Paraguay

Naturgeografi

Paraguay ligger ganske midt i Sør-Amerika. Landet grenser til Argentina i sør og sørvest, mot Bolivia i nord og nordvest, og mot Brasil i øst. 
Den østlige delen av landet er fjellområder med elver og innsjøer. Asunción, hovedstaden, ligger i denne regionen og er det økonomiske senteret i landet.

Demografi

Det finnes ingen offisielle data på den etniske sammensetning av Paraguays befolkning, fordi det statistiske sentralbyrå ikke anvender begreper om entisitet og rase i sine oversikter. Angående innfødte, har byrået anslått at den er på 1,7% av den totale befolkningen (2002).
Tradisjonelt sett ble Paraguyas befolkning ansett som blandet («mestizo» på spansk) grunnet utbredt blandet befolkning som var etterkommere av guaranikvinner og spanjoler i kolonitiden.
Utdannings- og kulturministeriet beskriver befolkningen i landet slik: «The dominant ancestry is European, which represents a large proportion of the population, mostly descendants of Spanish, Germans, Italians (who have contributed to repopulate the country after the War of the Triple Alliance) but also a large number of people of German descent, because the German Mennonites (mostly in the western part of the territory). There are 17 Mennonite colonies, mostly in the Paraguayan Chaco. It is one of South American countries with less indigenous trait (because the traditional Paraguayan population – Guaraní-Spanish mix – had been destroyed by the Allies in 1870, for which it had to repopulate the country by resorting to the Italian immigration).»
I henhold til CIA World Factbook har Paraguay en befolkning på 6 669 086. Befolkningen består at 95% mestiser (blandet europeisk og amerindisk) og 5% betegnes som «andre».
Paraguays befolkning er ujevnt fordelt rundt om i landet. Omkring 56% av befolkningen bor i urbane områder. Den klart største delen av befolkningen bebor den østlige delen av landet, og regionen nær hovedstaden Asunción. Gran Chaco-regionen, som inkluderer delene  Alto Paraguay, Boquerón og Presidente Hayes, og utgjør 60% av territoriet, er bosted for mindre enn 2% av befolkningen.

Historie

De første europeerne kom til området tidlig på 1500-tallet, kolonien Asunción ble grunnlagt i 1537. Området var geografisk dårlig avgrenset, men betydelig større enn dagens Paraguay og omfattet tilgrensende deler av Bolivia, Brasil, Uruguay og Argentina. Siden det ikke var særlig interessant på grunn av sin avsides beliggenhet og lite med naturressurser, hadde det lengre perioder med forholdsvis fredelig utvikling. Asuncíon ble senter for den spanske koloniadministrasjonen i området,og var lagt under visekongedømmet Peru. Fra 1588 startet jesuittene misjonssentrene i de sørlige områder. De var forholdsvis velstående, og vedvarte i de neste 150 årene. Jesuittene ble bortvist fra landet i 1767, og den indiansk-jesuittiske kulturen som hadde vokst fram ble utryddet gjennom ekstensiv slavejakt på lokalbefolkningen, som inntil da hadde vært beskyttet mot slavejegerne av jesuittene.
Paraguay var det første søramerikanske landet som erklærte seg uavhengig fra Spania, den 15. mai 1811. Staten ble styrt av skiftende mer eller mindre diktatoriske presidenter. Landet opplevde en god økonomisk utvikling og var rundt 1860 et av de rikeste og bestfungerende i Sør-Amerika. Landets selvsikkerhet førte til en blodig krig mot Argentina og Brasil i 1864. Paraguay og Uruguay hadde en allianse i felles front mot storebrødrene Argentina og Brasil. Da Brasil sørget for å styrte regjeringen i Uruguay for å innsette en Brasil-vennlig regjering, svarte Paraguay fryktløst med å sendte tropper mot Uruguay i forsøk på å gjeninnsette den gamle regjeringen. Sammen med den Brasil-innsatte regjeringen i Uruguay dannet Argentina og Brasil  trippelalliansen. Den såkalte trippelalliansekrigen, som varte til 1870, ble altødeleggende for Paraguay. Landet mistet to tredjedeler av den voksne mannlige befolkningen gjennom krigshandlingene, en stor andel også av den resterende befolkning mistet også livet, og 2/3 av landets landområder ble overtatt og innlemmet i nabolandene Argentina og Brasil.
Som resultat sank landets befolkning ned i fattigdom, landet som tidligere hadde hatt en av Sør-Amerikas mest lovende økonomiske utvikling.
Paraguay fortsatte å være et urolig land helt fram til århundreskiftet. Paraguay inngikk en avtale med Bolivia om tilgang til det ufruktbare Gran Chaco-området som beiteområde. Oljefunn i området rundt 1928 destabiliserte situasjonen og førte til Chacokrigen (1932–1935), der Paraguay erobret hele Gran Chaco fra Bolivia. Paraguay nærmest fordoblet sitt landområde.
I perioden 1904-1954 hadde landet 31 presidenter, de fleste ble avsatt med makt. I 1954 ble det gjort militærkupp og Alfredo Stroessner etablerte et diktatur som skulle vare i 35 år. Under Stroessner var befolkningen politisk undertrykt, internasjonalt isolert og uten særlig økonomisk utvikling. Først et nytt militærkupp i 1989 ledet av general Andrés Rodríguez endte Stroessners diktatur. Rodríguez lot flere ledende regjeringsmedlemmer og militære arrestere, innførte pressefrihet og satt i gang en prosess som førte til Paraguays første frie og demokratiske valg i 1993.
Juan Carlos Wasmosy ble tatt i ed som den første sivile presidenten på over 40 år. Paraguays demokrati var truet utover 1990-tallet, særlig etter et kuppforsøk i 1996. De siste valgene har likevel vært ansett som frie og rettferdige. I 2008 ble Fernando Lugo valgt til president. Han ble i 2012 avsatt ved riksrett og visepresident Federico Franco overtok presidentembetet.

Politikk og administrasjon

Paraguay hadde en sterkt sentralisert og til tider diktatorisk regjering frem til 1992, da landet fikk en ny grunnlov som sikret en oppdeling av makten. Presidenten og visepresidenten velges samtidig og sitter i en periode på 5 år. Presidenten er både statsoverhode og regjeringsoverhode. Parlamentet (Congreso) er delt i to kammer, Cámara de Diputados med 80 medlemmer og Cámara de Senadores med 45 medlemmer. Disse velges samtidig, men ikke på samme stemmeseddel som presidenten, og sitter også i 5 år. Paraguays høyesterett består av 9 medlemmer som velges på bakgrunn av  anbefalinger fra et Magistratråd.

Religion

Ifølge folketellingen fra 2002 er 89,9 % av befolkningen katolikker, 6,2 % anses som å tilhøre evangelisk kristendom, 1,1% er "andre kristne" mens 0,6% praktiserer innfødte religioner.
En rapport fra USAs State Department forteller at Den katolske kirke, evangelisk kristendom, hovedstrøms protestantisme, jødedom, mormonerne og Bahá'í finnes i landet, i tillegg til et mindre, men voksende muslimsk gruppe, hovedsakelig innvandrere fra Libanon. Det finnes også et Mennonitt-samfunn i Boquerón.