google/wiki40b huggingface dataset:
Ingeniør Andrées luftferd

Bakgrunn

I juli 1897 startet ingeniør Salomon August Andrée sammen med to ledsagere ut fra Spitsbergen mot Nordpolen med en vannstoffballong. I august 1930 fant besetningen på et norsk fartøy likene deres og restene av den siste leiren deres. I filmen følges den strabasiøse ekspedisjonen med Max von Sydow, Sverre Anker Ousdal og Gøran Stangertz i hovedrollene.

Handling

Filmen er om den svenske ingeniøren Andrées drøm om å oppfinne en ballong som kunne ta folk til Nordpolen. Etter et mislykket forsøk ute på Spitsbergen i 1896, forsøker Andrée og hans kolleger på nytt året etter. I 1897 drar de til Spitsbergen igjen. Der venter de på at den rette vinden skal komme før de kan sende opp ballongen. 
11. juli 1897 sender de opp ballongen. Den stiger til himmels, men så kommer en kastevind og i forsøket på å stige med denne vinden imot dem, kaster de av verdifull last for å gjøre ballongen lettere. Det blir nå vanskelig å manøvrere ballongen siden de kastet av viktige ting i forsøket på å redde ballongen. Mannskapet er likevel optimistiske og fortsetter ballongferden. 
Det blir mange tunge tak og etter 65 timer gir de opp ferden. Ballongen blir sunket ned på is, 80 mil fra nordpolen. De er nå godt over 30 mil fra fastlandisen. Det blir en lang vandring sydover og da de når Kvitøya ser de sitt snitt til å overvintre der. Mannskapet omkommer på denne strabasiøse ferden, den første som dør er Strindberg. Og de får alle sin kalde grav der på Kvitøya. I 1930 ble likene og restene av deres siste leir funnet på Kvitøya av et norsk båt.

Mottakelse

Filmen hadde premiere i Salomon August Andrée hjemsted Gränna på Gränna-biografen 26. august 1982. Grunnlag for filmen er Per Olof Sundmans roman Ingenjör Andrées luftfärd fra 1967. Filmen var det svenske bidraget til filmfestivalen i Venezia september 1982, og den ble Oscarnominert som besta utlenlandske film og Jan Troell ble tildelt tidsskriftet Chaplins pris «for en gripende, presist og kinematografisk originalt rekonstruksjon av livskjebner og en epoke». For filminnspillingen ble det laget en kopi av ballongen Örnen. Troell fulgte opp filmen om Andrées polarekspedisjon med dokumentarfilmen En frusen dröm 1997.

Visninger og utgivelser

Filmen ble vist på NRK lørdag 28. desember 1985 med reprise 5. januar 1986. Filmen finnes også i en spesiallaget 3-episoders versjon som ble produsert for tysk TV.
Nikolaj Muravjov

Biografi

Muravjov ble ansatt i 1788 i den russiske flåte. Han deltok i krigen mot Sverige 1788–90 og havnet da i 1790 i svensk fangenskap, og ble løslatt etter freden i Värälä samme år.
Han var deretter kommandant på tsarinna Katarina IIs lystyacht.
Han gikk i 1796 over til landhæren som oberstløytnant og innrettet i 1797 på et gods nær Moskva en krigshøyskole for utdannelse av stabsoffiserer. 
I felttogene mot franskmennene 1812–14 deltok Muravjov som greve Pjotr Tolstojs stassjhef med utmerkelse, blant annet ved Hamburgs beleiring. Han ble forfremmet til generalmajor og vendte senere tilbake til sin krigshøyskole, som han ledet til 1823 (den ble fra 1816 kalt «keiserlig akademi»).
Monarkens ansvarsfrihet

Monarkens ansvarsfrihet er et sentralt punkt i monarkiske statsforfatninger.

Belgia

Belgias grunnlov §88, lovfester kongens ansvarsfrihet: «Kongens person er uangripelig; hans ministre er ansvarlige»

Canada

I Canada er ansvarsfriheten en del av lovverk arvet fra det britiske imperiet. Den har dog i senere tid blitt regulert gjennom ulike reformer og tolkninger til det punktet at den nå så å si ikke lenger eksisterer.

Danmark

Den danske grunnlovens paragraf 13 sier «Kongen er ansvarsfri; hans person er fredhellig. Ministrene er ansvarlige for regeringens førelse; deres ansvarlighed bestemmes nærmere ved lov.».

Malaysia

Frem til 1993 var det grunnlovsfestet monarkisk ansvarsfrihet i Malaysia. Denne ble opphevet i 1993.

Spania

Spanias grunnlov, andre del, paragraf 56 tredje ledd sier, «Kongens person er uangripelig, og skal ikke holdes til ansvar.»

Storbritannia

I Storbritannia strakte monarkisk ansvarsfrihet seg til det punktet at alle i «kronens tjeneste» ikke kunne holdes ansvarlig, noe som senere ble regulert bort. I dag er det kun monarken som har immunitet mot straffeforfølgelse.

Sverige

I Sveriges grunnlov, §8 står det «Kongen kan ikke anklages for hans handlinger. Heller ikke kan en regent anklages for sine handlinger som statsleder.»
Adhockrati

Adhockrati er en type organisasjon som er antonym med byråkrati. Uttrykket ble først kjent i 1970 av Alvin Toffler, og har siden da ofte blitt brukt i teorien av ledelse av organisasjoner (hovedsakelig organisasjoner på internett). Uttrykket har blitt videreutviklet av akademikere som Henry Mintzberg.

Etymologi

Ordet er et teleskopord fra det latinske ordet ad hoc, som betyr 'til dette formål', og suffikset -krati, fra det greske ordet kratein (κρατείν), som betyr 'å styre'.
Siffrey Point

Siffrey Point er et lavt, steinete nes som stikker ut fra nordkysten av Trinityhalvøya i Antarktis. Det ligger 11 km vest-nordvest for Cape Dubouzet, 4 km øst-sørøst for Prime Head og 9 km nordvest for Mount Bransfield. Det ble navngitt som Cap Siffrey av kaptein Jules Dumont d'Urville i 1838. Han oppkalte neset etter M. Sifray, rektor ved Collège de Toulon, der Dumont d’Urvilles sønn Jules var student.
Etter en undersøkelse utført av FIDS fra Base D i oktober 1946, ble navnet Kapp Siffrey feilaktig brukt om Prime Head, og denne feilen ble oversett først av britiske UK-APC i 1949 og senere også av amerikanske US-ACAN i 1952. Ved hjelp av nye flyfoto tatt av FIDASE i 1956–57 klarte imidlertid landmålere i FIDS å identifisere Dumont d’Urvilles nes (som ikke var Prime Head), og i 1964 aksepterte både UK-APC og US-ACAN navnet Siffrey Point. På to argentinske kart eksisterer punktet som Punta Black og Punta Negra, mens på et annet kart fra 1958 har det fått navnet Cabo Negro. Sistnevnte er den varianten som ble akseptert av Argentinas geografiske leksikon utgitt i 1970. Det chilenske kartleksikonet fra 1974 brukte navnet Punta Negra.
Red (album)

Red er et musikkalbum med Espen Lind fra 1997. Albumets største suksess var sporet «When Susannah Cries».
NM i ishockey 1995

Poengligaen i Eliteserien

Martin Ålberg, Storhamar         48  20   68
Kyle McDonough, Stjernen         31  21   52
Eirik Paulsen, Viking            22  26   48
Dan O'Connell, Viking            30  16   46
Morten Finstad, Stjernen         22  22   44
Ørjan Løvdal, Stjernen           13  30   43
Trond Magnussen, Lillehammer     21  18   39
Erik Kristiansen, Storhamar      15  24   39
Tom Erik Olsen, Storhamer        23  14   37
Ole E. Dahlstrøm, Storhamar      17  20   37
Sex Gale Menn

Sex Gale Menn var et norsk rock og underholdningsband fra Namsos. Bandet ble dannet i 1995, og i 1999 ga de ut sitt debutalbum Høgt under kuppel'n. Bandet fikk gode kritikker helt fram til 2002, da bandet ble oppløst.
Husene ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom

Grunnleggerne

Grunnleggerne av Galtvort i den fiktive Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom i bok- og filmserien Harry Potter av J.K. Rowling, refererer til fire personer, nemlig Gudrik Griffing, Helga Håsblås, Rasla Ravnklo og Salazar Smygard. Deres etternavn ga navn til de fire husene ved Galtvort, nemlig Griffing, Håsblås, Ravnklo og Smygard. De skal ha levd en gang på 1100-tallet, i det vi i dag kjenner som Storbritannia. De ble, og er fortsatt, sett på som de beste magikerne av tiden.
Veldig lite er kjent om de fire grunnleggerne. Bare Smygard er beskrevet i detalj, mye fordi han konstruerte Mysteriekammeret.
De fire grunnleggerne la igjen en liten del av minnet sitt i Valghatten, som velger ut hvilke elever som skal få være medlem i de forskjellige husene ved Galtvort ut ifra hvilke menneskelige verdier grunnleggerne satte høyest. De fire grunnleggerne har også etterlatt seg forskjellige relikvier, og Voldemort har brukt enkelte av dem som malacruxer som holder en del av sjelen hans slik at han blir udødelig.

Salazar Smygards familietre

Salazar Smygard
                           |
                           |
                           :
                           :
                           |
                           |
                     Dredolo Mørch
                      _____|__________
                      |              |
Tom Venster Sr. + Miseria Venster    Morfus Mørch
               |                                         
       Tom Dredolo Venster
        (Voldemort Den Store)
Bremløvvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 15-18 millimeter), grå vikler. Forvingens indre del er ensfarget grå, nesten uten brunskjær. Nær vingespissen er det et bredt, uregelmessig, hvitt tverrbånd med diffuse kanter. Vingespissen er grå. Bakvingen er grå med mørkere ytterkant.

Levevis

Det er en nordlig art som finnes på snaufjell og tundra. Larvene lever på viere (Salix spp.) med hårete blader.

Utbredelse

Arten finnes i det nordlige Fennoskandia og det nordlige Russland, inkludert den asiatiske delen.
Oxylymma

Utseende

Middelsstore, slanke, matte, brokete fargede trebukker. Hodet er svart eller gulaktig, pronotum er vanligvis rødgult, dekkvingene farget i gult og svart. Antennene er kortere enn kroppen. Hodet har en påfallende "snute" foran fasettøynene. Pronotum er mer eller mindre tønneformet, uten pigger på sidene. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange med tydelig klubbeformede lår og tynne legger.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Guatemala til Brasil.
910-årene

-- 910 -- 911 -- 912 -- 913 -- 914 -- 915 -- 916 -- 917 -- 918 -- 919
Tiårsoversikt
Kishu (hund)

Opprinnelse og alder

Denne hunden stammer fra Wakayama og Mie prefekturet på øya Kyushu i der sørlige Japan. Det er nærmest umulig å si noe sikkert om opphavet til denne hunden, som mange mener kan ha oppstått alt for mer enn 3000 år siden. Den regnes som den japanske urbefolkningens jakthund på storvilt. Den har en rekke fellestrekk med hokkaido, men er noe mer rektangulær i formen og skal (etter 1934) være helfarget. Før den tid kunne den ha markeringer i både rød, sesamfarget og brindle. Rasen er en utmerket vakthund og en god trekkhund.

Utseende, anatomi og fysikk

Kishu er en mellomstor, massiv, edel og hurtig spisshund, men livlige bevegelser. Den har en langstrakt, kraftig kroppsbygning. Kraftig hals uten løshud og markerte skuldre. Et noe framtredende bryst og dyp brystkasse. Buklinjen er opptrukket og rygglinjen er rett og massiv. Muskuløse bein og kraftig benstamme. Meget kompakte, godt avrunda labber. Halen er høyt ansatt, tykk og bæres over ryggen, enten i en bue eller ringlet. Hodet er kileformet, nærmest revelignende, og skallen bred og flat med tydelig markert stopp. Rett neserygg, kraftige kjever og stramme lepper.
Pelsen er tett, kort, rett og stiv. Noe lenger på halen. Underullen er tett og myk. Fargen skal være helfarget hvit (mest vanlig), rød eller sesamfarget (rødbrun med sorte hårtupper).
Hannhundene måler gjerne 49–55 cm i skulderhøye og veier normalt 20–25 kg. Tispene måler gjerne 43–49 cm i skulderhøye og veier normalt 17–23 kg.

Bruksområde

Kishu er en utpreget brukshund, herunder en meget god jakthund på storvilt, vakthund og trekkhund. Den er kjent for å ha meget god orienteringssans.

Lynne og væremåte

Kishu er modig, selvsikker og svært årvåken hund. Den trenger en tydelig og udiskuterbar leder og bør dresseres med fast hånd og tålmodighet. Rasen må kunne sies å være en utpreget utehund, men den har også gode egenskaper som familiehund. Den er aktiv og trenger mye mosjon for å trives.

Annet

De japanske spisshundene av urhundtype regnes som sunne. Pelsen minner om polarhundenes og er nærmest «selvrensende». Den krever imidlertid systematisk stell i røyteperiodene, når underulla slipper. Disse hundene er typisk også svært nøye med egen hygiene.
Järntorgsgatan

Järntorgsgatan er en gate i Gamla stan i Stockholm. Den går mellom Järntorget og Slussplan, og nærmeste parallellgater er i øst Triewaldsgränd og i vest Skeppsbron.
UiSI

Historie

Studentidrettslaget ble stiftet 10. oktober 1969 ved det som på den tiden het Høyskolen i Stavanger, under navnet STIL-HiST. Da Høyskolen i Stavanger fikk universitetsstatus i 2005, ble navnet endret til STIL-UiS. I 2014 ble det vedtatt en navneendring til UiSI – Universitetet i Stavangers Idrettslag.
Go2Sky

Go2Sky er et slovakisk charterselskap og har sin hovedbase i Bratislava, og er basert på Bratislava Lufthavn.

Historie

Go2Sky ble stiftet 14. februar 2013. Selskapet er det yngste slovakisk flyselskapet som tilbyr sine fly for ikke-planlagte flyvninger, av passasjerer, gods og post. Videre tilbyr flyselskapet utleie av sine fly, med tanke på andre flyselskaper (med AOC) og ad hoc charterflyvninger.

Destinasjoner

Go2Sky tilbyr ingen egne ruteflvyninger, men de kan operere ruter for andre selskaper. Norwegian bruker flybesetning fra Go2Sky når de mangler bestningsmedlemmer.
Leo Burnett Worldwide

Leo Burnett Kunstutstillinger

I 2001 organiserte Leo Burnett en utstilling av den italienske maleren Umberto Pettinicchio, med fotograf Steve McCurry, i Lausanne i Sveits.
Dicelosternus

Utseende

En middelsstor, kraftig, litt blank, rød trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er sekskantet, med en kraftig tann et stykke bak midten av hver side. Dekkvingene er jevnbrede og rundede i spissen, med et mørkt tverrbånd i den bakre delen.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.

Utbredelse

Arten er utbredt over mye av Kina.
Skårlandstunnelen

Skårlandstunnelen er en 29 meter lang veitunnel som ligger på fylkesvei 57 i Vennelsa kommune i Vest-agder. Den ble åpnet i 1973.
Vilsandi

Vilsandi er ei øy i Estland. Øya ligger vest for Saaremaa i Østersjøen, og tilhører Kihelkonna kommune. Vilsandi har et areal på ca. 9 km². Den er Estlands vestligste bebodde øy, med et innbyggertall på rundt 30. Øya er en del av Kihelkonna kommune i Saare fylke.
Vilsandi oppsto for bare ca. 350 år siden, da flere mindre øyer vokste sammen på grunn av landhevningen etter siste istid. Hvis havet fortsetter å synke, vil Vilsandi til slutt også vokse sammen med Saaremaa. Vilsandi ble bebodd først på 1700-tallet, da bønder fra Saaremaa flyttet ut på øya. På det meste bodde nesten 200 mennesker på Vilsandi.
Nordvest på øya finnes Vilsandi fyr fra 1809. I 1910 ble et av Østersjøens første fuglevernområder opprettet på og rundt Vilsandi. Verneområdet ble i 1993 gjort om til nasjonalpark. Økosystemet i området er svært sårbart på grunn av at mange trekkfugler hekker og raster der. Jakt på fugl er forbudt i nasjonalparken. Nasjonalparken er et populært område for turister, ikke bare for estlendere, men også for finner, som besøker Estland i stadig større antall.
Vilsandi kan nås med båt fra Papisaare på Saaremaa. Det er også mulig å kjøre med jeep eller vade til øya ved lavvann.
Volker Wieker

Karriere

Wieker er artillerioffiser med tjeneste i Hæren. Han har tjenestegjort i ulike hæravdelinger og i forsvarsdepartementet, samt deltatt i utenlandsoperasjoner i IFOR i Bosnia-Hercegovina, KFOR i Kosovo og ISAF i Afghanistan. Wieker ble major i 1990. Forfremmelse til oberstløytnant fulgte i 1993 og til oberst i 1997, før han i 2002 ble utnevnt til brigadegeneral. Videre forfremmelse til generalmajor skjedde i 2004, til generalløytnant i 2008 og til general i 2010.

Utmerkelser

Wieker er innehaver av Ehrenzeichen der Bundeswehr, Einsatzmedaille der Bundeswehr for IFOR, KFOR og ISAF. Han har også NATO-medaljen og er tildelt USAs Legion of Merit og Bulgarias fortjenstorden. I 2012 ble Wieker utnevnt til kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for norsk-tysk forsvarssamarbeid.»
Völkerball

Völkerball er Rammsteins andre konsertalbum og det syvende totalt.  Albumet ble lansert 17. november 2006. Hovedopptakene er gjort i amfiteateret i den franske byen Nîmes 23. juli 2005. I tillegg får man opptak fra London, Tokyo og Moskva. Albumet ble lansert i tre utgaver i november 2006. Felles er et 1960-talls USA-inspirert omslag i gullskrift på svart bakgrunn, og designelementene går igjen i detaljer på innsiden av omslagene.

Standard Edition

Standard edition har ett digipack-cover, som har seks sider, som i utbrettet form danner et kors. Sidene er prydet med svart/hvitt-fotografier tatt av den franske fotografen Frederic Batier. Pakken inneholder en CD og en DVD.

Limited Edition

En av Rammsteins hittil mest eksklusive innpakninger består av en 190-siders bildebok med svart/hvitt-bilder fra turneen og har to CD-er og to DVD-er på innsiden av omslaget. Boken har målene 27 x 31 cm. Limited Edition begge DVD-diskene fra Special Edition, men har i tillegg to CD-er med hele konserten. 
Sporoversikt:
Allen (Northern Samar)

Allen (Bayan ng Allen) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Samar og tilhører provinsen Northern Samar. Folkemengden var på 25 469 innbyggere.
Kommunen ligger inntil San Bernardino-stredet. Allen har en meget travel fergehavn for transport til og fra øya Luzon.

Navnet

Allens opprinnelige navn var Manipa-a. Under det spanske koloniherredømme ble det endret til La Granja. Under amerikansk herredømme ble det så oppkalt etter general Henry Tureman Allen. General Allen var etter den spansk-amerikanske krig militærguvernør for Visayas.
Sumitrosis

Utseende

Små (gjerne 3-4 millimeter), kileformede, matte, gjerne brunlige bladbiller. Antennene består av 11 ledd og er omtrent så lange som hode + pronotum, noe klubbeformede. Hodet er bredere enn langt. Pronotum er avrundet firkantet, kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede og har 8 punktstriper (i den midtre delen parvise) og tre lave, opphøyde lengderibber, i spissen pigger.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten kan finnes på en rekke ulike planter, de fleste i kurvplantefamilien og erteblomstfamilien.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i den Nye verden, fra Canada i nord til Argentina i sør.
Hyksos

Hyksos er navnet på et folk beskrevet av den hebraiske historikeren Josefus. Han mener at hyksos kontrollerte Egypt i flere hundre år, omkring 2000 f.Kr. Disse opplysningene kan, med forbehold, bekreftes av egyptiske opptegnelser og mindre notiser. Det er dog ikke mulig å finne videre informasjon omkring dette folkets historie, viten om herredømmet i Egypt eller varigheten av dette. Man har dog funnet ut av at deres makt ble tilintetgjort av stifteren av det 18. dynasti, Ahmes.
Volvo LV4

Historikk

Volvo introduserte sin første lastebil, LV Type 1 i begynnelsen på året 1928. Lastebilen som rullet ut av Göteborgsfabrikken i februar 1928, delte mange komponenter med personbilene ÖV4 og PV4, blant annet drivlinjen, men med kraftigere chassis som ble bygget med to ulike akselavstander; 3,3 og 3,7 m. LV4 som også kalles «Serie 1» ble mer framgangsrik enn beregnet, på bare seks måneder var 500 lastebiler solgt. Dermed kom en ny serie med forbedringer på basis av driftserfaringer med den første serien, LV Type 2, i produksjon allerede i høsten 1928.
Type 1 var opprinnelig ment for en nyttelast på 1,5 tonn, men kunne ta dobbelt så mye tross firesylindersmotoren på kun 28 hk, og dermed skulle den nye serien ha bedre ytelser for å møte etterspørselen, blant annet var flere komponenter forsterket og improvisert for større driftssikkerhet tross en lastekapasitet på 3 tonn. En viktig improvisering var sporvidden, for Type 1 hadde samme sporvidde som personbilene, og dermed dårlig stabilitet, spesielt på grus- og landeveier. Som et resultat fikk Type 2 bredere sporvidde til 1,46 m. Som med Type 1 var Type 2 en suksess som en enkel, robust og praktisk lastebil som klart seg godt i de svenske forholdene. Men den nye lastebilmodellen, LV60 med sekssylindret motor, overtok ledelsen i salget, og LV Type 2 hadde ikke samme takt i utsalget, 500 var solgt på ett år. 
I 1929 fulgt lanseringen av LV60-serien til nye navn for de to første serier. Serie 1 ble LV40, LV41 og LV42 eller LV43 som skilles pga. sporvidde og sluttveksel mens Serie 2 ble LV44 og LV44 med ulike sporvidder.

Teknisk beskrivelse

LV4-serien hadde sin basis i personbilkjøretøyet, men var allikevel avansert for sin tid i førerkomfort og teknologi. Type 1 hadde drivaksel og luftfylte dekk, noe som var nytt i en tid da de fleste lastebilene hadde kjededrift og kompaktgummihjul. Helt fra begynnelsen kunne kunder anmode om en førerhytte, en nødvendighet i det skandinaviske vinterklimaet, men oppvarmningen måtte komme med varmluft fra motoren. En frittstående karosserimaker, Åtvidaberg som også var ansvarlig for karosseribygging for Volvos personbiler, tilbød en type standardhytte, men mange kunder foretrakk likevel å kjøpe lastebilene uten hytte for å ha «sine» egne førerhytter. 
Store marginer var bygd inn for lastekapasitet, så LV4-serien som hadde en nyttelast på 1,5 tonn, kunne ha en maksimallast på det dobbelt, omtrent 3 tonn. Lastebilen i LV4-serien hadde ellers bakhjulsdrift, og dermed mekanisk brems på bakhjulene.
Kjartan Alexander Lunde

Bakgrunn

Lunde ble på Rogaland Venstre sitt fylkesårsmøte i februar 2012 valgt til leder i Rogaland Venstre. I valget i 2015 ble han valgt inn som medlem av Samferdselsutvalget i Rogaland, Stavanger bystyre og Kommunalstyret for byutvikling i Stavanger.
Lunde meldte seg inn i Unge Venstre i 2001. Han var leder i Rogaland Unge Venstre 2006–2010, medlem av Unge Venstres sentralstyre 2009-2010, og direktevalgt til Unge Venstres landsstyre 2010-2011. Han var nestleder i Kontrollutvalget i Stavanger i perioden 2011-2015. Han er leder av Klagenemnda i Rogaland fra 2015. Han er vararepresentant til Rogaland fylkesting fra 2007.
Lunde er oppvokst i Stavanger. Han har fullført en mastergrad i sivilingeniør i industriell økonomi i 2011 ved Universitetet i Stavanger. Han har tidligere arbeidet som rådgiver for Rogaland Venstre. Han arbeider som konsulent for Bouvet AS og er fast utleid til Statoil ASA.
Han var i perioden 2012-2015 styremedlem i Dale eiendomsutvikling AS. Fra mai 2016 er han styremedlem i Rogaland Teater AS.
I løpet av studietiden ved Universitetet i Stavanger ble Lunde valgt inn i Studentparlamentet i to perioder, 2009-2011. I perioden 2010-2011 var han også landsstyrerepresentant i Norsk Studentorganisasjon.
Lunde har et stort engasjement for global fattigdomsbekjempelse og fredsspørsmål. I 2011 var han medlem av fredspriskomiteen til Studentenes fredspris.
Tavastehus slott

Tavastehus slott (Hämeen linna) ble etablert av Birger jarl rundt 1250, rett etter at han vendte tilbake til Sverige fra korstoget i Tavasterland. Stedsnavnet Tavastehus opptrer første gangen i historiske nedtegnelser fra 1308.
Slottet ligger i sentrum av dagens by Tavastehus. Det ligger ved innsjøen, men da det ble bygget lå det på en øy.
Stedet har sannsynligvis også tidligere hatt befestninger, og i nærheten har man funnet spor etter en handelsplass fra 800-tallet. Befestningen hadde først et sentralt kastell av gråstein, senere ble den omgitt av en ringmur med tre tårn. Her ble det i hovedsak benyttet tegl. På slutten av 1200-tallet ble kastellet bygget om til en borg. I middelalderen ble festningen bygget om det bolig for slottshøvedsmannen.
Festningen ble brukt som fengsel i perioden 1837–1972.
Ceratophileurus

Utseende

En stor (45-50 millimeter), blankt svart hornbille. Hodet hos hannen er trekantet sett overnfra, mye bredere enn langt, med et langt, krumt horn i pannen. Pronotum har en kraftig knøl på hver side, mellom disse er det dypt uthulet, uthulningen foran går i midten ca. 2/3 mot bakkanten, i bakre del med en markert, kraftig punktert midtfure. Dekkvingene har markerte punktstriper men er glatte og upunkterte mellom disse.

Utbredelse

Arten er kjent fra Fransk Guyana og Surinam, men er regnet som sjelden.