Kjærlighetens kjøtere

Handling

Året er 1925, byen er Oslo, som akkurat har skiftet navn fra Kristiania. Den unge og ikke fullt så vellykkede dikteren Henrik Larsen (Gard B. Eidsvold) har akkurat fridd til sin kjæreste Gertrude (Camilla Martens), og fått avslag. 
Han takker derfor ja til et tilbud som arbeider for et av Øst-Grønlands fangstkompanier, og reiser av gårde med et kjærlighetsbrev og et løfte fra sin kjære om at hun vil vente på han når han kommer tilbake til Oslo. 
På Grønland møter Larsen sine to medarbeidere og samboere; stasjonssjefen Randbæk (Stellan Skarsgård) og fangstmannen Holm (Bjørn Sundquist). 
Randbæk, som i sin egen mangel på lykke og kjærlighet, er fra første stund ute etter Larsen, og bidrar sammen med den bitende kulden og de ellers vanskelige forholdene, til å gjøre Larsens opphold på Grønland langt annet enn hyggelig.
Men Larsen er samtidig en mann med en sterk personlighet, og er etter hvert ikke redd for å ta igjen med Randbæk. 
Holm får til slutt nok av de to kranglefantene, og forlater dem begge to. Larsen og Randbæk er dermed overlatt til hverandre, og det hele utvikler seg til en kamp om liv og død for å overleve i det iskalde Grønland-landskapet.

Sjangerklassifisering

Kjærlighetens kjøtere er en psykologisk thriller på grunn av det sterke persongalleriet og premisset filmen legger opp til. I tillegg beskrives det også som et kostymedrama, som var populært å eksportere til USA spesielt på slutten 1980-tallet. 
De eksotiske kostymedramaene bekreftet oppfattelsen av film fra Norden. Disse ble lenket sammen til denne spesielle sjangeren og videreførte tankegangen at filmer fra Skandinavia ble et uttrykk for nordisk kultur, både historisk og litterært.
Kjærlighetens kjøtere viderefører denne tradisjonen og fikk anerkjennelse på San Sebastian International Filmfestival.

Mottakelse og kritikk

Regissør Hans Petter Moland har selv karakterisert innspillingen av Kjærlighetens kjøtere som «et nordisk mesterskap i skuespillerkunst». Kjærlighetens kjøtere er beskrevet som en spenningsfilm av det tøffe og dramatiske slaget, og grenser ofte til psykologisk thriller. Filmen betraktes som en særdeles god film fra 1990-tallet.

Tematikk

Etter den ujevne debuten med Secondløitnanten etablerte Kjærlighetens kjøtere Hans Petter Moland som en regissør som mestret både det store formatet, det fortettede kammerspillet og den skarpe karaktertegningen. Kjærlighetens kjøtere er en film som skal gi deg frysninger, på mange måter.
Moland opererer med et dirrende fysisk filmuttrykk som skaper sterke fornemmelser av indre og ytre krefter, av snø, kulde og truende uvær. Historien er lagt til Grønland, men filmen er innspilt på Svalbard.
Her danner blåskimrende, snødekte fjell en majestetisk ramme rundt dramatiske begievenheter og skjøre menneskeliv. Det finnes imidlertid ikke noe romantisk i fremstillingen av denne naturen. Den er et spiskammer for den som behersker naturens lover, men også nådeløs mot den som feilvurderer styrkeforholdet mellom menneske og natur.
Kjærlighetens kjøtere utforsker de omstendighetene som kan presse et menneske mot ytterpunktene i sin egen psyke, til områder der den siste resten av sivilisasjon er forvitra, der menneskenaturen ligger blottlagt i sin råeste form, og der villdyret våkner.

Ettermæle

Kjærlighetens kjøtere vant Amanda-prisen for «Årets beste norske film» i 1996. Den vant også «Young Audience Award» i 1996 på Rouen Nordic Film Festival i 1996. I utlandet vant den to priser på San Sebastian International Film Festival bl.a «Special Mention» og «Golden Seashell»
Filmen har blitt tatt ut i Norske klassikere-serien som beviser at filmen har stor betydning for norsk filmhistorie. Norske Klassikere er en DVD-serie som er de beste norske filmene som har blitt laget.