google/wiki40b huggingface dataset:
Førromersk jernalder

Førromersk jernalder er perioden i Nord-Europas forhistorie fra ca. 500 f.Kr. – år 0. Perioden ble tidligere kalt keltisk jernalder. Betegnelsen førromersk henspiller på at dette er perioden før romersk kultur begynte å få innflytelse i Norden. Førromersk jernalder er første del av perioden som kalles eldre jernalder (500 f.Kr. til 550 e.Kr.).
I førromersk jernalder begynte folk å ta i bruk jern, mens de tidligere hadde brukt stein og bronse. I Norge kjennetegnes perioden mer av at bronsen forsvant, enn at jernet ble introdusert. Keltisk kultur var dominerende i denne perioden, og kelterne begynte å produsere jern allerede rundt 900 f.Kr. Når kelterne fikk jern, ble bronse mindre viktig, og folk i Norden kunne dermed i mindre grad skaffe seg bronse, som de tidligere hadde handlet fra kelterne. Jern ble fremstilt første gang i Norge i førromersk jernalder, men først i slutten av perioden ble jern et allment bruksmetall. I begynnelsen av jernalderen hadde jern svært liten praktisk betydning i Norge. Det ble brukt til små hekter og nåler på klesdrakten, ikke til redskaper. Derfor hadde stein fremdeles en viktig posisjon, og før­ro­mersk jernalder betegnes gjerne som sein steinbrukende tid.
I førromersk jernalder bodde folk flest i langhus, men også i hellere. Gravskikken var enkel, noe som kan tyde på et samfunn med små sosiale forskjeller. Fra midten av perioden økte imidlertid ulikhetene mellom folk.
Hyponephele

Utseende

Middelsstore, brune sommerfugler med øyeflekker på vingene og avrundede vinger.
Slekten ligner overflatisk mye på slekten Maniola.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Palearktis, med de fleste artene i Asia.
Rosenborg slott

Fredning

Rosenborg ble fredet i 1918. Fredningen omfatter selve slottet, trappetårnet fra 1633-34, portbygningen fra ca. 1610 med tilbygg i sydvest og nordøst fra ca. 1680, kommandantboligen fra 1760-63 av Jacob Fortling samt murene med tilhørende port fra 1672 av Lambert van Haven og den nordøstlige, tidligere stallbygningen mot gaten.
Paraderpas

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Elfenbeinskysten.
Jeg drepte!

Handling

En lege opererer en mannlig pasient. Under narkosen avslører mannen at han har et forhold med legens hustru. Etter operasjonen tilstøter det komplikasjoner, mannen dør og legen er overbevist om at det er han som har drept mannen. For å få ham til å bli kvitt tvangstankene bestemmer sykehuset at han skal utføre en liknende operasjon og lykkes med den. Ettersom en ikke våger å risikere noen av de vanlige pasientene stiller legens hustru opp, uten at han får vite hvem han opererer.

Filmmusikk

Filmens gjennomgangstema bar tittelen «Min egen sang». Melodien var komponert av Jolly Kramer-Johansen, og teksten var skrevet av Arne Paasche Aasen. Sangen ble spilt inn av Kramer Johansens Filmorkester med Ivar Cederholm som vokalist. Innspillingen fant sted i Oslo i november 1942, og sangen ble utgitt på 78-plate av plateselskapet Columbia, med referansen Columbia GN 836.
Austafjord

Austafjord er et lite sted i Vikna kommune i Trøndelag fylke, ca. 30 km utenfor Rørvik.  Stedet har ca. 30-35 innbyggere.
Av fasiliteter har Austafjord butikk, skole og barnehage.
Egil Svartdahl

Livsløp

Svartdahl vokste opp i Drammen og utdannet seg som konditor og arbeidet i faget en kort tid. Men han hadde kall til å formidle evangeliet. I 1972 gikk han en fem-ukers bibelskoleutdanning ved Filadelfia Oslo.
Svartdahl ble i tidlig alder engasjert i menighetens arbeid og begynte som ungdomsmedarbeider i Filadelfia Oslo. I 1976 var han sentral i ledelsen da den første ungdomsfestivalen på Hedmarktoppen folkehøyskole ved Hamar ble arrangert. Festivalen ble etterhvert en årlig tradisjon og vokste i størrelse. Han sluttet som ungdomsarbeider i Filadelfia i 1983.
Svartdahl tok arbeid hos Jahr og sønner i ett år før han ble pastor (forstander) i pinsemenigheten Filadelfia Kristiansand. Svartdahl var idérik, og for å nå byens befolkning med evangeliet begynte menigheten med nærradio og lokal-TV. Etter åtte år som pastor tok Svartdahl en pause. I 1995 ble Svartdahl igjen forstander i Filadelfia, Oslo. Fra 2008 ble Svartdahl engasjert som «TV-pastor» på heltid.
I forbindelse med at Egil Svartdahl fikk utmerkelsen Medierosen (2005) ble det sagt at: «… han er god til å lytte og har en særlig nærhet til mennesker han intervjuer og likeså til seerne. Han er kreativ og original og samtidig dyktig til å kommunisere sitt budskap.»

TV  2

I 1992 flyttet familien tilbake til Oslo. Her ble programskapning og programledelse hans oppgave i TV 2. Programmene som ble utviklet ble produsert av TV Inter og var Under åpen himmel, Gudesens konditori og senere Søndagsåpent. Programmet Søndagsåpent fikk etterhvert stor popularitet, med hundretusener av seere. I programmet besøker Svartdahl mennesker i Norge på leting etter spor av Jesus i menneskenes liv og hverdag.
Høsten 2008 var han programleder for Pastor på prøve. I den nye serien oppsøkte han folk på arbeidsplassene deres, hvor han jobbet sammen med dem noen dager som kolleger. Programmet er basert på samtaler mellom Svartdahl og arbeiderne.
Improphantes complicatus

Utseende

Improphantes complicatus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Avtalerett

Avtalerett er et rettsområde som omhandler reglene om gyldighet og ugyldighet av avtaler, fullmakt, avtalerevisjon og tolking av avtaler. Rettsområdet er nært beslektet med kontraktsretten, som er reglene om kontraktsparters rettigheter og plikter etter en inngått avtale.
Propan

Bruk av propan i Norge

Holder man den petrokjemiske industrien utenfor, er det norske propanmarkedet på ca. 200 000 tonn årlig (2010). Hovedvolumet av dette er såkalt field grade propan produsert på Kårstø. Noe av denne distribueres derfra med tankbil direkte til kunde, mens mye transporteres med skip til Stenungsund i Sverige, og derfra til Østlandet med tankbil. Resterende del av markedet forsynes med propan fra norske og svenske oljeraffinerier. Noe transporteres også med jernbane fra Stenungsund til Nord-Sverige og kjøres videre derfra til Nord-Norge med tankbil.
Vikings 3: Higher – Higher!

Vikings 3: Higher – Higher! er et musikkalbum med Vikings, utgitt i 1978.
NM i friidrett 1975

Norgesmesterskapet i friidrett 1975 bestod av flere arrangementer som i 1975 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Fana stadion i Bergen i perioden 8. til 10. august. 
Arrangør var Bergen-Hordaland FIK.Kongepokalvinnere var Knut Børø og Grete Waitz. 
Se også NM i mangekamp 1975.
Selgekoner

Selgekoner, også kjent som kurvekoner, var tidlig på 1800-tallet en betegnelse på enker som hadde fått privilegium på ambulerende handel i byens gater.

Bakgrunn

Privilegiet ble oppnådd gjennom å søke til Magistraten, og ble tillatt som en håndsrekning til kvinnene, slik at de selv kunne tjene til livets opphold. Dette gjorde de ved å selge brød, frukt, egg, fisk og en del andre varer. Det var altså en mellomting mellom et næringspolitisk og et sosialt tiltak.
En del informasjon om selgekoner kan finnes i arkiver oppbevart ved Bergen Byarkiv. En finner en del søknader, lister, sertifikater og andre dokumenter fra årene 1814–1816 i arkivet etter Bergen Magistrat. Dokumentene gir opplysninger om søkernes familieforhold og livssituasjon, enkelte ganger svært detaljert. Her finnes også informasjon om retningslinger og begrensninger for denne handelen. I tillegg finnes en såkalt selgekonebok fra tiden 1866 - 1874 i arkivet etter Sundt & Co. A/S. Her finner vi opplysninger om firmaets selgekoner. Selgekonene gikk hjem til kundene med prøver av ulike varer. «Selgekoneboken» inneholder opplysninger om dato, solgte varer og prisen for dem.
Liberatores

Liberatores («frigjørere») er den betegnelsen som Julius Cæsars drapsmenn brukte om seg selv for å rettferdiggjøre drapet.
Mennene som er regnet for å være lederne av sammensvergelsen, var Gaius Cassius Longinus og Marcus Junius Brutus (sønn av Cæsars elskerinne Servilia Caepionis)
Marcus Tullius Cicero var ikke medlem av sammensvergelsen, og ble overrasket da attentatet var et faktum, men skrev senere til konspiratoren Trebonius at han ønsket han hadde blitt «invitert til den herlige banketten». Cicero mente at liberatorene også skulle ha drept Marcus Antonius. Konspiratorene mente imidlertid at én tyranns dødsfall ville ha en sterkere symbolsk effekt, og hevdet i tillegg at hensikten ikke var et statskupp, men å fjerne en tyrann.
Mordet på Julius Cæsar var resultatet av en konspirasjon ved flere romerske senatorer. Det ble ledet av Gaius Cassius Longinus, Decimus Junius Brutus, og Marcus Junius Brutus. Der stakk Julius Cæsar til døde på et sted som lå tilstøtende til Pompeius’ teater på Idus martiae (15. mars) 44 f.Kr. Cæsar var romersk diktator av den romerske republikk på denne tiden etter å ha blitt erklært dictator perpetuo (diktator på livstid) av senatet. Denne utnevnelsen førte til at flere senatorer fryktet at Cæsar ønsket å fjerne senatet til fordel for et tyranni. Konspiratørene, liberatores, som de kalte seg, var ikke i stand til å gjenopprette republikken. Forgreningene av konspirasjonen og drapet førte til innbyrdeskrig og til sist at prinsipatet ble innført, noe som var begynnelsen på det romerske keiserrike
Burh

Burh er et angelsaksisk navn for en befestet by, borg, eller annen forsvarskonstruksjon (som bygdeborg). Grensene eller omfanget av de forhistoriske burh kan ofte bli sporet tilbake til grensene eller omfanget av dagens moderne borough.
Et manuskript fra 900-tallet, Burghal Hidage, nevner 30 burher i Wessex, og 3 i Mercia (den gang dominert av vestsaksiske konger), bygget for å forsvare regionen mot angrep fra norrøne inntrengere, vikinger. De fleste av disse ble reist av Alfred den store, en del basert på tidligere romerske strukturer, noen var nybygg i samtiden, men en del kan ha blitt reist senere. Adalstein ga disse burher rettet til å prege mynter. De største av disse konstruksjonene var Winchester, Wallingford og Warwick, og Wallingford og Wareham er de beste bevarte eksemplene med omfattende vollgraver som fortsatt er synlige. Det har blitt beregnet at konstruksjonen av Wallingfords 2,7 km av voller ville ha tatt mer en 120 000 timer per mann å grave. Burhbyer hadde også vanligvis regulære gatestruktur, og en del av disse er også bevart.

Etymologi

Burh og burg var angelsaksiske (gammelengelske) utviklinger av det urgermanske ordet som er rekonstruert som *burg-s, beslektet med verbet *berg-an («å stenge inne for beskyttelse»). De er beslektet med tyske burg og norrøne (norske) borg, og på engelsk har det utviklet seg mangeartet til «borough», «burg», og (særskilt Englands region East Anglia og i Skottland) til «burgh».
Flertallsformen av burh og burg var byrig: «festning», «befestning» (som i en bymur). Dette utviklet seg til «bury» og «berry», som ble benyttet for å beskrive herskapshus, store gårder, eller bosetninger innenfor befestningene/bymurene.
I tillegg til de engelske fundamentene som er beskrevet her, ble disse navnene tidvis også benyttet i angelsaksiske oversettelseslån eller varianter av stedegne stedsnavn i andre språk, inkludert brytoniske *-dunon og walisiske caer, eksempelvis i Salisbury.
Nordland politidistrikt

Geografisk omfang

Nordland politidistrikt omfatter hele Nordland fylke, med unntak av Bindal kommune som inngår i Trøndelag politidistrikt, samt Gratangen i Troms.
Bindal kommune i sørlige Helgeland ligger i Nordland fylke, men kommunen har historiske bånd til Trøndelag. Landskapet omkring elva Nauma (Namsen) var i vikingtiden en del av Naumdølafylket. Bindal tilhørte Brønnøy sogneprestembete i kirkelige spørsmål, men sorterte under fogden i Namdalen i sivile saker. Bindal ble overført til Helgeland fogderi omkring 1800. Den 1. april 1998 ble Bindal overført fra Helgeland politidistrikt til Namdalen politidistrikt, og fra 1. januar 2002 til 1. januar 2016 var Bindal var en del av Nord-Trøndelag politidistrikt.
Ved opprettelsen inngikk også de fem kommunene Skånland, Ibestad, Kvæfjord, Ballangen og Salangen i Troms fra det tidligere Midtre Hålogaland politidistrikt. En kongelig resolusjon av 22. mai 2017 overførte disse fem kommunene til Troms politidistrikt, mens Gratangen i Troms ble lagt til Nordland Politidistrikt.

Tjenestesteder

Politidistriktet omfatter i dag 25 tjenestesteder.
Ved opprettelsen hadde politidistriktet 34 tjenestesteder, hvorav seks tilhørte det tidligere Midtre Hålogaland politidistrikt. Den 13. oktober 2016 foreslo Politidistriktets ledelse legge ned 19 av de daværende lensmannskontorene, herav 15 i Nordland. Den 13. januar 2017 besluttet Politidirektoratet, under ledelse av Odd Reidar Humlegård, å legge ned 126 tjenestesteder på landsbasis og opprette syv nye, herav i Evenes og Røst i Nordland. Den 24. mai 2017 foretok justis- og beredskapsdepartementet en justering av den endelige strukturen, og blant konsekvensene var at tjenestestedet på Hemnesberget i Hemnes i Nordland ble bevart.
Krattbladmåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 24 – 32 mm), slank, blålig grønn måler. Kroppen er kledt med grønne hår. Begge vingepar er kantet med nokså lange hårfrynser, som er vekselvis hvite og grønne. Forvingen har to smale, hvite, bølgete tverrlinjer, bakvingen én slik linje. Bakvingens bakhjørne er trukket ut til en ganske kort "stjert". Larven er lang og tynn, knudrete og ligner en kvist. Den kan være grønn eller brun. Hodet har en dyp kløft i midten og er brunt med svarte tegninger. Det første kroppsleddet har to knøler på ryggsiden, disse ligner knopper og forsterker likheten med en kvist.

Levevis

Krattbladmåleren finnes på områder med mye busker og krattvegetasjon, i Norge bare ute ved kysten. Larven kan leve på en rekke forskjellige busker og trær, også bartrær. Arten er stort sett sjelden i Norge og er listet som hensynskrevende (DC) på de norske rødlisten. Den kan være truet av utbygging som fjerner busker og kratt.

Utbredelse

Krattbladmåleren finnes i Europa, videre østover gjennom Russland til Kina og Japan. Den er også innført til Britisk Columbia. I Norge er den funnet langs kysten av Østlandet og Sørlandet vestover til Arendal.
Pontus Nordenberg

Karriere

Nordenberg startet karrieren i Ålberga GIF, og var også innom IFK Norrköping som juniorspiller. I 2011-sesongen spilte Nordenberg elleve kamper for Nyköpings BIS Division 2, sesongen etter spilte han 21 kamper og scoret tre mål for klubben.
Det ble 2. august 2012 kjent at Nordenberg hadde signert for Åtvidabergs FF, og at han kom til å spille for klubben fra sesongen etter. Han spilte første kamp i Allsvenskan for klubben 25. april 2014, da de møtte Örebro SK. Nordenberg fikk sammenlagt tolv kamper i Allsvenskan i løpet av 2014-sesongen.
Otra

Norges åttende lengste elv

Se også Liste over elver i Norge.
Otra er 245 kilometer lang og er dermed Norges åttende lengste elv. Middelvannføringen er 150 m³/s. Høyeste vannføring er målt i oktober 1987 med ca. 1000 m³/s. Nedbørfeltet er 3 740 km² stort.
Det er to store innsjøer i vassdraget, Åraksfjorden og Byglandsfjorden.

Bleke

Bleke er en laksefisk som bare finnes i Otravassdraget.

Ørekyte

Også karpefisken ørekyte har fått innpass i Otravassdraget. Frem til 2008 var det bare funnet ørekyte i hele vassdraget ovenfor Hekni. Denne fisken er uønsket i vassdraget, og det foregikk et arbeid for å hindre videre spredning. Dette arbeidet var mislykket og sommeren 2008 ble det først funnet ørekyte på Frøysnes og senere andre steder i Åraks- og Byglandsfjorden. Den vil trolig også gå videre ned vassdraget.
Froland Idrettslag

Historikk

Klubben ble stiftet sommeren 1916, da Helge Løvland begynte å lære en gjeng idrettsinteresserte gutter friidrett, på et jorde i Froland. Klubbens første leder var Jens Dale, som fikk med seg Osuld Eriksen og Jens Krogstad.

Skiskyting

Under vinter-OL 2018 i Pyeong Chang tok Marte Olsbu sølvmedalje på kvinnenes sprint i skiskyting.  I tillegg var hun med på laget som sikret seg sølvmedalje på mixed stafett i samme mesterskap.

Fotball

A-laget i fotball spiller i 2018 i 5. divisjon.

Friidrett

Under Sommer-OL 1920 i Antwerpen tok Helge Løvland OL-gull i tikamp.

Arkivet

Deler av arkivet etter Froland idrettslag befinner seg på Kuben i Arendal. Det omfatter bl.a. møteprotokoller, avisutklipp og noen foto.
Sylveon

Sylveon er en fairy-pokémon. Den har sløyfelignende horn, og er fra den sjette generasjonen. Den dukket for første gang opp i Pokémon X og Y.
ISO 3166-2:RE

ISO 3166-2:RE er Réunions del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Organization for Standardization, som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Det er for tiden ikke definert noen ISO 3166-2-koder for Réunion.
Réunion, som er et fransk oversjøisk departement, er offisielt tildelt ISO 3166-1 alfa-2-koden RE. Réunion har også koden FR-RE i ISO 3166-2:FR, Frankrikes del av ISO 3166-2.
Samiske geografiske navn i Steinkjer

Samiske geografiske navn i Steinkjer (knr 1702) angir stedsnavn i Steinkjer kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare sørsamisk er tatt med i denne oversikten for Steinkjer kommune.
Brakara (medley)

Original-versjonene

Medleyen er en parodi på discobølgen som oppsto på 1970-tallet og spesielt den spanske disco-duoen Baccara og inneholder fire av deres sanger: «Yes Sir, I Can Boogie» (singel 1977), «Sorry, I'm a Lady» (singel 1977), «Darling» (singel 1978) og «Parlez-vous Francais?» (Luxembourgs bidrag til Eurovision Song Contest 1978). De tre første singlene nådde hver for seg førsteplass på VG-lista i 1977/1978. Rolf Soja komponerte alle fire sangene, mens Frank Dostal skrev tekstene. På «Parlez-vous Francais?» (som betyr «snakker du fransk») var Peter Zentner også oppført som tekstforfatter.
I Baccara var det som oftest Mayte Mateos som sang versene, mens Maria Mendiola var med på refrengene samt at hun utfylte Mateos med repeterende setninger. I alle fire originalene er det snakke-sekvenser hvor Baccara-damene konverserte med hverandre.

Prima Veras versjon

I Prima Veras versjon blir også dette mønsteret med snakke-sekvenser parodiert. Der er mest Tom Mathisen som synger og har rollen som tekstens jeg, mens Jahn Teigen er den som supplerer med kommentarer og har noen få setninger som solist på østlandsdialekt. Ellers synger/konverserer Mathisen og Teigen på vestlandsdialekt.

Prima Veras tekst

Tekstens jeg har jobben som fisker. I første del («Yes, Sir I Can Boogie»), er han ute på havet sammen med en kamerat og gir lytteren et romantisk inntrykk av sin arbeidsplass. I andre del («Sorry, I'm a Lady») vil tekstens jeg på diskotek men blir stoppet av dørvakta (spilt av Teigen). I tredje del («Darling») drar han på ferie til sydligere breddegrader. I siste del («Parlez-vous Francais?») har han kommet hjem igjen fra ferie og møter sin kamerat (spilles av Teigen) som vil vite hvordan det var i syden. Tekstens jeg forteller om en attraktiv dame han så på stranda som han gikk bort til med håp om å få kontakt. Han blir avvist grunnet at damen ikke synes han lukter noe godt. Hallvard Kvåle blir nevnt i teksten uten å bli gjort narr av. Årsaken til at han blir nevnt er at hans etternavn rimer på tåle og tråle.

Annet

Jahn Teigen/Prima Veras manager, Tore Syvertsen, var med til Paris da Teigen deltok i Grand Prix i 1978. Syvertsen og Baccara-medlem Mayte Mateos kjente hverandre fra før, og senere giftet de seg.
Tysklandsreisen

Handling

Gransås skoles guttemusikkorps har vært på besøk i den lille vesttyske byen Herlingenrode. Tilbake i Norge holder korpsets leder et lysbildeforedrag om turen. Filmen tar utgangspunkt i hans foranstaltninger til møtet og viser tilbakeskuende glimt både fra forberedelsene og selve reisen. Et tankevekkende motiv er naturligvis om holdninger fra den andre verdenskrig ennå kaster slagskygger.
Aleksandr Bulatovitsj

Biografi

Aleksandr ble født inn i en adelig familie fra Orjol. Han studerte ved Tsarskoye Selo Lyceum, deretter tjenestegjorde han i et Husar-regiment.
I 1896 var han medlem av det russiske Røde Kors' misjon til Etiopia, der han ble en nær venn av Negus Menelik II. Han satte fartsrekord med kamel på veien til Etiopia, med hjelp av Nikolaj Leontiev. Han var rådgiver for Menelik II under Den første italiensk-abessinske krig 1895-1896, og også under kamper mot stammene i sør. Bulatovitsj sluttet seg til en ekspedisjon ledet av Ras Woldegiyorgis for å erobre Kaffa-provinsen, og var den første europeer som nådde munningen av Omo-Elven.
Etter at Bulatovitsj returnerte til Russland mottok han en utmerkelse fra den russiske geografiske forening for sitt arbeid i Etiopia, og rangen poruchik (senere rittmester) i hæren. Han tjenestegjorde i St. Petersburg. Etter samtaler med den hellige Johannes av Kronstadt forlot han hæren i 1903 og ble munk i det russiske klosteret Skiti Andreou på Athos-fjellet i Hellas. Han besøkte også Etiopia senere og forsøkte å opprette et russisk-ortodoks kloster der. Han ble ordinert som hieromunk under navnet Fader Antonius.
I 1907, etter å ha lest boken På Kaukasus-fjellet av munken Hilarion, ble han en av lederne av den såkalte imjaslavje-bevegelsen i den russisk-ortodokse kirken. Etter at bevegelsen ble fordømt som vranglære og oppløst av den russiske hæren i 1913 reiste  han til St. Petersburg for å be om nåde for munkene.
Han fortsatte sin kamp for anerkjennelse av bevegelsen, og utga mange teologiske bøker for å bevise dens dogmer. Blant annet fikk han audiens hos Tsaren og klarte til slutt å sikre en viss form for rehabilitering for seg selv og sine trosfeller. De fikk lov til å vende tilbake til sine stillinger i Kirken uten omvendelse. Den 28. august 1914 fikk Antonius Bulatovitsj tillatelse til å delta i den russiske hæren som prest. Under første verdenskrig var fader Antonius ikke bare feltprest, men ved «mange anledninger førte han soldater i kamp», og ble tildelt St. Georgs-korset.
I oktober 1918 fattet den russisk-ortodokse kirkens synode et vedtak som ga imjaslavtsyene lov til å delta i gudstjenester, forutsatt at de ikke omvendte seg. Vedtaket var signert av Patriark Tikhon. I januar 1919 kuttet Bulatovitsj sine forbindelser med den Tihon og dro tilbake til familiens eiendom i Lebedinka, der han tilbragte resten av sitt liv som eremitt. Enten 5. eller 6. desember 1919 ble han myrdet. Det er motstridende beretninger om hvorvidt morderne var desertører fra den Hvite eller Røde Armé under borgerkrigen.

Bulatovitsj i russisk litteratur

Antonius Bulatovitsj var sannsynligvis inspirasjonskilden til den groteske husaren Alexej Bulanovitsj i romanen "De 12 stolene" av Ilf og Petrov. Han er også hovedpersonen i Valentin Pikuls fortelling "En husar på en kamel", og i romanen "The Name of Hero" av Richard Seltzer.