Kompetanse

Kompetanse eller å være kompetent refererer i dagligspråk til kvalifikasjon, «dyktighet til noe», «å kunne noe» eller «å være i stand til». men begrepet brukes gjerne i flere ulike betydninger, og særlig i juss og pedagogikk er kompetanse et faguttrykk med en mer presis betydning. 
I juridisk språkbruk er betyr kompetanse det mydighetsområdet en organisasjon eller person har til å treffe avgjørelser. Således har bare leger kompetanse til å skrive sykemeldinger og bare Stortinget har kompetanse til å vedta norske lover. Denne bruken av ordet er beslektet med kompetanse i betydningen av (formell) kvalifikasjon som er påkrevd for å ha rett til å utføre en type oppgave, for eksempel ved at en bestemt eksamen gir undervisningskompetanse til å undervise et bestemt fag i skolen. I pedagogikk og i utdanningsystemet benyttes kompetansebegrepet for definerte mål for hvilke ferdigheter i å løse oppgaver som opplæringen skal føre til. Dette for å vektlegge at utdanningen skal gi evne til problemløsning, ikke bare uanvendte faktakunnskaper. Gjennom den norske skolereformen Kunnskapsløftet ble læringsmål i læreplanene formulert som kompetansemål for hvilke ferdigheter elevene hadde som mål å tilegne seg. 
EUs rammeverk for å å gjøre det lettere å godkjenne utdanning på tvers av landegrensene definerer generell kompetanse til å «kunne anvende kunnskap og ferdigheter på selvstendig vis i ulike situasjoner gjennom å vise samarbeidsevne, ansvarlighet, evne til refleksjon og kritisk tenkning».
Den hyppige bruken av ordet i utdanningspolitikk og -planlegging har ført en viss smitteeffekt gjennom at flere hundre nyord hvor kompetanse er suffiks har bredt om seg, slik at har blitt et moteord. I noen av disse av disse nyordene benyttes kompetanse i betydningen kvalifikasjon, i andre i betydningen ferdighet til å kunne gjøre noe. Kompetanse står i motsetning til inkompetanse som tilsier manglende kompetanse, ofte brukt i betydningen udugelighet.
Ordet  har kommet inn i norsk via fransk compétent stammer opprinnelig fra juridisk latin competens som er avledet av competere som betyr «treffe sammen; stemme overens, svare til; være i stand til; sammen prøve å oppnå»

Dagligspråk

I dagligspråket defineres kompetanse gjerne som evnen til å klare en oppgave eller beherske et yrke i møte med komplekse krav, situasjoner og utfordringer. Man deler gjerne inn kompetanse i kunnskaper, holdninger og ferdigheter. Noen tar også med begrepet evner. Vi skiller ofte mellom teoretisk og praktisk kompetanse, hvor teoretisk dekker at man skriftlig eller muntlig kan svare for seg på et visst kunnskapsnivå, mens en altså også må vise dette i praksis, eksempelvis til førerprøvens to deler. Realkompetanse slår disse begrepene sammen uten at det snakkes om formelle krav. 
Videre snakker vi om kompetansenivåer og spisskompetanse som topp. Dette henger sammen med hvilke oppgaver som en står overfor. Lang erfaring vil ofte bidra til hevet kompetansenivå, ofte med taus kunnskap innlagt. Et eksempel på spisskompetanse kan være en fotballspiller som utvikler en ferdighet så høyt at den spisskompetansen holder til for eksempel et laguttak.
Når kunnskap tas i bruk for å løse oppgaver i konkrete situasjoner, er det viktig at dette samtidig stimulere til videre læring og kompetanseutvikling. Læring og kompetanse er knyttet til læring og samhandling i ulike fellesskap, samtidig som de er både individuelle og kollektive.

Geoteknikk

Innen geoteknikk brukes begrepet kompetanse som et mål for fysisk styrke til sedimenter i forhold til å tåle påkjenninger ved f.eks. veibygging.

Annen bruk, ord som har kompetanse som suffiks

Nedenfor er en liste over (for det meste) nyord hvor ordet kompetanse er brukt som suffiks. Samtlige ord er benyttet offisielle dokumenter fra Storting eller regjering.  
Allmennlærerkompetanse, Amanuensiskompetanse, Anvendelseskompetanse, Arbeidslivskompetanse, Barnehagekompetanse, Basiskompetanse, Basiskompetansebegrep, Basiskompetansetenkning, Bestillerkompetanse, Breddekompetanse, Brukerkompetanse, Datakompetanse, Delkompetanse, Dialogkompetanse, Didaktikk-kompetanse, Digitalkompetanse, Dobbeltkompetanse, Doktorgradskompetanse, Dokumentasjonskompetanse, Endringskompetanse, Enhetenekompetansesenter, Fagkompetanse, Flerkompetansesenter, Fordypningskompetanse, Formalkompetanse, Formidlingskompetanse, Forskerkompetanse, Forskningskompetanse, FOU-kompetanse, Fou-kompetanseutvikling, Fremmedspråkkompetanse, Førstekompetanse, Førstelinjekompetanse, Førstestillingskompetanse, Grunnkompetanse, Handlekompetanse, Handlingskompetanse, Helsekompetanse, Hovedkompetanse, Høykompetansebasert, IKT-kompetanse, Innkjøperkompetanse, Innovasjonskompetanse, Instruksjonskompetanse, Instruktørkompetanse, Kjernekompetanse, Kompetanseaktør, Kompetansearbeid, Kompetansearbeider, Kompetansearbeidsplass, Kompetanseattest, Kompetansebakgrunn, Kompetansebase, Kompetansebasert, Kompetansebegrep, Kompetansebehov, Kompetansebevis, Kompetansebilde, Kompetansebrev, Kompetansebygging, Kompetansedokument, Kompetanseenhet, Kompetansefelt, Kompetansefond, Kompetanseforbedringer, Kompetanseform, Kompetansefremmende, Kompetansegap, Kompetansegivende, Kompetansegrunnlag, Kompetanseheving, Kompetansehevingsprogram, Kompetansehevingstilbud, Kompetansehevingstiltak, Kompetanseintensiv, Kompetansekategori, Kompetansekrav, Kompetansekrevende, Kompetansekriterium, Kompetanseløft, Kompetansemangel, Kompetansemarked, Kompetansemessig, Kompetansemiljø, Kompetansemotor, Kompetansemål, Kompetansen, Kompetansenettverk, Kompetansenivå, Kompetanseområde, Kompetanseoppbygging, Kompetanseoppnåelse, Kompetanseorgan, Kompetanseorientert, Kompetanseperspektiv, Kompetanseplan, Kompetanseplattform, Kompetansepolitikk, Kompetansepolitisk, Kompetanseproblem, Kompetanseprofil, Kompetanseprøve, Kompetansereformen, Kompetanserettede, Kompetansesamfunn, Kompetansesatsing, Kompetansesenter, Kompetansesentersystem, Kompetansesentertjeneste, Kompetansesentervirksomhet, Kompetansesituasjon, Kompetanseskole, Kompetansespredning, Kompetansestatus, Kompetansestyrking, Kompetansesvikt, Kompetansesyn, Kompetansesystem, Kompetansetap, Kompetansetenkning, Kompetansetilbud, Kompetansetilbyder, Kompetansetilførsel, Kompetansetiltak, Kompetansetung, Kompetanseutdanning, Kompetanseutfordring, Kompetanseutveksling, Kompetanseutvikling, Kompetanseutviklingsprogram, Kompetanseutviklingstiltak, Kompetansevurdering, Kompetanseøkning, Kompetanseøkonomi, Konserveringskompetanse, Koordineringskompetanse, Kulturkompetanse, Kunnskapskompetanse, Ledelseskompetanse, Lesekompetanse, Likestillingskompetanse, Logopedkompetanse, Læreplanerkompetansemål, Læreplankompetanse, Lærerkompetanse, Læringskompetanse, Medborgerkompetanse, Mestringskompetanse, Metodekompetanse, Minimumskompetanse, Norskkompetanse, Næringskompetanse, Nøkkelkompetanse, Omstillingskompetanse, Opplæringskompetanse, Overgangskompetanse, Professorkompetanse, Prosesskompetanse, Realfagskompetanse, Realkompetanse, Realkompetansearbeid, Realkompetansediskusjon, Realkompetanseprinsipp, Realkompetanseprosjekt, Realkompetansereform, Realkompetansestudent, Realkompetansesøker, Realkompetansetenkning, Realkompetansevurdere, Realkompetansevurdering, Realkompetansevurdert, Relasjonskompetanse, Samarbeidskompetanse, Skaperkompetanse, Skolekompetanse, Sluttkompetanse, SMB-kompetanse, Sosialkompetanse, Spesialistkompetanse, Spesialkompetanse, Spesialkompetansegruppe, Spisskompetanse, Spisskompetansemiljø, Spisskompetans, Spisskompetanseområde, Spisskompetanseoppgave, Språkkompetanse, Studiekompetanse, Studiekompetansekrav, Styringskompetanse, Superbrukerkompetanse, Synskompetanse, T-kompetanse, Tannhelsekompetansesenter, Teknologikompetanse, Terminologikompetanse, Tildelingskompetanse, Tilleggskompetanse, Undervisningskompetanse, Utviklingskompetanse, Veilederkompetanse, Verktøykompetanse, Visningskompetanse, Vitnemålkompetansebevis, Vurderingskompetanse, Yrkeskompetanse, Yrkesopplæringskompetanse