google/wiki40b huggingface dataset:
Flat fjærgjellesnegl

Utseende

Flat fjærgjellesnegl er en liten snegl. Skallbredden er opptil 4 millimeter.  Sneglehuset har en flat form nesten som hos skivesneglene. Dette skiller arten fra de fleste andre fjæregjellesneglene som har en mer rund skallform (kuleform).
Flat fjærgjellesnegl hører til gruppen av bakgjellesnegler, som kjennes på at de har gjellene på høyre side eller bak hjertet. Skallet består hovedsakelig av kalsiumkarbonat (CaCO3). Det har en åpning, hvor sneglen kan strekke ut en gjelle.  Gjellen kan minne om en fjær, som hos fugler, og dette har gitt gruppen fjærgjellesnegler sitt navn. Åpningen i skallet, for gjellen, kan tettes med et skallokk (operculum).
Bare hodet og foten stikker ut av skallet, og danner den delen av kroppen som synes. Hodet har tentakler, øyne og munn.  Inne i skallet ligger kroppens indre organer oppkveilet. Det er kjønnsorganer, fordøyelsesorganet, kalt innvollsekken.  Innvollssekken er usymetrisk.

Levevis

Flat fjærgjellesnegl lever i stillestående eller sakterennende ferskvann, og finnes på steder der det er mudder. 
Flat fjærgjellesnegl er tvekjønnet. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under parringen, befrukter hverandre gjensidig.  De legger eggene i gelékapsler som klebrer seg til underlaget. Etter en tid klekker eggene.
Hogane (Stryn)

Hogane er et byggefelt i Stryn kommune. Byggefeltet ble etablert i 1998 og ligger 150 moh. på solsida med utsikt over kommunesenteret i Stryn.
Havsteinbanen

Havsteinbanen er banen til Sverresborg IF. Den ligger i John Skaarvolds vei og har plass til ca. 5000 tilskuere. 
Banen er av typen gammelt kunstgress, men det er nylig blitt lagt gummi, i stedet for sand der.
Knut Heggland

Knut Heggland er en norsk quizer. Fra 2015 er han president i Norges Quizforbund. Han etterfulgte Ingrid Sande Larsen.
Villeple

Utseende

Frittstående trær har en vid krone, som regel med et virvar av greiner. Greintorner er vanlige. Villeplet vokser oftest som et lite tre, omkring 4-5 meter høyt, men kan bli over 10 meter. Årsskudd, knopper og blad er helt glatte uten hår. Langskuddene er tynne. Bladene er hyppig infisert med eplegallmidd, noe som viser seg som et brunfiltet belegg på undersiden. Blomsterknoppene er som regel vakkert røde og kronbladene får dermed et rødskjær på utsiden. Kronbladene er ca. 16-20 mm lange på villeple, mot ca. 20-35 mm hos hageeeple. Blomstring oftest i siste halvdel av mai. Det er vanlig med 6 blomster i kvasten. Villeplene er gule-lysgrønne-grønne på treet, inntil 3-4 sammen i et knippe, men blir ofte gule på bakken. De er modne i september-oktober. Formen er rund - knudrete, ofte noe tilspisset, diameter 20-40 mm og vekten er omkring 10 gram, med lange tynne stilker, ofte lengre enn selve eplet.

Smak

Smaken er sur og sammensnerpende bitter. De fleste som smaker et ekte villeple, vil mene at det er bortimot uspiselig. Den bitre smaken og fullstendig fravær av hår er de viktigste og beste karakterene som viser til villeple. Epler med varierende innslag av rødlig farge, med diameter større enn ca. 40 mm og vekt over 20 gram og korte, lubne stilker sammen med friskere, mer syrlig smak, indikerer innslag av hageeple. I det hele tatt er hageeple eller dyrket eple større i alle henseender, tykkere kvister og knopper, større epler og blomster. Det finnes alle mulige overganger.

Voksested

Villeplet er sterkt lysavhengig, trenger lys og luft for å trives, og vokser først og fremst i åpent kulturlandskap, i skogkanter, veikanter, engkanter, åkerholmer, eiendomsgrenser, strandkratt og bakstrand ut mot sjøen og svaberget. I skog blir villeplene fort skygget ut av andre mer hurtigvoksende trær - og dør. Derfor er sannsynligvis den største trusselen for villeple i Norden gjengroing av kulturlandskapet. En annen trussel er oppblanding med spiseepler.

Utbredelse

I Norge vokser villeple svært spredt i et smalt belte langs kysten fra Østfold til Nord-Trøndelag. På Inderøy ligger verdens nordligst bekreftede (2009) lokalitet av villeple. I tillegg foreligger det noen få eldre, lokaliteter nord til Alstahaug og Dønna i Nordland. Totalutbredelsen omfatter nordre, vestre og sentrale deler av Europa.
Mare Imbrium

Mare Imbrium, som på norsk betyr «Regnets hav», er det nest største månehavet etter Oceanus Procellarum. Diameteren på 1 123 km er bare mindre enn diameteren til Mare Frigoris på 1 596 km. Det er det største havet som har oppstått i et nedslagskrater.

Beskrivelse

Mare Imbrium tilkom da lava dekket det gigantiske krater som oppstod da noe svært stort slo ned på månen for lenge siden. Månehavene har færre landemerker enn andre områder på månen, ettersom lava har flytt utover og formet relativt jevne overflater. Mare Imbrium er ikke så slett som det en gang var, ettersom senere hendelser har forandret dets overflate. Det er framfor alt i sør og sørøst man kan se spor av de tektoniske krefter som ble utløst da Mare Imbrium tilkom.
Mare Imbrium former et bekken omgitt av tre konsentriske ringer av fjell, som oppstod ved det store nedslaget som skapte det. Den ytre ringen av fjell har en diameter av 1300 kilometer og är oppdelt i forskjellige fjellkjeder: Montes Jura i nordvest, Montes Alpes og Montes Caucasus i nordøst, Montes Apenninus i sørøst, og Montes Carpates i sør. Det er også indre fjell: Montes Recti og Montes Teneriffe i nord, Mons Pico i nordøst og Montes Spitzbergen i øst. Bare langs månehavets vestre side, i nærheten av Oceanus Procellarum, er terrenget relativt åpent.
Rundt omkring Mare Imbriums bekken finnes et område med material som ble kastet utover ved nedslaget. Dette område strekker seg omkring 800 kilometer ut. Omkring bekkenet finnes også et system av furer som strekker seg ut fra Mare Imbriums sentrum. Disse antas å ha blitt til av prosjektiler som ved nedslaget ble skutt ut i lave baner og rev opp disse furene. Det finnes andre spor av nedslaget over hele månen. Blant annet finnes det et område med svært vilt terreng  (krateret Van de Graaff) på direkte motsatt side av månen fra Mare Imbrium, som antas å ha oppstått av seismiske bølger som kom dit rett gjennom månen ved nedslaget.
Solventil

Solventil er en teknisk anordning som automatisk tenner og slukker gasslyset i et AGA-fyr, avhengig av det omgivende lyset.
Solventilen ble oppfunnet av Nils Gustaf Dalén og i 1912 mottok han Nobelprisen i fysikk for denne oppfinnelsen. Oppfinnelsen  er kjernen i det såkalte AGA-fyret, som gjorde mange fyrvoktere arbeidsløse på starten av 1900-tallet, men takket være forbedret brenselteknologi muliggjorde den også installasjon av automatiske fyr på mange avsidesliggende plasser.

Funksjon

Solventilen inneholder tre blanke metallstaver og en matt,sort stav. Ettersom en sort overflate absorberer varme bedre enn lys, blir den sorte staven varmet opp av dagslyset. Når den blir varmet opp, utvides den og blir lengre. Den når da en ventilarm som tetter et gassmunnstykke og stenger av gassen. Når det blir mørkere krymper den sorte stangen og ventilarmen åpner så gassmunnstykket igjen. Det gassdrevne hovedlyset blir tent av en mindre evighetsflame og er altså påslått kun når det er nødvendig. Solventilen gjorde mange fyrvoktere arbeidsløse, men mengder av gass ble spart og oppfinnelsen ble spredt verden over. I 1912 ble Blockhusudden fyr i havneinnløpet til Stockholm det første i verden med solventil.
Zermatt

Zermatt (wallisertysk Zermat, fransk Praborgne, avledet av latin Pratobornum) er en kommune i distriktet Visp i den sveitsiske kantonen Wallis. Den ligger ved enden av Matterdalen i en høyde av 1610 moh., og er kjent for sin beliggenhet nedenfor fjellet Matterhorn. Zermatt er et kjent vintersportssted, og er også et populært feriested om sommeren.
Hans Jørginus Hansen

Bakgrunn og yrkeskarrière

Han var sønn av malermester Lars Andreas Hansen Røstad og hustru Albetine Margrethe Krogh.
Hansen giftet seg første gang med Marie Johanne Lyng, og fikk sønnen Harald Marius i 1884. Marie Johanne Lyng døde av lungebetennelse i 1886. Han giftet seg på nytt med Petra Marie Erichsen i 1888, datter av konditor Ernst Erichsen, stifter av Erichsens konditori i Trondheim. De fikk datteren Aslaug i 1889. Hans Jørginus og Petra Marie døde begge 15. mai 1919 i en hotellbrann på Grand Hotel i Molde. 
Etter endt skolegang arbeidet Hansen i to og et halvt år i grossererfirmaet Johan Berg, og senere vel tre år på kontoret hos firma G.P. Meisterlin, etter at han hadde vært noen måneder til sjøs. Etter firma Meisterlins opphør, arbeidet han fra 1879–1881 som betjent ved Trondhjems Sjøforsikringsselskab. Deretter fikk han stilling som førstebetjent, og senere prokurist, i firmaet Jenssen & Co. 
Den 27. januar 1892 startet han egen grossistvirksomhet i sild- og fiskebransjen, senere også i kolonial, såkorn og frø, en forretning som ble kjent over hele landet. På grunn av at han var på Stortinget i lang tid, gikk hans forretning senere tilbake, og han avviklet den i 1907. Deretter ble han disponent og senere direktør for Trondhjems Preserving Co. (TPC), en stilling han hadde til 1916. Hans arvtager var Nils E. Strøm, som før krigen ervervet alle aksjene i TPC. Hans Jørginus Hansen var sammen med seks av «Trondhjems kjente kapitalister» de som grunnla TPC, og han ble sterkt anerkjent for den måten han ledet bedriften på.
Hansen var meget interessert i utviklingen av Trondheims forretningsliv, og deltok i grunnlegging av flere bedrifter, bl.a. A/S Trondhjem Canning and Export Co., A/S Forretningsbanken og A/S Sodium & Norsk Alkalie. Han var også medlem av Trondhjems Sparebanks forstanderskap.
Han var medlem av to losjer i Trondhjem; St. Johanneslogen St. Olaf til det gjenreiste Tempel 1913–1915, og Den Norske Provincialloge Polarstjernen 1911–1919.

Politisk arbeid

Hansen var politisk interessert, og var en meget aktiv politiker for Venstre. I 1897–1906 var han visekonsul for Brasil, var innvalgt i Trondhjems bystyre og skolestyre i en årrekke, og var medlem av Trondhjems Arbeiderforening, hvor han 26. mars 1899 ble valgt til foreningens ordfører. Han var medlem av styret for Spareskillingsbanken i årene 1902–1908, og var formann i forstanderskapet i samme bank i 1912. 
I 1898 var han på Stortinget som 3. suppleant for Trondhjem og Levanger, og møtte som 1. representant på Stortinget for samme krets i perioden 1900–1903. I denne perioden var han samtidig direktør ved Norges Banks daværende hovedsete i Trondhjem. Som stortingsmann var han fast medlem av Stortingets næringskomité, og ble valgt inn i deputasjonen som var til stede fra Stortinget ved åpningen av Ofotbanen i 1903. Etter at han sluttet som stortingsmann var han valgt inn i en departemental tollkomité, og var medlem av handelstraktatkomiteen av 1904.
28. luftvernbrigade

28. luftvernbrigade (russisk: 28-я зенитная ракетная бригада), FPN 71316, er en luftvernbrigade underlagt Sentrale militærdistrikt og 
forlagt til Maradykovo, Kirov oblast.Hovedvåpen er S-300 Missilsystem
Östra Gymnasiehuset

Östra Gymnasiehuset (opprinnelig Banérs palass) er et hus som ligger på Birger jarls torg 7 på Riddarholmen i Stockholm. Bygningen har røtter tilbake i middelalderen og fikk sin nåværende form på 1640-tallet. Deler av et fransiskanerkloster fra 1270-tallet er bevart under huset.
Eiendommen ligger mellom Riddarholmskyrkan og Evert Taubes terrass med fritt utsyn mot Riddarfjärden. Bygningen er sammenbygd med Västra Gymnasiehuset gjennom en forbindelsegang.
Östra Gymnasiehuset er en del av Gråbrödraklostrets tidligere lengde som avgrenset klostergården i vest og deler av klostermuren finnes bevart. Det finnes også et bevart klosterrom i bygningen med et stjernehvelv som anses å ha blitt dekorert av Albertus Pictor samtidig med klosterets kjeller.
Oppå tomten og murene fra middelalderen som strekker seg ti meter opp skapte Gustaf Adam Banér dagens hus på 1640-tallet. Banér bygget på med en etasje, skapte den nåværende fasaden og innredet huset. Stukktakene er fra hans tid da huset var kjent som Banérs palass (Banérska palatset). Trolig var det han som lot halve huset rive ned og lagt en gate mellom Riddarholmskyrkan og det gamle klosteret.

Beboere

På 1730-tallet bodde Hedvig Taube, Fredrik Is elskerinne i huset. Kongen selv bodde i det nærliggende Wrangels palass sammen med dronning Ulrika Eleonora.
Som en gave av kongen fikk også Hedvig Taube et annet palass på Riddarholmen, Hessensteins palass. Hessensteins palass gikk i arv til Fredrik Vilhelm von Hessenstein, utenomektenskaplig sønn av Taube og Fredrik I.
Senere ble Östra Gymnasiehuset bolig for kapellanen i Riddarholmens forsamling som eksisterte 1758–1807. Trivialskolan holdt til her i 1814-1821, da Stockholms gymnasium flyttet inn og bygningen fikk sitt nåværende navn. Wallinska flickskolan holdt til her i 1888–1907. Dagens leietakere er Kammarrätten i Stockholm.
Focaccia

Focaccia er et forholdsvis flatt brød som assosieres med pizza. Ofte er det pyntet og smaksatt med krydder og grønnsaker. Grunnoppskriften er antatt å ha utviklet seg hos etruskerne eller grekerne, men brødet er i dag mest kjent som en delikatesse i det nord-italienske kjøkkenet. 
Focaccia er populært både i og utenfor Italia, og blir nytt som en rett i seg selv, som tilbehør til andre retter eller til smørbrød. 
Focaccia-deigen ligner pizzadeig i konsistens, og består av mel med høyt gluteninnhold, olivenolje, vann, salt og gjær. Vanligvis blir brødet før steking dryppet med olivenolje og smaksatt med havsalt, urter eller grønnsaker, stundom også ost og kjøtt.
NM i bryting 1950

NM i bryting 1950 ble arrangert i Oslo. Arrangør var Norges Bryteforbund. Kongepokalen ble vunnet av Dagfin Huseby.
Nordstrands Blad

Nordstrands Blad er en avis som utgis i Oslo. Første utgave ble utgitt 3. januar 1925 under navnet Nordstrands Avis. Upolitisk Avis for Nordstrand Sogn. Avisa dekker bydelene Søndre Nordstrand, Nordstrand og Østensjø og eies av Edda Media (tidligere Orkla Media). Selv om avisen kun dekker de tre bydistriktene, ligger mediehuset i Oslo sentrum.
Avisa er delvis gratis og delvis en abonnementsavis. Mandagsutgaven må det betales for, mens torsdagsutgaven distribueres til alle husstandene i dekningsområdet. Ansvarlig redaktør er Tore Bollingmo.
Avisa ble daværende Orkla Industriers (senere Orkla Media og Edda Media) første avisinvestering i 1984 da partiet Høyre solgte 40 prosent av aksjene i Nordstrand Østre Aker Blad til Orkla for fire millioner kroner.
I 2006 etablerte Orkla Media en gratisaviskjede i Oslo, der Nordstrands Blad inngår. Avisene utgis av et eget selskap, Lokalavisene Oslo AS, som tilsammen fulldistribuerer seks avistitler i tolv ulike bydelsversjoner i et opplag på 286 800 hver uke. De seks avistitlene har hvert sitt nettsted. Selskapet holder til i Akersgata 28 i Oslo og sysselsetter 74 personer.
I kjeden inngår avisene Nordstrands Blad (med egne utgaver for Søndre Nordstrand, Nordstrand og Østensjø), Østkantavisa (med egne utgaver for Gamle Oslo og Grünerløkka/Sagene), Lokalavisen Groruddalen (med egne utgaver for Grorud/Stovner og Alna/Bjerke), Lokalavisen Frogner/St. Hanshaugen (med egne utgaver for Frogner og St. Hanshaugen), Nordre Aker Budstikke og Ullern Avis Akersposten (med egne utgaver for Ullern og Vestre Aker).
Laila (1929)

Innspillingsfakta

Interiørscenene ble spilt inn i Nordisk Films Kompagnis studio i Valby i Danmark. Eksteriørscenene ble spilt inn i Ytre Billefjord, Skoganvarre, Karasjok, Bossekop (i Finnmark fylke), Skjervøy (i Troms fylke) samt Geilo og Ustaoset (i Buskerud fylke). Filmen viser naturområder som Kågen, Isakeidet og Lailafjellet.

Handling

Hovedpersonen Laila er datter av en norsk kjøpmann, men kommer bort fra familien på vei til kirke for å døpes. Hun blir funnet og adoptert av en samisk familie. Den videre handlingen fokuserer på  identitet og kjærlighetsvalg mellom hennes norske fetter Anders og hennes samiske fosterbror Mellet.

Annet

Under visning av filmen spilte pianist Herborg Rundberg flygel. Musikken er hennes egen kombinasjon av gammel stumfilmmusikk og samisk tonespråk. Filmen ble vist med ny musikk av Ketil Bjørnstad under filmfestivalen i 1992. Under filmfestivalen i Karlovy Vary i Tsjekkia i 2005 ble filmen Laila vist under temaet: Natur og landskap i norske filmer. Filmen er gitt ut på DVD av Flickeralley.com med musikk basert på Edvard Grieg og med stumfilmtekst på modernisert bokmål.
Bartosz Bereszyński

Landslaget

Han ble tatt ut i Polens tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Heliocharitidae

Utseende

Middelsstore (ca. 5 cm), slanke, metalliske vannymfer med klare vinger. Beina er uvanlig lange og tynne.
Vingene er temmelig lange og smale med tallrike, kvadratiske celler. Vingemerket er smalt men tydelig.

Levevis

Som andre vannymfer er de rovdyr som jakter på små, virvelløse dyr.
VM i friidrett 2019 – 1500 meter menn

Resultater

Note:
Felix Horn Myhre

Landslaget

Han ble tatt ut i Norges tropp til U19-EM 2018 i  Finland.
6. november 2018 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for Norge U21 i kampen mot Tyrkia U21 (20. november). 20. november 2018 fikk han sin første U21-landskamp for Norge mot Tyrkia.
Boligsamvirket

Boligsamvirket er betegnelsen på det kooperative samvirket for å skape boliger i byer i Norge. De første kooperative boligselskaper oppsto rundt første verdenskrig. Først ute var Kristiania Havebyselskap (Ullevål Hageby) i 1916. Fredrikstad, Sarpsborg og Larvik fulgte opp i 1918. I flere middelstore byer grodde det opp tilsvarende selskaper. Deres fellesorganisasjon var Norges Kooperative Byggeselskapers Landsforbund, stiftet i 1920. Det første boligsamvirket ble imidlertid aldri noen sterk og omfattende bevegelse.
Kooperasjon eller samvirke (SA) er en organisasjonsform for økonomisk virksomhet. Prinsippet er at de som driver produksjonen eller drar nytte av den, også skal lede den, slik at overskuddet ikke tilfaller utenforstående kapitaleiere.

Borettslag og boligbyggelag

I 1928 ble "Bygningsarbeidernes Boligproduksjon" (BB) etablert. Målsettingen var at selskapet skulle ha ansvar for byggingen, mens et eget selskap skulle overta de kompleksene BB bygde. Et slikt forvaltningsselskap ble konstituert 20. august 1929 i form av Oslo og Omegns Bolig og Sparelag (OBOS). I 1935 ble selskapet omorganisert etter HSB-modellen. Året 1935 representerer et vendepunkt i det norske boligsamvirkets utvikling. Det nye OBOS (Oslo Bolig og Sparelag) utgjorde modellen for det landsomfattende boligsamvirket som nå ble forberedt. OBOS skulle virke på den måten at eiendomsretten til alle nybygde boliger skulle overdras til de nye beboerne (andelseierne) i form av borettslag. OBOS skulle beholde forretningsførsel og et visst tilsyn med vedlikeholdet og ellers ha som hovedoppgave stadig å bygge nye boliger for husløse og boligsøkende medlemmer. OBOS fikk altså oppgaven som boligbyggelag. Denne ordningen med borettslag og boligbyggelag er senere tatt opp av alle boligbyggelag som er organisert etter krigen, og ble første gang lovregulert i 1960.
NBBL. I 1946 ble Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL) stiftet. Forbundet hadde som formål å støtte kooperativ bygging, erfaringer og drive opplysningsvirksomhet. I de første etterkrigsårene sto boligbyggelagene for bygging av en tredjedel av alle husbankboliger og ble en vesentlig faktor i gjenoppbyggingen av landet etter krigen. Nye boligbyggelag ble stiftet over hele landet, spesielt i byer og tettsteder. Ved inngangen til 1980-åra var mer enn 100 boligbyggelag tilsluttet NBBL. Boligbyggelagene hadde til sammen bygget mer enn 200 000 boliger, og nær 700 000 enkeltmedlemmer var tilsluttet disse lagene.
Ved inngangen til 2014 var 45 boligbyggelag tilsluttet NBBL Disse boligbyggelagene forvalter 10 000 boligselskaper med til sammen 450 000 boliger. Av disse var 5400 tilknyttede borettslag med til sammen 260 000 boliger. Detaljer kan leses i NBBLs boligstatistikk for 2014. Boligbyggelagene har til sammen over 925 000 enkeltmedlemmer. Norske Boligbyggelag er dermed blant landets største medlemsorganisasjoner. Boligbyggelagenes boligproduksjon har de siste årene vært på i gjennomsnitt rundt 2 000 boliger pr. år.
Puck (TV-program)

Om serien

Da NRK2 kom på lufta høsten 1996, satset kanalen på det eksperimentelle og kontroversielle kulturprogrammet «Puck». Programmet ble presentert av to grupper med alternerende programledere. Den første gruppen besto av Jonas Ekeberg, Erling Fossen, Runar Hodne og Ane Aasheim. Fossen gikk etter uoverensstemmelser med daværende kanalsjef Stein Roger Bull men de tre gjenværende programlederne fortsatte fram til jul 1996. Den andre gruppen besto av Martin Gaarder og Kristin Rosenløw Eeg (tidligere kjent som Kristin Throndsen). Denne gruppen videreførte programmet fra 1997 og framover.

Særtrekk og kritikk

Programmet ble til tider omstridt. Spesielt etter en av episodene der Erling Fossen gikk til angrep med kniv på en «Ola Nordmann»-dokke i strekkbenk. Han demonstrerte også hvor eitrende sinna han var på actionhelten MacGyver. Videre holdt han fra en rullestol innlegg om vold gjennom historien utkledd som djevelen med to sumobrytere i bakgrunnen.

Seertall og omtale

Premieren ble sett av 62 000.
Første program hadde tittelen «den digitale nomade» og handlet om internettets framvekst i dagliglivet. Dagbladets TV-anmelder, Hans Rossine, kalte premieren av programmet «noe av det mest ubehjelpelige og amatøraktige tv-programmet som noensinne er laget.». VGs anmelder var heller ikke fornøyd og mente første program var kjedelig og vanskelig å få tak på. Aftenpostens anmelder var mere positiv og mente at programmet til tider var lovende, men at det skled ut for mye på slutten og at meningene til Erling Fossen angående internett var for bastante.
Norsk revmatologisk forening

Norsk revmatologisk forening organiserer leger med spesialistutdanning innenfor fagfeltet revmatologi. Foreningen ble stiftet som Den norske forening mot revmatismen i 1937, tok sitt nåværende navn i 1947, og ble i 1949 godkjent av Legeforeningen som spesialforening for fagfeltet revmatiske sykdommer.
Bjørn Watt Boolsen

Biografi

Bjørn Watt-Boolsen var sønn av skoleinspektør Detleff Boolsen (død 1953) og skuespillerinnen Leonie Watt (født 20. desember 1884) som var i slekt med James Watt som oppfant dampmaskinen i 1769.
Etter artium ble han utdannet på Det kongelige Teaters elevskole 1942–1944. Han debuterte i 1943 på teatret som Klaus i En kvinde er overflødig og ble seinere skuespiller ved Alliancescenerne. På Folketeatret fikk han sitt gjennombrudd som Grundtvig i Egelykke og hadde hovedroller i Moderhjertet og i Silkeborg. Fra 50-tallet ble han en av dansk teaters førstemenn.
Fra 1959 til 1971 var han direktør for Folketeateret. Resten av livet var han frilansskuespiller på teateret, i radioen og i utallige danske filmer – og som instruktør både i radioen og på TV. På vekslende teatre har han blant annet spilt Byggmester Solness, Swedenhielm, James Tyrone i "Lang dags rejse mod nat" og grosserer Friis i "Den kære familie".
Den rolle, som Bjørn Watt-Boolsen allikevel sannsynligvis best huskes for, er nok som oberst Hackel i TV-serien Matador. Denne figur er beslektet med Watt-Boolsens figurer i Olsen Banden filmene, og som skuespiller ble han hele karrieren ofte typecastet som denne koleriske, litt selvrettferdige, foreldede makttypen.
Han giftet seg med skuespillerinnen Lis Løwert i 1947, som han møtte på Det kongelige Teaters elevskole, ekteskapet ble livslangt.  De spilte i 1944 for første gang sammen i Middag kl. 8 på Det Ny Teater. Bjørn Watt-Boolsen medvirkede også i to utenlandske filmer, den amerikanske The Night Visitor og den tyske Linda.
Han er gravlagt ved Søndermark Kirkegård – Frederiksberg.
Beck – Gribben

Handlingen

Ved en direktesendt TV-galla deler en tidligere toppolitiker ut et stort stipend til den svenske idrettsbevegelsen – deretter forsvinner han sporløst. Ettersom det finnes mistanke om at en alvorlig forbrytelse ligger bak forsvinningen koples Beckgruppen inn. Sporene leder til det illegale spillemarkedet, en bransje der det minste skyldige pengebeløp regnes som hedersgjeld og der det kan gå ille for den som ikke kan betaler.

Om filmen

Filmen er nummer 19 i rekken av Beckfilmer med Peter Haber og Mikael Persbrandt i hovedrollene og ble sluppet på markedet for leie- og kjøpe DVD den 17. januar 2007.
TV-premieren skjedde i Tyskland 18. november 2006.