Nedbørfelt

Et nedbørfelt (også kalt nedbørsfelt, avløpsfelt, tilsigsfelt, nedslagsfelt og vanntilførselsfelt (eller -område, eventuelt -distrikt)) er et område med felles avrenning til et hav, en elv, en innsjø eller en bekk. Grensen mellom to nedbørfelt går langs vannskille. Nedbørfelt brukes også om størrelsen (flatemålet) på området. Nedbøren som faller i et nedbørfelt (fratrukket fordamping og andre tap), vil ende opp i dette havet (eller i elven/innsjøen/bekken).

Noen grunnleggende karakteristika

Et nedbørfelt til et hav består av nedbørfeltene til elvene som munner ut i dette havet. På samme måte består nedbørfeltet til en elv av nedbørfeltene til denne elvens bielver. Nedbørfelt kan altså sies å danne et hierarki, der nedbørfeltene til større vassdrag inkluderer nedbørfeltene til de mindre vassdragene som munner ut i det.

Grensen mellom ett nedbørfelt og et annet

Alle punkter på jordoverflaten tilhører et nedbørfelt. I nedbørfeltet skjer det tilførsel, transport og akkumulering av vann. Et sentralt begrep for å definere et nedbørfelt er vannskillet. Dette omslutter hele nedbørfeltet, og er de høydedrag i terrenget som lager grenser mellom ett nedbørfelt og et annet. I et punkt som tilhører vannskillet vil tangenten til høydekotene stå normalt (i rett vinkel) på denne. Dette fordi vannet alltid renner minste motstands veg. I figuren til høyre viser de gule strekene merket «Divide of main drainage basin» vannskillet. Mens de røde tynne strekene merket «Divide of sub-basins» viser de enkelte sideelvenes nedbørfelter.
Som nevnt ovenfor vil vannet fra regn både gå på overflaten av terrenget, og noe vil gå ned i bakken og danne grunnvann. Her vil vannet på sin ferd følge helningen på grunnvannsspeilet. Langs høydedragene for grunnvannsspeilet oppstår grunnvannsskillet, som er analogt med vannskillet.
Kartet øverst til høyre viser de viktigste vannskillene i Europa.

Hypsografisk kurve

For å beskrive et nedbørfelt brukes hypsografisk kurve, som beskriver høyden i feltet. Det lages kart som viser den prosentvise delen av arealet av nedbørfeltet som har en viss høyde over havet eller nedbørfeltets utløp. Hypsografiske kurver er tegnet inn på denne typen kart. Slike kart brukes for analyser og modelleringer av prosesser der høyden har betydning, dette kan være ting som har med snøsmelting, fordampning og nedbør å gjøre.

Dreneringstetthet

Dreneringstettheten er en karakteristisk størrelse for et nedbørfelt, og sier noe om total lengde av elver, og arealet. Tallet fås ved å dividere total elvelengde med arealet av nedbørfeltet. I nedbørfelt der mye vann transporteres som grunnvann vil det være få elver. Dreneringstettheten sier noe om feltets beskaffenhet og behov for overflatedrenering via elver.

Beskaffenhet og fysiske forhold

Størrelsen og formen på nedbørfelt er viktige hydrologiske størrelser. De bestemmer blant annet (sammen med nedbørsmengden) vannføringen i vassdrag.
Avrenningen fra et felt, og dermed vannføringen i elvene tilhørende dette, bestemmes av en rekke forhold og karakteristika. Igjen er nedbørfeltets størrelse av stor betydning, desto mindre felt desto raskere avrenning ved nedbør. Et stort nedbørfelt som strekker seg over områder med høyfjell (kaldere klima), sjøer, myr og jordsmonn av forskjellig beskaffenhet, vil magasinere mer vann. Elvene i et slikt felt vil ha jevnere vannføring. Helling av feltet bestemmer vannets hastighet. Vegetasjon bestemmer grad av fordampning og infiltrasjon. Berggrunnens beskaffenhet bestemmer kjemiske stoffer i vannet, i tillegg til oppholdstiden til vannet om berget er oppsprukket.