Huset Yi

Kolonitiden (1910–1945)

I en komplisert serie av manøvreringer og motmanøvreringer, klarte Japan å slå tilbake den russiske flåten i 1905, i Den russisk-japanske krig. 
Korea ble et japansk protektorat i 1895 etter første kinesisk-japanske krig og drapet på dronning Min. I 1907 tvang japanerne keiser Gojong til å abdisere og Japan annekterte Korea i 1910, og Korea ble med det en del av Keiserdømmet Japan.
I kolonitiden ble medlemmer av Huset Yi mediatisert inn i kongefamilien eller fikk koreanske adelige titler.

Eunister

Keiser Gojong hadde ni sønner og fire døtre, men bare tre prinser og en prinsesse. Den andre sønnen, kronprins Cheok; den sjette sønnen, kronprins prins Gang og den sjuende sønnen, prins Eun. Den andre sønnen ble keiser Sunjong, siste monark i Korea. Da keiser Sunjong døde uten arvinger, ble hans yngre bror, prins Eun, ny kronprins. Hans eldre bror, prins Gang skulle ha tatt posisjonen men ble oversett fordi Euns mor, prinsesse Sunheon, hadde en høyere status i hoffet enn Gangs mor, lady Chang. 
Etter at keiser Sunjong døde i 1926, ble kronprins Eun kalt for «Kong Lee av Korea», en tittel uten særlig betydning fordi landet hadde mistet sin selvstendighet til Japan. Kronprins Eun giftet seg med den japanske adelige prinsesse Masako Nashimoto (senere, kronprinsesse Bangja av Korea), et medlem av Miyake-familien. Noen koreanere anklaget Japan at prinsesse Bangja, som en gang ble ansett som mulig brud til den japanske keiser, ble Euns kone fordi en medisinsk test viste at hun var ufruktbar. Noen medier mente at det arrangerte ekteskapet var en japansk konspirasjon for å avvikle den koreanske kongelinja. Men prinsesse Bangja fødte likevel prins Jin i 1921 og prins Gu i 1931.

Etter frigjøringen

Etter Koreas frigjøring i 1945, undertrykte den nye sørkoreanske presidenten Syngman Rhee kongehuset for å hindre at det skulle få tilbake sin kongemakt, og gjenopprette det koreanske monarkiet. Han så på kongehuset som en mulig rival. Rhee overtok og nasjonaliserte det meste av kongehsuets eiendeler og eiendommer. Kongefamilien måtte også bære den psykologiske og historiske byrde det var å være etterkommere etter de som var ansvarlig for nasjonens kollaps i 1910. Noen av kongehusets medlemmer flyktet til USA og Latin-Amerika. Mange medlemmer av greina Gaeseong fikk sine landareal konfiskert og ble tvunget til å forlate Korea etter at det amerikanske militærstyret og Syngman Rhee tok makten sør for den 38. breddegrad. Kjente etterkommere bor i dag i New Jersey og New York, en er gift med datteren av en tidligere italiensk hertuginne.
I 1963 tillot den nye presidenten i Sør-Korea, Park Chung-hee, den kongelige familien, inkludert prinsesse Dukhye, å returnere til Korea. Betingelsen var at de oppholdt seg i Nakseon, en liten residens i hjørnet av  Changdeokgungpalasset i Seoul. Kronprins Eun døde sju år senere etter et langt sykeleie som skyldtes slag. Prins Gu ble tvunget av andre familiemedlemmer å skile seg fra sin amerikanske kone, tidligere Julia Mullock i 1982 på grunn av hennes sterilitet (paret hadde adoptert en datter). En serie mislykkede forretninger førte til at prins Gu endte opp uten midler, og han døde alene på Akasaka Prince Hotel i Tokyo 16. juli 2005. Hotelltomta var stedet han ble født på 74 år tidligere.

Gangister

Keiser Gojong's sjette sønn, prins Gang, ble far til 13 sønner og 9 døttre med tilsammen 14 kvinner. De japanske okkupasjonsmyndighetene begrenset sterkt Gangs aktiviteter under okkupasjonen. President Syngman Rhee's konfiskasjon av kongelige eiendommer fratok Gang det meste av sin formue. Ifølge prinsens 11. sønn, prins Seok, ble hans mor, Hong Chong-sun, tvunget til å selge nudler på gata for å overleve.
I 1998 ble det rapportert at prins Gang's åttende sønn døde alene på et sosialsenter i det østre Seoul. Den ellevte sønnen, prins Seok, arbeider som foreleser ved University of Jeonju (2005). Blant prins Gangs andre fire sønner og sju døttre, mistet fire kontakten med familien etter at de hadde dratt til USA. De øvrige familiemedlemmene avholder familiens riter to ganger daglig for prins Gang, med to eller tre etterkommere som deltakere.

Kjente etterkommere

Yi Chung (f. 1936) er den biologiske mannlige arving til keiser Gojong. Han er den eldste sønn av prins Wu av Korea, som arvet tittelen fra prins Heung. Hans prinsesse Chanju er graddatter av Marki Park Yeonghyo, som var svigersønn av Kong Cheoljong. 
Da han var ni år arvet prins Heung Unhyeonpalasset, der keiser Gojong hadde blitt født, etter sin far som døde i atombombingen av Hiroshima i 1945. I 1947 fikk hans fars eldre bror, prins Gun (Momoyama Ken'ichi) japansk statsborgerskap. Dermed ble prins Chung direkte arving til hans bestefar, prins Ui, som døde i 1955. I 1991, etter hans mors død, gav prins Chung sitt slektshjem, Unhyeonpalasset, til Seoul by.
I dag (2012) er prins Chung de jure overhode i den koreanske kongelige familie om en bare baserer seg på mannlig biologisk  arverekkefølge. Han har selv ikke aktivt tatt stilling til spørsmålet om hvem av hans to slektninger, arveprins Won (første søskenbarn og sønn av den 9. sønn av Prins Ui) og prinsesse Haewon (hans tante og nest eldste datter av Prins Ui), som er eller skal være familiens overhode. 
Etter prins Hoeun sin død den 16. juli 2005, ble prinsesse Haewŏn symbolsk tronet som familiens nye overhode og koreansk monark den 29. september 2006 av Korean Imperial Family Association, organisert av et dusin av kongefamiliens etterkommere. Hun krever tittelen Keiserinne av Korea og gav offentlig sin støtte til gjenopprettelse av kongehuset i kroningsseremonien. Sørkoreanske myndigheter og regjering har ikke godkjennt eller støttet den private troningsseremonien.

Tittel

I dag er den ingen offisiell anerkjennelse av kongetittelen i Sør-Korea. Det er antatt at dagens hoverhode av kongehuset er prinsesse Yi Haewon, med tittelen hennes keiserlige høyhet. Prins Yi Chung av Korea er kongehusets hovedhode om en baserer seg på mannlig arverekkefølge.