google/wiki40b huggingface dataset:
El Apóstol

El Apóstol er en argentinsk tegnefilm fra 1917.

Om filmen

El Apóstol ble skrevet av Alfonso de Laferrere regissert av Quirino Cristiani. Filmen regnes som verdens første animerte spillefilm.
Filmen besto av i alt 58.000 bilder som spilles i løpet av 70 minutter (14 bilder per sekund).
Filmen var en satire, med president Hipólito Yrigoyen stigende til himmelen for å bruke Jupiters thunderbolts å rense Buenos Aires av umoral og korrupsjon. Resultatet er et brenn byen. Filmen ble godt mottatt av kritikerne på den tiden, og en kommersiell suksess. Federico Valles Filmstudio brant ned i 1926, og de eneste kopiene av filmen gikk tapt. Derfor anses tegnefilmen som en tapt film.
Et 2007 dokumentar: Quirino Cristiani - Mysteriet med den første animerte filmer, regissert av animatør Gabrielle Zuchelli forsker med historien av studio og dets filmer, og gjenskaper utseendet og teknikken som brukes i El Apóstol.
Filmen hadde premiere den 9. november 1917.
Norwatch

Norwatch er en nyhetstjeneste som rapporterer om norske selskapers investeringer og handel med utviklingsland. Norwatch undersøker om norske selskap har to standarder, én for Norge og én for utviklingsland, og om de følgelig opptrer i samsvar med menneskerettighetskrav og krav til helse, miljø og sikkerhet også i fattige land. Norwatch dekker også saker knyttet til norsk investeringsetikk, eller mangel på sådann.
Nettstedet eies av Framtiden i våre hender, men drives som en uavhengig redaksjonell enhet underlagt redaktørplakaten. Norwatch ble etablert i 1995 og ble først utgitt som nyhetsbrev, men i 2003 gikk det over til primært å være en Internettpublikasjon. I tillegg til nettnyhetene har Norwatch faste sider i magasinet Folkevett og utgir rapporter som Norwatch-Tema.
Sentral Stadion (Jekaterinburg)

Historikk

Stadionet ble påbegynt i 1953 og var ferdig i 1957.  Det var opprinnelig et stadion for flere sporter og det har blitt arrangert friidrett og ishockey der.  Stadionet har blitt oppgradert flere ganger gjennom årene; den siste før VM i fotball 2018.  Fasaden på stadionet har blitt beholdt ved oppusningene, men et tak og to tribuneseksjoner på hver kortside har blitt bygget i forbindelse med VM.  Tribunene skal fjernes etter mesterskapet.
Ottone in villa

Oversikt

Den romerske keiseren Ottone er forelsket i Cleonilla, som ikke klarer å motstå å flørte med de to unge romerne Ostilio og Caio. Ostilio er egentlig en kvinne, Tullia, som kler seg ut fordi hun er forelsket i Caio. Hun har planer om å drepe Cleonilla på grunn av sjalusi, men prøver først å overtale henne fra å gå inn i et forhold med Caio. Caio ser møtet og mistolker det som et romantisk møte. Han advarer Ottone, som kommanderer ham til å drepe Ostilio. Før han setter i verk ordren viser Ostilio seg for ham som Tullia. Cleonilla hevder at hun har visst dette hele tiden for å forsone Ottone. Han tror på henne og operaen ender med et bryllup mellom Tullia og Caio.
Skriftemålets hemmelighet

Skriftemålets hemmelighet, skriftemålsseglet eller Sigillum confessionis er i den katolske kirke prestens pliktmessige absolutte taushet vedrørende alt det som er ham betrodd under et skriftemål.

Historie

Skriftemålsseglet ble formulert i den katolske kirke som en allmenn forpliktelse i 1215 under Fjerde Laterankonsil og har siden da vært forankret i katolsk kirkelov.
Men også før 4. Laterankonsil hadde slikt hemmelighold vært katolsk ordning. Gratian, som kompilerte ediktene fra tidligere katolske økumeniske konsiler og kirkerettslige prinsipper, publiserte Decretum om lag året 1151. Her er medtatt som rettsnorm om skriftemålsseglet: «La den prest som vågre å gjøre kjent sin pønitents synder, bli avsatt». Gratian fortsetter med å si at den som krenker denne lov burde bli en livslang og vanæret vandrer (Secunda pars, dist. VI, c. II).

Beskrivelse

Ettersom bestemmelsen er lovfestet i middelalderen og fortsatt står ved lag, dreier det seg om den første lovfestede fortsatt gjeldende «datasikkerhetsbestemmelse». Sen gjelder i strikt forstand bare skriftefaren (den prest som hører skriftemålet), men ettersom loven også eksplisitt nevner tolker og andre som måtte ha hørt hva som er blitt sagt, og straffebestemmelsen i kirkeloven også rammer brudd fra deres side, er det ingen relevant praktisk forskjell mellom forpliktelsen til hemmelighold i den strikte eller videre forstand  (can. 983 §2 CIC) (can. 1388 §2 CIC).
Det er uten betydning hvorvidt skriftemålet følges av en absolusjon eller ikke, eller hvorvidt det stanses eller avbrytes underveis, forutsetningen er den skriftendes vilje til å avlegge et sakramentalt skriftemål.

Vernehelgen, historiske skikkelser

Den heilige Johannes Nepomuk gjelder som vernehelgen for skriftemålets hemmelighet. Flere katolske prester har lidd martyrdød hovedsakelig etter utelukkende utløst av at de nektet å røpe hva de hadde fått høre under skriftemål, blant annet Henry Garnet († 1606), Johannes Sarkander († 1620), Andreas Faulhaber († 1757), Pedro Marieluz Garcés († 1825), Mateo Correa Magallanes († 1927), Felipe Císcar Puig († 1937) og Hermann Josef Wehrle († 1944 i Berlin-Plötzensee).

Filmbeskrivelser

Skriftemålets hemmelighet er et yndet filmmotiv: Alfred Hitchcock behandler problematikken i sin film I confess (1953); en prest står under mistanke for et mord, presten vet fra skriftestolen hvem drapsmannen er, men kan på grunn av det sakramentale selv ikke benytte denne informasjon for å forsvare seg selv. Blant andre filmer der skriftemålets hemmelighet spiller en sentral rolle, er Das Siegel Gottes (1949), L'auberge rouge (1951), Der Kaplan von San Lorenzo (1953), Beichtgeheimnis (1956) og Calvary (2014).
Wahrenberg-kvartalet

Wahrenberg-kvartalet svensk: Kvarteret Wahrenberg er et kvartal på Norrmalm i det sentrale Stockholm som ligger mellom Drottninggatan og Brunkebergstorg. De gamle bygningene ble revet i forbindelse med Norrmalmsreguleringen. Det ble bebygget på slutten av 1960-tallet med et stort parkeringshus og to smale, like kontorbygg med røde fasader som danner front mot Drottninggatan og Brunkebergstorg. Bygningene ble tegnet av arkitektene Boijsen & Efvergren på vegne av Stockholms byadministrasjon. Rivingen var i tråd med ambisjonene i henhold til byplanene City 62 og City 67, som tilrettela Stockhholm for bilkjøring. På samme tid ble også nabokvartalet på den andre siden av Drottninggatan, Elefanten-kvartalet, revet. Der ble det også bygget et stort parkeringshus.
I forbindelse med renovering av området rundt Sergels torg i 1990-årene ble idéen om å skjule parkeringshus lansert ved å bygge leilighetsbygg med en felles hage på parkeringshusets tak. Idéen ble realisert i 1996-97 etter tegninger av Brunnberg & Forshed arkiteker som kledde sidefasadene mot Vattugatan og Herkulesgatan i et ti-etasjers høyt boligbygg som hadde fasader inspirert av 1920-tallss arkitektur. De to kontorblokkene mot Drottninggatan og Brunkebergstorg ble bevart, så vel som parkeringshuset.
I dag forvaltes kvartalene av Stena Fastigheter.
FotballXtra

FotballXtra er et norsk fotballprogram som har gått på TV 2 siden 1999. Programmet har siden starten blitt ledet av Davy Wathne som tar for seg serierundene i Tippeligaen og Adeccoligaen mens de blir spilt. Programmet er en slags norsk versjon av det engelske TV-programmet Soccer Saturday, men også  programledere som Jan-Henrik Børslid og Erik Thorstvedt har ledet programmet iDavy Wathne sitt fravær om sommeren  .
FotballXtra har et diskusjonspanel bestående av fotballprofilene Daniel Nannskog, Mini Jakobsen, Petter Myhre, Siri Nordby og Ole Martin Årst. Ivar Hoff, Ernst A. Lersveen, Raymond Kvisvik og Ole Martin Årst med flere dekker kampene fra de ulike arenaene.
Høsten 2012 kom FotballXtra Europa på skjermen med Asbjørn Myhre og Davy Wathne som programledere. Programmet har fokus på Mesterligaen og Europaligaen. Gjestene er de samme som i de ordinære sendingene av Fotballxtra, men av og til med folk som Trevor Morley, Ragnar Liaskar og Morten Langli i panelet. Den tidligere engelske landslagsprofilen Phil Thompson hadde en gjesteopptreden i studio da han var i Bergen for å gjeste TV 2 sitt EM-studio sommeren 2012 i forbindelse med EM i fotball 2012.
Etter at det kun ble lov å sende en kamp fra Premier League runden klokken 16.00 på lørdager, opprettet TV2 kanalen Fotballxtra England, med forskjellige eksperter og Jan Henrik Børslid som programleder.
Johann Wolf

Johann Wolf (født 26. mai 1765 i Nürnberg, død 16. februar 1824) var en tysk naturhistoriker og ornitolog.
Han var medlem av det tyske vitenskapsakademiet Leopoldina.
Tappeluft

Tappeluft (av nordsamisk: Dáhpeluokta) er ei bygd og en grunnkrets i Alta kommune i Finnmark. Den ligger på nordsida av Langfjorden, litt øst for Langfjordbotn. Grunnkretsen Tappeluft/Riverbukt hadde 24 innbyggere i 2017.
Fylkesvei 882 går gjennom bygda.
9. mai

Navnedag

Kasper, Jesper
Gaussbreen

Gaussbreen er en isbre i Antarktis. Den ligger på nordsiden av Datum Peak og siger bratt vestover fra sørvestenden av Hobbs Ridge og ut i Bluebreen i Victoria Land.
Breen ble navngitt av New Zealand Geographic Board i 1993 etter den tyske matematikeren og astronomen Carl Friedrich Gauss.
İskenderun

İskenderun er en by sør i Tyrkia med 177 294 innbyggere i slutten av 2007. Den ligger ved İskenderunbukta i Middelhavets nordøstre hjørne i provinsen Hatay.
Byen ble grunnlagt av Aleksander den store i 333 f.Kr, og var tidligere kjent i vesten under det opprinnelige navnet Alexandretta, gresk Ἀλεξανδρέττα, 'Alexandrétta, på arabisk al-ʼIskandarūn med flere varierende stavemåter. Som en følge av Moskvatraktaten i 1921 ble byen og provinsen avstått til Syria, da Fransk Mandatområde under Folkeforbundet. Men provinsen løsrev seg og slo seg sammen med Tyrkia igjen kort tid etter. Syria ønsker fortsatt provinsen og byen tilbake, noe som har ført til at de aldri har anerkjent grensene mot Tyrkia.
Sofia (film)

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn fra begynnelsen av mars til midten av april 1948 i Churubusco Studios i Mexico City.

Fakta om filmen

Ifølge artikler i The Hollywood Reporter fra slutten av januar og begynnelsen av februar 1948 ble både Helmut Dantine og Milburn Stone vurdert til å spille den mannlige hovedrollen.
En artikkel i The Hollywood Reporter fra 26. februar 1948 meddelte at Gene Raymond og Patricia Morison var blitt tildelt sine roller, at filmen ville bli spilt inn i Mexico og at flertallet av birollene ville bli besatt der.
Meksikanske kilder føyde Joaquín Cordero til rollelisten.
Fisherostylus

Utseende

En middelsstor, kraftig, matt trebukker, brokete farget i hvitt og ulike bruntoner. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt og noe smalere enn dekkvingene, med rundede sider, noe innsnevret ved roten. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med en opphøyd, lys lengderibbe.

Utbredelse

Arten er kjent fra Cuba og Bahamas.
Anita Kåss

Forskning

Kåss disputerte i mars 2015 på en avhandling om effekten av kjønnshormonet gonadotropin på betennelse ved leddgikt, med Øystein Førre som veileder. I en studie med 99 leddgiktspasienter viste hun at en medisin som hemmet gonadotropinfrigjørende hormon førte til redusert sykdomsaktivitet og betennelse hos pasientene. Behandlingsprinsippet vakte internasjonal oppsikt, og i 2017 ble rettighetene kjøpt opp av japanske Astellas i det som av Inven2 ble beskrevet som «den største lisensavtalen gjort av et norsk sykehus noensinne».
Kåss har sitt virke ved revmatologisk avdeling på Betanien hospital i Skien og ble i 2017 kåret til årets lege av Telemark legeforening.

Biografi

Anita ble født i Liverpool i 1979 av indiske foreldre. Moren fikk leddgikt og døde til slutt av sykdommen da datteren var 13 år. Hun bestemte seg tidlig for at hun ønsket å forstå mer av sykdommen som hadde tatt livet av moren. Etter endt skolegang studerte hun medisin ved University of Liverpool og fikk praksisplass på Royal University Hospital. Under studietiden møtte og giftet hun seg med Robin Kåss, og de flyttet etterhvert til hjembyen hans, Porsgrunn.
Høsten 2018 ga hun ut boka Mamma er en gåte sammen med Jørgen Jelstad.
Emmanuel Milingo

Bakgrunn

Emmanuel Milingo var sønn av Yakobe Milingo og Tomaida Lumbiwe, og ble utdannet ved St Mary's Presbyterial School i Chipata og studerte ved Kasina Seminary og Kachebere Seminary.

Prest

Emmanuel Emmanuel Milingo ble presteviet i 1958. Deretter var han blant annet sogneprest i Chipata fra 1963 til 1966.

Erkebiskop

I 1969 ble han utnevnt av pave Paul VI til erkebiskop av Lusaka (Zambia); han var da Afrikas yngste biskop. bispevielsen ble foretatt 1. august 1969 av pave Paul VI selv.

Problemer

I 1983 måtte Emmanuel Milingo nedlegge sitt embede som erkebiskop, etter at det ble kjent at han hadde foretatt eksorsismer etter ikke-katolske ritualer, av mashaweånder. Samme år ble han forflyttet til Vatikanet og gitt en spesialopprettet stilling i kurien i Det pavelige råd for den pastorale omsorg for migranter og reisende, uten klart uttrykte oppgaver og uten kontortelefon.
Erkebiskop Milingo ble deretter fremfor alt i Italia kjent for sine ukonvensjonelle helbredelsesgudstjenester. I mange italienske biaspedømmer var han eksplisitt erklært uvelkommen, og han ville da feire messe ofte i parker. Mot slutten av 1990-årene arrangerte han egne helberedelsesgudstjenester i Østerrike, i «Freundeskreis von Erzbischof Milingo». 
I mai 2001, i en alder av 71 år, giftet Milingo seg i et massebryllup i New York City; hustruen var den 43-årige koreanske akupunkturist Maria Sung som han var blitt introdusert for og tildelt like før. Vielsen ble foretatt av grunnleggeren av Enhetskirken (Den forente familie), Sun Myung Moon. Bryllupet og det forhold at en erkebiskop var blitt en støtte til Enhetskirken, utløste internasjonal oppsikt, også fordi Milingo hadde tilhengere i mange land. 
I august 2001 møtte Milingo pave Johannes Paul II, som bønnfalt ham: «I Jesu Kristi navn, vendt tilbake til den katolske kirke». Milingo gikk med på å separere seg fra Sung og trakk seg tilbake. Sung begynte på en sultestreik og stod frem utenfor Peterskirken for å protestere mot deres atskillelse.
Riktignok vendte Milingo tilbake til den katolske kirke. Men etter bare noen måneder var han tilbake hos sin hustru.
I 2006 vendte han atter tilbake til den katolske tro, – blant annet etter at kardinal Tarcisio Bertone hadde oppfortret ham til det. Men allerede samme året gjenopptok han sin kontakt med Enhetskirken og med sin hustru. Alle videre formidlingsforsøk fra Vatikanet var uten noen virkning. Og dessuten foretok Milingo i september 2006 en bispevielse av fem gifte menn i Washington D.C. uten noe pavelig mandat. Dermed beseglet han sitt brudd med den katolske kirke. Den 26. september 2006 ble han erklært ekskommunisert latae sententiae.
Den 17. desember 2009 kunngjorde Pavestolen at Milingo var blitt utelukket fra den klerikale status.
Labarum

Et labarum (gresk λάβαρον) var opprinnelig et militært banner. Det hadde et monogram for Jesus Kristus, enten som motiv på banneret eller i plastisk utførelse øverst på stangen og over banneret. Monogrammet alene blir til dels kalt labarum eller crux labarum, og det kan da bli regnet som en korsfigur.
Monogrammet er også kjent som chi rho-monogrammet eller chi rho-symbolet, fordi det utgjør en grafisk figur som er satt sammen av de greske bokstavene chi (χ) og rho (ρ). Disse bokstavene er de to første i ordet Kristus (gresk ΧΡΙΣΤΟΣ, eller Χριστός). Monogrammet blir til dels også betegnet som en type kristogram.
Det skal ha vært et khi-rho-monogram som keiser Konstantin den store så i sin visjon før slaget ved Pons Mulvius (Ponte Milvio) , og hans soldater skal ha båret faner eller bannere med denne figuren. Etymologien av ordet labarum er uklart. Det er kanskje avledet fra latinske /labāre/ «å vakle, å svaie, å svinge» (i den mening «å veive» et flagg i vinden). Et annet forslag er en avledning fra keltiske llafar («veltalende», «uttrykksfull»), fra latinske laureum (banner) («laurbærbanner»), eller fra oldtidens kantabrerdialekt (fra nordlige Spania) i ordet labaro («fire hoder») og dagens baskiske ord lauburu har samme mening. Dette var et keltisk symbol fra oldtiden som ble overtatt de romerske legioner i løpet av de katabrianske krigene (29 f.Kr.-19 f.Kr.).
Senere har begrepene «labarum» (banner) og «chi rho» (monogrammet) vært brukt som synonymer. Oldtidens kilder trakk imidlertid et utvetydig skille mellom de to.
Figuren labarum/chi-rhomonogram finner vi brukt i flere norske bumerker. Grunnformen i bumerkefigurene er sammensetningen av P og X. Denne figuren finnes også i noen variantformer der småstreker er tilføyd, utelatt eller forskjøvet.
Norman Greenbaum

Tidlig liv

Greenbaum ble født i Malden i Massachusetts. Han vokste opp i en ortodoks jødisk familie og gikk på hebraisk skole. Hans interesse for musikk ble opprinnelig vekket av blues fra Sørstatene og folkemusikk som var populært på slutten av 1950- og begynnelsen av 1960-tallet. Han spilte med ulike band mens han gikk på high school og studerte musikk ved Boston University i to år. Mens han gikk på college opptrådte han på lokale kafeer men droppet etter hvert ut og flyttet til Los Angeles i 1965.

Personlig liv

Greenbaum har lenge vært bosatt i Santa Rosa i California. Han ble hardt skadet i 2015 da bilen han var passasjer i tok en venstresving foran en motorsykkel på Occidental Road, motorsyklisten ble drept og passasjeren på motorsykkelen ble også skadet. Greenbaum har senere kommet tilbake på scenen.
Velsen

Velsen er en kommune og by i Nederland i provinsen Noord-Holland med om lag 67 000 innbyggere. Byen ligger på begge sider av Nordsjøkanalen
På nordsida av Nordsjøkanalen, i Velsen-Noord, ligger det et stort stålverk, Corus Strip Products IJmuiden, tidligere kalt Koninklijke Hoogovens. Hovedkvarteret for Koninklijke Nederlandse Redding Maatschappij ligger i IJmuiden, som også er hovedstad i Velsen.
Samskatt

Samskatt er en måte å skattlegge ektefeller på, som innebar at ektefellenes lønn ble regnet sammen før skatten ble trukket fra. Denne modellen gjorde at det ikke lønnet seg for gifte kvinner å ha lønnet arbeid. Samskatten ble innført i Norge i 1921, og gradvis avskaffet fra 1959 etter initiativ fra Norsk Kvinnesaksforening.
Sentralkommisjonen for politiske og juridiske saker

Sentralkommisjonen for politiske og juridiske saker (forenklet kinesisk: 中国共产党中央政法委员会; tradisjonell kinesisk: 中國共產黨中央政法委員會; pinyin: Zhōngguó Gōngchǎndǎng Zhōngyāng Zhèngfǎ Wěiyuánhuì) i Kinas kommunistparti er et organ understilt partiets sentralkomité som har ansvar for politiske og rettslige anliggender. I praksis innebærer dette tilsyn med alle myndigheter som håndhever lov og rett, blant annet politiet. 
Kommisjonen har sin motsvarighet også på lavere forvaltningsnivåer, altså på provins-, prefektur- og fylkesnivå. 
Kommisjonen ledes vanligvis av en sekretær som samtidig er medlem av Den stående komite for politbyrået for det kinesiske kommunistiske parti.

Historie

Kommisjonens forløper var Ledelsesgruppen for politikk og rettsvesen (政法领导小组; Zhèngfǎ Lǐng​dǎo Xiǎo​zǔ) som ble etablert i 1958, med Peng Zhen som leder. Under kulturrevolusjonen var Ji Dengkui lederen, og han forble i embedet til 24. januar 1980. Da ble kommisjonmen opprettet og fikk Peng Zhen tilbake som sekretær. Kommisjonen gikk tilbake til navnet Ledelsesgruppen ... fra mai 1988 til mars 1990.
Skjærslokker

Skjærslokker er et brannslokkingsredskap som bruker høytrykkvann. Apparatet har en høytrykkpumpe, drevet av en ekstern kraftkilde, som gir ca. 30-60 liter/min ved maksimum 300 bar. Til det trykksatte vannet kan det tilsettes et skjæremiddel som gjør at det kan lages hull gjennom stål, betong, laftevegger, o.l. Munnstykket lager en fin vanntåke som fordamper og ekspanderer hurtig i et overtent rom. Dette senker temperaturet i rommet meget effektivt og raskt – med et minimum av vannskader.
I kombinasjon med termisk kamera er skjærslokkere svært effektive til å avgrense branner. Utvendig slokking med skjæreslukker kan bli valgt som første innsats for å senke innvendig temperatur, noe som forbedrer røykdykkernes sikkerhet vesentlig. I tillegg til bruk som førsteinnsats er skjærslokkeren også effektiv i etterslokksfasen. Slokkemetoden gir relativt små vannskader og har derfor også en skadebegrensende effekt.
Fuglefluktlinjen

Fugleflugtlinjen (tysk: Vogelfluglinie, dansk: Fugleflugtslinjen) er den kombinerte jernbane- og veiforbindelsen mellem Tyskland og Øresundsregionen over Fehmarnbelt. Forbindelsen ble innviet 14. mai 1963 av Vest-Tysklands president Heinrich Lübke og kong Frederik IX av Danmark.
På den danske siden ble Rødbyhavn fergehavn og jernbanestasjon tatt i bruk, og motorveien over Lolland, Sydbanens avsnitt Nykøbing F–Rødbyhavn og vei- og jernbaneforbindelsen over Guldborgsund ble bygd. På den tyske siden ble det bygd en fergehavn i Puttgarden, vei- og jernbaneforbindelse over Fehmarn og en høybro over Fehmarnsund.
Veiforbindelsen er idag del av europavei 47, det danske avsnittet ble ferdig utbygd som motorvei i 2007.
Ved åpningen ble den gamle forbindelsen mellom Gedser og Großenbrode nedlagt. Sjøstrekningen ble dermed redusert fra 69 til 18 kilometer, overfartstiden ble redusert med 1 time og 40 minutter.

Fremtid

Den 29. juni 2007 undertegnet Danmarks og Tysklands samferdselsministre en erklæring om at det skal bygges en fastlandsforbindelse over Fehmarnbelt, det er planlagt å ta den i bruk i 2018. En statskontrakt for prosjektet ble satt opp 3. september 2008. Kongeriket Danmark skal stå for bygging og drift, forbindelsen skal finansieres ved bompenger.
1. februar 2011 ble det stemte 7 av 8 fraksjoner i forlikskretsen i Folketinget for regjeringens forslag om å bygge en tunnel under Femern Bælt. Byggingen av tunnelen skal starte i 2014, åpning er planlagt i 2020.
Listesaken

«Listesaken» var i 1977 den mest omtalte nyhetssak i Norge. Politiet gikk i august 1977 til razzia mot avisen Ny Tids redaksjonslokaler i Oslo og beslagla lister med 600 navn over ansatte i de hemmelige tjenestene som SV-eren Ivar Johansen hadde samlet inn. Han benyttet kun åpne kilder som telefonkatalogen, Tjenestemannsbladet og Politibladet, og noterte bilnumrene til de ansatte. 
Saken startet med at Ny Tid hadde oppslag om at Norge hadde gitt finske nazister opptrening til spionasje mot Sovjetunionen. Kilden til denne artikkelen var major Svein Blindheim. I et intervju om «Blindheimsaken» med Arbeiderbladet uttalte Ivar Johansen at han hadde navnelister på alle i de hemmelige tjenestene i Norge. 
Før politiet rakk frem til redaksjonslokalene ble listene flyttet til Jan Otto Hauges campingvogn på Solvang kolonihage i Oslo.  
Ivar Johansen ble dømt til delvis betinget fengsel i ett år, hvorav han sonte 60 dager. Journalistene Ingolf Håkon Teigene og Jan Otto Hauge, samt informasjonssekretær i Club 7, Trond Jensen, fikk betingede dommer.
Langedrag Naturpark

Langedrag Naturpark (egentlig E.K.T. AS, Langedrag Naturpark, Fjellgård og Leirskole) er en fjellgård 1000 moh., like sør for Tunhovd i Nore og Uvdal kommune, Buskerud.
Langedrag Naturpark, som er åpen for besøk hele året, huser omkring 25 ulike dyrearter og er bl.a. kjent for sitt utvalg av gamle husdyrraser og ville dyr fra norsk fauna. Man kan bl.a. oppleve spennende rovpattedyr som ulv og gaupe. Men man finner også tradisjonelle dyr som reinsdyr, elg, fjellrev, hester, geiter, høns, ender, gjess og kaniner der, samt mer eksotiske dyr som skotsk høylandskveg, yak-kveg og muflon-sau. I tillegg kan man oppleve ridning og kjøring med hest og vogn/slede, samt seterliv og en rekke andre aktiviteter.
Siden 1981 har det vært drevet leirskole ved Langedrag, og hvert år siden den gang har hundrevis av elever fått oppleve nærhet til dyr og livets gang i naturen.
Organisasjonen (E.K.T. AS) ble grunnlagt 1. november 1960 av Edvin Thorson, men byggingen av fjellgården tok først til i 1978. Edvin Kjell Thorson og hans kone Eva Thorson drev gården i mange år, men er nå overdratt til datteren Tuva Thorson. Gården er gjort kjent gjennom TV-serien «Vi på Langedrag», som NRK sendte første gang i 2001 (senere også vist i 2003).