indre tilstand. I den senere tid har dette elementet, naturen, blitt stående som et typisk nordisk filmatisk element.
Stockholms tunnelbane

Teknikk

Tunnelbanen drives elektrisk fra en strømskinne med driftspenning 650 V likestrøm. Den blå linjen og bestemte vogntyper er klargjort for overgang til 750 V, noe som imidlertid ikke ble gjennomført.
Trafikken skjer først og fremst med 271 moderne tunnelvogner, men også med ca. 250 vogner fra 1970- og 1980-tallet. Et  tog i full lengde består av åtte eldre vogner eller tre nye vogner, og er da ca. 145 meter langt. Enkelte strekninger er bygd for tog med ti vogner, men slik har bare unntaksvis blitt brukt i trafikken.
Togene var opprinnelig tomannsbetjente. Dørene ble passet av en togvakt som var plassert i midten av toget. I 1965 ble det innført enmannsdrift på tog med høyst fem vogner, det innebar at føreren både passer dørene og kjører togene. Siden 1980 har det vært enmannsdrift på samtlige tog.
De eldre vognene, vogntype C6-C15, er 17,62 m lange, 2,80 m brede og 3,80 m høye. De veier ca. 25 tonn (tomvekt) og rommer 48 sittende passasjerer (384 passasjerer/8-vognstog). Togene går normalt sammenkoblet i seks- eller åtte-vognstog. De eldre togene kan ses i rushtiden på den røde og den blå linjen. Bare vogntypene C6, C14 og C15 er fremdeles i trafikk. Disse vogntypene omtales i dag ofte med fellesbetegnelsen Cx. De ulike vogntypene kan kjøres sammen, men de har store innbyrdes forskjeller.
De nyere vognene, C20, er leddede vogner à 46,5 meter (tilsvarende 2 2/3 Cx-vogner) som rommer 126 sittende passasjerer. Disse kjøres vanligvis i to- eller trevognstog, men også enkeltvogner kan  forekomme i trafikken, først og fremst om natten. Et fullsatt trevognstog med C20 kan frakte 1000–1200 trafikanter, hvorav 378 sittende.
Maksimalhastigheten er i praksis 70 km/t på den grønne linjen og 80 km/t på den røde og blå linjen (50 km/t ved plattformene). Maksimal akselerasjon og retardasjon er om lag 1,0 m/s², med mindre forskjeller avhengig av vogntype.
Hochschule für Musik und Theater Hamburg

Hochschule für Musik und Theater Hamburg (HfMT) er en kunsthøyskole i Hamburg. Med sine ca 750 studenter er det en av Tysklands største musikkhøyskoler og tilbyr en kunstnerlig og vitenskapelig utdannelse innen musikk- og teateremnene.
Kongen (klubbhus)

Kongen og Dronningen

Tvers over Frognerkilen ligger Kongelig Norsk Seilforenings tidligere klubbhus, Dronningen, i enden av Huk aveny, på Bygdøy i Oslo, ytterst på Dronningen kjørebro. De to strukturene danner derfor et naturlig par; «Kongen og Dronningen».
Fannaråkbreen

Brevandring

Brevandring på breen bør gjøres med taulag med breutstyr siden det er bresprekker og vannhull som dukker opp ulike steder på breen. Det er daglig breføring i sommersesongen, siden turen over breen er den letteste veien opp til toppen av Fannaråki.
På høsten er det ofte mulig å stå på ski på breen fra Fannaråki eller Steindalsnosi, men også da utgjør bresprekker en fare.