google/wiki40b huggingface dataset:
Agrilaxia

Utseende

Små (gjerne 4 - 5 millimeter), smale, mørke, mer eller mindre metallisk fargede praktbiller. Hodet er stort og bredt (nesten så bredt som pronotum) med store, rundede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og tynne. Pronotum er omtrent rektangulært sett ovenfra. Dekkvingene er tydelige smalere enn pronotum, gjerne litt innbuktet i  midten.

Levevis

Som de fleste praktbiller utvikler larvene seg i død ved. De voksne billene finnes gjerne på blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Amerika nord til det sørligste USA.
Nytt på nytt

Om programmet

Programmet er en konkurranse mellom to lag, hvor hvert lag skal løse flest mulig oppgaver, som alle er basert på siste ukes nyhetssaker. Fokus på konkurranseaspektet er imidlertid lite, og kjernen i programmet er programlederens og deltakernes vittige kommentarer til de ulike nyhetssakene. På hvert lag er det én fast paneldeltaker, samt én gjest.  
Programmet spilles inn hver torsdag. Til sammen blir det spilt inn halvannen time, men kun en tredjedel av dette kommer med i selve programmet. Innhold og tekst til programmet leveres av en tekstforfattere som blant annet består av medlemmer av De Gyngende Seismologer.  
Etter lansering ble programmet i løpet av få år ett av de mest populære i Norge. Ved starten var seersnittet på ca. 400 000, og alt i 2001 var dette doblet. Det mest sette enkeltprogrammet var det som ble sendt etter at medprogramleder Anne-Kat. Hærland ble arrestert for promillekjøring i 2003. Denne episoden ble sett av over 1,5 millioner og hadde en markedandel på 79 %. Til sammen to episoder av programmet har hatt over 1,5 millioner seere.

Deltagere

Programleder har siden starten vært Jon Almaas, og de første faste paneldeltakerne var Anne-Kat. Hærland og Knut Nærum. Hærland kunngjorde 14. januar 2007 at hun kom til å slutte i serien etter at vårsesongen 2007 var over. 2. mars 2007 ble det offentliggjort at Linn Skåber skulle overta etter henne. Våren 2010 offentliggjorde NRK at Linn Skåber skulle ta en pause fra programmet høsten 2010 fordi hun da ble opptatt med showet Kåre, Linn, men Christian Skolmen. Ulike komikere vikarierte for henne i denne perioden; Nils Henrik Wærstad, Siri Kristiansen, Thomas Seltzer, Pernille Sørensen, Are Kalvø, Trond-Viggo Torgersen, Egil Hegerberg og Lisa Tønne. Også høsten 2012 tok Skåber en pause fra programmet, denne gang for å spille i Ingmar Bergmans Scener fra et ekteskap. Den 7. oktober 2016 ble det kjent at Jon Almaas slutter i NRK og dermed forlater Nytt på Nytt. Han erstattes av Bård Tufte Johansen som har vikariert for Almaas ved en tidligere anledning. Almaas' siste episode ble sendt 2. desember 2016.
Torkel Halvorsen Aschehoug

Liv

Torkel Halvorsen Aschehoug var sønn av presten og stortingsrepresentanten Halvor Aschehoug. Han var professor i rettsvitenskap fra 1862 til 1889 og stod her for et fremragende rettsteoretiske forfatterskap, med det rettshistoriske verket Norges offentlige ret og Norges nuværende statsforfatning.
Som «Stortingsmann» markerte han seg som en ledende konservativ politiker. I tiden fram mot innføringen av parlamentarismen i 1884 var han den konservative fløyens talsmann. Han stilte seg imidlertid ikke avvisende til parlamentarismen. Men han mente at for å sikre den maktfordelingen som var gitt i Grunnloven, måtte en med en parlamentarisk statskikk styrke kongemakten. Kongen måtte få absolutt veto, rett til å oppløse Stortinget og rett til å skrive ut nyvalg. Videre mente han at grunnlovsmessigheten av de lover som Stortinget vedtok, måtte kunne etterprøves rettslig.
I sine økonomiske skrifter var han påvirket av den tyske historiske skolen – som senere havnet i en «metodestrid» med den østerrikske økonomiske skolen med Carl Menger i spissen. Aschehoug var senere også påvirket av den engelske økonomen Alfred Marshall. I sin politiske orientering var han sterkt inspirert av den tyske konservative reformisten Adolph Wagner, som var en av hovedarkitektene bak Bismarcks velferdsstat.

Heder

Aschehoug ble innvalgt i 1890 som medlem av Det kongelige svenske vitenskapsakademiet. Kongen utnevnte 21. januar 1895 han til storkors av St. Olavs Orden.
Multicyde

Bakgrunn

Multicyde fikk sitt nasjonale gjennombrudd med singelen «The Claptrap» i 1998, og sangen nådde en andreplass på VG-lista. Med oppfølgersingelen «Not for the Dough» gikk de til topps på den norske singellisten, og de nådde en tredjeplass med neste singel, «A Better Day». For «Not for the Dough» ble Multicyde nominert til både årets låt og årets musikkvideo under Spellemannprisen 1999. 
Kjennetegnet for bandets største hits var at kjente norske melodier fra film, tv og populærmusikk ble samplet, slik som Bent Fabricius-Bjerres munnspilltema fra Flåklypa Grand Prix i «Not for the Dough», temaet fra tv-serien Fleksnes fataliteter i «Claptrap» og Sigmund Grovens versjon av Henning Sommerros «Vårsøg» i «A Better Day».
Frederik Hegel

Virke

Hegel startet i 1832 i lære ved Den gyldendalske Boghandel i København. I 1838 ble han forlagets forretningsfører. I 1850 solgte Jacob Deichmann forlaget og lot Frederik Hegel kjøpe seg opp til å bli eneeier. Forlaget var opprinnelig grunnlagt i 1770 av Deichmanns svigerfar, nordmannen Søren Gyldendal, som i 1809 lot svigersønnen overta driften. Takket være omleggingen til sortimentsbokhandel, dvs, som supplerte egne forlagsartikler med import og salg fra andre forleggere, var Deichmanns gevinst at forlaget var blitt det ledende, og samtidig overlevde nedgangstidene på 1820-tallet og ble Danmarks eldste forlagshus i kontinuerlig drift.
Det første forretningmessige grepet som Hegel gjorde var at han i 1853 skilte papirhandelen «J. Faber» ut av firmaet, og året etter kjøpte opp «Forlagsbureauet». I 1855 fikk Hegel status som universitetsbokhandler, og i 1887 etatsråd. Gjennom Bjørnstjerne Bjørnson fikk han etterhvert knyttet hele den norske «gullalderlitteraturen» til forlaget. Til Henrik Ibsen skrev Bjørnson en anbefaling av Hegels forleggeri i brev av 19. januar 1865:
... Lad mig faa indføre dig hos Hegel! Saa faar du Forskud af et godt Hjerte, idet jeg gaar god for dig.
Hegel vakte tillit, han var elskverdig og hadde et vinnende vesen. Gjestfriheten og forfattertreffene på hans sommersted ble legendariske. Han var generøs i å gi forskudd, profesjonell i sine gjøremål, og sto i utstrakt personlig korrespondanse med de fleste av sine forfattere. Således kom Hegel etterhvert til å fremstå som gudfar for de norske forfatterne i den viktige perioden da Norge plutselig slo seg som en litterær stormakt i Europa. Ikke minst takket være suksessen som de norske forfatterne oppnådde, med Henrik Ibsen i spissen, svingte Gyldendal seg opp til å bli Nordens største forlagsforetak.
I 1877 var egenproduksjonen til Gyldendal blitt så stor at Hegel like godt kvittet seg med sortimentsdelen, som ble til «Lehmann & Stage». Gyldendalske Boghandels Forlag (F. Hegel & Søn) ble værende i slektens eie gjennom hele tre generasjoner. Hegels eneste sønn, Jacob Hegel ble tatt inn i forretningen i 1877 og ble sin fars etterfølger. Først i 1947 ble forlaget solgt til ostegrosserer Knud W. Jensen, som senere også grunnla Louisiana kunstmuseum.

De fire store

Da Gyldendal Norsk Forlag ble stiftet i 1925 ble det samtidig reist aksjekapital nok til at forfatterrettighetene for Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson, Alexander Kielland og Jonas Lie kunne bli kjøpt hjem. Det ble sett på som en nasjonal oppgave. Minst like innbringende som forfatterskapene til de såkalt «fire store», (dersom en unntar Ibsen), var hjemkjøpet av Peter Christen Asbjørnsen og Jørgen Moe. Knut Hamsun ble også knyttet til norske Gyldendal, etter at manuskriptet til Sult i 1890 var blitt refusert av danske Gyldendal. Konstruksjonen av begrepet «de fire store» var en tilsnikelse, og egentlig var det bare Ibsen som var stor internasjonalt.
Owner of a Lonely Heart

Struktur

Sangen starter med et gitar-riff som kan minne om et typisk rock eller hard rock riff. Riffet blir spilt to ganger før det punkteres av trommene, og så kommer resten av instrumentene med, og blir til sangens hovedtema. Sangen følger hovedsakelig standard pop-struktur, med vers, refreng og gitarsolo. På slutten av sangen løser melodilinjen seg opp, og det avsluttes med en seksjon som gir assosiasjoner til en jamsession. 
Ifølge medkomponist Trevor Rabin ble sangen opprinnelig skrevet som en ballade, men produsent og medkomponist Trevor Horn ble overtalt av Jon Anderson til å få opp tempoet slik at det ble en rockelåt. En demoversjon som underbygger påstanden om en roligere versjon finnes på Rabins album 90124, der sangen har fått et jazz-liknende preg.
Seikantunnelen

Seikantunnelen (青函トンネル Seikan Tonneru eller 青函隧道 Seikan Zuidō) er en jernbanetunnel i Japan. Den er 53,85 km lang, og har vært verden lengste fram til Gotthard-Basetunnelen i Sveits på 57 km åpnet i 2016. Seikantunnelen går under Tsugarustredet, og forbinder de japanske øyene Honshu og Hokkaido. 23,35 km av tunnelen går under havet. Det dypeste punktet i tunnelen er 240 meter under havoverflaten. Jernbanen i tunnelen er den dypest liggende jernbanen i verden.

Historie og bygging

En tyfon senket i 1954 fem ferger i Tsugaru-stredet, og 1430 mennesker omkom. Ulykkene førte til krav om en sikrere forbindelse over stredet, og den japanske regjeringen utredet planer for en fergefri forbindelse. Det ble ansett at ei bru ville bli for usikker i det brede, værharde stredet, og det ble bestemt å bygge en jernbanetunnel mellom øyene.
Det vulkanske fjellet under Tsugaru-stredet var for ustabilt til at tunnelboremaskiner kunne brukes under byggingen av tunnelen, så det meste av tunnelen måtte sprenges med dynamitt. Prøveboring startet i 1964, og selve tunnelkonstruksjonen begynte i 1971. Gjennomslaget i tunnelen var i 1983, og tunnelen ble åpnet for trafikk 13. mars 1988.
Under byggingen av tunnelen i 1976 traff tunnelbyggerne et område med dårlig fjell, og vann strømmet inn i tunnelen. Det tok over to måneder før tunnelbyggerne fikk kontroll over vanninnstrømmingen. Heldigvis omkom ingen da dette skjedde. Imidlertid omkom til sammen 66 mennesker i andre ulykker under byggingen av tunnelen.

Tunnelen i dag

Hvert av de to jernbanesporene i tunnelen er bygd med plass til tre skinner, slik at både normalspor og smalspor kan brukes. I 2016 ble arbeidet med å gjøre tunnelen til en del av Shinkansen-nettverket ferdig  
Inne i tunnelen ligger to stasjoner (Yoshioka-Kaitei stasjon og Tappi-Kaitei stasjon). Begge stasjonene har museer som omhandler historien til tunnelen og hvordan den fungerer.
Det går persontog gjennom Seikantunnelen flere ganger daglig, men persontrafikken gjennom tunnelen er likevel relativt liten. Dette kommer av at det er både raskere og billigere å reise mellom Honshu og Hokkaido med fly enn med tog. I dag går det betydelig flere godstog enn persontog gjennom tunnelen.
Lamotrigin

Bivirkninger

Kvalme, oppkast, dobbeltsyn og diare. Hudsymptomer. Bivirkningene er trolig forskjellige avhengig av om pasienten behandles for epilepsi eller bipolar lidelse. 
Mest begrensende for behandlingen er hypersensitivitetssyndom. Behandlingen skal seponeres ved tegn på hudutslett, feber eller lymfeknutesvulst. Insidens av alvorlig hudreaksjon: Voksne: 1/1000, barn: 1/300-1/100.
Lycée Édouard Herriot

Lycée Édouard Herriot er en videregående skole i Lyon. Den norske seksjonen ved Lycée Edouard Herriot ble opprettet i 1989. Skolen har ca. 1 250 elever, både gutter og jenter. Norge disponerer skoleplasser til maksimum åtte norske jenter og/eller gutter hvert år. Samarbeidet med skolen i Frankrike forvaltes av Senter for internasjonalisering av utdanning (SIU). 
I 2015 - ble for første gang - norske gutter tatt opp ved skolen. 
Skolen ligger i sentrum av Lyon. Bygningene er over 100 år gamle, men godt vedlikeholdt. Deler har nylig gjennomgått en betydelig oppussing.
Lyon ligger i den sørlige del av Frankrike og er Frankrikes 3. største by med 
ca. 460 000 innbyggere. I "Stor-Lyon" er det 1 220 000 innbyggere. Den ligger ved sammenløpet av Saône og Rhône, og er en viktig handelsby.
Byen har tre universiteter + ENS og INSA, teknisk høgskole og flere vitenskapelige og kulturelle institusjoner. Ett av universitetene har en skandinavisk seksjon.

Kost og losji

Det er gjort avtale med et internat i skolens nærhet som har plass til åtte norske jenter. Førsteårselevene spiser frokost og middag på internatet, og lunsj i skolens matsal. 2. års- og 3. årselevene kan også spise lunsj på skolen.
Som ved alle franske internat for skoleelever, er det strenge regler for å forlate internatet på kveldstid.
I helgene bor 1. års-elevene i vertsfamilier.

Miljø, fritid

Det er gode muligheter til å drive med fritidsaktiviteter på skolen. Det er organisert klubber i video, informatikk, teater, fotball, jonglering, dans, badminton, skoleavis, gymnastikk, volleyball, osv.
Norskseksjonen disponerer et eget rom på skolen, hvor det finnes norske bøker, norske aviser, en stasjonær datamaskin, og en bærbar. Dessuten er det et fellesrom på internatet til leksearbeid.

Skolestart

Ved skolestart følger ikke de norske elevene undervisningen i fransk i sine klasser. I disse timene får de intensiv undervisning i fransk av seksjonsleder. Full integrering i franske klasser skjer senest i slutten av første trimester. Dessuten får de ekstraundervisning i fransk, matematikk og fysikk-kjemi.
Dieter Wisliceny

Bakgrunn

Wisliceny begynte på teologistudier uten å lykkes og arbeidet en kort periode som kontorist i et byggefirma. Han var arbeidsledig da han meldte seg inn i NSDAP i 1931. I 1934 ble han medlem av SS og i juni samme år begynte han å arbeid i SD. Han arbeidet en tid ved det sentrale kontoret for jødisk utvandring. I april 1937 tok Wisliceny over ledelsen av SDs kontor for jødesaker, og sammen med kontorets selvbevisste aktivister Adolf Eichmann, Herbert Hagen og Theodor Dannecker ble kontorets virksomhet lagt om. De tok initiativ til utforming av en konsistent «jødepolitikk» og satte fjerning (tysk: Entfernung) av jødene fra Tyskland som prioritert mål. Wisliceny var opprinnelig Eichmanns overordnete og venn, og hann ble beundret av Eichmann. Wisliceny var ugift og avansementet i SS stanset opp slik at Eichmann etter hvert fikk høyere grad. Wisliceny ble regnet som en av de intellektuelle og finkulturelle innenfor SS med sterk interesse for litteratur og musikk. Han ble regnet blant de moderate innenfor SS.
Kammermusikk

Kammermusikk er betegnelse for musikk fremført av noen få utøvere, i motsetning til musikk for orkester. Kammerorkesteret og -verkene har navn etter hvor mange musikere som medvirker, for eksempel snakker man om en duett, trio, kvartett, kvintett, sekstett, septett, oktett og nonett osv. Instrumentsammensetningen i kammerorkestre kan variere, men har sjelden mer enn ti utøvere. Den mest vanlige formen er strykekvartetten som består av to fioliner, bratsj og cello. Musikken fremføres gjerne i mindre og mer intime lokaler enn for eksempel en konsertsal. Kammermusikk blir oftest spilt uten dirigent, og har derfor ofte et solistisk preg.

Historikk

Opprinnelig ble begrepet kammermusikk brukt om musikk som ble fremført ved hoffene, i motsetning til kirkemusikk. I barokken ble begrepet utviklet og avgrenset til kun å omfatte ren instrumentalmusikk arrangert for små besetninger. I wienerklassisismen ble formen videreutviklet, først og fremst strykekvartetten. Joseph Haydn og Wolfgang Amadeus Mozart skrev gjerne strykekvartetter som kunne framføres av amatører for hyggens og atspredelsens skyld, og ofte var de ikke beregnet for offentlig framførelse. Disse verkene har gjerne form som en sonate.
Ludwig van Beethoven skrev også kammermusikk beregnet for «hjemmebruk», men hans senere strykekvartetter er komplekse arbeider og er oftest regnet for å være for vanskelige for amatører. I romantikken ble kammermusikken videreutviklet som musikk for profesjonelle ensembler.
Laparus doris

Utseende

En middelsstor, svalvinget, ganske fargerik sommerfugl. Vingenes overside har svart grunnfarge, forvingen med et par gulaktige flekker. Bakvingen har strålelignende, lyse striper av varierende farge, for eksempel blå eller røde.

Levevis

I likhet med de fleste andre Heliconiini lever larvene på pasjonsblomster (Passiflora spp.).

Utbredelse

Arten er utbredt fra Honduras og Trinidad i nord til Bolivia i sør.
Bislett plass

Bislett plass er en plass i Oslo ved Bislett stadion. Louises gate, Bislettgata, Pilestredet, Josefines gate, Underhaugsveien, og Thereses gate møtes der.

Relasjon til trafikk

Gatene som relaterer til plassen, møtes i en rundkjøring (som var blant de to første i Norge) med en gressplen i midten.
Trikken passerer over plassen, gjennom rundkjøringen.
Tegenaria

Den hurtigløpende traktedderkoppen av slekten Tegenaria er utbredt over det meste av nordlige halvkule unntatt Japan og Indonesia. Inntil for kort tid siden (per 2017), inneholdt slekten flere arter som nå har blitt flyttet til andre slekter, spesielt den nylig beskrevne slekten Eratigena, som nå inneholder både stor husedderkopp (Eratigena atrica) og den beryktede Hobo-edderkoppen (Eratigena agrestis).
Fluberg fuglefredningsområde

Fluberg fuglefredningsområde er et verna fuglereservat med grunntvannsområde og mudderbanker i Søndre Land kommune, Oppland. Området er vernet særskildt for å ta vare på det rike fuglelivet og fuglenes livsmiljø, spesielt ned hensyn på vannfugl som trekker langs Randsfjorden. Området måler 689 dekar og ligger 135 meter over havet i et smalt parti av fjorden.
Den største betydningen har området som rasteplass for trekkfugl, og da særlig under vår og høsttrekket. Da er vannstanden lav og mudderbankene blir tørrlagte, dermed kan vann- og vadefugler komme til insekter og andre kryp. Dette er grunnen til at området er viktig for trekkfugler som trekker langs Randsfjorden.
De vanligste trekkfuglene under vårtrekket er stokkand, krikkand og kvinand. Under trekket kan en da se flokker på opptil 60 fugler eller mer. Sporadisk forekommer også vipe, strandsnipe, skogsnipe, gluttsnipe, fiskemåke, hettemåke og ringdue. Området er også fast rasteplass for traner.
Langs området vokser det mest gråor, men også bjørk, osp og rogn.
Ragnar Søderlind

Liv og virke

Allerede som tenåring framførte han orkesterverket «Jølsterslått» op. 2 og siden den gang har han over 88 opus å vise til, blant annet åtte symfonier, en fiolin- og en cellokonsert, ballettene «Hedda Gabler» (Henrik Ibsen), «Kristin Lavransdatter» (Sigrid Undset) og «Victoria» (Knut Hamsun), operaene «Esther og den blå ro» (Sigbjørn Obstfelder) og «Rose og Ravn» (Knut J. Moe) og en rekke orkester- og vokalverk. I tillegg fullførte han Edvard Griegs opera over Olav Tryggvason som fikk forsinket premiere i år 2000.
Det symfoniske diktet "Rokkomborre" 1967 ble Söderlinds gjennombrudd som symfoniker. Fjellet Rokkomborre og den nordnorske naturen er inspirasjonskilden til verket. Med det symfoniske diktet "Polaris" 1968-70 videreutvikler Söderlind naturskildringsteknikken der den billedlige framstillingen av følelser og naturopplevelser forsterkes. Et økende samfunnsengasjement gjør seg utslag i verk som "Trauermusik" - skrevet i protest mot Sovjetunionens innmarsj i Tsjekkoslovakia og krigen i Biafra i 1968. Symfoni nr. 2 (1980) preges av bruk naturbilder, og i dette miljøet foregår kampen mellom de gode og onde krefter – en parallell til datidens protester mot stortingsbeslutningen om vedtak om kraftutbygging av Altaelva. 
En scenisk tilnærming til komposisjonene kommer særlig til syne i Söderlinds operaer der "Esther og den blå ro" kan sees som en scenisk symfoni og hans musikk til balletter hvor blant annet Hedda Gabler" representerer hans koreografisk symfoniske dikt. Arthur Rimbauds diktsamling "Les Illuminations" danner utgangspunktet for Söderlinds tredje symfoni (1984) som synges vekselvis av en sopran og en baryton. Hans fjerde symfoni ble bestilt av Oslo-filharmonien og urfremført i 1992. Av andre nyere verk kan nevnes en cello-konsert og balletten "Livets dans" basert på Edvard Munchs kunst. Sistnevnte var en bestilling fra Den Norske Opera i forbindelse med kulturprogrammet under OL på Lillehammer 1994. Symfoni nr. 5 var en bestilling til Festspillene i Bergen, der Söderlind var festspillkomponist i 1995.
Som komponist er Söderlind for det meste autodidakt. Han har imidlertid studert kontrapunkt med Conrad Baden (1965-66) og komposisjon ved Sibelius-akademiet Helsinki (1967-68) med Erik Bergman og Joonas Kokkonen som lærere. I 1976 mottok han sitt diplom i dirigering ved Norges musikkhøgskole. Han har skrevet bestillingsverk til neste alle større musikkinstitusjoner i Norge, som Den Norske Opera & Ballett og Festspillene i Bergen. Han har mottatt flere bestillinger fra Oslo Filharmoniske Orkester og fra institutsjoner i utlandet.
Roma (navn)

Etymologi

Kvinnenavnet Roma er dannet av bynavnet Roma, som har usikker opprinnelse. Det kan være relatert til latinske ruo, «flyt».
Mannsnavnet Roma (russisk: Рома) er en russisk kjæleform av Roman, som er dannet av latinske Romanus, «romer».

Kjente personer med navnet

Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Albrecht II av Det tysk-romerske rike

Liv og virke

Albrekt II var sønn av hertug Albrecht IV av Østerrike og Johanna av Bayern-Straubing. Han var kun sju år da han arvet farens hertugdømme. Slektninger fungerte som regenter til han ble myndig i 1411.
Albrecht giftet seg 1421 med den tysk-romerske keiser Sigismunds datter Elisabeth av Luxembourg. Dette ekteskapet var bakgrunnen for at han etter Sigismunds død, ble valgt til konge av Ungarn og Böhmen. I Böhmen oppnådde han aldri kontroll, på grunn av motstand fra husittene og deres polske allierte.
Ved riksdagen i Frankfurt am Main i 1438 ble Albrecht også valgt til tysk monark med tittelen Konge av romerne, men han ble aldri kronet til keiser, ettersom han døde alt følgende år under et felttog mot osmanene.
Albrecht er begravet i et mausoleum for ungarske konger i Székesfehérvár i Ungarn.
Hroar Scheibler

Bokutgivelser

Scheibler har i tidens løp vært bidragsyter med artikler i pressen. I september 1996 ga han ut sin en omtale av eget liv kalt En hensynsløs selvbiografi med undertittelen med filosofiske kommentarer. Forlaget var hans eget, Fatalistforlaget. Han har også utgitt En kjærlighetshistorie, eller Den gale nymfomanen og den gamle nevrotikeren (2002), en langt kortere bok, foruten også to rene kunstbøker, Tegninger og grafikk (2000) og Malerier (1998).
Cristin Milioti

Tidlig liv

Milioti er født og oppvokst i Cherry Hill i New Jersey, og er av italiensk opphav. Hun ble interessert i skuespill da hun gikk på ungdomsskolen, etter å ha deltatt på Long Lake Camp for the Arts i New York. Milioti gikk på Cherry Hill High School East, og ble uteksaminert i 2003. Hun tok dramaklasser ved New York University, men droppet ut det første året. Likevel er hun fortsatt oppført som et alumni i Tischs annonsering.

Karrière

Milioti startet karrièren med små roller i reklamer i USA, blant annet en for Ford Edge. Hun har også spilt i TV-serien 30 Rock, og filmen Greetings from the Shore. Milioti er ellers kjent for sine sceneopptredener. Hun var i 2010 stjernen i That Face, og ble nominert til en Lucille Lortel Award for fremragende kvinnelige hovedrolle for arbeidet i Stunning.
I 2012 ble Milioti nominert til Tony-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal for hennes arbeid i Once, et stykke hun hadde opptrådt med siden 2011. Hennes siste opptreden i Once var den 24. mars 2013. Hennes opptreden i stykket ga henne en Grammy Award for beste musikalske teateralbum. Hun har også lest en novelle høyt for en episode av This American Life i 2011.
I 2013 fikk hun en rolle i den populære CBS-komiserien How I Met Your Mother, hvor hun spilte The Mother (kreditert som «The Girl with Yellow Umbrella»). Hun opptrer for første gang i den siste episoden av den åttende sesongen, med tittelen «Something New» og ble forfremmet til en hovedrolleinnhaver for seriens niende og siste sesong. Milioti portretterte Jordan Belforts (spilt av Leonardo DiCaprio) første kone, Teresa Petrillo, i Martin Scorseses komediefilm The Wolf of Wall Street, som ble utgitt i USA den 25. desember 2013.