google/wiki40b huggingface dataset:
Sundstraumen (Bodø)

Sundstraumen er et om lag 850 meter langt sund øst for Tuv i Bodø kommune i Nordland som går som en forbindelse mellom Ytre Sundan i sørvest og Indre Sundan i nordøst. Sundet er en del av en 13 kilometer lang sammenhengende forbindelse fra Beiarkjeften til Svefjorden med Straumøya i nord og fastlandet i sør.
Det er ingen bebyggelse langs Sundstraumen. På Straumøya ligger det tilgrensende Sundstraumlian naturreservat.
Pierre Rey

Liv og virke

Pierre Rey arbeidet først som journalist og illustratør og ble allerede i trettiårsalderen sjefredaktør, senere direktør for Marie Claire. Denne godt betalte og prestisjetunge jobben sa han opp på dagen som følge av en akutt eksistensiell krise, og underkastet seg deretter en intensiv og likevel langvarig psykoanalyse hos den berømte og moteriktige Jacques Lacan. Denne opplevelsen skrev han senere en bok om (Une saison chez Lacan, Paris 1989) som gjerne karakteriseres som atypisk i forfatterskapet.
Det skal ha vært den betydelige gjelden han opparbeidet etter mange kostbare seanser hos Lacan, som satte ham på tanken om å skrive en bestseller. I 1972 utga han Le Grec, en roman kalkert på Aristoteles Onassis' liv, som umiddelbart ble en suksess. Deretter fulgte oppfølgeren La Veuve (1976), om enken Jackie Kennedy Onassis. I 1977 kom thrilleren Out (norsk utgave 1978, oversatt av Tom Lotherington) og deretter en rekke suksessromaner med handling fra internasjonalt jetset, en verden Pierre Rey kjente og trivdes i. Han skrev også manus til en tv-serie og et teaterstykke (La Mienne s'appelait Régine) som ble filmet i USA under tittelen Regina, med Ava Gardner og Anthony Quinn i hovedrollene.
São Tomé og Príncipes herrelandslag i fotball

Historie

Laget spilte sin første offisielle landskamp borte mot Tsjad den 29. juni 1976, en kamp de tapte 0–5. São Tomé og Príncipe deltok for første gang i VM-kvalifisering i 2001, hvor laget spilte to kamper mot Sierra Leone, men tapte sammenlagt 2–4 og gikk ikke videre. Siden São Tomé og Príncipe hverken har kvalifisert seg til et sluttspill i Verdensmesterskapet eller Afrikamesterskapet, regnes de derfor for å være et av Afrikas svakere lag i henhold til FIFAs verdensranking.
XXXTentacion

Tidlig liv

Jahseh Dwayne Ricardo Onfroy ble født 23. januar 1998 i Plantation, Florida til jamaicanske foreldre, Dwayne Ricardo Onfroy og Cleopatra Bernard. Han hadde tre søsken. Onfroy vokste hovedsakelig opp hos bestemoren Collette Jones, grunnet morens økonomiske situasjon, i Pompano Beach, Florida og Lauderhill, Florida. Da Onfroy var seks år gammel, prøvde han å knivstikke en mann som «plaget» moren hans. Han ble senere plassert i et ungdomsprogram før han ble kastet ut av det og bodde hos bestemoren sin. 
Onfroys interesse for musikk begynte først etter at hans tante overtalte han til å begynne i skolekor og senere kirkekor. Han ble raskt fjernet fra skolekoret etter å ha angrepet en annen student. Onfroy gikk på Margate Middle School, der han senere ble utvist etter å ha vært involvert i en rekke konfrontasjoner, trusler og fysiske aggresjoner. Han ble senere meldt inn i Sheridan House Family Ministries av sin mor, noe som varte i over seks måneder. Onfroy begynte å lytte til nu-metal, hardrock og rap under oppholdet på Sheridan House Family Ministries, som førte til at han lærte å spille både piano og gitar.
Onfroy gikk på Piper High School til han droppet ut i tiende klasse. Han beskrev seg selv i den perioden som en «misfit». Utrykket refererer til hvor stille han var til tross for å være populær og regelmessig involvert i fysiske konfrontasjoner. Onfroy var ikke av den atletiske typen, og sa at han var usikker og deprimert på videregående.

Drapet

Den 18. juni 2018 dro Onfroy ut til en bank for å ta ut penger før han dro til RIVA Motorsports, en forhandler av motorsykler og båter i Deerfield Beach, Florida. Etter at han forlot RIVA Motorsports, ble han blokkert av en svart Dodge Journey SUV med fire menn idet to av de mennene gikk inn i bilen til Onfroy og stjal en liten Louis Vuitton-pose, og skjøt han flere ganger. De fire mennene rømte fra åstedet, og Onfroy ble fraktet til sykehus, hvor han ble erklært død.
Skjørafjorden

Skjørafjorden eller Skjørin er en fjord i Roan og Åfjord kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 12 kilometer sørøstover til Nordskjørin i bunnen av fjorden. Fjorden skiller Stoksund i sørvest fra Roan i nordøst.
Fjorden har starter ved Synstholmen nord for nordøst for Gjæsinga og Flesafjorden. Grenda Kiran ligger på nordsiden av fjorden. Fjorden går sørøstover før den snur nordøstover. I det sørligste hjørnet av fjorden går Sunnskjørin 1,5 kilometer sørover til gårdsbruket med samme navn. Fjorden snur nordøstover etter Joskjør på nordsiden.
Nordøst for Joskjør ligger gården Skjørin som har gitt navn til fjorden. 
Fv14 går langs hele nordsiden av fjorden.
En Fallit

En Fallit er et skuespill av Bjørnstjerne Bjørnson, utgitt i 1875.
Mocambo

Mocambo var en nattklubb på Sunset Strip i West Hollywood. Klubben ble eid av Charlie Morrison og Felix Young.

Historie

Mocambo ble åpnet 3. januar 1941 og ble en umiddelbar suksess. Klubbens latinamerikanske dekorasjon var designet av Tony Duquette og kostet 100 000 dollar. Langs veggene var det glassbur hvor levende kakaduer, araer, måker, duer og papegøyefugler ble holdt fanget. Man kunne ofte finne kjente menn og kvinner fra filmindustrien blant gjestene.
Frank Sinatra fikk sin Los Angeles-debut som soloartist på Mocambo i 1943.
På midten av 1950-tallet ble Ella Fitzgerald den første afroamerikanske artisten som opptrådte på Mocambo, etter at Marilyn Monroe hadde drevet med lobbyvirksomhet overfor bookingsjefen. Spillejobben var viktig for Fitzgeralds karriere og ble senere inspirasjonen til musikalen Marilyn and Ella, skrevet av Bonnie Greer, som første gang ble fremført i 2006.
Blant kjendisene som frekventerte på Mocambo var blant annet Clark Gable og Carole Lombard, Humphrey Bogart og Lauren Bacall, Errol Flynn, Charlie Chaplin, Elizabeth Taylor, Judy Garland, Henry Fonda, Lana Turner, Ava Gardner, Bob Hope, James Cagney, Sophia Loren, Janet Leigh og Tony Curtis, Natalie Wood og Robert Wagner, Grace Kelly, Debbie Reynolds og Eddie Fisher, Howard Hughes, Kay Francis, Marlene Dietrich, Theda Bara, Tyrone Power, Jayne Mansfield, John Wayne, Ann Sothern og Louis B. Mayer.
Klubbens hovedscene ble rekonstruert i TV-serien I Love Lucy som Tropicana Club. Seriens hovedrolleinnehavere, Lucille Ball og Desi Arnaz, var ofte på Mocambo og var nære venner av eieren Charlie Morrison.
Mocambo ble også parodiert i Snurre Sprett-tegnefilmen «Slick Hare». Ifølge kommentatorsporet på DVD-utgivelsen av denne filmen fikk animatørene adgang til kjøkkenet på klubben og tegnet det akkurat slik de så det, med både dryppende fett på kjøleskapet og grønnsaker som lå rundt på gulvet.
Mocambo stengte dørene i 1959. Stedet er nå en parkeringsplass for en Burger King-restaurant som har deler av interiøret fra det opprinnelige bygget.
Jessheimleiren

Jessheimleiren var en militærleir som ble opprettet av tyskerne under andre verdenskrig. Leiren lå sentralt på Jessheim og ble delt opp i øvre og nedre del og «magasinleiren» som omfattet henholdsvis brakker på den tomta som i dag er Jessheim videregående skole og lagerbygg nord for Gjestadhagan. Brakkene huset 2.000 mann og var base for divisjonsstaben til tyske «25. Panzerdivisjon Norwegen».
Zentralrat der Juden in Deutschland

Zentralrat der Juden in Deutschland er en paraplyorganisasjon med sete i Berlin som organiserer en rekke jødiske organisasjoner i Tyskland, med tilsammen omkring 100 000 medlemmer. President er Charlotte Knobloch.

Historie

Organisasjonen ble grunnlagt 19. juli 1950 som følge av økende isolering av tyske jøder i det internasjonale jødiske samfunnet. Den hadde opprinnelig sete i Rhinlandet (Düsseldorf og Bonn), men har nå flyttet sitt hovedsete til Berlin. Organisasjonen har alltid fått stor økonomisk og moralsk støtte fra regjeringen.
I sine tidlige år bestod lederskapet i organisasjonen av tyskfødte jøder, selv om størstedelen av den jødiske befolkningen i Tyskland da bestod av polskfødte jøder som hadde kommet til Tyskland som flyktninger etter krigen, da de flyktet fra det antisemittiske regimet i Polen. Organisasjonen kalte seg derfor «sentralrådet av jøder i Tyskland» heller enn «sentralrådet av tyske jøder». Over tid har de polskfødte jødene og deres etterkommere blitt integrert i det tyske samfunnet og fått en mer fremtredende rolle i de jødiske organisasjonene. På slutten av 1980-tallet vurderte organisasjonen å skifte navn.
Etter Sovjetunionens sammenbrudd har den jødiske befolkningen i Tyskland blitt mangedoblet som følge av massiv immigrasjon av jøder fra eks-sovjetiske områder. I 2004 immigrerte flere jøder fra det tidligere Sovjetunionen til Tyskland enn til Israel, og Tyskland har den raskest voksende jødiske befolkning i verden etter Israel. Det totale antallet jøder i landet er omkring 200 000, av disse tilhører ca. halvparten en synagoge som er tilsluttet sentralrådet. Immigrasjonen har ikke vært ukontroversiell: Tyske jøder med langvarige røtter i Tyskland har fryktet å bli en minoritet i sin egen minoritet. Zentralrat der Juden in Deutschland er fremdeles overveiende dominert av de opprinnelige tyske jødene eller de som kom til landet fra Øst-Europa kort etter krigen.
På forskjellige tidspunkter har organisasjonen opplevet korrupsjonsskandaler. Den mest kjente var avsløringen av at organisasjonens mangeårige og høyt respekterte formann Werner Nachmann gjennom flere år hadde underslått millionbeløp. Heinz Galinski, som hadde ledet det jødiske trossamfunnet i Vest-Berlin i 43 år, overtok etter Nachmann og gjenreiste respekten for organisasjonen.
I senere år har det vært konflikter med Union progressiver Juden in Deutschland, som organiserer de liberale jødene. Sentralrådet hevder å være den eneste representanten for jødene, mens de liberale jødenes organisasjon ønsker å få statsstøtte på like linje med sentralrådet.
«Berntine»

Historie

Etter at skipper Nils Johnsen fra Tromsø i 1888 forliste med sin selfangstskute «Berntine», bestemte han seg for å bygge en ny og mer solid ishavsskute, og fikk nye «Berntine» bygd etter modell av enmasters Hardangerjakter.
Skuta ble brukt i selfangsten fram til rundt 1920, fra 1905 med nye eiere fra Vardø. Seinere ble hun brukt mer som fraktefartøy, bl.a. av tørrfisk langs kysten. I 1913 fikk hun montert inn en motor for lettere å ta seg inn og ut av havner, men seilene var fortsatt det viktigste framkomstmiddelet. 
Omkring 1930 ble «Berntine» kjøpt av brødrene Kilvær fra Vega-området som hovedsakelig brukte henne til å frakte trelast på Helgelandskysten. 
I 1946 overtok K. Grønnebekk fartøyet. Han bygde det om til motorjakt, ishavsriggen ble fjernet, mast med lastebom montert, og et stort styrhus akter og større lasteluke bygd. Med den store ombyggingen ble navnet endret til «Havnøy», oppkalt etter ei øy på Helgelandskysten. «Havnøy» gikk i fraktfart langs kysten fra 1946 til 1979, fra 1960 med Ingvald Bjøringsøy i Kristiansund som eier.
Ved hjelp av staten, riksantikvaren og private ble «Havnøy» kjøpt opp til bruk i barnevernsarbeid i Tønsberg. Gjenoppbygging til seilskute startet i 1980 og året etter sto «Havnøy» ferdig rigget som tomasters galeas. Fra 1982 drev barnevernstiftelsen Havnøy skuta, men i 2008 ble eierskap og drift overdratt til Stiftelsen Berntine, et samarbeid mellom Loggen kystlag og Fulehuks venner. Samtidig fikk skuta tilbake sitt opprinnelige navn, «Berntine».
Pygostrangalia

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet, dekkvingene smale, gjerne tydelig innbuktede på midten (timeglass-formede). Beina er lange og tynne.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vietnam og det sørlige Kina.
Norske Skog Skogn

Norske Skog Skogn var den første fabrikken i Norske Skog-konsernet. Fabrikken ble anlagt fordi skogeiere i Trøndelag hadde behov for en egen treforedlingsfabrikk på begynnelsen av 1960-tallet. Planleggingen startet våren 1962, da de første møtene angående en eventuell fabrikk ble holdt. Høsten i 1962 ble det første kontoret etablert i Trondheim med 7 ansatte som primært skulle finne den best egnede plasseringen av fabrikken. Valget stod mellom Stjørdal, Skogn, Verdal, Steinkjer og Namsos. Sivilingeniøren som var på befaring på alle stedene mente Skogn var rett sted i forhold til transportruter. Byggingen startet i 1964 på Fiborgtangen i Skogn i Levanger kommune og fabrikken var klar til drift 1966. Det første tømmerlasset ankom 1. mars 1966.
I dag er det tre papirmaskiner på Skogn som i hovedsak leverer papir det europeiske papirmarkedet. Produksjonskapasiteten er 590 000 tonn og ca. 90 % av papiret som produseres på Skogn blir sendt til utlandet. Storbritannia er hovedmarkedet og hit går all leveranse fra fabrikkanleggets egen dypvannskai.
Det er et returfiberanlegg på Skogn også som tar i mot store mengder hvitt returpapir (aviseer og magasiner) for gjenvinning. PM3 (Papir Maskin 3) kjører 60 % returfiber, og etter påsken 2009 vil PM1 også kjøre returfiber (20 %). Gjennom et forbedringsprosjekt i 2009-2010 vil papirproduksjonen ta i bruk større mengder fyllstoff. Dette gir en bedret og mer konkurransedyktig avispapirkvalitet, redusert tømmerforbruk og redusert energiforbruk. Denne utbyggingen får støtte fra Enova med bakgrunn i redusert elektrisitetsforbruk. 
På nyåret 2009 ble PM1 ombygd med en Duo-former på vireparti. Duo-formeren er en høy-vakuum suge-kasse som skal hjelpe til med å få opp tørrstoffprosenten og skape bedre struktur i papirbanen.
Norske Skog Skogn er en av fylkets største industriarbeidsplasser med cirka 370 ansatte pr. november 2014.
Fiborgtangen Vekst ble i 2009 etablert for å arbeide med nyutvikling av industrivirksomhet i tilknytning til og i nær synergi med papirproduksjonen ved Norske Skog Skogn.
Pr 1. januar 2013 er Amund Saxerud fabrikksjef ved Norske Skog Skogn. Olav Dehli er daglig leder for Fiborgtangen Vekst AS.
Aelurillus v-insignitus

Utseende

Den er en forholdsvis liten edderkopp, mellom 4 og 7 millimeter lang. Hannen har v-formede rader med ulikt farget hår på forkroppen og en markert hvit midt stripe på bakkroppen. Hunnen er spraglete brun. Som voksne (imago) er de mellom 4 og 7 mm lang (kroppens lengde). Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
I Norge finnes bare Aelurillus v-insignitus i denne slekten, så artsforveksling burde ikke være et problem. Men mange av de små hoppeedderkoppene er ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Irkut MC-21

Utvikling og design

MC-21 ble opprinnelig designet med kompositt på 33 %, hvilket vil stige til 40-45 % som følge av en ny type vinge av kompositt. Vingen utvikles av Sukhoi Civil Aircraft Company, et datterselskap av Sukhoj, som også inngår i United Aircraft Corporation.
Motorene til flyene vil bli levert av Pratt & Whitney, som leverer PW1400G til Irkut Corporation. GKN Aerospace Norway på Kongsberg leverte akslinger og TEC på PW1400G motorer, men et russisk alternativ, Aviadvigatel PD-14, er underveis.
Andre leverandører til MC-21 er blant annet United Technologies Corporation, som gjennom Hamilton Sundstrand og Goodrich leverer også forsynings- og kontrollsystemer. Andre leverandører er Rockwell Collins og Avionika, som leverer avionikk og californiske Zodiac Aerospace, som leverer til kabinen, også vann- og avfallssystemer.
UAC vil i sine planer at MC-21 skal bli 10-15 % mer effektiv enn tilsvarende fly fra Airbus og Boeing, og at flyet vil være 15 % lettere, ha 20 % lavere driftsomkostninger samt 15 % mindre brenselforbruk enn Airbus A320. Prisen for en MC-21 forventes å være $35 millioner.
Per januar 2015 er det produsert to prototyper. De første leveranser av det ferdige fly forventes gjennomført i 2017. Ved en presentasjon i juni 2016 hvor Russlands statsminister Dmitrij Medvedev deltok, ble det opplyst at serieproduksjonen forventes påbegynt i 2017, men leveringene av flyet vil skje først i 2018.
Jeep

Jeep er et amerikansk bilmerke tilhørende Fiat Chrysler Automobiles. Opprinnelsen til ordet er noe uklar, men tolkes ofte som forkortelse av «General Purpose», altså GP. Merket hadde sin start i krigsjeepen, og ble ikke bilmerke før i 1963. Før dette var den et produkt fra Willys-Overland.
Jeep har blitt et allment ord for terrenggående kjøretøy. Jeepene hadde bakhjulstrekk under normale vei og føreforhold, men firehjulstrekk kunne koples inn ved behov.

Historie

Krigsjeepen stammer fra en spesifikasjon den amerikanske hæren laget i 1939 for et lett, flerbruks nyttekjøretøy.  Bantam vant anbudet med sin modell, men trengte hjelp av Ford og Willys-Overland for å dekke etterspørselen.  Under andre verdenskrig ble modellene MA, MB, MC og MD produsert.  Det ble også produsert et mindre antall med 4-hjulsstyring.
Det norske forsvaret fikk et antall som en del av Marshall-hjelpen, for det meste Willys GP, modell MB og MC.  Etter hvert som forsvaret byttet disse ut, ble mange registrert på norske sivile skilter. 
I 1945 kom den første sivile modellen, CJ2A. CJ står for Civilian Jeep.,,
American Motors Corporation (AMC) kjøpte Jeep fra Kaiser i 1970.
Fra 1979 hadde AMC Jeep samarbeide med Renault frem til 1987 da Chrysler kjøpte morselskapet AMC.
Chrysler hadde bare interesse i Jeep,og AMC ble fusjonert og lagt ned.
Navnet Jeep er et registrert varemerke, men mange bruker navnet Jeep på alle slags firehjulstrekkere.
Andre firehjulstrekkere blir i dag gjerne omtalt som en SUV (sport utility vehicle).

Modeller

CJ-7 kom i 1976 og var i produksjon frem til 1986.
Det var forskjellige modeller av CJ-7
Renegade     (1976–1986)
Golden Eagle (1977–1980)
Laredo       (1980–1986)
Golden Hawk  (1980)
Limited      (1982–1983)
Jamboree     (1982)
Wrangler YJ ble introdusert 13 mai 1986 (1987 modell).
Den ble produsert frem til 1995.
I dag produseres modellene Wrangler (JK) i både 2- og 4-dørs utgave, Liberty, Compass, Patriot, Commander og Grand Cherokee.

I Norge

Jeep har vært brukt av det norske forsvaret som feltvogn.
Kolberg, Caspary & Co. A/S var den opprinnelige importøren av Jeep i Norge, og selskapet drev denne virksomheten fram til 1973.  Hasco Motor AS overtok deretter fram til 1978.  Da kom Renault Norge inn i bildet. Fra 1983 til 1993 hadde Ola Brun Bilhuset A/S i Trondheim agenturet, før Møller US Import AS overtok i 1992
Stagville

Stagville-plantasjen ligger i Durham County i North-Carolina. Med bygninger fra slutten av 1700-tallet til midt på 1800-tallet. Stagville var en del av en av de største plantasje-kompleksene i de amerikanske sørstatene. Hele komplekset var eid av Bennehan og Cameron-familiene og bestod av ca 120 km² som huset nesten 900 svarte slaver i 1860.
Restene av det historiske Stagville består av 71 dekar (290.000 m²) og gir et innblikk i North Carolinas historie. Blant bygningene på Stagville er flere historiske hus og låver, inkludert det opprinnelige Bennehan-huset og noen av de opprinnelige slavekvartalene, som i området var kjent som Horton Grove.
Missy-aux-Bois

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Missy-aux-Bois
Referanse: INSEE
Christian IV – Den sidste rejse

Handling

Året er 1648, kong Christian IV er døende og reiser i karet mot Rosenborg slott. Han sender bud etter sin ekskone Kirsten Munk, som har vært i husarrest siden skilsmissen. Kongen har et tilbud: Hvis Munk underskriver en rekke anklagepunkter så Christian kan få oppreisning, vil han sette henne fri. 
Turen mot København blir en reise i kongens og Munks stormfulle ekteskap, alltid kretsende om dengang hun falt for en annen mann, mens han ble såret ved fronten.
Kviknegutta

Kviknegutta er et norsk danseband fra Kvikne som hadde sin første opptreden som duo av konfirmantene Kristoffer Grøtli (trekkspill) og Håkon Kleven (bass) i 1948. Ganske snart fikk de med seg Gunnar Lindemark på slagverk og kalte seg da Grøtlis trio. 
I løpet av de neste årene ble gruppa forsterket med Ivar Simastuen (bass/sang) og Eivind Svergja (trekkspill) og Gunnar Frengstad (trekkspill). Da Kristoffer reiste i militæret i 1953, foretok Eivind en omdåp ettersom ingen i gruppa lenger het Grøtli.Det nye navnet ble Kviknegutta – et navn som ble varig.
Gruppa besto nå av: Eivind Svergja, Eivind Frengstad, Gunnar Lindemark og Ivar Simastuen.
Kristoffer Grøtli kom tilbake etter endt verneplikt i 1955. 
Gunnar Lindemark sluttet i 1958 og da overtok Iver Nymoen som holdt koken helt til 1968 da Kåre Mjøen overtok slagverket.
Repertoaret besto av gammeldans og datidens kjente slagere. Kjente låter inkluderer Tico, Tico, Lise Lotte, Sentimental og Ola var fra Sandefjord.
Ivar Simastuen begynte på politiskolen og dermed var også han ute av gruppa. Likevel sluttet ikke Ivar med musikken, men fortsatte som soloartist og ga ut en rekke LP-plater. Da gikk han under navnet «Den syngende politimann».
Ivan Grøtli overtok bassen etter Ivar Simastuen. 
Kona til Kristoffer, Astrid Kjerstad Grøtli, ble orkesterets første faste kvinnelige vokalist.
Senere var også Laila Fagerhaug og Jenny Fossmo fra Meldal innom og sang. Disse er nå kjent fra visegruppa «Låt & olåt»
Andre kvinnelige vokalister som har vært innom gruppa er Haldis Grøtli, Inger Grøtli og Ingrid Guldvik.
Gjennom årene har totalt mellom 60 og 70 musikere vært innom gruppa. Militæret, familieliv og jobbsituasjoner var hovedårsakene til mannskapsbyttet.
Et storstilt 60-årsjubileum med bred pressedekning i bl a. Østlendingen og Arbeidets Rett, ble avviklet på Kvikne 2. og 3 august 2013. Jubileumsbesetningen 2013 består av Haldis Grøtli, Inger Grøtli, Håvard Lauvås, Vidar Fossen, Dag Eithun, Trygve Iversen og Jon Knudsen. Reportuaret er basert på dansemusikk fra 1970-tallet.
The Nighthawk Diner

The Nighthawk Diner er en restaurant som ligger i krysset Seilduksgata og Thorvald Meyers gate på Grünerløkka i Oslo. Inspirasjon til stedet er hentet fra Tom Waits' plate Nighthawks at the Diner. Her er det den amerikanske diner-tradisjonen som står i sentrum – også på menyen. 
Restauranten åpnet i 2010, og er grunnlagt av Jan Vardøen.
The Nighthawk Diner åpnet en avdeling i Bygdøy allé i 2017.
Mimepuraecha

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i Asia (Sulawesi).
Operation Odyssey Dawn

Kommandoforhold

General Carter F. Ham, U.S. Army, er sjef for United States Africa Command (AFRICOM) som har hovedkvarter i Kelly Barracks, Stuttgart i Tyskland. AFRICOM er strategisk kommando for operasjon Odyssey Dawn. Taktisk kommando er gitt til admiral Samuel J. Locklear, som er sjef for USAs marinestridskrefter i Europa. Han utøver sin kommando fra kommandoskipet USS Mount Whitney som er i Middelhavet. President Obama har bestemt at USAs militære ledelse snart vil bli nedskalert og vurderer kommandooverføring av operasjonen til enten UK, Frankrike eller NATO
Joseph Hatton

Liv

Hatton ble født og døpt i Andover (Hampshire), men hans foreldre, Francis Augustus og Mary Ann Hatton flyttet til Chesterfield da han fortsatt var ung, hvor han senere ble lærling som sekretær for sin far Francis. Hatton giftet seg med Louisa Johnson og fikk tre barn, Helen Howard Hatton, Bessie Lyle Hatton og Frank Hatton. Hans bror, Josva Hatton var også journalist. Hatton ledsaget Henry Irving på hans tur til Nord-Amerika for å skrive hans biografi.