google/wiki40b huggingface dataset:
Mathias Sommerhielm

Bakgrunn

Mathias Sommerhielm tok juridisk embedseksamen ved Universitetet i København 1782. Han ble prokurator i samme by 1786.

Embedsmann i Norge

1789–1797 var han assessor i den norske Overhoffretten.  I 1797 ble Overhoffretten opphevet. Fra 1797 til 1801 var han så assessor ved Akershus Stiftsoverrett. I 1801 ble han generalauditør i Norge. I denne egenskap var han med på å få Torkild Gåsdelen dødsdømt og henrettet i 1803. Fra 1803 av var Sommerhielm deputert i kommissariatskollegiet. I 1809–10 var han medlem av regjeringskommisjonen i Norge.
Fra 1810–1814 av var han amtmann i Smaalenene. Han deltok ved stormannsmøtet på Eidsvoll (ofte kalt Notabelmøtet) den 16. februar 1814. Fra 1814 var Sommerhielm medlem av Regjeringsrådet/statsrådet og sjef for 3. departement (justissaker). Ved Riksforsamlingen var han sammen med Trondhjems stifts biskop Peder Olivarius Bugge og Akershus stifts biskop Bech med i en komite uavhengig av Riksforsamlingen som gjennomgikk representantenes adresser og fullmakter.

Minister

Fra 11. november 1814 i det første Wedel-ministeriet var han i perioder justisminister og førstestatsråd, og representerte et svenskvennlig og kongevennlig element i denne. I tiden fra 1815 til 1822 var han medlem av Statsrådsavdelingen i Stockholm. 
Fra 9. juli 1822 frem til sin død var han norsk statsminister i Stockholm.

Personlig

Han giftet seg første gang i 1791 med Frederikke Dorothea Sehested. I 1800 giftet han seg for annen gang, nå med Henriette Hermine Fugleberg. I 1819 ble han enkemann for annen gang. Og i 1823 giftet han seg for tredje gang, nå med den svenske grevinne Christine Marie Lewenhaupt.
Sommerhielm fikk den svenske Serafimerordenen i 1823. Hans våpenplate som ridder henger fortsatt i Riddarholmskyrkan, Stockholm. På platen er malt skjoldet fra det våpenet som faren Otto M. von Sommer var blitt  adlet med i 1764 da han fikk slektsnavnet Sommerhielm. Skjoldet er delt av blått og rødt med i 1. felt tre sølv liljer og i 2. felt en gull krone med tre blad og to perler. Hans valgspråk er på et bånd over skjoldet: «Semper idem» (alltid den samme).
Vektklasser i boksing

Vektklasser i boksing for amatører og profesjonelle.
Thomas Brisbane

Tidlig liv

Brisbane ble født i Ayrshire i Skottland og var sønn av Thomas Brisbane og Eleanora Brisbane. Han studerte astronomi og matematikk ved University of Edinburgh før han ble offiser i British Army i 1789 og tjenestegjorde i Flandern, Vest-India, Spania og Nord-Amerika. Han tjenestegjorde under Hertugen av Wellington og ble i 1813 forfremmet til general-major og var del av den spanske selvstendighetskrigen i 1814 blant annet kommanderte han en brigade under slaget ved Vitoria. Han ledet også en brigade ved Plattsburgh under 1812-krigen mot USA.
I 1819 giftet han seg med Anna Maria Makdougall.

Tiden som guvernør

I 1821 ble Brisbane utnevnt som guvernør av New South Wales, en post han holdt frem til 1825. Gjennom sin tid som guvernør måtte han løse flere problemer knyttet til den raske veksten av kolonien. Han jobbet med valutareform og landreform. Han etablerte den første jordbruksskolen i New South Wales og eksperimenterte med dyrkning av tobakk, bomull, kaffe og newzealandsk lin.
I 1823 sendte han John Oxley for å finne et egnet sted for straffangekoloni for straffanger som begikk ytterlige lovbrudd. Oxley fant et egnet sted ved en større elv som rant ut i Moreton Bay. Et år senere ankom de første straffangene. Brisbane selv besøkte bosetningen i 1826. Oxley foreslo at både elven og bosetningen kunne kalles opp etter Brisbane.
I tiden som guvernør opplevde Brisbane flere større samarbeidsproblemer med resten av koloniadministrasjonen. Dette gjorde at han ble avsatt i 1825.

Tiden etter guvernørskapet

Brisbane forlot Sydney i desember 1825 og dro hjem til Skottland der han slo seg ned og tok stor interesse i vitenskap, hans eiendom og regimentet. Han ble valgt til president av Royal Society of Edinburgh i 1832 og i 1836 ble han adlet som baronett. Samme år ble han tilbudt jobben som øverstkommanderende for styrkene i Canada og to år senere ble han tilbudt samme stillingen i India, han avslo begge.
Dongshan (Hegang)

Dongshan (Dōngshān Qū 东山区) er et bydistrikt i byprefekturet Hegang i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina med et areal på 4 575 km² og 90 000 innbyggere.
Bordtennis

Bordtennis er en av verdens mest populære sporter.
Bordtennis er en racketsport som spilles, vanligvis innendørs, av to (herresingel, damesingel) eller fire (herredobbel, damedobbel, mixed). Spillerne slår med små racketer som består av en trestamme som er kledd med pålimt gummi.  Spillet foregår på en bordplate med nett på midten. Spillerne slår den lette ballen over nettet som deler spilleflaten i to like store deler. Ballen er en liten hul ball laget av celluloid. Den er hvit eller orange med diameter på 40 mm og vekt 2,7 gram.
Bordtennis spilles som oftest i sett. Man spiller  5 eller 7 sett der man går til 11 poeng. Man må vinne med to poeng i hvert sett.
Spilleområdet bør være minst 10 m langt, 5 m bredt og 4 m høyt. 
I mesterskapsklasser skal spilleområdet i de avsluttende runder være minst 12m langt, 6m bredt og 4m høyt.
Bordtennis ble en olympisk sport under Sommer-OL 1988.
På verdensbasis er bordtennis den nest største individuelle idrettsgren med 202 særforbund og ca. 300 millioner aktive spillere. VM i bordtennis er en av verdens største sportsbegivenheter uansett sport og blir tv-sendt til over 350 millioner hjem. 
Kina er det verdensledende landet i bordtennis, men også Sveriges herrelandslag er blant de beste.
Buildix

Buildix er en tidligere Linux-distribusjon som ble utviklet av ThoughtWorks. Distribusjonen var basert på Ubuntu. Buildix ble lansert som en Live CD, og var beregnet på selvorganiserte grupper av utviklere..
Siste versjon,versjon 2.1, ble lansert 2. august 2008.
Trizogeniates bicolor

Utbredelse

Billen finnes i den neotropiske faunaregionen, nærmere bestemt i Brasil.
Requiem (Reissiger)

Requiem av Friedrich August Reissiger for kor og orkester ble komponert i forbindelse med kong Karl Johans død 18. mars 1844.

Fremføringer med komponisten som dirigent

Verket ble urfremført lørdag før palmesøndag 30. mars 1844 i det daværende katolske kapell i Storgaten i Oslo. Siden ble verket fremført som en del av Reissigers avskjedskonsert fra Christiania Theater i 1850. Komponisten som da flyttet til Halden, dirigerte verket nok en gang på sitt nye hjemsted i 1867.

Senere fremføringer

Reissigers requiem ble siden fremført et par ganger i Göteborg. Det skjedde under ledelse av byens katolske organist som hadde gjort en avskrift av verket.
Requiem ble benyttet ved den trofaste katolikk enkedronning Josefines død i 1876. Det ble visstnok også fremført i 1878 da menigheten mintes pave Pius IX etter hans død i februar samme år.
Originalpartituret er gått tapt, men avskriften som ble laget i Göteborg ble gjenfunnet på 1970-tallet. Dette førte til nye fremføringer av verket i Göteborg og i Immanuels kirke i Halden høsten 1982.
Cæciliaforeningen fremførte verket i Frogner kirke i Oslo 7. november 2010, som var første gang i Oslo siden 1850. Et nytt partitur og orkesterstemmer var utarbeidet av Steffen Kammler. Verket ble fremført for første gang i Tyskland 24. august 2013 i komponistens fødeby, Bad Belzig, Brandenburg. Fremføringen var ved Cæciliaforeningen under ledelse av Steffen Kammler. Rekviemet ble fremført første gang i Stockholm 5. mai 2014 og var en del av Det svenske kongehusets markering av tilblivelsen av den norske Grunnloven i 1814 og 200 år med fred mellom de nordiske landene.

Innspilling

Verket ble innspilt i Jar kirke, Bærum, 12. og 13. mai 2012 og utgitt 24. november 2012. Medvirkende var Cæciliaforeningen, Åshild Skiri Refsdal, sopran, Signe Sannem Lund, mezzosopran, Henrik Engelsviken, tenor, Trond Gudevold, bass, Oslofjord Kammerfilharmoni, med Stig Nilsson som konsertmester og dirigent Steffen Kammler. Produksjonen var ved Åsgeir Grong Musikkproduksjon.
Sangen om Noah

«Sangen om Noah» er et skillingstrykk med opprinnelse fra Sverige. Visa ble mye brukt av Frelsesarmeen, men også Lapp-Lisa sang den på plate.

Teksten

1.Hvorfor bygger du Noah en båt,

som en galning du bærer deg åt.

Bygger båten på land langt fra nærmeste strand

ingen av oss kan dette forstå.
2.Jo, Herren har talt og sagt,

at han snart ville vise sin makt.

Ingen bedre seg vil eller lytte der til

så nu må vi vel alle forgå.
3.Seg i mellom de rådslår så smått

har dit hen det nu virkelig gått.

Nei det er ikke så, ingen kan det forstå,

derfor fortsetter vi slik som før.
4.Tiden iler og Noah har hast,

å fullbyrde det Herren har sagt.

Under tiden man ler og på bygningen ser

stakkars Noah har mistet forstand.
5.Han har sagt at en dom forestår,

nu det er over ett hundre år.

Allting er jo så slikt vi har brød og er rik

alle sammen av oss har det godt.
6.Men en dag begynner stormen å gny

ut mot vest ses en mørknende sky.

De ser Noah gå inn ut i bygningen sin

og Gud selv lukker døren der til.
7.Likevel skjemter, ler de som før

og man rykker i Guds-mannens dør.

Noah kom til oss ut dette regn tar snart slutt

ingen seiltur du får ennu.
8.Himlens sluser de åpnes alt mer

regnet strømmer fra himmelen ned.

Kanskje Noah har rett er vel dette så sett

derfor vi nok alle forgår.
9.Svarer kommer fra Himmelens Gud

jeg har sendt dere Noah mitt bud.

Dere ville ei se gamle Noah forstå

og nu er deres syndemål fullt.
10.Arken seiler så mektig og trygg

på de frådende bølgenes rygg.

De som var der uti trygg og sikker skal bli,

thi de stanser på Ararats berg.
11.Me nen ark ut av helt annet slag

Herren Jesus deg byder i dag.

Tviler du eller tror på deg selv det beror

du fremstilles for dommen en dag.
12.Enn er døren til arken ei stengt

for den tankeløse lammende mengd.

Men en dag blir for sent selv om du ei har ment

døren stenges for evig av Gud.
Diaea dorsata

Utbredelse

Diaea dorsata er utbredt i palearktis. Den finnes i Norge, og er ganske vanlig på Sør- og Østlandet.

Utseende

Som voksne (imago) er hunnen mellom 5 og 6 mm, mens hannen er mellom 3 og 4 mm lange (kroppens lengde). Hann og hunn ganske like av utseende. Forkroppen og beina er helt grønne hos hunnen, Bakkroppen er mønstret i lyst beige og rødbrunt. mens hannen har brunspettede kjever og bein med noen brune flekker.
De har en kompakt todelt kropp, bakkroppen og forkroppen «overlapper» hverandre. Forkroppen er bred og flat sett ovenfra. Foran på hodet er det åtte øyne. Beina er kraftige og korte. Hos alle krabbeedderkopper er de to fremste beina lengre enn de to bakerste beina.
Diaea dorsata er den eneste norske arten fra slekten Diaea, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av artene i slekten Diaea er ganske lik hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Diaea dorsata lever på eller i løvverket i busker og trær, bla eik og hassel, men også på bartrær. Voksne (imago) finnes på seint på våren og utover sommeren.
Shimal gasskraftverk

Shimal gasskraftverk er et gasskraftverk i provinsen Aserbajdsjan. Det har en installert produksjonskapasitet på 395 MW, fordelt på én turbin. Anlegget ble påbegynt omkring 1990 og stod ferdig i 2003. Brenselkilden er naturgass.
Arrhenes

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 30 millimeter) smygere. Vingene er tegnet i brunsvart og oransje.

Levevis

Larvene lever på ulike gress.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea og nærtliggende øyer, også i det nordøstlige Australia (Queensland).
Helvetes porter

Oppfattelsen av hvor Helvetes porter ligger er sterkt varierende, og steder med varme og kulde synes i figurere side om side. I norrøne kilder er veien til Hel litt upresist omtalt som «Nirð ok norðr». Derav også uttrykket «dømt nord og ned», dvs. «døpt til fortapelse». Dette må være en nordeuropeisk oppfattelse som korresponderer med forestillingen om at den verste pine noen kan utsettes for har sammenheng med sprengkulde, jf. de folkelige beskrivelsene av Trollebotn i kjempe- og trollvisene. Denne forestillingen står i dyp kontrast til den sydlandske oppfattelsen (i Midtøsten og Orienten) om at det må være glohett der nede hvor djevelen oppholder seg.
Et annet trekk er at helvete gjerne sies å stå vidåpne porter som et gap klar til å motta besøk. Slik finner vi bl.a. portene anrettet i forbindelse med Dantes beskrivelse av «Inferno», i Divina Commedia. Her skal det øyensynlig være lett å komme inn, men umulig å slippe ut igjen.

«La alt håp fare, dere som går inn her»

«Lasciate ogni speranza» (= la alt håp fare) står det, ifølge Dante, som en slags gravskrift over helvetesporten. Dette er det siste synderen ser før vedkommende slukes av mørket og føres mot lyden av sukk, skrik og bitre klager i det underjordiske. Nærmest portene finner vi tvilerne og småkjeltringene, mens de med de lengste synderegistrene blir lenket fast dypere nede i trakten.
I Dantes beskrivelse synes helvetes porter nærmere bestemt å ligge ved Ascherons bredd. Eventuelt er det slik å forstå at vandrerne Virgil og Dante først kommer dit etter at de har passert Elysium. Ikke før de når bunnen av den koniske trakt, og møter Lucifer, får vi vite at de omsider befinner seg rett under tempelet i Jerusalem. Her kan straffen som innbyggerne i Jerusalem, etter profeten Esekiels (Esek 5,5-17) ord, får kastet på seg for alle vederstyggeligheter som har skjedd i dens midte, ha vært en kilde til plasseringen av helvete like under.

Ryk og reis, og dra pokker i vold

Avskjedshilsene kan være mange, og slike inderlig uttalte utsagn, f.eks. over futen, kan da også føre til plasseringer i døden slik det er fremstilt både i eventyret og i Ibsens versedrama Peer Gynt, hvor Peer selv prøver å skaffe seg vitnesbyrd om en gang i livet å ha opptrådt fullstendig og sann.
I en variant av det visjonsdiktet Draumkvedet fyker den dypt sovendes hug «ne å nór». Også i annen europeisk visjonsdiktning forespeiles det hvilke pinsler og straffer de fordømte må tåle i helvete. I Draumkvedet listes det opp flere dødssynder. I helvete finnes folk som har begått drap, har vært gjerrig, har flyttet merkesteiner (deilder = eiendomsgrenser), har drevet incest, eller som ved trolldom har stjålet smør.

Mulige sjamanistiske forbilder

Selve grunnlaget for visitter i det hinsidige, enten det er Himmerik eller Helvetes haller, slik det blant annet forespeiles i visjonsdiktingen, kan det bære i seg opprinnelige sjamanistiske trekk. Sjamanens kropp ligger som kjent passiv igjen på marken mens sjelen farer av sted ut i universet.
Britisk Malaya

Britisk Malaya var betegnelsen på en rekke mindre stater på Malayahalvøya som ble kolonisert av Storbritannia i det 18. og 19. århundre. Områdene som dannet Britisk Malaya inngår i dagens Malaysia.
Malaya kan også referere til Malayarkipelet, bestående av hele øygruppen i området med bl.a. Indonesia, Øst-Timor og Papua Ny-Guinea.

Befolkning

Malayahalvøya var befolket av malayer. Fra begynnelsen av 1500-tallet gjorde europeere seg gjeldende. Utover 1800-tallet ekspanderte Storbritannia sin interessesfære på Malayahalvøya, både ved å etablere kolonier og ved å undertegne avtaler med herskerne i de forskjellige malaystatene.
Fra midten av 1800-tallet fant det sted en betydelig innvandring av kinesere, indere og malaysiere fra øyene. Grunnen til dette var behovet for arbeidskraft i utvinning av tinn og ekspansjon i plantasjedrift.
Folketellingen i 1911 viste at de forskjellige delene av Britisk Malaya samlet hadde en befolkning på 2 650 000. Malayene, områdets opprinnelige befolkning, utgjorde 46,8 % og tilflyttede malaysiere fra øyene 6,4 %. 34,7 % var kinesere, 10,1 % indere og 1,9 % andre.
Capnethinius

Utseende

En middelsstor, avlang, blankt brunlig trebukk. Hode og pronotum er mørkbrune, det øvrige lysbrunt. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen, i alle fall hos hannen. Pronotum er sekskantet med en kraftig pigg midt på hver side, dekkvingene avsmalnende bakover. Beina er nokså lange, lårene litt klubbeformede.

Levevis

Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Afrika.
Air Sénégal International

Air Sénégal International var et flyselskap med hovedkontor i Dakar, Senegal. Det var et regionalt flyselskap som opererte ruter med et innenlandsk nettverk og regionale flyvninger til nabolandene. Det opererte også charter og taxiflyvninger. Hovedbasen lå på Léopold Sédar Senghor internasjonale lufthavn.
Den 24. april 2009 innstilte flyselskapet alle sine operasjoner.

dere bør oppdatere infoen her. Air Senegal er i dag et nytt operativt flyselskap med flere avganger på dagen

Historie

Flyselskapet ble etablert 1. februar 1971 som Air Sénégal og startet virksomheten 23. februar 2001. Det ble omstrukturert som et internasjonalt selskap etter oppkjøpet av en majoritetsandel av Royal Air Maroc i 2001. Det var en del av Groupe Royal Air Maroc, som eide 51% av selskapets aksjer, med 49%  holdt av Senegales regjering .
Flyselskapet hadde sitt hovedkontor på Dakar-Yoff-Léopold Sédar Senghor internasjonale lufthavn  i Yoff, Senegal.
I 2006 offentliggjorde flyselskapet et tap på 16 millioner dollar. I 2007 opplyste senegalesiske myndigheter at med virkning fra  5. november 2006 ville de kjøpe en ytterligere 26% aksjepost av flyselskapet og med det øke sin eierandel til 75%. De senegalesiske myndigheter uttalte at støtten til Royal Air Maroc hadde "visse begrensninger", og at flyselskapet trengte å bli rekapitalisert.
På slutten av 2009 ble det annonsert at et nytt selskap skulle erstatte Air Sénégal International. Det nye flyselskapet skulle kalles Senegal Airlines med en flåte på 4 Airbus A320 - fly og 2 Airbus A330 fly.
 Operasjoner startet i begynnelsen av 2011.

Destinasjoner

Fra og med 2007 begynte Air Sénégal Internasjonale ruteflyging med passasjerer til 12 afrikanske og fire europeiske destinasjoner:
Eesti Laul

Eesti Laul (norsk oversettelse: estisk sang eller Estlands sang) er Estlands nasjonale finale for å velge landets bidrag til Eurovision Song Contest. Konkurransen arrangeres av den estiske allmennkringkasteren Eesti Rahvusringääling (ERR). 
Konkurransen het Eurolaul (Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvooruks) frem til 2009. Før 2008 ble konkurransen arrangert av den estiske TV-kanalen ETV, nå en del av ERR.
OpenLeaks

OpenLeaks er et varsler-nettsted som har som formål å lekke dokumenter fra styresmakter og andre organisasjoner, og samtidig holdes kildene anonyme. Nettstedet ble grunnlagt senhøsten 2010 av to tidligere WikiLeaks-aktivister. OpenLeaks skal etter planen fungere på samme måte som WikiLeaks, men her har den som leverer dokumentene mulighet til å bestemme hvem som skal få tilgang til lekkasjen.
En av lederne skal være Daniel Domscheit-Berg, også kjent under psevdonymet Daniel Schmitt. Domschelt-Berg var talsmann for Wikileaks i Tyskland, men hoppet i september 2010 av sammen med flere andre sentrale Wikileaks-støttespillere. Årsaken til splittelsen var Julian Assange, som Domsheit-Berg og hans meningsfeller mente kjørte for mye av et sololøp.
Rambøll

Historie

Rambøll ble grunnlagt i København i 1945, under navnet Rambøll & Hannemann. Selskapets grunnleggere var Børge Johannes Rambøll og Johan Georg Hannemann, to ingeniører som møttes på Danmarks tekniske universitet (DTU). Rambøll og Hannemann var opptatt av etisk forretningsdrift lenge før dette kom på moten, og grunnleggernes høye etiske standard, ansvarsbevissthet overfor samfunnet og glade og tilfredse ansatte er fremdeles nøkkelelementer i Rambølls forretningsmodell i dag.
Gjennom organisk vekst og oppkjøp vokste selskapet seg stort, og spredte seg til de andre nordiske landene. Ved oppkjøpet av svenske Scandiaconsult i 2003 ble Rambøll det største rådgivende ingeniørselskapet i Norden, og i 2017 har firmaet fotfeste over Europa, Amerika, Midtøsten og India, samt Australia, Afrika og Asia. I Norge har Rambøll 16 lokale kontorer, fra Kristiansand i sør til Alta i nord, med tilsammen 1500 ansatte.
Rambøll eies av en stiftelse.

Store prosjekter

Rambøll er involvert i flere store prosjekter både i Norge og ellers i verden. Selskapet er blant annet en sentral aktør i byggingen av Nytt Nasjonalmuseum, som komplett flerfaglig rådgiver i alle tekniske fag. Rambøll har også spilt en viktig rolle i byggingen av nye Holmestrand stasjon, en teknisk komplisert togstasjon i en av verdens største fjellhaller, hvor høyhastighetstog skal passere med en fart på opptil 250 km/t.
Internasjonalt er Rambøll blant annet med i byggingen av broen The Queensferry Crossing, som knytter Edinburgh til Fife. Dette er Storbritannias høyeste bro, og den er verdens lengste tretårns kabelbro. Rambøll har også vært en viktig aktør i byggingen av utvidelsen til Tate Modern i London, verdens mest besøkte museum for moderne kunst, og Rambølls avdeling Studio Dreiseitl har stått for den prisbelønte Bishan-ang mo kio parken i Singapore.
Atiak

Atiak er en by nord i Uganda, nær grensen mot Sør-Sudan. Den ligger i distriktet Amuru.
Den ligger ca. 70 km nord for Gulu, regionens største by, og den nærmeste byen i Sør-Sudan er Nimule. Antall innbyggere er ikke kjent.
I 2005 var byen åsted for en massakre, da Herrens motstandsarmé (LRA) marsjerte inn i byen. Det ugandiske folks forsvarsstyrker (UPDF) forsvarte byen, men ble overvunnet. LRA henrettet 300 menn, og plukket ut unge gutter og jenter som skulle bli brukt som soldater og sexslaver.
Gertrude Stein

Andre verdenskrig og tiden etter

Ved utbruddet av andre verdenskrig flyttet Stein og Tokas til en landeiendom som de hadde leid mange år tidligere i Bilignin, Ain i Rhône-Alpene. Naboene omtalte dem kun som amerikanerne. Det jødiske paret unnslapp forfølgelse på grunn av sitt vennskap med Bernard Faÿ, en kollaboratør, fra Vichyregimet, med forbindelse til Gestapo. Da Bernard Fay ble idømt livsvarig straffarbeid etter krigen, prøvde Gertrude og Alice å få ham løslatt. 
Etter krigen vokste Steins status i Paris, da hun ble besøkt av mange amerikanske soldater. Hun døde 72 år gammel av magekreft i Neuilly-sur-Seine. Den 27. juli 1946 ble hun begravet på Père Lachaise i Paris. 
Gertrude Stein utnevnte forfatteren og fotografen Carl Van Vechten til sin litterære bobestyrer, og han hjalp til med å få utgitt hennes ikke utgitte verker. Et minnesmerke over Gertrude Stein står på den øverste terrassen i Bryant Park i New York.
Badia Rocks

Badia Rocks var en italiensk musikkfestival for heavy metal. Festivalen ble organisert og avholdt ved landsbyen San Leonardo Badia i den ladinsktalende dalen Val Badia ved fjellkjeden Dolomittene i provinsen Sør-Tyrol. 
Betydningen av festivalen økte for hvert arrangement inntil den ble en av de viktigste festivaler i Italia i sin sjanger og med stort sett kjente og mindre kjente italienske grupper. Eksempelvis spilte tungrockgruppa Phaith inn deres første EP i 2005, og det samme året opptrådte de på Badia Rocks sammen med andre band som Atrocity og Doro. Den første festivalen ble avholdt i juli 2001, deretter hver sommer fram til den siste i juli 2008. For den siste festivalen opptrådte følgende grupper: Brainstorm, Necrodeath, End of Green, Black Abyss, Delirium Xtremens, Neurasthenia, Raising Fear, Erosion, Crimson Sunset, Hackneyed, Seven Dark Eyes, Dagma, og Souls in Panic.
Shufu

Shufu (kinesisk: 疏附县; pinyin: Shūfù Xiàn ; uighur : قەشقەر كونا شەھەر ناھىيىسى / Keşker Kona Şeher Nahiyisi) er et fylke i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Den er del av prefekturet Kashgar.
I 1999 hadde det en befolkning på 350 962 innbyggere.

Kulturminner

Mo'er-klosteret og graven til Mahmud al-Kashgari står på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Samferdsel

Kinas riksvei 314 løper gjennom området. Den utgjør den kinesiske delen av Karakoramveien, som løper sørover til fjellpassene inn i Pakistan og fortsetter ned til det pakiskanske lavland.