google/wiki40b huggingface dataset:
Georg Lous

Privatliv

Han ble født i Kristiania og var sønn av regjeringsadvokat Karl Lous (1847–1928) og Karoline Mathilde Zetlitz (1844–1926). Han var bror av astronomen Kristian Lous, barnebarn av advokat Johan Christian Vogelsang Lous og oldebarn til kommandør Carl Christian Lous. Georg Lous var tremenning til Halvard, Carl Viggo og August Lange, hvis far Christian Lous Lange vant Nobels fredspris i 1921.
I 1913 giftet han seg med Marie Christine Lund, og de fikk sønnen Georg Lous (II), som også ble advokat.

Karriere

Lous tok artium i 1896, og avsluttet sin Cand. jur-grad ved Universitetet i Oslo i 1902. Han var dommerfullmektig fra 1903 til 1905, og advokatfullmektig hos høyesterettsadvokatene Lous og Bergh fra 1906. Han fikk møterett for Høyesterett i 1911. Fra 1917 til 1946 var han partner i advokatfirmaet.
Han var formann ved Falconbridge Nikkelverk, og styremedlem bl.a. i Christiania Bank og Kreditkasse og Forsikringsselskapet Norden. I tillegg var han representantskapsmedlem i Elektrokemisk, Arendals Fossekompani, Norske Nitrid  og Tyssefaldene.
Han var formann i Norske Studenters Roklub i 1908, styremedlem for Skiforeningen fra 1911 til 1914 og Den Norske Turistforening fra 1912 til 1913. Han døde i februar 1949 og ble begravet på Vår Frelsers gravlund.
MF «Gamle Lofotferga»

MF «Gamle Lofotferga» er den første bilferga som kom til Lofoten i 1956. Ferga gikk i sambandet Napp–Lilleidet mellom Vestvågøy og Flakstad i Lofoten. 
I dag har «Gamle Lofotferga» status som freda fartøy, og eies og driftes av Nina og Johnny Storvik i Kabelvåg, Lofoten. Konseptet er Natur & Matopplevelser i Lofotens skjærgård og det tilbys turer til Trollfjorden, Raftsundet, fiske og havørnsafari. «Gamle Lofotferga» har alle rettigheter og tilbyr mat basert på Lofotens råvarer. «Gamle Lofotferga» har sin base i Kabelvåg, men henter også grupper i andre steder i Lofoten, slik som Svolvær, Nyvågar, Henningsvær, Raftsundet, Skrova og Stamsund.
Ragna Stang

Familie

Ragna Thiis Stang var datter av museumsdirektør Jens Thiis og hustru Vilhelmine Dons (se slekten Ullmann), søster av arkitekt Helge Thiis, og venn av Edvard Munch. Hun var gift med kulturskribent Nic. Stang. Hennes datter Tove Stang Dahl (1938–93) var jusprofessor og  gift med historiker Hans Fredrik Dahl.

Utdannelse og karriere

Etter examen artium i 1929 studerte hun kunsthistorie, og foretok flere studiereiser rundt omkring i Europa. I 1937 tok hun magistergraden i kunsthistorie. I 1938-1944 var hun museumslektor ved Norsk Folkemuseum. Hun ble Vigelandsmuseets første direktør, og ledet museet fra 1947 til 1966. I årene 1940-1966 skrev en rekke bøker, mange av dem til bruk som pensumlitteratur. En bok hun utga i 1949 om Barokk, rokkoko og klassisme ble kritisert av Pola Gauguin for manglende dekning av Pieter Breugel og dansken Christoffer Wilhelm Eckersberg.
Sammen med ektemannen Nic. Stang besøkte hun Italia i 1951–52, 1953 og 1957–58 for å studere renessansen. Boka til Nic. fra 1956 ble godt mottatt, mens Ragnas bok tre år senere ble karaktererisert som et mesterverk innen sitt område. Arbeidet ga henne en doktorgrad i 1960 med Gregor Paulsson og Reidar Kjellberg som opponenter.
Hun ble direktør for Oslo kommunes kunstsamlinger (herunder Munchmuseet og Vigelandsmuseet) i 1966. Den andre søkeren på stillingen, Reidar Revold, var førstekonservator ved Munchmuseet. Våren 1968 tilstod Revold å ha stjålet tre Munch-litografier som Pål Hougen oppdaget i en kunsthandel den 22. januar. Ordfører Brynjulf Bull fikk sjokk over somlingen, etter at Thiis Stang var arg på NRK fjernsyn  fordi VG laget sensasjon av saken. I et brev av 27. januar ba hun om at Revold ikke skulle anmeldes, fordi han hadde sagt opp, var sykemeldt,  og i det hele hadde jobbet for henne i ni samfulle år, men så viste det seg at besøket til museet i etterkant økte med godt over ti prosent. Revold døde i 1971. Ragna Stang Thiis hadde da vært sykemeldt en periode, og søkte avskjed som direktør i 1971. Pål Hougen etterfulgte henne i direktørstolen. Thiis Stang gikk over i en forskerstilling ved museet, og utga en bok om Munch i 1977.
På vei fra Nairobi til Mombasa omkom hun i en bilkollisjon, der også datteren Nina Thiis Stang (1944–78), som hadde jobbet for NORAD og Fredskorpset siden 1967, omkom.
Cannon Air Force Base

Cannon Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger i Curry County i New Mexico. Den er base for 27th Special Operations Wing.
Den første flyplassen på stedet ble anlagt mot slutten av 1920-årene. Under andre verdenskrig ble flyplassen overtatt av det amerikanske forsvaret og det ble etablert en base for bombefly under navnet Clovis Army Air Field. Basen ble benyttet for opptrening av flybesetninger, først for mannskap til Consolidated B-24 Liberator som skulle tjenestegjøre i Europa og deretter for mannskap til Boeing B-29 Superfortress for tjeneste i stillehavskrigen.
Etter andre verdenskrig har basen fortsatt med å utdanne flypersonell, men det vurderes nå å legge den ned.
Flystasjonen er oppkalt etter general John K. Cannon.
Dignum

Dignum er et hjelpemiddel som gjør det mulig for mennesker med fysisk funksjonshemning å selv håndtere løsninger for fekal inkontinens, som klyster eller irrigasjonssystem, der vedkommende ellers vil ha behov for assistanse grunnet sin nedsatte funksjon.
Det består av en spesialformet tang med universielle håndtak og et LCD-skjerm i ene enden. I andre enden er det et kamera inne i leddet og endestykker tilpasset for å håndtere klyster, irrigasjonssystem eller lignende.
Mel Ferrer

Film

Ferrer filmdebuterte som skuespiller i 1947 i The Fugitive. Blant hans mest notable roller kan en nevne musikalfilmen Lili (1953), Scaramouche (1952), og Krig og fred (1956). I 1956 spilte han også inn Elena and Her Men med Ingrid Bergman i den kvinnelige hovedrollen, og Jean Marais i en av de andre ledende rollene. Filmen var regissert av Jean Renoir.
På TV spilte han i serier som The Farmer's Daughter (1963–66) og Falcon Crest (1981–84).
Han debuterte som regissør i 1945 med filmen A Girl of the Limberlost og har videre regissert filmer som Veien til Rio Lama (1959) og Cabriola (1965). Han var produsent på thrilleren Alliert med mørket fra 1967.

Plateutgivelse

I filmen Lili fremførte Ferrer (via en av teaterdukkene som rollefiguren var dukkefører for) og Leslie Caron sangen Hi-Lili, Hi-Lo. Filmversjonen av denne sangen ble utgitt på plate og ble en stor platesuksess.

Bokutgivelse

I 1940 ga han ut en barnebok som bar tittelen Tito's Hats.

La Jolla Playhouse

Sammen med Gregory Peck, Dorothy McGuire og Joseph Cotten etablerte han i 1947 La Jolla Playhouse i Los Angeles. Dette teateret ble blåst liv i igjen i 1983 som et profesjonelt, men ikke kommersielt, teater ved University of California, San Diego, og mange senere Broadway-suksesser har først blitt satt opp på La Jolla Playhouse.

Privatliv

Ferrer var gift fem ganger, og var blant annet Audrey Hepburns første ektemann; ekteskapet mellom dem varte fra 1954 til 1968. Han var gift med Lisa Soukhotine fra 1971 og til sin død.
Ferrer døde den 2. juni 2008 på sin ranch i Santa Barbara i USA, 90 år gammel.
Pewex

Pewex (forkortelse for Przedsiębiorstwo Eksportu Wewnętrznego – Selskap for innenrikseksport) var en forretningskjede som fantes i Folkerepublikken Polen og som solgte varer mot betaling i vestlig valuta, særlig US-Dollar og Deutsche Mark. Dessuten aksepterte man spesielle betalingssedler utstedt av  Bank Pekao SA (Bon PeKaO). I disse forretningene kunne man kjøpe vestlige varer som ikke var å oppdrive i andre statlige forretninger, som for eksempel jeans og vestlige sigaretter, alkoholdrikkevarer og konsumelektroniske varer. Forretningene ble grunnlagt i 1960-årene.
I 1990-årene ble forretningskjeden privatisert, og gikk så raskt konkurs.
Andhra Mahasabha

Andhra Mahasabha var en organisasjon for telugutalende i fyrstestaten Hyderabad. Den ble til på 1920-tallet under navnet Andhra Jana Sangh. Organisasjonen var først mest opptatt av språklige, kulturelle og sosiale spørsmål, men ble på 1930-tallet politisert. Andhra Mahasabha krevde i 1937 politiske reformer og innføring av ansvarlig regjering i staten Hyderabad. Organisasjonen framsto fra da av som et politisk parti og ble en kanal for politisk mobilisering etter at Hyderabad State Congress i 1938 var forbudt av myndighetene.
Andhra Mahasabha var splittet i en moderat og en radikal fraksjon. På 1940-tallet kom den under innflytelse av kommunistene. Ravi Narayana Reddy var lederfiguren blant de radikale, som støttet opprøret blant bøndene i Telangana-regionen. Reddy ble i 1944 valgt til organisasjonens leder. I 1945 brøt en gruppe moderate ut og dannet i 1945 Nationalist Andhra Mahasabha under ledelse av Mandumulu Narsing Rao, organisasjonens tidligere leder.
Papelotte

Papelotte-gården (French: Ferme de la Papelotte) er en eiendom på slagfeltet ved Waterloo; storgården utgjorde under slaget 18. juni 1815 en del av Hertugen av Wellingtons forsvarsstillinger.
Forsvarerne var soldater fra Hertugdømmet Nassau. Franskmennene klarte å innta stillingen og holde på den, om enn for en kort stund.
Hallingdal Fotballklubb

Historikk

Klubben ble stiftet 25. mars 1994 som en klubb for hele Hallingdal. Klubben overtok a-lagssatsingen til samarbeidslaget mellom Nesbyen Idrettslag og Idrettslag Flåværingen, ved å overta Nesbyens plasser i seriesystemet. HFK ville derfor i 1995-sesongen delta med et A-lag i 4. divisjon, et andrelag i 6. divisjon, samt et damelag i 3. divisjon. Overtakelsen ble godkjent på et ekstraordinært årsmøte i Nesbyen IL 8. desember 1994.
Guyansk dollar

Mynter

Etter introduksjonen av dollaren, fortsatte britiske mynter å sirkulere sammen med 2- og 4-pence mynter utstedt andre steder i Britisk Vest-India.  
I 1955 ble mynter introdusert pålydende 1, 5, 10, 25 og 50 cent. 1 og 5 cent ble slått i nikkel messing, mens de øvrige verdiene ble slått i koppernikkel. I 1996 førte høy inflasjon til introduksjon av 1, 5 og 10 dollar-mynter. 1 og 5 dollaren ble slått i kopperbelagt stål, mens 10-dollar mynten ble stått i nikkelbelagt stål og hadde form som et heptagonalt Reuleaux triangel.

Sedler

I 1916 ble de første papirpengene utstedt av myndigheten i Britisk Guyana, i valørene 1, 2, 5, 20 og 100 dollar.
Private sedler ble introdusert på slutten av 1800-tallet av the British Guiana Bank og the Colonial Bank. Begge utstedte 5, 20 og 100 dollarsedler. The British Guiana Bank utstedte sedler inntil 1907, the Colonial Bank inntil 1917. The Colonial Bank ble tatt over av Barclays Bank, som utstedte sedler i valørene 5, 10, 20 og 100 dollar mellom 1926 og 1941.
I 1909, introduserte the Royal Bank of Canada 100 dollarsedler, etterfulgt i 1913 av 5 og 20 dollarsedler. Fra 1920, var verdien i  britiske pund også trykket på sedlene. 100 dollarsedler ble utstedt inntil 1920, 5 og 20 dollarsedler inntil 1938.
Produksjon av papirpenger spesielt for Britisk Guyana opphørte i 1942 og ble erstattet av BWI$-sedler i 1951. I 1955 ble BWI$ desimalisert og mynt utstedt i navnet til "the British Caribbean Territories, Eastern Group". I 1965 erstattet østkaribisk dollar (ECW$) BWI$ og sirkulerte i Britisk Guyana i ett og et halvt år. Ved uavhengigheten i 1966 ble Guyansk dollar innført og erstattet østkaribisk dollar en mot en.
Sedler ble introdusert i 1966 i valørene 1, 5, 10, og 20 dollar. Andre utgivelse fra årene mellom 1989 og 1992 besto av  20, 100 og 500 dollarvalører. Utgaven fra 1996-1999 besto av 20, 100, 500, og 1000 dollarsedler. Utgaven fra 2000-2002 serien inkluderte 500 og 1000 dollarsedler. Nye utgaver av 100 og 1000 dollarsedlene ble utstedt i  2005 med bedre sikkerhetsfunksjoner.
Australodraco

Utseende

Middelsstore, slanke, mørke praktbiller med lysere tegninger på dekkvingenes bakre del. Antennene er ganske korte, noe klubbeformede og sagtakkede. Hodet er mye smalere enn pronotum, som har rundede sider. Dekkvingene har en skarp tann i spissen.

Levevis

Som det norske navnet skulle tilsi utvikler disse billene seg gjerne i død ved av små dimensjoner - greiner og kvister. I motsetning til mange av de større praktbillene er utviklingstiden ikke svært lang.

Utbredelse

Arten er kjent fra Ny-Guinea.
Orlistat

Orlistat, bedre kjent som Xenical, er et reseptbelagt legemiddel mot overvekt. Hovedvirkemåten er at legemidlet hindrer at fett blir tatt opp i kroppen lokalt i tarmen.

Medisinsk bruk

Brukt som behandling av overvekt, og ifølge kliniske tester over 12 måneder, opplevde mellom 35,5% og 54,8% vekttap på 5 prosent eller mer og mellom 16,4% og 24,8% av pasientene som brukte Xenical opplevde minst 10%.

Virkningsgrad

Ifølge Legemiddelverket lider imidlertid undersøkelsene som er offentliggjort om preparatet av systematiske feil, og man konkluderer med at effekten i blindtester bare i ubetydelig grad avviker fra placebo.
Forekomsten av Diabetes mellitus blant overvektige over en fire årsperiode ved bruk av Orlistat var 6,2% sammenlignet med 9% blant de som brukte placebo-tabletter.

Tilgjengelighet

Legemidlet er reseptbelagt i Norge, slik at en konsultasjon med lege er nødvendig før bruk, og for at resept kan bli utstedt, må pasienten ha en BMI på over 30, som regnes som fedme, eller over 28, og i tillegg har minst én risikofaktor for sykdom som sukkersyke, høyt blodtrykk, høyt kolesterol .
Through-the-lens

Through-the-lens (engelsk: «gjennom objektivet») er ulike former for teknologi knytta til kameraer. Prinsippet går ut på at måling av avstand til motivet, fargetemperatur og lysintensitet foretas gjennom objektivet. Metoden gir mer nøyaktige resultater fordi det er det lyset som har passert objektivet og som faller inn på filmen eller bildebrikka som måles. TTL kan f.eks. omfatte kameraets autofokus, hvitbalanse og blitz.

TTL-blitz

TTL-blitz måler blitzlyset gjennom objektivet. Dette skjer ved at ei fotocelle inne i kameraet som er retta mot filmen eller sensoren (bildebrikka), måler refleksen av det blitzlyset som faller inn på bildeplanet. Når filmen/brikka har mottatt tilstrekkelig lys, sendes et signal til blitzen, som slukkes.
Warring Factions

Warring Factions er et musikkalbum med Ansur, utgitt i 2008.
Tinghaug (Nøtterøy)

Tinghaug er en høyde på Borgheim på Nøtterøy i Færder kommune. Kommunens kommuneadministrasjon holder til på Tinghaug. Der ligger også Nøtterøy kulturhus. Tinghaug er et eget poststed med postnummer 3163.
Terje Vigen av Henrik Ibsen

Terje Vigen av Henrik Ibsen er et album med Rein Alexander, utgitt i 2005. På dette albumet synger han flere vers av Henrik Ibsens dikt Terje Vigen.
Mussa

"Mussa" eller "musse" er småsild som ennå ikke er årsgammel, som oftest under 12 cm lang. Nedlegges som sardiner. Etter sildestammens voldsomme nedgang (1968–70), er fiske etter mussa delvis opphørt.

Mussa på stampen

Det har vært diskusjon i medier om opphavet til uttrykket "mussa på stampen". Det kommer trolig fra den norske komikerduoen Wesensteen, bestående av Harald Heide-Steen jr. og Rolv Wesenlund. Uttrykket ble til da de harselerte med uforståelige fiskerimeldinger på radio. De blandet sammen et par begreper slik at det ble morsomt. I lofotmeldingene kunne man melde om linefiske etter skrei: 200 kg på stampen. I en linestamp lå det ferdig agna line med 300 angler (kroker), og 200 kg på stampen betød at gjennomsnittsfangsten på line var 200 kg pr 300 angler. Lenger sør i landet – i fjordene og sundene på Vestlandet ble det fisket etter knapt årsgammel sild – mussa. Fangsten ble målt i skjepper, slik at i ei melding om dette kunne det hete: Femti skjepper mussa i gjennomsnitt. En skjeppe er 1/8 tønne, eller 17,5 liter. Linefiske etter mussa var nok ikke vanlig, men alle synes at “mussa på stampen” er morsomt.
Ved nøyere gjennomgang av sketsjen, sies det faktisk ingenting om mussa på stampen. Følgende leses opp av Harald Heide Steen jr. etter 1 minutt og 49 sekunder ut i sketsjen «vær og varsel»:
"Ingen kuling eller stormvarsel på strekningen Glomfjord Gleiden. Fire hektoliter mussa, frisk bris i nedbør. Grønnsaksbanken, fjåsbermen, ekkofisk: 2. Tre hektoliters på stampen. Seks hektoliter mussa i hodet. Kuling, brosme og tre ganger fem."

Wesenlund brukte imidlertid uttrykket "Mussa på stampen" i rollen som Fleksnes, i en sketsj der Fleksnes viser hvordan han flekser muskler for å sjekke damer, helst tre venninner av gangen : "Det tar meg 2-3 minutter, Fire hektoliter mussa på stampen!" Replikken er bråkomisk av mange grunner. Uttrykket "mussa på stampen" er absurd i seg selv. Samtidig skaper Wesenlund en assosiativ kobling mellom dette absurde fiskerimeldings-uttrykket og det metaforiske uttrykket å 'få damer på kroken' eller å 'dra damer'. Samtidig identifiseres damer assosiativt som "mussa" - eller "mus". Uttrykket "mussa på stampen", som i utgangspunktet er komisk i seg selv som en absurd kobling av uttrykk fra fiskerimeldinger, blir plutselig en presis metafor for å få seg et ligg. Samtidig åpner tallbruken (fire hektoliter mussa) for videre (komiske) assosiasjoner mot gruppesex (Fleksnes + tre venniner). En genistrek av en sketsj!
Lysing

Beskrivelse

Lysingen blir normalt 80 cm lang og 3 kg, men kan bli opptil 140 cm og 18 kg. Den er grå, gråblå eller gråsvart i fargen på ryggen, mens sidene og buken er sølvgrå. Har en nesten rett, lys sidelinje. Munnhulen og innsiden av gjellelokkene er helt svart. Lysingen har to ryggfinner, en kort og en lang, og en lang gattfinne. Hodet er smalt med en underbitt kjeve. Lysingen har skjeggtråd, men eldre individer mangler denne.

Adferd

Lysingen lever som oftest pelagisk i stim, men kan også leve langs bunnen. Finnes fra overflaten og ned mot 1000 m. Mest vanlig fra 150 til 500 m. Den spiser mest annen pelagisk fisk som sild, brisling og makrell, men tar også blekksprut og krepsdyr.
Hannfisken er kjønnsmoden fra 3-4 års alderen, mens hunnfisken er kjønnsmoden først rundt 10 år. Gyter på våren og sommeren.

Utbredelse

Lysingen er vanlig øst i Atlanterhavet fra Nord-Afrika og nordover til Island, vest i Atlanterhavet fra Labrador til Nord-Carolina. Den finnes også i Middelhavet. Utbredt langs norskekysten nordover til Lofoten.

Økonomisk betydning

Den er en god matfisk, med fast, hvitt kjøtt. Fiske etter den er relativt begrenset i Norge, men arten er kommersielt svært viktig lenger sør i Europa, der den også er svært ettertraktet.
Pisanello

Antonio di Pucci Pisano, bedre kjent som Pisanello (født omkring 1395 i Pisa, død i 1455 i Roma), var en italiensk maler og medaljegravør under ungrenessansen og elev av Gentile da Fabriano.
Pisanellos verker oppviser en minutiøs og detaljert gjengivelse av virkeligheten. «Sankt Eustachius visjon» er et utmerket eksempel på Pisanellos naturalisme, hans måte å gjengi ridderskapet og hans beundring for naturen. De fleste av Pisanellos fresker har dessverre blitt ødelagt.
Løsgjengerloven

Delvis opphevelse fram til 1995

En rekke paragrafer ble i årenes løp opphevet og i endel tilfeller erstattet av annen lovgivning. I 1995 var lovens 30 paragrafer redusert til 12, og i praksis nesten opphevet. Første kapittel, «Om Løsgjengeri og Betleri», bestod da av 7 paragrafer (mot opprinnelig 15), mens andre kapittel, «Om Drukkenskap, Ansvar for Andres Beruselse m.v.», samme år var redusert fra 11 til 3 paragrafer. Tredje kapittel, «Forskjellige Bestemmelser» var redusert fra 4 paragrafer til 2.

Endelig opphevelse

Den 18. juni 2004 fremmet Inga Marte Thorkildsen fra Sosialistisk Venstreparti et dokument 8-forslag om å oppheve løsgjengerloven, og derigjennom forbudet mot tigging. Den 8. september 2005 ble forslaget behandlet av justiskomiteen på Stortinget under Kjell Magne Bondeviks andre regjering, og 9. september 2005 fremmet justisminister Odd Einar Dørum fra Venstre en odelstingsproposisjon hvor løsgjengerloven ble foreslått opphevet. Den 8. desember 2005 ble det lagt frem en innstilling fra justiskomiteen, den 20. desember 2005 ble forslaget behandlet av lagtinget og lovens opphevelse ble sanksjonert i statsråd den 21. desember 2005.
Løsgjengerloven ble opphevet med virkning fra 1. januar 2006, med unntak av § 11 om betleri (tigging) som ble opphevet med virkning fra 1. juli 2006.
Balvasshytta

Balvasshytta (600 moh.) er en ubetjent DNT-hytte drevet av Sulitjelma og Omegn Turistforening. Hytten ligger ved sørenden av Balvatnet/Bálljávrre, og har 4 køyeplasser.
Tiaret

Tiaret (arabisk: تيارت , Tiyāra, tamazight: ⵜⵢⴰⵔⴻⵜ Tyaret; også Tihert, Tahert eller Tehert) er en by og kommune i det nordlige Algerie som er administrativ hovedstad for en provins med samme navn. Folkemengden i kommunen var på 201 263 innbyggere ved folketellingen i 2008, hvorav 178 915 bodde i sentralbyen. Flyplassen i byen heter Abdelhafid Boussouf Bou Chekif Airport.

Historie

Allerede i romertiden var det et romersk støttepunkt her, kalt Tingurtiae.
Mellom 788 og 909 var Tiaret sete for rustamidenes imamitter og et blomstrende sentrum for transsaharahandelen. Den historiske bosettingen var imidlertid ni km vest for det moderne Tiaret. Byen nøt godt av flere vannkilder og var godt beskyttet både ved sin naturlige beliggenhet og ved sin bymur. Den hadde fire byporter.
I 1863 ble det moderne Tiaret grunnlagt.
Aldo Ceccato

Karriere

Ceccato studerte klaver og dirigering ved Giuseppe Verdi-konservatoriet i Milano og deretter ved musikkhøyskolen i Berlin (1959-1960). Han deltok dessuten flere ganger på sommerkursene til Sergiu Celibidache. Ceccato avsluttet sin utdanning med diplom i klaver fra Accademia Chigiana.
Ceccato begynte sin utøvende karriere som pianist. Men i 1964 debuterte han som dirigent i en oppføring av Mozarts Don Giovanni på Teatro Nuovo i Milano. Deretter fulgte debuter på La Scala (1967) og Covent Garden (1969). Fra 1970 til 1974 var han gjestedirigent i New York Philharmonic. Sin første sjefdirigentstilling fikk han i 1973 som musikkdirektør for Detroit Symphony Orchestra (1973-1977). Deretter fulgte tilsvarende stillinger for Hamburg Filharmoniske Orkester (Philharmoniker Hamburg) (1976-1982), Bergen Filharmoniske Orkester (1985-1990), NDR Radiophilharmonie i Hannover (1985-1989), Italias radioorkester i Torino (Orchestra Sinfonica Nazionale della RAI di Torino) (1990-1992), Spanias nasjonalorkester (1991-1994), Brno Filharmoniske Orkester (1997-2000) og Pomeriggi Musicali i Milano. 
Som gjestedirigent har Ceccato ledet flere av verdens fremste orkestre, deriblant Boston Symphony Orchestra, Chicago Symphony Orchestra, Cleveland Orchestra, Philhadelphia Orchestra, London Philharmonic Orchestra, Berliner Philharmoniker og Staatskapelle Dresden.
Ceccato er svigersønn til dirigenten Victor de Sabata og har gjort innspillinger av flere av Sabatas komposisjoner.

Perioden i Bergen Filharmoniske Orkester

Ceccato dirigerte Musikkselskabet Harmonien første gang i 1983 og ble året etter valgt som Karsten Andersens etterfølger fra og med sesongen 85/86. 
Ceccato jobbet aktivt for å styrke orkesterets anerkjennelse internasjonalt. Han tok bl.a. initiativ til å endre orkesterets navn fra «Musikkselskabet Harmonien» til det mer kommersielt klingende «Bergen Filharmoniske Orkester». Og han økte orkesterets utenlandske turnévirksomhet betraktelig. I 1997 hadde orkesteret f.eks. en turné med 12 konserter i 12 forskjellige byer over 14 dager. Dessuten skaffet han orkesteret platekontrakter. Orkesteret spilte inn de fire symfoniene til Schumann i Mahlers orkestrering og Valens fire symfonier. Schumann-symfoniene ble utgitt på BIS Records og fikk bred internasjonal lansering og gode omtaler i internasjonal presse.
Programmessig var Ceccato opptatt av å ha en «rød tråd» i sine konsertprogrammer. Han gjennomførte også flere store verksykluser, bl.a. en Beethoven symfonisyklus og en tilsvarende Mahler-syklus.

Utmerkelser

Ceccato er æresdoktor ved Eastern Michigan University (1976), har mottatt Republikken Italias fortjenstorden (storkors, 1999). Han er medlem av Accademia di Santa Cecilia i Roma (fra 1981) og æresmedlem i Dvořák-selskapet i Praha.
Tipulodictyidae

Fossiler

Arten er beskrevet fra Nedre Jura (202-190 millioner år før nåtid) fra Kirgisistan. Den er beskrevet basert på én ufullstendig vinge og det er ganske uklart hva den egentlig er.
Mercedes (Camarines Norte)

Mercedes (Bayan ng Mercedes) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Camarines Norte. Folkemengden var på 50 841 innbyggere i 2015.
Junior-VM i skiskyting 2010

Junior-VM i skiskyting ble i 2010 arrangert sammen med Ungdoms-VM i Torsby i Sverige.