google/wiki40b huggingface dataset:
Emil von Reznicek

Bakgrunn

Emil von Rezniceks far var den østerrikske offiser Josef Resnitschek/Reznicek (1812-1887), som gikk inn i hæren som kadett og senere ble FML (Feldmarschall-Liutent, nest høyeste grad i den østerrikske hær). Han fikk ordinært adelsdiplom i 1851 og i 1859 rang som Freiherr. Emils mor, Clarisse fyrstinne Ghika Budesti (1837-1864), tilhørte influenciaen, som den rumenske Ghika-familien var del av. Emils bestefar, Josef Resnitschek (Beroun, 1787-Wien, 1848), var trompetvirtuos og leder for militærmusikken for K.u.K.-regiment 32 (Esterhazy) i Budapest, og nr. 60 (Gustav Wasa) i Wien. I Wien spilte han ofte sammen med Johann Strauss og Josef Lanner. 
Ferdinand von Reznicek (1868-1909) var halvbror til Emil Nikolaus. Hans datter, Felicitas (1904-1997), ble journalist og forfatter, og pioner for kvinnelige fjellklatrere. I nazitiden var hun del av den tyske motstandsbevegelsen. Hun ble etterhvert agent for MI6 og en av dens viktigere informanter.

Musiker

Emil von Reznícek fant sin vei til musikken i ung alder. Han begynte å komponere mens han gikk på Staatsgymnasium i Marburg an der Drau 1876-1878. Han studerte jus og musikk på samme tid i Graz årene 1878-1880. Han fullførte ikke sin juridiske grad (1880), men fortsatte med musikkstudiene, under Wilhelm Mayer (også kjent som W.A. Rémy). 
Reznicek dro så til Leipzigs konservatorium og studerte under Carl Reinecke og Salomon Jadassohn. 
I flere år var han virksom som kapellmester ved mindre teatre i Tyskland og Østerrike og som reisende orkesterdirigent. I syv år viet han seg til komposisjon i Praha. Han var i 1896–99 hoffkapellmester i Mannheim, innrettet i 1902 orkester-kammerkonserter i Berlin, og ble der i 1906 lærer ved Scharwenkakonservatoriet.
Han har komponert kirkemusikk, orkestersuiter, strykekvartetter, noen symfonier, men ble særlig kjent for Donna Diana
(1894). Dette var en lystspillopera som vitnet om et ikke alminnelig, dog mer lett humoristisk og elegant enn dyptgående talent, og gjorde betydelig lykke: Det ble  oppført rundt om på tyske scener. (Ouverturen er også meget spilt i konsertsalen). Siden fulgte en folkelig opera over Till Uglspils motiver og Ritter Blaubart, med mere.
Fra 1909 til 1911 virket han som første kapellmester ved Komische Oper i Berlin og fra 1920 lærer ved Hochschulen i Berlin.
Blotte øye

Blotte øye er betegnelsen for praksisen å foreta visuell persepsjon uten hjelp av forstørrende eller lyssamlende optiske instrumenter, slik som et teleskop eller mikroskop. Syn korrigert til normal visus ved hjelp av korrektive linser betraktes som blotte øye. Stjernemytologi og diverse tester demonstrerer et imponerende velde av fenomener som kan ses med det blotte øye.
Innenfor astronomi kan det blotte øye benyttes for å observere stjernehimmelen, inkludert astronomiske hendelser og objekter på himmelen uten utstyr, slik som konjunksjoner, kometer, meteorsvermer, og bestemte jordnære objekter, inkludert 4 Vesta. Fra Jorden er fem andre planeter synlige med det blotte øye: Merkur, Venus, Mars, Jupiter og Saturn.

Blotte øye i astronomi

Synligheten av astronomiske objekter er sterkt påvirket av lysforurensning. Selv noen få hundre kilometer unna en storby kan himmelen synes å være meget mørk, men det er likevel gjenværende lysforurensning som setter grensen for synligheten av svake objekter. For de fleste er dette de beste observasjonsforholdene innen rekkevidde. Under slike "typiske" mørke himmelforhold, kan det blotte øye se stjerner med en apparent magnitude opp til +6ᵐ. Under perfekte mørke himmelforhold hvor all lysforurensning er fraværende, kan stjerner så svake som +8ᵐ være synlige.
I januar 2011 utpekte International Dark-Sky Association (IDA) Sark, en av kanaløyene i den engelske kanal, som Europas første mørke himmelsamfunn og som den første mørk himmeløy i verden. Denne betegnelsen anerkjenner at Sark er tilstrekkelig fri for lysforurensning til at det er mulig studere astronomi direkte med det blotte øye.
Nietzscheana

Utseende

En middelsstor, lang og slank, blank, svart trebukk. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Kroppen er ganske tett og kraftig punktert. Pronotum er rektangulært uten tenner på sidene. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover, i den bakre delen med en opphøyd lengdekjøl.

Levevis

Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

Utbredelse

Arten lever i det østlige Sibir (Primorskij Kraj).
Sædfuck

Sædfuck er en graffiti malt under en betongbro som fører Utmarkveien over General Ruges vei ved Bøler T-banestasjon i Oslo. Sædfuck har lenge hatt kultstatus i Oslo, og har gitt navn til et punkband og er blitt  trykt på T-skjorter. Sædfuck ble opprinnelig malt i svart, men er nå rød.
Sædfuck ble første gang malt av Paul Vidar Sævarang og Ole Kristian Stavnsborg sensommeren eller høsten 1986. De to ble først kjent som Sædfucks opphavsmenn gjennom presseoppslag i februar 2008. Oppslagene kom i forbindelse med at 600 brukere sto tilsluttet en Facebook-gruppe til støtte for bevaring av Sædfuck.
Sævarang og Stavnsborg forklarer Sædfuck med at de gjorde et forsøk på å «finne på det styggeste ordet de kunne». At denne hensikten er åpenbar for alle norskspråklige som ser graffitien på tross av at «sædfuck» ikke er et faktisk ord på noe språk, antas å ha bidratt til Sædfucks etter måten brede anerkjennelse.
Etter at Sædfuck hadde fått stå urørt siden 1986, ble den overmalt i 1991. Senere samme år ble Sædfuck for første gang restaurert av graffitiartistene Reach og Trade. Etter at sædfuck første gang ble restaurert, har flere ukjente personer en rekke ganger restaurert «landemerket» etter at det har blitt forsøkt vasket vekk. Sædfuck har med dette hatt et usedvanlig langt liv til graffiti å være. I umiddelbar nærhet av Sædfuck er dog en graffitiframstilling av navnet Bowie, som i henhold til lokal muntlig tradisjon skulle ha blitt malt første gang allerede i 1970-årene. Men i Nordstrands blad 3. februar 2011 sto Jarle Ring og Bent Høitomt frem som opphavsmenn til Bowie-taggen, som de hadde tagget i 1981.
Da Sævarang og Stavnsborg fem år senere malte Sædfuck tilføyde de ved samme anledning ordet «kniv» under «Bowie», en referanse til kniven som Jim Bowie regnes som opphavsmannen til. David Bowie kniv-graffitien har også blitt vedlikeholdt av ukjente personer.
Sædfuck ble per 21. september 2015 nesten ugjenkjennelig etter arbeidet med oppussing av Bøler T-banestasjon.  Det er usikkert om det vil la seg gjøre å videreføre Sædfuck etter at stasjonsrenovasjonen er fullført. Nettavisen Osloby.no meldte 20. oktober 2015 at noen hadde tagget over «Sædfuck» og «Kniv». 17. januar 2016 ble Sædfuck og David Bowie Kniv igjen restaurert av de tidligere graffitiartistene Reach og Trade.
Europtron

Utseende

Små (5–7 millimeter), avlange, skinnende brune til svarte oldenborrer. Pronotum er nærmest ovalt, klart skilt fra dekkvingene. Oversiden er fint hårete. Beina har lange, tynne føtter (tarser).

Levevis

Artene er knyttet til sanddyner, enten inne i ørkenen eller ved kysten.

Utbredelse

Artene er utbredt i Sahara i Marokko og Algerie. Type-eksemplaret for en av artene ble angitt å stamme fra Spania, men dette er etter alt å dømme feil.
Rent rulleblad

Innspillingsfakta

Filmen ble blant annet spilt inn på location på Ascot og i Hurst Park.

Mottakelse

Britmovie kalte filmen et «lunkent melodrama».
David Parkinson, i  Radio Times, skrev: «Britisk filmindustri var svært avhengig av mysteriefortellingene til Edgar Wallace i den tidlige lydfilmeraen. Få av disse knirkende thrillerne ble noensinne nyinnspilt, inntil noen på Gainsborough Productions følte behovet for å bringe denne veritable teater-krigshesten til startstreken for andre gang.»
Parkinson bemerket overklasseaksenter og overspill. Han konkluderte med dette: «Regissør Arthur Crabtree sprøyter inn veldig lite spenning, men fans av Dick Francis kan finne den underholdende.»
Soga om Tristram og Isond

Soga om Tristram og Isond (norrønt Tristrams saga ok Ísöndar) er en prosafortelling innenfor den norske hofflitteraturen fra 1200-tallet. Sagaen er en oversettelse av Thomas d'Angleterres epos-versjon av legenden om Tristan og Isolde fra ca 1175; oversettelsen ble utført av broder Robert i 1226, og var den første oversettelsen til norsk av europeisk høvisk litteratur. 
Den eldste versjonen fungerte som den endelige kilde av kortere prosaversjon, en ballade bevart i fire redigerte utdrag, og fem publisert eventyrversjoner.
Sagaen følger legenden slik den er kjent fra andre versjoner: den magiske og uslokkelige kjærligheten mellom hirdmannen Tristram og kongsdatteren Isond, som trosser alle menneskelige lover og hensyn. I Thomas'/Roberts versjon settes den sanne kjærligheten som en verdi og rettighet som overprøver alle andre: «Tristram og Isond skyr ikke list og bedrag, og likevel er sympatien på deres side. Selv Guds hjelp kan de regne med.»
Robert valgte et stilgrep som ble førende for alle senere tekster i den norrøne hofflitteraturen: han overførte Thomas' epos i verseform til en fortellende prosatekst. Valget falt antagelig naturlig, forsåvidt som det ikke er noen tradisjon for episk poesi i Norden. Teksten og stilen er påvirket av tre ulike forbilder: den hjemlige sagastilen, den samtidige latinske lærdomsstilen - preget av adjektiver, utbrodering, bokstavrim og parallellismer, og den franske originalens høviske stil.
Sagaen er bevart i islandske papirhåndskrifter fra 1600-tallet; den er oversatt til nynorsk av Severin Eskeland i 1913 og av Magnus Rindal i 2003.  Sagaen var en inspirasjonskilde for balladen om Bendik og Årolilja.
Boden

Historie

Opprinnelig var Boden ei kirkebygd ("kyrkby") i Överluleå sogn. Første skriftlige benevning på Boden er Bodebyn fra 1539, derav navnet. I 1543 hadde bygda sju gårder. Fra tidligere var det samer som var bosatt her.
Överluleå kirke ble bygd fra 1827, og derved ble sentrum flyttet til Bodträsk fra Heden. Nedenfor kirken dannet det seg ei lita kirkebygd. Formålet var at befolkningen skulle ha noen steder å bo når de skulle overvære gudstjenesten.
På 1860-tallet begynte man å legge til rette for frakt av jernmalm langs Luleälven. For å unngå elvens fosser begynte man å grave en kanal sør for elven mellom Heden og nåværende Boden Kraftstasjon. Prosjektet, som ble kalt Engelske kanalen, ble avbrutt, men den halvferdige kanalen kan man ennå i dag se restene av enkelte steder i terrenget.
Siden slutten av 1800-tallet har byen vært det viktigste knutepunktet for jernbanen i landets nordligste deler. Jernmalm fra gruvene i Kiruna og Malmberget transporteres gjennom Boden, enten til stålverkene i Luleå eller videre sørover i landet. Også Haparandabanen går ut fra Boden. Stambanen gjennom øvre Norrland forbinder byen med de sørlige landsdelene. Banen ble bygget 1883-1894, og elektrifisert 1939-42. Den har flere svinger og større helning enn det som er tillatt for moderne jernbaner. Gjennomsnittshastigheten er 85 km/t, til tross for en rekke forbedringer.
World Hip Hop Dance Championships 2009

World Hip Hop Dance Championships er en internasjonal hiphopdans-konkurranse arrangert av Hip Hop International. Konkurransen ble arrangert første gang i 2002. I 2009 var det åtte dommere, der fire bedømte fremførelse og fire bedømte koreografi og dans. Hip Hop International har også gitt ut DVD-er med opptak fra hiphop-gruppene.
Cape Race

Cape Race er et nes på tuppen av Avalon Peninsula på øya Newfoundland i Newfoundland og Labrador, Canada. Her ligger også Cape Race fyr, som er kjent for å ha mottatt nødsignaler fra RMS «Titanic» da det forliste i 1912. Reformatoren Herman Wedel Major, sammen med sin familie, døde også utenfor Cape Race da «Arctis» forliste i 1854.
Ingvald Maryllus Emil Smith-Kielland

Langrenn

Som langrennsløper representerte Smith-Kielland skiklubben Trym. Han var formann i Norges Skiforbund i 1934 – 1936, og generalsekretær i Det internasjonale skiforbundet 1933 – 1936.
Under Vinter-OL 1932 i Lake Placid var han teknisk delegat.
KTRK

Historie

Etter opprettelsen av Den autonome kirgisiske sosialistiske sovjetrepublikk i 1926, kom ønsket om en radiotjeneste som dekket det kirgisiske territoriet, og den 20. januar 1931 hadde den kirgisiske radioen offsisiell åpning i Frunze, med full drift fra 1932 som et sovjetisk kommunikasjons- og propagandamedium. Ledelsen for radioen satt i en kringkastingskomité som ble underlagt Den kirgisiske SSRs ministerråd den 28. mars 1945.
I 1958 hadde den første TV-kanalen oppstart, med sendinger i svarthvitt. Etter Kirgisistans uavhengighet i 1991 ble radio- og TV-studioet i Bisjkek slått sammen til Republikken Kirgisistans statlige radio- og TV-selskap. I 1995 ble morgenprogrammet Zaman (Замана) sendt for første gang, og i 1996 ble informasjonssenteret Ala-Too (Ала-Тоо) åpnet, med oppstart av nyhetssendinger med samme navn. Ala-Too går fra klokken syv om morgenen til klokken elleve på kvelden med sendinger som varer i 10 til 40 minutter på vekselvis kirgisisk og russisk.
I perioden fra 1993 til 2007 var kringkastingsselskapet gjennom fem omorganiseringer der selskapsbetegnelsen varierte mellom «det statlige», «det statlig-nasjonale» og «det nasjonale» radio- og TV-selskapet.
Etter April-revolusjonen i 2010 ble Kubat Otorbajev direktør for selskapet, og etter selskapets anmodning ble navnet endret til det nåværende.
Maipo (vulkan)

Maipo er en stratovulkan i Andesfjellene, på grensen mellom Argentina og Chile, omkring 90 km sør for Tupungato og omkring 100 km sørvest for Santiago. Den er 5 264 meter høy.
Maipo har en symmetrisk, konisk vulkansk form, og er blant de sørligste fjelltopper i Andes med en høyde på over 5 000 meter.
6. divisjon (Norge)

6. divisjon var en norsk infanteridivisjon, satt opp i 1916.  Den er mest kjent for innsatsen ved felttoget i Norge i 1940.  Etter kapitulasjonen ble divisjonen demobilisert, men etter frigjøringen ble divisjonens stab opprettet i Sør-Norge og overført til Narvik i 1954.  I 2002 ble divisjonen avløst av 6. divisjonskommando.

Historie

6. divisjons historie kan spores tilbake til 1897 og Tromsø stifts Forsvar. Hærordningen av 1909 medførte at 6. brigade ble bygget opp, som ble til 6. divisjon i 1916.
Standkvarteret for divisjonen ble lagt til Harstad.
Fra 1. juli 1939 ble Hålogaland flyavdeling (HFA) opprettet på Bardufoss og underlagt divisjonen.
6. divisjons historie er først og fremst knyttet til kampene ved Narvik i 1940. Ved Tysklands overfall på Norge 9. april ble store deler av landet hærtatt, også Narvik. Divisjonssjefen generalmajor Carl Gustav Fleischer mobiliserte for offensive operasjoner mot okkupanten, og dro i gang et felttog sørover mot Narvik. I samvirke med britiske, franske og polske styrker gikk 6. divisjon i harde kamper med okkupasjonsmakten, og 28. mai ble Narvik gjenerobret.  På grunn av tilstanden i Frankrike måtte Narvik oppgis av allierte styrker like etter.
Divisjonen ble demobilisert, og satt opp igjen etter krigen.  Den holdt først til i Sør-Norge, men ble overflyttet til Narvik i 1954.  1. september 1971 gjenoppsto 6. divisjon med stab i Harstad.  I 1991 ble divisjonsstaben flyttet til Heggelia leir i indre Troms. I 1996 ble 6. divisjon på ny avdelingens navn, til divisjonen ble nedlagt med HSTY i 2009.
Fossile knelere

Utseende

Middelsstore til svært store, avlange, nokså langbeinte insekter. Hodet var nokså lite, med skarpe, bitende munndeler, korte, trådformede antenner og store fasettøyne som ofte stod litt opp som "hornbriller". I likhet med de moderne knelerne hadde de trolig en svært fleksibel "hals" som muliggjorde betydelige bevegelser av hodet. Beina hadde lange hofter, noe som også gir god beveglighet, forbeina ved omdannet til et fangstorgan der den krumme leggen griper an mot krumningen i låret, begge med skarpe pigger på kontaktflatene. Mellom- og bakbeina var lange og tynne. De hadde to par vinger med fint årenett (av og til reduserte), forvingene har smale og noe harde, bakvingene brede, tynne og membranøse. Bakkroppen var vanligvis noe flattrykt. Nymfene lignet de voksne bortsett fra at de ikke hadde utviklede vinger og kjønnsorganer.

Levevis

I likhet med de nålevende artene var de fossile knelerne landlevende rovdyr som stort sett satt stille i vegetasjonen, godt kamuflert, og ventet på at et bytte skulle komme innen rekkevidde. Dette ble så grepet med de piggete forbeina.

Fossiler

Siden knelerne er store insekter, er det nesten bare nymfestadier som er funnet i rav, men det finnes en del avtrykksfossiler av voksne knelere.
Portugals bank

Portugals bank (portugisisk: Banco de Portugal) er sentralbanken i Portugal.

Historie

Banken ble etablert 19. november 1846, og var en sammenslåing av banken Banco de Lisboa og finansieringsselskapet Companhia de Confiança Nacional. I starten hadde ikke banken enerett på utsteding av penger, men fikk 9. juli 1891 enerett på å utstede penger i Portugal, Asorene og Madeira. Banken hadde en noe problemfylt start, men har fra starten av vært en aktiv sentralbank, og hjulpet portugisiske banker som har vært nær konkurs, og på denne måten unngått mange bankkriser. I 1974 ble sentralbanken nasjonalisert, og fikk for første gang også ansvaret for å overvåke landets bankvesen.

Hovedmålsetting

Siden Portugal i dag er medlem av EU, er også sentralbanken medlem av ESSB – Det europeiske systemet av sentralbanker og Eurosamarbeidet. På denne måten har banken innflytelse på pengepolitikken og den økonomiske politikken både i Portugal og i EU.
Hovedstyringsmålet i EU, og dermed også Portugal, er lav og stabil inflasjon på ca. 2% i året.

Sentralbanksjef

Sentralbanksjef er pr november 2014 Carlos da Silva Costa. Han overtok etter Vítor Constâncio i juni 2010, da Constâncio ble visepresident i Den europeiske sentralbank.  
Visesentralbanksjefer er Pedro Duarte Neves og José Ramalho.
Rosenkål

Dyrking

Forløperne til rosenkålen ble etter alt å dømme dyrket fram i det gamle Rom. Dagens rosenkål ble muligens dyrket i dagens Belgia så tidlig som på 1200-tallet. Dette forklarer hvorfor den har fått navnet «Brussels sprout» på engelsk – «Brusselvekst». Den første skriftlige nedtegnelsen er datert til 1587. I løpet av 1500-tallet var kålen godt likt i det sørlige Nederland, og ble etterhvert også populær lenger nord. 
Rosenkål dyrkes i 7-24°C, men best resultat fås ved 15-18°C. Plantene gror fram fra frø i frøkasser eller drivhus, og flyttes så til åkeren. Grønnsaken er klar for innhøsting 3-6 mnd. etter planting. De spiselige skuddene vokser som knopper, i spiraler bortover tykke stilker, ca. 1/2-1 m. høye. Her modnes de over flere uker, fra bunnen til toppen av stilkene.   Rosenkålen kan plukkes for hånd i korger, da høstes gjerne 5-15 rosenkålskudd på én gang. Da kutter man av hele stilken. Man kan også bruke maskin til innhøstingen. Høstemåten avgjøres av typen rosenkål. Hver stilk kan gi opptil 1,4 kg, men en typisk kommersiell drift vil gi omtrent 0,9 kg.
Rosenkål er i samme botaniske familie som hagekål, grønnkål, brokkoli og kålrabi. den inneholder forholdsvis store mengder vitamin A, vitamin C, folsyre og kostfiber. I tillegg tror en del at den beskytter mot tykktarmskreft, fordi den inneholder sinigrin.

Bruk i matlaging

Den vanlige måten å bearbeide rosenkål på er først å kutte av hele stilken, helt inn til bladene. Deretter fjerner man løse blader. Når kålen skal kokes, evt. dampkokes, pleier noen kokker å skjære et kryss i på undersiden av stilken for at kålen lettere skal bli gjennomkokt. Rosenkål kan også bli varmet i mikrobølgeovn, woket, ristet eller kokt suppe på. 
Hvis man koker rosenkålen for lenge, begynner den å lukte svovel. Rosenkålplantens store blader er spiselige og næringsrike.
I Storbritannia og Sentral-Europa er rosenkål tradisjonelt en vintergrønnsak, og spises ofte kokt til stek, spesielt i julen.
Nakkefjellet

Nakkefjellet (nordsamisk: Náhkkevárri) er et fjell i Tromsø kommune i Troms. Det ligger mellom Nakkedalen og Breivikeidet i vest, Lavangsdalen i sør, Sørfjorden i øst og Ullsfjorden i nord. Fjellet er tolv kilometer langt og rundt tre kilometer bredt. Det har flere topper hvorav de høyeste er Lavangstinden (1 215 moh.), Karltinden (1 206 moh.) og Musnestinden (1 103 moh.). Mens vestsida av fjellet framstår som en sammenhengende fjellvegg så er østsida oppdelt av botner og korte, bratte daler mellom markerte topper.
Britannia Hospital

Handling

Britannia Hospital er en svart og misantropisk komedie. England beskrives som et eneste stort asyl hvor arbeiderne ikke vil jobbe, rike pasienter opereres på første klasse og legene morer seg med festlige eksperimenter. Filmen er full av innfall i form av streiker, besøk av Dronningmoren, samt et vanvittig forsøk på å sy sammen en ny "storbritannier" av deler fra alle folkeslag i riket.

Om filmen

Filmen regnes som en humoristisk og samtidig alvorlig karikatur av Englands situasjon og politikk på 1980-tallet skildret gjennom livet på et sykehus.
Filmen ble i 1982 nominert til Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes.
Notocrypta

Utseende

Middelsstore til nokså store (vingespenn 35-50 millimeter), bredvingede smygere. Slekten har et nokså enhetlg utseende: de er mørkbrune med en gulhvit flekk eller et bredt, gulhvitt tverrbånd i forvingen.

Levevis

Larvene lever på planteslektene Alpinia, Curcuma (ingefærfamilien) Costus (Costaceae),  og på bananslekten (Musa, bananfamilien), alle i ordenen ingefærplanter (Zingiberales).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia (der det bare finnes én art, Notocrypta waigensis).
Ulan Hot

Ulan Hot (kinesisk: 乌兰浩特; pinyin: Wūlánhàotè) er et byfylke i ligaen (prefekturet) Hinggan i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 256 106 innbyggere i 1999.
Rett utenfor bykjernen ligger et gravmæle fra Yuan-dynastiet og et tempel viet til Djengis Khan. Tempelet ble bygget i 1940. I 2002 ble det bevilget penger til en betydelig utvidelse.

Samferdsel

Kinas riksvei 111 løper gjennom området, på sin vei fra Beijing via Chifeng til Jiagedaqi i provinsen Heilongjiang.
Kinas riksvei 302 ender opp her. Den går fra Hunchun i provinsen Jilin til Ulan Hot.
Jungiansk typeindeks

Jungiansk typeindeks (JTI) er en personlighetstest laget for å hjelpe en person å identifisere sine personlige preferanser. JTI er en norsk modell utarbeidet av Hallvard E. Ringstad og Thor Ødegård. OPTIMAS organisasjonspsykologene as innehar rettighetene for testen.
Testen bygger på Carl Jungs typeteori, og måler personlige preferanser innen fire dikotomier i personligheten. I den opprinnelige typeteorien hos Carl Jung var det kun tre dikotomier, slik at den siste (livsstil) er utviklet senere.

Bruk av JTI

Carl Jung var den første til å advare mot begrensningene i en personlighetstest siden den kun identifiserer de typiske trekkene. Med denne begrensningen er verktøyet allikevel i omfattende bruk i dag, for eksempel innen personlig utvikling, lederutvikling, teamutvikling, rekruttering med videre.

Myers-Briggs typeindikator

Myers-Briggs typeindikator (MBTI) er en preferanseindikator laget for å hjelpe en person å identifisere sine personlige preferanser. Katharine Cook Briggs og hennes datter Isabel Briggs Myers utviklet indikatoren i løpet av den andre verdenskrig, og kriteriene fulgte Carl Jungs teorier fra arbeidet Psykologiske typer.
Indikatoren brukes ofte innen områdene pedagogikk, gruppedynamikk, opplæring av ansatte, opplæring i lederskap, ekteskapsrådgivning og personlig utvikling. Skeptikere og akademiske psykologer har imidlertid kritisert den for å «mangle overbevisende validitetsdata», og for være et klassisk eksempel på Barnum-effekten.