google/wiki40b huggingface dataset:
Surf's Up (sang)

Bakgrunn

Da SMiLE-prosjektet ble skrinlagt av Brian Wilson på begynnelsen av 1967, var «Surf's Up» en av de sangene som ikke var blitt ferdig innspilt. Instrumentsporet ble spilt inn i november 1966, men vokalsporet, utfyllende instrumenspor og avslutningen manglet. Denne versjonen ble aldri ferdigstilt.
Brian Wilson hadde gitt beskjed om at han ikke ønsket å være med på noen nyinnspilling av sangen, hverken som sanger eller produsent, men i 1971 satte Carl Wilson i gang med restaureringen av sangen, og overdubbet sin vokal over det originale lydsporet. Sangens andre seksjon består av Brian Wilsons originale vokal og pianospill med nyinnspilte harmonivokal og instrumentspor lagt til.
Da avslutningen skulle spilles inn, kom Brian Wilson i studio og la til et nytt arrangement basert på en annen SMiLE-sang, «Child Is the Father of the Man». Han hadde også skrevet en ny hovedvokal-linje, som ble sunget av Al Jardine. De nye instrumentalsporene ble i all hovedsak spilt av Carl Wilson, som også tok hovedansvaret med produseringen.
Sangens tittel er ironisk ment, da musikkstilen er ganske annerledes enn den lette popmusikken som omhandlet surfing og biler bandet var blitt kjent for på begynnelsen av 1960-tallet.

Brian Wilsons versjon fra 2004

Versjonen på albumet SMiLE fra 2004 er tilnærmet identisk med versjonen fra 1971. Hovedvokalen er ved Brian Wilson, men han synger ikke de høyeste notene da hans stemme ikke lenger klarer disse. Dette ble løst ved at harmonivokalene sømløst blandes med hovedvokalen, og de yngre medlemmene av Wilsons band «overtar» de notene han har vanskelig for å nå. Flere av sangene på SMiLE er bygget opp slik, noe som igjen skaper en naturlig versjon av Wilsons ofte benyttede dobbeltinnspilling av vokalsporene.
Nordic Game Conference

Nordic Game Conference er en konferanse for spillindustrien i de nordiske landene (Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige).
I 2009 ble konferansen holdt for sjette gang i Malmö fra 19. til 20. mai.
Kristiansund sykehus

Historikk

På 1890-tallet ga ekteparet Nicolay H. Knudtzon III og Caroline Knudtzon tomten Frueenga til Kristiansund by, for at det kunne bygges sykehus der. Sykehuset stod ferdig våren 1899. Caroline Knudtzons far var distriktslege Martin Tuxen Werring, og doktor Werrings mangeårige engasjement for folkehelsen i byen kan ha bidratt til ekteparets motivasjon for å sørge for at Kristiansund fikk et høyst tiltrengt sykehus.
Fra 2002 til 2011 var Kristiansund sykehus en del av helseforetaket Helse Nordmøre og Romsdal, og siden 2011 har det vært en del av Helse Møre og Romsdal.
19. desember 2014 ble det gjort vedtak om at sykehuset i Kristiansund skal slås sammen med sykehuset i Molde, og at et fellessykehus for hele nordmøre og romsdal skal bygges på Hjelset i Molde.
In the Line of Fire

Handling

Frank Horrigan (Clint Eastwood) er en aldrende agent for Secret Service som enda plages skuddene i Dallas mot president Kennedy 22. november 1963. Horrigan var den gang en fersk agent som skulle beskytte presidenten og klandrer
fortsatt seg selv for at han ikke var på rett plass til rett tid.
30 år senere står en ny presidents liv i fare. Trusselen kommer fra den mentalt syke CIA-agenten Mitch Leary som klandrer presidenten for de traumatiske hendelsene han ble utsatt for som spesial-agent. Horrigan og hans kvinnelige kollega kommer raskt på sporet av eks-agenten, men han synes alltid å ligge ett trekk foran dem. Leary fatter interesse for Horrigans jobb og tar kontakt med ham. Etterhvert utfordrer han Horrigan til en syk duell: Han akter å drepe presidenten dersom ikke han makter å stoppe ham. 
Det oppstår et kappløp mot tiden da han blir klar over at Leary akter å drepe  presidenten på et nært forestående folkemøte i Los Angeles.
Tagline: «An assassin on the loose. A president in danger. Only one man stands between them...»

Om filmen

Flere av presidentkampanjescenene ble filmet på faktiske kampanjesteder i forbindelse med Bill Clintons valgkamp i 1992.

Anmelderne og publikum

Filmen fikk meget bra mottakelse av filmanmelderne og har oppnådde hele 97% på Rotten Tomatoes og 74% på Metacritic (mars 2009). Den kjente amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den nesten toppkarakter og beskrev den som en thriller med «hjerne».
Filmen ble en stor publikumssuksess i USA og innbrakte over $102 millioner på amerikanske kinoer. Den endte dermed opp som den syvende mest innbringende filmen i USA i 1993. Den gjorde det svakere utenfor USA med $74 millioner og endte dermed opp på en total på $177 millioner.

Priser og nominasjoner

Filmen ble i 1994 tildelt en ASCAP Award for "Top Box Office Films"
Den ble nominert til Oscar i tre kategorier (beste mannlige birolle, beste klipp og beste manus). Den ble også nominert til tre BAFTA-priser, en Golden Globe, en Edgar-pris og en Writers Guild of America.

I Norge

VGs anmelder gav den terningkast fire og skrev følgende kommentar: «I skuddlinjen er en riktig storslagen historie: Diger, påkostet, intelligent i plottet og selvfølgelig uklanderlig velsmurt i en ramme av amerikansk valgkamp-liv rundt en president på farten». Dagbladets anmelder gav den terningkast fem.
Den gikk på norske kinoer under tittelen I Skuddlinjen.

Trivia

Før Clint Eastwood ble involvert i filmprosjektet, var Robert Redford aktuell i hovedrollen som Horrigan, deretter ble rollen tilbudt Sean Connery, som sa nei til rollen.
Vest-Finnmark Fotballkrets

Vest-Finnmark Fotballkrets (stiftet 7. februar 1934) er en tidligere krets i Norges Fotballforbund.

Historikk

Finnmark Fotballkrets ble i 1934 delt i Vest-Finnmark Fotballkrets, Midt-Finnmark Fotballkrets og Aust-Finnmark Fotballkrets. Midt-Finnmark Fotballkrets ble delt mellom Vest-Finnmark og Aust-Finnmark i 1969. I 1986 ble så Vest-Finnmark og Aust-Finnmark igjen slått sammen til Finnmark Fotballkrets.
Ashtanga Vinyasa Yoga

Ashtanga vinyasa-yoga er en utbredt moderne form for yoga. Den er oppbygd rundt seks serier av yogastillinger, asanas, som lenkes sammen gjennom bestemte mønster av inn- og utånding. Systemet ble utformet av yogien Sri K. Pattabhi Jois.
Oboi

Oboi (kinesisk 鰲拜, pinyin: Áobài; født ca. 1610, død 1669) var en mektig, mandsjuisk bannermann av klanen Gūwalgiya og stridsmann som senere ble en av fire regenter og keiserverger i Kangxi-keiserens første regjeringsår. 
Obois betrodde stilling skyldes ikke minst at han en gang hadde reddet Shunzhi-keiserens liv i kamp. Oboi utmerket seg under mandsjuenes kamper mot Ming-dynastiets styrker, og ble gitt tittelen «batoru» (helt). Shunzhi-keiseren utnevnte ham til minister. 
Etter Shunzhis død ble han sammen med Sonin, Ebilun og Suksaha utnevnt til seniorministre for Qing-dynastiet med den oppgave å assistere i det daglige styre av Kina inntil den unge keiseren, Hiowan Yei (Kangxi-keiseren) fylte 16 år. De fire regentene og vergene ble imidlertid snart uenige og begynte å kjempe om makten. Da seniorregenten Sonin døde i 1667, var Oboi blitt så mektig at han klarte å få den unge keiseren til å la Suksaha og hans familie henrette. Oboi hadde full kontroll over Ebilin og klarte til slutt å etablere seg som diktator.
Kangxi-keiseren grep selv makten tidligere enn forventet, da han ennå bare var 14 år. Keiseren arresterte brått Oboi og fant ham skyldig i 30 forbrytelser. Han ble dømt til døden, men straffen ble omgjort til livsvarig fengsel på grunn av hans tidligere stordåder. Han døde i fengsel i 1669. 
Oboi ble posthumt rehabilitert, Kangxi-keiseren tilgav ham hans forbrytelser i 1713. Yongzheng-keiseren gav ham tittelen førsterangs hertug og den posthume tittel Chaowu (超武 «overordentlig stridsmann»), men Qianlong-keiseren degraderte ham til førsterangs baron etter å ha revurdert hans handlinger.
Prosopocoilus corporaali

Utseende

En middelsstor til stor (hannene 42-84 millimeter), blank, brun hjortebille. Hannens kjever er lange og slanke, noe krummede, på innersiden med én tann nær roten og tre-fire tenner i den ytre delen. Hodet er slett uten tydelige kjøler eller knøler. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, ikke innsnevret ved roten. Undersiden og beina er samme farge som oversiden. Hunnen er mindre, bredere og blankere, uten forstørrede kjever, forkroppen tydelig punktert, svart med en mørkrød ytterkant på dekkvingene.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sulawesi og Molukkene.
CONCACAF-mesterskapet for kvinner 1991

CONCACAF-mesterskapet i fotball for kvinner (CONCACAF's Women's Championship) i 1991 var den første turneringen fot kvinnelandslag knyttet til CONCACAF. Enda det var en uoffisiell konkurranse, var det også kvalifisering til VM samme år. Vinneren ble kvalifisert til VM. Vinneren ble USA. Turneringen ble spilt i Port-au-Prince i Haiti.
Bellinge

Bellinge er en drabantby sørvest for Odense i Danmark. Bellinge har 4 338 innbyggere (2010).
I Bellinge ligger Bellinge kirke fra 1300-tallet med sine mange gamle kalkmalerier.
Ludolf von Alvensleben

Bakgrunn

Ludolf von Alvensleben var sønn av den preussiske generalmajor Ludolf von Alvensleben (1844–1912) og hans hustru Antoinette Freiin von Ricou (1870–1950). 
Fra 1911 til 1918 tilhørte kan det preussiske kadettkorps. I 1918 trådte han inn i Magdeburgisches Husaren-Regiment Nr. 10, skjønt uten å komme til innsats under første verdenskrig I 1920 var han i seks uker ned i et Freikorps i Halle (Saale). Mellom 1923 og juli 1929 tilhørte han Stahlhelm.
Etter første verdenskrig studerte han landbruksdrift og -økonomi. Allerede i desember 1912 hadde han arvet det siden 1849 forpaktede riddergods Schloss Schochwitz i Mansfelder Seekreis. Fra 1923 til 1928 paktete han riddergodset Storkau i Altmark. I 1928 overtok han selv driften av Schochwitz, som da var blitt dypt gjeldsatt. Han kalte seg selb Herr auf Schochwitz, Krimpe und Wils.

Under Det tredje rike

Ludolf von Alvensleben ble medlem av den tyske riksdag i 1933 og året derpå befalshavende for 46. SS-regiment i Dresden. I november 1938 etterfulgte han Karl Wolff som Heinrich Himmlers sjefsadjutant. Kort etter Tysklands invasjon av Polen den 1. september 1939 ble von Alvensleben utsett til sjef for Volksdeutscher Selbstschutz som organisert masseskytinger i Reichsgau Danzig-Westpreußen. I samband med Aktion AB ble det myrdet tusentalls polske jøder og andre polakker i blant annet Dolina Śmierci («Dødens dal») og Piaśnica. Den 5. oktober 1939 hadde Volksdeutscher Selbstschutz myrdet 4 247 polakker.
Etter iverksettelsen av Operation Barbarossa, Tysklands angrep på Sovjetunionen i juni 1941, var von Alvensleben SS- og politisjef i blant annet Tsjernigov), Simferopol og for Generalbezirk Taurien-Krim.

Etter andre verdenskrig

Ludolf von Alvensleben ble tatt til fange av britiske styrker i april 1945 og ble internert. I slutten av samme år rømte han fra en krigsfangeleir i Neuengamme og i begynnelsn av 1946 flyktet han tll Argentina med sin familie. I 1952 fikk von Alvensleben argentinsk statsborgerskap og bodde først i Buenos Aires, innen han i 1956 flyttet nord til den lille byen Santa Rosa de Calamuchita. I 1964 utferdet Münchens distriktsdomstol en arrestordere, men den viste seg virkningsløs. 
Ludolf von Alvensleben døde av lungekreft i april 1970.
Hans fetter Ludolf Jakob von Alvensleben (1899–1953) var Standartenführer og SS- und Polizeikommandeur (SS- och poliskommandant) i provinsen Friaul. 
Ludolf von Alvensleben ble i 1924 gift med Melitta von Guaita (1905–1991). Paret hadde to døtre (født 1925 og 1934) og to sønner (født 1942 og 1944).
Danehoff

Danehoff var en dansk institusjon og betegnet en riksforsamling av «rigets bedste mænd». Det ble opprettet i forbindelse med Erik Klippings håndfestning og krevde at han skulle holde «det parlament, der kaldes hof» hvert år.
Danehoffet beskjeftiget seg med lovarbeide og var den høyeste domstolen.
Det var i virksomhet til innpå 1400-tallet.
My Heart Goes Boom

Melodi Grand Prix

NRK inviterte norske låtskrivere til å levere bidrag til Melodi Grand Prix 2000 på NRK Marienlyst lørdag 4. mars 2000. Tore Madsen og Morten Henriksen leverte inn «My Heart Goes Boom», og låten ble antatt av NRK. De fikk gruppa Charmed, bestående av Hanne Haugsand, Monica Nygård og Oddrun Valestrand, til å framføre den.
Sangen var først ut av konkurransens ti bidrag og avanserte til superfinalen, hvor sangen til slutt vant klart med toppoeng fra alle juryer. «My Heart Goes Boom» ble dermed Norges bidrag til Eurovision Song Contest.
Utdypende artikkel: Melodi Grand Prix 2000

Om sangen

Sangen er et uptempo-nummer, hvor teksten beskriver den første gangen en kvinne ser ham hun elsker, og hvordan hjertet hennes slår boom hver gang hun ser ham.
Dryomyzidae

Utseende

Middelsstore til store (4-18 mm), slanke fluer, forholdsvis lite hårete. De vanligste artene er gulrøde på farge, andre er mørkere. 
Hodet er forholdsvis lite, rundt, med middels store fasettøyne. Kinnene (område under fasettøynene) er dype, minst så dype som halve diameteren av fasettøyet, og tett hårete. Langs innerkanten av hvert fasettøye sitter 1-3 kraftige børster. Det er også kraftige børster mellom punktøynene. Antennene er tre-leddete og peker nedover, det tredje leddet er avrundet eller noe kantete, med en lang antennebørste (arista) som kan være bar eller fjærgrenet. Kinnbørster (vibrissae) mangler, munndelene er av vanlig fluetype. 
Brystet (thorax) er kraftig utviklet, med fin, kort hårkledning og enkelte lange børster. Vingene er store og kraftige med kraftig årenett, ofte røykfarget men uten fargeflekker. Vingefremkanten (costa) er ubrutt. Beina er slanke med en kraftig børste (preapikalbørste) nær spissen av leggene (tibiae). 
Bakkroppen er ganske slank og sylindrisk. 
Larvene i underfamilien Dryomyzinae er av vanlig fluetype, kjegleformet, tilspisset i hodeenden og tverre bak.

Levevis

Larvene til Dryomyzinae lever på forskjellige typer råtnende materiale, som møkk, åtsel o.l. En art ble funnet tallrikt på hundelort i byparker. Siden dette er kortlivede ressurser går larveutviklingen raskt, på 7-9 dager. Slekten Oedoparena lever ved Stillehavet, der de er rovdyr som spiser rur. Hunnene legger egg på rurene ved fjære sjø, og larven spiser flere rur i løpet av utviklingen sin.
Strålepumpe

Strålepumpe er en type pumpe som virker ved å skape vakuum etter venturieffekten. Drivmiddelet, et fluid, strømmer gjennom en dyse hvis tverrsnitt avtar, og oppnår dermed en hastighetsøkning og trykksenkning mot utløpet. Vakuumet som oppstår nær innløpet kan anvendes til å suge en væske eller gass inn i strålepumpen. Vannstrålepumpe er en strålepumpe der vann brukes som drivmiddel.
Norma (selskap)

AS Norma er et estisk selskap innen automotiv industri, som produserer maskindeler, bildeler og sikkerhetsutstyr til kjøretøyer – først og fremst setebelter. Selskapet er majoritetskontrollert av det svenske selskapet Autoliv AB. Norma leverer både til svenske bilfabrikker, og til Russland og Ukraina. Selskapet har hovedkvarter i, og er registrert på børsen i Tallinn.
I 2008 hadde Norma et salg på 88,3 millioner euro. I februar 2009 måtte selskapet si opp ansatte som følge av krisen i verdens bilindustri, og spesielt de nakutte krisen i russisk bilproduksjon i januar. I første kvartal 2009 falt salget fra 331 til 148 mill euro, en mer enn halvering.
Nettbuss Sogn Billag

Virksomhet

Selskapet kjørte en rekke personruter med hovedtyngde i Indre Sogn, men hadde også mye lokaltrafikk i ytre deler av Sognefjorden. Selskapet har deltatt i utviklingen av ekspressruter med buss innenfor NOR-WAY Bussekspress sitt rutenett. Det gjelder en rekke ekspressbussruter fra og gjennom eget ruteområde. Det er ruter til byer som Ålesund, Lillehammer, Oslo og Bergen. Ekspressrutene ble i stor grad kjørt i samarbeid med andre busselskaper.
Selskapet hadde tidligere en omfattende godstransport, både lokalt og langtransport. Fra 1. januar 2008 ble denne virksomheten overført til Fjord1 Transport. Fjord1 Transport har senere blitt slått sammen med Firda Billag sin transportdivisjon. Selskapet opererer nå med navnet Transferd.

Historie

Sogn Billag L/L ble etablert 12. februar 1936. Bakgrunnen for selskapet var at fylkestinget ønsket at Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane, som fylket eide, skulle overta rutebiltrafikken i Indre Sogn. På denne tiden skulle veien Sogndal – Leikanger snart åpnes (1937), og veien over Sognefjellet var under bygging. Sogn Billag ble opprettet som L/L med Fylkesbaatane om eier av de fleste aksjene. Sogn Billag overtok ruter og alle aktiva fra Indre Sogns Automobillag. Selskapet har hele tiden hatt hovedkontor og verkstedanlegg i Sogndal. Gjennom tidene har Sogn Billag overtatt en rekke rutebilselskaper i Sogn, først og fremst trafikken sør for Sognefjorden. Det var Gol-Lærdal-Maristubilene Ltd. i 1982, så Aurland Rutebilar (Aurland Kommunale Rutebilar) og Årdal Billag.
I forbindelse med åpningen av Lærdalstunnelen startet selskapet den 28. november 2000 opp Sognebussen i samarbeid med HSD Buss mellom Sogndal/Øvre Årdal og Bergen. 1. juni 2002 overtok Sogn Billag driften av Hallingdal Billag, som ble drevet som et datterselskap etter det.
Fra 2002 ble Sogn Billag sammen med morselskapet Fylkesbaatane en del av Fjord1-konsernet, og byttet i 2005 navn til Fjord1 Sogn Billag AS. I 2011 ble 51 % av bussvirksomheten til Fjord1 solgt til Nettbuss. Salget resulterte i navnebytte for flere av selskapene, også for Sogn Billag, som etter hvert ble heleid av Nettbuss. Selskapet opererte fra 1. januar 2012 som Nettbuss Sogn Billag AS. 1. januar 2014 ble hele selskapets virksomhet fusjonert inn i Nettbuss Sør.
Cavan

Historie

O'Reilly-familien reiste et slott i byen mot slutten av det 13. århundre. Omtrent på samme tid ble det opprettet et fransiskanerkloster i området. I det 15. århundre opprettet så Owen O'Reilly et marked på stedet, som trakk kjøpmenn fra Dublin og Drogheda. Byen fikk sitt charter av Jakob I av England i 1610.
På begynnelsen av det 19. århundre kontrollerte Farnham-familien store deler av byen, og anla en ny, bred hovedgate som fortsatt har navn etter familien. Farnham House nordvest for byen er et av de største privathusene i grevskapet. Det ble antagelig bygget i 1810, og ble designet av Francis Johnston fra Dublin. I senere tid har huset blitt ommbygget til luksushotell.
Be My Love

«Be My Love» er en amerikansk populærmusikksang med melodi av Nicholas Brodszky og tekst av Sammy Kahn. Den ble publisert i 1950 og var med i filmen Fest i New Orleans (The Toast of New Orleans) fra samme år, hvor den ble sunget av Kathryn Grayson og Mario Lanza.
Innspillingen med Lanza (utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-1561) ble en millionselger og lå på førsteplassen på Billboard Best Sellers In Stores-listen.
Ray Anthonys coverversjon nådde Top 30 og en innspilling med Mel Carter fra 1967 ble primært spilt på easy listening-stasjoner.
Luis Mariano, en stor spansk tenor, fremførte den på fransk.
Broadway-sangeren Jason Danieley gjorde en coverversjon på sitt album Jason Danieley and the Frontier Heroes fra 2008.

Norsk versjon

Tola har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Blir du min». Anders Börje med Alf Malms orkester og kor har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen Columbia GN 1234 i 1951.
Leuronotus

Utseende

Middelsstore, avlange, grå trebukker. Pronotum har en pigg et stykke foran midten på hver side. Dekkvingene er litt hvelvede og ganske lange, med uregelmessige, svarte flekker.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Salomonøyene og Bismarckøyene.
Lionel Davidson

Liv og virke

Davidson var født i 1922 i Hull som en av ni barn av en jødisk innvandrer. Han sluttet tidlig i skolen og fikk jobb som kontorgutt i The Spectators Londonkontor. Senere arbeidet han for Keystone Press Agency. Under den andre verdenskrig tjenestegjorde han i den britiske marines ubåtvåpen.
Etter krigen fortsatte Davidson å arbeide for Keystone som frilansreporter. Som journalist reiste han i etterkrigstiden vidt omkring i Europa. Det var under en av disse reisene han fikk ideen til sin første thriller, spenningsromanen The Night of Wenceslas (1960). Den har handling fra Tsjekkoslovakia under den kalde krigen og fortalte om unge Nicolas Whistler, en 24 åring fra London som havner i vanskeligheter under en forretningsreise til Praha. Dens stramme prosa og mesterlige utførte handling gjorde romanen til en stor suksess, og plasserte forfatteren fremst i rekken innenfor sjangeren, sammenlignet fordelaktig med tilsvarende forfattere som Eric Ambler, Graham Greene og John le Carré. Davidson ble en av håndfull levende forfattere hvor deres første roman ble gjenutgitt i Penguins grønne serie. Den ble tildelt både Crime Writers' Associations God Dagger for årets beste kriminalroman og The Author's Club Best First Novel Award. I 1964 ble den filmatisert som Hot Enough for June, med Dirk Bogarde i rollen som Whistler.
Hans andre roman, The Rose of Tibet (1962), ble tilsvarende godt mottatt. A Long Way to Shiloh (1966) skaffet Davidson hans andre Gold Dagger, og han fikk en tredje pris med The Chelsea Murders (1978). Denne ble filmatisert for fjernsyn som en del av Thames TVs spenningserie «Armchair Thriller» i 1981.
Davidson gikk deretter inn i en lengre pause etter utgivelsen av The Chelsea Murders. Han kom ikke til å skrive en ny thriller i løpet av de neste 16 årene. Kolymsky Heights kom i 1994 og fikk internasjonalt bifall og introduserte forfatteren til en ny generasjon av lesere.
Davidson klarte aldri helt å oppfylle sitt tidlig løfte om å bli en britisk storhet innenfor britiske spionbøker, skjønt hans beste romaner er av høy kvalitet. I 2001 ble han tildelt CWAs Cartier Diamond Dagger livstidspris for å ha gitt «et betydelig bidrag til kriminallitteraturen på engelsk språk».
Han skrev en rekke barne- og ungdomsromaner under pseudonymet «David Line». Run For Your Life er et framragende eksempel på en fortelling som har spenning fra første side.
Lionel Davidson døde den 21. oktober 2009 i nordlige London etter langvarig sykdom. Hans første hustru, Fay Jacobs, døde i 1988. Han etterlot sin andre hustru, Frances Ullman; to sønner fra første ekteskap, Philip og Nick; broren Cyril Davidson; og søsteren Minnie Robins.
Rigas Feraios

Liv og virke

Han vokste opp i kloster før han begynte på sin karriere i militæret og etter det jobbet han ved diverse utenlandske konsulater i Hellas. Han publiserte også sin egen avis for en stund. I tillegg trykte han hefter og pamfletter som var basert på prinsippene under den franske revolusjonen. 
Han publiserte også mange greske oversettelser av utenlandske verk og han samlet sine dikt i et manuskript som ble utgitt etter hans død i 1814. Han skrev entusiastiske dikt og bøker om gresk historie og mange av dem ble svært populære.
En statue av Rigas Feraios er blitt reist ved inngangen til universitetet i Athen. Det er også blitt reist en statue av ham i Beograd i begynnelsen av gaten som har fått navnet Ulica Rige od Fere etter ham.
Den unge Henrik Wergelands dikt "Rhigas nygræske Krigssang" (1827) er en fri oversettelse av et av Rigas' mest kjente kampsanger.