google/wiki40b huggingface dataset:
Søgnekvinnen

Søgnekvinnen, også kalt Fruen fra havet og Sol, er navnet som er gitt til Norges nest eldste funn av menneske. Bare Vistegutten er eldre. 
Funnet ble gjort i 1994, på én meters dyp ved Hummervikholmen utenfor Søgne vest for Kristiansand. Det ble oppdaget av en hytteeier som ryddet sjøbunnen. Han fant det han først trodde var en krukke, men som viste seg å være hodeskallen til en steinalderkvinne. Nærmere undersøkelse på stedet gav funn av rester etter minst tre, men kanskje så mange som fem mennesker, alle sannsynligvis kvinner.
Skjelettdelene er datert med C-14-metoden, og den eldste dateringen går til 7910–7600 f.Kr.  Dette plasserer funnet i perioden eldre steinalder, i Fosna-Hensbacka-kulturen. 
De lår- og leggbeina som ble funnet sammen med hodeskallen tilsier at kvinnen var ca. 156 cm høy, mens tennene indikerer en alder på 35–40 år da hun døde. Kosten har i all hovedsak vært basert på mat fra havet; fisk, skjell, krabber, sel, hval m.m. Hun har i arkeologisk omtale fått navnet Sol.
Luuk de Jong

Klubbkarriere

Luuk de Jong ble født i Sveits av nederlandske foreldre, som spilte profesjonell volleyball i landet. Da Luuk var fire år flyttet familien tilbake til Nederland. Han begynte sin fotballkarriere med ungdomsfotball hos De Graafschap i 2001 sammen med sin bror Siem.

De Graafschap

I 2008 skrev han under på en ettårig kontrakt med De Graafschap og fikk sin førstelagsdebut i Eredivisie i november samme år, da han kom inn som innbytter i kampen mot NAC Breda. I hans første sesong rykket klubben ned til Eerste divisie, men rakk å spille 14 seriekamper og noterte seg for to seriemål.

FC Twente

I april 2009 meldte de Jong overgang til FC Twente, hvor han skrev under på en treårskontrakt. I sin første sesong for klubben var han med på å vinne Eredivisie samt Johan Cruijff Schaal. Den påfølgende sesongen ble etterfulgt av seier i KNVB Cup og nok en finaleseier i Johan Cruijff Schaal.

Internasjonal karriere

Luuk de Jong fikk sin landslagsdebut for det nederlandske herrelandslaget i en vennskapskamp mot Østerrike den 9. februar 2011 (3–1), hvor han kom inn som innbytter for Dirk Kuyt. Hans første landslagsmål kom i EM-kvalifiseringskampen mot Finland i september 2011 (2–0), som var med på å sende Nederland til EM i fotball 2012 i Polen og Ukraina. de Jong ble siden tatt ut i den nederlandske EM-troppen av landslagstrener Bert van Marwijk.
Marambio (forskningsstasjon)

Historie

Argentinas økende nærvær i Antarktis fra 1940 skapte et behov for en helårsåpen flystripe som kunne ta ned fly på landingshjul. Flygningen til Vice-Commodore Mario Luis Olezza til Sørpolen, den nylig åpnede amerikanske basen McMurdo Station og de hyppige operasjonene med utgangspunkt i Matienzo-basen tydeliggjorde behovet for å sikre bedre transportløsninger i sektoren.
Det argentinske luftforsvaret satte i gang med å finne en egnet lokasjon for en flyplass. Den 25. november 1968 landet to helikoptre fra isbryteren ARA «General San Martín» på Seymourøya som et ledd i undersøkelsene. Deres positive rapport var avgjørende: øya hadde ikke store hindringer som kunne skape problemer for flymanøvrering, og dens lange platå var så godt som isfritt.
Den 30. august 1969 inntok en gruppe fra luftforsvaret ledet av Olezza øya. Med seg hadde de med seg nødvendig utstyr for å bygge den prosjekterte landingsstripa. Arbeidet varte i tre måneder og kulminerte med at en de Havilland Canada DHC-2 Beaver, med konvensjonelle landingshjul, tok av fra Matienzo-basen og landet på den nye flyplassen, kontinentets første rullebane. Ved utgangen av oktober hadde flystripa en lengde på 800 meter.
Basen ble etablert 29. oktober 1969. Den dagen fløy et av det argentinske flyvåpenets Fokker F-27 Friendship fra Río Gallegos direkte til Marambio. Ombord var både sivile og militære myndigheter. Det var det første flyet som tok av fra et annet kontinent og landet i Antarktis med konvensjonelt understell.
Innen april 1970 hadde rullebanen blitt utvidet til 1200 meters lengde og 40 meters bredde. Den 11. april 1970 landet en C-130 Hercules fra det argentisnke luftforsvaret på Marambio for første gang, og innledet med det en lang og uavbrutt operasjon med å forsyne de argentinske stasjonene i Antarktis med flytransport fra det argentinske fastlandet. Det argentinske presidentflyet «Patagonia» (Fokker F-28) var det første jetflyet som landet i Antarktis da det satte ned hjulene på Marambio 28. juli 1973.

Fasiliteter

Per 2014 er det 27 bygninger med total grunnflate over 4 278 kvadratmeter ved basen. Den kan innkvartere en permanent stab på 45 personer og en stor vitenskapelig bemanning, tilsammen om lag 200 personer. I gjennomsnitt oppholder seg 55 personer ved stasjonen om vinteren og 150 om sommeren.
Ved stasjonen finnes det blant annet en nødbolig med 28 sengeplasser, flyterminal, bibliotek, postkontor, kapell og laboratorier i tillegg til vanlige fasiliteter som messe, forlegningsbygg og verksteder. De fleste bygningene er forbundet med opphøyede gangbroer for å unngå problemer med nedsnøing.
Dataassistert konstruksjon

Dataassistert konstruksjon, ofte forkortet DAK eller med den engelske betegnelsen CAD (Computer Aided Design), er konstruksjon og teknisk tegning som utføres ved hjelp av datamaskinbaserte programvarer og redskaper. Slike programmer brukes av ingeniører, arkitekter og andre designere innen ulike industrier og fag, som for eksempel kjemikalie- og oljeindustrien og innen bygg og anlegg. DAK-tegninger benyttes for å øke produktiviteten for designeren, bedre designkvaliteten, bedre kommunikasjonen ved dokumentasjon, og skape en database for framstilling.
Det finnes noen store kjente aktører innenfor CAD-programmer, blant annet Microstation fra Bentley Systems. Dette programmet har stor utbredelse i oljebransjen i Norge.
ArchiCAD som selges av Graphisoft har vært på markedet i 25 år med fokus på byggebransjen. Mange norske arkitekter bruker ArchiCAD. Også studenter ved universiteter, høyskoler og fagskoler har tatt i bruk ArchiCAD i forbindelse med sin utdannelse. Programmet har generelt hatt en jevn økning av solgte lisenser.
Gjennom tidene er Autodesks program AutoCAD det mest utbredte, og noe over 200 millioner brukere. Autodesk Inventor er et moderne 3D-system fra Autodesk for mekanisk design som har blitt svært utbredt i Norge etter at det ble lansert så sent som i 1999.  
DDS-CAD-løsningene fra Data Design System er kjent i byggebransjen. DDS er også aktive i buildingSMART-initiativet.
Det mest solgte norsk-språklige CAD-programmet blant norske arkitekter er Vectorworks.
TurboCAD er også et av de mest solgte DAK program i verden. Det er et alt-i-ett program, for både mekanisk tegning, design, hustegning og kart. De siste årene er det blitt tilrettelagt for norske arkitekter med norskutviklede tilpasninger for bygg, vvs og elektro.
Der det tidligere var tilfredsstillende med programvare som kunne fremstille todimensjonale tegninger, kreves det i dag ofte tredimensjonale modeller. Man skiller derfor mellom de tradisjonelle CAD-systemene som erstatter tegnebrettet og de mer moderne CAD-systemene som primært er modellbaserte. Forskjellige tegninger og presentasjoner (snitt, oppriss, isometrisk, perspektivisk, fotorealistisk osv.) er i praksis noe man høster etter behov fra modellene.
Innenfor bygg kaller man ofte denne type modeller for Bygg-Informasjons-Modeller (BIM) da det ligger i betegnelsen at det er mer fokus på informasjon enn tradisjonelle tegninger.
Bellamyina

Utseende

Middelsstore, smale, sylindriske, mørke praktbiller med bronseaktig, metallisk glans.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster. Lartvene utvikler seg i stammer av familien Anacardiaceae.

Utbredelse

Artenn er utbredt i Kina (Hunan).
De kanadiske kystprovinser

De kanadiske kystprovinser (engelsk Canadian Maritimes, fransk Les Maritimes) betegner de kanadiske provinsene Nova Scotia, New Brunswick og Prince Edward Island.
På midten av 1800-tallet ble det ført samtaler om en union mellom kystprovinsene, som da var britiske kolonier. Samtalene ble i stedet avsluttet med opprettelsen av en større union, Canada, i år 1867. Prince Edward Island var imidlertid ikke del av denne uinion,og tiltrådte i den kanadiske føderasjon først den 1. juli 1873.
PricewaterhouseCoopers

Historie

PwC ble etablert i 1998 ved fusjonen mellom Price Waterhouse og Coopers & Lybrand. Begge var igjen resultater av fusjoner mellom selvstendige revisjons- og rådgivningsfirmaer med opprinnelse i London. Price Waterhouse kan spore sin virksomhet tilbake til 1849, da Samuel Lowell Price etablerte eget revisjonsfirma, og Coopers & Lybrand kan spore sin virksomhet tilbake til 1854 da William Cooper etablerte sitt revisjonsfirma.

PwC i Norge

Price Waterhouse og Coopers & Lybrand eksisterte i Norge fra henholdsvis 1971 og 1963, ifølge en intern historiebok. Price Waterhouse ble etablert som firma i Norge i 1971 under ledelse av Thorolf Jansen, men medarbeidere ansatt ved Price Waterhouse i Stockholm reviderte kunder i Norge fra 1930-årene. Thorolf Jansen var fast ansatt i Oslo fra 1951. Coopers & Lybrand ble etablert i Norge i 1963, da de statsautoriserte revisorene Per Waaler og Olav Ildal fikk rettighetene til firmanavnet. PwC i Norge anser imidlertid 1939 som sitt stiftelsesår, som er året da Olav Ildal etablerte revisjonsfirmaet som i 1963 ble omdannet til Coopers & Lybrand.
PwC i Norge består av et revisjons-, advokat- og rådgivningsmiljø som omfatter PricewaterhouseCoopers AS (revisjons- og rådgivningsvirksomhet) og Advokatfirmaet PricewaterhouseCoopers AS (skatterådgivning og annen juridisk rådgivning). Selskapene eies av rundt 150 partnere. De to aksjeselskapene er juridisk uavhengige konserner, som anses som samarbeidende selskaper etter revisorloven § 4-7 første ledd. Den samlede virksomheten betegnes som PwC Norge. Administrerende direktør er Leif Arne Jensen. Styreleder er Jon Haugervåg, som er partner og statsautorisert revisor.
PricewaterhouseCoopers AS har datterselskapene PricewaterhouseCoopers Accounting (regnskapsføring) AS og PricewaterhouseCoopers Services AS. Advokatfirmaet PricewaterhouseCoopers AS har datterselskapet PricewaterhouseCoopers Skatterådgivere AS. Ifølge PwCs egen åpenhetsrapport  var den samlede omsetningen i regnskapsåret som sluttet 30. juni 2015 på 2,6 milliarder kroner. Dette gjør PwC til det norske firmaet innen Big Four med nest høyest omsetning bak EY. De tre andre selskapene i Big Four er Deloitte, EY og KPMG. Åpenhetsrapportene til Deloitte, EY og KPMG
Om lag 1 650 mennesker jobber per 2016 ved PwCs 35 kontorer i Norge, hvorav de største er å finne i Oslo, Bergen og Stavanger. Det tolv etasjer høye kontorbygget i Oslo ligger i bydelen Bjørvika, hvor det var første bygg i den såkalte Barcode-rekken da det stod ferdig i desember 2007. PwC ansetter hvert år nærmere 100 nyutdannede, hovedsakelig økonomer, jurister og ingeniører. Firmaet er av Universum  i 2015 rangert som landets fjerde mest attraktive arbeidsgiver blant økonomistudenter.
Jean Hippolyte de Villemessant

Liv

Jean var sønn av oberst Pierre Cartier og Augustine Louise Renée Françoise de Launay de Villemessant, Hippolyte de Villemessant begynte sin karriere med å selge lisser og bånd. Etter at hans virksomhet brøt sammen ble han inspektør i et forsikringsselskap i Tours og senere i Nantes.
Jean flyttet til Paris i 1839 og lanserte et ukentlig magasin om mote, litteratur, teater og musikk. Det fikk navnet La Sylphide, som var innsatt med parfyme fra bladets annonsører. I 1841 startet et nytt, Le Miroir des dames som bare varte i to år. I 1844 møtte La Sylphide samme skjebne. I mai 1848 prøvde han seg igjen, nå med Le Lampion, som varte i tre måneder. Tidsskriftet ble omdøpt til La Bouche de fer som førte til at de Villemessant ble fengslet i fengslet i de Mazas. I 1850 lanserte han så La chronique de Paris og etter at det måtte oppgis, erstattet han det med La Chronique de France.
Den 2. april 1854 gjenopplivet han Le Figaro for tiende gang, denne gang som ukeavis.

Feriesteder

I 1869 bygde Hippolyte de Villemessant et feriested på Côte d 'Azur,  la Villa du Soleil som et retreat for forfattere. 20 år senere ble villaen Grand Hotel du Cap, i dag er det Hotel du Cap-Eden Roc, et av de mest prestisjefylte slottshoteller i verden.
I oktober 1874 ble Villemessant invitert av sin venn Jean-Baptiste Daloz til jakt på sin eiendom i Le Torquet.  Fascinert av skjønnheten av det Villemessant kallte " Arcachon i Nord ", gir han sin venn ideen om å forvandle en del av sin eiendom til et fremtig feriested ved havet. Villemessant ga det navnet Paris Plages etter de kunstige badestrender langs Seinen i Paris.
Crataraea suturalis

Utseende

En liten (2,3-3 millimeter), brun kortvinge, kroppsformen forholdsvis bred og kompakt. Hodet er rundet med ganske små fasettøyne, pronotum mye bredere enn langt med rundede sider. Dekkvingene har et bredt søkk i den bakre delen. Bakkroppen er parallellsidig til rett foran spissen, med markerte sidekanter.

Levevis

Denne arten påtreffes hyppigst i fjøs, staller og andre husdyrrom, der den lever mellom råtnende halm og gjødsel. Den kan også forekomme i fuglereir.
Georg Nordrum

Liv og virke

Han var sønn av kjøpmann Ole Hanssen Nordrum og hustru Bertha Simensdatter Holen, begge fra Gausdal. Han tok studentereksamen som privatist i 1872 og teologisk embedseksamen i 1878. Han giftet seg i 1879 med Ebba Jevnager, datter av skreddermester Lars Olsen Jevnager, og ble samme år utnevnt til sogneprest i Kautokeino. Han gikk et tre måneders kurs i samisk hos professor Jens Andreas Friis før avreisen til Kautokeino. Georg og Ebba Nordrum kom til Kautokeino i mars 1880. Mens de bodde der, fikk Georg og Ebba Nordrum to sønner. Historiker Trond Gabrielsen anfører: «Mens Sophus Tromholt oppholdt seg i Kautokeino, oppsto en læstadiansk vekkelse ved den finske presten Aatu Laitinen, som endte med en klagesak til de finske og russiske myndighetene og en treårig rettssak der Nordrum måtte møte som vitne i Muonioniska to ganger.»
Nordrum påtok seg en mengde kommunale verv i Kautokeino, fra 1881 til 1887 som ordfører. Høsten 1887 ble han utnevnt til sogneprest i Nærøy og reiste dit våren 1888. Lundring kirke var brukt som sognekirke etter at Nærøy gamle kirke brant, og Nordrum ble den siste presten som bodde på den forfalne Nærøy prestegård før han flyttet til Rørvik i Vikna omkring 1897. Vikna hadde på dette tidspunktet blitt et eget herred, men ble ikke utskilt fra Nærøy som eget prestegjeld før 1914. Nordrum var ordfører i Nærøy fra 1898 til 1904. Ved stortingsvalget i Nordre Trondhjems amt (Nord-Trøndelag) i 1891 var han suppelant (varamann) for valgmennene fra Nærøy, valgt som høyremann. Til tross for at Nordrum var riksmålsmann, likte han godt salmediktningen av Elias Blix, så det hendte allerede i Nordrums tid at Blix' salmer ble sunget i Lundring kirke.
I 1903 ble han sogneprest i Lardal med bolig på Lardal prestegård, men tok avskjed året etter som følge av sykdom. Han bestyrte Sandefjord sognekall frem til 1906. Han døde i Oslo i 1929, 74 år gammel, og ble gravlagt på Vår Frelsers gravlund.
Marit Strømøy

Musikk-karrière

Strømøy begynte som ung å spille piano, og etter hvert begynte hun på musikkskolen i Sandefjord. Sang tok senere over. Hun har deltatt to ganger i Melodi Grand Prix, i 2005 i gruppa Blissed, og i 2006 som soloartist. Hun har arbeidet i flere år for Wallmans Salonger innen sang og underholdning, og har over 1 000 show bak seg.

Båtrace

Strømøy har en lang karriere innen båtsport og båtrace, hun kjørte sitt første race som 12-åring. Faren har kjørt race i over 30 år, og hadde eget båtverksted i Sandefjord. Hun begynte for alvor i 1989, og satte verdensrekord i 1992. Hun var første kvinnen til å konkurrere i F1 World Powerboat Championschip (Formel 1) i 2007. Hun kjører idag som den første og eneste kvinne i verden i F1 H2O Hun gjestedebuterte i klassen i Brazilian Grand Prix i Rio de Janeiro i mars 2010, og kjørte som trottelkvinne for det norske teamet Welmax Offshore Racing i båten «Welmax 91». Strømøy fokuserer nå sportslig kun på Formel 1.
Amidorus

Utseende

Små til middelsstore, tettbygde brunsvarte til svarte gjødselbiller. Kroppen er litt matt på grunn av kraftig mikroskulptur.

Levevis

Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Europa og i Midtøsten.
Megumi Torigoe

Landslaget

Megumi Torigoe spilte 8 landskamper for Japans kvinnelandslag. Hun ble tatt ut i Japans tropp til Asiamesterskapet i fotball for kvinner 1999.
Longlin

Longlin (kinesisk: 隆林各族自治县; pinyin: Lónglín gèzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for flere nasjonale minoriteter i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baise.
Befolkningen var på 378 500 innbyggere i 2010, opp fra 347 328 innbyggere i 1999.

Tidligmenneske-funn

I den såkalte Longlinhulen i kommunen De'e oppdaget geologen Li Changqing i 1979 en delvis bevart underkjeve og enkelte andre knokler. Etter undersøkelser i 2012 i Kunming ble alderen anslått til 11.510 ± 255 år gamle. De ligner på funn gjort i Malu-hulen rundt 300 kilometer unna (Maludong, «rødhjorthulen») i Menzi i naboprovinsen Yunnan, og som er blitt kjent av forskerne siden 1989. De morfologiske kjennetegn på funnene skiller seg merkbart fra dagens kinesiske befolkning, men ligner derimot på gamle tidligmenneskefossiler fra Afrika. Denne gruppen funn har gitt opphav til grupperingen «Red Deer Cave people».
Johan Nordahl-Olsen

Liv

Han var sønn av kjøpmann Franz Harrier Mejer Olsen og Bergitte Elisabeth Berle. Som ung gikk han ut av Grüners Handelsakademi i København, men han kom aldri til å bli kjøpmann. Siden faren hadde kjøpt avisen Bergens Annoncetidende, gikk han to år i setterlære, før han i 1897 ble redaktør i annonsetidenden. Han beholdt stillingen til 1920, da han begynte som sjef ved Tidens Tegns nye kontor i Bergen. I 1922 gikk han over i Bergens Aftenblad, hvor han var sjefsredaktør fra 1925 til 1932.
Nordahl-Olsen var en av stifterne av Norsk Presseforbund i 1910. Han var også med på å stifte Bergens Presseforening i 1917, og var lenge foreningens formann. Han var dessuten formann i Bergens Turistforening og Holbergklubben, og deltok som styremedlem i flere andre lokale foreninger.
Blant Nordahl-Olsens interesser var studiet av Ludvig Holberg. Han utga flere bøker om Holberg, og i 1907 sjenket han sin samling av 400 bind om Holberg til Bergens museum. Dessuten skrev han flere bøker om bergens lokalhistorie, og utga Den nationale scenes historie sammen med Hans Wiers-Jenssen.
Eliseu dos Santos

Karriere

I 2005 kom han på 7.-plass i det panamerikanske mesterskapet i boccia. Hugo Llancafil vant BC4-klassen i dette mesterskapet. Året etter kom han på 7.-plass under VM i boccia. Bruno Valentim vant VM-gull i klassen BC4. I VM i 2007 fikk han sølv, bak Yuk Wing Leung.
Under de Paralympiske sommerleker 2008 fikk han to medaljer. Individuelt fikk han bronse, bak Dirceu Pinto og Yuk Wing Leung. I tillegg fikk han gull i parkonkurransen, sammen Dirceu Pinto.  
Han fikk bronse i VM i boccia 2010 (CPISRA Boccia World Championships), bak Dirceu Pinto og Stephen McGuire, og i 2011 kom han på 1.-plass i klassen BC4 i CPISRA Boccia World Cup 2011. Dos Santos kom på 7.-plass under de Parapanamerikanske leker i 2011 (Parapan American Games). Ved utgangen av 2011 var han rangert som nummer 1 i verden i sin klasse. 
Under de Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han bronse individuelt i klassen BC4. Han tapte 2-4 for Dirceu Pinto i semifinalen, men slo Stephen McGuire 5-3 i bronsefinalen. I lagkonkurransen fikk han gull, sammen Dirceu Pinto. De slo Tsjekkia 5-3 i finalen.
Fakultet for helse- og sosialvitenskap

Fakultet for helse- og sosialvitenskap ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) var en videreføring av det tilsvarende fakultetet ved Høgskolen i Sør-Trøndelag. Ved fusjonen mellom NTNU og høgskolene i Gjøvik, Ålesund og Sør-Trøndelag, som trådte i kraft 1. januar 2016, ble fakultetet en del av NTNU.
Aktiviteten ved de ulike NTNU-enhetene fortsatte med små endringer i 2016, samtidig som det ble arbeidet på ulike områder med planer for studier, faglig og administrativ organisering, og kvalitetssikring på alle områder, slik at alt var klart 1. januar 2017.
Fakultetet var delt i tre institutter: Institutt for anvendt sosialvitenskap, Institutt for helsevitenskap og Institutt for sykepleievitenskap.
Som en følge av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund) videreføres virksomheten ved fakultetet fra 1. januar 2017 i det nye Fakultet for medisin og helsevitenskap (MH-fakultetet), der også enheter fra Gjøvik og Ålesund inngår.
Iveco Bus

Iveco Bus, tidligere Irisbus, er et italiensk selskap som produserer busser. Selskapet er 100% eid av Iveco

Historie

Irisbus Iveco blir opprettet i 1999 som Irisbus av Iveco og Renault. Irisbus overtar og skal produsere ferdige busser med motorer/chassi fra Renault og Iveco. Iveco overtar Renault's del av selskapet i 2003 og navnet endres til Irisbus Iveco.

Irisbus i Norge

Irisbus Iveco har ikke vært lenge på det norske markedet, det startet våren 2008 og det er Vest Buss som er Irisbus' salgsagent/importør i Norge.
Antonio de Ulloa

Bakgrunn

Antonioe de Ulloa studerte matematikk ved Colégio Mayor de Santo Tomás. Som 14-åring var han på sin første sjøreise. Den skulle gå fra Cádiz til Porto Bello og Havanna på Cuba, men måtte avbrytes på grunn av stormskader.

Sjøoffiser

De Ulloa gikk inn i den spanske marinen og var løytnant da han i 1734, etter oppdrag fra den spanske regjering, deltok i den franske landmålingsekspedisjonen sammen med blant annet Pierre Bouguer og Charles Marie de La Condamine til Peru. 
Deretter reiste han frem til 1744 gjennom de spanske besittelser i Sør-Amerika. Han bidro til å forberede kystområdene på et mulig britisk angrep. På returen fra Amerika ble han tatt til fange av britene og ført til London. Her kom han raskt i kontakt med britiske vitenskapsmenn og ble snart løslatt. Han ble deretter opptatt som Fellow of the Royal Society. 
Fra ham stammer en av de eldste beskriver av platinametall. Beskrivelsen finnes i hans reiseberetning fra 1748.
I Spania demonstrerte han fiskenes blodsirkulasjon ved hjelp av et mikroskop medbragt fra England. Han brakte kjennskapen om elektrisitet og magnetisme og fremskritt innen trykketeknikkene med til Spania.
Han reiste til en rekke av de europeiske landene og besøkte Stockholm i 1751, hvor han ble innvalgt som en av de utenlandske lederen i Vetenskapsakademien. Han forsøkte å bistå det spanske næringsliv, særskilt innen ullindustrien og kvikksølvproduksjon og med fullførelsen av havnebassengene i byene Cartagena og Ferrol.
I 1766 var han tilbake i Amerika og ble guvernør over Louisiana, men ble etter kort tid tilbakekalt og overtok som generaldirektør for den spanske marinen som han forlot i 1780.
Dénes Dibusz

Landslaget

Han ble tatt ut i Ungarns EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1957

Norgesmesterskapet i fotball for menn 1957 ble vunnet av Fredrikstad etter at de vant over Sandefjord med 4-0 den 20. oktober. Målscorere for Fredrikstad var Per Kristoffersen i det første og i det 26. minutt, Henry Johannessen i det 57. minutt og Bjørn Borgen i det 81. minutt. Dette var syvende gangen Fredrikstad vant et Norgesmesterskap. 33 073 tilskuere overvar kampen på Ullevaal Stadion. Dommer var Leif Gulliksen.
Fredrikstads vinnerlag: Per Mosgaard, Roar Johansen, Åge Spydevold, Arne Pedersen, Reidar Kristiansen, Leif Pedersen, Bjørn Borgen, Tore Nilsen, Per Kristoffersen, Henry Johannessen og Willy Olsen.
Sandefjords lag: Per Einan (Øivind Andersen), Finn Gjelstad, Yngve Karlsen, Erik Kristiansen, Thorbjørn Svenssen, Ernst Norli, Ragnar Hvidsten, Hans Sperre, Gunnar Guthu, Arvid Havnaas og Reidar Pedersen.