google/wiki40b huggingface dataset:
Gutasagaen

Gutasagaen er en svensk «saga». Gutasagaen er det populære navnet på Gotlands gamle krønike. Gutarne er Gotlendingernes gamle navn på seg selv. Gutasagaen omhandler Gutarnes eldste historie, fra mytene og fram til faktiske hendelser som kristendommens inntog på Gotland. Sagaen er skrevet på forngutnisk, et eget språk som norsk eller svensk. Olav den hellige fra Norge er en betydelig hendelse i fortellingen.

Krønike

Gutasagaen er i seg selv et statsrettslig dokument som så sent som i 1449 ble påberopt av gutaerne som en motivering til hvorfor de skulle følge den svenske kongen i forsøket på å styrte innehaveren av Visborgs festning. Da ble teksten forøvrig henvist til som en krønike. Fra og med 1800-tallet begynte man å henvise til dagens populære navn.

Handling

Fortellingen starter med den mytiske fortellingen om Tjelvar som er den første beboeren på Gotland; den førhistoriske utvandringen på grunn av overbefolkning og sult; hvordan de ga seg inn under Sveakongen frivillig; om hærferder; og om da Olav Haraldsson fra Norge, bedre kjent som Olav den hellige, besøkte øya og er siden blitt regnet som Gotlands beskytter. I enkel krønikeform forteller den om da Gotland ble kristnet og byggingen av de første kirkene og til slutt da øya ble tilsluttet Linköpings stift.
Gutasagaen har en viss verdi som historisk kilde. Dens opplysninger Allhelgenerkirken i Vi, nåværende Visby, er blitt bekreftet av arkeologiske utgravninger på 1980-tallet.

De øvrige fortellingene

Sagaen forteller videre om utvandringen via Trosborgen, Fårö og Dagö inntil de kommer til Hellas, og det er en lokal variant av et populær sagnmotiv.
Andre kapittel omhandler Gotlands innlemmelse innenfor Sveariket. Mot 60 mark sølv fikk gotlendingene handel- og tollfrihet i Sveariket samt løfte om beskyttelse og hjelp ved behov. Ifølge Snorre Sturlasson ble Gotland før 900-tallet angrepet av et norsk hærtog, noe som kan ha framskyndet denne avgjørelsen.
Tredje kapittel omhandler Olav den helliges besøk på Gotland. Dette skal ha skjedd da kongen flyktet fra Norge i 1029 og til sin svoger, den 25 år eldre kong Jaroslav den vise i Russland. Ifølge Snorre Sturlason hadde en tidligere norske konge, Olav Tryggvason, vært på sydlige Gotland og herjet, men når Olav Haraldsson går i land på nordlige delen går det fredelig for seg. I tradisjonen har han fått hovedrollen for kristningen av øya. Beboerne og kongen utveksler gaver og siden fikk Olav status som vernehelgen for Gotland, og hver eneste av de mange kirkene der hadde et olavsalter. Den dag i dag står et kors og et lite kapell på det sted hvor han gikk i land, nevnt som Åkergarn i Hellvi, en havn den gang, og som nå heter S:t Olafsholm.
Gotlands kristning utdypes i kapittelet deretter. En del av beboerne verget seg mot fremmede guder og brente kirkene ned: «Der bygde han en annen kirke. Denne kirken ville landet også brenne. Da gikk han selv opp på kirken og sa ‘Vil dere brenne den, da skal dere brenne meg med denne kirken.’ Det er denne kirken som er gjenfunnet.»
Anne McCaffrey

Bøker og forfatterskap

Bøkene hennes er skrevet på en slik måte at de ut fra et lesersynspunkt vanskelig lar seg kategorisere som ren fantasy eller ren science fiction. Lenge nøyde hun seg med ett univers der det eneste magiske elementet var at dragene hadde særlig evner som mennesker ikke har. I noen av de andre bøkene finnes andre vesener som har tilsvarende egenskaper. Menneskene er derimot som folk flest, men har utviklet vår kjente teknologi langt videre. 
I ett univers parallelt med vårt lar hun ESP-begavede mennesker slå seg sammen for å bedre tjene menneskeheten, først på jorden og senere i generasjonene deretter på nye planeter. Slik elitisme har ikke bare blitt godt mottatt. I noen bøker skildrer hun møtet mellom mennesker og utenomjordiske skapninger. Enkelte av bøkene er kanskje mest egnet for unge lesere. I tillegg kommer enkeltstående bøker og noen romantiske fortellinger.
Crossosomatales

Beskrivelse

Dette er en svært variert orden som har få gjennomgående morfologiske trekk, men støtten i genetisk slektskap er sterk. De fire nye familiene som ble inkludert i og med APG III gjøre ordenen ganske særegen: Disse fire familiene består av en eller to arter hver (Strasburgeriaceae's ene art skilles sågar ut som en egen familie av noen - Ixerbaceae). Disse totalt fem artene har tildels svært avgrensa geografisk utbredelse, men på vidt atskilte steder i verden.

Historie

Crossosomatales ble første gang beskrevet av Armen Takhtajan og formelt publisert av James Reveal i 1993. I Takhtajans senere systemer inneholdt ordenen bare en familie, Crossosomataceae. Denne familien ble hos Cronquist plassert i Rosales som den også ble i Robert Thornes system.
Hosle

Hosle er et strøk i østre Bærum med 7 650 innbyggere pr. 1. januar 2005. Hosle har fire skoler, Hosle barneskole og Hosletoppen ungdomsskole, samt Eikeli barneskole og Eikeli videregående skole. Alle fire skolene har rundt 400-600 elever hver. Hosle har også noen butikker og et idrettslag, Øvrevoll/Hosle IL, med bra sportsfasiliteter. Tettstedet har fostret flere kjente idrettsutøvere, blant annet Karoline Dyhre Breivang (verdensmester i håndball), Bjørn Einar Romøren (verdensrekordinnehaver i skihopp og verdens lengste skihopp) og Simen Østensen (medaljør i Tour de ski, langrenn). I tillegg kommer rapperne Erik og Kriss fra Hosle.
Stedet er kjent for sin idrettskultur i regi av Øvrevoll/Hosle IL.

Hoslesenteret

Består av en dagligvarebutikk, en hårsalong og en kjøreskole. Over butikkene er det et boligkompleks.

Korps

Hosle er kjent for sine skolekorps; Hosle skolekorps, og Haug korps. Hosle skolekorps  består av barn og unge i alderen 8 til 19 år som går eller har gått på Hosle barneskole. Det er et brassband, dvs kun messinginstrumenter.. 
Hosle skolekorps' slagord lyder "Vi blåser en lang mars".  korpsene er sentrale på 17. mai og spiller i 17. mai-toget. 17. mai er ingen spøk på Hosle. 
Haug skolekorps  tilhører Haug skole og ressurssenter. De opptrer årlig på Hosle Skoles julemesse og de hadde 25-årsjubileum i 2009.
Hosle skoles loppemarked ansees for å være et av de bedre loppemarkedene i omegnen. Dette er et stort arrangement som drives med kun frivillig arbeidskraft. Inntektene av loppemarkedet går til instrumenter, uniformer og noter til Hosle skolekorps.  Hoslebrassen er lagt ned. På Hosle skole øver nå Bekkestua Veterankorps på tirsdager fra kl 19 - 21.  Korpset er et Janitsjarorkester består av tidligere musikanter fra Hosle, Smågardistene, Grav, Haslum, Jar og andre.  Medlemmene er i aldersgruppen 25 - 70 år.  Du har helt sikkert sett dem hvis du har sett Blomstertoget 17 mai.  Korpset er åpent for alle med litt erfaring fra tidligere.

Sauejordet og Fredaskogen

Sauejordet og Fredaskogen er Hosles  svar på nasjonalparker.  Sauejordet brukes hyppig av bl.a Hosle barneskole som både arrangerer løpedag, skidag og utflukter. Om sommeren går det hester, kuer og sauer fritt på Sauejordet. Om vinteren er stedet godt egnet til skigåing og aking for de yngste (og livsglade voksne). 
Fredaskogen er en liten skog som ligger mellom Sauejordet og Griniveien. Mange tror at Fredaskogen heter "Fredagsskogen", dette er ikke riktig. Navnet Fredaskogen kommer sannsynligvis av at skogen er fredet. Grunnen til det er at den sjeldne blomsten blåveis vokser der. Dette kommer av det kalkrike jordsmonnet.  Fredaskogen er en svært vakker skog i april når blåveisen blomstrer, men de skal ikke plukkes med rot.
Winter Quarters Bay

Winter Quarters Bay er en liten vik i McMurdo-sundet i Antarktis, lokalisert ca 3 500 km (2 200 miles) sør for New Zealand ved 77°50'S. Havnen er den sørligste i Sørishavet, og har en isbrygge for lastoperasjoner om sommeren. Bukta er ca 250 m bred og lang, med en maksimal dybde på 33 m. Navnet Winter Quarters Bay refererer til Robert Falcon Scotts Discovery-ekspedisjon (1901–1904) som overvintret på stedet i to sesonger.
En liten halvøy på den sørlige spissen av Rossøya former den naturlige havnen ved Winters Quarters Bay, og sørger for ly for skipene. Havnen har betjent de få skipene som har vært i stand til å bryte den 8–12 fot tykke pakkisen i McMurdo-sundet helt siden Discovery-ekspedisjonen i 1901–1904.
I dag kommer to skip, hjulpet av isbrytere, Winter Quarters Bay årlig med drivstoff og forsyninger til den tilgrensende amerikanske McMurdo Station. Forsyningene dekker også Scott Base og andre feltstasjoner rundt om på Antarktika. Mer enn 50 års aktivitet ved McMurdo Station har forurenset bukta sterkt. Smeltende antarktisk is har avdekket tiår med søppel begravd under jordens reneste kontinent. Tiår med pumping av tusenvis av liter med ren kloakk, generert av innbyggere i McMurdo, tok slutt i 2003 da et permanent rensesystem ble satt i drift.
Vertavokvartetten

Vertavokvartetten er en norsk strykekvartett, grunnlagt i 1984. Kvartetten har spilt i konserthus og på festivaler i Europa, Australia, New Zealand, Japan og USA. Kvartetten har mottatt en rekke priser, spilt inn 6 soloalbum og deltatt på mer enn 50 album sammen med andre artister. Blant artistene de har samarbeidet med er a-ha, Anne Grete Preus, Hot Club de Norvége, Jon Larsen, Maj Britt Andersen, Knut Værnes, Krøyt og trekkspilleren Per Arne Glorvigen.
Bellemeade gasskraftverk

Bellemeade kraftverk er et varmekraftverk i Richmond County, i delstaten Virginia i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 330 MW fordelt på 3 turbiner på 110 MW hver. Operatør er energiselskapet Virginia Electric & Power Co. 
Det stod ferdig utbygd i 1997. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Sveits Grand Prix

Sveits Grand Prix er et Formel 1 løp som inngikk i verdensmesterskapet i årene 1950-1954 og 1982. Løpet ble kjørt på Bremgarten-banen til den sveitsiske regjeringen bannlyste racerkjøring i landet. I 1982 ble Sveits Grand Prix arrangert på Dijon-banen i Frankrike.
Heelflip

Heelflip er et skateboardtricks der brettet poppes opp og spinner en runde i motsatt vei av en kickflip. Det heter heelflip fordi man bruker hælen for å få brettet til å spinne. Amerikaneren Rodney Mullen regnes som oppfinner av heelflip.
Osmotisk trykk

Osmotisk trykk er trykk som oppstår når en høykonsentrert oppløsning er atskilt fra en lavkonsentrert oppløsning med en selektiv permeabel (halvgjennomtrengelig) membran. Det osmotiske trykket måles i pascal (Pa) og er et mål på trykket som trengs for å hindre vannet i å bevege seg inn i den mest konsentrerte løsningen. Ved å løse stoffer i vannet senkes vannets egen aktivitet, og derav konsentrasjonen. Vannets konsentrasjon og potensial synker.
Ringsegård

Ringsegård er et tettsted i Falkenberg kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 446 innbyggere.
Aphileus

Utseende

Middelsstore (ca. 20 millimeter), avlange, mørke smellere. Slekten kjennes lett på at kjevene (mandiblene) er forlengede og framstrakte, særlig hos hannene. Oversiden er fint hårete, særlig på sidene. Pronotum er bredere enn langt, rundet med kort, skrått tilbaketrukne bakhjørner. Dekkvingene har fine punktrader.
Larvene er noe flate, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt, svart med kraftige, fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia, mest i den østlige delen (Queensland, New South Wales).
Callanispa

Utseende

En liten (4,6 - 5 millimeter), avlang, matt svart bladbille, dekkvingene kledt med tynne pigger. Antennene er litt klubbeformede, omtrent så lange som hode + pronotum, og består av 11 ledd. Pronotum har to lange pigger på hver side, disse går ut fra en felles rot. Dekkvingene er jevnbrede med tallrike, korte pigger og 8 punktrader.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne slektens vertsplanter er ukjente.

Utbredelse

Arten lever i Sør-Afrika.
Paramurosternum

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er utbredt i Tanzania.
Littlewood Nunataks

Littlewood Nunataks er en gruppe bestående av fire lav-dekkede nunataker, med en høyde opp mot rundt 250 meter mellom Schweitzer- og Lerchenfeldbreen på Luitpoldkysten Nunatakene har farge som rød murstein. De ble oppdaget og først grovt kartlagt av Den tyske antarktisekspedisjonen, 1911–12, under Wilhelm Filchner. De ble besøkt igjen av helikopter fra isbryteren USS «Lieutenant Erickson» i USN. Den ble navngitt av Behrendt etter William H. Littlewood en oseanograf i U.S. Navy Hydrographic Office, som arbeidet i området rundt Weddellhavet under Operation Deep Freeze 1957 og 1959.
Stry

Stry er bearbeidet hamp-, jute- eller linfiber som blant annet brukes av rørleggere som tetningsmiddel av gjengede rør. Stryen vikles om gjengene (han-delen), og når rørene skrus sammen, vil fibrene tette eventuell slark i sammenføyningen. Stry til slikt bruk er i de senere år blitt mer eller mindre erstattet av gjengetape, men rørleggere og fagarbeidere foretrekker ofte stryen.
Når man skal vikle stry, begynner man ytterst på rørenden og vikler med gjengene (med klokken når man ser røret fra enden) innover på røret.
Stry er også blitt brukt til tetting av lekkasjer i tretønner og båter av tre.
Vika (Oslo)

Historie

Området til det som i dag kalles Vika lå frem til ut på 1800-tallet under eiendommen Grünings løkke, samt det som fra 1800-tallet var kjent som Pipervika, et slumstrøk mest kjent for den offentlige prostitusjonen som foregikk der. Dette er omtalt i romanene Albertine av Christian Krohg og Fra Kristiania-Bohêmen av Hans Jæger. Det aller meste av bebyggelsen ble revet i 1950- og 1960-årene, og ingenting av den opprinnelige bebyggelsen er igjen i dag, med unntak av Vestbanestasjonen. Den nye bebyggelsen som kom på området har i dag strøksnavnet Vika og er av en helt annen karakter.
Trizogeniates geminatus

Utbredelse

Billen finnes i den neotropiske faunaregionen, nærmere bestemt i Brasil.
National Gallery

Om galleriet

Galleriet er en non-profit organisasjon som ikke er registrrert hos eller underlagt kontrollen til «Charity Commission for England and Wales» siden det faller under det britiske departementet for kultur, media og sports kontroll. Galleriets samlinger tilhører Storbritannias innbyggere og adgang til hovedsamlingen er gratis, mens det for enkelte spesialutstillinger kreves inngangspenger.
I motsetning til lignende kunstmuseer på det europeiske fastlandet, ble ikke National Gallery opprettet for å nasjonalisere en eksisterende kunstsamling tilhørende de kongelige eller et fyrstehus. Det ble til da den britiske regjering kjøpte 38 malerier fra John Julius Angersteins arvinger i 1824. Angerstein var en forsikringsmegler og kunstmesén. Etter dette kjøpet ble museets samlinger formet hovedsakelig av dets første direktører, mest kjent er sir Charles Lock Eastlake, og av private donasjoner som til sammen utgjør to tredjedeler av dets samlinger. Den totale samlingens størrelse er liten sammenlignet med mange europeiske nasjonalgallerier, men den er encyklopedisk i sin utstrekning; de fleste betydelige utviklinger i vestens kunst «fra Giotto til Cézanne» er representert med viktige verker. Tidligere ble det sagt at dette nasjonalgalleriet var blant de få som hadde alle sine verker fast utstilt, men det er ikke lenger tilfelle.
Den nåværende bygningen er den tredje som huser galleriets kunst, ble formgitt av William Wilkins i årene 1832 til 1838. Kun fasaden som er vendt mot Trafalgar Square er stort sett uforandret siden bygningen ble oppført, mens resten av den har blitt utvidet stykke for stykke i løpet av årene som nasjonalgalleriet har eksistert. Wilkins' bygning har ofte blitt kritisert for å være estetiske ufullkommen og at den var for liten, noe som førte til at Tate Gallery for britisk kunst ble etablert i 1897. Sainsbury-fløyen, en utvidelse mot vest som er tegnet av arkitektene Robert Venturi og Denise Scott Brown, er et kjent eksempel på postmodernistisk arkitektur i Storbritannia. Siden våren 2008 har Nicholas Penny vært direktør for galleriet.
AM 1316-241

AM 1316-241 eller ESO 508-45 er et par vekselvirkende galakser som ligger rundt 400 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Vannslangen. Paret er sammensatt av en spiralgalakse som, sett ifra jorden, ligger fremfor en elliptisk galakse. Spiralarmene i spiralgalaksen skygger delvis for lyset til den bakenforliggende elliptiske galaksen.
Dalarnas län

Landskap

Landskapet Dalarna omfatter med noen unntak hele dagens Dalarnas län (og Orsa Finnmark i Ljusdal kommune).

Administrasjon

Hovedoppgavene for lensadministrasjonen er å utføre de oppgavene gitt av Riksdagen og den svenske regjeringen, å koordinere og oppmuntre til lenets økonomiske vekst og ivareta rettssikkerheten.
Live at the Olympia '96

Sporliste

Alle låtene er skrevet av Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover, Jon Lord og Ian Paice unntatt der annet er notert.
Det lykkelige liv

Det lykkelige liv (De beata vita) er en tekst av kirkefaderen Augustin av Hippo (354-430). Det er et av hans tidlige verker, skrevet høsten 386 mens han oppholdt seg i Cassisiacum nord for Milano, kort tid etter at han omvendte seg til kristendommen.
Augustin skrev verket før han ble døpt våren 387, og han hadde ennå ikke mottatt noen systematisk undervisning i den kristne tro. «Det er derfor en temmelig hjemmesnekret teologi vi møter i Augustins skrifter fra høsten 386. Han er fast bestemt på 'å stille seg under Kristi myndighet', men han har knapt noen dypere forståelse av Kirkens lære.» Teksten er skrevet som en dialog i platonsk stil. Augustin bruker den pedagogiske, målrettede dialogen som form i flere av sine tidlige tekster.
«I dialogen 'Det lykkelige liv' tar Augustin opp den tradisjonelle antikke moralfilosofien omkring livets mål og mening. Den førkristne moraltekningen hadde vært mer opptatt av lykken og det gode liv enn av hvilke handlinger som var rette og gale i streng forstand. […] Augustin hevdet at kristendommen oppfylte gamle lengsler ved å tilby den eneste visdommen som virkelig kunne gjøre et menneske lykkelig eller salig. […] Dialogen streifer en prøvende og uferdig treenighetslære som fremdeles har et tydelig platonsk preg.»
Skyting under Asialekene 1974

Skyting under Asialekene 1974. Skyting var en av flere sporter under de sjuende Asialekene som ble arrangert i Teheran i Iran. Det var sjette gangen som skyting var med på programmet i Asialekene. Det ble konkurrert i elleve individuelle skyteøvelser og elleve lagkonkurranser, alle åpne klasser for både kvinner og menn. Skytekonkurransene ble avviklet i perioden 2. til 7. september 1974. Nord-Korea ble beste nasjon med ti gullmedaljer foran Japan med seks.
Konstantin Badigin

Liv og karriere

Konstantin Sergejevitsj Badigin begynte sin sjømilitære karriere i 1928 som matros på sovjetiske skip i Stillehavet. Senere studerte han ved den marinetekniske skolen i Vladivostok, og ble en navigatør og en offiser i den sovjetiske marinen. Mellom 1935 og 1936 var han tredjeoffiser ombord på isbryteren «Krasin» og i 1937 ble han nestkommanderende ombord på seilskipet «Sedov». I 1938 ble Badigin kjent som kaptein på sistnevnte skip, etter at skipet ble forvandlet til en drivende sovjetisk polarstasjon (isdriftstasjon). I 1940 ble Badigin tildelt utmerkelsen Helt av Sovjetunionen for sitt arbeid om bord på «Sedov» både som sjøoffiser og en vitenskapsmann.
Mellom 1941 og 1943 var han sjef for den sovjetiske isbryterflåten i Kvitsjøen samt sjef for de glasiologiske tjenestene. I 1944 og 1945 var han kaptein på handelsskipet «Clara Zetkin», som trafikkerte ruten Vladivostok-Seattle. Etter slutten av andre verdenskrig ble Badigin bedt om å om å bli avløst fra aktiv tjeneste av helsemessige årsaker. Da ble han forfatter og skrev tre selvbiografiske verk så vel som historiske romaner. Han fortsatte å skrive til sin død i 1984.

Polarstasjonen «Sedov»

Sommeren 1937 seilte isbryteren «Sadko» fra Murmansk. Skipets egentlige mål var å seile til Henrietteøya, Zjokhovøya og Jeannetteøya i De Long-øyene for å utføre vitenskapelig forskning. Ekspedisjonens hensikt var også å finne ut hvordan Nordøstpassasjen kunne brukes til vanlig skipstrafikk. Men den sovjetiske marinens ledelse forandret planene og isbryteren ble i stedet sendt for å hjelpe skip i havsnød i Kara- og Laptevhavet. 
«Sadko» ble imidlertid selv fanget i isen ved 75°17'N og 132 °28'Ø i regionen ved Nysibirøyene. To andre sovjetiske isbrytere, «Sedov» og «Maligin» som begge var i samme område og utforsket isforholdene, ble også fanget av sjøis og drev hjelpeløst. 
På grunn av vedvarende dårlig vær, kunne bare en del av mannskapet på de strandede skipene og noen av forskerne reddes i april 1938. Og først den 28. august 1938 kunne «Jermak» frigjøre to av de tre skipene ved 83°4'N og 138°22'Ø. Det tredje skipet («Sedov») måtte være igjen og drive i dets isete fengsel og ble omgjort til en vitenskapelig polarstasjon. Det drev nordover i isen mot Nordpolen, akkurat slik Fridtjof Nansens «Fram» hadde gjort i 1893-96. Det var et mannskap på 15 ombord, ledet av kaptein Konstantin Badigin og W. Kh. Buinitzki. Forskerne ombord gjennomførte 415 astronomiske målinger, 78 elektromagnetiske observasjoner, samt 38 dybdemålinger ved å borre i den tykke polarisen under deres 812 dager lange opphold ombord på «Sedov». Den 18. januar 1940 ble de endelig berget av isbryteren «Josef Stalin» i området mellom Grønland og Svalbard.   
Kaptein Badigin og hans mannskap og forskerteam ble ønsket velkommen tilbake i Sovjetunionen som helter. Senere ble kaptein Konstantin Badigin tildelt Den røde stjernes orden og erklært helt av Sovjetunionen.
Kurobe-demningen

Kurobe-demningen er en demning og et vannkraftverk ved den nordgående elva Kurobe i Japan, i distriktet Tateyama i prefekturet Toyama på Honshu. Installert effekt er om lag 335 MW. Den ble innviet i 1963.
Demningen er 183 meter høy, og er dermed Japans største vannkraftdam. Den demmer opp Kurobesjøen, et reservoar på 200 millioner m³ vann. Anlegget opereres av Kansai Electric Power Company.
Tomentophanes

Utseende

En middelsstor, avlang, matt brunlig trebukker. Antennene er noe kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, dekkvingene jevnbrede, rundede i spissen. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra den Sentralafrikanske republikken.
Kulekoordinater

Ulike konvensjoner

Det finnes ulike konvensjoner for hvilke symboler som brukes for de tre kulekoordinatene. I denne artikkelen viser r til radius, θ til polar vinkel og φ til azimutal vinkel. Dette er i tråd med ISO-standard 31-11, og er vanlig i fysikk og mer praktiske anvendelser. Noen ganger benyttes ρ for den radielle koordinaten. I matematisk litteratur kan det forekomme at vinklene θ og φ byttes om eller får andre betegnelser.
Greatest Hits Vol. 2 (ABBA-album)

Greatest Hits Vol. 2 er en samleplate med ABBA, utgitt i 1979. Albumet lå 4 uker på VG-lista og endte med 25.-plass som beste plassering.
Kveldteigen

Historie

Kveldteigen ble påbegynt i 1951 og bakkerekorden på 66 meter ble satt av Trygve Simonsen på slutten av 50-tallet, én rekord som overlevde både Toralf Engan, Torgeir Brandtzæg og Bjørn Wirkola. Gjeldende rekord er 82 m satt i 2012 av Jarl Magnus Riiber.
Evald Thorbergsen Atle Anthonsen, Harald Simonsen og Ottar Bøe var sentrale bidragsytere ved etableringen av bakken på 1950-tallet og utvidelsen og moderniseringen på 1960-tallet, mens Olav Nilsen ledet oppgraderingen av bakken på slutten av 70-tallet. I 1990 overførte Harstad Idrettslag (HIL) eierskapet av bakken til Harstad Skiklubb mot en økonomisk godtgjørelse etter at denne klubben gikk ut av HIL med skiaktivitetene.