google/wiki40b huggingface dataset:
Chengde

Historie

Området har tidlig hatt en stor mongolsk befolkning og under Qingdynastiet befant det seg flere stammer (benner) av det mongolske forbundet Dzjosotu (ǰosutu-yin čiɣulɣan) i området.
Chengde het tidligere Rehe (Jehol) og var hovedstad for den tidligere provinsen Rehe.
Qing-dynastiets keisere begynte å bygge seg sommerpalass der på 1700-tallet, og det bestod til slutt av et anlegg med store parker med innsjøer, pagoder og palassbygninger. Utenom anleggets murer ble det reist åtte ytre templer som hver ett skulle reflektere forskjellige byggestiler i det kinesiske rike. Særlig oppmerksomhet fra besøkende får Putuo-Zongcheng-tempelet (普陀宗乘, Pǔtuó Zōngchéng), som er inspirert av Potalapalasset i Lhasa (Tibet), og Puletempelet, som er inspirert av Himmeltempelet i Beijing. Sommerpalasset og templene i omgivelsen ble i 1994 oppført på UNESCOs liste over Verdens kulturarv.

Samferdsel

Vei- og jernbaneforbindelsene til Beijing er gode. Motorveien fra Beijing til Chengde ble helt ferdig i 2006.
Kinas riksvei 101 går gjennom området. Den begynner i Beijing og fører via blant annet Chengde til Shenyang.
Georg Herman Krohn

Familie

Han var far til skuespilleren Lully Krohn (1862–1947), tegneren Olaf Krohn (1863–1933), ingeniøren Georg Monrad Krohn (1865–1934) og skuespilleren Michael Krohn (1867–1918). Sønnen Georg Monrad Krohn ble far til skuespilleren Lillebil Ibsen (1899-1989).

Karriere

Kristiania-avisen Aftenbladet bragte den 18. januar 1864 en anmeldelse skrevet av tateranmelderen Hans Bordervik om urpremieren på Henrik Ibsens Kongs-Emnerne. Bordervik var lite begeistret for Ibsens drama, og levnet heller ikke skuespillerne noen størrre ære. Imidlertid trakk han frem Krohn som et lyspunkt:
«Næst efter Repræsentanterne for disse to Hovedroller fortjener Hr. Krohn at nævnes som Jatgeir Skald. Fremsigelsen af Kvadet var lidt stiv; men det kan vel være et Spørgsmaal, om ikke Skylden herfor er vel saa meget at søge i Kvadet som hos Skuespilleren. Rollen er liden, men særdeles smuk, og Hr. Krohn spillede den med en Finhed og Hjertelighed, der synes at maatte anbefale ham til at forsøges i andre Roller end "gamle Notarer."»
Teateranmelderen Kristian Elsters skrev i Aftenbladet (utgitt i Kristiania) den 23. oktober 1869 en svært kritisk omtale av en oppsetning av Henrik Ibsens stykke De unges Forbund på Christiania Theater. Hverken stykket eller oppføringen fant nåde. Den eneste av aktørene som vant hans gunst, var Georg Herman Krohn:
«Stykkets bedst tegnede Karakter er Lundestad, og Hr. Krohns Fremstilling af ham var slaaende naturtro. Man kjendte øjeblikkelig Manden igjen deroppe paa Talerstolen, og for hver Replik, som siden faldt, havde man den Fornøjelse at kunne sige: det er ganske rigtig, denne Mand har vi seet og kjendt ude i Livet. Skulde der være noget at udsætte, saa maate det være dette, at han siger enkelte Repliker med en altfor klart fremlagt Bevidsthed om deres satiriske Braad, at Smilet i Begyndelsen er for sødt og for staaende, og Holdningen ikke tung og træg nok. Ingen af disse mulige Brist er dog saaledes fremtrædende, at de svække Billedet i noget Mon, som er at tale om.»
Tetris

Historie

Aleksei Pazjitnov skrev Tetris for Electronica 60, en sovjetisk datamaskin, i 1984 . Spillet ble overført til IBM-PC av Vadim Gerasimov, og spredte seg fra Moskva og til Budapest hvor det ble overført til Commodore 64 og Apple II. Briten Robert Stein så spillet og ønsket å kjøpe rettighetene fra Pazjitnov, men sovjetisk byråkrati og regler om opphavsrett gjorde at Stein, som trodde han hadde en gyldig avtale, utgav spillet uten Pazjitnov godkjenning.
I 1988 intervjuet CBS Pazjitnov, og i kjølvannet forhandlet selskapet "Electronorgtechnica" (Elorg) med Stein og gav ham rettighetene til PC-versjonen av Tetris. I 1989 endte Atari, som inngikk avtale med Mirrorsoft og Stein, og Nintendo, som hadde en avtale med Elorg, med å saksøke hverandre. Saken, som blant annet handlet om hvorvidt Nintendos NES var en datamaskin, varte til 1993 og endte med at Nintendo vant.
Uklarhetene rundt rettighetene til Tetris varte likevel helt frem til 1996 da "The Tetris Company LLC" ble grunnlagt, og for første gang tjente Aleksej Pazjitnov penger på Tetris.
I 2016 ble det kjent at Threshold Entertainment Group planlegger en Tetris-film som en amerikansk-kinesisk co-produksjon.
Det har vært en kaskade av spørsmål knyttet til opphavsretten til dette spillet. Pajitnov lagde Tetris opprinnelig for datamaskinen Elektronica 60, og i løpet av kort tid dukket det opp Tetris-kloner for de fleste plattformer, blant annet for PC og Game Boy. Rettighetene til spillet har vært solgt og videresolgt flere ganger, uten at dette har vært avklart med skaperen av spillet. Til tross for den enorme populariteten, har Pajitnov selv tjent svært lite penger på salget av spillet.
Tetris er verdens desidert mest solgte videospill med over 460 millioner eksemplarer solgt. I 2014 var spillet solgt 425 millioner ganger til mobiltelefon 

, og mer enn 35 millioner ganger til Gameboy. Andre plattformer og gratisversjoner gjør at det reelle antallet tetris-kopier er enda høyere.

Musikk

Musikken til Tetris blei komponert av Hirokazu Tanaka. Spillern kan velge en av tre bakgrunnsmusikker som spilles mens spillet på går eller spille bare med lydeffekter. To av sangene er arraangement av andre komponisters arbeider: "Type A" er basert på den russiske folkesangen «Korobeiniki» (også kjent som «Korobushka»), og "Type C" er et arrangemang av Bach sin Franske suite No. 3 i B moll, BWV 814: Menuet (transponert til f# moll).
Seiers fanfara som spilles etter at et level er ferdig er ulike arrangement av "Trepak", fra Pyotr Ilyich Tchaikovskys ballet Nøtteknekkern.
Vadheim

Vadheim ligger i Høyanger kommune i Sogn og Fjordane. Fylkesvei 55 ender her og møter E39. Vadheim var fergested for kryssing av Sognefjorden inntil veien til Lavik (dagens E39) ble åpnet i 1960.
Freie Wähler

Bundesverband Freie Wähler (norsk: Tysklands forbund for frie velgere) er en koalisjon av ulike borgerlige velgergrupper i Tyskland. Listene gjør det mulig for partiuavhengige kandidater å stille til valg i landets parlametariske systemer på lokalt nivå. Hubert Aiwanger er leder av forbundet.
Freie Wähler er aktivt i alle tyske forbundsstater, men er spesielt vellykket i Bayern. Et parti ved navn Freie Wähler er stiftet med Hubert Aiwanger som leder.
Tre ønsker

Handling

Oskar og Mona møtes når de kommer til Musikaliska Akademien for å få vite om de har blitt antatt. De forelsker seg i hverandre og gifter sig omsider. De får et barn. For å forsørge familien begynner Oskar å arbeide som akkompagnatør for en kjent kvinnelige sanger og blir også hennes elsker. Hans hustru oppdager sidespranget og flytter hjem til sin mor. Hun får hundre kroner av sin far som hun kjøper en parfyme med navn Tre önskningar for. I parfymebutikken treffer Mona en dirigent og får æren av å bli solist. På slutten møtes alle fire og Oskar og Mona blir gjenforent.
Hartmann Schedel

Bakgrunn

Hartmann Schedels far en velståenfe kjøpmann ved samme navn som sønnen. Hans mor, Anna Grabner, døde allerede i 1445. I en alder av elleve år ble gutten i 1451 helt foreldreløs. Han og hans søsken ble oppfostret av onkelen Marcus Schedel. Abv hans to brødre ble Georg Schedel kjøpmann, og Johannes Schedel trådte inn i et dominikanerkloster i Nürnberg.
Hartmann Schedel studerte først humaniora i Leipzig fra 1456 til 1462. Deretter fulgte han sin lærer Peter Luder til Padova, der han studerte medisin. Han studerte samme sted , som en av de første tyskere, klassisk gresk under Demetrios Khalkondydes. I 1466 tok han doktorgrad i medisin, men faget forble et sidespor i hans liv; det var bøker og humaniora som opptok ham mest.

Karriere

Hans hovedverk, Nürnbergkrøniken (elle Die Schedelsche Weltchronik) ble utført på bestilling fra Sebald Schreyer (1446–1520) og Sebastian Kammermeister (1446–1503). Kartene i verket var smykket med de første kjente illustrasjoner av et stort antall byer og land. Med oppfinnelsen av boktrykk med bevegelige typer av Johannes Gutenberg i 1447 ble det mulig å trykke bøker og kart for et større publikum. Tidligere verker var håndskrevne og dermed meget kostbare.
v Schedel var også boksamler. Størsteparten av hans private bibliotek er bevart. Samlingen består av 370 manuskripter, hvorav mange er kopiert av ham selv, og 670 trykte bøker.
Jamkaranmoskeen

Jamkaran-moskéen (persisk: ‏مسجد جمکران‎, Masjed-e Jamkāran) i utkanten av Qom i Iran er et populært pilegrimsmål for sjiamuslimer.
Den lokale folketro i traktene omkring Qom gjør gjeldende at den tolvte sjiaimamen Muhammad al-Mahdi al-Muntazar - en messiasgestalt som ifølge sjiaenes tro skal gjenkomme og lede verden til fred og forsoning - en gang åpenbarte seg ved Jamkaran for å be. Hver tirsdags kveld samles titusener av sjiamuslimer i Jamkaran for å be og for å etterlate et brev til imamen der de ber om hjelp med problemer som de måtte ha.

Historie

Troen på Jamkarani er av forfatteren Vali Nasr blitt jamført med noen katolikkers tro på at jomfru Maria i 1917 åpenbarte seg for tre barn av en sauegjeter i Fátima i Portugal.
Moskéen, som ligger seks kilometer øst for Qom sentrum, har vært et hellig sted siden 22. februar 984. Da skal en mann ved navn Hassan ibn Muthlih Jamkarani ha møtt Muhammad al-Mahdi sammen med profeten Al-Khidr. Jamkarani ble fortalt at grunnen de befant seg på var hellig og at eieren - Hasan bin Muslim - skulle slutte å dyrke den og bruke penger han hadde tjent på sitt tidligere jordbruk til å bygge en moské.

Rituale

I perioden 1995-2005 ble moskéen svært populær, og mange pilegrimer, særlig unge mennesker, begynte å besøke den. På moskéens bakside finnes en brønn for bønner der etter sagnene den tolvte imamen en gang ble mirakuløst synlig for et kort intensivt øyeblikk av kjærlighetsfullt fellesskap med sin skaper. Ved den hellige brønn etterlater pilegrimene sine brev med bønner, som de håper skal bli mottatt av Imam Mahdi.
Tirsdager er populære ettersom det sies å være den ukedag åpenbaringen fant sted og derfor den dag da imamen, skjønt usynlig, tar i mot pilegrimenes bønner. Foruten de religiøse ritualer, har sammenkomstene også betydelige sosiale og økonomiske innslag. Noen ganger samles over hundretusen pilegrimer til kveldsbønnen utenfor den overfylte moskéen.
Den norske teleorganisasjon

Den norske teleorganisasjon (DNTO) var en organisasjon for teknisk personell i Televerket, tilsluttet Landsorganisasjonen i Norge. Den ble opprinnelig stiftet i 1909 under navnet Telegrafmennenes Landsforbund. I 1983 skiftet den navn til DNTO. I 1988 gikk den sammen med Norsk Teletjeneste Forbund og dannet Tele- og Dataforbundet.
Arktisk Kultursenter

Arktisk Kultursenter, forkortet AKS, er Hammerfest kommunes kulturhus. Huset ble tatt i bruk høsten 2008. Den offisielle åpningen fant sted 17. januar 2009. AKS ligger ved havna i Hammerfest sentrum, på en del av tomta etter den gamle Findus-fabrikken som er revet.
Øksnes

Natur og geografi

Øksnes kommune dekkes hovedsakelig av gammelt arkeisk grunnfjell som er inntil 2 500 millioner år gammelt, bestående for det meste av båndgneis og migmatitt. Mange av formasjonene har fått senere forkastninger og strekk. Mellom grunnfjellsstrukturene finner vi på lavslettene på Skogsøya i vest og rundt Myre også mindre innslag av paleo-proterozoisk glimmergneis som er minst 1 870–1 770 millioner år gammel, men kanskje også inntil 2 100 millioner år gammelt. Disse strukturene består også av grafittskifer og marmor, med innslag av jern, kvarts og mørk brungul feltspat. Det er også egne felt av amfibolitt på småøyene i sørvest. Og helt nordøst på Skogsøya finnes det formasjoner som er inntil 2 500 millioner år gamle, men ofte atskillig yngre.
Kommunen består ellers av omkring 10 % av paleo-proterozoisk grunnfjell fra 1 870–1 790 millioner år før vår tid. Dypbergartene mange steder i Lofoten og Vesterålen størknet raskt i løpet av de 10 millioner årene fram til 1 790 millioner år siden, men Torset-intrusjonen ved Romset og Saltberget sørvest i kommunen består av 1 780–1 790 millioner år gammel granitt og mangeritt. Massene stammer fra mantelen, og magmaen strømmet oppover og blandet seg delvis med arkeisk grunnfjell og størknet allerede ganske dypt nede i jordskorpa. De vanligste bergartene i denne strukturen er foruten mangeritt også noe charnoctitt. 
I havet utenfor Vesterålen er derimot grunnfjellet på havbunnen dekket av yngre sedimenter.

Administrativ historie

1. januar 1866 ble gårdene Jørland og Verhalsen på Langøya, med til sammen 40 innbyggere, overført til Bø kommune.
Øksnes kommune ble 1. juli 1919 delt i to, ved at den østlige delen av kommunen ble skilt ut som Langenes kommune. Etter delingen hadde Øksnes kommune 2296 innbyggere, mens Langenes hadde 1085 innbyggere.
1. januar 1963 ble gården Holm, med 65 innbyggere, overført fra Langenes til Sortland kommune. 1. januar 1964 ble det meste av Øksnes slått sammen med Langenes igjen, til nye Øksnes kommune. Ved sammenslåingen hadde gamle Øksnes kommune 3112 innbyggere og Langenes 2037 innbyggere. Samtidig ble gårdene Sundan, Andsletta, Møkland, Kråkberget, Sommarland, Sør-Rygge og Nord-Rygge, med til sammen 271 innbyggere, overført fra Øksnes til Bø kommune.
Bueskyting under Sommer-OL 2004 – Lagkonkurranse kvinner

Resultater

Bronsefinale:  Kinesisk Taipei (TPE) slo  Frankrike (FRA) 242-228
Alberte og Jakob

Alberte og Jakob er en roman av den norske forfatteren Cora Sandel, utgitt i 1926. Romanen er den første i Sandels delvis selvbiografiske Alberte-trilogi, og følges av Alberte og friheten (1931) og Bare Alberte (1939). Bøkene regnes som et hovedverk i Sandels forfatterskap.
Hovedpersonen Alberte vokser opp i et embetsmannshjem i en nordnorsk by, etter alt å dømme Tromsø. Hun er sky, forsagt og med en utferdslengsel som hun ikke lykkes med å realisere. Broren Jakob, som bryter løs og reiser til sjøs, sender henne en hilsen som både fører til ulykke, utvikling og en diffus følelse av seier.
I Alberte og friheten bor hun i Paris, i et internasjonalt miljø av malere og andre kunstnere. Hun mister sin første elskede på grunn av manglende mot, og gifter seg halvhjertet med kunstneren Sivert Ness, som hun venter barn med. I trilogiens siste bind følger hun ham hjem til Norge, begynner å skrive, og bryter omsider med Sivert. 
Trilogien ble filmatisert for Fjernsynsteatret i 1972, med Monna Tandberg i tittelrollen.
Slaget ved Camden

Bakgrunn

Den truende situasjonen i Carolina–koloniene bekymret den kontinentale kongress og general George Washington, og tiltak ble satt i verk for å beskytte den truede seksjonen. Men før Cornwallis kunne tvinges i kne, lyktes han i sin konfrontasjon med generalene Gates, Greene, Lafayette og Washington. I ham fant de den dyktigste og farligste motstanderen i krigen. Greene kalte ham «den moderne Hannibal.»
Da Benjamin Lincoln overgav nesten alle de kontinentale soldatene i sør, måtte en ny styrke utrustes for å møte de britiske veteranene. 2000 menn, hovedsakelig the Maryland line som bestod av første til og med syvende regiment fra Maryland, skyndte seg ned fra Washingtons leir under baron Johann de Kalb. Virginia og North Carolina sendte nye menn ut i felten, og hele styrken ble plassert under general Gates. De amerikanske styrkene bestod av 4100 menn, av disse var 3000 klar til kamp, mot britenes 2239 soldater.

Slaget

Gates styrke marsjerte mot Camden den 15. august, og traff Cornwallis dagen etter nord for byen klokka to om morgenen. Begge arméene forsøkte å overraske den andre med en marsj om natten, og de utkjempet en forvirret trefning. Ved daggry satte begge arméene opp slagformasjoner og møttes ansikt til ansikt. Imens sendte Cornwallis sin høyre flanke fremover, og Gates uerfarne milits flyktet. De britiske regulære soldatene tok De Kalb på flanken, og baronen ble dødelig såret i kampene. Gates hadde fiendtlige styrker på alle sider og flyktet fra slagmarken. Ryktet han fikk i Saratoga ble ødelagt ved denne hendelsen på grunn av for stor selvtillit og inkompetanse.
De amerikanske tapene ved Camden var på 1000 døde og sårede, 1000 ble tatt til fange, mens ytterligere 132 var savnet, inkludert tapet av general De Kalb. Den amerikanske arméen mistet også de fleste av sine forsyninger i den sørlige avdelingen og hele sitt artilleri. Britenes tap var på 324 døde og sårede, mens 68 var savnet.

Etterspill

General Nathaniel Greene, som ved siden av George Washington var den dyktigste og mest betrodde offiseren i revolusjonen, overtok etter Gates som leder av den sørlige arméen og startet å rekruttere ytterligere tropper.
Cornwallis marsjerte i rolig tempo inn i North Carolina, men før han møtte Greene noen måneder senere, mistet han to avdelinger som ble sendt for å spre forskjellige partisankorps av amerikanere. Den 7. oktober 1780 ble en styrke på 1100 menn under major Patrick Ferguson omringet i Kings Mountain, South Carolina, nær grensen til Nort Carolina av en styrke soldater under oberstene Isaac Shelby, James Williams, William Campbell og andre, og etter en desperat kamp i de skogkledte og steinete bakkene overgav de seg. Ferguson selv ble drept. 17. januar 1781 ble den amerikanske generalen Daniel Morgan angrepet ved Cowpens, sørvest for Kings Mountain, av oberstløytnant Banastre Tarleton med en britisk styrke. Begge var ledere med godt rykte, og Morgan knuste i realiteten Tarletons korps. Til tross for at hans armé ble svekket gjennom slaget ved Camden og i de etterfølgende trefningene, marsjerte Cornwallis raskt gjennom North Carolina og gav Greene en hard forfølgelse til grensen til Virginia.
Audioteknologi

Audioteknologi er en tverrfaglig vitenskap, som tar opp i seg elementer fra fysikk, matematikk, romakustikk, psykoakustikk, elektronikk, signalbehandling, kommunikasjon, programvare, etc. Fagområdet handlar om teknologien som ligger til grunn for opptak, dristribusjon og lydgjengivelse.
Magnus Djupdræt

Andre verdenskrig

Djupdræt deltok i felttoget i Norge i 1940, og reiste senere til Storbritannia. Han gikk inn i den norske hær i Skottland, og ble i 1941 innrullert i Kompani Linge. Der gjennomgikk han forskjellige spesialkurs. Han deltok i det andre Lofot-raidet i 1941.
Djupdræt og Sverre Granlund var året etter de eneste nordmenn i en styrke av britiske kommandosoldater som aksjonerte i Glomfjord. Under ledelse av kaptein Graeme Black ble soldatene sendt med den franske ubåten «Junon» til Norge og gjennomførte sprengningen av Glomfjord Kraftstasjon den 20. september 1942. Aksjonen hadde kodenavn «operation musketoon» (operasjon muskedunder) men omtales vanligvis som Glomfjord-raidet. Han kom i kamp med tyske vakter og ble livstruende såret av bajonettstikk. Djupdræt ble fraktet til Bodø sykehus hvor han døde to dager senere.
NRK sendte i 2018 en dramadokumentar i tre episoder om Operasjon Muskedunder.

Bakgrunn

Han var sønn av Ole Høgvold (født 1882) og Anna født Foseid. Fosterforeldre var Enoch og Marie Djupdræt i Fana. Broren, Helge Høgvold, omkom i Sachsenhausen i tysk fangenskap 1942 etter å ha blitt angitt i Norge. Han var nevø av Lars Høgvold som fikk Holmenkollmedaljen i 1916.
Bodø Jazz Open

Historie

Arbeidstittelen til Bodø Jazz Open var først Bodø Int. jazzfestival, deretter Bodø Jazzfest, og på høsten 2010 kom forslaget om Bodø Jazz Open. Navnet er dekkende da festivalen arrangeres i Bodø, og det er en jazzfestival som er åpen for alle rytmiske sjangre og uttrykk. Bodø Jazz Open ble stiftet 15.11.2010 av Jan Gunnar Hoff, Tore Johansen og Erik Johansen. 
I 1921 ble det første jazzbandet i Bodø etablert, og kalte seg Bodø Jazz Band, med 15 medlemmer. Bodø Jazz Open ble første gang arrangert i januar 2011, og var en markering av 90 år med jazz i Bodø. Siden byen har en lang tradisjon med jazz, ble det med tiden naturlig å etablere en jazzfestival her. I Bodø er sentrum lite og sentralt, med barer, hotell, flyplass og hurtigrute lett tilgjengelig. Dette gjør Bodø til et ideelt sted for en jazzfestival.

Arrangementer

Antall arrangementer under festivalen økte fra 25 i 2011 til 33 i 2012. Målet for 2013 var ikke å øke antall arrangementer, men å befeste og kvalitetssikre festivalen. I tillegg til kveldskonserter arrangerer Bodø Jazz Open også såkalt "Etter Jobb Jazz". Det går ut på at musikere stiller opp på forskjellige kafeer, og holder gratiskonserter for kafébesøkende og andre som kommer for å høre. På denne tiden kan man nyte en tur i Bodøs gater, med jazzmusikk i bakgrunnen, og kanskje gå innom en kafé for å oppleve et annerledes kafébesøk.
Seymour R. Cray

Cray Research

Cray var et geni innen datamaskinteknologi. Han har vært ansatt hos Control Data Corporation, HP og IBM men mente selv at han skulle prøve seg innenfor superdatamaskiner. Han stiftet Cray Research. Allerede i tidsrommet 1976 -1982 lagde han Cray-1/Cray-1A med en klokkefrekvens på hele 80MHz. Den gang var dette svært imponerende.
Cray døde i en bilulykke i 1996.

Tekniske sitater

Cray blir ofte sitert for to viktige aspekter i hans designfilosofi: Fjerne varme og sikre at alle signaler som det er meningen skal komme til et sted samtidig faktisk kommer dit samtidig.
Når Cray ble spurt om hva slags CAD-verktøy han brukte til Cray-1, sa Cray at han likte #3 blyanter og rutepapir. Cray anbefalte å bruke baksiden av papiret, så linjene ikke ble så dominerende. Når han fikk høre at Apple Computer hadde kjøpt en Cray som skulle hjelpe dem med å designe den neste Apple Macintosh, svarte Cray at han hadde kjøpt en Macintosh for å designe den neste Cray.
Nettverk for Asia-studier

Nettverk for Asia-studier er et norsk forskernettverk som ble opprettet i 1996. Forskernettverket har arbeider med å fremme studier, forskning og å spre kunnskap om Asia. De holder til ved Senter for utvikling og miljø på Universitetet i Oslo.
Visergutt

Visergutt var betegnelsen på et bud som var ansatt i en dagligvarebutikk, et bakeri, vaskeri eller andre forretninger som bragte varer til sine kunder, hentet varer for forretningen, hentet posten eller utførte andre ærender. Visergutter brukte vanligvis en viserguttsykkel for å bringe forretningens varer til kundene. Det var oftest unge gutter eller yngre menn som hadde slike stillinger og visergutt var ofte den første jobben en gutt kunne få som arbeid utenom skoletid eller etter endt skolegang. Veldig mange hadde slike arbeidsoppgaver i alderen mellom 12 og 17 år.
Per 2000 er stillingsbetegnelsen nærmest gått ut av bruk, og også andre stillingstitler som inneholder ordet gutt. Ordet gutt er et signal om at det er en arbeidtaker med begynnerstatus i arbeidslivet (uerfaren), og ordsammenstillingen bruktes også på skip om dekksgutter, maskingutter, byssegutter og messegutter.
Avisene brukte også i stor utstrekning syklende gutter som leverte avisen i alle boligområder etter skoletid, og slike jobber hadde vanligvis fra 30 min. til 2 timers varighet. Avisbud brukte sin egen sykkel, mens visergutter brukte spesielle varesykler. Etter 2000 er nesten alle slike distribusjonsformer eliminert av andre transportmåter. Et unntak er firmaet Foodora som startet opp sin virksomhet i Oslo i 2015; sykkelbudene har fast ansattelse i firmaet, men må selv sørge for sykkel; Budene leverer mat for eget firma, og maten er laget i ett av flere mulige samarbeidende restauranter.
En rekke steder, ikke minst i urbane områder med stor trafikktetthet og parkeringsproblemer, har imidlertid sykkeltransport av pakker og dokumenter fått sin renessanse i form av sykkelbud.