google/wiki40b huggingface dataset:
Asahi-dake

Geologi

Asahi-dake er en aktiv stratovulkan som oppsto 3 km sørvest for kalderaen Ohachi-Daira. Japans meteorologiske institutt ga regionen C-rangering i vulkansk aktivitet. I tillegg til hovedtoppen finnes det en mindre vulkan på fjellets sørøstlige skulder, kalt Ushiro-Asahi-dake (後旭岳) eller «Det senere Asahi-fjellet». Det er også en stratovulkan, og er 2216 meter høyt. Vulkanen består hovedsakelig av andesitt og dasitt, som er ikke-alkalisk mafisk vulkansk stein fra holocen, mindre enn 18 000 år gammel.
Berlins flagg

Det sivile flagget

Berlins sivile flagg ble vedtatt 26. mai 1954, tegnet av Ottfried Neubecker. Det ble nummer to i konkurransen fra 1952, idet vinneren ble avvist av Berlins senat. I det hvite feltet er det plassert en bjørn, litt til venstre for midten.

Delstatsflagget

I delstatsflagget er bjørnen erstattet med Berlins våpen.
Bakkehaugen kirke

Menigheten

Bakkehaugen var tidligere eget sogn, men er fra 2015 en del av sognet Bakkehaugen, Majorstuen og Vestre Aker i Vestre Aker prosti. Frem til avviklingen av prestegjeldene i 2004 lå den i Vestre Aker prestegjeld.
Jesse G. James

Bakgrunn

Han ble født i Lynwood, California av Larry og Carol James, og var den yngste av to barn. Foreldrene ble skilt mens Jesse gikk på barneskolen, og han og søsteren flyttet til Riverside med faren. Han gikk på Arizona Middle School and La Sierra High School, hvor han spilte amerikansk fotball. Han spilte også amerikansk fotball to år på college. Som tenåring begynte han å jobbe som bodyguard, og ble ettervert ansatt av Rick Rubin for å være bodyguard på band-turneer. Han var bodyguard for blant andre Danzig, Slayer og Soundgarden.

Karriere

Han startet selskapet West Coast Choppers i 1992, hvor han spesialbygde motorsykler (choppere) i morens garasje. Selskapet ekspanderte fort, og måtte snart flytte for å kunne ta seg av kundene. Jesse kjøpte så Austin Speed Shop og startet med spesialbygging av biler. Han har bygget en off-road Trophy Truck og en Figure-8 racingbil, og han konkurrerer med begge selv. Han eier også en hamburgerrestaurant som han åpnet 28. april 2006.

Fjernsyn

I 2000 startet Discovery Channel dokumentaren Motorcycle Mania, som fulgte Jesse sin hverdag. I etterkant av suksessen fikk Jesse tilbud om å være programleder for den nye TV-serien Monster Garage, hvor Jesse og en gjeng med mekanikere modifiserte kjøretøy innen korte tidsfrister. Han startet senere selskapet Payupsucker Productions, hvor han produserte programmer som History of the Chopper, Iraq Confidential with Jesse James og Green Scream, hvor han prøver å bryte fartsrekorden på land med en miljøvennlig bil som går på hydrogen.
Han deltok på sesong av Donald Trump sin TV-serie Celebrity Apprentice. Han har også en serie med navn Jesse James is a Dead Man, som startet 31. mai 2009, hvor han skal gjøre farlige og vågale stunts og utfordringer. Serien har over to millioner seere.

Privatliv

Han har to barn fra hans første ekteskap med Karla James; datteren Chandler og sønnen Jesse James Jr. Han har også datteren Sunny James fra sitt andre ekteskap med pornoskuespilleren Janine Lindemulder. 16. juli 2005 giftet han seg for tredje gang, med skuespilleren Sandra Bullock. Hun skilte seg fra ham i 2010 da det ble kjent at han hadde vært utro.
Skallsikring

Skallsikring er et begrep innen alarmsystemer for bygninger, biler og liknende.
Med skall refererer man til det som omslutter området man ønsker å beskytte. En viktig tommelfingerregel er at skallet ikke gir bedre beskyttelse enn sitt svakeste ledd. Et eksempel er et bomberom med en tynn tredør.
Begrepet skallsikring kan også gjenspeile at sikkerhetsmekanismene er begrenset til selve skallet. For eksempel med lås på dørene og glassknusealarm på vinduene, men ikke bevegelsessensor inne i selve bygget.
En av fordelene med skallsikring er at boligalarmen da kan være på, mens du selv er hjemme.
Sikring av et generelt geografisk område, som f.eks en flyplass, betegnes vanligvis som områdesikring. Skallsikring blir da et spesialtilfelle av dette.
Jean Behra

Karriere

Behra begynte med motorsykkelracing i 1938, men grunnet andre verdenskrig ble karrieren satt på vent. Etter krigen kjørte han for Moto Guzzi og vant fire franske mesterskap mellom 1948 og 1951. Fra rundt 1950 gikk han gradvis over til bilsport. Han deltok i 24-timersløpet på Le Mans fra 1950, og begynte å kjøre i Formel 1-mesterskapet for Gordini fra 1952. Selv om bilene viste seg å være motorsvake og upålitelige, så ble Behra værende i Gordini i ytterligere to sesonger.
I 1955 gikk han til slutt over til Maserati, men i konkurranse mot det mektige Mercedes-teamet med Juan Manuel Fangio og Stirling Moss var muligheten for seire liten. Da Mercedes året etter trakk seg fra racing etter katastrofen på Le Mans i 1955 ble Moss hyret av Maserati, og Behra måtte være hans andrefører i 1956. Da Moss gikk til Vanwall i 1957 trodde Behra at han skulle få sjansen som førstefører, men så dukket Fangio opp i Maserati og ble verdensmester. Behra hadde dog suksess i sportsvognsracing og vant i 1957 12-timersløpet på Sebring. I 1958 gikk han til BRM men bilen viste seg upålitelig. Han gjorde det dog bra for Porsche i sportsvognsracing og bakkeløp. I 1959 gikk han til Ferrari, som partner med Tony Brooks. Men etter at han måtte bryte Frankrikes Grand Prix på Reims-Gueux havnet han i en krangel med teamsjefen Romolo Tavoni og endte opp med å slå til han. Behra fikk sparken fra Ferrari.

Dødsfall

Selv om han var sparket fra Ferrari var Behra fremdeles ansatt hos Porsche, og han dro til Berlin for å delta i Tysklands Grand Prix på AVUS-banen i en Behra-Porsche. Dagen før Grand Prix-løpet deltok han i et løp for sportsbiler på samme bane i sin Porsche RSK. Løpet gikk i kraftig regnvær og Behra mistet kontrollen over bilen og krasjet over toppen av den beryktede bankingen på AVUS-banen. Han ble kastet ut av bilen, traff en flaggstang og rullet ned bakken bak banen. Han pådro seg et kraftig brudd på hodeskallen og hadde også knekt de fleste ribbeina. En lege som kom til stedet like etter konkluderte med at sammenstøtet hadde drept Behra umiddelbart.
Peltotrichius

Levevis

Disse artene er livlige biller som flyr i solskinn. De besøker blomster for å ete pollen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.
Goldsmiths

Goldsmiths er en universitetsinstitusjon underlagt University of London. Institusjonen er internasjonalt kjent for sitt virke innenfor de kreative fagene.
En rekke markante moderne kunstnere har studert ved Goldsmiths, blant andre Damien Hirst og Antony Gormley.

Rangeringer

Goldsmiths ble rangert som nummer 50 av 126 britiske utdanningsintsitusjoner på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 50 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.
I QS World University Rankings for 2014 rangerte Goldsmiths som nummer 501-550 av verdens universiteter.
Kvitbjørn-ulykken

Årsaken til ulykken klar

Rapporten fra Havarikommisjonen ble frigitt i 2007. Styrten i fjellveggen skyldes sannsynligvis feilnavigering under vanskelige værforhold ved at flyverne i tett tåke tok feil av to holmer benyttet som navigasjonspunkt, henholdsvis Strandsholmen og Hjertholmen (se Lødingen fyr). Den siste holmen ligger i forbindelse med tettstedet Lødingen, og var et navigasjonsmerke for å endre kursen på ferden ut Vestfjorden. Det antas at man forvekslet de to holmene og endret til en fatal kurs.

Minnestund

Om kvelden, samme dag som ulykken skjedde, holdt biskop Berggrav en minnetale over ulykken og de etterlatte på NRK Radio.
. 28. august 2007, på dagen 60 år etter ulykken, deltok 80 personer (mange av dem pårørende) på en minnestund arrangert av Lødingen kommune for å minnes de 35 som omkom. Ulykkesstedet i fjellet er markert med et hvitt merke. Det er satt opp en minnetavle nord for Kåringskrysset v/ Storvollvannet, langs E10, hvor fra man også kan se ulykkesstedet.
Et minnesmerke (del av flyets motor satt på en stensokkel) over ulykken, ble på årsdagen for ulykken, 28. august 2009, avduket av daværende direktør for SAS Norge Ola Strand. Minnesmerket er plassert i forbindelse med ovennevnte minnetavle. Mange pårørende etter de omkomne deltok også ved denne seremonien. Initiativet til minnesmerket ble tatt av lokale krefter på Lødingen.
Durrës (distrikt)

Durrës var et distrikt i regionen Durrës, i det vestlige Albania ved Adriaterhavet med utløp for elven Erzen. Hovedstaden var havnebyen Durrës, mens nest største by var Shijakh. Distriktets areal var 455 km². Ved folketellingen i 2010 hadde distriktet 242 801 innbyggere.

Beskrivelse

Distriktet var svært viktig for kommunikasjonene i Albania. Via havnen i Durrës går mye av landets utenrikshandel, og det er ferjedrift til Bari og Brindisi i Italia. Fra Durrës starter også Albanias jernbanenett via Tiranë i øst.
Fram til om lag andre verdenskrig var slettene langs kysten i distriktet vokst til som en sump, men omfattende drenering under Hoxha-perioden har omskapt distriktet til jordbruksland. Etter kommunismen har korridoren mellom Albanias to største byer – Durrës og Tirana – vokst fram som et sentrum for albansk tjenesteytende industri, og en rekke italienske og andre vestlige selskaper har investert i området øst i provinsen mot Tirana internasjonale lufthavn.
Durrës Plazh er et fordums strandområde som ble utviklet noe turistmessig allerede under Hoxha, og som nå gjennomgår sterk modernisering med utbygging av feriesteder for eksilalbanere og landets nye overklasse.
Basel-konvensjonen

Basel-konvensjonen om grensekryssende bevegelser av farlig avfall er en internasjonal konvensjon. Den hører inn under FNs miljøorganisasjon UNEP.
Hensikten er å beskytte mennesker og miljø mot negative effekter fra generering, håndtering og deponering av farlig avfall, i tillegg til transport av farlig avfall over landegrensene. Avtalen ble til på slutten av åttitallet, da strengere miljøkrav førte til en økning i eksport av farlig avfall til fattigere land i og utenfor Europa. 
Konvensjonen forbyr eksport av farlig avfall fra OECD-land (såkalte «rike land») til ikke-OECD-land. Det er forskjellige syn på i hva slags grad skip blir omfattet av Basel-konvensjonen.
Electronic Gaming Monthly

Electronic Gaming Monthly (ofte forkortet til EGM) er et amerikansk videospilltidsskrift som gis ut månedlig.
Trondheim Telefonanlegg

Trondhjem Telefonanlæg ble opprettet i 1881 som det første private telefonselskap til allmenn benyttelse i Trondheim.

Pionertiden

Den første konsesjon til anleggelse av telefonlinje i Trondheim ble gitt i 1877. Fabrikkeier Ludvig Spörck (født 1847, død 1898) åpnet telefonlinje fra sitt kontor i Kongensgate 14 til Bloksberg, samt fra Bloksberg til hans fabrikk på Øya. I 1878 fikk Trolla Bruk konsesjon for en telefonlinje fra Trondhjems Mekaniske Værksted og til Trolla. Flere firmaer fikk konsesjon, slik at det var 24 private telefonlinjer i Trondheim før 1881. Disse telefonlinjene var bygget av forskjellige herrer, noen av Ludvig Spörck, noen av Elektrisk Bureau i Kristiania og noen av Trondhjems Mekaniske Verksted og noen på eget initiativ.

Opprettelsen

Flere konkurrerende aktører fikk konsesjon til å drive private allmenne telefonselskap. Ludvig Spörck & Co var første ute, og 1. oktober 1881 åpnet Trondhjems Telefonanlæg med 70 abonnenter. Sentralen ble plassert i Kongens gate 14, og stasjonen var åpen fra klokken 8 om morgen til 8 om aftenen.

Kommunen overtar

Bystyret i Trondheim vedtok i 1888 at kommunen skulle overta telefondriften i Trondheim. Handelsforeningen hadde presset på for å gi innbyggerne et billigere telefonabonnement, da de mente Spørcks selskap hadde blitt for dyrt. Årskontingenten var på kr 60,- 1. januar 1889 overtok kommunen, og telefonsentralen ble flyttet fra Kongens gate 14 til Hornemansgården.

Innløst av Telegrafverket

Forhandlinger om salg av Trondheimstelefonen ble først møtt med skepsis. I desember 1895 gikk likevel formannskapet med på overenskomst med Telegrafverket om tilknytting av telefonanlegget til interurbane telefonlinjer mellom Trondheim - Levanger - Steinkjer og Namsos. Telefonanlegget og Telegrafverket delte utgiftene ved tilknyttingen. Ombygging og utvidelse var etter hvert helt nødvendig. Byens telefonkomite anbefalte videre forhandlinger med Staten om å ta over telefonanlegget. Overdragelsen skjedde i 1898 med innløsningssum på kr 130 000,- Anlegget hadde da 860 apparater.

Automatisering

Trondheimstelefonen ble automatisert i 1945. Anlegget var svært nedslitt etter krigen. Den nye automatsentralen i Trondheim med 9000 nummer, var ferdigmontert allerede i 1943, men ble ikke satt i drift før 2. november 1945. Aktører i Telegrafstyret forsinket angivelig ferdigstillelsen fordi de mente tyskerne ville dra de største fordelene av automatiseringen i krigstid.
Farvel, min venn

«Farvel, min venn» er en skillingsvise skrevet i 1880 av Marie Kristiansen, eller «Valdres-Maria» som hun ble kalt. Marie var født i Aurdal i Valdres, og skrev en rekke viser på bakgrunn av sitt eget tragiske liv, hvorav denne er den mest kjente. Hennes far var av taterslekt og moren av bedre familie, men hun skjøv barna fra seg. Så Marie måtte ta landeveien fatt allerede som ni-åring. Hun var innom og tjenestegjorde på gårder med husvask og annet forefallende arbeid, men ingen ville ha henne fast, fordi hun hadde epilepsi, eller «fallesyke», som de sa i gamle dager. Denne sykdommen ble sett på som omtrent sinnssykdom. Marie døde i 1895 bare 53 år gammel, og er gravlagt på Fåberg kirkegård i Gudbrandsdalen. Det var ingen slekt eller venner til stede i begravelsen. Like ensom som hun var her i verden, like ensom dro hun også her i fra. «I Aurdal i Valdres» og «Min skjebne», er andre kjente skillingsviser skrevet av Marie Kristiansen.
Visa er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 2 med Rita Engebretsen, og ble i sin tid mye benyttet på radio, spesielt populær var den i radioprogrammet Lirekassen med Lodin Aukland på NRK. Den er også spilt inn på Frem fra Glemselen kap.20 med Marte Sveen.
Kristeligt Dagblad

Kristeligt Dagblad er en dansk avis med et opplag på omkring 27 000 eksemplarer mandag–lørdag. Avisen leses daglig av omkring 110 000. Den har kommet ut siden 1896.
Kristeligt Dagblad var Danmarks hurtigst voksende betalte avis i perioden fra 2001 til 2006. Det er også den avisen som skriver mest om tro, etikk og eksistens. Det skjer gjennom spesielle utvelgelseskriterier, prioriteringer og innfallsvinkler til temaområdene.
Sjefredaktør siden 1994 er Erik Bjerager.
Den kombinerede Indretning

Den kombinerede Indretning er et sykehusmuseum i Stavanger, som fra 1. juli 2010 hører til museumsanleggene til MUST – Museum Stavanger AS. Navnet er tatt fra Den kombinerte innretning i Stavanger.
Det er et museum for sykepleie, medisin og sykehus som er bygd opp av museumsforeningen med samme navn. Foreningen ble stiftet i 1989, og i 1995 åpnet de utstillingen med miljøer fra sykesal, legekontor, operasjonsstue, laboratorium m.m. 
Samlingene består av både medisinsk utstyr og gjenstander fra 1850 til 1970, møbler, bøker, uniformer og arkivmateriale. Blant annet finnes synstavle og brilleglasskassett. For å undersøke øyet, finnes fra 1850-årene håndspeil, forstørrelseslinjer og ophtalmoskop. Det finnes også en gynekologisk undersøkelsesbenk fra rundt 1900. I sykesalen finnes senger fra det katolske sykehuset  St. Fransiscus hospital. Sengene hadde ikke reguleringsmuligheter og hjul, noe som medførte tunge løft og ekstra arbeid når pasientene skulle transporteres til andre avdelinger, for eksempel røntgen.
Utstillingen lå fra starten av i Armauer Hansens vei 20, like ved siden av SUS ambulansesentral ved Stavanger Universitetssjukehus, men museet måtte flytte herfra. Det skal bygges opp nye utstillinger i Museum Stavanger ASs lokaler.
Daniel Chima Chukwu

Lyn

Investeringsselskapet Olja Lyn bidro til å få spissen til Lyn. Chukwu var på prøvespill hos Odd før han ble kom til Lyn. Han startet å spille fotball i Festac Sport, før han gikk på utlån til Bussdor United, en førstedivisjonsklubb i Nigeria. Chukwu scoret i sin debut for Lyn da han reduserte til 1–1 mot Bodø/Glimt 5. april 2010.

Molde FK

Chukwu gikk til Molde FK sommeren 2010 fra konkursboet til FC Lyn. Han kom til Molde etter at Pape Pate Diouf ble solgt til FC København. Etter at Davy Claude Angan ble solgt fra Molde før sesongen 2013 ble ansvaret for stort for Chukwu, men i sesongen 2014 var han igjen tilbake i sitt gamle slag når klubben fikk inn Björn Bergmann Sigurdarson og Fredrik Gulbrandsen. Det ble nok et for stort ansvar for Chukwu alene å skulle være spissen til Molde.  Det ble det. Men så sluttet han for Molde i januar i 2015 og gikk til kinesiske Shanghai Shenxin F.C..

Mestvinnende utlending

Chukwu ble med sitt cupgull i 2014 en av de fire mestvinnende utlendingene i norsk fotball. Denne rekorden deler han med blant andre sin lagkamerat i Molde, Mattias Moström.
Karl Lueger

Bakgrunn

Karl Lueger kom fra fattige kår, ble utdannet jurist, tok doktorgraden (dr. jur. utr.) i 1870, og var virksom som advokat med egen praksis fra 1874.

Politiker

Han ble innvalgt i en rekke politiske organer, bystyret i Wien, landdagen i Niederösterreich og det østerriksk-ungarske riksrådet, og var endelig viseborgermester i Wien fra 1895 og deretter borgermester fra 1897 til 1910. Forholdet mellom ham og den østerrikske keiseren Frans Josef var preget av gjensidig mistillit, og keiseren nektet gjentatte ganger å godkjenne utnevnelsen av Lueger til borgermester. Keiseren fryktet at Lueger ville bidra til å splitte opp det multi-etniske Østerrike-Ungarn. Historien viste at så i høyeste grad var tilfelle.
Lueger talte for å styrke den tysktalende delen av Østerrike på bekostning av alle ikke-tysktalende minoriteter i keiserdømmet. Han var en beundrer av Edouard Drumont og Lueger blir sett på som en inspirasjonskilde for Adolf Hitler, og noen av lederne for den østerrikske stat i årene 1918–1938.
Lueger er begravet i Karl-Borromäus-Kirche, bedre kjent som Dr.-Karl-Lueger-Gedächtniskirche, på Wiens hovedgravlund.
Type C3

Bakgrunn

Bærumsbanen hadde ingen planer om å bygge flere C-vogner i begynnelsen av 1960-tallet, T-banevogner var under leveranse til Oslo Sporveier for den nye T-banen i Oslo. To prototypevogner (Vogn 451-452) var bygget av Strømmens Værksted i 1955-1959 for utprøving på de utvalgte traseene på Lambertseterbanen og Østensjøbanen. De ble overført til Kolsåsbanen i 1960, men viste seg å ha forskjellige og besynderlige mangler. De ble brukt som ekstravogner fram til 1977 og 1989. Det var på dette tidspunkt at Bærumsbanen ønsket seg to nye C-vogner.

Historisk utvikling

I 1970 ble litreringen av 410 og 411 som C3 endret til «C2 (Siemens)». Det eksisterte planer på 1960-tallet for en tredje C3 med motorer tatt fra D-vognene som vil ha fått nummer 412, men dette ble stoppet av direktør Skaug for Oslo Sporveier. Han valgte å fortsette ombyggingen av vognene med Vickers-utstyr som ble sluttført i 1982.
Som C1 og C2 ble 410 og 411 etter 1981 satt over på de andre HkB-banene som Røabanen, Sognsvannsbanen og Holmenkollbanen, men ettersom de var mindre egnet på baner med lange og sterke stigninger hadde de dårligere driftsstabilitet.
I 1993 ble begge C3-vognene utrangert, de hadde som de andre C-vognene blitt endret med nye strømavtagerne av type Brecknell-Wills i 1987-1988. 411 som ble hugget opp, ble delvis tatt vare på av en privatmann som overførte frontpartiet til sin eiendom ved Gjettum. Dette frontpartiet er senere fjernet.
Betegnelsen C3 ble en periode på 80-tallet brukt feilaktig om HkB 113-114.
Albert Orsborn

Sangdikter

Albert Orsborn tjenestegjorde ved korps, ved offisersskolen og hovedkvarteret. I tiden på offisersskolen skrev han en ny sang hver uke til hellighetsmøtet. Han ble en anerkjent sangforfatter og flere av sangene er oversatt til norsk. En av de sangene som brukes mest internasjonalt er "Sakramentsangen", eller ''My life must be Christ's broken bread''. I Frelsesarmeens sangbok fra 2010 er denne oversatt til nynorsk av ekteparet Marit Byre Myklebust og Helge Byre Myklebust, og står som nr. 434 i denne sangboka.
I Norge er sangen "For himlen å redde en villfaren slekt" mye brukt. Den er skrevet på melodien ''The Old Rustic Bridge''.
Han var gift tre ganger. Hans sønn Howard var leder for Frälsningsarmén i Sverige på 1980-tallet.
Ross-shire

Ross-shire (skotsk-gælisk Siorrachd Rois), eller vanligvis kun Ross, var et administrativt område i Skottland, med grenser mot Sutherland, Cromartyshire (hvor det hadde mange enklaver), Inverness-shire og med en eksklave av Nairnshire. Fylket inkluderte også den nordlige delen av øya Lewis på Hebridene.
Navnet Ross kommer antagelig fra et gælisk ord som betyr hovedland – med muligens referanse til Black Isle. Ross er en historisk region og derfor er tillegget –shire en heller merkelig og overflødig anglisering.
I 1889 ble Ross-shire, sammen med Cromartyshire, en del av det nylige dannede grevskapet Ross og Cromarty. Loven av 1889 slo også fast at «grevskapene Ross og Cromarty skal opphøre å eksistere som egne grevskap, og skal bli forent for alle hensikter uansett, under navnet grevskapet Ross and Cromarty.» Det tilhører i dag regionen Highland, unntatt den nordlige delen av Lewis og Harris som er del av regionen Ytre Hebridene.
Dingwall var det tradisjonelle administrasjonsbyen til Ross-shire.
Navnene Ross-shire og Ross fortsetter likevel å bli brukt kulturelt. Avisen Ross-shire Journal dekker området. Dingwalls største fotballklubb heter Ross County.
Hayato Ikeda

Bakgrunn

Ikeda kom fra en familie med sakebryggere. Han tok eksamen fra det økonomiske fakultet ved Kyoto keiserlige universitet i 1925 og begynte deretter en karriere i finansdepartementet.

Politiker

Ikeda var en av liberalerne som stiftet det liberale parti (LDP). Hans politiske kurs var preget av Yoshida-skolen. Etter å ha avansert til visefinansminister vant han en plass i det japanske parlamentets representanthus i de alminnelige valgene i januar 1949. 
Ikeda var Japans finansminister 1949– 2 og 1956 – 57. Årene 1952 – 53, samt 1959-60, var han handelsminister.

Statsminister

Ikeda var statsminister i Japan fra den 19. juli 1960 til 9. november 1964. Under hans tid ble det innledet et allment pensjonssystem og en allmenn sykeforsikring. Videre ble det innført en lov til fordel for de bevegelseshemmedes sysselsetting ved hjelp av et særskilt kvotesystem.
Som statsminister gikk Ikeda inn for en inntekts-fordoblingsplan og en politikk for tålmodiget og forsoning, og han la stor vekt på økonomisk utvikling i Japan. Den ledande økonomihistorikeren Takafusa Nakamura har beskrevet ham som den enkeltperson som var viktigst for Japans raske vekst”.
Ikeda var blant de japanske representantene som signerte San Francisco-traktaten i 1951.
Olympic Delivery Authority

Olympic Delivery Authority (ODA) var et britisk særlovselskap som hadde ansvar for å levere anlegg og infrastruktur til Sommer-OL 2012 og Paralympiske sommerleker 2012. ODA var underlagt det britiske Kultur-, media- og sportsdepartementet og hadde sitt hovedkontor i One Churchill Place på Canary Wharf i London.
Direktør i ODA var Dennis Hone, mens styreformann var John Armitt.
ODAs opprinnelige budsjett var 2,375 milliarder britiske pund, fastsatt gjennom en avtale mellom den britiske regjeringen og borgermesteren i London i 2003. I oktober 2006 kunngjorde imidlertid kulturminister Tessa Jowell at budsjettet kunne stige til over 4 milliarder pund. I mars 2007 kunngjorde kulturministeren en ny finansieringspakke for ODA hvor budsjettet var økt til 5,3 milliarder pund.
SS «Bremen»

SS «Bremen» var et tysk passasjerskip som ble sjøsatt  i 1928, for Norddeutscher Lloyd (NDL) for å operere selskapets transatlantiske ruter. SS «Bremen» var det fjerde skipet i NDL. På den tiden da «Bremen» ble bygget var hun og søsterskipet SS «Europa» to av de mest avanserte europeiske skip i atlanterhavsfarten. 1929 tok SS «Bremen» Atlanterhavets blå bånd for sin reise mellom Cherbourg og Ambrose, en reise som tok fire dager og 18 timer. SS «Bremen» og SS «Europa» ble konstruert for å være i stand til å opprettholde en hastighet på 27,5 knop (51 km/t), men det har blitt antatt at «Bremen» kunne oppnå en hastighet på 32 knop (59 km/t).