google/wiki40b huggingface dataset:
Culture

Historie

Gruppa startet i 1976 som en vokaltrio, av Joseph Hill, sammen med fetteren Albert «Ralph» Walker og Roy «Kenneth» Dayes, under navnet «The African Disciples». De skiftet senere navn til Culture, stilte opp på prøvespilling hos produsent Joe Gibbs og Errol Thompson. Gruppa fikk platekontrakt og i tiden hos Gibbs, spilte de blant annet inn singlene «See Dem a Come» og «Two Sevens Clash» som til slutt endte på debutalbumet Two Sevens Clash. Gruppa ga ut sitt neste album Baldhead Bridge, i 1978, også det produsert av Gibbs. Gruppa byttet deretter produsent til Sonia Pottinger, etter en krangel om royalties med Gibbs.
Albumet Two Sevens Clash hadde i mellomtiden blitt en stor suksess i Storbritannia, med god støtte fra John Peel fra hans eget radioprogram på BBC Radio 1. Albumet solgte til 60.-plass på UK Albums Chart i april 1978. Gruppa signerte deretter kontrakt med Virgin Recordss plateselskap Front Line, som proiduserte albumene Harder than the Rest (1978) og International Herb (1979). Culture ga også ut musikk på andre plateselskap i Jamaica, inkludert en dubversjon av Harder than the Rest (Culture in Dub (1978, High Note)) og et album med forskjellig innspillinger fra samme album ( Africa Stand Alone  (april 1978)). 
Et album, som ble spilt inn for Pottinger i 1979 med arbeidstittelen Black Rose, ble ikke gitt ut før i 1993 som Trod On.
I 1981 gikk gruppa fra hverandre. Hill fortsatte å gi ut musikk under navnet Culture, og spilte inn albumet Lion Rock, som ble gitt ut på nytt i USA, på plateselskapet Heartbeat Records. Hill og resten av den nye gruppa spilte inn musikk for John Peel i desember 1982. Gruppa spilte inn ytterligere musikk for han i 1998 og 2002, og deres opptreden i Royal Festival Hall i juli 1998 sendt på showet hans. Walker og Dayes spilte inn en håndfull sanger på egen hånd som dukket opp på albumet Roots & Culture. Hill optråtte på Reggae Sunsplashfestivalen i 1985. I 1986 gikk originalebestningen sammen igjen og spilte inn albumene Culture in Culture og Culture at Work.
Gruppa ga ut flere album utover på 1990-tallet.  I 1994 forlot Dayes' gruppa og ble erstattet av Reginald Taylor.
I 2001 ble Taylor erstattet av Telford Nelson.
Joseph Hill, som var frontfigur i Culture, døde 19. august 2006 i Berlin i Tyskland. Han døde mens gruppa var på turné, etter å ha kollapset på scenen. 
Sønnen Kenyatta Hill, som hadde fungert som lydtekniker på turneen, opptråtte farens band på «Western Consciousness show» i 2007, som var dedikert til Joseph Hill, og forble vokalist i Culture.

Rastafarianisme

Bandet er en av flere reggae-grupper som er knyttet til religionen rastafarianisme, og en av deres tekster er utgitt på norsk i antologien Svart Messias (2011) som inneholder tekster fra ulike afroamerikanske religiøse retninger.
Astathini

Utseende

Små, blanke, ofte gul- eller rødaktige trebukker. Kroppen er forholdsvis kort og bred.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.
Eiendomsrett

Eiendomsrett er retten til å eie, kontrollere og styre eiendom. 
Rettslig sies det gjerne at eiendomsretten er negativt avgrenset. Eiendomsretten gir eieren alle rettigheter til å bruke og råde over eiendommen, unntatt de beføyelsene som ved lov er unntatt eller på annen måte er overlatt andre. Eksempelvis setter plan- og bygnignsloven rammer for eiers mulighet til å bebygge eiendommen, veitrafikkloven setter rammer for muligheten til ferdsel med motorvogn m.v. og allemannsretten gir andre enn eier rett til ferdsel over eiendommen. 
Politisk skiller man mellom privat og kollektiv eiendomsrett, der forskjellen ligger i hvem som har eiendomsretten over produksjonsmidler. I markedsøkonomier står den private eiendomsrett sterkt, mens det i sosialistisk ideologi ansees som et mål å avskaffe den private eiendomsrett og overføre denne til folket som helhet.
Eiendomsrett er ifølge kapitalismen noe som kommer som resultat av at en primært eier seg selv og deretter produserer ting som da per definisjon blir ens egen eiendom. Eiendomsrett kan derfor kun primært skapes av individet i denne teori.
I nyere tid har også immaterialrett, rettslæren om intellektuell eiendom, blitt stadig viktigere, og skillelinjene mellom intellektuell og materiell eiendom har blitt stadig svakere.

Eiendomsrett som menneskerettighet

Menneskerettighetserklæringen artikkel 17 omtaler retten til eiendom som en menneskerettighet. Prinsippet er imidlertid ikke fulgt opp av FN i de folkerettslig bindende konvensjonene om sivile og politiske rettigheter (SP) eller om økonomiske og sosiale rettigheter (ØSK).
Den europeiske menneskerettighetskonvensjon (EMK) er folkerettslig bindende for medlemsstatene.  I konvensjonens tilleggsprotokoll nr 1, artikkel 1 likestilles fysiske og juridiske personer når det gjelder eiendomsrett:
Enhver fysisk eller juridisk person har rett til å få nyte sin eiendom i fred. Ingen skal bli fratatt sin eiendom unntatt i det offentliges interesse og på de betingelser som er hjemlet ved lov og ved folkerettens alminnelige prinsipper. 
Bestemmelsene ovenfor skal imidlertid ikke på noen måte svekke en stats rett til å håndheve slike lover som den anser nødvendige for å kontrollere at eiendom blir brukt i samsvar med allmennhetens interesse eller for å sikre betaling av skatter eller andre avgifter eller bøter. 
EMK gjelder som norsk lov.
Sinfonia

Sinfonia (italiensk for symfoni, av gammelgresk σύν «sammen» og φωνή «klang»: sumphōnia, dvs «samklang») var fra begynnelsen av 1600-tallet betegnelse på hovedsakelig korte instrumentalstykker som inngikk i større vokalverk, som kantater og operaer, senere også i sykliske instrumentalformer, eksempelvis suite.
Johann Sebastian Bach brukte termen i enkelte kantateouverturer, eksempelvis Am Abend aber desselbigen Sabbats, BWV 42, i trestemte Sinfonien og i suitesammenheng i Partita II c-moll BWV 826.
Utover på 1700-tallet løste representanter for den napolitanske skole operasinfoniaen fra funksjonen som ren operaoverture ved også å oppføre sinfonias uavhengig av operaer. Spesielt den tredelte napolitanske operasinfoniaen (hurtig-langsom-hurtig) med en pregnant førstesats som også var tredelt – etter modulasjonsplanen |:T-D:||:D-T|T-T:| – ble en spire til sonatesatsformen, og med det en forløper for symfonien.
I den førklassiske sinfoniaen blir strykerne mer sentrale. Blåserne, oftest to horn og to oboer, overtar ledsagerrollen, mens generalbassen forsvinner. I motsetning til i barokken er den førklassiske sinfonia harmonisk enkel, kontrastrik og sangbar. I tillegg utvikler det seg et andre tema.
Av komponister som fikk betydning for utviklingen av den førklassiske sinfonia kan nevnes Giovanni Battista Sammartini fra Nord-Italia, representanter fra Mannheimerskolen, eksempelvis Johann Stamitz, Franz Xaver Richter og Ignaz Holzbauer, og fra den førklassiske wienerskolen Georg Christoph Wagenseil og Matthias Georg Monn.
Fylkesvei 1202

Fylkesvei 1202 går mellom Tomta og Brenne i Sarpsborg kommune. Veien er 2,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 625.
Nr. 19

Deltakere

Seieren gikk til Firhana Charania-Moursund (34) og Lasse Moursund (31). De andre deltakerne bestod av parene Erlend Aas (28) og Natalie Herland (24), Bengt Thuv (38) og Malcolm McKerlies (38),  Karin Bredesen Bratten (44) og Jon Bratten (52).
Ingegjerd Dillan

Utmerkelser

Hedrende omtale ved Norsk internasjonal Grafikktriennale, Fredrikstad
Gangbei

Gangbei (kinesisk: 港北区; pinyin: Gǎngběi Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Guigang i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Arealet er på 806 kvadratkilometer og befolkningen på 610 000 innbyggere (2004).
Sulamitt

Sulamitt er et bibelsk ord. Ordet finnes i uttrykk som «hele sulamitten», som betyr «alt sammen» eller «hele hurven».
Uttrykket bygger på eldre kristen forståelse av Høysangen i Det gamle testamentet.  Ordet sulammit opptrer i kapittel 6.13; det er da av de kristne sett som et bilde på hele den kristne menigheten som forberedte seg på et himmelsk møte med Kristus, den hellige kongen.
Også i jødisk tradisjon er diktet i Høysangen tolket allegorisk, som en sang om forholdet mellom Gud og folket hans. Litteraturgranskere har hevdet at denne tolkningen reddet Høysangen i det hebraiske kanon i og med det gjorde den til en del av Bibelen.  De ser diktene i Høysangen som kjærlighetssanger som handler om erotisk tiltrekning mellom mann og kvinne.
I bibeloversettelsen av 1978 fra Det norske Bibelselskapet er jentenavnet «Sulammit» byttet ut med «Sjulam-jenta», og det er sammenlignet med fortellingen om den altfor vakre jenta Abisag fra Sjunem i Første Kongebok 1,3. Videre heter det at «Sjulam» kan være byen Sjunem (Solem) nær Jisre’el-sletta. Sulammit er også i nyere utgaver av bibelen endret til «pike fra Sjulam».

Jentenavn

Som jentenavn er det hebraiske navnet Sjulammít (også stavet Schulamitt og Shulamith) oversatt til «den fredfulle», jamfør hebraisk «שולמית», en hunkjønnsform av navnet Salomo (hebraisk:  שְׁלֹמֹה), beslektet med ordet «shalom» (שָׁלוֹם) som betyr «fred».
Fylkesarkivet i Oppland

Fylkesarkivet i Oppland er et arkivdepot for Oppland fylkeskommune. Fylkesarkivet for Oppland ble opprettet i 1995, og har kontorlokaler og magasiner i Fakkelgården på Lillehammer.
Fylkesarkivet i Oppland ble i utgangspunktet opprettet fordi man hadde behov for å oppbevare arkivet etter OL på Lillehammer i 1994 i forskriftsmessige lokaler. Nå oppbevarer fylkesarkivet i Oppland eldre og avsluttet arkiver fra alle de fylkeskommunale enhetene i Oppland. I tillegg er Fylkesarkivet i Oppland vert og ansvarlig for tjenestetilbudet til IKA Opplandene, som er en interkommunal samarbeidsløsning som fungerer som arkivdepot for de fleste kommunene i Oppland, og for flere kommuner i Hedmark.
Bueskyting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982

Bueskyting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982. Bueskyting var en av flere sporter i de fjortende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 7. til 18. august 1982. Det var første gangen som bueskyting var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var tolv øvelser, seks for kvinner og seks for menn. Cuba ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Mexico med fire.
South Park (sesong 11)

Dette er en oversikt over South Park-episoder i sesong 11:

Fantastic Easter Special

Dette er episode 158 av tv-serien South Park. Denne episoden parodierer Da Vinci-koden og tuller med Vatikanet, paven og Jesus.

Handling

Stan stiller spørsmål ved påsken og hva forbindelsen mellom Jesus' død og gjenoppståelse og egg og harer er. På vei hjem oppdager han at flere og flere utkledde påskeharer følger etter ham, han løper hjem og oppdager at faren Randy er et medlem av The Hare Club for Men. Randy tar Stan med til "The Hare Club for Men", men den blir angrepet av ninjaer og Randy blir kidnappet med resten av harene. Før han blir tatt gir Randy Stan haren "Snowball" og sier han må beskytte den. Stan må sammen med Kyle finne ut sannheten om påsken og paven.

Night of the Living Homeless

Dette er episode 160 av tv-serien South Park. Denne episoden tar opp tiggere. Tittelen er en parodi på den klassiske zombie-filmen Night of the Living Dead.

Handling

South Park oversvømmes av tiggere i en morsom zombie-parodi. Mens folk søker tilflukt fra uteliggerne som strømmer til byen, prøver guttene å finne ut hvorfor alle tiggerne har dukket opp i South Park.

More Crap

Dette er episode 162 av tv-serien South Park. I denne episoden gjør de narr av verdenskjente Bono.

Handling

Etter tre uker med forstoppelse, gir Randy Marsh slipp på den største driten han har sett. Han viser den til venner på baren, og de overbeviser ham om at han må kontakte Guinness og se om han har rekorden. Noen professorer fra European Fecal Standards and Measurements i Zürich (Sveits) reiser til South Park for å sjekke størrelsen, og de konkluderer med at den er den største driten i verden. Det blir holdt en stor parade og feiring ved prisutdelingen. Men under seremonien kommer Bono, som hadde den tidligere rekorden, og viser et bilde av driten sin på storskjerm. Den er enda større enn Randys. Randy gir opp, men vennene hans overbeviser ham om å prøve igjen.
Nasdaq (selskap)

Historie

2. oktober 2007 kjøpte NASDAQ Boston Stock Exchange. 7. november 2007 underskrev NASDAQ en avtale om å kjøpe Philadelphia Stock Exchange.

OMX-kjøpet

25. mai 2007 underskrev NASDAQ en avtale om å kjøpe det svensk-finske OMX som styrer syv skandinaviske og baltiske børser for 3,7 milliarder dollar, (heriblant Københavns Fondsbørs) 27. februar 2008 ble oppkjøpet avsluttet og NASDAQ OMX Group var en realitet.
Vemundvik

Vemundvik er en tidligere kommune i Nord-Trøndelag, etablert i 1837 ved innføringen av formannskapslovene. Den er siden 1964 en del av Namsos kommune.
Vemundvik kommune ble opprettet ved innføring av formannskapslovene i 1837. I 1846 ble Namsos utskilt, I 1891 ble Klinga utskilt som egen kommune. Grensen mellom Vemundvik og Klinga er Namsen, slik at Vemundvik ligger nord for Namsen. Klinga, Vemundvik, Namsos ladested, deler av Otterøy og Finnangerodden i Fosnes ble i 1964 slått sammen til Namsos kommune. 
Vemundvik hadde et areal på 239 km², og ligger øst og nord for Namsos by. 13 km² av arealet er øyer og holmer.

Kommunalhistorie

Fram til 1913 ble kommunestyremøtene som regel holdt på Alhusstrand i leide lokaler. Det var et sentralt sted i bygda med landhandel, skysstasjon og poststed. I 1913 fikk kommunen bygd eget hus i nærheten av Vemundvik kirke. Her ble kommunale møter holdt og ellers ble huset leid ut til lag og foreninger. Av praktiske grunner ble flere og flere kommunale funksjoner og kontorer flyttet til Namsos, og behovet for huset avtok. I 1952 ble det vederlagsfritt overdratt til Vemundvik Indremisjonsforening.
I 1941 kjøpte kommunen eget hus på Tiendeholmen. Her ble det innredet herredskassererkontor i 2. etasje og leilighet for herredskassereren i 1. etasje. På grunn av lite plass og usentral beliggenhet, ble kontoret snart flyttet til byen. Vemundvik kommunes administrasjon var altså stadig på flyttefot, men de kommunale kontorene lå det meste av tiden i Namsos eller i umiddelbar nærhet.
Vemundvik kirke ble bygget i 1875.
Røbergvik skole ble bygget i 1897 og Hals skole på Guldvik i 1898. I 1902 kom Sørenget skole og i 1926 fulgte Høknes skole.
Namdals folkehøgskole ble satt i gang på Hylla ved Namsos høsten 1884 av Marius Hægstad. Siden flyttet skolen fra bygd til bygd i flere år. Fra 1911 fikk skolen fast tilhold i Havika. I 1935 brant skolebygningen ned og skolen ble deretter flyttet til Grong. Sameskolen i Havika var i drift fra 1910 til 1951.

Demografi

Da Vemundvik kommune ble utskilt i 1891, hadde kommunen 931 innbyggere. Folketallet var hele tiden i vekst, og i 1960 var det økt til 1.863 personer. Veksten kom i hovedsak i nærområdene til Namsos, men da kommunen i 1922 avsto mye areal til byutvidelse for Namsos og mange av kommunens innbyggere ble byborgere, kom et lite tilbakeslag.
Ved folketellingen i 1960 var de fleste sysselsatt i jordbruk og industri. Dernest kom bygg og anlegg, men det var også mange som var sysselsatt i varehandel og transport. Bare to personer drev med fiske.

Kommunikasjon

I 1891 hadde kommunen vegforbindelse med Overhalla over Engan. Til Namsos gikk det veg gjennom Havika, og i løpet av 1890-årene kom det veg til Namsos over Toddum og Guldvika. Etter krigen kom det veg fra Lavika til ferjeleiet Varpnesset med ferjeforbindelse over Lokkaren til Otterøya.
Veganlegget fra Sørenget til Løding ble fullført i 1928. Forbindelsen sørover til Klinga kommune gikk over Namsen fra ferjeleiet på Høknesnes til ferjeleiet Strømhylden på Spillum. Da Namsenbrua var ferdig i 1922 var dette av stor betydning for vegforbindelsen sørover.
Fylkestingsvalget 1975

Fylkestingsvalget 1975 ble gjennomført 14. - 15. september 1975, samtidig med kommunestyrevalget. Det var første gang at fylkestingene ble valgt ved direkte valg. Tidligere hadde fylkestinget bestått av kommunenes ordførere. Valget ble holdt i alle fylker unntatt Oslo.
Stemmerettsalderen var 20 år.
Ved fylkestingsvalget ble det avgitt 1 860 052 stemmer, 68,3% oppslutning. Ved kommunestyrevalget ble det avgitt 1 872 327 stemmer, 68,7% oppslutning.
Ved valget ble det valgt 1 014 representanter til landets 18 fylker, Oslo unntatt. For å sikre kommunene en rimelig representasjon i 
fylkestingene i forhold til folketallet, tilfalt 177 av representantene på forhånd bestemte kommuner, såkalte utjamningsrepresentanter. Av de valgte representantene var 240 kvinner.
Palazzo Skanderbeg

Palazzo Skanderbeg eller Palazzetto Scanderbeg er et palass i Roma, som ligger på Piazza Skanderbeg (nr. 117) ikke langt fra Fontana di Trevi.
Det har navn etter eieren på 1400-tallet, den albanske nasjonalhelten Skanderbeg. som bodde her i årene 1466-1467. Paven ville innkvartere ham i Palazzo Venezia, men Skanderbeg foretrakk å bo her, hos venner. Hans skjeggprydede portrett er plassert på en minneplate over porten til nr 117.
Bygningen huset idag matmuseet Museo Nazionale delle Paste Alimentari (Nasjonalmuseet for pasta), som viser den historiske utviklingen av pasta og utstyret som er blitt brukt i denne produksjonen, ernæringsmessige sider og fremstilling av denne maten i kunst gjennom tidene og idag.
FaceApp

Innhold

Applikasjonen kan få brukernes bilder av personer til å se eldre eller yngre ut med ulike filtre. I tillegg kan brukerne skifte kjønn, endre på hårfrisyren og sminke. Man kan både bruke bilder av en selv, kjendiser og andre personer i applikasjonen.

Utseende

I 2017 kunne brukerne endre på hudfargen og ansiktstrekkene sine for å få et typisk europeisk, indisk, øst-asiatisk og afrikansk utseende, men funksjonen ble fjernet etter kritikk. I tillegg ble applikasjonen kritisert for å gjøre brukernes hud lysere og nesen deres smalere når de brukte «hot»-filteret. Applikasjonen ble blant annet anklaget for å være rasistisk.

Personvern

Applikasjonen ble kritisert for å misbruke brukernes personvern i 2019. I brukervilkårene til FaceApps står det at de ikke tar eierskap over noe av innholdet man laster opp via applikasjonen. Samtidig står det at brukerne tillater andre å publisere, dele og lagre bilder og annet innhold. Både Datatilsynet og Forbrukertilsynet ønsket å etterforske saken. Ifølge datatilsynet brukes biometri til å bekrefte identiteten på lik linje med fingeravtrykk og mener at applikasjonen kan misbrukes til å stjele brukeres identitet. Datatilsynet mente også at selskapet bak applikasjonen kan bruke bildene til reklamer.
For at de europeiske personvernreglene (GDPR) skal gjelde må applikasjonen rette seg aktivt mot europeiske brukere. GDPR skal beskytte personopplysningene til beboerne innen EU og EØS. Ifølge seniorrådgiveren Tobias Judin i datatilsyn finnes tjenesten på flere europeiske språk som norsk, tysk, polsk, nederlandsk og italiensk og at det derfor kan bryte med GDPR. I USA har FBI blitt bedt om å etterforske applikasjonen. Demokratenes leder i senatet Chuck Schumer utrykket bekymring over at applikasjonen kunne stjele personlige opplysninger og ende opp hos en stormakt. Selskapet svarte på kritikken på nettstedet TechCrunch hvor de har sagt at bildene slettes vanligvis etter 48 timer og at de ikke blir delt med en tredjepart.
Konstantin Bogajevskij

Liv og arbeid

Bogajevskij ble født i byen Feodosija øst på Krim (i dagens Ukraina), av foreldre med tyske og italienske aner. Sine første læretimer i kunst fikk han med Ivan Ajvazovskij.
Fra 1891 til 1897 studerte Bogajevskij ved St. Petersburgs kunstakademi i klassen til Arkhip Kuindzji. Kunsten til den unge Bogajevskij var lite likt på kunstakademiet, han var sågar forbigående utestengt fra undervisningen for å «mangle talent». Til tross for dette hadde Kuindzji alltid stor tiltro til eleven sin og vernet om han. I 1898 reiste Bogajevskij til Italia og Frankrike. Der fikk han kjennskap til verkene til Claude Lorrain, som han kunngjorde som sin rette læremester. Første utstillingen hans i Moskva fant sted i 1898.

Symbolist-landskap

Etter 1900 begynte Bogajevskij å arbeide i fødebyen Feodosija. Hovedtema i verkene hans var symbolist-landskap i et ikke-eksisterende land (mellom hans venner kjent som Bogajevia) som han bare så i sine drømmer. Landskapene minner om landskapet i hjemtraktene på Krim, og ofte la maleren verkene sine til fantasilandet Kimmeria. Bogajevskij ble en populær maler etter at poeten Maksimilian Volosjin publiserte en serie med essays med tittelen Konstantin Bogajevskij. Volosjin lovpriset symbolismen i Bogajevskijs malerier. Samtidig dro han ofte paralleller mellom Bogajevskij og Nicholas Roerich.
Bogajevskij var medlem av Mir iskusstva (Unionen av russiske kunstnere) og Zjar-Tsvet. I 1906 stilte han ut sine malerier på Exposition de l'Art Russe i Paris, organisert av Sergei Diaghilev. Fire år senere la han ut på en reise til Vest-Europa, besøkte innimellom Italia. Han ble der kjent med malerkunsten til Albrecht Dürer, Albrecht Altdorfer og Andrea Mantegna. Kunsten til disse personlighetene fikk sterk innvirkning på Bogajevskij og hans senere verk.

Hjem til Feodosija

Bogajevskij flyttet i 1912 til Feodosija, der han holdt seg resten av livet sitt. Han opprettholdt et mangeårig vennskap med en annen kjent feodosier, en skald av et ikke-eksisterende land, Aleksandr Grin. Også med Koktebel-gruppen i russisk intelligentsia pleiet han et nært forhold, blant annet med Maksimilian Volosjin, Marina Tsvetajeva og Osip Mandelstam.
Etter oktoberrevolusjonen minket interessen for Bogajevskijs malerier. Men han ble ikke forfulgt av sovjeterne. Et av hans verk fra 1932, Havn i en forestilt by, ble til og med priset som et sosialist-realistisk maleri av kraftverkstasjonen ved elva Dnjepr.
Han døde i hjembyen Feodosija, 71 år gammel.
Skåret

Skåret er ei lita grend ved elva Ljøra i Ljørdalen øst i Trysil kommune i Hedmark. Avstanden nordover (fylkesvei 570) til Linnes ved svenskegrensa er ca. 7 kilometer, sørover til Ljørdalen sentrum ca. 17 kilometer og til Støa, hvor Ljøra igjen krysser riksgensa, ca. 35 kilometer. Like øst for Skåret ligger fjellet Fregn (1006 moh.).
Biru

Biru (tibetansk: འབྲི་རུ་རྫོང་, wylie: 'bri ru rdzong, kinesisk: 比如县; pinyin: Bǐrú Xiàn), også kjent som Driru, er et fylke i prefekturet Nagqu i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina.
Fylket hadde 43 700 innbyggere i 1999.
Fylket har en gjennomsnittshøyde over havet på 4000 meter. Gjennomsnitts årstemperatur er på 2,9 °C og nedbøren på mellom 580 og 650 mm.
Praktmånemåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 29 – 50 mm), kraftig måler med flikete vinger, ganske sterkt varierende i størrelse og farge. Fargen er mer eller mindre brunlig, men varierer fra blekt beigeaktig til ganske mørkt rødlig brun, ofte med et svakt purpurskjær. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen, kroppen er gulbrun. Vingene er brede og moderat flikete, den innerste halvdelen av begge vingepar er vanligvis markert mørkere enn den ytre, særlig på undersiden. Forvingen har to smale, mørke tverrlinjer, der den innerste er sterkt buet og den ytterste nesten rett, bakvingen har bare den ytterste av disse linjene. Begge vingepar har en mer eller mindre halvmåneformet, sølvfarget flekk like innenfor den ytre tverrstripen. Vingespissen har en oval, brun flekk. Bakvingen har en lite, mørk flekk nær midten. Larven er gulbrun, sterkt knudrete, og ligner sterkt på en død kvist.

Levevis

Praktmånemåleren forekommer i løvskog, hager og parker og andre landskap med busker og løvkratt. De voksne målerne flyr om natten og kommer gjerne til lys. I det meste av artens utbredelsesområde har den to generasjoner hver sommer, en som flyr i april – mai og en i juli – august, men lengst nord har den bare én generasjon, som er på vingene i mai. Larvenes næringsplanter er or, eik, selje og andre løvtrær. Arten overvintrer som puppe.

Utbredelse

Praktmånemåleren finnes i det meste av Europa. I Norge er den funnet i de fleste fylker nord til Nord-Trøndelag.