google/wiki40b huggingface dataset:
Østerdalsmål

Østerdalsmål, østerdalsk, eller østerdalsdialekt er et samlebegrep som favner talemålene i Østerdalen i Hedmark, som i hovedsak kan deles i tre; nordøsterdalsk, midtøsterdalsk og sørøsterdalsk. Østerdalsmålet er et flatbygdmål og tilhører som sådan dialektgruppen med østlandske talemål.
Talemålene i Østerdalen regnes i større grad som skiftende enn mange andre dialekter, noe som skyldes lange avstander og spredt bosetning. I grensestrøkene mot Sverige er målet tydelig påvirket av svenske bygdemål. Nordøsterdalsk er dessuten sterkt påvirket av sørtrøndersk, og sørøsterdalsk av opplandsk hedmarksdialekt.
Retrofleks flapp

Uttale

Lyden dannes ved at tungelegemet krølles litt bakover og rettes ut igjen. På veien framover slår tungespissen over den fremre delen av ganen. Lingvistene Kolbjørn Slethei og Arne Torp skriver at den skal være vanskelig å uttale for folk som ikke er oppvokst med den.

Skandinavisk

Tjukk l er et midtskandinavisk dialekttrekk med utbredelse som i stor grad sammenfaller med jamvektsområdet.

Opphav og spredning

Trolig oppstod tjukk l som et østskandinavisk fenomen i sein folkevandringstid og spredte nord- og vestover seg fra det ekspansive Mälardalen-området i Sverige, til blant andre Trøndelag i Norge. Spredningen blei sannsynligvis hjulpet fram av utvandring og at lyden fikk status som prestisjeform. Den nådde hele det svensktalende språkområdet i Sverige og Finland, med unntak av de østligste delene av Svensk-Finland. I sør oppstod et skille mot dialektene i det den gangen danske Sør-Sverige, der nordlige trekk som den tjukke l-en signaliserte tilhørighet til Sverige og sørlige trekk signaliserte lojalitet til Danmark. Lyden nådde heller aldri Gotland, der innbyggerne talte gotlandsk språk og ikke svensk. I Norge nådde den store deler av det østnorske språkområdet og opp til de sørligste nordnorske dialektene, men aldri over Langfjella til sør- og vestlandsk. Dermed spredte den seg heller aldri til islandsk og færøysk.

Nyere utvikling

Etter hvert som et svensk standardspråk oppstod med utgangspunkt i stockholmsdialekt og språkkontakt med svensk og tysk, mista den tjukke l-en gradvis den høye sosiale statusen i Sverige og er i dag trengt unna. Spor av den er likevel å finne i enkeltord; på 16-1700-tallet var det vanlig å bruke den særsvenske skrivemåten hl, og i en del enkeltord brukes ennå l der det opphavlig var rd, uttalt med tynn l i det rikssvenske talespråket. I sør følger den tjukke l-en stadig den historiske grensa mot Danmark, og opptrer ikke i de historisk danske områdene Sør-Halland og Skåne.
I Norge spredte den tjukke l-en seg på seint 1700-tall til Indre Troms med innflyttere fra Nord-Østlandet. Den er i dag å finne over stort sett hele Østlandet, Romsdal, Nordmøre, Trøndelag, Helgeland, Salten og Indre Troms, og er et viktig målmerke for østnorsk. Unntak inkluderer Vest-Telemark, Ytre Østfold og deler av Grenland. I noen av ytterområdene for tjukk l finner en dessuten bare tjukk l av historisk l (ikke rd), slik at det heter /suːɽ/ (sol), men /ɡɑːɾ/ (gard).
Minimale trioer som [øːr] («svimmel») / [øːɽ] («varme») / [øːl] («øl») viser at tjukk l opptrer som selvstendig språklyd.
Menneskerettigheter i Uganda

Menneskerettigheter i Uganda omhandler menneskerettighetessituasjonen i Uganda fra Idi Amins diktatur i 1971 og fremover. Landet har fortsatt store problemer med å gjennomføre allmennelige menneskerettigheter når det gjelder tortur, barnearbeid og frihet (?) Så mange som tretten sikkerhetsorganisasjoner er tilknyttet Yoweri Musevani sitt styre, noen av dem er kun ansvarlige overfor presidenten, og er ikke ansvarlige ovenfor parlamentet. Organisasjonene fører saker mot motstandere av regimet, gjennomfører bortførelser, forsvinninger, drap, og opptrer både uavhengig og i samarbeid med andre organisasjoner, og i samarbeid med politiet i Uganda. De er også involvert i brudd på menneskerettighetene er også involvert i forfølgelse av media og den politiske opposisjonen.

Pressefrihet

Under Idi Amins diktatur (1971–1979) var all presse i Uganda kontrollert av myndighetene. Da Yoweri Museveni tok makten i 1986, ble det innført reformer for Ugandas journalister. Myndighetene hadde fremdeles kontroll over mediene, men det var en merkbar forbedring fra Amins tidligere styre.
Forfølgelsen av journalister fortsatte og menneskerettighetsorganisasjonen Human Rights Watch (HRW) hevder at bruken av tortur har økt betraktelig de siste ti årene. Dessuten blir dagens journalister trukket for retten rundt regnet ti ganger så ofte i dag som i de gjorde i de 25 foregående årene.
Landets grunnlov har en lov som forbyr journalister å skrive «falske nyheter». Denne loven gjør det lettere for myndighetene å stille journalister for domstolen. Dog tenderer domstolene til å dømme i journalistenes favør fremfor myndighetens i disse sakene.
På 1990-tallet ble det startet flere uavhengige radiostasjoner. Mange av de nye kanalene ble lagt ned da de ikke kunne betale de høye lisensavgiftene myndighetene innførte.
I dag har man ifølge Norsk Senter for demokratistøtte, en rekke uavhengige medier, og pressefriheten respekteres. Generelt slipper både regjeringskritikk og opposisjonens synspunkter til.
Farlig gods

Farlig gods er varer, eiendeler eller materialer som transporteres og som medfører økt risiko for skade på liv, helse, miljø og materielle verdier. Hva som klassifiseres som «farlig gods» står spesifisert i regelverk. Internasjonalt nyttes gjerne forkortelsen HAZMAT for engelsk, Hazardous materials and items.
Avhengig av transportmåte og transportstrekning kan det stilles spesielle krav om forsendelsesmåte, spesialmerking, lisenssøknad, følgebil eller andre spesielle tiltak for å begrense risiko for skader.
Lovverket som regulerer farlig gods på vei heter ADR og er en bestemmelse som gjelder i Europa, med noen unntak.
Organisk søk

Bakgrunn

Søkemotorer som Google, Yahoo, Bing og norske Kvasir presenterer annonser sammen med organiske søkeresultater. Søkene er gratis og finansiert av annonsene.
Annonsene er ikke-organiske søkeresultater. De vil som hovedregel være formatert for å skille seg fra de organiske søkeresultatene. Annonsene kan ha forskjellige formater. De kan for eksempel være merket med annonse eller være presentert med samme formatering som de organiske søkeresultatene, men ha gul bakgrunnsfarge eller på annen måte skille seg ut.
Mange brukere klarer likevel ikke å se forskjellen og kan derfor oppleve at ikke-organiske søkeresultater er presentert med samme grad av objektivitet som organiske søkeresultater.
EPiServer CMS

EPiServer CMS er en publiseringsløsning for administrering av innhold på nettsider (Content Management System – CMS). Verktøyet bruker en vanlig nettleser til å oppdatere nettsidene. EPiServer CMS er basert på Microsofts .NET. EPiServers partnere tilpasser systemet og bygger nye moduler til det.
EPiServer CMS utvikles av det svenske selskapet EPiServer AB med hovedkontor i Stockholm.

Historie

Den første versjonen av EPiServer CMS ble lansert i 1997 av daværende ElektroPost Stockholm AB (som endret navn til EPiServer AB i 2006).
I 2002 ble EPiServer CMS 4 lansert, den første generasjonen av EPiServer CMS som baserer seg på Microsofts .NET-teknologi.
I 2007 EPiServer CMS 5 lansert. Systemet for brukerautentisering var nå helt omskrevet for å bygge på Membership/Roleprovider-rammeverket i .NET 2.0, og filsystemet var skrevet om for å bygge på Virtual Path Provider-APIet.
I 2010 ble EPiServer CMS 6 lansert. Denne versjonen var utvidet med et dashboard-grensesnitt kalt Online Center, hvor utviklere kunne lage "Gadgets" i ASP.NET MVC.
CMS 6 var opprinnelig lansert med støtte for .NET 3/3.5, men fikk etterhvert offisiell støtte for .NET 4.
Yonghetempelet

Yonghetempelet (kinesisk: 雍和宫, pinyin: Yōnghégōng) i Beijing, egentlig Fredens og harmoniens palass, er en residens som i 1744 (Qianlong-keiserens æra) ble omgjort til et lamaistisk tempel.
Det er et av de største lamaistiske templene utenfor Tibet og anses som det best restaurerte tempelanlegget i Beijing. Anlegget er orientert langs nord-sør-aksen, og består av en hage, flere indre palasser og forskjellige haller. Det viktigste er Den uendelige lykkes hall (Wanfuge), der det står en 18 meter høy statue av Buddha Maitreya utskåret av sandaltre. Trestammen er 26 meter høy, om åtte meter er under gulvnivået. Høydens tverrsum er åtte (kinesisk lykketall). Statuen var en gave fra den syvende Dalai Lama til Qianlong-keiseren.
Tempelet overlevde kulturrevolusjonens ødeleggelser fordi statsminister Zhou Enlai engasjerte seg for at det skulle skånes fra rødegardistenes herjinger. Det ble gjenåpnet for allmennheten og religiøs kult i 1981.
Liss-Anne Pettersen

Liss-Anne Pettersen er en norsk speedskiutøver. Hun vant gullmedalje under VM i Vars i Frankrike i januar 2013 med en fart på 228,71 km/t.
Hun var elev ved NTG Bærum i perioden 1990–1992.
Øyen

Øyen er to garder i Sør-Odal og også navnet på øyen som gardstuna ligger på. De to gardsnavna skilles offisielt som Øvre Øyen og Nedre Øyen (egentlig Øverøyen og Nerøyen). Øyen er Storsjøens største øy. I dag er det to gardsbruk på Øyen som er bofaste. Hytter står på Bergenden, Vestby, Fjellbo, Holmestrand, Øyensbråten og på Moengnes som ligger på Engene. På Nylenda står bare noen falleferdige hus. Øyen er et viktig område for flere dyrearter.

Historie

Øyen har en eldgammal bebyggelse hvor den første boplassen kan være over 2 000 år gammal. Området har historier om både konger og plyndringer. Omkring 1300 ble garden delt i et øvre og et nedre bruk slik det fortsatt er i dag. Øyen er kanskje Oppstads eldste bosted og het før 1400 Ullarøy på gammalnorsk etter guden Ull. Siden ble navnet forkorta til Øya. Formen Øyen er i dag en stivna dativform av dette navnet, og ikke riksmålets hankjønnsform «øyen». Uttalen av navnet er ejjn, med e-lyd, fordi øy uttales ejj på det stedegne målet odøling. Deler av øyen hører til Seimsjøen naturreservat.
På Øyen har det vært et helt samfunn for seg med fem store gardsbruk og over 12 husmannsplasser. Mange av disse plassene kan man ennå finne rester av i skogen. Ute i Storsjøen ligger Rovøya. Der ute var det både husmannsplass og danseplass. Det ble visstnok tatt 10 øre for å ro folk over fra Bergenden til festplassen og 20 øre tilbake. Tidligere var Øyen et svært sentralt sted, da båtveien var den letteste framkomstveien i bygden. Herfra var det kort vei til både Sand og Mo over Storsjøen og til Oppstad langs Oppstadåa. Her ute har det også vært en egen skole som først sto på haugen på tunet til Øvre Øyen. I 1918 ble den flytta ut til Bergenden på nordenden av Øyen, og i 1920 ble den nedlagt. Skolen ble holdt i den ene enden av størhuset som står på Øvre Øyen i dag.

Gammalt på Øyen

På Øyen har det blitt funnet en hel del gamle gjenstander. En steinøks, noen pilspisser, et skår av en klebersteinsbolle og en gammal bjørnesaks fra 1800-tallet er eksempler på ting som har blitt funnet. Noe har blitt sendt til Universitetets Oldsaksamling i Oslo. Ovenfor bebyggelsen på Øyen begynner den bratte stigningen opp Brattberget. Andre navn på dette berget er Korpberget og Varden. På veien opp ligger to fangstgroper og på toppen fire gravrøyser. Fra toppen kan man se til Spiksetvarden og enda lenger. Like bortafor de fire gravrøysene ligger enda en røys til i skogen.

Dyreliv

Flere spesielle fuglearter holder til på Øyen. For blant annet grønnspett, dvergspett, vendehals, vipe, jordugle, dvergfalk, rosenfink, stjertmeis, bøksanger, perleugle og tretåspett er øyen et viktig yngleområde. Den er også et viktig rasteområde for steinvender, leveområde for jerpe og et viktig beiteområde for fiskeørn.
Iljusjin Il-2

Utvikling og varianter

Utviklingen av Il-2 skjedde gradvis under produksjonen av flyet etter forespørsler fra piloter og mannskap, og som forbedringer av enten nødvendighet eller som følge av tilgjengelighet av for eksempel enkelte materialer. Il-2 ble først produsert som et en-seters angrepsfly, men etter flere tilbakemeldinger fra fronten som la vekt på hvor sårbar Il-2 var for angrep bakfra begynte Iljusjin å utvikle en to-seters versjon med plass til en akterskytter. En to-seters versjon utstyrt med stjernemotor ble først utviklet under betegnelsen Il-2 M-82, men denne ble forkastet fordi man ikke ville forstyrre produksjonslinjene og en to-seters versjon av standard Il-2 ble introdusert i stedet og nådde fronten i oktober 1942.
Introduksjonen av en to-seters cockpit og defensiv bestykning skulle vise seg å gå utover flyegenskapene og utviklingen av en kraftigere versjon av motoren AM-38 ble satt i gang, og i januar 1943 begynte Il-2 med den oppgraderte AM-38F å nå fronten. Introduksjonen av en to-seters cockpit hadde også forstyrret gravitasjonssenteret til flyet, og for å rette opp dette ble de ytre vingedelene mer tilbakestrøket. Denne endringen ble introdusert på fly produsert fra slutten av 1943. En rekke andre større og mindre endringer ble gjort fortløpende etter behov og mulighet, så det er vanskelig å skille mellom de forskjellige modellene. Vestlige kilder har ofte brukt betegnelser som Il-2bis, Il-2m eller Il-2m3 for å skille mellom de forskjellige modellene, men disse er det ikke belegg for at ble brukt av Sovjetunionen under den andre verdenskrig. Vestlige kilder har også beskrevet en torpedobærende versjon av Il-2 under betegnelsen Il-2T, men ingen dokumentasjon finnes for at hverken betegnelsen ble brukt eller for at Il-2 ble brukt med torpedoer.
Andre, mer spesialiserte varianter, ble også produsert. Il-2-37 var en variant utstyrt med to 37 mm NS-37 kanoner. Disse ble brukt for første gang under slaget ved Kursk i 1943, men ble ikke produsert i noe større antall. En variant for rekognosering utstyrt med kraftigere radiosett og kamera ble produsert som Il-2KR, og en variant spesialisert for trening som Il-2U.

Varianter basert på Il-2

Varianter og fly basert på Il-2 inkluderer jagerflyene Il-2I og Il-1. Ingen av dem ble satt i produksjon, men Il-1 skulle bli utgangspunktet for angrepsflyet Iljusjin Il-10 som liknet Il-2 av utseende og dimensjon.
Iljusjin Il-8 var en forstørret utgave av Il-2 med mer pansring og kraftigere motor utviklet som en erstantning for Il-2, men Il-10 ble valgt i stedet og Il-8 ble ikke satt i produksjon.

Beskrivelse og spesifikasjoner

Den opprinnelige produksjonmodellen av Il-2 var utstyrt med en Mikulin AM-38 motor med en ytelse på 1660 hk som gav flyet en toppfart på 450 km/t. Flyet hadde et mannskap på 1 og bestykningen bestod av to 20 mm kanoner, samt en våpenlast på opptil 600 kg. Toppfarten sank noe med introduksjonen av en to-seters cockpit, men økte litt med introduksjonen av den kraftigere Mikulin AM-38F som hadde en ytelse på 1750 hk. Hovedbestykningen ble etterhvert ofte erstattet med to 23 mm kanoner i stedet, men våpenlastkapasiteten forble den samme.
Nettmage

Nettmagen (lat. reticulum) er andre del av drøvtyggernes firedelte mage. Hos ei voksen ku er nettmagen på størrelse med en fotball.
De fire delene av magen kalles vom, nettmage, bladmage og løypemage.
«Elisabeth»

«Elisabeth» var en tremastet bark, bygget ved verftet Stamann i Hamburg, Tyskland i 1836.
Under norsk flagg ble hun eid av Nygaard fra 1867 til 1887, og av Herman Andersen fra 1887 til 1889. Hennes hjemmehavn i Norge var Tønsberg fram til hun ble kondemnert i august 1889 etter et forlis. Hun var under kommando av kaptein Herman Andersen i de siste år fram til 1889.
Skipet ble bygget i tre, og ingen modifikasjoner er registrert. Skipet var ca. 30 meter (92 fot) langt, med en maksimum bredde på 8,5 meter. Hun hadde et dypgående på 5,3 meter og et deplasement på 309 tonn.
Kasakhstans riksvåpen

Republikken Kasakhstans riksvåpen ble vedtatt i sin nåværende form 4. juni 1992.
Riksvåpenet er et blått eller himmelblått sirkulært emblem med et gull bilde av en sjanirak (kasakhisk Шаңырақ, russisk Шанырак) som sentralmotiv. Sjanirak er jurtens øverste, sammenflettede, velving.
Gull stråler i alle retninger framstiller jurtens stolper. To symmetrisk stilte gull, bevingede hester (enhjørninger kalt tulpar) omgir sjaniraken. Øverst en gull stjerne arvet fra den tidligere sovjetrepublikkens riksvåpen. Nederst et blått banner med landets navn ҚA3AҚCTAH i gull.

Historisk utvikling

Den kasakhiske SSRs riksvåpen ble antatt i 1937, og er basert på utformingen Sovjetunionens riksvåpen. Sentralmotivet er i rødt, gull korslagte hammer og sigd over en oppadstigende gull sol. Øverst kommunismens røde stjerne. Omkring våpenet to gull nek av hveteaks omviklet av et rødt banner. På banneret valgspråket «Proletarer i alle land, foren dere», i russisk på venstre side, og i kasakhisk (Барлық елдеpдің пролетарлары, бірігіңдер!) på høyre side. Midt på banneret står republikkens forkortelse KSSR på de samme to språkenes alfabet.
Csesznek

Csesznek (tysk: Zeßnegg, kroatisk: Česneg og slovakisk: Česnek) er en landsby i Veszprém fylke, Ungarn, berømt for sin middelalderborg.

Historie

Middelalderborgen i Csesznek ble bygget i 1263 av baronen Jakab Cseszneky, som var sverddrager for kong Bela IV. Både han og hans etterkommere har hatt navn etter borgen Cseszneky. Mellom 1326 og 1392 var dette en kongelig borg, da Kong Sigismund tilbød det for Garai-familien i stedet for Macsó Banate. I 1482 døde mannslinjen av Garais ut og kong Matthias Corvinus donerte borgen til Szapolyai-familien. I 1527 overtok baron Bálint Török den. I løpet av det 16. århundre var både Csabi, Szelestey og Wathay-familiene i besittelse av av Csesznek. I 1561 slo Wathay tilbake beleiringen fra den osmanske hær. I 1594 ble imidlertid borgen besatt av de tyrkiske troppene, men allerede i 1598 gjenerobret ungarerne den. I 1635 kjøpte Dániel Esterházy borgen og landsbyen, og Csesznek var fra da av Esterhazy-familiens besittelse til 1945.
Thespidae

Utseende

Stort sett slanke, brunlige knelere, ofte tynne og pinnelignende. Ofte er hannene fullt vingede, hunnene har reduserte vinger.

Liv og utvikling

Disse knelerne kryper rundt i vegetasjonen, der de er utmerket kamuflert med sitt pinnelignende utseende. Hodet har ofte et par spisse knøler bak øynene.

Utbredelse

Familien finnes representert i Amerika, Afrika og Asia, mangler i Europa.
Palestinske flyktninger

De palestinaarabiske flyktningene er innbyggerne av det britiske Palestinamandatet som ble drevet på flukt som følge av opprettelsen av staten Israel og krigen som fulgte i 1948-1949. Historikere mener mellom 760 000 og 810 000 palestinere ble drevet på flukt. Palestinerne kaller serien av utdrivelser for Nakba (katastrofen).
Flyktningene dro hovedsakelig til nabolandene, Libanon, Syria, Jordan og Egypt, men også til andre arabiske land, der det ble opprettet flyktningleire av telt, men som etter noen år ble erstattet med brakker og seinere betonghus. 
FNs Generalforsamling vedtok 11.desember 1948 Resolusjon 194 (III) som understreker flyktningenes rett til å vende tilbake til sitt hjemland og til å motta kompensasjon for tap av eiendom, men resolusjonen har aldri blitt etterlevd eller anerkjent av staten Israel som i dag eksisterer på flyktningenes opprinnelige hjemland.Et tilsvarende vedtak er imidlertid ikke gjort for de jødiske flyktningene fra arabiske land.
Med sine etterkommere teller de palestinske flyktningene i dag 4,25 millioner mennesker. De fleste av dem lever fortsatt i flyktningleire, der leveforholdene er dårlige og de ofte er avhengige av matvarehjelp fra FN.
Efraim Liljeqvist

Liv

Liljeqvist studerte i Leipzig og Uppsala, hvor han fikk doktorgraden og ble dosent i teoretisk filosofi i 1893. Fra 1894 til 1906 var han dosent i filosofi ved Göteborgs högskola, før han i 1906 ble utnevnt til professor i praktisk filosofi ved Lunds universitet.
Han var opprinnelig tilhenger av boströmianismen, og ble regnet til Uppsala-filosofene. Senere markerte han seg som kritiker av Axel Hägerströms materialisme og «verdinihilisme».
Exochlorota

Levevis

Larvene lever i råtten ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil).
Wallace Spearmon

Idrettskarriere

Spearmon vant 200 meter ved den amerikanske studentidrettsorganisasjonen NCAAs konkurranser utendørs i 2004 og 2005, og innendørs i 2005. 
Spearmon deltok ved VM i Helsingfors 2005, der han vant sølv på 200 meter med tiden 20,20, bak landsmannen Justin Gatlin. Ved IAAF World Athletics Final 2005 kom han på 3.-plass på 200 meter. 
I 2006 deltok han ved innendørs-VM i Moskva, der han sammen Tyree Washington, LaShawn Merritt og Milton Campbell ble verdensmester på 4 x 400 meter stafett. Utendørs samme år ble han nummer to ved IAAF World Athletics Final 2006, bak Tyson Gay, med ny personlig rekord på 19,88. Senere samme år løp han 200 meter på tiden 19,65, en tid som plasserer ham på femteplass gjennom alle tider. 
Ved VM 2007 vant han bronse på 200 meter, med tiden 20,05, bak Gay og Usain Bolt. Sammen med Gay, Darvis Patton og LeRoy Dixon ble han verdensmester på 4 x 100 meter. Han vant også senere samme år sølv under IAAF World Athletics Final 2007, denne gangen slått av nordmannen Jaysuma Saidy Ndure.
Spearmon deltok ved Sommer-OL 2008 på 200 meter. Han kom i mål som nummer tre, men ble disket for linjetramp. Spearmon deltok også ved VM 2009 i Berlin, der han kom på tredjeplass på 200 meter med tiden 19,85. Ved IAAF World Athletics Final 2009 kom han på 2.-plass på 200 meter. I 2010 vant han sitt første Diamond League-stevne, da han vant 200 meter ved Weltklasse Zurich med tiden 19,79. 
Han deltok ved Sommer-OL 2012, der han kom på 4.-plass på 200 meter. Han løp på 19,90, som var 6/100 sekund unna bronsemedaljen. I 2013 deltok han ved VM i friidrett 2013, men her ble han slått ut i semifinalen, der han løp på 20,66. 
I mai 2014 deltok han på USAs stafettlag på 4 x 200 meter ved IAAF World Relays 2014. USA ble imidlertid diskvalifisert i finalen, da de vekslet utenfor tillatt område. 
Han testet positivt for Metylprednisolon ved et stevne i juli 2014. USAs antidopingbyrå USADA besluttet i september 2014 å utestenge han i 3 måneder, tilbakedatert fra 27. august 2014.
Se Venedig og dø

«Se Venedig og dø» er en sang sunget av den danske artisten Lone Kellermann (1943–2005) og hennes musikere Rockbandet.
Den er skrevet av Kim Larsen og Wili Jønsson / Gasolin', og var opprinnelig tenkt som deres bidrag til Dansk Melodi Grand Prix 1978. Bandet ombestemte seg dog, og forærte i stedet sangen til Gasolin's tidligere trommeslager Bjørn Ulgebjerg, som ville bruke den til Lone Kellermann. 
Sangen kom med på hennes annen plate Før Natten Bli'r til Dag i 1978, og var egentlig atypisk for Kellermanns repertoar. Den ble et stort hit, og det er først og fremst denne sangen om romansen med Luigi i gondolerne i Venedig som flere generasjoner dansker forbinder Lone Kellermann med. Hun avsluttet sin sangkarriere i TV-programmet Fællessang på Bakken i 2001 med samme sang, innen hun flyttet til provinsen.

Hvorfor Venedig?

Sangens tittel spiller på uttrykket Se Neapel (Napoli) og dø (italiensk: Vidi Napoli é pòi muori), og er en forvanskning av dette uttrykket. Meningen er så, at har man først sett Venedig (Venezia) og all dens skjønnhet, så kan man rolig legge seg til å dø for man kommer ikke til å oppleve noe vakrere.
Thomas Konow

Utmerkelser

Konow ble tildelt St. Olavs Orden i 1849 og Storkorset 20 år senere. I tillegg var han ridder av Dannebrogordenen og Sverdordenen.
Tranberg videregående skole

Historie

Tranberg videregående skole ble etablert som Gjøvigs Borgerskole i 1873. I 1881 ble borgerskolen endret til en ordentlig middelskole, og i 1913 ble skolen et gymnas. I 1955 fikk skolen egen bygning, og navnet Gjøvik og Vardal interkommunale høgre allmennskole. Denne bygningen ble senere Tranberg videregående skole. Skolen hentet elever også fra Toten og Land, og i 1964 hadde skolen over 1 000 elever. Med så mange elever ble det så trangt om plassen at noen klasser måtte ha kveldsundervisning. 
I 1964 ble skolen overtatt av Oppland fylke, og fikk navnet Gjøvik gymnas. Fra 1982 kom navnet Tranberg videregående skole, et navn som opphørte med sammenslåingen av med Bondelia videregående skole og Gjøvik videregående skole, til nye Gjøvik videregående skole.