google/wiki40b huggingface dataset:
Thranes metode (film)

Thranes metode er en film av Unni Straume fra 1998, basert på novellen Thranes metode, utgitt i 1993 av Øystein Lønn (født 1936) som vant Brageprisen og Kritikerprisen 1993.
Det ble julaften 1996 kjent at filmskaperen Unni Straume (født 1959) hadde mottatt 100 000 kroner fra Kulturdepartementet sitt AudioVisuelt Produksjonsfond for å utvikle et forprosjekt i kategorien «lavbudsjettfilm». Dette fondet som var etablert i 1993 og ble nedlagt ved en omorganisering i 2001, ga et halvt år senere ga samme fond 6,37 millioner kroner for selve realiseringen. Filmen ble en samproduksjon mellom Straume og produsent Thomas Robsahm (født 1964) sine selskaper. Hovedrollene som «Thrane» og naboen «Mol» ble gitt til Bjørn Sundquist (født 1948) fra Hammerfest og Petronella Barker (født 1965) fra Kråkerøy.  Dette ble Sundquists første hovedrolle på tyve år. Innspillingene ble i sin helhet gjort i Norsk Film sine studioer på Jar, med oppstart den 20. oktober 1997. Innspillingsleder var Inger-Lise Langfeldt, fotograf var Harald Paalgard (født 1950) og opptakene varte til 23. november.
Filmen handler om at Bjørn Sundquist  har flyttet inn i ny leilighet og forelsker seg i naboen Petronella Barker som er gift med Kai Remlov. Derfor spør han om hjelp fra vennen Nils Ole Oftebro, telefonoperatøren Hege Schøyen, samt sin egen mor Henny Moan.
Premieren var satt til påsketider, den 3. april 1998, den var da allerede vedtatt sendt til Filmfestivalen i Cannes den 13. til 24. mai 1998.  Anmelderen i VGs ga fem av seks mulige poeng og mente filmen var styrt av den amerikanske jazzbassisten Charles Mingus (1922–1979), mens man i Bergens Tidende syntes filmen var kjedelig og passet best på teater. Det samme mente han i Dagens Næringsliv. Etter 17 dager var filmen sett av 6 285 kinogjengere.  
I juli samme år ble Sundquist og Oftebro nominert til Amandaprisen 1998 for henholdsvis mannlige hovedrolle og birolle. Oftebro vant.  Barker og Sundquist vant derimot for beste hovedroller i en avstemning avholdt av Kommunale Kinematografers Landsforbund og FilmMagasinet, der 7 000 avla svar. Året efter ble filmen anbefalt av Jan Erik Holst i Norsk filminstitutt og vist på filmmønstringen «New Directors, New Films» i New York City. Dette  førte til at filmen ble innkjøpt av Museum of Modern Art, som fra før av kun hadde Ni liv (1957) og den samiske filmen Veiviseren (1987).
Halfdan Bryn

Lege

Etter examen artium 1882 ble han cand.med. i 1889, og praktiserte i USA ett år, før han returnerte til Trondheim for å bli militærlege. Han ble medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab 1892. Hans studier av rekruttene ledet til bokutgivelse i 1914 og Kongens fortjenestmedalje i 1917.  I 1921 hevdet han at «… folk fra Tydal stammet fra Cro Magnon…». Han var president i Den norske lægeforening 1921–1922, og ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1923.  Han praktiserte som lege i Trondheim 1911–1924.
Helseproblemer gjorde at Bryn trakk seg fra militæret i 1924, samt at kun første delen av hans hovedverk ble utgitt i 1925. Fra 1926 til sin død i 1933 var han preses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. Han ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1927. Sammen med Kristian Emil Schreiner utgav han i 1929 en antropologisk studie av samene.

Politiker

Han var medlem av Trondhjem bystyre 1898–1914 og medlem av formannskapet 1905–1911, og representerte partiet Venstre.

Hageby-bevegelsen

I 1921 ga Aschehoug forlag ut boken Havebyer og jordbruksbyer i Norge, med Ebenezer Howard og Halfdan Bryn oppført som forfattere. Howard, som var den engelske hageby-bevegelsens fremste ideolog, har skrevet et langt forord (15 sider) til boken. Forordet er datert Skåtøy, sommeren 1920. Hoveddelen av boken er det imidlertid Bryn som har forfattet. Boken taler varmt for at det må anlegges flere hagebyer i Norge.

Ordener og utmerkelser

1917: Kongens fortjenstmedalje i sølv
1927: Æresdoktor ved Uppsala universitet

Privatarkiv 1915-1933

Halfdan Bryns privatarkiv for årene 1915-1933 befinner seg på NTNU Universitetsbiblioteket Gunnerusbiblioteket. Det inneholder hans manuskripter og korrespondanse.
Smålandskavlen

Smålandskavlen er en stor orienteringsstafett som arrangeres i Småland i Sverige. Den første utgaven ble arrangert i Norrahammar 8.-9. november 1953. Siden den gang har stafetten blitt arrangert årlig, oftest i slutten av oktober. Smålandskavlen markerer slutten av den svenske orienteringssesongen og er konkurranseårets siste store stafett som tiltrekker seg internasjonale klubber.
Terråkfjorden

Terråkfjorden er en fjord i Bindal kommune i Nordland. Den er en fortsettelse av Bindalsfjorden på sørsiden av øya Øksninga og strekker seg 6,5 kilometer fra Bindalseidet i vest til Terråk i sørøst. Ved Terråk går Osan videre sørøstover. I nordøst går fjorden Tosen videre innover i landet, mens Sørfjorden går sørvestover.
Baseball under Panamerikanske leker 1991

Baseball under Panamerikanske leker 1991. Baseball var en av flere sporter som var med i de ellevte Panamerikanske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba fra 2. til 18. august 1991.
Rhomborhina resplendens

Utseende

En ganske stor (27-40 millimeter), avlang, metallisk farget gullbasse. Hos denne slekten har ikke hannene noe fremspring i pannen, hodet er flatt og avlangt firkantet. Fargen er blå, blågrønn eller gulgrønn, dekkvingene har svarte innerkanter langs scutellum og sømmen..

Utbredelse

Arten er utbredt i India, Thailand og Kina.
Takao Oishi

Karriere

Takao Oishi startet sin profesjonelle karriere i Júbilo Iwata i 1987.
Kenneth Blom

Liv

Blom ble født i 1967 i Roskilde i Danmark og flyttet til Norge som barn. Han er utdannet ved Einar Granum Kunstfagskole og Statens kunstakademi i Oslo fra 1990 til 1994, samt ved Düsseldorf Academy of Fine Arts fra 1994 til 1995. Han har mye utstilt i Europa, blant annet som en utvalgt kunstner på Sotheby's i New Bond Street i London, på Henie Onstad Kunstsenter i Norge, Pékin Fine Arts i Beijing/Hongkong og regelmessig på Galleri Haaken i Oslo. Blom bor og produserer kunst i Oslo.
Social Democratic and Labour Party

Social Democratic and Labour Party (SDLP, irsk Páirtí Sóisialta Daonlathach an Lucht Oibre) er et nasjonalistisk og sosialdemokratisk parti i Nord-Irland.
SDLP har lenge vært det største nasjonalistiske partiet, men etter at PIRA erklærte våpenhvile har Sinn Féin blitt større. Den viktigste forskjellen mellom de to var at Sinn Féin støttet bruk av våpenmakt, mens SDLP konsekvent har fordømt terrorisme.
Partiet er i Europaparlamentet tilknyttet Det europeiske sosialdemokratiske parti. Ungdomspartiet er SDLP Youth.
Pr. 2006 har partiet tre representanter i det britiske underhuset og atten i Den nordirske forsamling.
John Surman

Liv og virke

Han ble først kjent som barytonsaksofonist i Mike Westbrook Band midt på 1960-tallet. Etterhvert begynte han også å spille sopransaksofon og bassklarinett. Hans første plateinnspilling var med Peter Lemer Quintet i 1966. Han deltok deretter på innspillinger med jazzorkestrene til Mike Westbrook og Graham Collier og bluesrockmusikeren Alexis Korner før han i 1968 ga ut den første platen under eget navn. 
I 1969 startet han den anerkjente og innflytelsesrike gruppen The Trio sammen med to utflyttede amerikanske musikere, bassist Barre Phillips og trommeslager Stu Martin. Midt på 1970-tallet startet han gruppen S.O.S., en av de første jazz-gruppene som kun bestod av saksofonister, sammen med altsaksofonist Mike Osborne og tenorsaksofonist Alan Skidmore. I denne perioden deltok han også på flere innspillinger med saksofonist Ronnie Scott, gitarist John McLaughlin, orkesterleder Michael Gibbs, trombonist Albert Mangelsdorff og pianist Chris McGregors band Brotherhood of Breath. 
I 1972 spilte han inn albumet Western Home, som var det første av flere soloalbum hvor han spilte alle instrumenter selv ved hjelp av overdubbing (innspilling lag på lag). Her brukte han også synthesizere, som han nylig hadde begynt å eksperimentere med. I 1975 medvirket han på innspillingen av albumet Citadel/Room 315, og dette ble siste gang han samarbeidet med Mike Westbrook og hans band. Surman bidro med flere markante soloer på både baryton- og sopransaksofon og på bassklarinett, og albumet blir av flere ansett for være det beste han gjorde sammen med Westbrook. 
Surman medvirker fortsatt i flere av de musikalske prosjektene som ble startet på 1970-tallet. Blant annet spiller han i en kvartett med pianist John Taylor, bassist Chris Laurence og trommeslager John Marshall, i en duo med den amerikanske trommeslageren og pianisten Jack DeJohnette, og med den norske sangeren Karin Krog. Surman og Krog har sammen vunnet to Spellemannpriser i klassen jazz: Spellemannprisen 1999 for albumet Bluesand og Spellemannprisen 2013 for albumet Songs about This and That. I tillegg har han samarbeidet med ECM (plateselskap) siden slutten av 1970-tallet. 
De siste årene har han komponert flere musikksuiter hvor han spiller sammen med musikere som representerer andre uttrykk enn han selv har vært assosiert med. Eksempler er samspillet med kirkeorgel og kor (Proverbs and Songs, 1996), med en strykekvartett (Coruscating, 1999) og med London Brass og Jack DeJohnette (Free and Equal, 2001). Han har i tillegg spilt i trio sammen med den tunisiske Oud-musikeren Anouar Brahem og bassisten Dave Holland (Thimar, 1997) og har framført sanger av John Dowland sammen med vokalist John Potter (In Darkness Let Me Dwell, 1999).
Han har videre samarbeidet blant annet med bassist Miroslav Vitous, orkesterleder Gil Evans, pianist Paul Bley, gitaristene Terje Rypdal og John Abercrombie, og trompetist Tomasz Stanko.
Strandvaskeren

Handling

Jens ser om kvelden at Hans spiller trekkspill utenfor vinduet til Ellen i strandfogdens hus. De kysser og omfavner hverandre. Jens knytter neven av sinne. Etter at Hans går forsøker Jens å tiltvinge seg henne. Hun roper på hjelp og får revet seg løs. Jens anklager Hans for å ha gjort tilnærmelser mot Ellen. Det kommer til et kort basketak mellom de to mennene. Senere finner Hans et lik, en strandvasker, som har drevet mot land. Han går til strandfogden for å fortelle om funnet. I mellomtiden klekker Jens ut en djevelsk plan. Han stjeler penger, en tegnebok og et ur fra liket. Jens beholder pengene selv, men legger tegneboka og uret i jakkelomma til Hans. Han mener at det er tilstrekkelig til å få ham felt.
Morgenen etter blir en havarert lystbåt - med en bevisstløs kvinne om bord - tauet inn i fiskerleiet. Kvinnen bæres inn i strandfogdens hus. Jens sier til noen menn at det nok ikke fantes verdisaker hos strandvaskeren, siden Hans ikke fant dem. Han synes det er merkelig, fordi mannen var så velkledd, og tilføyer: «Men da det er strandfogdens svigersønn som har funnet strandvaskeren blir det vel aldri oppklart.» Hans er ikke akkurat svigersønn, men Jens vet jo at Hans har et godt øye til Ellen. Når Hans ironisk bemerker at han burde gå ut og finne strandvaskere, da det er en god forretning, kommer det til håndgemeng.
Et par dager senere har den fremmede kvinnen blitt såpass bra gjennom Elses omsorg at hun kan fortelle hva som har skjedd. Hun forteller at fra hun var barn tok faren henne nesten alltid med ut for å seile. Moren døde for et par år siden. Forleden lyktes det kvinnen å overtale faren til å ta henne med ut på seiltur. Mot kvelden begynte det å blåse sterkt. Det ble senere til storm. Under et forsøk på å redde seilet falt faren over bord og båten drev planløst omkring. Fra dette øyeblikket husker hun intet mer. Ellen uttaler - etter datterens beskrivelse av faren - at det sikkert var mannen som ble funnet død. Den fremmede kvinnen identifiserer liket som sin far. Hun spør strandfogden om de fant noen verdisaker hos ham. Han svarer at det fantes ingenting. Neste dag forlanger noen fiskere, som er sammen med Jens, at strandfogden må foreta husransakelse hos Hans. Strandfogden finner de stjålne eiendelene og pågriper ham.
Hans ble dømt. Den fremmede kvinnen trøster Ellen i hennes sorg, mens Jens drikker og spiller bort en del av de stjålne pengene. Etter at han har gått undres én av spillerne på hvor han har fåẗt så mange penger fra. Jens gjemmer de resterende pengene sammen med en kniv på en fjellknaus. Neste morgen snuser Ellens hund på stedet, noe som fører til at kniven og senere også pengene blir funnet. Noen fiskere gjenkjenner den som kniven til Hans. Dermed kan det slås fast at det var Jens og ikke Hans som stjal fra den døde mannen. Hans blir frikjent. Jens foretrekker å drukne seg framfor å ta straffen.

Merknad

Filmen er bevart og kan beskues i DFIs filmdatabase.
North Sea Cup

North Sea Cup var navnet på den eliteserien i ishockey for menn i Nederland og Belgia sesongene 2010-2011 og 2011-2012. Ligaen ble administrert av det nederlandske ishockeyforbundet (Nederlandse IJshockey Bond). Fra 2010-2011 sesongen er to belgiske lag med i Eredivisie og serien har fått navnet North Sea Cup. Denne serien levde bare to år før de nederlandske og belgiske ishockeyligaene skilte lag.
Foreningen for Høytorp fort

Foreningen for Høytorp fort er en ideell, upolitisk forening som ble stiftet den 4. november 1996. Bakgrunnen var ønsket om å bevare Høytorp fort for ettertiden. 
Foreningen har pr. 2010 ca 130 medlemmer. Foreningen har utført, og utfører et stort dugnadsarbeid, som inkluderer: Restaureringsarbeider i fortet, opparbeidelsen av et lite festningsmuseum, istandsetting av kanoner, gjennomføre omvisninger på fortet, besøk på Riksarkivet og i Forsvarsmuseet. Medlemsbladet «Tårnkanonen» utkommer en gang årlig.
Foreningen er medlem i Hjemmefrontmuseet i Rakkestad og Reiseliv Indre Østfold. 
I 2012 mottok foreningen Fortidsminneforeningen avd. Østfolds kulturvernpris for 2011 for vern, formidling og dokumentasjon av Høytorp fort.
Xylorhizini

Utseende

Middelsstore til nokså store, brunspraglete trebukker. Kroppen er langstrakt og sylindrisk.
Artene har svært effektive kamuflasjefarger, sammen med en noe uregelmessig kroppsform gir det dem veldig god kamuflasje.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.
Arendal politikammer

Arendal politikammer var et politikammer i Aust-Agder. Fra 2002 ble Arendal politidistrikt en del av det nyopprettede Agder politidistrikt, med Arendal Politistasjon som en del av Driftsenhet Øst.

Arkiv

Arkivet etter Arendal politikammer har i tre omganger blitt avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. De tre arkivdelene har per 2014 et samlet omfang på 222 hyllemeter, hvorav det eldste arkivmaterialet strekker seg tilbake til 1805.
Info-Rama

Betongbygget med skalltaket, tegnet av arkitekt Guttorm Bruskeland, ble reist som produksjonshall for Radionette A/S, og sto ferdig til innflytting i 1968. Kappehvelv i betong over søyleløs hall var i sin tid en takkonstruksjon som vakte oppsikt i vide kretser for sin spennvidde.
I 1980 etablerte Info-Rama seg i bygget med lukkede messer og bygget i 1984 hotellet ved siden av i postmodernistisk stil. Hotellet ble koplet sammen med den tidligere fabrikken under bakken.
Info-Rama komplekset inneholdt lenge foruten hotell med restauranter og nattklubb, også store utstillingsarealer og kontorer, samt plantesalg over disk (Plantasjen).
Info-Rama bygget ble bygget sammen med Sandvika Storsenter under utvidelsen av senteret i 2007. Bygget ligger i den sørligste delen av storsenteret og huser Lefdal Elektromarked, XXL og konferansesenter, nattklubb og selskapslokaler til Thon Hotel Oslofjord.
Believe (Dima Bilan-sang)

Eurovision Song Contest

Det russiske bidraget ble valgt gjennom den nasjonale finalen Evrovidenie 2008 (Евровидение-2008). Finalen ble arrangert av tv-kanalen RTR (i dag Rossija 1) søndag 9. mars i Moskva. «Believe» var en av 27 sanger som deltok i finalen, og vinneren ble kåret med en kombinasjon av telefonavstemning og jury. «Believe» var favoritt hos begge, og sangen ble dermed Russlands bidrag til Eurovision Song Contest i serbiske Beograd. 
I den internasjonale finalen deltok Russland i den første semifinalen tirsdag 20. mai 2008, der landet var det 18. og nest siste bidraget ut på scenen. I avstemningen ble «Believe» nummer tre og kvalifiserte seg med det til finalen lørdag 24. mai 2008. Med seg på scenen hadde Dima Bilan med seg tidligere olympisk mester og verdensmester i kunstløp, Jevgenij Pljusjtsjenko og den ungarske komponisten og fiolinisten Edvin Marton, som spilte på sin Stradivarius.  
I finalen var Russland igjen nest sist i startfeltet, etter vertslandet Serbia og før Norges Maria Haukaas Storeng med «Hold On Be Strong». I avstemningen vant Russland med 272 poeng, inkludert syv 12-poengere. Europa viste seg imidlertid å være delt i poengene til Russland; mens Øst-Europa ga Russland toppoeng, ga de vesteuropeiske landene lave poeng. Hverken Danmark, Sverige, Island, Storbritannia eller Sveits ga Russland et eneste poeng. Nederland og Frankrike ga 1 poeng, mens Belgia ga 3 poeng. Norge ga 5 poeng til Russland. 
Dette var Russlands første og hittil siste seier, og landet var det fjerde av de tidligere sovjetstatene til å vinne konkurransen. Tidligere hadde Estland og Latvia vunnet Eurovision Song Contest, senere Aserbajdsjan og Ukraina både tidligere og senere.
Dima Bilan deltok også for Russland i Eurovision Song Contest 2006, da med sangen «Never Let You Go» som endte på andreplass.
Tovesko

Tovesko, ullsko eller pampus er en type ullsko eller tøfler laget ved toving eller av tovet ull.
Sebastião Salgado

Utdannelse og yrkeskarriere

Salgado utdannet seg opprinnelig til å bli økonom og fikk en mastergrad i økonomi fra Universitet i São Paulo i Brasil. Han begynte å arbeide som økonom for International Coffee Organization og reiste derfor ofte til Afrika på oppdrag for Verdensbanken. Han begynte å ta sine første bilder i Afrika. I 1973 valgte han  å forlate sin karrière som økonom og byttet fagområde til fotografering. Han arbeidet først som nyhetsfotograf før han i 1975 begynte arbeidet med dokumentarbilder for fotobyrået Gamma i Paris.
I 1979 begynte han det internasjonale samarbeidet med fotobyrået Magnum Photos. I 1993 utga han boken Workers, en illustrasjon av den industrielle utviklingen i åtte land. Han forlot Magnum i 1994 og startet deretter sitt eget fotobyrå som han kalte Amazonas Images.

Priser

Han mottok Fyrsten av Asturias' pris for kunst i 1998. I 2019 mottok Salgado De tyske bokhandlernes fredspris. Wim Wenders fremhevet i sin tale til prisvinneren, særlig tre faser av Salgados karriere. Den første var boken Workers (Arbeidere). Den andre var Salgados interesse for temaet migrasjon, og den tredje hans interesse for planeten Jorden, og alle dens deler.
She (språk)

She (kinesisk: 畲語, pinyin: shēyǔ), talt av folket she i Kina, er et hmong-mien-språk.
De fleste av de over 700.000 she taler i dag hakka. De få som holder fast på sitt opprinnelige språk – om lag 1200 personer i provinsen Guangdong – kaller seg selv Ho Ne («fjellfolk», kinesisk: 活聶, pinyin: huóniè).
She er noe vanskelig å klassifisere mer detaljert. Vanligvis anses det som enten et språk innen hmong-grenen av hmong-mien, eller det blir anestt som en egen tredje gren av språkgruppen.
Innflytelsen fra hakka (og vice versa) har vært betydelig. Det har blant de she som bor i det østlige Fujian også vært en viss språklig påvirkning fra mindong. Der uttales første person entall 我 som [ŋuai] （lignende fuzhoudialektens nguāi）, den diminutive partikkel 囝 uttales [kiaŋ], akkurat som i fuzhoudialekten.
Spandau

Historie

Spandau var, likt som flere andre byer og småbyer i Berlins utkanter, frem til Berlins store forvaltningsreform i 1920 en selvstendig by med egne byrettigheter. Spandau og middelalderborgen som skulle danne kjernen i Zitadelle Spandau er eldre enn byen Berlin selv, og mange spandauere identifiderer seg sterkere med Spandau enn med Berlin. Det nåværende bydelsområdet Spandau omfatter foruten den tidligere byen Spandau også mange omkringliggende småsteder og tidligere gods som i 1920 ble inforlivet i Berlin.
Spandaus bydelsområde kom etter andre verdenskrig til å bli del av den britiske okkupasjonssektoren i Vestberlin, frem til 1990. I Spandaus utkanter ble det foretatt visse justeringer av grensetrettingen mot den sovjetiske okkupasjonssektoren i 1945, for å muliggjøre at Gatow flyplass, som lå på grensen, skulle bli del av den britiske sektor. I bytte avsto britene vestre del av bydelen Staaken (Staaken-West) til den sovjetiske sektor, slik at den senere Berlinmuren kom til å skille dette område fra Vest-Berlin. Staaken-West var frem till 1990 en selvstendig kommune i DDR. Ved To-pluss-fire-avtalen om Tysklands gjenforening ble det bestemt at Staaken-West atter skulle bli en del av bydelsområdet Spandau i Berlin.
Etter andre verdenskrig opprettet de allierte okkupasjonsmaktene i 1947 Spandau-fengselet der krigsforbrytere satt.  Fengselet ble revet etter at den siste fangen, Rudolf Hess, døde i 1987.

Geografi

Den vesentligste del av Spandau ligger ved elven Havels bredd. Spandau var før innlemmelsen i Berlin en selvstendig by og ble grunnlagt ved sammenløpet av Havel og Spree. Sprandau grenser til Brandenburg, Landkreis Oberhavel, Landkreis Havelland og Potsdam.
Villa Westfal-Larsen

Villa Westfal-Larsen er navnet på en bygning som ligger i Kalfarveien 48 i Bergen. Villaen ble tegnet av arkitekt Ole Landmark og oppført i «jobbetiden», fra 1915–1919, for skipsreder Hans Westfal-Larsen. Rederen hadde kjøpt det gamle lyststedet Lille Kalfaret, men ønsket en mer komfortabel bolig. Det gamle lyststedet ble revet og av materialene ble det oppført to villaer på Nesttun. Villa Westfal-Larsen ble oppført i mur som en parafrase av Lille Kalfaret, som i 1912 var blitt oppmålt av Gerhard Fischer.
Arkitekt Landmark ble tildelt Houens fonds diplom for bygget i 1925.
Personvern

Lover og erklæringer

Personopplysningsloven (2018) gjennomfører EU-forordningen "General Data Protection Regulation" (GDPR). Loven styrker de registrertes rettigheter og gir virksomheter og andre som behandler personopplysninger økte forpliktelser. 
Personvern er anerkjent som en menneskerettighet. Det fremgår både av den norske Grunnloven § 102 og internasjonale konvensjoner. FNs menneskerettighet nr. 12 og Den europeiske menneskerettskonvensjonens artikkel 8 gir enkeltpersoner rett til respekt for sitt privatliv. 13. mai 2014 vedtok Stortinget å grunnlovsfeste retten til personvern etter forslag fra Menneskerettighetsutvalget.

Organisasjoner

I Norge har Datatilsynet et særlig ansvar for ivaretagelse av personvernet. 
17. oktober 2011 ble foreningen Digitalt Personvern opprettet med Georg Apenes som styreleder.

Holdninger til personvern

Sosiale medier og andre digitale teknologier har i dag gjort det enkelt og vanlig å spre store mengder personlig informasjon over internettet — både utilsiktet og tilsiktet i god eller ond hensikt. Særlig blant unge er det lite fokus på de langsiktige konsekvensene av å spre personlig informasjon som kanskje aldri vil kunne slettes.
Eksempler på utilsiktet spredning av personopplysninger kan være gjennom familiens julebrev, onkels hjemmeside og lillebrors blogg. Tilsiktet spredning kan gjøres frivillig av personen selv, men kan også være personangrep spredt gjennom blogger og websider. Personopplysningsloven gjør det klart at slike identifiserbare personomtaler skal kunne begrunnes i et berettiget informasjonsbehov.
Med de nye fenomenene big data og kunstig intelligens har en fått nye problemstillinger, som blant annet er problematisert av Datatilsynet.

Personlighetsvern

Tidligere snakket man om personlighetsvern og personlighetens rettsvern. Sammenlignet med personvernbegrepet er disse begrepene æres- og individorienterte og vedrører først og fremst personlige enkelthendelser, mens personvern og personlighetsvern tar opp problemer som vedrører større deler av befolkningen, særlig i forbindelse med moderne  informasjons- og kommunikasjonsteknologi.