Tu Youyou

Liv og virke

Tu studerte fra 1951 til 1955 ved fakultetet for farmasi ved Beijings medisinske universitet (Beijing Medical University, nå Peking University Health Science Center ved Pekinguniversitetet. Senere har hun virket ved Instituttet for Materia Medica ved det kinesiske akademi for tradisjonell kinesisk medisin, der hun ble professor.
Hun isolerte det sekundære plantestoffet artemisinin (Artemisia annua, kinesisk: Qinghao), som ble meget nyttig i behandlingen av malaria. Hun kom på sporet etter det medisinske stoffet fra tradisjonell kinesisk medisin. Hun er vinner av Laskerprisen. Hun delte Nobelprisen i medisin/fysiologi for 2015, som 12. kvinne i verden, med William C. Campbell og Satoshi Ōmura.

Gjennombruddet mot malaria

Tu kunne fortsette sitt vitenskapelige arbeide i 1960- og 1970-årene, da det ellers var vanskelig for vitenskapsfolk på grunn av kulturrevolusjonen. I 1967, under Vietnamkrigen, henvendte den nordvietnamesiske leder Hồ Chí Minh seg til den kinesiske statsminister Zhou Enlai for hjelp til å utvikle botemidler mot malaria, slik at kampkraften mot sørvietnameserne og amerikanerne skulle kunne bevares bedre. Mange kommuniststyrker infiltrerte sørover på den såkalte Hochiminhveien gjennom Laos og Kambodsja, og underveis ble mesteparten av dem rammet av en form for malaria som var resistent mot chloroquin.
Ettersom malaria også var en viktig dødbringende sykdom i Kinas sørlige deler, som på Hainan, i Yunnan, Guangxi, og Guangdong, klarte Zhou Enlai å overbevise Mao Zedong om å gi klarsignat til et hemmelig forskningsprosjekt for å utvikle helsebotmidler. Det ble kalt Prosjekt 523, etter den dato det ble lansert, 23. mai 1967. Som del av prosjektet ble Tu Youyou først sendt til øya Hainan, der hun studerte malariapasienter. Mens hun var der, var hennes ektemann blitt forvist til landsbygden, noe som førte til at hennes datter måtte overlates til et småbarnshjem i Beijing.
Vitenskapsfolk verden over hadde gransket over 240.000 mulige botemidler, uten fremgang. I 1969, da hun var 39 år gammel, fikk Tu den tanke å utprøve kinesiske urter. Hun granske først de kinesiske klassiske verker innen tradisjonell medisin, og oppsøkte utøvere av tradisjonell kinesisk medisin landet rundt, på egen hånd. Hun samlet sine funn i en notatbok som ble til En samling av enkeltstående praktiske resepter for anti-malaria (A Collection of Single Practical Prescriptions for Anti-Malaria). Her oppsummerte hun 640 resepter. Hennes team gjennomgikk i alt over 2.000 tradisjonelle kinesiske resepter og fremstilte 380 urteekstrakter som ble utprøvd på mus.
Ett av remediene viste seg å ha effekt, sommermalurt (Artemisia annua), som ble brukt mot den nype feberrier som var så typisk for malaria. Som Tu også fremla på prosjektseminar, var fremstillingen av preparatet beskrevet i en da 1600 år gammel tekst, i en resept kalt Nødsresepter hold inne i ermet. Først fikk man ikke resepten til å virke, fordi de fremstilte preparatet med tradisjonelt kokende vann. Tu Youyou oppdaget at en ekstrasjon under lavere temperatur kunne brukes for å isolere en effektiv antimalariell substans fra planten. Tu sier at hun fikk tanken fra en kilde om gammel urtemedisin, Håndbok med resepter for krisebehandling, forfattet i 340 av Ge Hong, som påpeker at denne planten skulle trekkes i kaldt vann. Boken fremholdt - en håndfull qinghao nedsenket i to liter vann, vri ut saftene, drikk alt. Etter å ha lest resepten på nytt slo det Tu Youyou at varmvann skulle kunne skade den aktive ingrediens i planten; derfor fremla hun en metode med bruk av eter av lav temperatur for å ekstrahere virkestoffet i stedet. Dyreforsøk viste at stoffet var meget effektivt i mus og aper.
Bidere meldte Tu Youyou seg som første menneskelige testperson. Ettersom hun var sjefen for forskningsgruppen, sa hun, var dette det rette. Det gikk fint, og etter ytterligere kliniske tester med malariasyke mennesker ble arbeidet publisert anonymt i 1977. I 1981 fremla hun funnene knyttet til artemisinin under et møte med World Health Organization.