google/wiki40b huggingface dataset:
Skyting under Sommer-OL 2016 – Trap menn

Konkurranseformat

Øvelsen bestod av to runder; én kvalifiseringsrunde og én finalerunde. I kvalifiseringsrunden, skyter hver utøver 5 runder med 25 mål trap, der 10 mål kastes mot venstre, 10 mot høyre og 5 rett fram. Det er tillatt med 2 skudd per mål. 
De 6 beste skytterne i kvalifiseringsrunden gikk til finalerunden. Der skjøt de én runde med 15 mål, med kun ett skudd per mål. Total score på disse 15 målene avgjorde sluttstillingen. Uavgjorte resultater avgjøres ved shoot-off, der de skyter på ett mål hver inntil det ikke er uavgjort lenger.
Uksáhkká

Uksáhkká, Oksaahka eller Uksakka er en av fødsels- og mødregudinnene i samisk religion. Sammen med sine mor Máttaráhkká og sine to søstre Sáráhkká og Juoksáhkká spiller hun en rolle i barnets fødsel og første levetid, og var de guddommene som «sto nærmest dagliglivet.» 
Uksáhkká har tilhold under dørsstokken i gammen, og vokter boligen mot alt ondt. Hun passer på barna i deres første leveår, særlig når de lærer å gå. Det siste leddet i navnet hennes er «ahka»/«akka» – som betyr gammel kvinne, kone eller bestemor. Det første leddet kommer fra ordet uksa, dør. 
I samisk tro er det høyguden Raedienaehtjie som skaper menneskenes sjel, mens Máttaráhkká gir legeme til de nye menneskene. Hun overlater menneskebarnet til Sáráhkká, som plasserte fosteret i morslivet, og beskyttet kvinnene under svangerskapet. Juoksáhkká kunne gripe inn i morens liv og forandre kjønn på fosteret. Uksáhkkás rolle er å beskytte barnet etter at det er født. I noen kilder har gudinnene Juoksáhkká og Uksáhkká og deres oppgaver og roller vokst sammen.
Inga Ravna Eiras diktsamling Ii dát leat dat eana («Dette er ikke den jorda», 2018) har form av en monolog hvor Uksáhkká taler til vår tids mennesker om naturvern.
Baal-syklusen

Baal-syklusen er en tekst fra ugarittisk mytologi, som skildrer torden- og fruktbarhetsguden Baals kamp mot skaperguden Els to sønner havguden Yammu og dødsrikeguden Motu, for å oppnå lederrollen blant gudene.
Teksten er bare kjent i fragmener fra seks leirtavler med kileskrift som er funnet i Ugarit i utgravninger fra 1930–33. Den er nedskrevet under kong Niqmaddu II i byens storhetstid i yngre bronsealder, ca 14.-12. århundre f.Kr.; men har trolig hatt en muntlig forhistorie, minst tilbake til 18. århundre f.Kr., da Baal fikk sin posisjon i Ugarit.
Den delen av teksten som er kjent kan deles i tre deler. Først bekjemper Baal havguden Yammu (og Naharu). I den andre delen søker Baal anerkjennelse fra El, og retten til å bygge et palass i gudenes rike. I den tredje delen forsøker Baal å overvinne Motu, men må gi tapt. Baals død truer imidlertid balansen i kosmos, og Motu må gi etter og inngå en maktfordeling med Baal. Tekstens funksjon har trolig dels vært å legitimere Baals lederposisjon i ugarittisk mytologi, og dels vært å gi en kosmogonisk forklaring på forholdet mellom livskreftene (Baal) og kaoskreftene havet (Yammu) og døden (Motu).
Teksten er utgitt på norsk i antologien Baal, gudenes konge i Ugarit, 2008.
Yngre dryas-teorien

Yngre dryas-teorien er en arkeologisk teori om hva som motiverte overgangen til jordbruk – den såkalte neolittiske revolusjonen.
Arkeologene A. M. T. Moore og G. C. Hillman (1992), med bidrag fra Ofer Bar-Yosef og R. H. Meadow (1995) peker på at det varme klimaet ved starten av holocen førte til en spredning av vitale dyre- og plantearter nordover i den fruktbare halvmåne, og at det påfølgende tørre og kalde klima under yngre dryas inntraff en matvarekrise som tvang de økte befolkningene til å intensivere husdyrhold og dyrking.
Fylkesvei 7118

Fylkesvei 7118 (Fv7118) i Trøndelag går mellom Storvea og Meenget i Nærøy kommune. Veien er 1,6 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 537 (Nord-Trøndelag).
Belgias monark

Belgias monark er statssjef i Belgia og er formelt titulert belgiernes konge (nederlandsk: Koning der Belgen, fransk: Roi des Belges, tysk: König der Belgier).
Den regjerende monarken er Philippe av Belgia, som etterfulgte faren Kong Albert II da han abdiserte i 2013. Fremst i arvefølgen er Elisabeth av Belgia.
Ifølge den belgiske grunnloven «[A]nsetter og avskjediger [kongen] sine ministre». I realiteten har monarken i hovedsak bare en seremoniell rolle i belgisk politikk, og kan kun komme med råd, innspill og advarsler. Monarken har allikevel det formelle ansvaret for å sanksjonere nye lover og er øverstkommanderende for landets væpnede styrker.
Den belgiske føderasjonens utøvende makt ligger hos regjeringen, som ledes av en statsminister. Statsministeren utpekes av monarken etter råd fra en såkalt informatør, en kongelig utpekt politiker som har som oppgave å sondere det politiske landskapet etter et valg for å finne et styringsdyktig flertall.
Radio 100,7

Bakgrunn

Kanalen drives av det offentlige foretaket Établissement de Radiodiffusion Socioculturelle du Grand-Duché de Luxembourg (ERSL), som ble grunnlagt 27. juli 1991. To år senere startet foretaket opp radio 100,7, og kanalens formål er å være en allmennkringkaster for Luxembourg. Kanalen sender alt fra kultur, nyheter, aktualiteter og musikk. Særlig har Radio 100,7 fokus på klassisk musikk, og i 2016 sendte kanalen 250 klassiske konserter, hvorav 100 var spilt inn i Luxembourg. 
Sendingene er hovedsakelig på luxembourgsk, landets offisielle språk, men det sendes også enkelte programmer på engelsk. 
Radio 100,7 har vært medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU) siden 1997 og har et tett samarbeid med andre europeiske allmennkringkastere på radio. I 2016 hadde kanalen en markedsandel på 8,9 prosent av det daglige luxembourgske radiomarkedet.
Vekter (eldre tid)

Historikk

I Norge ble en vekterordning bestemt i Magnus Lagabøtes bylov fra 1270-tallet. I Oslo ble de siste 60 vekterne tatt ut av tjeneste i 1858 da politiet overtok deres plikter. I Bergen sluttet gatevekterne i 1874. De to første moderne vaktselskapene i Norge ble etablert i Oslo og Østfold i 1905.

Habitt

Vekterne var gjerne utstyrt med lykt og en såkalt morgenstjerne, en lang stav som hadde en kule med pigger i toppen. Staven kalles da gjerne for vekterstav eller vekterkølle. I noen tilfeller kan lykten være erstattet med en fakkel. De var alltid ikledt en offisiell uniform som i mange tilfeller var rød. Det finnes også svarte varianter. I tillegg bare de gjerne et vekterskilt på brystet.

Dagens vektere

I moderne tid har mye av vekterens oppgaver blitt overlatt til politi og private vaktselskaper. Vaktselskapene har tatt over bruken av ordet vekter og det blir derfor nå assosiert med disse.
Ram Singh av Datia

Ram Singh av Datia var fra 1728 til 1730 hersker over staten Datia i India. Han var sønn av Ram Chandra og ble etterfulgt av sin sønn Guman Singh.
Lørdagsstubber

«Lørdagsstubber» er korte noveller av Alf Prøysen, først publisert ukentlig i lørdagsutgaven til Arbeiderbladet fra 1951 til 1970, senere utgitt i bokform i åtte bøker. De fleste av tekstene ble illustrert av Borghild Rud.

Stubbene i avisen

Den første teksten sto på trykk 13. oktober 1951, med tittelen «Drømmen vinke en stann…» - og temaet fløttardag som var 14. oktober. Den siste teksten sto på trykk 17. oktober 1970, en måneds tid før Prøysen døde. I alt ble det publisert 742 slike stubber, ujevnt fordelt mellom årene. I 1952 var det 52 stubber på trykk, i 1961 var det bare 20. Dette faste skriveoppdraget var det nærmeste Prøysen kom «fast arbeid» i løpet av sin kunstnerkarriere.
Stubbene er korte, de fleste er mellom 300 og 500 ord lange. Dette er i tråd med den vanlige forståelsen av en «stubb» som noe kort. Stubbene ble gradvis kortere i løpet av 1950- og 60-tallet, dels fordi avisen ønsket kortere tekster, og «en annen årsak kan være at tidsavstanden til det miljøet han skildrer i 20- og 30-årene begynner å bli stor, og at han ønsket å skrive om aktuelle ting.»

Stil og tema i stubbene

Stubben kan oppfattes «som en overordna sjanger med flere undersjangre»: novelle, anekdote, vits, eventyr, erindring, dialog, monolog og avispetit.
Stubbene er «fiktive prosafortellinger med en handling som skisseres enkelt og treffende, og med et sluttpoeng som ofte setter det som er fortalt i et helt nytt lys. Ofte gir dette sluttpoenget også fortellingen en humoristisk vri. Noen av fortellingene har imidlertid også en tragisk undertone.»
Sosialt og geografisk foregår de fleste av stubbene blant landarbeiderproletariatet på Hedmarken. De tidligste stubbene kan oppfattes som en fornying av den pastorale tradisjonen, hvor forfatteren «ga stemme og verdigheit ikkje berre til folk av husmannsslekt og til bygdeproletariatet, men òg til dei lågaste av dei låge, til hæinn Tull-Anders, a’ Tull-Guri og a’ Legd-Guri» Flere av de senere stubbene, fra 1960-tallet, beveger seg bort fra Hedmarksmiljøet og har petit-preg: «om moter og miniskjørt, om popmusikk og syndige bøker, om fjernsynet og korleis det påverkar folks kvardagsvanar, han skriv om sport og masseturisme til Syden.»
Kongsberg Idrettsforening

KIF Alpint

Det første utforrennet i Norge ble arrangert på Kongsberg i 1930, og landets første internasjonale utfor- og slalåmrenn ble arrangert der i 1933. Birger Ruud tok bronsemedalje i VM i alpint (kombinasjon utfor / slalåm) i 1935. I OL i 1936 vant han utfordelen, men ble nummer 4 sammenlagt i kombinasjonen etter 6.-plass i slalåmdelen. Sigmund Ruud, Alf Konningen og Oddvar Rønnestad har også deltatt i alpint i OL.

KIF Fotball

KIF Fotball spiller på Kongsberg kunstgress i Idrettsparken. Laget spiller i 4. divisjon. Klubben har et 4-5 årsmål om å rykke opp to nivåer, og bli et etablert Adeccoligalag. Tidligere var Lars Tjærnås trener. Kommentator i Canal+, Kenneth Fredheim, har også en sentral rolle i klubben.
KIF har lenge hatt planer om å bygge et eget fotballstadion med plass til 4000 – 5000 tilskuere, hvor man også kan bygge ut.
Publikumsrekorden i de senere år er mot Strømsgodset i 1. runde i cupen i 2011; da var drøyt 2000 tilskuere på plass på stadion. Kongsberg tapte kampen 0-8.

KIF Friidrett

Spydkasteren Bjørn Grimnes deltok i OL i 1972 og 1976. Tikjemperen Trond Skramstad deltok i OL i 1984.

KIF Ishockey

Klubbens A-lag i ishockey spiller i 3. divisjon, avd. Øst, etter å ha rykket ned fra 2. divisjon etter 2010/11-sesongen.

KIF Snowboard

KIF Snowboard er en av landes fremste snøbrettklubber, og har flere gode snøbrettkjørere. Stine Bruun Kjeldaas tok sølvmedalje i halfpipe i OL i 1998. Stian Sivertzen deltar i verdenscupen og har vunnet VM-gull for juniorer. Han deltok i OL i 2010. Også Halvor Skramstad Lunn og Anne Molin Kongsgård har deltatt i OL.
Kreisiraadio

Kreisiraadio er en estisk komikertrio bestående av Hannes Võrno, Peeter Oja og Tarmo Leinatamm. De deltok i Eurovision Song Contest 2008 med sangen «Leto svet», som kom på 18.-plass i semifinalen.
Sognahallen

Sognahallen er en storhall i Sogndal med innendørs fotballbane med internasjonale mål, handball-, badminton-, basket- og volleyballbaner, pluss bandy. Videre er det friidrettsanlegg for sprintdistanser, kule, tresteg og lengde – og klatreanlegg med mange løyper, der den høyeste er 18 meter høy. Anlegget inneholder òg buldrevegg.
Songnahallen AS vart skipet 6. juni 1997. Sognahallen A/S er eiendomsselskapet som ble etablert for å realisere Sognahallen. Hovedaksjonærene er Sogndal kommune og SIL Tribunen A/S, men på eiersiden er òg nabokommuner, idretten og næringslivet representert
Solør prosti

Solør prosti var et tjenestedistrikt i Hamar bispedømme i Den norske kirke som omfattet menighetene i den sydøstlige del av Hedmark fylke. Prosten hadde sete på Flisa i Åsnes kommune.

Historikk

Soløya profastdøme var et prosti i katolsk tid.
Ved kgl. res. av 30. september 1921 ble det foretatt en omfattende omregulering av prostiene i Hamar bispedømme, herunder opprettelsen av Solør prosti. Prostiet ble i 2013 slått sammen med Vinger og Odal prosti til Solør, Vinger og Odal prosti.
Tantive IV

Tantive IV er et fikitivt romfartøy fra Star Wars-universet. Den er skipet til Bail og Leia Organa. Skipet opptrer i Star Wars Episode III: Sithene tar hevn og Star Wars Episode IV: Et nytt håp. Fartøyet var det første som ble sett i en Star Wars-film.
Meneseggi

Meneseggi er en fjellrekke som ligger mellom Vetlefjorden og Fjærlandsfjorden i Balestrand og Fjærland kommuner i Sogn og Fjordane. Den høyeste toppen i fjellrekka er Melsnipa som er 1 547 meter over havet.
Île-de-France

Historie

Navnet Île-de-France er kjent siden 1387, som en videreutvikling av det eldre navnet Pays-de-France. Historisk har dette området vært direkte len under kongen, i motsetning til andre franske områder som i middelalderen var len under andre føydalherrer.
Fylkesskolekasse

Historie

Ved Lov om Almueskolevæsenet paa Landet av 1860 ble det opprettet amtsskolekasser i hvert amt (fylke fra 1919): «Ethvert Amt, eller hvor et Amt er deelt i flere Amtsformandskabsdistricter, ethvert saadant District, danner en større Skolekommune med en særskilt Skolekasse» (§ 39).
Amtsskolekassen bestod av tilskudd fra både amtskommunen og staten, etter en fordelingsnøkkel. Dersom amtsformannskapet bevilget et visst minimum, forpliktet staten seg til å bevilge det dobbelte (§ 40). Bevilget amtet mere, hadde man likevel krav på samme beløp fra staten. Det var amtsformannskapet som bevilget beløpet, etter budsjettforslag fra stiftsdireksjonen. Stiftsdireksjonen dannet etter loven amtkommunens ”Skolebestyrelse” (§ 79). Budsjettforslaget ble satt opp på grunnlag av forslag fra prostene, som igjen hadde innhentet uttalelser fra de kommunale skolekommisjonene (§ 79).
Loven hadde detaljerte bestemmelser om hva amtsskolekassens midler kunne brukes til (§ 41). Det var alderstillegg til lærernes lønn, bidrag til høgre allmueskoler og arbeidsskoler, bidrag til oppføring av skolebygg med eller uten lærerbolig, anskaffelse av jordveg til lærerne, bidrag til skolevesenet i «uformuende» prestegjeld og godtgjørelse til lærerne for utdanning av lærerlærlinger. Dersom det var tale om bevilgning til noe annet formål innen skolevesenet enn det som var nevnt i loven, måtte det godkjennes av stiftsdireksjonen (§ 41).
Amtsskolekassen skiftet navn til fylkesskolekassen i 1919. Med av Lov om folkeskulen på landet av 16. juli 1936 falt fylkesskolekassen bort.

Arkiv

Arkivmateriale etter amtsskolekassen/fylkesskolekassen vil i hovedsak være regnskap, fram til 1936. Regnskapet ble først ført av fogden, senere av fylkeskasserer (opprettet på ulikt tidspunkt i fylkene). Regnskapsmaterialet vil derfor befinne seg i forskjellige arkiver ettersom hvem som var regnskapsfører. Det vil også finnes dokumentasjon om fylkesskolekassene i arkivene til fylkesskolestyret, skoledirektøren, fylkesmannen og i fylkestingsforhandlingene. Arkivmaterialet vil i hovedsak være avlevert et statsarkiv. Det kan også være dokumentasjon i et fylkesarkiv.
San Diego Fleet

Historie

Laget og deres head coach ble annonsert av Alliance of American Football den 29. mai 2018. Det var tidlige rykter om at Rick Neuheisel skulle ta stillingen som head coach for han skrev under med Arizona Hotshots. Lagets navn, logo og farger ble offentliggjort 25. september 2018 sammen med lagidentiteten for de andre tre lagene i western conference. Navnet er en referanse til byens tilknytning til United States Navy.
Laget betaler $25 000 per kamp i leie til SDCCU Stadium, og betaler også $160 000 til byen per kamp i andre kamprelaterte utgifter.
Fleet hadde first pick under 2019 AAF QB Draft, som de brukte på å beskytte Josh Johnson. Johnson skrev derimot kontrakt med NFLs Washington Redskins før begynnelsen av 2018-sesonen, og spilte aldri en kamp for Fleet. Den ferdigstilte spillerstallen ble offentliggjort 30. januar 2019.
Dre Bly, tidligere cornerback under Marts for St. Louis Rams, skulle egentlig være coach for lagets defensive backs, men takket til slutt nei for å ta en stilling ved University of North Carolina.I juni 2018 ble Jon Kitna, tidligere quarterback i NFL, annonsert som lagets offensive coordinator, men han tok en jobb med Dallas Cowboys som quarterback coach i januar 2019, før han fikk coachet en eneste kamp for Fleet.
Lagets første sesongkamp endte i et tap mot San Antonio Commanders i Alamodome på lørdag 9. februar 2019. Kampen ble sendt live på CBS.

Media

7. februar 2019 annonserte laget en radioavtale med KLSD og KOGO. John Schaeffer var hovekommentator, og Rich Ohrnberger var ekspertkommentator.
Sveiping

Sveiping er en håndverksteknikk som brukes til å lage runde eller ovale esker, beholdere eller kurver ved å bøye et tynt trestykke og sy endene sammen. Til slutt tilpasses bunnen og festes med trenagler til sveipen.
Sveiping var en mye brukt teknikk i det førindustrielle bondesamfunnet. I dag kan sveiping betraktes som en husflidsteknikk.
Sveipeteknikken er svært gammel; trolig tatt i bruk i Norden i jernalderen. Enkelte gjenstander fra Oseberghaugen var sveipet. I nordiske museer finnes en rekke gjenstander som er laget med denne teknikken: øskjer, tiner og kurver.

Ordbruk

En sveipet eske kalles ofte for sveipeske, sveipøskje eller øskje, sveipask eller ask; avhengig av hvor i landet en er.

Sveiping

Emneved til sveiping må være kvistfritt og rettvokst. De fleste treslag kan brukes, men selje har vært mest ettertraktet til formålet.
Den tradisjonelle måten å ta ut emner var å kløyve stokken; da ble fibrene i overflaten i stor grad hele, selv om flaten bearbeides med rettkniv eller høvel for sletting. Emnene kan også sages og høvles, men bøyingen er da mer risikabel.
Selve sveipingen består i å bøye emnet rundt. Dette er lettest om emnet bearbeides rått, rett etter felling. Er emnet tørt må det ligge en stund i vann før bøying, eller dampes. Selve bøyingen kan gjøres med eller uten hjelpemidler.
Sveipen syes vanligvis sammen med tæger av bjørk. Grantæger kan også brukes. Det brukes god overlapping som gir mulighet til dekor.
Bunnen tilpasses og felles inn i sveipen. Den festes med trenagler som settes gjennom små hull i sveipen. Lokk kan tilpasses i samme konstruksjon som selve esken.

Dekor

En sveipeske hadde mange muligheter til dekor. Avslutningen av sveipen ga mulighet til fantasifulle utskjæringer. Eskens ytterflater og lokk ble ofte malt. Svidekor og treskurd var andre dekorteknikker.

Bruk

Esker i sveipeteknikk har vært brukt til en rekke formål i det førindustrielle bondesamfunnet. Dekorerte sveipesker har vært populære gjemmer til oppbevaring av mindre plagg og pynteting. Omkring år 1900 ble det laget sveipeesker til bruk som emballasje under reise.
Teknikken ble brukt til å lage melsikt og kornsold. På sveipen ble det da montert en hud eller en duk e.l. med hull av passende størrelse.

Bygdehåndverk

Å lage sveipeesker, dekorere disse og bringe dem til et marked har vært bygdehandverk i flere avsidesliggende bygder der det var tilgang til skog. Bøndene eide skogen, bearbeidet materialene til ferdige salgsprodukter og markedsførte disse i byene. Viksdalen i Sogn er kjent i denne sammenheng. Eilert Sundt beskriver i sin bok om husfliden i Norge en masseproduksjon av sveipesker med dekor i enkel dekorativ rosemaling, såkalt Viksdalsmaling.
En håndverker som laget sveipesker kunne benevnes som eskemaker.
Kadom

Økonomi

I Kadom ligger Kadomskij veniz, som lager broderte gjenstander. Stedet har også en treforedlingsfabrikk og et meieri.
Biobrensel

Energibruk

I Norge: 11,5 TWh

Biobrenselanlegg

Biobrenselanlegg produserer varme ved hjelp av biobrensel. Varmen overføres som oftest til fjernvarme. Biobrensel kan også benyttes i en vanlig vedovn, eller mer spesialtilpassede ovner, eksempelvis for pellets. Fyrkjeler til varmeanlegg kan også benyttes, eller ombygges til for eksempel pellets. Biologisk brensel er en fornybar og kretsløpsbasert ressurs som ikke bidrar til økte CO2-utslipp. Biobrenselanlegget anvender biologisk brensel som ved, bark, flis, torv, brikett, pellets,sagmugg og vegetabilske oljer.   Det har også behov for vann og strøm (varmeanlegg og fjernvarme), for å kunne virke. Et pioneranlegg på Gardermoen ble anlagt i 2006. Enova yter økonomisk støtte til investeringer i anlegg som dette.
Flores og Blanseflor

Flores og Blanseflor (fransk Floire et Blanchefleur) er en fortelling fra middelalderen som finnes i flere versjoner og oversettelser. Den eldste versjonen ble skrevet på vers av en ukjent fransk trubadurdikter omkring 1160. Fortellingen ble oversatt til gammelnorsk som Flóres saga ok Blankiflúr.

Fortellingen om Flores og Blanseflor

Handlingen i den gammelfranske versjonen er i korthet følgende: Felix, kongen av Andalusia (al-Andalus) angriper et følge av pilgrimmer på vei til Santiago de Compostela. Blant pilgrimmene befinner det seg en fransk ridder som nylig er blitt enkemann og hans datter. Felix dreper ridderen og fører datteren med seg til byen Napoli, hvor hun blir selskapsdame for Felix' dronning. På samme dag føder begge et barn til verden: Dronningen føder sønnen Flores, mens selskapsdamen føder datteren Blanseflor.
Flores og Blanseflor vokser opp sammen ved hoffet og står hverandre nær. Kong Felix frykter at Flores vil gifte seg med den «hedenske» Blanseflor og bestemmer seg for å rydde henne av veien. Han selger henne til slavehandlere, som selger henne videre til emiren av Babylon. Til Flores sier han at Blanseflor er død, men Flores tar seg så nær av denne beskjeden at kongen bestemmer seg for å si sannheten.
Flores begir seg nå ut for å lete etter Blanseflor. Han kommer til Babylon, hvor han får vite om «jomfrutårnet». Hvert år tar emiren en ny hustru derfra og lar den gamle drepe. Ryktet sier at Blanseflor er utvalgt til å være den neste hustruen. Flores beseirer emirens vaktmann i sjakk og forplikter ham til å gi ham adgang til tårnet. Her treffer han Blanseflor, men etter en tid blir de oppdaget av emiren. Emiren spør sine rådgivere hva han skal gjøre med dem. Forbløffet over de elskendes villighet til å dø for hverandre, overtaler rådgiverne emiren til å la dem leve. Flores blir slått til ridder og de to blir gift. Litt senere får de beskjed om at kong Felix er død. Flores og Blanseflor vender hjem, overtar kongeriket og omvender seg og undersåttene til kristendommen.

Historie

Fortellingen har paralleller i indisk litteratur, og mange av detaljene (slik som jomfrutårnet eller haremet) tyder på østlig påvirkning. Den gammelfranske «aristokratiske» versjonen oppsto omkring 1160. En mer «folkelig» versjon oppsto omkring 1200. Romanen ble i løpet av middelalderen oversatt til en rekke andre vesteuropeiske språk, for eksempel middelhøytysk (ca. 1220), middelengelsk (før 1250) og mellomgresk (ca. 1400). Boccaccio skrev sin egen versjon av fortellingen i romanen Il Filocolo (1335).

Flóres saga ok Blankiflúr

Fortellingen er blitt oversatt til gammelnorsk og er kjent som Flóres saga ok Blankiflúr. Det nøyaktige tidspunktet for oversettelsen er ikke kjent, men det må ha vært før 1319. Sagen er utgitt i en kritisk utgave av Eugen Kölbing i Halle i 1896.
Flores og Blanseflor-stoffet er også behandlet i de svenske Eufemiavisene fra begynnelsen av 1300-tallet, på grunnlag av den norske oversettelsen.
Anders Forsdahls minnepris

Anders Forsdahls minnepris er en pris som deles ut av Nasjonalt senter for distriktsmedisin (NSDM). Prisen ble opprettet i 2006 til minne om Anders Forsdahls praktiske og akademisk virke som lege og samfunnsmedisiner i norsk distriktshelsetjeneste. NSDM har fått laget en film om Anders Forsdahls arbeide, Anders Forsdahl's Curve  som omhandler sammenhengen mellom oppvekstvilkår, ernæring og livsstil og tidlig død.
Anders Forsdahls pris er fra 2013 på NOK 20 000 og utdeles til en person som over år har utrettet en markant innsats for helsetjenesten i Distrikts-Norge.