google/wiki40b huggingface dataset:
Euriphellus euribates

Utseende

En stor (vingespenn 60-70 millimeter), lysbrun smyger med forholdsvis lange, spisse vinger. Forvingen har noen lyse felter i den ytre delen. Bakvingen har noen små, mørke flekker.

Utbredelse

Arten er utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika.
Aldesa

Norge

Aldesa Entreprenør eies av det spanske bygg- og entreprenørkonsernet Aldesa Group. Aldesa Entreprenør etablerte seg i Norge i 2015.
Aldesa utfører prosjektering, utbygging, tekniske løsninger og vedlikehold av bygninger, bolighus, rehabiliteringsprosjekt, tunnelbygging og infrastruktur. 
José Maria Argüelles de Bustillo er direktør for Aldesa Entreprenør Norge.

Prosjekter i Norge

Aldesas første byggeprosjekt i Norge er utbygging av Harstadåstunnelen i Harstad. Arbeidet startet i april 2016. Tunnelen skal etter planen stå ferdig i 2019. Harstadåstunnelen er det største delprosjektet i Harstadpakken og skal bidra til å redusere gjennomgangstrafikken i sentrum med minst 40 prosent.
Høsten 2016 fikk Aldesa tildelt kontrakten på rehabiliteringen av fire E18-tunneler i Vestfold.
Protogoniomorpha

Utseende

Store sommerfugler med brede, flikete vinger og forholdsvis spinkel kropp. Forvingens spiss er noe utdratt slik at vingen blir sigdformet. Bakvingen er også litt utdradd i spissen, og har en spiss stjert ved bakhjørnet. Fargen på oversiden er blekt rosa med perlemorsaktig skinn, vingespissene er mørke. Det er en liten øyeflekk ved bakvingens bakhjørne, og noen ovale, brune flekker langs ytterkanten av begge vingepar. Undersiden ligner sterkt på et vissent blad, komplett med "midtnerve". Vingenes utskudd gjør at formen også stemmer med et vissent blad når sommerfuglen sitter med lukkede vinger.

Levevis

Larvene lever på planter i slektene Asystasia, Brillantaisia, Isoglossa, Justicia, Mimulopsis, Paulowilhelmia og Iopsis, alle i familien Acanthaceae.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Rue Dauphine

Rue Dauphine er en gate i 6. arrondissement i Paris.
Gaten er oppkalt etter dauphinen, sønn til Henrik IV av Frankrike. Pont Neuf krysser elven Seine foran Rue Dauphine.
Nobelpristegeren og fysikeren Pierre Curie, ektemann til Marie Skłodowska-Curie, ble truffet og drept av en hestedrosje i denne gaten i 1906.
Xiphiopsylla hippia

Liv og utvikling

I alle fall noen av artene er knyttet til gnagere som lever i høylandet i Afrika.

Utbredelse

Artene i slekten Xiphiopsylla ser ut til å være begrenset til Øst- og Sentral-Afrika.
Martin Rolf Balle

Embetskarriere

Han var viselagmann fra 1722 og ble lagmann i 1729 ved forrige lagmannen Christian Braunmanns død. Han hadde vært kansellisekretær.
Balle hadde tittel av justisråd.

Familie

Han var sønn av magistratspresident i Kristiansand Peder Sørensen Balle og Inger Andersdatter Tydsch. Balle var gift med Louise Topdal (1709-1745), datter av Peder Clausen Topdal.
Det var nær tilknytning mellom øvrighetspersonene i Kristiansand. Borgermester Christen Nielsen Wendelboe var en for sin tid svært rik mann. Wendelboe avstod sitt embete til Peder Sørensen Balle. Wendelboes enke, Marine Mortensdatter, testamentere sin formue, 7 000 riksdaler og gården Øvre Stray, til Balles tre barn hvorav Morten Rolf Balle var det ene.
RJ-45

Tilkobling

RJ-45-pluggene kobles til 8-leders kabel der fire par ledere er tvunnet med forskjellig antall tvinninger pr. lengde for de fire trådparene. Det første paret har posisjonene 4 og 5 og brukes ofte til telefon. Trådpar nummer to bruker posisjonene 3 og 6. Trådpar nummer tre bruker posisjonene 1 og 2. Trådpar nummer fire bruker posisjon 7 og 8. Polaritet på trådparene er også viktig for funksjon. Et trådpar er to isolerte ledere som er tvunnet sammen. 
Eldre installasjoner for fasttelefon kan ha andre tilkoblinger, da det i introduksjonsperioden (1980-tallet) ikke var faste standarder. Tilkobling av pc med nettverkskabel i telekontakt kan i enkelte tilfeller skade nettverkskort på PC eller annet datautstyr. Analoge telefoner koblet i nettverksontakter vil normalt ikke medføre skader eller forstyrrelser på utstyret.
Amicrocentrinae

Utseende

Middelsstore (nokså store til Braconidae å være), slanke, brunlige snyltevepser. Hunnen har et langt eggleggingsrør.

Levevis

De er parasitoider som snylter på larver av sommerfugler.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.
Templetonprisen

Templetonprisen er en årlig pris som siden 1972 har blitt utdelt av Templeton Foundation. Prisen blir gitt til en person som «har gjort et særlig bidrag i å forstå livets åndelige side, enten gjennom åndelig kunnskap, forskning eller praktisk arbeid». Prisen har tidligere hatt andre navn. Den het fram til 2001 «Templeton Prize for Progress in Religion» og fra 2001 til 2008 «Templeton Prize for Progress Toward Research or Discoveries about Spiritual Realities». Den bærer navnet etter filantropen John Templeton som grunnla prisen.
Pengesummen vinneren får blir justert til å ligge over Nobelprisene, siden Templeton mente åndelighet ble ignorert i Nobelprisene. Vinneren blir utpekt av en jury bestående av religiøse ledere og naturvitenskapelige forskere.
Skomagerprinsen

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn i Palladiumfilms studioer i Hellerup, Danmark.

Handling

Fyrsten i en småstat morer seg med å bytte rolle med en skomaker en viss tid, blant annet for å unngå besøk av en prinsesse, som hans statsråd vil gifte ham bort med. I sin nye rolle som fyrste skaper skomakeren den ene skandalen etter den andre. Det verste er hans grove fornærmelse av prinsessen, som kommer på besøk. En kammertjener oppsøker da sin herre, som i mellomtiden har gjort noe ulovlig og blitt satt i arresten. Tjeneren lykkes i å befri ham, hvorpå alt sammen ordner seg til alle parters tilfredshet.
Pribylovøyene

Historie

St. George ble oppdaget av Gavriil Pribylov i juni 1786, da han var på leting etter den nordlige pelsselens levested. I 1787 oppdaget Pribylovs besetning St. Paul. De to øyene var ubebodd, og den ene fikk navn etter Pribylovs skip, «Sveti Georgij», mens St. Paul, som ble oppdaget dagen for petersmessen, fikk navn etter apostelen Paulus.
I 1788 ble aleuter tatt som slaver av Det russisk-amerikanske kompaniet for å jakte på seler på øyene, og rundt 1820 hadde det blitt bygd opp en permanent bosetning av slaver som ikke fikk returnere hjem. Fra 1870 ble Probilof-øyene leid ut til de private selskapene Alaska Commercial Company og North American Commercial Company, og i 1910 tok U.S. Bureau of Fisheries kontroll over øyene og industrien, og aleutene ble behandlet som vakter for regjeringen.
Den aleutiske befolkningen ble tvangsevakuert til Funter Bay, vest for Juneau, under andre verdenskrig fra 1942 til 1944. 32 personer døde i evakueringsperioden. På midten av 60-tallet oppnådde Probilof-aleutene fulle rettigheter som amerikanske borgere, og fra 1983 ble det slutt på den statlige kontrollen over seljakten. I 1985 ble det slutt på kommersiell selfangst.

Befolkning

Befolkningen på Pribylovøyene er konsentrert i de to byene St. Paul og St. George, som har henholdsvis 484 og 100 innbyggere (2013-estimat). 87 prosent av befolkningen er aleuter, mens 12 prosent er hvite.
Fra 1880 har befolkningen på øya St. George vært på mellom 80 og 264, mens innbyggertallet på St. Paul har vokst fra 298 i 1880 til 763 i 1990, med en betydelig nedgang i ettertid.

Næringsliv og infrastruktur

Næringslivet på Pribylovøyene består i hovedsak av fiske, administrasjon og turisme. Fangst av pelssel for privat livsopphold er også viktig i samfunnene.
Det er flyplasser på begge hovedøyene, med forbindelser mellom øyene og til fastlandet.
Arabia Terra

Arabia Terra er et stort høyereliggende område nord på Mars hvor størstedelen ligger i Arabia-kvadrangelet. Regionen er preget av mange kratre og er sterkt erodert. Denne medtatte topografien tilsier en høy alder, og Arabia Terra antas å være en av de eldste delene av planeten. Området dekker så mye som 4 850 km og er sentrert rundt 21.25° N 5.72° Ø.
Sonoscopia

Sonoscopia er en portugisisk konsertscene i og et forskningsinstitutt for musikk og lyd og et senter for eksperimentell musikk i Porto. Huset bruktes som kombinert studio og konsertlokale.
Sonoscopia rommer produksjons- og visningslokaler for musikk fra et bredt spekter av kunstarter. I tillegg har Sonoscopia egen flerbrukssal, kafé, musikkstudioer. Siden 2008 har Sonoscopia arrangert konserter.
Point Theatre

Bakgrunn

Bygningen ble reist i 1878 og fungerte i starten som vognhall for tog som kjøre til og fra den travle havnen like i nærheten. Blant jernbaneansatte ble vognhallen omtalt som «The Point Store». I etterkrigstiden ble bygningen etter hvert forlatt, og i flere tiår pågikk det diskusjoner om hva den tidligere vognhallen skulle brukes til. Utbyggeren Harry Crosbie og selskapet Apollo Leisure (i dag Live Nation) kjøpte bygningen og omgjorde den til en konsertarena med balkonger, kontorer, scene og backstage-fasiliteter som garderober, sminkerom og lydrom. Like før oppussingen tok til, brukte U2 lokalet til å spille inn låten «Van Diemen's Land» fra 1988-albumet Rattle and Hum.
Point Theatre åpnet dørene som konsertarena i 1988. Melissa Etheridge og hovedartist Huey Lewis and the News var de første artistene som opptrådte der. Senere huset Point Theatre en rekke store konserter og ulike arrangementer. Scenen og interiøret kunne enkelt konfigureres om, slik at arenaen kunne huse isbane, boksearena, utstillinger, konferanser og wrestling-ring, teater- og operaforestillinger samt sirkus. Arenaen var også vertsarena for tre utgaver av Eurovision Song Contest og én utgave av MTV Europe Music Awards i 1990-årene.
Point Theatre stengte dørene sommeren 2007 på grunn av en større ombygging og utvikling av tomten. I juli 2008 åpnet en helt ny arena dørene for publikum, og det nye konsertkomplekset ble kalt O2. Mens Point Theatre hadde plass til 8500 publikummere, kunne O₂ huse 14 000 publikummere. Høsten skiftet arenaen navn til 3Arena.
Norgesmesterskapet i boksing 1928

Norgesmesterskapet i boksing 1928 ble arrangert 23.–25. mars av Oslo Boksekrets i Sportshallen, Oslo.
Kongepokalen var satt opp i lettvekt og vunnet av Haakon Lind.
Skoleromaner

Skoleromaner er romaner som tar opp spørsmål om skole og pedagogikk.
Mønstringsvesenet

Mønstringsvesenet var en etat som registrerte sjømenn som reiste i utenriks tjeneste på skip. Disse fikk utstedt et mønstringsbevis som anga tidspunkt, stilling, skip og påmønstringssted. Ommønstring og avmønstring i utlandet skjedde ved norske utenriksstasjoner. Mønstringsbeviset dokumenterte tjeneste i utenriksfart. Ved lengre fartstid fikk man sjøfartsbok, og fartstiden ble tellende i en egen sjømannspensjonsordning.
Mønstringsvesenet var delt i mønstringsdistrikter som hadde en mønstringssjef. Mønstring skjedde iht. Mønstringsreglementet.
Rundt 1960 er det anslått at det var 20 000 norske menn i alderen 15-19 år på norske skip i utenriksfart. Samlet var det trolig mer enn 200 000 norske sjøfolk som arbeidet utenriks. Det ble anslått omkring 1970 at ca. hver fjerde nordmann av hankjønn hadde minst en utmønstring bak seg.
Skipene hadde for en stor del en lasteevne på rundt 5 000 til 15 000 dødvekttonn, og tendensen var stadig større skip. Den norske handelsflåten var betydelig i størrelse, i perioder i verdenstoppen med hensyn til antall skip og samlet tonnasje.
Besetningen på store handelsskip var rundt 50 mann avhengig av skipstypen.
FM-båndet

FM-båndet er et kringkastingsbånd på VHF-området og strekker seg fra 87,5 til 108 MHz.
Tidligere dekket det europeiske FM-båndet kun 87,5 MHz til 104 MHz som det kan ses på eldre radiomottakere.
Det kalles FM-båndet fordi hensikten er at man kun sender radiofoni via frekvensmodulasjon (FM). Radiofoni via FM har den fordel at den da oppnår mindre støy og forvrengning. Ulempen med FM er at modulasjonsformen krever en større båndbredde for radiokanalene, men det er det plass til på FM-båndet.

Historisk

Amatørradiostasjonen W1XOJ var den første eksperimentielle FM-radiostasjon som fikk tillatelse av Federal Communications Commission (FCC) i 1937 i USA.

Norge

I Norge var FM-båndet organisert blant annet i fem landsdekkende tillatelser til FM-radio, kalt FM1 til FM5. De tre første ble brukt av NRK P1, P2 og P3. FM4 ble tidligere brukt av den kommersielle radiostasjonen P4 Radio Hele Norge, men ved utløpet av konsesjonen i 2003 fikk ikke P4 fornyet den. Radio Norge sendte på FM4-nettet frem til 13. desember 2017. FM5 ble brukt av P4  frem til 13. desember 2017, da hele det landsdekkende FM-nettet er slått av. Denne riksdekkende tillatelsen har noe lavere dekningsgrad.
I tillegg til de riksdekkende tillatelsene er Norge også delt opp i 141 områder med totalt 178 sendernett for lokalradio på FM.
De store kanalene forlot det norske FM-nettet i 2017. Lokalradio blir igjen på FM frem til minst 2022.
Det kan bli politisk flertall for forlengelse av de lokale FM konsesjonene frem til 2031.
Steven Zuber

Landslaget

Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i gruppespillet.
Han ble tatt ut i Sveits' tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Transylvania (koloni)

Transylvania var i en kort periode en koloni i det som idag er delstaten Kentucky i USA. Kolonien ble grunnlagt i 1775 av Richard Henderson fra Nord-Carolina, som kjøpte landområdet fra cherokeeindianerne. Transylvanias mest kjente innbygger var den amerikanske nybyggeren Daniel Boone, som ble leid inn av Henderson for å lage Wilderness Road gjennom Cumberland Gap og inn i det sentrale Kentucky, hvor han grunnla koloniens hovedstad Boonesborough. Transylvanias eksistens opphørte etter at Virginia ugyldiggjorde Hendersons kjøp i 1776.
Purken tråkker i salaten

Handling

Seks pensjonister fra de franske gendarmen kjeder seg i sin pensjonisttilværelse. For å gjenoppleve tidligere spenning og gleder, drar de på tur- med sine nå ulovlige uniformer i baksetet. Yngre politifolk tar opp jakten, men klarer ikke å fange pensjonistene som omtrent snur opp ned på Saint-Tropez.

Om filmen

Purken tråkker i salaten fikk terningkast to av VG.
Jakob Friedrich Kleinknecht

Liv

Jakob Friedrich Kleinknecht stammet fra en familie som hadde vært musikere i mange generasjoner. Faren, Johann Kleinknecht (1676–1751), var andreorganist ved Ulmkatedralen (Ulmer Münster), og brødrene Johann Wolfgang (1715–1786) og Johann Stephan (født 1731) arbeidet, som Jakob Friedrich selv, som musikere ved hoffene i Bayreuth og Ansbach. En av Jakob Friedrich Kleinknechts sønner, Christian Ludwig Kleinknecht, videreførte musikertradisjonen. 
Jakob Friedrich Kleinknecht fikk i 1737 ansettelse som hoffmusiker ved fyrstebiskopen i Eichstätt, og konverterte derfor midlertidig til katolisismen. I 1743 ble han fløytist ved hoffkapellet i Bayreuth, og ble igjen protestant. I 1747 skiftet han over til fiolin. De første komposisjonene hans kom på trykk i 1748 (6 fløytesonater), selv om han fikk tittelen «Hofcompositeur» først i 1763. Året etter ble han forfremmet til hoffkapellets musikkdirektør.  I 1769 flyttet han og hele hoffkapellet til Ansbach, hvor han i 1794 ble gravlagt med tittelen «Königlich-Preußischer Capellmeister».

Verk

Han skrev overveiende kammermusikk (solosonater og triosonater) såvel som konsertante verk og flere symfonier. Man kjenner til over 100 kammermusikalske verk. Stilistisk beveger Kleinknechts musikk seg fra barokken til wienerklassisismen.
Deler av Kleinknechts musikalske arv regnes som tapt. Det finnes avskrift av stemmer blant annet i Bayerische Staatsbibliothek, Germanisches Nationalmuseum, Badische Landesbibliothek og Bayreuths byarkiv. Videre finnes det originaltrykk fra 1700- og tidlig 1800-tall av enkelte verk. Ca 60 fløytetrioer og -sonater ble trykt i Paris, London og Nürnberg, og fikk videre utbredelse. I andre tredel av 1900-tallet er det sporadisk blitt gitt ut nye opplag.
Collophoridae

Utseende

Spretthaler av kulespretthale-typen.

Utbredelse

Familien finnes i alle fall i Afrika, men mangler i Europa.
Horace Walpole

Skriving

Hans herskapshus Strawberry Hill hadde sitt eget trykkeri som mangfoldiggjorde Horace Walpoles omfattende litterære aktivitet.
I 1764, men ikke ved å benytte sitt eget trykkeri, utga han anonymt sin gotiske roman, The Castle of Otranto (Slottet i Otranto), hvor han hevdet på tittelsiden at den var en oversettelse «fra original italiensk av Onuphirio Muralto». Forordet i den andre utgaven, James Watt, «har ofte blitt vurdert som et manifest for den moderne gotiske romanse, hevdet at hans verk, nå med undertittelen En gotisk fortelling, søkte å restaurere forestillingens kvaliteter og den samtidige romans oppfinnelser.» Imidlertid er det en lekfullhet i forordene til begge utgavene og i fortellingen selv. Romanen åpner med at sønnen til Manfred (prinsen av Otranto) blir knust under en veldig hjelm som synes skjedd under overnaturlige årsaker. Dette øyeblikket, sammen med resten av den underliggende handlingen, omfatter en blanding av både latterlige som opphøyde overnaturlige elementer. Handlingsgangen avslører til sist hvordan Manfreds familie er hjemsøkt på en måte som kom til å tjene som en modell for etterfølgende gotiske handlinger.
Fra 1762 og framover utga Walpole sitt verk Anecdotes of Painting in England, basert på George Vertues notater. Hans memoarer over den 1700-tallets sosiale og politiske liv i England, om enn meget fordomsfull og ensidig, er uansett en nyttig primærkilde for historikere.
Walpole tallrike brev er tilsvarende nyttig som historisk kilde. I et av dem, datert fra 28. januar 1754, opprettet han betegnelsen serendipity som kan oversettes til «lykketreff», «behagelig oppdagelse gjort uten anstrengelse», og som han selv sa var avledet fra en «silly fairy tale» («tåpelig eventyrfortelling») han hadde lest, The Three Princes of Serendip. Det ofte siterte epigrammet «This world is a comedy to those that think, a tragedy to those that feel», er fra et brev Walpole skrev til Anne, grevinne av Ossory, den 16. august 1776. Originalen, en mer omfattende versjon ble benyttet i et brev til Horace Mann den 31. desember 1769: «I have often said, and oftener think, that this world is a comedy to those that think, a tragedy to those that feel – a solution of why Democritus laughed and Heraclitus wept».
I Historic Doubts on the Life and Reign of King Richard III (1768) forsvarte Walpole kong Rikard III av England mot den vanlige oppfatningen at han myrdet prinsene i Tower. I dette har han blitt fulgt av senere forfattere, blant annet Josephine Tey og Valerie Anand. Dette verket viser, i henhold til Emile Legouis, at Walpole var "kvalifisert til kritisk initiativ".
Ekspropriasjon

Ekspropriasjon er å fjerne et stykke privat eiendom fra kontroll av eieren. Begrepet brukes både om handlinger utført av offentlige myndigheter og en gruppe mennesker.
Det refererer ofte til offentlige myndigheters borttaking av eiendom fra en eier – for eksempel, ekspropriert fra eiendomseierne som bodde i traséen til den nye motorveien.
Noen ganger brukes det i betydningen redistribuering – for eksempel, ta rikdom fra de rike for å gi mat til de fattige.

Internasjonale forhold

Ekspropriasjon er en av de politiske risikoer som gjør seg gjeldende i forbindelse med direkte utenlandsinvesteringer. Det kjennetegnes ved konfiskasjon av utenlandsk aktivum og en billighetserstatning. Denne betalingen er generelt en formalitet og ikke en akseptabel kompensasjon. Andre politiske risikoer inkluderer konfiskasjon (uten betaling), blokkering av midler, kontraktsbrudd, fastfrysing av aktiva, operasjonelle restriksjoner og/eller tung beskatning samt hyppig skattetilsyn.

Norske forhold

I juridisk terminologi er ekspropriasjon en form for grunnerverv som er hjemlet i oreigningsloven, eller i offentlige planer, for eksempel en reguleringsplan. Ekspropriasjon benyttes der man må erverve grunn eller rettigheter for gjennomføring av tiltak som er direkte hjemlet i loven, eller vist i planene, uten grunneiers samtykke. Skjønnsretten tar stilling til hvor høy erstatning grunneieren skal få for det tapte arealet (eller rettigheter i det aktuelle arealet), i henhold til regler gitt i oreigningsloven og ekspropriasjonserstatningsloven. Man kan unngå ekspropriasjon dersom grunneier samtykker til å inngå en minnelig avtale.
Cosimo Tura

Cosimo Tura, også kjent som Il Cosmè eller Cosmè Tura (født omkring 1430 i Ferrara, død 1495 i Ferrara), var en italiensk renessansekunstner.
Cosimo Tura fant en særpreget kombinasjon av gotisk og antikt som knapt gjenfinnes hos andre kunstnere i ungrenessansen.

Liv og verk

Tura var hoffmaler hos familien d'Este i Ferrara og grunnlegger av Ferraraskolen. Han kom senere til å stilles i skyggen av Ercole Roberti. Tura er mest kjent for veggmaleriene, bestilt av hertug Borso d'Este for Palazzo Schifanoia i Ferrara, med motiv fra den sorgløse livet ved hoffet. En mer dramatisk side av hans begavelse fremtrer i «Sankt Hieronymus», der den skulpturale behandlingen av skikkelsene tyder på påvirkning av Andrea Mantegna.
Seksuell Empati

Seksuell Empati er et scenekunstprosjekt for ungdom laget av Jarl Flaaten Bjørk i «Flaatenbjørk kompani». Prosjektet er i to deler: Seksuell Empati vol.1 – Handlinger, og Seksuell Empati vol.2 – Identiteter. Tittelen hentyder til en slags seksuell medfølelse, og stykkene er et kunstnerisk bevisstgjøringsprosjekt der man søker å gjøre publikum, og i særlig grad ungdom, klar oppmerksom på seksuelle krenkelser og overgrep. Prosjekt er støttet av Norsk kulturråd.
Stykket har turnert med Den kulturelle skolesekken i Rogaland, og har også turnert i Vest-Agder, Akershus og Vestfold. Seksuell Empati vol 1 er spilt 165 ganger på forskjellige ungdomsskoler.
Stormtrooper

Bakgrunn

I Star Wars Episode II: Klonene angriper ble de første klonesoldatene dyrket frem av det genetiske grunnlaget til dusørjegeren Jango Fett. Disse skulle utgjøre hovedkomponenten i armeen til Republikken i den fremkommende klonekrigen (engelsk: Clone Wars). I Star Wars Episode III: Sithene tar hevn utførte klonesoldatene Order 66 under kommando av kansler Palpatine. Denne ordren gikk ut på å utslette de gjenværende jediene. 501st Legionen ble omgjort til de første stormtroopers.
Opprinnelig tjenestegjorde stormtroppene som armeen til det galaktiske imperiet, hvor deres oppgave var å nedkjempe opprør og bevare autoriteten til imperiet. Stormtroppene utgjorde ryggsøylen til imperiet. Stormtroppene økte i størrelse etter at Palpatine åpnet for frivillige rekrutter og vernepliktige ved siden av klonesoldatene. Klonesoldatene ble etter hvert utfasert som følge av et opprør på deres hjemplanet kamino. Utfaseringen av klonesoldatene førte til at effektiviteten til stormtroppene ble redusert.
Etter hvert som det galaktiske imperiet ble stabilisert og en imperialistisk arme og flåte etablert, ble stormtroppene integrert som Palpatines personlige hær og de ble stasjonert på imperiske baser, stjerneskip og Dødsstjernen.
Etter Palpatines død fortsatte stormtroppene å tjenestegjøre under en fraksjon ved navn First Order. Beskyttelsen til soldatene fikk en ny design etter tilknytningen til First Order.
Damm

N.W. Damm & Søn AS, oftest bare kalt Damm, var et norsk forlag som utga skjønnlitteratur, faktabøker og undervisningsbøker. I tillegg utga de tidsskriftene Ny Tid, Vagabond (reisemagasin) og Vagant. Administrerende direktør var Tom Harald Jenssen. N.W. Damm & Søn AS ble grunnlagt i 1843 av Niels Wilhelm Damm.
Forlaget var fra 1984 en del av Egmont-konsernet, og etablerte seg gjennom oppkjøp og utvidet aktivitetsnivå etter 1990 som et av Norges fire store forlag (sammen med Aschehoug, Gyldendal og Cappelen), med «full forlagsbredde»: Skolebøker, underholdningslitteratur, faktabøker og oppslagsverk, kokebøker, barnebøker, tidsskrift og ny norsk og oversatt skjønnlitteratur. Forlaget ga blant annet ut bøkene om Harry Potter på norsk. 
Damm eide bokhandelkjeden Tanum og hadde 25 % eierandel i Lydbokforlaget.

Damm-prisen

Forlaget delte ut Damm-prisen gjennom mange år. I 1959 var prisbeløpet på 20 000 kroner, og prisen ble da tildelt Babben Friis Båstad for ungdomsboken Æresord. I 1959 ble det også delt ut en nystiftet «ekstrapris» på 5000 kroner, som gikk til forfatteren Aimee Sommerfelt for barneboken Veien til Agra.

Fusjon med Cappelen i 2007

I 2007 slo Damm seg sammen med Cappelen og dannet det nye forlaget Cappelen Damm AS. Det nye forlaget ledes av Tom Harald Jenssen, som tidligere var administrerende direktør i Damm forlag.