google/wiki40b huggingface dataset:
STCC

Swedish Touring Car Championship (STCC) er et svensk mesterskap for standardbilracing.
Serien har vært arrangert siden 1996 inspirert av britiske BTCC og interessen denne serien hadde blant svenske TV-seere. Serien ble grunnlagt av Per-Gunnar «Peggen» Andersson.
Svensk mesterskap for standardbiler hadde eksistert i en årrekke, men i 1996 ble dette mesterskapet altså profesjonalisert for å gi bedre inntjeningsmuligheter og større medieinteresse om mesterskapet. De første årene deltok få Super Touring-biler, men dette tok seg kraftig opp etterhvert. Frem til 2006 ble det kjørt to serierunder pr. løpshelg slik som i BTCC, men deretter begynte man å kjøre som i DTM-serien: lengre løp med depotstopp.
Flere andre bilsportserier følger STCC-kalenderen og kjører sine løp parallelt med denne serien. Det har flere ganger vært avholdt STCC-løp på norske baner, blant annet har Arctic Circle Raceway ved Storforshei i Nordland og Vålerbanen på Braskereidfoss i Hedmark vært brukt flere ganger.
Brannprosjektering

Hva er brannprosjektering, og hvorfor er det nødvendig å brannprosjektere en bygning?

Plan- og bygningsloven sier at bygninger må sikres med hensyn til brann. Hvilke krav som stilles til sikkerhet i et bygg beskrives i brannprosjekteringen.
Formålet med brannprosjektering er å berge liv samt å begrense verditap som en følge av brann.
I en byggesøknad er brannprosjektering underlagt fagområdet brannkonsept. Det er smart å komme i gang med brannprosjektering så tidlig som mulig. Ved å brannprosjektere på et tidlig stadium kan de branntekniske løsningene implementeres i den øvrige prosjekteringen av bygningen.
Fjelløyenstikker

Utbredelse

Fjelløyenstikker er utbredt i Nord-Europa,  nordlige Asia, samt enkelte steder, i fjellet, lengre sør i Asia. Finnes i det meste av Sverige og i hele Finland. Mangler i Danmark og lengre sør i Europa. I hele Norge på egnede lokaliteter, men mangler lengst nordøst i Finnmark.

Utseende

Mosaikkøyenstikkere er en gruppe der det er vanskelig å skille artene fra hverandre. Det er bare små forskjeller i det ytre utseende.  
Kjønnene hos fjelløyenstikkeren er noe ulike. Hunnen er brunere enn hannen. Hannen synes litt mer lysblå i flukt, enn de andre hannene i gruppen mosaikkøyenstikkere.
Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Vingespennet er mellom 76 og 85  millimeter.

Levevis

Nymfene lever i myrtjern og små dammer under alpin sone, i fjellet.  Er funnet opp til omtrent 1 000 moh. Men arten kan også påtreffes i lavlandet, på egnede lokaliteter.  Arten  foretrekker flytende torvmose langs bredden, men stiller ikke så store krav. Den finnes ganske vanlig i myrområder, men mangler i kulturlandskapet. De voksne (imago) øyenstikkerne finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe, men kan også fly ganske langt. Ofte patruljerer de langs vann, myrer eller finnes sittende på lyse steiner i terrenget. 
Flygetiden er fra slutten av juni til midten av september.
Fjelløyenstikker har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
Den filippinske hæren

Den filippinske hæren (filippinsk: Hukbong Katihan) er Filippinenes bakkestyrker. Hæren teller ca. 130 000 soldater, og hærsjef er kommanderende general for hæren, generalmajor Romeo Tolentino. Hæren betår av 12 kampavdelinger.

Historie

Den filippinske hæren ble opprettet 22. mars 1897, et år etter at det brøt ut kamphandlinger mellom filippinere og spanske styrker.
12. juni 1898 erklærte general Emilio Aguinaldo Filippinenes uavhengighet fra Spania og satte seg selv inn som president. Året etter brøt det ut krig mellom Filippinene og USA, den filippinske hæren ble da tvunget til å rømme fra stilling til stilling, og til slutt ble hæren oppløst. I november 1935, i forbindelse med etableringen av det filippinske samveldet, ba president Manuel L. Quezon USAs øverstkommanderende på Filippinene, general Douglas MacArthur om at det ble utarbeidet en egen forsvarsplan for Filippinene. Få dager senere trådte den nasjonale forsvarspakt i kraft, og dannet den filippinske hæren, som da ble underlagt USAs øverstkommanderende på Filippinene.
Rekkehus

Et rekkehus er et hus som er bygget sammen med andre hus, som regel like hus, slik at de danner en rekke. Et rekkehus har typisk to murer/fasader felles med nabohusene, med unntak av husene i enden av rekken.
Fordelen ved et rekkehus er at varmetapet gjennom ytterveggene er mindre, da kun to fasader vender ut mot det fri. Dessuten er tomten hvor huset er plassert ofte mindre enn andre villatomter og dermed billigere.
Skatteetaten har definert tre forskjellige boligtyper og kaller rekkehus for småhus:
Fabian Schär

Landslaget

Han representerte Sveits i sommer-OL 2012 og i mai 2014 ble han med i Sveits' VM-tropp til VM i Brasil. Den 10. september 2013 scoret han begge målene i 2-0 seieren over Norge på Ullevaal Stadion i en VM-kvalifiseringskamp.
Schär ble dessuten også tatt ut i Sveits' EM-tropp til EM i Frankrike 2016. og VM i fotball 2018 i Russland.
Luo Guanzhong

Luo Guanzhong (tradisjonell kinesisk: 羅貫中; pinyin: Luó Guànzhōng, Wade-Giles: Lo Kuan-chung, c 1330–1400) var en kinesisk forfatter fra 1300-tallet som skrev den historiske romanen Beretningen om de tre kongedømmer, og i det minste deler av Fortellinger fra myrlandet.

Identitet

Det har blitt stadfestet at Luo Guanzhong levde i slutten av Yuan-dynastiet og i begynnelsen av Ming-dynastiet i en protokoll av Jia Zhongming (賈仲明), som møtte ham i 1364. Der blir det fortalt at han var fra Taiyuan, mens litteraturhistorikere antyder andre muligheter for hans hjem, slik som Huangzhou og Jiangnan.
Noen litteraturhistorikere er inne på at Shi Naian og Luo Guanzhong kan være en og samme person. Førstnevnte kan ha benyttet psevdonym for å skjerme seg selv for eventuelle yrkesmessige konsekvenser for de regjeringskritiske elementer i sitt forforfatterskap.

Verk

Historiene i Beretningen om de tre kongedømmer er antatt å ha vært utviklet av historiefortellere. Pingyaozhuan (平妖傳) er en spøkelseshistorie skrevet av Luo Guanzhong og er på 20 kapitler, utviklet fra originale fortellinger av historiefortellere, og er basert på et opprør i slutten av Song-dynastiet, og senere utvidet av Feng Menglong (馮夢龍) til 40 kapitler.
Smak (sosiologi)

Smak som et sosialt fenomen blir forstått som generelle estetiske preferanser som kan være resultatet av sosialt press like mye som en individuell egenskap, og en bestemt smak kan bli vurdert som «god» eller «dårlig». Denne teorien ble formulert i løpet av siste halvdel av 1900-tallet, og forbindes med teorien om estetisk relativisme. Før dette var oppfattelsen av den estetiske smaken forbundet med dannelse og gode vaner som en naturlig egenskap uavhengig av miljømessig læring, noe som også viste til en persons verdsetting av skjønnhet.
Belgaum (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 4 778 439 innbyggere i distriktet, mot 4 214 505 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 25,34 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,67 % i 2011 mot 14,81 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 931 i 2011 mot 921 i 2001.
Aulacocyclus

Utseende

Store (20- 40 mm), langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune med en blank overflate som kan ligne blankpussede sko, de blir derfor blant annet kalt "patent-leather beetles" (også "bess beetles") på engelsk. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne som er delt i to av en list. Midt i pannen sitter det ofte et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede men ikke knebøyde, de ytterste tre til fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med dype lengdestriper. Undersiden av billen er ofte dekket med opprettstående, gulaktige børster. Beina er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. Larvene er hvitaktige, tynne og sylindriske, ikke C-formede slik som de fleste andre skarabider. Medlemmene i denne familien har et svært enhetlig utseende, det er bare størrelsen som varierer påfallende, slik at det er ganske vanskelig å bestemme dem på ytre utseende. Kjevenes form og eventuelle horn på hodet kan være til noe hjelp.

Levevis

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra India i vest til Australia i øst.
Surnadal alpinsenter

Surnadal alpinsenter (også kalt Sæterlia alpinsenter) i Surnadal består av ca. 4000 meter preparerte løyper, hvorav 1750 meter med lys. Den ble åpnet i 1985, og erstattet datidens alpinbakke som lå på Bergheim.
Galtvang

Galthodet

Galthodet er en pub i den magiske landsbyen Galtvang. Den ligger i et lite smug og er svært møkkete. Gulvet kan se ut som det er av jord, men i bøkene kommer det fram at det i virkeligheten er et steingulv som har samlet opp møkk og skitt opp igjennom årene. Verten blir beskrevet som en stor og kraftig mann med en bandasje rundt hodet. I den siste boka får vi vite at verten er Albus Humlesnurrs bror, Abriam, og han blir viktig i Galtvorts kamp mot Voldemort.
Helvetesvinduer

Helvetetsvinduer eller djevelens vinduer, etter fransk fenêtres d'enfèr og tysk Teufelsfenster, var kallenavn på de vide gapene eller sideåpningene i den europeiske kvinnedrakten i gotikken i middelalderen på 1300-tallet. Slike åpninger til armene fantes på ermeløse, fotside, løstsittende overkjortler eller -drakter. Åpningene var ofte kantet med pelsverk og ga fritt innsyn til surcoten, den kroppsnære kjortelen som ble båret under.
Betegnelsen «helvetetsvinduer» ble tatt i bruk av prester og datidens kristne maktmoral som fordømte moten. Navnet skulle være en religiøs advarsel og påminnelse om at åpningene, lik innrammede vinduer, avslørte kvinnens kroppsform under og derfor kunne lede til syndig begjær, utukt og derpå fortapelse i helvete.
Timian

Bruk

Vanlig timian er et meget utbredt kjøkkenkrydder. 
Sitrontimian  er også et populært krydder. 
Derimot er Thymus pseudolanuginosus og Thymus serpyllum uegnet som krydder, men er populære hagevekster.
Timian benyttes gjerne til smakssetting av kjøtt, supper og stuinger. I det franske kjøkken er det en viktig bestanddel i en bouquet garni og i Herbes de Provence. Den benyttes også utstrakt i det vestindiske kjøkken. I Jordan inneholder krydderblandingen zahtar timian.
Ikke naken

Ikke naken er en norsk dramafilm fra 2004
Filmen, som ble innspilt på tettstedet Borhaug i Farsund, ble  regissert av Torun Lian med Cato Bach Christensen og Anna Croneman.

Handling

Hovedpersonen i filmen, Selma, vil heller konsentrere seg om vitenskapen enn gutter helt til hun treffer en gutt med samme interesser som henne.
Hovedrollene ble spilt av Julia Krohn og Bernhard Nagelstad som begge da var tretten år gamle. Andre medvirkende var blant annet Kim Sørensen, Reidar Sørensen, Andrine Sæther og Ane Dahl Torp.
Roxburgh Castle

Roxburgh Castle er festning i nærheten av dagens Roxburgh i grenseområdene mellom Skottland og England.

Beskrivelse

Stedet var først kjent som Marchidun og nevnes i kildene som oppholdsstedet til jarlen av Northumberland i 1107. Etter festningen ble reist av kong David I av Skottland fikk den sitt nåværende navn og ble oppholdsstedet for de skotske kongene i de neste to hundre år.
Dagens plassering gir ikke noe godt inntrykk av festningens posisjon ettersom elven Tweed har flyttet seg nordover. Opprinnelig gikk elvene Tweed og Teviot sammen rundt festningen og skapte en befestning på en «øy» med vollgrav på tre kanter, og dermed vanskelig å erobre.

Strid mellom England og Skottland

Spesielt under den skotske uavhengighetskrig ble festningen av stor betydning. I 1296 ble den erobret av kong Edvard I av England. Den ble erobret, tapt og gjenerobret gjentatte ganger mellom England og Skottland inntil den i 1460 forble engelsk i de neste hundre år, men fra 1124 og til den endelig ble ødelagt i 1550 hadde den var kontinuerlig okkupert av den ene eller den andre siden.
I 1174 var den overgitt til England etter at kong Vilhelm I av Skottland ble tatt til fange ved Alnwick, og festningen var ofte i engelske hender siden da. Skottene gjorde mange forsøk på å gjenerobre festningen:
I 1314 ble den stormet av den berømte James Douglas, også kjent som «den svarte Douglas».
I 1356 gjorde Svarte Douglas' nevø, William, 1. jarl av Douglas, et mislykket forsøk på å angripe festningen direkte. I 1385 gjorde Williams sønn og arving, James, 2. jarl av Douglas, sammen med Archibald den grimme Douglas, den senere 3. jarl av Douglas gjorde et forsøk på å erobre Roxburgh Castle etter å ha brent de engelske landområdene fra Newcastle til Berwick, og herjet Wark Castle, men de oppga beleiringen da hertugen av Lancaster kom marsjerende nordover med en svær hær.
I 1460 ble kong Jakob II av Skottland drept mens hans hær bombet festningen. Det var hans egen kanon som ved et uhell eksploderte. Beleiring av festningen fortsatte etter kongens død av George Douglas, 4. jarl av Angus, også kalt «Den røde Douglas». Kongens hustru, dronning Maria av Guelders som sørget tungt over sin døde ektemann, lot festningen bli revet etter at den ble endelig var blitt erobret.
I 1545, i løpet av herjingene i årene 1544 til 1551, kalt «Rough Wooing» av Walter Scott, bygget engelskmennene en rektangulær festning på det samme stedet på oppfordring av jarlen av Hertford. Den nye festningen ble ødelagt i 1550 i henhold til vilkårene i Boulogne-traktaten.
Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark

Geografi, landskap, geologi

Isbreen Svartisen, som dekker et område på 370 km² og som nå i nyere tid har blitt delt i to halvdeler på hver sin side av Vesterdalen, utgjør en stor del av nasjonalparken, om lag den vestlige tredjedelen. Brearmene strekker seg helt ned mot fjorden flere steder.
I sentrale deler av nasjonalparken preges berggrunnen mange steder av kalkstein. Her finnes det svært mange grotter av typen karst. 
Landskapet er preget av mange frodige daler som skjærer seg inn mellom topper og fjellområder. I motsetning til enkelte andre nasjonalparker finnes det derfor intet samlende fjellmassiv eller topp som parken ligger rundt. Det høyeste fjellet i nasjonalparken er Ølfjellet (1751 moh.) i nordøst. I parkens midtre del finnes toppene Gilatinden (1415 moh.) og Semskfjellet (1531 moh.). I vestre Svartisen ligger Snøtinden (1594 moh.).

Flora og fauna

Saltfjellet er tradisjonelt en nordlig eller sørlig grense for mange plantearter. Den kalkrike berggrunnen gir et frodig og variert planteliv, særlig i enkelte av bjørkedalene. Her vokser flere sjeldne eller kravfulle planter, bl.a. lapprose. Også de store reinroseheienes bør nevnes. 
Jerv og gaupe har faste bestander i området. I dalene er det elg.

Kulturminner

De eldste kulturminnene fra samenes bruk av fjellet er datert til 800-tallet. Her finnes gamle offerplasser, dyregraver og ledegjerder. Dagens tamreindrift har sine røtter fra 1500–1600-tallet. Lønsdalen er kjerneområdet for tamreindrifta i området, som har røtter tilbake til 1500-tallet. Konsentrasjonen av samiske kulturminner i dette området er enestående i samisk sammenheng.
I fjelldalene finnes spor etter bureisingen på 1800-tallet, med gårder og utmarksbuer. Televerket anla fra 1867 en telegraflinje langs den gamle veien mellom Rana og Salten, og etter dette arbeidet finnes det flere husvær.

Forvaltning og bruk av området

Det er i alt 15 turisthytter i og inntil nasjonalparken. Området tilbyr både vanlig fotturisme, brevandring og grottevandringer. 
Nordland nasjonalparksenter i ved E6 i Saltdal kommune dekker informasjonsfunksjoner for alle nasjonalparkene i Nordland fylke. 
Det ble i 2007 igangsatt en utredning med tanke på utvidelse av nasjonalparken.
Pothyne

Utseende

Middelsstore, avlange, brunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene mye lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Oversiden er kledt med korte hår. Dekkvingene har fine, lyse lengdestriper.

Levevis

Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia.
Nettball under samveldelekene 2010

Nettball under de britiske samveldeleker 2010. Nettball var en av flere sporter under de nittende samveldelekene som ble arrangert i Delhi i India i perioden 3. til 14. oktober 2010. Det var fjerde gangen som nettball var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2010 var det som tidligere kun en nettballturnering for kvinner. Tolv lag deltok.
Fotball under Sommer-OL 2016 – Kvinner

Kvinnenes fotballturnering under OL i Rio 2016 avholdes fra 3. til 19. august i Brasil.
I tillegg til OL-vertsbyen Rio de Janeiro, spilles det også kamper i Belo Horizonte, Brasília, Salvador, São Paulo og Manaus. I motsetning til mennenes turnering der det spilles med U-23 lag, er det ingen aldersbegrensninger i kvinnenes turnering. Alle land tilsluttet FIFA kunne melde på lag til kvalifiseringen.

Gruppespillet

De 2 beste lagene i gruppene går videre til utslagsrunden.
Rankingen er:

1 Poengsum oppnådd i gruppespillskampene.

2 Målforskjell i gruppespillskampene.

3 Antall scorede mål i gruppespillskampene.

4 Om de ovenstående er likt blir avansement avgjort ved loddtrekning.
Den russiske kystvakten

Den russiske kystvakten (russisk Береговая охрана Пограничной службы ФСБ России, Beregovaja okhrana Pogranitsjnoj sluzjby FSB Rossii) er kystvakten i Russland. 
Den er en del av Den russiske grensevakten som ligger under den føderale sikkerhetstjenesten FSB.
Den russiske kystvakten har bakgrunn i den maritime delen av tidligere KGB sine grensestyrker.

Trening og studier

FSBs kystvaktinstitutt (Институт береговой охраны ФСБ России), som ligger i Anapa, ble etablert i 2007.
«Ormen»

Ormen var et langskip som ifølge Snorre Sturlasons Heimskringla ble bygget for kong Harald Hardråde på Ørene i Nidaros rundt 1060. Skipet var en drake som tilhørte båtklassen busse og skal ha vært stor (bred), selv i forhold til sine 35 rom. Den hadde et forgylt drakehode i framstavnen og en krok akter.
Det internasjonale sykkelforbundet

Historikk

UCI ble grunnlagt 4. april 1900 i Paris av de nasjonale sykkelforbundene i Belgia, USA, Frankrike, Italia og Sveits.
Elina Rönnlund

Sesongene 2012 - 2014

Rönnlund vant sprinten og fikk gull på stafetten under Junior-SM 2013. Hun deltok i Vinter-EYOF 2013, og kom der på 45.-plass på 5 km klassisk, 57.-plass på 7,5 km fri teknikk og 22.-plass på sprinten. I tillegg kom hun på tiendeplass på miksstafetten, sammen med Oskar Svensson, Axel Ekström og Mimmi Björn. Hun kom på åttendeplass sammenlagt i 17-18-årsklassen i Scandic cup 2012/13, som er den svenske juniorcupen. 
Under Junior-SM 2014 fikk hun gull på stafetten og på sprinten individuelt, og hun fikk sølv på 5 km, bak Ebba Andersson. Hun vant fem av rennene i Scandic cup 2013/14, og vant klassen  D17-18 sammenlagt. Hun deltok også i Junior-VM på ski 2014, der hun kom på 14.-plass på sprinten.‎

Sesongen 2014/15

Hun vant klassen D19-20 under Scandic cup 2014/15, etter seier i to av rennene. Hun ble tatt ut til å delta i Junior-VM på ski 2015, og kom der på ellevteplass på sprinten og 18.-plass på 2 x 5 km med skibytte. Hun deltok i Skandinavisk Cup 2014/15, og kom der på 52.-plass sammenlagt, med 29 poeng. 
Hun debuterte i verdenscupen i langrenn i februar 2015, i Östersund. Hun kom der på 57.-plass.

Sesongen 2015/16

Rönnlund fikk tre gullmedaljer under Junior-SM 2016; hun vant 10 km med skibytte og 5 km fri teknikk, og vant også gull på stafetten. Hun fikk også bronse på stafetten under Ski-SM 2016. Hun deltok i Svensk mesterskap i langrenn 2016, og kom der på femteplass på sprinten, 18.-plass på 10 km klassisk og 22.-plass på 15 km skiathlon. 
Sverige vant stafetten under Junior-VM på ski 2016, der Rönnlund gikk sammen med Emma Ribom, Ebba Andersson og Jenny Solin. Individuelt kom hun på fjerdeplass på sprinten og 23.-plass på 5 km klassisk. I Scandic cup 2015/16 kom hun på andreplass sammenlagt i klassen D19-20, bak Rebecca Öhrn.

Sesongen 2016/17

Hun vant det 20 km lange Vildmannaloppet i januar 2017. Under Svensk mesterskap i langrenn 2017 kom hun på 16.-plass på 10 km klassisk og 18.-plass på 15 km skiathlon. Under SM del 2 i mars kom hun på 16.-plass på 30 km fri teknikk. Hun kom på 25.-plass i Intersport cup 2016/17, som er den svenske langrennscupen for senior. I Skandinavisk cup 2016/17 kom hun på 55.-plass sammenlagt.

Sesongen 2017/18

Under Svensk mesterskap i langrenn 2018 kom Rönnlund på 17.-plass på 15 km fellesstart og 18.-plass på 10 km fri teknikk. Hun deltok ikke på 30 km under SM del 2.
I Skandinavisk cup 2017/18 kom hun på 31.-plass sammenlagt, med 82 poeng, og i Volkswagen cup 2017/18 kom hun på sjuendeplass med 237 poeng.

2018/19

Hun vant sitt første SM-gull da hun deltok på IFK Umeås førstelag som vant 3 x 5 km stafett under Svensk mesterskap i langrenn 2019. Individuelt fikk hun bronse på 15 km fellesstart, og hun kom på sjetteplass på 10 km klassisk. På 30 km under SM del 2 kom hun på 17.-plass. Hun deltok i bare to renn i Volkswagen cup 2018/19, der hun fikk en første- og en tredjeplass, og endte med det på 24.-plass sammenlagt. Hennes beste enkeltresultat under Skandinavisk Cup 2018/19 var en tredjeplass på 5 km klassisk i Madona, og hun endte på delt sjetteplass sammenlagt, med 209 poeng.
Rødøy-Lurøy Kraftverk

Rødøy-Lurøy Kraftverk AS er et elverk og kraftprodusent. Rødøy-Lurøy Kraftverk AS sitt forsyningsområde er kommunene Rødøy, Lurøy og Træna. Selskapet har et omfattende linjenett fra Melfjordbotn i øst til Træna i vest. Verket har 23 ansatte.
Firmaet drifter Reppa kraftverk og eies av Salten kraftsamband og Lurøy, Træna og Rødøy kommune. Private eiere har en minoritetspost på 12,5%.