google/wiki40b huggingface dataset:
Mol kraftverk

Mol kraftverk (Electrabel Centrale Mol) er et varmekraftverk i det nordlige Belgia, noe sør for grensen mot Nederland. Det har en installert produksjonskapasitet på  306 MW fordelt på to enheter, hvorav en av disse er en 30 MW gassfyrt blokk. Hovedanlegget stod ferdig i 1965. Brenselstypen er naturgass og råolje, og operatør er energiselskapet Electrabel. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 572 950 tonn, ned fra 976 785 tonn året før.
Lahemaa nasjonalpark

Lahemaa er en nasjonalpark i det nordlige Estland, ca. 40 km øst for hovedstaden Tallinn.
Parken ble opprettet i 1971, som den første i både Estland og det tidligere Sovjetunionen. Arealet er senere blitt utvidet sydover således at det i dag dekker over 725 km² hvorav 474 km² er land og 251 km² vann.
Parken inneholder uberørt skog, bekker og vann, fiskerlandsbyer samt historiske gods og herregårder som Palmse, Sagadi, Vihula og Kolk. Av fugler ses blant annet svartstork og traner, mens pattedyrene er representert med både bjørn, ulv og gaupe. Laks og ørret gyter i elvene. Bærplukking og soppsanking er tillatt.
Antonios Mastoras

Idrettskarriere

Mástoras deltok ved ungdoms-VM i friidrett i 2007, men kom på 22.-plass i kvalifiseringen, og kom ikke til finalen. Samme år deltok han ved European Youth Olympic Festival, og kom der på 5.-plass med 2,08 meter. Året etter deltok han ved junior-VM i friidrett 2008 i Bydgoszcz, der han kom på 8.-plass med 2,17 meter. Han deltok også ved junior-VM i friidrett 2010, der han kom på 7.-plass i den ene av de to kvalifiseringsgruppene, og nådde ikke finalen. Han hoppet 2,14 meter som beste hopp. 
Han deltok ved Universiaden 2009, og i finalen hoppet han 2,00 meter og endte på 12.-plass. Han nådde ikke finalen ved junior-EM i friidrett 2009, men endte på 16.-plass i kvalifiseringen. 
I 2012 kom han på 2.-plass ved Balkanmesterskapet i friidrett, bak Mihai Donişan, og i 2013 vant han Balkanmesterskapet innendørs. Ved EM i friidrett innendørs 2013 satte han ny personlig rekord med 2,29, og kom på 4.-plass. Han kom på delt 3.-plass (med Allan Smith) ved U23-EM i friidrett 2013, bak Douwe Amels og Daniil Tsyplakov, og 5.-plass ved Middelhavslekene 2013. Han representerte også Hellas ved Lag-EM i friidrett 2013, der Hellas deltok i Super League, og med 8.-plass i høyde skaffet han Hellas 5 poeng i lagkonkurransen. Hellas kom på 11.-plass av 12 lag, og rykket dermed ned til First League ved Lag-EM i friidrett 2014. I august deltok han også ved VM i friidrett 2013, der han kom på 13.-plass, og nådde ikke finalen. 
Han greide bare 2,15 meter i kvalifiseringen ved EM i friidrett 2014 i Zürich, og kom ikke til finalen, men endte på 21.-plass sammenlagt. 
Ved EM i friidrett innendørs 2015 satte han ny personlig rekord i finalen, der han hoppet 2,31 meter. Dette holdt til delt 2.-plass, sammen med italienske Silvano Chesani. Russiske Daniil Tsyplakov vant dette mesterskapet, også han med 2,31 meter, men han greide denne høyden på første forsøk, mens Mástoras og Tsyplakov begge trengte to førsøk på denne høyden.
Gjøljavatnet

Idrett og kulturhistorie

Triatlon Gjølgavatnet er et arrangement som går årlig i juli mnd. På nordsiden av vannet finnes dyremalerier fra steinalderen.

Krigshistorie fra annen verdenskrig

Tysbotn ved Gjølgavatnet var et gårdsbruk som ble drevet av Lina (Dorthea Nikoline Johansdatter Fiksdal) og Jørgen Tysbotn født 1. februar 1889. Jørgen Tysbotn står sentralt i Fosen-historien som en av grensevaktene på Fosen under unionsoppløsningen av Sverige i 1905. Senere under den annen verdenskrig ble han en sentral rolle for motstandsbevegelsen på Fosenhalvøya. Blant mange andre drev han motstandsarbeid på denne avsideliggende gården. Ett av våpenlagrene til Milorg på Fosen var stasjonert her på gården ved «våpenhytta». Pga tyskernes oppdagelse og arrestasjonen under Operasjon Oleander via en angiver ble Jørgen Tysbotn sendt til Grini fangeleir til freden kom. Jørgen ble preget resten av livet av mishandlingen han ble utsatt for under fangenskap. Jørgen døde 28. februar 1955.
Bøhering (dialekt)

Bøhering eller bømål er den tradisjonelle dialekten i Bø i Telemark. Bøhering er en av de norske dialektene som har bevart flest trekk fra gammelnorsk, om enn ikke i like stor grad som dialektene i de øverste delene av Øvre Telemark, og ligger nær opp til den mest konservative formen for nynorsk (i-målet); Johan A. Schulze skriver at «målføret i Bø er god nynorsk, og det har røter langt attende i tidi, heilt til gamalnorsken. Bøheringene har teki godt vare på denne arven». Det er skrevet en god del både på og om bømålet.
Bøhering ble tradisjonelt stort sett snakket av alle sosiale lag blant innfødte i Bø, et herred der så godt som hele befolkningen tilhørte bondestanden og der bondestanden omfattet både småbrukere, mellomstore bønder og et ganske betydelig antall storbønder. Utover på 1900-tallet, særlig fra andre halvdel av århundret, har bøhering etterhvert blitt en utrydningstruet dialekt, ettersom standard østnorsk brer om seg i Bø og andre deler av Midt-Telemark og Øvre Telemark, særlig blant yngre.
Bøhering kan også betegne en person fra Bø.
Fylkesvei 3434

Fylkesvei 3434 går mellom Atrå og Steinsbøle i Tinn kommune. Veien er 13,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 756.
Penina

«Penina» er én av The Beatles-medlemmet Paul McCartneys mest sjeldne sanger. Han skrev den på Hotel Penina i desember 1968, da han var på ferie i Algarve i Portugal.
Sangen ble først spilt inn på plate av bandet Jota Herre og to måneder senere av vokalisten Carlos Mendes, frem til 1967 medlem av The Sharks. Mendes' versjon var tilgjengelig på LP-platen The Songs Lennon and McCartney Gave Away fra 1979.
Abu Dhabi Plaza

Konstruksjon

Konstruksjon startet i november 2010. Bygningens totale areal vil bli mer enn 510 tusen kvadratmeter.
Riksdagsvalget i Tyskland 1890

Valget i Tyskland 1890 var det åttende føderale valg i Tyskland etter den tyske riksgrunnleggelse.
Onigawara

Onigawara (鬼瓦 lit. ogre tile) er en type takornamentering i japansk arkitektur. Det dreier seg for det meste om takstein eller statuer som forestiller en japansk ork eller oger (oni) eller et skrekkelig beist. Den er som regel angragt i endele av takryggen.

Utforming, historikk

Forut for Heianperioden brukte man ornamenter med blomster- eller planteutforming (hanagawara), men dette ble fortrengt av onigawaraornamentering. Den senere alminnelige utforming antas å ha utviklet seg fra et eldre arkitektonisk element, kalt oni-ita, som er et brett bemalt med ansiktet til en oni, og dette var ment å beskytte mot taklekkasjer. Under Naraperioden ble taksteinen dekorert med andre motiver, men senere fant det sine distinkte ork-like brett og ble markert tredimaensjonale.
Onigawara opptrer for det meste på japandke buddhistiske templer. Noen ganger mangler selve ansiktet - men navnet er likevel det samme.
Tahmasp II

Biografi

Tahmasp var sønn av Husayn av safavidene, sjahen i Iran på den tid. Ds Husayn ble tvunget til å abdisere av afghanerne i 1722, ønsket prins Tahmasp å overta tronen. Han flyktet til Tabriz der han opprettet et styre. Han fikk støtte av sunni-muslimer i Kaukasus, i tillegg til flere Qizilbash-folk (blant dem afsharene, under kontroll av den fremtidige iranske hersker Nadir Shah). Tahmasp ble etterhvert anerkjent av både Det osmanske rike og Russland, som begge var redde for at den andre skulle få for meget innflytelse i Iran. Selv mughal-vesiren Asaf Jah I er kjent for å ha støttet Tahmasp II i keisarhoffet til keiser Muhammed Shah. 
I 1729 hadde Tahmasp mistet kontroll over det meste av landet. Han ble avsett av den fraetidige Nadir Shah i 1732 til fordel for sin nyfødte sønn, Abbas III. Begge ble drept ved Sabzevar i 1739 Reza-qoli Mirza.
Gamle Voss kino

Voss Kino ble bygget i 1957. Bygget, Uttrågata 9, står i original stand og har ikke gått gjennom noen form for ombygging. Innvendig er det skiftet stoler en gang, i 1982. Ny digital lyd kom på plass i 1999 og ny kinomaskin og lerret kom på plass i mars 2004.
Salen er svak amfi med 454 seter som er kombinert kino/teater/konsertscene. 
5. januar 2011 ble kinoen flyttet til Voss kulturhus, Evangervegen 6, bygget brukes siden som konsert- og kulturlokale.
Strand (London)

Toponymi

Navnet «Strand» er først dokumentert i 1002 som «strondway», senere i 1185 som «Stronde» og i 1220 som «La Stranda». Ordet er dannet fra angelsaksiske (gammelengelske) ordet “strand” som betyr, tilsvarende det norske ord strand, eller dagens engelske ord «shore», kystlinje, og refererte opprinnelige til den grunne elvebredden til den den gang langt bredere elven Themsen (før byggingen av Victoria Embankment. Navnet ble senere også benyttet for veien som gikk langs elven. Deler av dens lengde var kjent på 1200-tallet som «Densemanestret», eller «Danenes vei», noe som refererte til det danske eller danskættede samfunnet i området.
Ludovica Levy

Bakgrunn

Ludovica Levy var datter av skomakermester Lars Henrik Dysten (1826–74) og Maria Magdalene Specht.

Fra Danmark til Norge

Etter å ha startet ved Frederiksbergs Teater i København kom hun til Norge med ektemannen Bernhard Levy (1844–92 - sønn av tøymakermester Jacob Simon Levy (1804–53) og Clarine Gabriel (1808–73) - som hun hadde giftet seg med 28. september 1873. De  var tilknyttet Olaus Olsens trupp 1880-83 med base i Stavanger.  Etter et kortvarig engasjement på Dagmarteatret i København begynte ekteparet igjen å reise i Norge, nå med eget selskap, Det Levyske Theaterpersonale, frem til 1890.
Ludovica Levy var knyttet til Casino i København sesongen 1890/91, men da Bernhard Levy døde 1892, måtte hun på ny ta engasjement ved forskjellige danske provinsselskaper som også reiste i Norge. 1889 hadde hun hatt et gjestespill på Den Nationale Scene (DNS) i Bergen, og 1895 kom hun igjen til Bergen for å tiltre et engasjement ved DNS, først og fremst som instruktør og veileder for skuespillerelever. Det oppstod debatt i pressen om ansettelsen, fordi noen så med skepsis på en dansk skuespiller ved et norsk, nasjonalt teater, nå som man endelig hadde frigjort seg fra dominansen av dansk språk og spillestil. Men teaterledelsen fremholdt hennes teaterfaglige dyktighet og profesjonalitet.
I Bergen møtte hun og ble gift med skuespilleren Dore Lavik (1863–1908).

Secondteatret

Ekteparet etablerte Secondteatret i 1899, beliggende i lokalene til Tivoli Teater.  Dette var aktivt ett år. Ludovicas egen datter, Clary Levy (1874–1908), var med som skuespiller og holdt også teaterets regnskaper. Etter finansielle problemer la de ned Secondteatret etter bare en enkelt sesong.  Vestlendingene Agnes Mowinckel (1875–1963), Ingolf Schanche (1877–1954), Lauritz Stub Wiberg (1875–1929) og Hauk Aabel (1869–1961) var ved Secondteatret i sine unge scenatiske år.
Hun var senere teaterkritiker for kvinnebladet Urd. 
Ekteskapet med Dore Lavik ble oppløst 1906. Ludovica drev senere Nationalturneen fra 1907 til 1911 og var teaterjournalist i Ørebladet fra 1914 til 1919. Hun reiste tilbake til København for å bosette seg der kort tid før sin død høsten 1922.
Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti

Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti (NSA) ble dannet i 1921. Under første verdenskrig ble Det norske Arbeiderparti (DNA) kraftig radikalisert og meldte seg i 1919 inn i Den Kommunistiske Internasjonale (Komintern). NSA ble etablert av utbrytere som mente at radikaliseringen var gått for langt. Blant de mest fremtredende medlemmene var Magnus Nilssen, Michael Puntervold og Olav Oksvik, men også en mann som senere utenriksminister Halvard Lange skulle spille en viktig rolle i partiet.
NSA etablerte også en egen ungdomsorganisasjon, Norges sosialistiske ungdomsforbund.
Ved valget i 1921 mistet DNA 10% av stemmene, mens NSA fikk 9%. I årene som fulgte hardnet striden i Arbeiderpartiet til, blant annet da en fraksjon i partiet ville melde partiet ut av Komintern. Det hele endte med en ny splittelse der mindretallet som ønsket fortsatt kominternmedlemskap etablerte Norges Kommunistiske Parti i 1923. Denne splittelsen medførte i sin tur en moderering av motsetningene i og med at DNA gikk mot høyre. I 1927 slo NSA og DNA seg sammen. Historikere har oppsummert at denne sammenslutningen i stor grad betydde at synspunktene til NSA i 1921 gjorde seg gjeldende i hele det samlede partiet.
Larry's Lookout

Larry's Lookout er et sted på Husband Hill i Gusev-krateret på Mars. Det er oppkalt etter Larry Crumpler. Under kjøreturen opp dit gjorde roveren flere undersøkelser, bl.a en jordprøve (Paso Robles) som inneholdt de største forekomsten av salt noensinne funnet på Mars. Prøven inneholdt også store mengder med fosfor. Saltmengden var nok en indikasjon på vann på den røde planeten.
I 2005 tilbragte mars-roveren Spirit 70 Sol på å kjøre opp til Larry's Lookout og deretter 4 sol med å ta panorama-bilder av «Tennessee Valley» nedenfor.
Treatment

Treatment er fagordet for behandling av en manuskriptskladd. Et treatment er ofte kun et arbeidsdokument som kun forfatteren benytter. Dette er før det oppstår krav til hvordan ting skal se ut, så i dette dokumentet kan man skrive som man vil. I dette dokumentet finner du svarene som gir kjøtt på benet (premisset). Hvilke personer som dukker opp, rekkefølge, filmen som helhet osv.. Treatment pleier å være lange og detaljerte, ofte mellom 30 og 80 A4-sider. Treatmentet til The Terminator var for eksempel på 48 sider. Et treatment kan i realiteten minne om en novelle.
Treatment er andre ledd i filmmanuskriptskrivningsprossessen.
En mellomting av et konvensjonelt manus og et treatment kalles scriptment.
Onocephala

Utseende

Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, mye lengre hos hannene. De innerste leddene er kraftige og tett hårete. Pronotum er nærmest sylindrisk uten pigger på sidene, omtrent så bredt som langt. Dekkvingene har markerte "skuldre" og gjerne lyse striper.

Utbredelse

Slekten har en ganske begrenset utbredelse i de østlige og sørøstlige Brasil.
Kaste smutt

Kaste smutt, også kalt slå smutt, smutte stein, kaste flyndre, flindre, flintre, slå munk, munke, fiskesprett, fiske, skjene og annet, er en lek eller et spill der et barn eller en voksen kaster en liten, flat stein bortover en vannflate slik at den faller på flatsida og spretter opp i flere hopp («slår smutt»). Det gjelder å få til flest mulige hopp («smutt») på vannet. Hoppene sees som ringer på vannoverflaten.
Det er viktig å finne en passe stor, flat og rund stein, holde kroppen og armen i rett stilling og utføre kastet med kraft og i den riktige, flate vinkelen i forhold til vannflaten slik at steinen kommer i rotasjon og skjener bortover. Verdensrekorden skal være 51 smutt med ett steinkast. Kastet ble videofilmet av en amerikaner i 2007 og er godkjent av redaksjonen bak Guinness rekordbok. Fordi det kan være vanskelig å skille og telle ringene  på vannet, er det andre som heller konkurrerer i lengste hopp.
Steinen en kaster, finner en vanligvis på stranda eller i vannkanten. Den kan kalles en smuttstein eller skive. «Å kaste smutt» kalles på dansk kaste smut eller stensmut og på engelsk vanligvis stone skipping, men også play ducks and drakes og dap, skim eller skitter stones. Leken er nevnt i skrift allerede i 1583, i et engelsk dokument som forteller at en kan kaste både med steiner og østersskall.
Seilskipstypen skonnert har fått navn etter det engelske ordet for «smuttstein», schoon, det vil si «(noe) som glir lett i vannet».
Anelosimus vittatus

Utseende

Anelosimus vittatus er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper, hunnen er 3-3,5 millimeter lang, mens hannen er litt mindre, 2,5 til 3,5 mm. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen stor og kuleformet. Den brede, mørke sentral midtstripen på forkroppen (prosoma) blir smalere bakover. Bakkroppen (opisthosoma) er hvit eller gulaktig til rødlig, med et bredt brunt til svart langsgående band, med et taggete, hvitt bånd på hver side. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.
Mange av kamfotedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Anelosimus vittatus lever litt skjult, i hulrom og skyggefulle steder, ofte i bladverk, på busker og trær, samt høyere planter. De bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers.
Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk. Kjønnsmodne dyr (imago) finnes om våren og sommeren.
John David Nielsen

Separatutstillinger (utvalg)

Unge Kunstneres Samfund (1965), Kunstnerforbundet (1967, 1971, 75).
Galleri K, Oslo, (1976, 1977, 1979, 1981, 1984, 1991, 1993, 2003, 2008, 2013).
Galleri Langegården, Bergen (1984).
Lillehammer Kunstmuseum, (1998).
Somalidverglerke

Utbredelse

Den forekommer i Etiopia, Kenya, Somalia og Tanzania.
Sportsklubben Reidulf

Virksomheten før krigen

Sportsklubben Reidulf ble stiftet i en oppgang i Sverdrups gate 22 på Sofienberg. Om lag 15 gutter i alderen 10–14 år ble enige om å starte en idrettsforening, og Rolf Gulbrandsen ble Reidulfs første formann. Treningen de første årene foregikk på Tullinløkka og Lille Bislett. Et par år på 1920-tallet dalte klubben i aktivitet, men det ble blåst nytt liv i foreningen 18. oktober 1926 da Reidulf slo seg sammen med naboklubben Ski- og Ballklubben Storm. En annen klubb, Falken Idrettsforening, hadde gått inn i Storm kort tid i forveien. Reidulf meldte seg inn i Arbeidernes Idrettsforbund, der klubben var medlem helt fram til idretts-Norge ble forent i Norges Idrettsforbund i 1945.

Virksomheten etter krigen

Etter krigen viste det seg vanskelig å sikre rekrutteringen til Reidulf. Klubben hadde også store økonomiske utfordringer. I 1952 var Sportsklubben Reidulf med på samlingsprosessen for klubbene på Grünerløkka, men avviste på sin generalforsamling 29. oktober 1952 å bli med i den nye storklubben Grüner. Formannen Johs. Andresen uttalte: «Det går nok dårlig for oss om dagen, men jeg har lyst til å holde på den gamle gode klubbpatriotismen så lenge det finnes håp. Visst er det tungt å arbeide og økonomien er håpløs, men som sagt er det rart med gamle Reidulf.» To år senere, i 1954, valgte klubben likevel å gå sammen med en annen klubb, Sportsklubben Steady. Denne gang uttalte klubbledelsen at en sammenslutning var det beste, da det var altfor store økonomiske vanskeligheter forbundet ved å drive to småklubber i ett og samme distrikt. Sammenslutningen tok navnet Idrettslaget Trym. Trym holdt det gående fram til midt på 1960-tallet da klubben gradvis døde ut.

Meritter

Reidulf ble Oslo-mester i fotball for arbeideridrettslag i 1938/39. Klubben tok opp bandy på programmet i 1932 og ble AIF-mester i 1938 og 1939. I 1940 ble dessuten Leif Gottenborg tatt ut på bandylandslaget som den første spiller fra et arbeideridrettslag. De første årene etter krigen hevdet Reidulf seg godt. Klubben ble Oslo-mester i bandy i 1945 og spilte i eliteserien fram til 1950.
Skøyteløperne Bernt Evensen og Håkon Pedersen, som begge var blant Norges fremste på 1930-tallet, meldte i 1935 overgang fra Oslo Skøiteklub til Reidulf av politiske årsaker. Deres inntreden i klubben førte til opprettelse av en skøytegruppe som var i aktivitet fram til krigsutbruddet. Pedersen ble i 1936 utnevnt til Reidulfs første æresmedlem på grunn av sin «fortjenstfulle innsats for klubben».
Batsisk

Batsisk (også kalt batsbi og tsova-tush) er et språk som brukes blant folkegruppen batsere i Kaukasus, som kaller språket batsba motjiti. Det er et av nakh-språkfamilien av de nordøst-kaukasiske språkene. Det hadde 3 420 brukere i 2000.
Språket eksisterer bare som talespråk, ettersom bats-folket bruker georgisk som sitt skriftspråk. Det er ikke innbyrdes forståelig med tsjetsjensk og ingusjisk, som er de to andre språkene i nakh-familien.
De fleste brukerne av batsisk bor i landsbyen Zemo-Alvani i Kakheti-provinsen i Georgia, men det finnes også familier som bruker batsisk i Tbilisi og andre større byer i Georgia.
Norcem

Historikk

Norcem AS ble opprettet i 1968 som en fusjon mellom de tre sementfabrikkene i Slemmestad (Christiania Portland Cementfabrik), Brevik (Dalen Portland Cementfabrik) og Kjøpsvik (Nordland Portland Cementfabrik). 
Sementfabrikkene i Brevik og Slemmestad hadde begynt med eksport allerede i mellomkrigstiden, med fjerne destinasjoner som Argentina og Colombia. I 1960-årene økte eksporten vesentlig, blant annet som følge av store kontrakter i Ghana, Liberia og Nigeria. Etableringen av Norcem økte eksportsatsingen ytterligere, ikke minst med etablering av siloterminal i New York. Leveransene i Afrika ble ytterligere forsterket gjennom eierskap og utvikling av lokale selskaper og produksjonsanlegg. Eksporten var på over 1,1 millioner tonn i 1969, men sank vesentlig mot slutten av 1970-tallet.
I løpet av 1970-tallet utviklet Norcem seg til et av landets største industrikonglomerater med hovedvekt på byggematerialer, og en rekke selskaper ble kjøpt opp. Blant selskapene som helt eller delvis var eid av Norcem var: Bratsberg Teglverk, Jøtul, Norcem Betong, Norcem Paper Mill, Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab, Norema, Norsk Eternit Fabrikk, Norsk Leca, Zanda, Saga-døren, Siporex/Ytong, Slemmestad Fiberglass / Fjord plast. Sementaktiviteten ble fra 1983 organisert i datterselskapet Norcem Cement.
Norcem var tidlig inne i oljeindustrien gjennom eierskap i en rekke selskaper, blant annet etablering av forsyningsbasen Norsea (North Sea Exploration Services) i Dusavika i Stavanger, boreselskapet Morco (senere Norcem Drilling, Aker Drilling, Transocean Drilling, Procon, Prosafe), selskaper innen korrosjonsbeskyttelse, samt levering av brønnsement og boreslam. 
I 1987 fusjonerte selskapet med Akers mekaniske verksted og dannet Aker Norcem AS. I 1988 ble konsernnavnet endret til til Aker AS. Norcem Cement endret navn til Norcem, som ble et rent sementselskap.
I 1995 fusjonerte Aker Sement og Byggevare med Euroc AB og dannet Scancem AB.
I 1999 ble Scancem AB solgt til tyske Heidelberger Zement Gmbh, som i 2001 endret navn til HeidelbergCement.
Huaneng Tongchuan kullkraftverk

Huaneng Tongchuan kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shaanxi i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2400 MW, i blokker av 300-600 MW hver. Anlegget ble bygd ut av bl.a NWPCG.
Pembrolizumab

Historie

Pembrolizumab ble oppfunnet av Gregory Carven, Hans van Eenennaam og John Dulos på Organon Biosciences. MRC Technology humaniserte antistoffet pembrolizumab for Organon i 2016.
4. september 2014 godkjente Food and Drug Administration (FDA) pembrolizumab. Det er godkjent for bruk som oppfølgingsbehandling av ipilimumab eller etterbehandling med ipilimumab og en BRAF-hemmer hos pasienter med avansert melanom som har mutasjon på BRAF-genet. Det markedsføres av Merck.
Den 2. oktober 2015 godkjente FDA pembrolizumab for behandling av metastatisk ikke-småcellet lungekreft hos pasienter med tumorer som uttrykker PD-L1 og som har mislyktes med behandling av andre kjemoterapeutiske substanser.
I Norge ble pembrolizumab godkjent til behandling av lokalavansert og metastaserende føflekkreft (malignt melanom) av Beslutningsforum 25. november 2015.

Mekanisme

Pembrolizumab er et terapeutisk antistoff som blokkerer den hemmende liganden til  programmert celledød 1 reseptor. Denne reseptoren er ansvarlig for hemming av immunresponsen mot kreftceller. Normalt er denne effekten nødvendig for å unngå upassende overreaksjon, for eksempel en autoimmun sykdom hos friske individer. Hos kreftpasienters blokkerer antistoff denne reseptoren, mens Pembrolizumab gjenoppliver immunsystemet, slik at det blir mulig å målrette og ødelegge kreftceller.

Kliniske studier

Fra en stor klinisk fase I-studie i 2015 kom det frem en responsrate på 37-38% hos pasienter med avansert melanom og en samlet svarprosent på 26% hos pasienter som hadde progressiv sykdom etter behandling med ipilimumab.
I 2015 var også stoffet med i en kliniske fase II-studie for ikke-småcellet lungekreft hos pasienter med oligometastatisk sykdom.