A Momentary Lapse of Reason

Bakgrunn

Etter at The Final Cut ble utgitt i 1983 – det eneste Pink Floyd-albumet som Richard Wright ikke medvirker på, var stemningen meget dårlig internt i bandet. Istedenfor å legge ut på en ny turné, valgte de å jobbe med soloprosjekter de neste par årene. Da Roger Waters etter uenighet med plateselskapet EMI og Pink Floyd-manager Steve O'Rourke ga beskjed om at han sluttet i bandet, regnet de fleste med at det var slutten for Pink Floyd ettersom Waters hadde skrevet det meste av materialet på de foregående albumene.
Mange, inkludert Roger Waters, ble derfor svært overrasket da David Gilmour og Nick Mason i 1986 bestemte seg for å gå i gang med et nytt albumprosjekt som Pink Floyd. Waters gikk til sak mot Gilmour og Mason fordi han hevdet at han hadde rettighetene til bandnavnet, men da juristene hans forsto at så lenge Waters selv hadde forlatt Pink Floyd, ville han ikke ha en sjanse i retten, ble det istedenfor inngått et forlik som ga Gilmour og Mason retten til å fortsette å bruke Pink Floyd-navnet.

Innspillingen

Gilmour og Mason hadde problemer med å komme i gang med innspillingen av det nye albumet, spesielt var tekstene et problem fordi Waters hadde stått for alle tekstene i bandet siden The Dark Side of the Moon fra 1973. Samtidig hadde Gilmour lyst til å ha et mer moderne lydbilde på dette albumet enn de foregående utgivelsene, men hans medprodusent Bob Ezrin var svært opptatt av Pink Floyd-preget måtte bevares.
Etter å ha forsøkt et samarbeid med flere tekstforfattere om å finne et konsept, fant etter hvert Gilmour og Ezrin ut at konseptet likegodt kunne være den musikalske atmosfæren, enn tekstene. Platen starter med at en hører noen som ror på «Signs of Life», og det som går igjen i flere av tekstene på albumet er referansene til vann, elv og natur. Albumomslaget, som er laget av Storm Thorgerson, viser 800 sykehussenger på elven Devon.
Nick Mason hadde åpenbart ikke øvd så mye på trommer som ønskelig i forkant av albumet, og ble erstattet av studiomusikere på flere spor. Derimot høres hans stemmen hans på noen av låtene på albumet, blant annet åpningssporet og på «Learning to Fly» der opptaket av Masons første flytur er med.
Richard Wright, som hadde blitt tvunget vekk fra bandet av Roger Waters i 1981, kom tilbake i Pink Floyd i løpet av innspillingene, men han ble foreløpig ikke gjeninnsatt som fast medlem av bandet og preget ikke A Momentary Lapse of Reason nevneverdig, med unntak av albumets siste spor, «Sorrow», der både Wrights koring og hans måte å spille tangenter på er lett gjenkjennelig. Det meste av ansvaret for albumet lå på David Gilmour, og mange hevder at akkurat som The Final Cut på mange måter var et Roger Waters-soloalbum, er A Momentary Lapse of Reason et David Gilmour-soloalbum.
I så måte var Gilmour fornøyd med at A Momentary Lapse of Reason solgte bedre enn forgjengeren, mye takket være den tre år lange turnéen som fulgte. «Learning to Fly» ble en brukbar radiohit, og er fremdeles blant de Pink Floyd-låtene som spilles mest på radio, i likhet med «On the Turning Away» fra samme album. «Sorrow» har på Pink Floyds seneste turneer utviklet seg til å bli en stor konsert-favoritt. Albumet fikk nokså variable kritikker da det kom ut, fra de som mente at det var det beste Pink Floyd hadde gjort på en stund, til de som anså at savnet av Roger Waters' poengterte tekster ble for stort.