Herbert Chapman

Fotballspilleren

Chapman var født i Kiveton Park, Sheffield. Hans oppvekst var i South Terrace, Wales Bar. Hans far arbeidet i kullgruver, men den unge Herbert hadde et så godt hode at han fikk plass ved Sheffield Technical College, der han studerte for å bli ingeniør. Chapman spilte også fotball, først som amatør i forskjellige klubber som Stalybridge Rovers, Rochdale, Grimsby Town, Sheppey United og Worksop Town. Han ble profesjonell i Northampton Town i 1901, og var innom Sheffield United og Notts County, før han kom til Tottenham Hotspur der han lagde elleve mål i 1905-06 Southern League. Hans karriere som spiller var relativ lite økonomisk givende, og når han kom til en ny klubb, tok han ofte jobb som ingeniør i tillegg til fotballen.

Hans bror, Harry Chapman var også fotballspiller, og var mye mer suksessrik i sin spillerkarriere. Han spilte for Sheffield Wednesday på tidlig 1900-tall, og var med på å vinne to ligamesterskap og en FA-cuptittel. Han hadde også en kort karriere som manager, der han ledet Hull City i en sesong, men han døde i 1916 (37 år gammel).

Northampton Town

Chapman returnerte til Northampton som spillende trener i 1907. Northampton var på bunnen av Southern League da han kom til klubben, men han ledet klubben til tittelen i 1908-09, og de var blant de fire beste i de tre påfølgende sesongene.

Leeds City

I 1912 kom han til Leeds City som Secretary-Manager. Han drev en suksessrik lobbyvirksomhet for å få klubben tilbake til ligaen, og det var bare så vidt at laget ikke rykket opp til førstedivisjon i 1914. Men i løpet av den første verdenskrig var Leeds involvert i en rekke økonomiske uregelmessigheter, og dette førte til at klubben ble oppløst i 1919 og flere i klubbens ledelse ble utestengt fra fotball på livstid. Chapman unnslapp en utestengelse etter at han anket avgjørelsen, og hevdet at han ikke hadde vært med i den direkte kontrollen av klubben i den perioden, fordi han hadde sluttet for å ta over kontrollen av en våpenfabrikk som en del av krigsinnsatsen.

Huddersfield Town

Chapman var i en kort periode leder for en fabrikk i Selby som drev uttrekking av drivstoff (coking) av kull, og var deretter arbeidsløs en kort periode før han returnerte til fotballen.
Han kom til Huddersfield Town i september 1920 som "club secretary" ved siden av manager Ambrose Langley, som var en gammel kollega av Herbert Chapmans bror Harry. Chapman tok over som manager i mars 1921. Mellom 1920-1025 ledet han den mest suksessrike perioden i Huddersfields historie, med seier i FA-cupen i 1921-22 og seier i førstedivisjon i 1923-24 og 1924-25. Etter at han dro videre til Arsenal FC, vant klubben ligaen igjen i 1925-26, og var den første klubben til å vinne tre år på rad.

Arsenal

Chapman ble fristet av Arsenals formann Henry Norris til å komme til klubben sommeren 1925. Hos Arsenal innførte Chapman en ny strategi, opprinnelig foreslått av spilleren Charlie Buchan, som nådeløst utnyttet en endring i offside-regelen som kom i juni 1925. Endringen hadde redusert antall motstanderspillere som en angriper trengte å ha mellom seg og mållinjen fra tre til to spillere. Buchans ide var å flytte "centre-half spilleren" fra en "bevegelig" spiller på midtbanen til en posisjon som «stopper» i forsvaret. Samtidig ble en angriper flyttet bak på midtbanen, og dette endret formasjonen fra den vanlige 2-3-5 (forsvarere-midtbane-angrep) til den nye 3-3-4 (også kalt "WM"-formasjonen på grunn av bokstavene som kom fram på grunn av formasjonen). Dette betød at offsidefellen ikke lenger var ansvaret til de to "full backs"-spillerne, men i stedet ble ansvaret til den sentrale forsvareren og "full-backs"-spillerne gikk mer ut på siden og ble det vi i dag kaller «sidebacker».
Arsenal kom på andreplass i 1925-26, og resten av 1920-årene ble tilbragt midt på tabellen i ligaen, men laget kom til finalen i FA-cupen i 1927. Finalen tapte Arsenal 1-0 for Cardiff City etter en gedigen keepertappe av Dan Lewis. Chapman kom seg likevel gjennom tjueåra, og på tidlig trettitall var Arsenal blitt et av de mest fryktede angrepslagene i ligaen. Han kombinerte sin revolusjonerentde taktikk med signeringer av noen av de største stjernene i ligaen, inkludert Cliff Bastin, David Jack, Alex James og Eddie Hapgood.
Suksessen kom endelig med seieren i FA-cupen i 1929-30, da de slo Chapmans gamle lag Huddersfield Town. Dette la fundamentet for et tiår der Arsenal kom til å bli det dominerende laget. Arsenal vant ligaen i 1930-31, med en klubbrekord på 127 mål, og ble det første laget fra Sør-England til å vinne ligaen. To år senere, 1932-33, kom den neste ligatittelen og denne gangen med 118 ligamål.
Chapman døde brått i januar 1934, 55 år gammel. Han skal angivelig ha vært til stede på en reservelagskamp, mot sin leges ønske, på en våt og vindfull dag, mens han hadde en sterk forkjølelse. Forkjølelsen ble verre og gikk snart over i lungebetennelse, og Chapman døde etter kort tid. Chapman hadde utviklet et Arsenallag som uten tvil var det beste laget i England, og laget vant også ligaen i 1933-34 og 1934-35. Arsenal ble dermed det andre laget etter Huddersfield Town til å vinne ligaen tre år på rad, noe som ikke ville skje igjen før Liverpool vant ligaen tre ganger mellom 1981-82 og 1983-84.

England

I 1933, ble Chapman den første profesjonelle manager til å lede England i kampen mot Italia i Roma. Han hadde derimot ingen innflytelse på valg av tropp, dette ble bestemt av «FA International Selection Committee». Resultatet ble uavgjort 1-1.