google/wiki40b huggingface dataset:
Bersaglieri

Bakgrunn

Kongedømmet Sardinia-Piemonte var relativt fattig og hadde ikke råd til å sette opp et stort kavaleri, så det var derfor behov for et raskt bevegelig infanteri. Disse enhetene ble trent til toppnivå både fysisk og som skarpskyttere. Dannelsen var inspirert av de franske chasseur, og avdelingene utmerket seg både ved sitt høye nivå, uavhengighet og rom for egne initiativ, slik at de kunne operere i løsere formasjoner enn tradisjonelle militære kommandolinjer. De var også utrustet med mer ammunisjon enn hva som var vanlig. De karakteristiske bredbremmede hattene ble opprinnelig innført som en beskyttelse mot sabelhugg. De nye styrkene imponerte umiddelbart kong Karl Albert.
Opprinnelig ble avdelingene brukt som støtte for flankene, men også som stormtropper ved behov. Troppene var opprinnelig tenkt som fjelljegere, men etter at spesialstyrken Alpini ble opprettet i 1872, ble det en viss rivalisering mellom disse to eliteavdelingene.

I strid

Bersaglieri var i strid første gangen i Krimkrigen, under kommando av en av arkitektene bak italiensk forening, grev Camillo Benso di Cavour.  20. september 1870 rykket de inn i Roma gjennom Porta Pia og satte en stopper for den verdslige makten til paven, og fullførte dermed Italias samling.
Under første verdenskrig kjempet 12 regimenter fra Bersaglieri med tilsammen 210 000 mann, hvor 32 000 ble drept og 50 000 såret. Etter krigen ble styrken redusert og til dels omdannet til lett infanteri hvor de også ble satt opp med hjulryttere. 
Da panserstyrkene kom i forkant av andre verdenskrig, ble også disse styrkene mekanisert. Under andre verdenskrig ble styrkene satt inn i den italienske okkupasjonen av den franske riviera under felttoget i Frankrike og under kampene mot Hellas i 1940. Senere ble de utplassert i Jugoslavia og i Nord-Afrika i 1941 og senere på Østfronten.

I dag

Nå er de for det meste mekanisert, altså satt opp på kampkjøretøyer. De har tjenestegjort som en del av Garibaldi mekaniserte brigade, som fredsbevarende styrker under Jugoslaviakrigene, krigen i Irak, Libanon og Somalia.
Den norske Hans Majestet Kongens Garde har kopiert hattene sine med fjær fra Bersaglieri.
Selskapsformer i Norge

Selskapsformer i Norge er vanligvis atskilt primært ut fra i hvilken grad deltakerne hefter for selskapets gjeld. I et AS, ASA og SE hefter ikke deltakerne for mer enn sitt aksjeinnskudd om selskapet skulle gå konkurs. Slike selskaper kalles derfor selskap med begrenset ansvar. I ANS og DA, samt enkeltpersonforetak og indre selskap (som strengt tatt ikke er selskaper i egentlig forstand) er deltakerne ansvarlig for selskapets gjeld med hele sin personlige formue, og disse kalles således selskap med ubegrenset ansvar. KS står i en mellomstilling, da komplementaren står som personlig ansvarlig, mens kommandittistene bare svarer for et fast innskudd.
Chikara Fujimoto

Japans herrelandslag

Chikara Fujimoto spilte to landskamper for Japans herrelandslag.
Åge Viggo Hansen

Biografi

Hansen kommer fra Østsiden og startet karrieren sin for Østsiden. 
I 1982 hadde Åge-Viggo Hansen vært på en ukes prøvespill i engelske Chelsea. I 1983 signerte han for Fredrikstad, der han spilte i fem sesonger. I 1984 ble han norgersmester i fotball for Fredrikstad. Han spilte ikke NM-finalene mot Viking i 1984, men fikk nok spilletid i de innledende rundene til at han ble norgesmester.
I 1988 signerte han for den tyske klubben SpVgg Bayreuth fra Bayern i 2. Bundesliga. Han ble tilbudt kontrakt etter et prøvespill for klubben, da han var på besøk hos kompisen Jørn Andersen i Nürnberg. Tysklandsoppholdet ble preget av skader, og varte bare i én sesong. Tilsammen fikk han syv kamper for Bayreuth. Han fortsatte senere karrieren i moderklubben Østsiden.
Iman (modell)

Liv og virke

Hun gikk på videregående skole i Egypt og senere bodde hun i Kenya der hun studerte statsvitenskap ved Universitetet i Nairobi.
Iman er muslim og snakker flytende arabisk, engelsk, fransk, italiensk og somalisk. Mens hun gikk på Universitetet i Nairobi ble Iman oppdaget av den amerikanske fotografen Peter Beard, og senere flyttet hun til USA for å starte på sin modellkarriere. Hennes første oppdrag som modell var for bladet Vogue i 1976. Iman ble en umiddelbar suksess innen moteverdenen og ble ofte brukt av kjente designerne som Gianni Versace, Calvin Klein og Yves Saint-Laurent.
Iman er også aktivt engasjert i flere veldedige organisasjoner og opptrer noen ganger som talsmann for organisasjonen Keep a Child Alive samtidig som hun arbeider tett med organisasjoner som Children's Defense Fund.

Privatliv

Iman giftet seg for første gang i en alder av atten år med en ung somalisk mann som hun hadde forelsket seg i. Ekteskapet endte et par år senere da hun flyttet til USA for å begynne på sin modellkarriere. I 1977 giftet hun seg igjen med den amerikanske basketballspilleren Spencer Haywood. De fikk datteren Zulekha Haywood som ble født i 1978. De to skilte seg i februar 1987. Den 24. april 1992 giftet Iman seg med den britiske musikeren David Bowie. De har en datter sammen som heter Alexandria Zahra «Lexi» Jones (født 15. august 2000).
Øivin Fjeld

Historie

Fjeld hadde bygget og reparert gitarer i årevis på sitt gitarverksted i Fredrikstad, og var en periode samtidig hovedlæreren på gitarfakultetet ved Musikk Instrument Akademiet (MIA) i Sarpsborg. Her satte han seg fore å bygge noe unikt, og når han prøvde varianter av kortskalagitarer fant han lyden han lette etter i G#-stemming. Denne prototypen ble en mal hans studenter brukte for å lære å bygge gitarer.
Fjeld planla aldri noen kommersialisering av gitaren, men på grunn av stadige forespørsler fra gitarspillende venner og bekjente startet han etter hvert en liten produksjon. Etterspørselen ble større enn forventet, og serieproduksjonen av G-Sharp OF-1 startet i 2005.
Fjeld takket i 2006 nei til et tilbud fra Fender, som ville overta produksjon og distribusjon av gitaren. I 2014 solgte Øivin Fjeld likevel G-Sharp, og så frem til et roligere liv etter mye reising. Han ga i intervjuer uttrykk for at han var tilfreds med at gitaren ikke endte opp i det som kunne blitt den nederste skrivebordsskuffen hos Fender, og følte seg trygg på at selskapet til slutt havnet i de rette hender.
Per 2015 bygger og reparerer Fjeld fremdeles gitarer ved sitt verksted i Fredrikstad.
Tapir Akademisk Forlag

Tapir Akademisk Forlag er et tidligere norsk forlag som var en del av SiT Tapir AS, som eies av Studentsamskipnaden i Trondheim (SiT).
Forlaget ble startet i 1921, og ga ut fag- og lærebøker for universitets- og høyskole- samt profesjonsmarkedet. Forlaget ga særlig ut bøker innen teknologi og realfag. Det utga i 2007 omkring 80 nye titler i året, hadde 12 ansatte og en omsetning på 20 millioner kroner.
I 2002 mottok forlaget Rosing-prisen for sin innsats for godt norsk språk i læremidler innen IT-fag ved universiteter og høgskoler.
I 2012 ble det slått sammen med Unipub til Akademika forlag.
International Judo Federation

International Judo Federation (IJF) ble grunnlagt i juli 1951 av European Judo Union (EJU). IJF er en ledende, retnings- og lovgivende instans alle judoka må forholde seg til. Organisasjonen er godkjent av Den internasjonale olympiske komité, og den består av fem kontinentale unioner og 200 medlemsland.
Opprettelsen av IJF ble foreslått av Jigoro Kano på 1930-tallet, men organisasjonen ble ikke grunnlagt før i 1951. På kongressen i Sveits i 1952 ble Risei Kano utpekt som den første presidenten i IJF. 
En av de viktigste oppgavene til IJF er å gi retningslinjer for konkurranser som VM og OL.

VM i judo

Det aller første VM i judo fant sted i Tokyo i mai 1956. Der deltok 31 menn fra 21 nasjoner.
VM for kvinner ble arrangert for første gang i New York, USA i 1980.

Judo i OL

Judo ble godkjent som en offisiell sommeridrett i OL-sammenheng av IJF i Roma i august 1960. De aller første olympiske judokampene fant sted i OL i Tokyo, Japan, i 1964. Judo var ikke med i OL 1968, men kom med igjen fra 1972 og har vært fast på programmet siden.
I 1985 bestemte IOC at judo for kvinner kunne være en demonstrasjonsgren i OL i Seoul i 1988. I OL i Barcelona i 1992 ble kvinnejudo en offisiell olympisk idrett.
Judo i OL har ikke uventet blitt dominert av japanere, med franskmenn og koreanere på plassene bak. 
Den olympiske konkurransen i judo består av syv vektklasser. Det ble tidligere også konkurrert i åpen klasse, men denne ble strøket fra programmet etter OL i 1984.

Paralympisk gren

Judo som paralympisk gren er for synshemmede. Det konkurreres i flere vektklasser. 
Konkurransen administreres av International Blind Sports Federation (IBSA) og reglene utarbeides av IJF. Noen spesielle regler gjelder for synshemmede, blant annet at de kan kontakte sin motstander før de møtes på matta. Ellers er reglene stort sett like som for de funksjonsfriske. 
Judo kom med for første gang i Seoul i 1988, og kvinner var for første gang med i Athen i 2004.
Pierre-Auguste Renoir

Bakgrunn

Pierre-Auguste Renoir kom fra en familie av arbeiderklassen. Faren var skredder, og moren tilskjærer. Da Pierre-Auguste var tre år gammel (1845) flyttet familien til  Paris og fant seg et bosted nær Louvre, som den gang ennå ikke var blitt museum, men huset både kontorer og boliger.
Som 13-åring begynte han i lære som porselensmaler. Allerede som 15-åring behersket han dette så godt at han ble tiltrodd ansvaret for utførelsen av svært krevende maleoppdrag som bare var egnet for de svært erfarne. Han ble lønnet godt, og kunne til og med bidra til foreldrenes livsopphold. 
På denne tid slo imidlertid mekanisk fargetrykk av porselen inn, og avdelingen måtte stenge da han var 17 år gammel.
Renoir måtte dermed tjene til livets opphold med dekorasjonsmaling av markiser og annet, som kolorering av våpenskjold.

Maler

Renoir regnes blant de fremste impresjonistene. Han er kjent for sine motiver med unge kvinner, barn, blomster og landskaper. Blant hans mest kjente verk er Moulin de la Galette, Teaterlosjen og La Grenoullière. Han startet karrieren som porselensmaler. 1862–64 gikk han på École des Beaux-Arts. På denne tiden traff han Camille Pissarro, Alfred Sisley og senere Claude Monet, og malte sammen med de to siste ved La Grenouillere og i Argenteuil. 1867–69 malte han ofte sammen med Monet i Paris, og hans første impresjonistiske landskaper er fra denne tiden.
 
Etter krigen 1870–71 ble hans interesse for Eugène Delacroix vakt. Hans søken etter fargens frigjøring sammen med Monet og hans interesse for Édouard Manets samtidsskildring fikk uttrykk i flere bilder, f.eks. i Losjen (1874), som direkte vitner om Manets innflytelse. Andre sentrale verker fra denne perioden er Le Moulin de la Galette (1876) og Roernes frokost (1881).
I 1881 drog han til Algerie, deretter Italia, hvor han særlig interesserte seg for Rafael. Man finner i denne perioden spor etter hans klassiske interesser; linjen fikk større betydning, konturen større vekt. På tilbakeveien til Frankrike møtte han Paul Cézanne og malte ved l'Estaque. I denne såkalte «Ingreske» perioden skapte han verker som Les Grandes Baigneuses (1884–87) og Etter badet (1885, Nasjonalmuseet/Nasjonalgalleriet, Oslo). I slutten av 1880-årene gikk han igjen tilbake til en mer malerisk form og rikere, ofte rødtonet koloritt.
Han ble rammet av leddgikt og oppholdt seg mye i Sør-Frankrike; i 1903 bosatte han seg i Cagnes-sur-Mer på Rivieraen. Hans kunst gikk inn i en ny fase, koloritten ble lysere, konturen mer oppløst, motivene enda mer solfylt enn tidligere. Barna og hushjelpen Gabrielle tjente særlig som modeller i denne perioden.
Etter hvert ble sykdommen verre, og etter 1912 kunne han ikke lenger bruke føtter og hender, men fortsatte å male med penselen bundet til armen. Fra 1907 arbeidet Renoir også med skulptur og keramikk; med italieneren Guino som utførende modellør skapte han 1916 fra sin rullestol skulpturen Den seirende Afrodite og relieffet Paris' dom (begge i Nasjonalmuseet/Nasjonalgalleriet, Oslo).
Slåpetornsigdvinge

Utseende

En liten (vingespenn 18 – 24 mm), hvit sommerfugl som når den sitter stille ligner sterkt på fugleskitt, den unngår dermed gjerne å bli spist. Forvingene er ikke sigdformede. Den hviler med vingene lagde som et skråtak, ikke flatt som hos målere (Geometridae), som den ellers ligner. Vingene er hvite, forvingen med et lysgrått felt i midten, en mørkere, grå flekk ved bakkanten og lysgrå, halvmåne-formede flekker som danner en bord langs ytterkanten. Bakvingens ytterkant er lysgrå. Larven er rødbrun, med en markert pukkel på tredje kroppsledd.

Levevis

Slåpetornsigdvingen finnes på åpen, solrik buskmark ved kysten der det vokser hagtorn (Crataegus spp.) og slåpetorn (Prunus spinosa), som er larvens næringsplanter. I Storbritannia er den ganske vanlig rundt hekker som avgrenser åkrer og kanter veiene, der det gjerne er rikelig med slåpetorn og hagtorn. Den har to generasjoner hver sommer, som flyr henholdsvis i mai – juni og fra slutten av juli til slutten av august. Slåpetornsigdvingen er bare funnet på noen få steder i Norge, og da vegetasjonen på disse stedene kan være truet av utbygging og andre aktiviteter knyttet til turisme, er den listet som «sårbar» (VU) på den norske rødlisten fra 2015.

Utbredelse

Slåpetornstjertvingen er svært vidt utbredt. Den finnes i Nord-Afrika, gjennom det meste av Europa bortsett fra de nordligste områdene, videre østover til Øst-Sibir, og i Nord-Amerika. I Norge er den bare kjent fra noen få lokaliteter langs kysten vestover til Aust-Agder.
Liebe ist für alle da

Innspilling

Albumet ble spilt inn i tidsperioden 2008-2009, i Sonoma Mountain Recording Estate, San Rafael, California.
Misjonsmuseet

Misjonsmuseet ble etablert i 1864 og er dermed er Stavangers eldste museum. Museet er lokalisert i underetasjen av fakultetsbygget på Misjonshøgskolen. Etter vedtak i høgskolestyret i 2011 overtok Misjonsarkivet ansvaret for driften av museet. Ved fusjon med tre andre høgskoler ble Misjonshøgskolen (MHS) en del av VID vitenskapelige høgskole i januar 2016, og Misjonsarkivet gikk samtidig inn i VID historiske arkiv. I 2017 endret VID historiske arkiv navn til Misjons- og diakoniarkivet, VID (forkortet MDA-VID). MDA-VID forvalter Misjonsmuseet i henhold til en deponeringsavtale med Det Norske Misjonsselskap (NMS), inngått mellom NMS og MHS i september 2015. Avtalen innebærer at NMS eier Misjonsmuseets gjenstander. I 2018 er det opprettet kontakt med Museum Stavanger med tanke på samarbeid om videre utvikling av Misjonsmuseet.
Museet har omtrent 5000 gjenstander av etnografisk og misjonshistorisk interesse fra de forskjellige misjonsfeltene slik som Sør-Afrika, Madagaskar, Kamerun, Mali, Etiopia, Kina, Hongkong, Taiwan, Japan, Thailand og Brasil. Misjonsmuseet er åpent for besøk etter avtale.
Kimiko Shiratori

Landslaget

Kimiko Shiratori spilte 5 landskamper for Japans kvinnelandslag.
Gamvikfjorden

Gamvikfjorden er en fjord på Sørøya i Hammerfest kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 9,5 kilometer sørover til Indre Bastafjord i enden av Bastafjorden.
Fjorden har innløp mellom Finnfjordskjeret i vest og Tarhalsen i øst. Vest for Finnfjordskjeret ligger Finnfjorden. Gamvikskjera ligg midt i fjorden ved innløpet. Fiskeværet Gamvik ligg på øtsiden av fjorden og litt lenger inne finner en Finnvik. Like vest for Finnvik danner Bastafjorden den innerste delen av Gamvikfjorden. Dette er den dypeste delen av fjorden på 60 meter.
Den sorte armé

De sorte vaktene

De sorte vaktene (russisk: Чёрная Гвардия; Tsjernaja Gvardija) var væpnede arbeidergrupper etter den første og før den tredje russiske revolusjonen. Disse var anarkistenes viktigste væpnede gruppe. Gruppa ble først oppretta høsten 1917 av Maria Nikiforova i Ukraina, og senere i januar 1918 i Moskva. Da den tredje revolusjonen, opprør mot bolsjevikene, brøt ut, besto gruppa av rundt 1000 mann, og var ledet av Lev Tsjernji. De sorte vaktene ble grunnlaget for opprettelsen av den ukrainske revolusjonære opprørshæren.

Den ukrainske revolusjonære opprørshæren

Ukrainas revolusjonære opprørshær (ru: Революционная Повстанческая Армия Украины; Revoljutsionnaja Povstantsjeskaja Armija Ukrainy), også kjent som Makhnovtsjina (ukrainsk: Махновський рух; Makhnovskij rukh) og den sorte armé, var en anarkistisk hær under den russiske borgerkrigen som for det meste besto av bønder fra Ukraina og Krim. Den ble ledet av den berømte anarkisten Nestor Makhno. Den sorte armé var aktiv fra 1918 til 1921, og i desember 1919 besto den av 103 000 mann. Ellers besto hæren av mellom 15 000 og 110 000 mann under borgerkrigen. Området den mankhovistene kontrollerte ble kjent som Friterritoriet, Anarkist-Ukraina eller Makhnovtsjina. I perioder var den sorte armé alliert med de russiske og ukrainske bolsjevikene, og kjempet mot den hvite armé. Til slutt ble den sorte armé nedkjempet av bolsjevikene i 1921, mens Makhno flyktet til Romania.
Nidareid

Nidareid er eidet mellom Nidelva og Trondheimsfjorden, vest for Midtbyen i Trondheim. Eidet er 240 meter bredt. Tidligere var Nidareid den eneste adkomstvegen til Trondheim fra land, før det ble bygget bruer over Nidelva. Det ble tidlig anlagt en borg på Nidareid (Treborgen), og en byport ved hvor man kunne kontrollere ferdselen inn og ut av byen. På 1600-tallet ble det anlagt en befestning på Nidareid (Skansen).
Etter at jernbanetraseen inn til Trondheim ble lagt om, og jernbanestasjonen ble flyttet til Brattøra i 1880-årene ble den nye traseen langs Nidelvas vestside lagt i tunnel under Nidareid. Ved åpningen av den nye Dovrebanen den 19. september 1921 inntraff en togulykke sør for Nidareidtunnelen. 6 mennesker omkom i ulykken.
Patrick Moore

Tidlig liv

Moore ble født i 1947, i Port Alice i Britisk Columbia og vokste opp i Winter Harbour, på Vancouver Island. Han er tredje generasjon av en British Columbia-familie med en lang historie i trefelling og fiske. Hans far, W.D. Moore var president i B.C. Truck Loggers Association og president for Pacific Logging Congress. Moore oppnådde en doktorgrad i økologi fra Institute of Animal Resource Ecology, Institute of Animal Resource Ecology, University of British Columbia under veiledning av dr. C.S. Holling.

Greenpeace

Ifølge Greenpeace: Hvordan en gruppe av økologer, journalister, og visjonære forandret verden av Rex Wyler, ble komiteen Don't Make a Wave Committee dannet i januar 1970 av Dorothy og Irving Stowe, Ben Metcalfe, Marie og Jim Bohlen, Paul Cote og Bob Hunter og innlemmet i oktober 1970. Komiteen ble dannet for å planlegge motstand mot testing av en megatonn hydrogenbombe i 1969 av United States Atomic Energy Commission på Amchitka-øya i Aleutians. Moore ble med i komiteen i 1971 og, som Greenpeace medgrunnlegger Bob Hunter skrev, «Moore ble raskt tatt opp i den indre sirkelen på grunnlag av hans vitenskapelige bakgrunn, til hans rykte [som en miljøaktivist], og hans evne injisere praktiske, ikketøvete innsikt i diskusjoner.»  Fra september 2005 og fram til endringen i desember 2006 var Patrick Moore inkludert i en liste over «grunnleggerne og første medlemmer» på Greenpeace Internationals nettsted.
Moore reiste til Alaska på forskningstur med Jim Bohlen, han deltok på møtene i Wave Committee. I 1971 var Moore medlem av mannskapet på Phyllis Cormack, en innleid fiskebåt som komiteen sendte over det nordlige Stillehavet, for å skape oppmerksomhet mot USAs testing av en fem megatonn bombe planlagt i september samme år. «Greenpeace» ble navnet på denne båten, og det ble den første av mange Greenpeace-protester. Etter den første reisen, bestemte mannskapet seg for å formelt endre navnet på «Don't Make a Wave»-komiteen til Greenpeace Foundation. Disse beslutningstakere omfattet grunnleggerne Bob Hunter, Rod Marining og Ben Metcalfe samt Patrick Moore.
Trollmannens læregutt (film fra 2010)

Handling

Vi er i år 740. Maxim Horvath (Alfred Molina) er en av Merlins tre lærlinger, men Horvath forråder Merlin og slutter seg til den onde trollkvinnen Morgana le Fay (Alice Krige). Morgana sårer Merlin til døde, før den andre lærlingen Veronica Gorloisen (Monica Bellucci) absorberer Morganas kropp til sin egen. Morgana prøver å drepe Veronica fra innsiden, men den tredje lærlingen, Balthazar Blake (Nicolas Cage) stopper henne før det kan skje ved å stenge dem inne i Grimhold, et magisk fengsel som har formen til en matrjosjka. Før Merlin dør, rekker han å gi Balthazar en magisk dragering, som skal merke en etterfølger etter Merlin, som en dag skal ha kreftene til å gjøre slutt på Morgana.
I år 2000 aner Balthazar fred og ingen fare da den 10-årige Dave Stutler kommer inn i butikken. Balthazar ser potensial i gutten og gir ham drageringen, som viser seg å ha uante krefter i Daves hender. Men Dave åpner Grimhold ved en feil, og Horvath slipper ut. Mens Balthazar og Horvath kjemper om Grimhold, med Dave som skremt tilskuer, blir de fanget inn i en gammel urne. Dave tar med seg urnen hjem, men snakker aldri om den til noen.
Ti år senere er Dave (Jay Baruchel) en fysikkstudent på New York University og i det hele tatt en klassisk nerd, som i tillegg er klønete og usikker på seg selv. Han møter igjen sin barneforelskelse, Becky (Teresa Palmer), og synes igrunn at livet er godkjent. Men én dag kommer Balthazar og Horvath ut av urnen, og Balthazar bestemmer seg for at det er på tide å møte skjebnen. Dave blir trollmannens læregutt, men han tviler på seg selv og om han virkelig er den rette for jobben. Balthazar innser at det kan bli vanskelig å beseire Horvath og Morgana – om han ikke får Dave til å tro på seg selv i tide.
Petulantis

Utseende

En middelsstor, oval skarabide, 21 millimeter lang og 12 millimeter bred.

Forekomst

Arten er bare kjent fra fossiler fra Shanwang i Shandong-provinsen, Kina. Disse stammer fra Miocen, mellom 16-11,5 millioner år før nåtid.
Agrius godarti

Utseende

En middelsstor, grå svermer (vingespenn ca. 80 mm). Brystet er lysgrått med en svart, klokkeformet tegning og svarte sider, bakkroppen stripet i ulike sjatteringer av grått med små, svarte sideflekker. Forvingen er gråspraglete med en liten, hvit flekk omtrent midt i vingen. Bakvingen er blek med tre mørkebrune tverrbånd, ytterkanten er lyst gråbrun, ved roten lyst gulbrun.

Utbredelse

A. godarti finnes i innlandet i den nordlige delen av Australia.
Svømming under EM i svømmesport 2016 – 50 meter butterfly kvinner

Semifinaler

Semifinalene ble avholdt den 16. mai kl 18:11 lokal tid.
Økonomisk indikator

Korrelasjon

En indikator kan gå i samme eller motsatt retning av den økonomiske aktiviteten. Medsykliske indikatorer endrer seg i samme retning som den økonomiske aktiviteten, mens motsykliske indikatorer endrer seg i motsatt retning. Arbeidsledighet er et eksempel på en motsyklisk indikator, da den faller ved f.eks. en vekst i BNP. Statistisk sett kan korrelasjon brukes til å fastslå hvorvidt en indikator er med- eller motsyklisk.
Gamla på Oppkuven

Gamla på Oppkuven var et av Norges eldste grantrær, antatt å være 472 år gammel. Det gamle treet befinner seg innenfor Oppkuven-Smeddalen naturreservat og er en del av gammelskogen som finnes i Ringerike kommune. Treet er nå dødt og antas å ha vært det siden ca. 2012.
Da den ble oppdaget i 1994 ble treet antatt å være Nordens eldste gran (Rolstad et al. 1996), men så fant M. Niklasson og T. Zielonka ei eldre gran i Vilhelmina i Nord-Sverige som antas å være 587 år gammelt.
I Rollag finnes det dessuten er par grantrær  som også er eldre, den såkalte Minneskleivgrana (493 år gammel) og Dyrenatten-grana (487 år). På Oppkuven finner man også Smaltjernsgrana (439 år)  og Gjelleråsen-grana (425 år).