Bukspyttkjertelkreft

Diagnose

Diagnosen stilles vanligvis med ultralyd eller CT med kontrast. Diagnosen stilles ofte sent i forløpet fordi kreft i bukspyttkjertelen har få eller ingen karakteristiske symptomer tidlig i forløpet. Dersom pasienten er i god form og bildediagnostikk viser en liten lokalisert tumor kan man gå videre for å stadieinndele kreften for å vurdere muligheten for kirurgi med kurativ hensikt.

Stadieinndeling

Stadieinndeling for både eksokrin og endokrin bukspyttkjertelkreft er basert på tumor, lymfeknute og metastasesystemet utarbeidet av «American Joint Committee on Cancer» (AJCC) og «International Union Against Cancer
(UICC). 

Behandling

Kirurgi er den eneste behandlingsformen med mulighet for å bli frisk. Whipples operasjon er den mest brukte operasjonstypen ved bukspyttkjertelkreft. Selv etter kirurgi er prognosen dårlig sammenlignet med
mange andre kreftformer. Indikasjon for kirurgisk behandling er avhengig av mange faktorer, men forenklet kan man si at svulster som er begrenset til bukspyttkjertelen og omkringliggende lymfeknuter ved diagnosetidspunktet er mulig å behandle kirurgisk. 
Kun 10-15% av svulstene er mulig å fjerne med kurativ hensikt ved diagnosetidspunktet. Derfor vil de aller fleste pasientene med bukspyttkjertelkreft få lindrende behandling. Cellegift og stråleterapi kan
både forlenge levetiden og lindre symptomer, men disse behandlingsformene har bivirkninger. De vanligste cellegiftene er Gemcitabine og Flurouracil. Det er også mulig og vanlig å kombinere medikamentene, da med Gemcitabine som hovedpreparat kombinert med et annet kjemoterapeutikum, for eksempel 5-FU, cisplatin. Det finnes også trippelkombinasjoner med gemcitabine, cisplatin og epirubicin (PEFG). 
Andre palliative behandlingsmetoder tar sikte på å tilføre fordøyelsesenzymer, dempe smerter, hindre obstruksjon av magesekkinnhold med mer.   

Prognose

Bukspyttkjertelkreft er en av de dødeligste krefttypene vi har. Median overlevelse for lokalt avansert sykdom uten mulighet for kirurgi er mellom 8 til 12 måneder. Median overlevelse for bukspyttkjertelkreft med
fjernspredning ved diagnosetidspunktet er mellom tre til seks måneder. 5 - års overlevelse for pasienter med bukspyttkjertelkreft i tidlig stadium og etter kirurgisk behandling med kurativ hensikt er på ca 12 %. Pasienter som blir behandlet med kirurgi, kombinert med kjemoterapi, har noe høyere overlevelse enn kirurgi alene. 
Det gjøres mye forskning på denne krefttypen, men overlevelsen ved bukspyttkjertelkreft har ikke økt nevneverdig de siste 30 årene. En av årsakene til den høye dødeligheten er at bukspyttkjertelkreft kun har få og ukarakteristiske symptomer i tidlig stadium. Derfor oppdages kreften sent og etter at den har spredt seg utenfor bukspyttkjertelen. Noen ganger kan en pasient i tidlig stadium få gulsott når svulsten blokkerer utførselsgangen til galleblæren. Dersom pasienten oppsøker helsevesenet på dette stadiet er det mulighet for at kreften i bukspyttkjertelen oppdages tidlig, men gulsott kan også oppstå ved langtkommen kreft. En annen årsak til den høye dødeligheten til bukspyttkjertelkreft er at kreftcellene er aggressive: de vokser fort, sprer seg tidlig og er motstandsdyktig mot kjemoterapi.