Indian Removal Act

Indian Removal Act var en lov som ble vedtatt i USA den 28. mai 1830 som tvang indianerene som bodde øst for Mississippi-elven å flytte til områder vest for den. Fordrivelsen er siden blitt kalt «tårenes vei».
Loven fikk direkte støtte blant ikke-indianere i Sydstatene som var ivrige etter å ta over deres eiendom. Kristne  misjonærer protesterte mot loven.

Bakgrunn

Tidlig på 1800-tallet begynte De forente staters regjering systematisk å flytte de innfødte amerikanske indianerne fra områder i sydøst. De fem stammene, chickasaw, choctaw, muskogee, seminole og cherokee — også omtalt som de «Fem siviliserte stammer» av europeiske nybyggere på grunn av at de hadde vennet seg til nybyggerers kultur og hadde etablert seg som selvstendige nasjoner  i det sydøstre USA.
Denne flyttingen (som opprinnelig var blitt foreslått av George Washington) var godt igang blant cherokee- og choctaw-stammene på begynnelsen av 1800-tallet. I et forsøk på å tilpasse seg de hvite amerikaneres kultur ble de innfødte oppmuntret til  «å omvende seg til kristendommen, lære å snakke og lese engelsk og tilegne seg europeisk levemåte og økonomisk praksis, som det å eie eget land og andre eiendeler» (inkusive i noen tilfeller, afrikanske slaver). Thomas Jeffersons politikk var en gjenklang av Washingtons forslag om å respektere de innfødtes rett til sine hjemland og tillate de fem stammene å forbli øst for Mississippi, forutsatt at de tilpasset seg anglo-europeisk levemåte og praksis. Jefferson oppmuntret dem til å praktisere et jordbruksbasert samfunn, men president Jackson forsøkte en politikk som gikk ut på fjerning med militær makt og arbeidet for å gjennomføre loven. I sin tale til Kongressen om rikets tilstand i 1829 fastholdt Jackson at flyttingen skulle gjennomføres.
Indian Removal Act ble innført for å gi nybyggerne i de sydlige staters land, land som indianerne hadde slått seg ned på. Selv om loven var vedtatt i 1830, pågikk det en dialog mellom Georgia og den føderale regjering siden 1802. Davis skriver i sin artikkel at «den føderale regjeringen hadde lovet Georgia å slette indianernes hevd på landområder innen delstatens grenser så snart det ble mulig å oppnå fordelaktige betingelser for kjøp.». Som tiden gikk begynte sydstatene å fremskynde prosessen ved å argumentere for at avtalen mellom Georgia og den føderale regjering ikke var noen kontrakt, og at statene kunne vedta loven. Dette tvang regjeringen til å vedta Indian Removal Act den 28. mai 1830 hvor president Jackson sa seg enig i å dele territoriet vest for Mississippi i distrikter for stammer for å erstatte det landet de var tvangsflyttet fra. President Jackson lovte at indianerne skulle få eie dette landet for all fremtid.

Avstemningen

Den 24. april 1830 vedtok Senatet loven med 28 mot 19 stemmer.. Den 26. mai 1830 vedtok  Representantenes hus med  101 mot 97 stemmer.. Den 28. mai 1830 ble Indian Removal Act undertegnet av President Andrew Jackson.

Gjennomføringen

Mens flyttingen i teorien var frivillig, ble det i realiteten lagt stort press på indianernes ledere om å underskrive avtalene. De fleste observatører så at loven betydde ufravikelig flytting av de fleste indianerne. Noen innfødte amerikanske ledere som tidligere hadde vært motstandere begynte etterhvert å endre holdning, spesielt etter Jacksons valgseier i 1832.
The Removal Act banet vei for tvungen forflytning av titusener av amerikanske indianere fra sine tradisjonelle boplasser i Statene i vest, en hendelse kjent som  «Tårenes vei» en tvungen forflytning av den innfødte befolkning. Den første avtale om forflytning som ble undertegnet var «Treaty of Dancing Rabbit Creek» den 27. september 1830, hvor choctawene i Mississippi fikk land øst for elven i bytte mot betaling og land i vest. Neste avtale ble undertegnet i 1835, og førte til forflytning av cherokee-befolkningen på «Tårenes vei».
Seminolene og andre stammer lot seg ikke flytte på fredelig vis. Sammen med frigitte  slaver motsatte de seg flytting. Den andre Seminole-krigen varte fra 1835 til 1842, og førte til at regjeringen lot seminolene forbli i sumplandet i Florida. Bare en liten gruppe forble og om lag  3 000 ble drept i kriger mellom amerikanske soldater og seminoler.