google/wiki40b huggingface dataset:
Hugo de Vries

Tyskland

Det prøyssiske langbruksdepartementet tilbød i 1875 de Vries en stilling som professor ved Landwirtschaftliche Hochschule i Berlin da denne ble opprettet. Han flyttet til Würzburg og begynte å forske på rødkløver (latinsk navn: Trifolium pratense), potet og sukkerroe (latinsk navn: Beta vulgaris). I 1877 ble han ansatt som førsteamanuensis ved Königlichen Vereinigten Friederichs Universiteit i Halle-Wittenberg da høyskolen i Berlin ikke var startet ennå. I Halle-Wittenberg undersøkte han kulturplantenes fysiologi, og da han tiltrådte stillingen, skrev han en avhandling om forskningen han hadde gjort med hensyn til osmose og plasmolyse i plantenes celler. Mindre enn et år etter dette vendte de Vries tilbake til Nederland, der han tiltrådte en stilling som lektor i eksperimentell plantefysiologi ved Universitetet i Amsterdam.

Nederland

I samme år som han tiltrådte stillingen som lektor, ble han promovert til buitengewoon hoogleraar i anatomi og fysiologi. I Nederland angir denne tittelen at professoratet ved et universitet er en bi-stilling mens man har et annet hovederhverv. Temaet ved orasjonen han holdt da han tiltrådte stillingen ved universitetet i Amsterdam i 1878 var Plantenes pust (ned.: De ademhaling der planten). Fra 1880 foreleste han blant annet om planters variabilitet, og i 1881 ble han utnevnt til professor. Som professor foreleste han fortrinnsvis om temaer innen medisin og farmasi.
de Vries arbeidet også ved Hortus botanicus i Amsterdam, fra 1896 som direktør. Under hans styre ble den botaniske hagen utvidet. I 1906 skrev han på fransk en artikkel om Darwins teori og seleksjon innen landbruket ('La theorie darwinienne et la selection en agriculture').
Først i 1918, i sitt syttiende år, gikk de Vries fra aktiv professor over til å være professor emeritus. Avskjedsforelesningen han ga hadde tittelen Fra amøbe til menneske (ned.: Van amoebe tot mensch). Han slo seg så ned i landsbyen Lunteren og arbeidet videre med krysninger av en variant av nattlys, Oenothera erythrosepala (latinsk navn).

Mutasjonsteori

Boken Die Mutationstheorie består av to deler, skrevet i 1901 og 1903. I 1908 oversatte P.G. Buekers boken Het veredelen van Kultuurplanten som de Vries hadde utgitt på engelsk som Plant Breeding i 1907.
de Vries forsket mye på en variant av nattlys, Oenothera erythrosepala (latinsk navn). Han oppdaget at forandringer inntrådte i større sprang og trodde dette skyldtes mutasjon. Sprangene skyldtes en spesiell paring av kromosomene og rekombinasjon av planten. Ved rekombinasjon fordeles genene fra mor- og far-plantene på nytt. Han tok også generelt sett feil med hensyn til arvelighetslæren ved kryssbestøvende planter, men derimot var han på rett spor i det han skrev om arvelighetslæren for selvbefruktende planter.
Veier i Buskerud

I Buskerud var det pr. 1. januar 2007 til sammen 4 107 km offentlige veier, noe som utgjorde 4,42 % av landets samlede veilengde på 92 946 km. Av dette var 1 182 km riksveier/europaveier, 1 169 km fylkesveier og 1 756 km kommunale veier.

Fylkets viktigste veier

Buskerud har tre europaveier: E16, E18 og E134. Europavei 16 går fra Sollihøgda via Hønefoss til Nes i Ådal. Europavei 18 passerer fylket gjennom Lier og Drammen. Europavei 134 går fra Drammen via Kongsberg mot Notodden. Disse er samtidig riksveier. Hertil kommer de andre riksveiene gjennom fylket. Riksvei 7 går fra Hønefoss via Gol og Geilo til Hardangervidda. Europavei 134 går fra Lier via Oslofjordtunnelen til Vassum i Frogn. Riksvei 35 går fra Jevnaker/Hønefoss via Vikersund og Hokksund til Eikeren. Riksvei 52 går fra Gol via Hemsedal til Borlaug i Lærdal.
Blant andre viktige veier i Buskerud kan nevnes fylkesvei 40, som går fra Hvittingfoss via Kongsberg og Numedal til Geilo, samt fylkesvei 50, som går fra Hagafoss i Hol til Aurland. Fylkesvei 50 var den første og eneste fergefrie veiforbindelsen mellom Oslo og Bergen fra 1991 til Lærdalstunnelen ble åpnet i 2000.

Undersjøiske tunneler i Buskerud

Buskerud har én undersjøisk tunnel: Oslofjordtunnelen, som går under Oslofjorden fra Hurum til Frogn i Akershus.

Fjord- og elvekryssinger

Fylkets eneste fjordkryssing av betydning er Oslofjordtunnelen. Drammenselva krysses av flere bruer; den viktigste er Drammensbrua på europavei 18. Den er også Norges lengste bru. Elvene ved Hønefoss krysses også av flere bruer.

Fjelloverganger

To fjelloverganger er særlig viktige for Buskerud. Europavei 16 over Sollihøgda er ingen høyfjellsvei, men har stor trafikk. Høyeste punkt på riksvei 7 over Hardangervidda ligger i Hordaland, men også den delen av veien som ligger i Buskerud når over 1200 moh. Andre viktige fjelloverganger i fylket er riksvei 52 over Hemsedalsfjellet, fylkesvei 50 Geiteryggen (Hol-Aurland), fylkesvei 40 Nore og Uvdal–Geilo og fylkesvei 51 over Golsfjellet.
Katiannidae

Utseende

Spretthaler av kulespretthale-typen med kort, rund kropp.

Utbredelse

Familien er utbredt i alle verdensdeler.
Zhushan (Jingdezhen)

Zhushan (kinesisk: 珠山区, pinyin: Zhūshān Qū = Perlefjelldistriktet) er et bydistrikt i kinesiske provinsen Jiangxi. Det ligger under byprefekturet Jingdezhen. Det har et areal på 39,9 km² og teller ca. 277 000 innbyggere.
Elektromagnetisk spekter

Infrarød stråling

Alle fysiske legemer med en viss temperatur sender ut elektromagnetisk stråling styrt av Plancks strålingslov. Ved temperaturer rundt romtemperatur og litt oppover vil mesteparten av strålingen bli sendt ut i det infrarøde området som varme. Kameraer som ser infrarød stråling blir for eksempel benyttet for å finne savnede personer etter skipsforlis eller på fjellet, da alle levende vesen sender ut varmestråling. 
Mange bevegelsesdetektorer for eksempel i alarmer eller lysbrytere måler infrarød stråling for å detektere personer i nærheten.
Heptelia

Utbredelse

Det to artene lever på Borneo.
Deutsches Institut für Normung

Deutsches Institut für Normung (DIN) er Tysklands standardiseringsorganisasjon og er Tysklands medlem i ISO. DIN har hovedkvarter i Berlin. Det er for tiden rundt tretti tusen DIN-standarder som dekker de fleste teknologiske områder.

Historie

Instituttet ble opprettet i 1917 som Normenausschuß der deutschen Industrie (NADI, «Standariseringskomite for tysk industri»), men omdøpt til Deutscher Normenausschuß (DNA, «Tysk standardiseringskomite») i 1926 for å reflektere at organisasjonen nå drev med standardiseringer på mange felt og områder, ikke kun for industriprodukter. I 1975 ble det omdøpt på nytt som Deutsches Institut für Normung, eller DIN, og er anerkjent av de tyske myndigheter som offisiell nasjonal myndighet for standardisering og som representerer tyske interesser internasjonalt og på europeiske nivåer.
Den første standarden kom i 1918 og var DIN 1 Kegelstifte. Siden 1920 var DIN en registrert organisasjon. I 1922 fulgte DINs mest kjente standard, DIN 476 for papirformater med inndelinger som A3, A4, A5 og videre. Den ble adoptert i 1975 som internasjonal standard, ISO 216.
Etter den andre verdenskrigen ble virksomheten gjenopptatt og i 1951 ble instituttet medlem i ISO, den internasjonale standardiseringsorganisasjonen, som ansvarlig for standardisering i tysktalende land. I 1975 ble det undertegnet en avtale mellom DIN og den tyske staten som slo fast at DIN er den eneste nasjonale standardiseringsorganisasjonen. DIN representerer Tyskland i internasjonale standardiseringsspørsmål og avgjørelser. Foruten å være medlem av ISO er organisasjonen også medlem av den europeiske standardiseringsorganisasjonen CEN, Comité Européen de Normalisation.

Annet

I Norge følges ofte DIN-normen på områder som Norsk Standard ikke dekker. For amerikanske produkter er det SAE, Standard for American Engineering, som gjelder. Denne legger blant annet til grunn det engelske målesystemet med fot og tommer. Ved beskivelse av bilers motorytelse har både DIN-normen og SAE-normen lenge vært i bruk for beskrivelse av antall hestekrefter. 1 hestekraft DIN tilsvarer 1,144444444444444 hestekrefter SAE.
Tydal museum

Tydal museum ligger i Tydal kommune i Trøndelag.
Nybygget ble tatt i bruk i 1990. Det ligger rett ved fylkesvei 705, ca. 5 km fra Tydal sentrum. Museet kan by på ulike temautstillinger.

Karolinerutstilling

Tydal er kjent for den tragiske slutten for Carl Gustaf Armfeldts karolinere. Utstillinga er godt illustrert med lettleste tekster. Her finnes kanonkuler, sverd og diverse feltutstyr som skriver seg fra Karolinertida. Med kart og skisser kan man følge felttoget fra de startet opp i Duved 18. august i 1718. Hæren gikk gjennom mange av trøndelags-kommunene før de ved juletider 1718 tok fatt på retretten tilbake over tydalsfjella, med kurs for Handöl i Sverige. Over 3 000 soldater frøs i hjel i storm og kulde.

Gamle ferdselsveier

Kommunikasjon har til alle tider vært en sentral og nødvendig del av tilværelsen. Utstillinga viser gjenstander knyttet til samferdsel, bilder og tekster der bygdeveien svinger seg gjennom gårdstun, over smale bruer og tette bjørkelier. Fra Skardøra i øst, som viktig ferdselsåre til og fra Sverige, nedover dalen til nabokommunen Selbu i vest.

Åkleutstilling

Tydal er godt kjent for sin vakre og varierte dobbelvev. Museet har ei utstilling om Berit Hilmo (1766–1859), «Åkle-Berit» som hun også ble kalt, er framholdt som en av Norges store bygdekunstnere, men det har også levd andre flinke veversker i Tydal. Utstillinga omfatter rundt 30 åklær i forskjellige mønstre, materialer og størrelser.

Temautstilling

I sokkeletasjen finner du ei temautstilling med gjenstander fra dagliglivet i Tydal. Mye fra 1800-tallet og frem til etter siste verdenskrig 1940-45.
Basisutstilling om Tydals historie gjennom tidene, i tekst og bilder. Jordfunn. Mynter fra «Græslifunnet». Dette er et av Norges største myntfunn fra middelalderen. Myntene skriver seg fra Harald Hardrådes og Olav Kyrres tid. Myntene må være lagt på stedet omkring år 1090. Hvem var det som gjemte skatten i steinrøysa ved Jo-Nilsagården i Græslia? Hva skjedde som gjorde at de 2 253 sølvmyntene aldri ble gravd opp igjen? Dette blir for alltid et ubesvart spørsmål, men teoriene er mange om skatten som ble funnet i Græslia under potetopptaking en høstdag i 1878.
OpenDocument

OpenDocument er et åpent dokumentformat, en standard for hvordan dokumenter skal lagres. KOffice var den første kontorpakken som benyttet dette formatet, med OpenOffice.org 2.0 like etter. Formatet er blitt både ISO-standard og IEC-standard.

Virkemåte

En OpenDocument-fil er en XML-fil med <document> som rot-element. Alternativt kan det være en samling med slike XML-dokumenter komprimert med ZIP.
Filendelsen begynner alltid på "od", mens den siste bokstaven forteller hva slags dokument dette er. For tekstdokumenter blir filendelsen ".odt".

Hensikt

Det er store langsiktige fordeler med en åpen standard for dokumentlagring. I motsetning til lukkede formater, er det ingen hemmelighet hvordan informasjon skal leses og skrives til en fil av et åpent format. Dette vil sikre dokumentenes lesbarhet for framtiden, så lenge dokumentasjonen av formatet tas vare på. Det blir også atskillig enklere å lage forskjellige programmer som bruker samme format. Sist men ikke minst er åpenhet et mål i seg selv; friheten til å kunne bruke, distribuere og modifisere programvare uansett hensikt kan også verdsettes.
Innen programvareindustrien finnes det flere eksempler på at når en programvare dominerer et nisjemarked, vil eventuelle bedriftshemmeligheter og patenter effektivt hindre kunkurranse, slik at en produsent omtrent får monopol innen det aktuelle bruksområdet. Mange mener derfor patenter ikke har noe å gjøre i programvare. Amerikanske Microsoft er firmaet som praktisk talt har verdensmonopol, både på operativsystemer og kontorprogramvare. OpenDocument spiller en avgjørende rolle i fri-programvare-bevegelsens kamp mot Microsofts dominans på kontorprogramvare.
Les mer (engelsk): her

Standardisering

OpenDocument ble fra 30. november 2006 publisert som ISO-standard ISO/IEC 26300:2006 Information technology -- Open Document Format for Office Applications (OpenDocument) v1.0
Ifølge Forskrift om IT-standarder i offentlig forvaltning skal offentlig dokumenter som skal kunne bearbeides videre, publiseres i Open Document Format (ODF), versjon 1.1 (OASIS, 1.2.2007). Dette kravet trådte i kraft 1. januar 2010.

Støtte i Microsoft Office

Microsoft finansierer prosjektet OpenXML/ODF Translator på Sourceforge, som utvikler tilleggspakker for Microsoft Offices Word, Powerpoint og Excel slik at disse kan lagre og åpne dokumenter i OpenDocument-format.
Microsoft har laget et konkurrerende XML-format, OOXML, som også benytter seg av XML-dokumenter pakket med ZIP-komprimering.
Ariyalur (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 752 481 innbyggere i distriktet, mot 695 524 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 11,12 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,20 % i 2011 mot 12,81 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 892 i 2011 mot 949 i 2001.
Patrik Eliáš

Karriere

Han ble draftet i andre runde av New Jersey Devils i NHL Entry Draft 1992.
Gregor IX

Kirkelig karriere

Han nedstammet likesom Innocens III adelsslekten Conti. I 1198 ble han kapellan i kurien. I 1206 kardinalbiskop av Ostia og dermed dekan for  kardinalskollegiet. Som kardinal var han i pave Honorius III innerste krets og samarbeidet med ham overfor keiser Fredrik II av det tysk-romerske rike. Dessuten var han 1207–1209 legat i Tyskland.

Pave

Den 19. mars 1227 ble han valgt til pave.
Han startet sitt pontifikat med å suspendere keiseren, så ble han syk og lå ved Otranto, for å utsette det lovede sjette korstog. Keiserens suspensjon ble fulgt opp med en utestengelse fra kirkens sakramenter og med trusler om avsettelse, og etterhvert som konflikten økte – fjerne Fredriks kontroll over kirken på Sicilia, hans føydale forpliktelse og forbindelse til paven, og dermed hans berettigelse til tilstedeværelse der. Fredrik klaget sin nød til andre statsoverhoder i Europa og klaget over behandlingen. Han reiste til Det hellige land, men da han kom tilbake hadde Gregor IX utnyttet hans fravær med å invadere hans områder. Etter en mislykket invasjon av Pavestaten i 1228 måtte keiseren gi etter og be om tilgivelse. 
Det var strid under hele pave Gregor IXs pontifikat, og den endte ikke før hans død 22. august 1241. Først en senere pave Innocens IV (1243–54) som kalte til korstog i 1245 fikk avsluttet den stadige trusselen fra Hohenstaufen-fyrstene .
Gregor IX, som var en bemerkelsesverdig dyktig jurist, skal ha skrevet Nova Compilatio decretalium, som ble utstedt i flere kopier i 1234. (det ble trykket i Mainz i 1473). denneNye samlingen av dekreter var sluttpunktet på en lang prosess med å systematisere uttalelsene fra pavestolen siden tidlig middelalder. dette danner fortsatt grunnlaget for den pavelige jurisdiksjon. 
Gregor IX kanoniserte den hellige Elisabeth og den hellige Antonius av Padova; samt de to store ordensgrunnleggerne den hellige Dominik, (dominikanerne) og den hellige den hellige Frans av Assisi (fransiskanerne). Sistnevnte hadde han lenge hatt et personlig vennskap med.
Enceladus (måne)

2005

Observasjoner av romsonden Cassini i 2005 viste at Enceladus er mer aktiv enn tidligere trodd. Det er observert stor aktivitet på overflaten, hovedsakelig i et stort system av sprekker nær månens sydpol. Målinger av temperaturene viser at hele området er varmere enn omgivelsene. Noe av denne aktiviteten ble senere vurdert å komme fra friksjoner i overflaten på månen. Nye målinger fra Cassini viste etterhvert at ispartiklene månen sendte ut er kilde til Saturns E-ring.

2006

I 2006 ble det også funnet indikasjoner på flytende vann under måneoverflaten.

2009

12. mars 2009 fløy Cassini forbi Enceladus i en avstand av bare 50 km. Formålet var delvis å ta bilder, men også å fly gjennom en av geysirene som spruter opp fra sprekker ved sydpolen til Enceladus. Resultatet av analysen var at gassene ikke inneholdt vanndamp som forventet, men karbondioksid, metan og komplekse organiske forbindelser som propan. På den måten minner Enceladus mer om en komet enn om en ismåne. Temperaturen var også overraskende høy, -93 °C, ca. hundre grader varmere enn overflatetemperaturen på Enceladus. Det betyr at det må være en form for energiproduksjon på Enceladus. Dette var uventet, da Enceladus er en svært liten måne, med en diameter på bare ca 500 km.
Energiproduksjonen skjer trolig i et hav eller en innsjø dypt under isen på overflaten. De to mest nærliggende årsaker til energiproduksjon er radioaktivitet eller tidevannskrefter. Radioaktivitet virker lite sannsynlig, da en liten ismåne vanligvis ikke inneholder så mye radioaktive stoffer. Tidevannskrefter er også lite sannsynlig, da månen ikke har en bane som utsetter den for sterke tidevannskrefter. Men det er mulig at Enceladus tidligere kan ha hatt en mer avlang bane som har resultert i tidevannskrefter som fremdeles er merkbare.
Enceladus har vann, varme og organiske molekyler – noen av de viktigste forutsetningene for liv.
Den nordlige halvkulen av Enceladus har et mye eldre landskap med kratre og issletter. Det er noe uvanlig at forskjellene er så store, men likevel ikke helt ukjent: Det er også store forskjeller på den nordlige og den sørlige halvkulen på Mars.
Myntrett

Myntrett er i utgangspunktet et kongelig regale. I mange land ble dette privilgiet også gitt til geistlige og adelige som da ble myntherre. I Norge hadde erkebiskopene myntrett fra 1222.
Folkefronten for Palestinas frigjøring – Generalkommandoen

Historikk

I 1970-og 1980-årene gjennomførte gruppen en rekke angrep på israelske soldater og sivile. Og de fikk rykte på seg for sin bruk av spektakulære virkemidler. Et eksempel på slike virkemidler er da et medlem av gruppen fløy inn med en motorisert hangglider (tilsynelatende levert av Libya) og landet i nærheten av en israelsk militærleir i Nord-Israel den 25. november 1987. Han drepte seks israelske soldater og såret flere andre, før han til slutt ble skutt og drept selv.
Denne handlingen har ofte blitt sett på som det som sørget for utbruddet av den første intifadaen. Organisasjonen har ikke vært involvert i noen større angrep på israelske mål siden tidlig på 1990-tallet, men de skal angivelig ha samarbeidet med Hizbollah-geriljaen i Sør-Libanon.
Den 21. februar 1970 brukte gruppen sine første barometer-triggere for å detonere to passasjerfly nesten samtidig. Organisasjonen var ansvarlig for Avivim-massakren i 1970 og Kiryat Shmona-massakren i 1974.

Politikk

De har hele tiden benektet Holocaust, og har hevdet at "jødene har klart å forfalske historien i henhold til deres interesser og at tallet på 6 millioner jøder (drept av nazistene) er en " inflasjon, forfalskning, og overdrivelse ". De har videre hevdet at "Hvis Adolf Hitler hadde vunnet, ville vi ha lest en annen versjon av historien" og at "Hitler ikke var noe verre enn George W. Bush.
Sveti Stefan

Sveti Stefan (norsk: Sankt Stefan, serbisk: Свети Стефан, italiensk: Santo Stefano di Pastrovicchio) er en senmiddelaldersk by på en liten, tidligere tidevannsøy i Adriaterhavet ved kysten av Montenegro, i Budva kommune. Byen omfatter hele øyen med venetianske murer og fullt bevarte steinhus. I byen og omegn er det ca. 410 innbyggere, med serbisk flertall og russere som største minorotet.
Sveti Stefan ligger i Montenegros viktigste turismedistrikt, Budvanska rivijera, og er en av de mest maleriske og vakre steder på hele Balkan. Den var fiskerlandsby fra 1400-tallet, men er idag kun bebodd som luksusresort med hoteller med fullt bevart eksteriør.  Det er kun hotellets gjester som kan gå ut på øya.
På en klippe ca. 200 meter rett over byen har russiske utbyggere anlagt en landsby med luksusvillaer. De fleste besøkende bor enten i komplekset i Sveti Stefan, eller i nabobyene Budva, Becici eller Petrovac.
International Canoe Federation

International Canoe Federation (ICF) er det internasjonale idrettsforbundet for padling, anerkjent av Den internasjonale olympiske komité og tilsluttet Association of Summer Olympic International Federations. Det organiserer blant annet verdensmesterskapet i padling og padling i De olympiske leker.
ICF har sin historie tilbake til 19. januar 1924 da Internationale Repräsentantenschaft Kanusport ble stiftet i København. Forbundet fikk sitt nåværende navn i 1946.
Forbundet har i dag 147 nasjonale medlemsforbund og fem kontinentale forbund. Hovedkontoret ligger i Lausanne i Sveits.
Nordhordland prosti

Nordhordland prosti er et tjenestedistrikt i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke. Det omfatter kommunene Austrheim, Fedje, Gulen, Lindås, Masfjorden, Meland, Modalen, Radøy og Solund.
Prosten har sete i Alversund hvor Alversund kirke er prostikirke.
Gulen og Solund ble overført til prostiet da Ytre Sogn prosti ble lagt ned i 2013 og Osterøy ble overført fra prostiet til Arna og Åsane prosti i 2014.
Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet.
De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.
Federico Fazio

Landslaget

Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Finnmarksbladvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 15-18 millimeter), karakteristisk farget vikler. Framvingen er gråhvit med rødbrune tegninger, noen ganger dominerer den rødlige fargen og det hvite er redusert til flekker. Tegningene består av et rødbrunt rotfelt, et bredt, skrått tverrbånd i midten og en felt i spissen av vingen. Bakvingen er grå.

Levevis

Arten forekommer på gressbakker ut mot sjøen, der den flyr om ettermiddagen og kvelden i juni-juli. Larven og dens næringsplante er ukjente.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Finnmark, der den finnes vest til Alta og øst til Vardø og stedvis er ikke så sjelden. Tross sin begrensede utbredelse er den ikke vurdert som truet.
Serbia og Montenegros herrelandslag i fotball

Historie

Fram til 1992 representerte spillere fra Serbia og Montenegro Jugoslavia sammen med spillere fra Slovenia, Kroatia, Makedonia og Bosnia-Hercegovina under laget Jugoslavia. Etter at Slovenia, Kroatia, Makedonia og Bosnia-Hercegovina brøt ut av føderasjonen tidlig på 90-tallet ble en ny føderasjon dannet 28. april 1992. Selv om denne føderasjonen også het Jugoslavia bestod den nå kun av Serbia og Montenegro. 
På grunn av idrettssanksjoner som ble innført mot landet etter krigene på Balkan spilte det nye Jugoslavia sin første fotballandskamp først den 23. desember 1994. Det var mot Brasil i en kamp som Jugoslavia tapte. I 2003 ble navnet på føderasjonen endret til Serbia og Montenegro, og i 2006 ble Montenegro selvstendig etter en folkeavstemning. Dermed ble VM i 2006 den siste til dette landslaget, og i etterfølgende turneringer representerte spillerne enten Serbia  eller Montenegro.
Como bispedømme

Historie

Como bispedømme ble grunnlagt i 386 av erkebiskop Ambrosius av Milano. Como hørte også til Milanos kirkeprovins. Forholdet mellom Como og Milano var imidlertid preget av teologiske og politiske spenninger, og fra 608 valgte derfor biskopen av Como patriarken av Aquileia som sin metropolitt.
Fra 900-tallet var biskopene av Como fyrstbiskoper av Det hellige romerske rike av den tyske nasjon og var verdslige herskere over deler av bispedømmet sitt. Bispedømmet omfattet også deler av dagens Sveits, nemlig flere av dalførene i Ticino samt Valposchiavo i Graubünden.
1528 ble Como bispedømme tilbakeført til Milanos kirkeprovins, men fortsatte i ytterlige 70 år å følge den aquileianske ritus. 1598 antok bispedømmet den romerske ritus, mens resten av Milanos kirkeprovins fulgte den ambrosianske ritus.
Fra 1751 til 1807, dvs. mens Lombardia var i habsburgsk besittelse, lå Como bispedømme under Görz erkebispedømme.
På 1800-tallet ble bispedømmet tilpasset statsgrensen mellom Italia og Sveits. Dette innebar at Valposchiavo i 1870 ble overført til Chur bispedømme, mens Comos andeler av Ticino i 1884 inngikk i det nyoppretta Lugano bispedømme.