google/wiki40b huggingface dataset:
Ernst Håkon Jahr

Karriere

Jahr tok examen artium i 1967 ved Borgheim ungdomsskole og gymnas på Nøtterøy, ble cand. philol. 1976 ved Universitetet i Oslo. Han ble dr. philos. 1984 ved Universitetet i Tromsø, dr. honoris causa (æresdoktor) i Poznań i Polen 1995 og i Uppsala i 2009. 
Jahr var vitenskapelig assistent ved Universitetet i Oslo i perioden 1973–1976, 1976-1998 amanuensis/førsteamanuensis (1981)/professor ved Universitetet i Tromsø i 1986, fra 1999 professor ved Høgskolen i Agder, Kristiansand, 2000–2007 (valgt) rektor. Ledet som rektor arbeidet med å bygge høgskolen opp til Universitetet i Agder (universitetsstatus fra 1. september 2007). Fra august 2011 er han dekan for Fakultet for humaniora og pedagogikk ved Universitetet i Agder. Ledet 1987-88 utvalg under universitetsstyret ved Universitetet i Tromsø som planla og utredet organiseringen av Roald Amundsens senter for arktisk forskning. Ledet 1989-92 Det norske universitetsråds Utvalg for arktisk forskning og undervisning, som i denne perioden initierte og planla Universitetssentret på Svalbard (UNIS, åpnet 1993). 
Som formann i Nordisk publiseringsnemnd for humanistiske tidsskrift (NOP-H) 1985-90 stod han bak innføringen av ordningen med fagfellevurdering (refereesystem) i nordiske humanistiske tidsskrift. I 1985 tok han initiativ til konferanseserien Møte om norsk språk (MONS), som siden er arrangert i november hvert annet år. Jahr var 1984, 1986 og 1988 dommer i den populære TV-serien (NRK) Har det på tunga, en gjettekonkurranse om norske dialekter.
Jahr har hatt forskningsopphold i Reading i England i 1986, Santa Barbara i USA (1997–1998), gjesteprofessor Universitetet i Hamburg, Tyskland 1992-1993. Jahr fikk NAVFs Pris for fremragende forskning i 1990, Jöran Sahlgrens pris 2006 fra Kungl. Gustav Adolfs Akademien, Svenska Akademiens Nordiska Pris 2011, Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning innen humaniora og samfunnsvitenskap 2012, og Gunnerusmedaljen 2016. Han er medlem av Det norske språk- og litteraturselskap (fra 1992), Det Norske Videnskaps-Akademi (fra 1994) og av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (fra 1994), Kungl. Gustav Adolfs Akademien (Uppsala, fra 2007), Academia Europaea (fra 2008), Kungliga Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg (fra 2009), Kungliga Skytteanska Samfundet (Umeå, fra 2010), Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund (fra 2013), Polish Academy of Sciences (fra 2013), Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala (fra 2014). Jahr er det eneste norske medlemmet av det polske vitenskapsakademiet. Han er også preses i Agder Vitenskapsakademi (2002- ). Jahr har grunnlagt tre tidsskrifter og tre bokserier innen språkvitenskap.
Kongen utnevnte 25. november 2008 Jahr til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats som forsker og institusjonsbygger.»
Jahr er gift og har tre barn, tre barnebarn.
Obrukdemningen

Obrukdemningen er en demning med vannkraftverk i Tyrkia. Den er anlagt på elven Kızılırmak. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 2009. Installert vannkraftproduksjon er 202 MW. Årlig produksjon er 520 GWh elektrisk kraft.
Hemming av Danmark

Hemming (– død 812) var en dansk konge. 
Han etterfulgte sin onkel Gudrød Veidekonge og fastslo sammen med Karl den store at grensen mellom Danmark og Frankerriket skulle gå ved Ejderen. Hemmings død i 812 førte til borgerkrig i Danmark.
Den ukjente Prøysen

Den ukjente Prøysen er en samleplate med Alf Prøysen, utgitt i 1973.
Amaranterordenen

Amaranterordenen (svensk: Amarantorden) var en svensk orden innstiftet under et kostymeball Helligtrekongersdag 1653 av dronning Christina av Sverige. Ordenen var oppkalt etter hyrdinnen Amaranta fra mytologien, men amaranta er også navnet på en udødelig vekst i Edens hage og dermed et symbol på det uforgjengelige. Dronningen spilte ved kostymeballet rollen som Amaranta. Ordenen opptok ved innstiftelsen 16 mannlige og 16 kvinnelige medlemmer, alle tilknyttet hoffet. Senere ble ordenen også tildelt utenlandske fyrster og fremmede lands ambassadører ved Sveriges hoff.
Ordenstegnet besto av et monogram av to vertikalt motstilte Aer, det hele omgitt av en laurbærkrans i grønn emalje hvorpå det var lagt et hvitemaljert bånd som bar innskriften «dolce nella memoria» (i søtt minne).
Ordenstegnet var opphengt i et ildfarget bånd.
Amaranterordenen opphørte allerede året etter innstiftelsen, da dronning Christina abdiserte.
I 1760 ble det innstiftet et privat ordensselskap med navnet Amaranten, men som ikke har sammenheng med dronning Christinas orden.
Apertium

Apertium er et maskinoversettelsessystem som blir utviklet med støtte fra den spanske regjeringa, regjeringa i Catalonia, og Universitetet i Alicante. Det er fri programvare, publisert under GNU GPL.
Apertium startet som et av maskinoversettelsessystemene i prosjektet OpenTrad og var opprinnelig laget for å oversette mellom språk som var nært i slekt, men det har senere blitt utvidet til å behandle språk med større forskjeller, som for eksempel baskisk→spansk. Systemet er modulært, og for å legge til et nytt språkpar er det nok å legge til språklige data (oversettelsesordbok, regler) i et veldefinert format (XML). 
Apertium fungerer nå for de romanske språka i Spania, kastillansk, katalansk og galisisk, og for engelsk, portugisisk, fransk, oksitansk og rumensk.
Maskinoversettelsen i Apertium er basert på overfladisk overføring av grammatisk struktur, og bruker endelige tilstandsautomater for alle leksikalske transformasjoner og ordklassetagging, og en skjult Markov-modell for disambiguering. En del av språkpara i Apertium benytter i tillegg føringsgrammatikk for regelbasert ordklassedisambiguering og leksikalsk seleksjon (dvs enkel betydningsdisambiguering hvor det eneste formålet er å bedre oversettelsen).

Maskinoversettelse mellom nynorsk og bokmål

Innenfor Apertium-ramma er det satt i gang arbeid med maskinoversettelse mellom nynorsk og bokmål, apertium-nn-nb. Versjon 0.6.5 kan testes på hjemmesiden deres.
Karl von Struve

Liv og virke

Karl von Struves foreldre var Johanna H. F. Bartels og Friedrich Georg Wilhelm Struve. I 1835, da Karl ble født, gav tsar Nikolaj I Friedrich Georg Wilhelm Struve oppgaven å bygge det stjerneobservatoriet i Pulkovo, og han ledet dette observatoriet fra 1839 til 1862.
Karl von Struve var en halvbror til Otto Wilhelm von Struve og til Bernhard Vassiljevitsj Struve, henholdsvis tsaristisk geheimråd og  guvernør av Perm og Astrakhan. Karl von Struve var en grandonkel av Otto von Struve. Han giftet seg med Maria Nikolajevna Annenkova, datter av general Nikolaj Annenkov og søster av general Mikhail Nikolajevitsj Annenkov. 
Fra 1873 til 1905 var han i tur og orden russisk sendemann (ambassadør) i Tokyo, Washington, D.C. og Den Haag. I Washington bodde han på Farragut Square, som nabo til senator Leland Stanford. Fra 1882 til 1892 fikk han hyppig besøk av amerikanske ledende politikere som Theodore Roosevelt, Henry Adams og James G. Blaine.
Andrea-Giovanni Lubelli

Andrea-Giovanni Lubelli (kinesisk: 陸安德, kinesiske navn: Lu Tairan 陸泰然, Ande 安德, født 1611 i Lecce i kongedømmet Napoli, død 2. november 1685 i Macao) var en italiensk katolsk prest og misjonær tilhørende jesuittordenen. Han forfatytet en rekke skrifter på kinesisk om avlat, bønn, meditasjon og åndelig veiledning, blant annet Zhenfu zhilu 真福直路 og Shansheng fuzhong zhenglu 善生福終正路.
Han trådte inn i jesuittordenen 30. mars 1628 i Napoli. Den 26. mars 1640 ble han utsendt som misjonær på skipet Na. Sra. d'Atalaia, og virket i tre år i Salsette i India. Deretter kom han til Macao i Kina. På grunn av et skipsforlis havnet han den 26. februar 1647 på Hainan. Han ble tatt til fange av «heretikere» og satt i fengsel i åtte måneder.
Årene 1659-1665 virket han i Tonkin, der han grunnla en kirke og en residens for prestene. Så arbeidet han blant hittebarn i Kanton. Under trosforfølgelsen i 1665 ble han arrestert og ført til Beijing.
Årene 1674-1676 var han jesuittenes viseprovinsial for Kina; årene 1676-1680 provinsial i Japan. Så var han 1680-1684 visitator for misjonsfeltene Shansi-Shensi og Hukwang.
Protesilaus

Utseende

Middelsstore, hvite svalestjerter, bakvingen er trukket ut til en lang og spiss stjert. Forvingen har mørk ytterkant, en mørk skråstripe som ender ved bakhjørnet og tre-fire mørke tverrstriper som går ut fra forkanten og ikke når til vingens bakkant. Bakvingen har mørk ytterkant og en liten, rød og svart flekk ved innerkanten. Artene ligner sterkt på en del arter i slekten Eurytides, som de tidligere ble regnet til.

Levevis

Larvene til i alle fall én av artene lever på bladene av Annona (familien Annonaceae).
Yanbian (Panzhihua)

Yanbian (kinesisk: 盐边县; pinyin: Yánbiān Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Panzhihua.
Befolkningen var på 182 337 innbyggere i 1999.
Shaoguan

Shaoguan (kinesisk: 韶关; pinyin: Sháoguān) er en kinesisk by på prefekturnivå i innlandet i provinsen Guangdong i Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 529 000, men hele prefekturet på 18.380 km² har ca. 3,15 millioner innbyggere. Selve byen het tidligere Shaozhou.
Sentralt i selve byen Shaoguan står Fengcaitårnet, som ble bygd under Ming-dynastiet. Sør for tårnet, i motsatt ende av en gågate, ligger Dajianklosteret som stammer fra år 660.
Nær Shaoguan, i distriktet Qujiang, er byen Maba, kjent for funnet av Mabamannen, «Kinas neandertalere». Nær ved er Nan Hua-tempelet, som, skal ha vært zenbuddhismens vugge om lag år 700 e.Kr. Shaogangs store jern- og stålverk ligger også nær Maba. 
I 1589 kom den kjente italienske misjonæren Matteo Ricci til Shaozhou og bygde en kirke i kinesisk arkitektonisk stil. Den finnes ikke lenger.

Økonomi

I byen ligger Shaoguan kullkraftverk. Det har installert 1.050 MW effekt, men skal utvides til 2.200 MW innen få år.

Jernbane

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her. 
Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen  mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har også stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Shijiazhuang, Handan, Zhengzhou, Wuhan og Changsha.

Vei

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.
Xincai

Xincai (kinesisk: 新蔡县; pinyin: Xīncài Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Zhumadian.
Fylket hadde 992 062 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
Leviatan

Leviatan i Bibelen, i apokryfer og i kommentarer

Ordet forekommer syv ganger i Bibelen, og det har vært framholdt at det kan vise til flere store sjødyr. Den viktigste og mest utførlige omtale er i Jobs bok.
Leviatan i Jobs bok 41,1-25 er noen ganger blitt tolket som en krokodille. I Salmenes bok 74,14 sies det at Leviatan ble styrtet i sjøen («Du slo i stykker Leviatans hoder og ga ham til føde for folket i ørkenen»). Her mener mange at det er snakk om egypterkongen som ble styrtet i Rødehavet. Også i Jobs Bok 40,25 – 41,26 finnes kampmotivet der Jahve spør Job om han kan kjempe på samme måte som Jahve mot Leviatan. 
I Salme 104,26 er Liviatan et havuhyre som har havet som lekeplass. «Der stevner skipene fram, der er Leviatan, som du har skapt til å leke med.»
Fra disse bibelske tradisjoner knytter apokryfe tekster an. Man finner Leviathan som kvinnelig fabelvesen, sammen med sitt mannlige motstykke Behemot, sendt av Gud for å tukte menneskene ifølge Enoks bok (1 Hen 57,7ff). Sistnevnte behersker ørkenen mens Leviatan hviler på havets bunn. Til sist blir begge berget, begge ved Guds nådes offer (1 Hen 60,7).
Ordet Leviatan finnes også nevnt i Rashis kommentarer til Første Mosebok 1,21: «Og Gud skapte de store sjødyrene og hver levende skapning av alle de slag som vannet kryr og myldrer av ..» (Jastrow oversetter ordet «Taninim» med sjøudyr, krokodille eller stor slange.) I sine kommenterer skriver Rashi at «i følge viser dette til Leviatan og hans ektemake. Gud skapte en mannlig og en kvinnelig Leviatan, drepte senere hunnen og saltet den til de rettrådige, for om leviatanene skulle avle av seg skulle verden ikke kunne fremtre for dem.»
Leviatan nevnes dessuten på flere steder i Talmud.

Ugarit, Egypt

Kampmotivet i Jobs bok finnes også utenfor Bibelen, blant annet i Ba'alsmyten fra Ugarit (Baal-syklusen), hvor Ba'al dreper Liviatan. Generelt er dette imidlertid nedtonet i Det gamle testamente som i stedet betoner Jahves uinnskrenkede makt.
Det er mulig at Jobs boks beskrivelse har elementer inspirert fra gammel egyptisk dyremytologi der krokodillen er fiende med solguddommen Horus (og nedkjenpes enten av Horus eller farao).
Det er også blitt hevdet at de norrøne forestillingene om Midgardsormen kan ha utviklet seg fra et Leviatan-motiv.

Litteratur og film

Selve myten om leviatanen, i en eller annen form, eller som et litterært a propos, er også blitt anvendt i litteratur og i film. Uten å prøve å være utfyllende kan nevnes forfattere og diktere som Thomas Hobbes, John Milton, Heinrich Heine og George Oppen; Robert Shea, Robert Anton Wilson, Steven Brust, Scott Westerfeld, Paul Auster og James S. A. Corey. En rekke filmer fra så å si hele filmens historie spiller på Leviatan.

Hvalfossil

Franske forskere har funnet et 12-13 millioner år gammelt fossil av en spermhval i en ørken i Peru i Sør-Amerika, som de har gitt navnet Leviathan melvillei. Dyret var 17 meter langt og hadde enorme huggtenner, og har mest sannsynlig jaktet på delfiner og andre hvaler. Hvalen har det største bittet av alle kjente hvaler.
Spekulatius

Spekulatius (nederlandsk: Speculaas, fransk: spéculoos) er et bakverk som er kjent og utbredt i Belgia, Nederland og det vestlige Tyskland.

Advent og jul

Kakene har oftest mønster. I Nederland og Belgia er de desidert knyttet til adventstiden, og skal da lages til den liturgiske minnedagen for den hellige Nikolaus (den 6. desember), men kan spises senere, også til jul. I Tyskland er de knyttet noe tettere til selve julen.
I Indonesia, som lenge var nederlandsk koloni, er bakverket også kjent, men er der ikke knyttet til advent eller jul.

Navn

Det er flere tolkninger av hvor navnet speculoos kommer fra. Det kan stamme fra det latinske speculum, som betyr speil, og slik viser til motivene som blir til som et speilvendt bas-relief på bakverket. Mønsteret blit til enten ved at rulling eller ved annet pressmiddel. Så kan det komme fra speculator som i denne forbindelse kunne være en referanse til St. Nikolaus, som var biskop - og ordet biskop kommer fra episcopos, ser overalt, holder oppsyn. Specerij, det nederlandske ord for krydder, er en annen mulighet. Bakverket tilsettes krydder.
Allowitz Peak

Allowitz Peak er en fjelltopp på 1 240 moh. som ligger like vest for Mount Troubridge i Hedgpeth Heights i Anare Mountains i Victoria Land i Antarktis. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy 1960–63. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Ronald D. Allowitz, en biolog i US Antarctic Research Program ved Hallett-stasjonen, 1962–63.
Maritimt patruljefly

Et maritimt patruljefly (engelsk: maritime patrol aircraft), også kjent ved den eldre betegnelse patruljebombefly og i nyere tid maritimt overvåkningsfly, er et fly konstruert for å kunne holde seg i luften over lange perioder over havet. Flyene benyttes oftest i dedikert patruljetjeneste, anti-overflatekrigføring, antiubåtkrigføring eller redningstjeneste.

Historie

Det første fly som ble brukt som patruljebombefly, ble fløyet av Royal Naval Air Service under første verdenskrig. De ble brukt primært til antiubåtpatruljer. I starten var det kun luftskip som var i stand til å holde seg flyvende i lengre perioder (opp til ti timers flytid) og medbringe en våpenlast av betydning. Man benyttet bombefly som Sopwith 1½ Strutter, som var et modifisert bombefly, men som hadde begrenset rekkevidde i forhold til luftskipene. Senere i krigen ble det utviklet fly spesielt til denne rollen. Det var typisk de store sjøflyene, slik som Short type 184 eller Felixstowe F.2.
Mange av de maritime patruljefly som ble brukt i andre verdenskrig var ombygde bombefly eller sivile passasjerfly, slik som Nazitysklands Focke-Wulf Fw 200. Dessuten gjorde de allierte utstrakt bruk av Consolidated B-24 Liberator under andre verdenskrig til å patruljerte områdene i Atlanterhavet mellom Island og Grønland, og til å angripe tyske ubåter. Spesielt konstruerte patruljefly ble også utviklet, slik som Storbritannias Short Sunderland og den amerikanske Consolidated PBY Catalina. Sistnevnte flytype ble også benyttet av Luftforsvaret fra 1942 til 1962.
Etter krigen ble patruljeflyenes rolle overtatt av ombygde passasjerfly som hadde bedre rekkevidde og ytelse enn de fleste bombefly fra andre verdenskrig. De nyeste bombefly med jetmotorer fra 1950-årene hadde ikke den samme utholdenhet eller mulighet for å fly så langsomt som de sivile passasjerfly fra samme periode, noe som var essensielt for antiubåtsoperasjoner. Den primære trussel mod USA fra 1960-årene og frem til 1980-årene var sovjetiske ubåter, noe man primært oppdaget med MAD-utstyr eller sonarbøyer, for deretter å kunne ta i bruk torpedoer eller synkeminer hvis det var nødvendig.
I dag er trusselen om storstilt ubåtkrig fjern og mange militære styrker kutter ned på antallet patruljefly. De patruljefly som stadig er i tjeneste blir primært brukt til å bekjempe smuglere og til å håndheve landenes eksklusive økonomiske soner.
Nordic Regional Airlines

Historie

Den 1. juli 2011 kunngjorde Flybe og Finnair planer om å etablere Flybe Nordic ved å kjøpe opp Finnish Communer Airlines og omdøpe det til Flybe Nordic. Den 24. august 2011 kunngjorde det nyetablerte flyselskapet sine første 24 ruter. Det inkluderte rutene Flybe Nordic overtok etter FCO samt en del nye flyforbindelser.
Alle Norra-fly blir om til Finnair-fly og blir malt om. I mai 2019 ble første fly (ATR 72) farget om til Finnair-farger.
Parablacinae

Utseende

Middelsstore, avlange, mørke smellere. Grunnfargen er svart eller brunsvart, men ofte med lyse tegninger.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Australia og New Zealand.
NM i svømming innendørs 1974

NM i svømming innendørs 1974 ble arrangert i Oslo 30.-31. mars 1974.
Qasigiannguit Lokalmuseum

Qasigiannguit Lokalmuseum er et museum i Qasigiannguit på vestkysten av Grønland.
Museet åpnet i 1984, i forbindelse med byens 250-årsjubileum.
Museet viser bl.a. arkeologiske funn fra Saqqaqkulturen som befolket Grønland ca. 2.400 år f.Kr. Særlig har man gjort godt bevarte funn på boplassen Qeqertasussuk syd for Akulliit, ved Sydøstbugten, som er utstilt her.
Museumsområdet består av 5 bygninger, med ulike utstillinger.
Pro Golf Tour

EPD Tour (European Professional Development Tour) er en turneringsserie (tour) i golf på nivået under Challenge-touren og to nivåer under Europatouren. Andre tourer på dette nivået er Alps Tour og PGA EuroPro Tour.
EPD Tour ble grunnlagt av den canadiske golfspilleren Wayne Hachey i 1997 og har vært anerkjent som en offisiell tredjenivåtour av PGA European Tour siden 2001. I 2005 tok PGA of Germany over ansvaret for EPD Tour. Premiepotten har økt fra 7500 euro i den første sesongen til 450 000 euro i 2006.
De fem beste spillerne på tourens pengeliste kvalifiserer seg til neste sesongs Challenge-tour og blir tildelt plasser i del 2 av Europatourens kvalifiseringsskole. Blant kjente spillere som tidligere har spilt på EPD Tour er Tobias Dier og Marcel Siem, som begge har vunnet på Europatouren.
Danny Galbraith

Manchester United

Galbraith startet sin karriere hos Hearts, før han signerte for Manchester United på sin 16-årsdag, da han var blitt gammel nok til å signere en profesjonell arbeidskontrakt. I hans første sesong i klubben var Galbraith en del av det laget som nådde finalen i cupen for ungdomslag (FA Youth Cup). Utviklingen hans som fotballspiller ble forhindret av en rekke skadeavbrekk, og han fikk derfor heller ikke noen opptreden på førstelaget til Manchester United. Han opplevde skader både i ankelen, kneet og i lysken, og den siste skaden forhindret ham fra å spille fotball i hele ti måneder.

Hibernian

Etter at Galbraith ble fristilt av Manchester United i 2009, signerte han for Hibernian på en toårskontrakt. Han fikk sin seniordebut i en 2–1-seier over St. Mirren i åpningen av 2009–2010-sesongen, da han kom inn som innbytter for Paul Hanlon. Galbraith la opp til vinnermålet i kampen ved å sende en krosspasning, som Abdessalam Benjelloun headet i nettet.
Galbraith scoret sitt første mål i en seniorkamp den 27. januar 2010, da han skjøt et lavt skudd under Artur Boruc i avslutningsminuttene i en kamp på Celtic Park, som gav Hibernian en 2–1-seier i ligaen over Celtic. Galbraith beskrev målet som et "øyeblikk for livet", og det gjorde slitet i alle opptreningsperiodene etter skader verdifullt. Til tross for dette svært verdifulle bidraget spilte Galbraith bare i to kamper til denne sesongen, og i begge kampene kom han inn som innbytter. Manager John Hughes kommenterte at han ikke ville sette inn ungguttene uten at han følte at de var klare for det.
Galbraith skrev under på en ny kontrakt med Hibernian, nå under ledelse av Colin Calderwood, i februar 2011.

Landslagskarriere

Galbraith representerte Skottland U17, men opplevde en rekke skader, som satte karrieren hans flere hakk tilbake. Han ble uttatt som reserve for Skottlands U21-lag i februar 2011.
Gunnar Persson

Bakgrunn

Gunnar Persson kom i oppveksten i kontakt med serieverdenen idet hans far Elov Persson tegnet de begge folkekjære seriene Kronblom og Agust. Gunnar og hans bror Ingvar kunne på skolen merke serienes popularitet: Gunnar, som ikke var så lang, ble av skolekameratene kalt Agust, mens den lengre Ingvar ble kalt Kronblom.
Liksom både sin far og bror hadde han tegnertalent, noe han viste i tidlig alder. Da han så skulle ta yrkesrettet utdannelse var tegningen som lokket. Årene 1952-1954 gikk han på tegnerutdannelse på Berghs i Stockholm.

Karriere

Etter utdannelsen frilanset Gunnar Persson som avistegner i Stockholm. Han arbeidet blant annet for Dagens Nyheter og Stockholmstidningen og i slutten av femtitallet havnet han mer og mer i humorfaget da han forsynte mange aviser rundt om i Sverige med morotegninger.
I 1961 skapte Gunnar Persson sin første serie «Gus», en pantomimeserie, som dukket opp i Sydsvenska Dagbladet første gang. Den kom senere til å ble publisertt i et trettitall aviser i Sverige, Norge og Finland. Fire år senere tok han kontakt med seriebladet 91:an og debuterte der med serien «Herr Larsson». Disse serier fikk imidlertid tre tilbake da han tok over Kronblom-tegningen etter sin far i 1967.
Gunnar Persson fikk overta Kronblom-serien og gav serien en gjenfødsel. Han skulle tegne serien meget lendre enn faren hadde. Gunnar var også mer produktiv enn sin far hva gjelder seriemengden; det ble over 7 000 sider gjennom årene (medregnet ukeavsnitt til Allers og serier i 91:an). Han har dessuten tegnet 91:an Karlsson og 91:an i formatet Klackamo dagbok i flere tusen sider.
Arthur Eugen Størksen

Arthur Eugen Størksen (født 10. juni 1904, død 4. mars 1986) var en norsk baker og konditor.
Størksen startet Helleveiens bakeri og konditori i Bergen. I 1918 stiftet han sammen med Bernhard Nilsen og Gustav Larsen Sportsklubben Trane i Bergen. Han fikk bygget Tranehytten på byfjellet i Bergen.
For Bibel og Bekjennelse

For Bibel og Bekjennelse er en evangelisk-luthersk bekjennelsesbevegelse i Norge. Den er den eldste av sitt slag, og ble grunnlagt i 1919.