google/wiki40b huggingface dataset:
Delstatsforsamling (USA)

Delstatsforsamlinger i USA er de politiske forsamlingene som besitter lovgivende makt i de 50 delstatene i USA. Delstatsforsamlingen har ulike navn; i 25 stater kalles den forsamlingen (the Legislature) eller delstatsforsamling (State Legislature), i 19 stater Generalforsamling (General Assembly), i to stater Statsretten (General Court) og i to andre stater den lovgivende forsamling (Legislative Assembly). Medlemmene representerer Det republikanske parti (GOP) eller Det demokratiske parti, men kan også være partiløse eller representere et mindre parti. Husenes politiske arbeid og autoritet varierer fra stat til stat og er grunnlaget for delstatenes grunnlover. Når valgene avholdes, når perioden begynner eller slutter, hvor lenge en kan være representert, valgdistrikt, o.l. varierer også i de ulike delstatene. Delstatsforsamlingene møtes i Capitol-bygningen i delstatens hovedstad.
I 2017 var det 7383 representanter i delstatsforsamlingene i USA; 1972 delstatssenatorer og 5411 medlemmer av underhus. Det republikanske parti har i 2017 flertall i delstatsforsamlingene med 1158 medlemmer i delstatssenat og 3047 medlemmer av underhus.

Myndighet

Som delstatens lovgivende makt basert på maktdelingsprinsippet er delstatenes forsamlinger sin autoritet tilsvarende Kongressen på føderalt nivå. Den utøvende makten utøves av guvernøren og er uavhengig av den lovgivende forsamlingen. Under møter går forsamlingene igjennom forslag fra medlemmene eller forslag fra andre politikere i delstaten, deriblant guvernøren. Guvernøren gir også sitt årlige årsbudsjett til forsamlingene som har blant annet delstatens endelige lovgivnings-, beskatnings- og bevilgningsmyndighet. Under artikkel 5 i Den amerikanske grunnloven har også forsamlingene retten til å forme sine egne grunnlover. Inntil den 17. grunnlovsendringen i 1913 valgte delstatenes politiske forsamlinger delstatens to senatorer i Det amerikanske senatet, som nå velges gjennom seperate valg.
Passamaquoddybukta

Passamaquoddybukta er ei tidevannsbukt nær innløpet til Fundybukta i det sørvestlige  av den kanadiske provinsen New Brunswick og det sørøstlige av USA-delstaten Maine. Elva St. Croix River renner ut i bukta. Øyene Deer og Campobello i sør avgrenser Passamaquoddybukta fra Fundybukta. Det er fiske etter sild og hummer i bukta. Tidevannet fører 2.000.000.000 kubikkmeter vann ut og inn av bukta to ganger i døgnet.
Kristin Vinje

Familiebakgrunn og yrkeskarrière

Hun vokste opp på Grefsen i Oslo og i Moss, og flyttet tilbake til Oslo etter endt skolegang. Vinje har studiekompetanse fra Moss videregående skole fra 1982, hovedfag i kjemi fra Universitetet i Oslo fra 1988 og doktorgrad i kjemi fra samme universitet fra 1994.
Vinje var doktorgradsstipendiat ved Universitetet i Oslo og Georgia Institute of Technology 1989–1994, postdoktor ved Universitetet i Oslo 1994–1996, forsker og gruppeleder innen materialteknologi ved SINTEF 2002–2006, avdelingsdirektør i Nærings- og handelsdepartementet 2002–2005, assisterende direktør ved Simula Research Laboratory på Fornebu 2005–2007 samt direktør ved Simula School of Research and Innovation 2007–2009.
Kristin Vinje er gift med geofysiker og tidligere roer, Vetle Vinje.

Politisk arbeid

Hun meldte seg inn i Unge Høyre som gymnasiast, og ble på nytt medlem av partiet i 2005. Vinje ble medlem av Oslo Høyres hovedstyre i 2007 og nestleder i 2012. Hun var innvalgt i Oslo bystyre 2007–2013, og overtok som finansbyråd etter Stian Berger Røsland, som ble byrådsleder, høsten 2009. I 2013 ble Vinje enstemmig nominert på antatt sikker listeplass til Stortinget foran valget samme år.
Ürümqi Diwopu internasjonale lufthavn

Ürümqi Diwopu internasjonale lufthavn (forenklet kinesisk: 乌鲁木齐地窝堡国际机场; tradisjonell kinesisk: 烏魯木齊地窩堡國際機場; uigurisk: ئۈرۈمچى دىۋوپۇ خەلقئارا ئايروپورتى) (URC / ZWWW) betjener Ürümqi, hovedstaden for den autonome regionen Xinjiang i Folkerepublikken Kina: Den ligger i kommunen i bydistriktet Xinshi, 16 km nordvest for sentrum av Ürümqi.
Ürümqi Diwopu ble åpnet for utenlandske passasjerer i 1973. Den har vært nødlandeplass for flylinjer mellom Øst-Asia og Europa eller Vest-Asia.
Otto Winzer

Liv og virke

Otto Winzer ble født som arbeidersønn i bydelen Reinickendorf i Berlin. Han gikk fra 1916 til 1922 i lære i grafiske fag. I 1919 gikk han inn i Freie Sozialistische Jugend (FSJ) , og ett år senere i det kommunistiske Jugendverband (KJVD). Han ble i denne perioden også medlem av KPD. Fra 1933 arbeidet han i den kommunistiske presse som setter og redaktør. 
Winzer arbeidet i periode 1933-35  illegalt for KPD. Han reiste deretter til utlandet, først til Tsjekkoslovakia og deretter Frankrike og Nederland, og til slutt til Sovjetunionen. 
Etter den andre verdenskrigen reiste han tilbake til Tyskland som medlem av Ulbricht-gruppen, og deltok 11. juni 1945 ved grunnleggelsen av KPD.
Winzer arbeidet i de følgende årene blant annet som stedfortredende redaktør av Neues Deutschland, og var personlig assistent for president Wilhelm Pieck. Han var fra 1949 til 1956 statssekretær ved presidentens kontor, og fra 1950 medlem av Folkekammeret. Winzer gikk i 1959 inn i ledelsen av utenriksdepartementet, og avsluttet sin karriere som utenriksminister fra 1965 til 1975.
2 Brothers on the 4th Floor

2 Brothers on the 4th Floor var en nederlandsk eurodancegruppe som bestod av sangerne Renee Philips (D-Rock) og Desiree Claudette Manders i tillegg til de kreative produsentene Martin og Bobby Boer.
Brødrene Boer hadde allerede arbeidet med musikk en god stund (og gitt ut flere album på egen hånd) da de tidlig på 1990-tallet begynte å samarbeide med Philips og Manders, da under navnet "2 Brothers on the 4th Floor".
Noen av gruppens mest kjente låter er «Never alone», «Dreams» og «Come take my hand».
Stephano Li Side

Bakgrunn

Li Side fra en katolsk familie, med seks brødre og søstre. I 1940 gbegynte han på det stedlige gutteseminar. I 1945 begynte han på presteseminaret i Tianjin; i 1949 fortsatte han på presteseminaret Wen Sheng i Beijing.

Prest

Li Side ble presteviet for bispedømmet Tianjin den 10. juli 1955.

Biskop

Han ble hemmelig bispeviet tidlig i 1982. Den 11. august 1982 konsekrerte biskop Li i hemmelighet en undergrunnsprest, Joseph Shi Hongchen, til hjelpebiskop i Tianjin.  I mars samme år hadde han allerede konsekrert Melchior Shi Hongzhen til sin koadjutorbiskop. De to biskopene Shi var i slekt. 
Biskop Li ble arrestert 8. desember 1989, rett etter at han deltok på et møte for undergrunnsbiskoper som organiserte seg som bispekonferanse, med Li som en av fire  visepresidenter. 
Han ble løslatt i 1991. Motstridende meldinger finnes. 
Situasjonen innad blant katolikkene i Tianjin hadde i mange år vært svært anstrengt, på grunn av bitterhet mellom «åpne katolikker» og «undergrunnskatolikker». Den førstnevnte gruppa tilhører den statssanksjonerte den kinesiske katolske patriotiske forening (KKPF), mens sistnevnte består av katolikker som ikke har villet rette seg etter Kinas religionspolitikk og derfor ikke har brutt med vatikanet.
Li kom tilbake til St. Josefs domkirke (Laoxikai) i Tianjin, der myndighetene lot ham holde messe. Imidlertid ble han raskt fengslet på nytt. Li levde fra juni 1992 i husarrest på en fjelltopp i landsbyen Liangzhuang i et fjellområde i fylket Ji, langt nord for Tianjin. 
Han døde 8. juni 2019. Den patriotiske forening, som msgr. Li hele tiden hadde nektet å være med i, forbød at han skulle bli begravet på den katolske kirkegård.
Wigan Warriors

Wigan Warriors er en rugbyklubb fra byen Wigan i Stor-Manchester i England. Treneren deres er Brian Noble som også har trent Bradford Bulls. Wigan Warriors ble etablert i 1872.
De spiller sine hjemmekamper på DW Stadium. Klubben er eid av Dave Whelan som også eier fotballklubben Wigan Athletic og JJB Sports.
Fra Wigan Warriors Akademiet har noen av de aller beste rugby-spillerne i Rugby Union kommet fra. De har vunnet ligaen 18 ganger, Challenge Cup 17 ganger og World Club Challenge 3 ganger, noe som gjør dem til et av Englands mest suksessfulle rugbylag gjennom tidene.
Jackass

Bakgrunn

I 1996 fikk Johnny Knoxville en idé om å spraye seg selv med pepperspray samt å skyte seg selv med en elektrisk pistol. Han fortalte Jeff Tremaine om idéen sin. Tremaine som jobbet for Big Brother Magazine foreslo at han skulle filme det, samt andre stunt. Senere tok MTV kontakt og ville ha dem til å lage et show. De fikk med seg East Coast CKY crew, en skategruppe, noen flere og Jackass var dannet.
I bonusmateriellet på Jackass Number Two  ser man hvilke prosjekter de forskjellige har holdt på med i mellomtiden. Blant annet har Bam Magera sitt eget radioshow, Ryan Dunn har lansert sitt eget klesmerke, Johnny Knoxville har prøvd seg som semi-seriøs skuespiller, Steve-O og Chris Pontius holder på med Wildboyz og Preston Lacy har laget film.
Strategisk nivå

Strategisk nivå i militæret er et sett med idéer eller politikk som blir benyttet av militære væpnede styrker til å oppnå det de ønsker. Denne strategien blir benyttet til å vinne væpnet strid, slag og kriger, og involverer planlegging, logistikk og villedelse av fienden. Carl von Clausewitz er av mange regnet som den som først definerte militær strategi.
NS 8406

NS 8406 Forenklet bygge- og anleggskontrakt er en standardkontrakt som er utarbeidet av aktører i bygge- og anleggsbransjen og utgitt av Standard Norge. Den er en forenklet utgave av NS 8405 og ment å bli brukt i kontraktsforhold der prosjektets omfang eller organisering ikke tilsier det samme behov for strengt formaliserte varslingsprosedyrer og plikt til samordning med andre aktører. I likhet med NS 8405 forutsetter standarden en såkalt utførelsesentreprise der det vesentligste av prosjekteringen skal leveres av byggherren. Standarden skal ikke brukes i kontrakter med forbrukere.
Arne Einarsson Vade

Arne Einarsson Vade (død 1349) var en norsk geistlig som levde i senmiddelalderen. Han ble erkebiskop av Nidaros i 1346 og døde under svartedauden i 1349.
Arne var sønn av Ingebjørg Arnesdatter, som var søster av erkebiskop Eiliv Arnesson (erkebiskop fra 1309-1331). Arnes far Einar er ellers ukjent. Etternavnet Vade kommer sannsynligvis fra storgården Vada i Beitstad i Nord-Trøndelag.
Arne nevnes som rådsmann for onkelen erkebiskop Eiliv i 1323. Fra 1336 var Arne officialis og kannik ved Nidaros domkapittel, og fungerte trolig som domkapitlets økonom. 
Da erkebiskop Pål Bårdsson døde i 1346, valgte domkapitlet Arne som hans etterfølger. Arne reiste da til Avignon, der paven hadde sete på den tiden, for å motta palliet. I 1348-1349 oppholdt hans seg mye på Østlandet, trolig for å innkreve tiende. 
I september 1349 var Arne tilbake i Nidaros, for han utsendte testamentet sitt den 23. september det året. Sannsynligvis skrev han testamente på grunn av pestepidemien som truet. Han var i live 17. oktober 1349, for da skrev kanniken Arnfinn Petersson sitt testamente, der Arne er blant arvingene. Det er det siste vi hører om Arne i live, så sannsynligvis døde han kort tid etter. Den islandske presten Einar Havlidesson skriver i Lagmannsannalen, en av de islandske annalene, at erkebiskop Arne døde av pesten i 1349. Sammen med ham døde også alle korsbrødrene i Nidaros bortsett fra én.
Vitengarden

Vitengarden er et museum og vitensenter som ligger på Kvia, ved tettstedet Nærbø i Hå kommune. Anlegget åpnet som museum i 1995, og har siden 2002 vært en avdeling av Jærmuseet.
Lederen av Vitengarden er Helene Østby Larsen, mens leder for selve stiftelsen er Målfrid Snørteland. Museet fokuserer på mat og landskapet omkring vitensenteret. Kvia 4H-gård er og en del av drifta og ligger i nærheten.
Løken skole (Nannestad)

Løken skole er en tidligere barneskole i Holter i Nannestad. Skolen ble nedlagt i 2005, da Eltonåsen skole åpnet. Senere er deler av skolen brukt som lokaler for frivillige organisasjoner i Holter. Den eldste skolebygningen ble revet i 2012.
Gezahegne Abera

Andre meritter

11.-plass under maraton ved VM i friidrett i Sevilla i 1999.
City of God

Handling

Handlingen starter på 60-tallet, da brasilianske myndigheter besluttet å fjerne elendigheten fra turistenes synsfelt og bygde derfor opp en liten by for fattigfolk på betryggende avstand til sentrum av Rio de Janeiro. Den gangen var kriminaliteten i byen begrenset til ran og sporadiske drap. Men innbyggerne gikk raskt ille til enda verre. På 1980-tallet regjerer narkobandene og fører en blodig gatekrig som politiet holder seg langt unna.

Om filmen

Av sikkerhetsmessige grunner ble filmen ikke spilt inn i Cidade de Deus.
Filmen ble i 2004 Oscar-nominert i fire kategorier: for beste kinematografi (Charlone), beste regissør (Meirelles), beste filmklipp (Daniel Rezende) og beste manus (Mantovani). Allerede i 2003 var den Brasils kandidat til beste utenlandske film, men ble ikke tatt opp. 
Den er opphav til en TV-serie kalt City of Men.
Lønporten

Lønporten er en liten gate i Københavns Indre By som strekker seg fra Vognmagergade til Gothersgade i det gamle Rosenborg Kvarter.

Historie

Langs Gothersgade lå frem til 1640-årene Københavns befestning Østervold. Den hadde en skjult port – en såkalt lønport – som er omtalt allerede i 1563. I forbindelse med en sanering av området ble det funnet rester av den skjulte porten, og i 1911 ble den nye gaten navngitt etter det gamle forsvarsverket.

Administrasjonsbygning for Københavns Belysningsvæsen

På adressene Lønporten 2 / Gothersgade 53 / Vognmagergade 8 lot arkitektene  G. B. Hagen og Rolf Schroeder i 1913 oppføre en administrasjonsbygning for Københavns Belysningsvæsen. Bygningen fyller hele grunnen ut til de omkringliggende gater. Den er oppført i rød tegl med kampesten fra tidligere bebyggelser brukt som sokkel. Øverst ses etasjer med bindingsverk. Omkring Lønportens gateskilt – innfelt i murverket – ses innmurte kanonkuler som minner om tidligere angrep på København. Samlingen av kanonkuler fortsetter på Vognmagergadesiden. Bygningen tilhører i dag Københavns Voksenuddannelsescenter (KVUC).  
Lønportens andre bygning, det tidligere Gutenberghus – vis-à-vis KVUC – huser i dag Cinemateket og Det Danske Filminstitut.
Jakt med hund

Historie

Det tidligste tilfellet man kjenner til med jakt der hunder inngår stammer fra det 4. årtusenet før Kristus. De første jakthundene var med stor sikkerhet såkalte urhunder eller pariahunder, men tidlig jakt med hund, som er dokumentert i form av avbildinger, består nærmest utelukkende av jaktscener der myndelignende jakthunder inngår. Eksempler på dette finner man blant annet i den gamle egyptiske kulturen, der urmynden «tesem» ble avbildet i jaktscener en rekke ganger.

Jaktsesong

I Norge er hovedregelen at det er lov å jakte med hund i perioden 10. september til 15. mars hvert år, men det kan gjøres gjeldende særskilte regler lokalt. Dette gjelder også for hvilke arter det er lov å jakte på med hunder, herunder også hundens jaktform. På storviltjakt kreves det at alle jaktlag har tilgang til godkjent sporhund, i tilfelle et dyr blir skadeskudd og man må på ettersøk. Alle som skal jakte på vilt i Norge må dessuten ha bestått den såkalte jegerprøven. Det skal også nevnes at hetsjakt ikke er tillatt i Norge, likeledes som endel jaktformer har sine begrensninger i henhold til lovverket. I andre land gjelder trolig ulike andre regler for jakt med hund.

Jaktformer

Populære arter å jakte på i Norge med jakthund er elg, reinsdyr, hjort, rådyr, rødrev, hare og fugl, selv om det naturligvis også jaktes på annet vilt. Man deler vanligvis jaktformene inn i fuglejakt, småviltjakt og storviltjakt. Avhengig av hvilken art det skal jaktes på, benyttes helst hunderaser med spesielle preferanser til den aktuelle arten eller jaktformen.

Jakthundtyper

Grovt sett kan jakthunder inndeles etter hvordan de jager viltet. Det finnes således apporterende fuglehunder, drivende hunder, hetsende hunder, hihunder, skjellende hunder, støtende hunder, stående fuglehunder og treskjellende hunder. Riktig nok finnes det raser som passer inn i flere enn en enkelt av disse gruppene, og dessuten kanskje varianter innenfor gruppen.

Jaktloven

I juridisk forstand er all jakt en aktivitet regulert av Lov om viltet av 1981 – også kalt viltloven. Som hovedregel er alt vilt fredet hvis ikke annet spesifiseres med lov. Viltloven regulerer alle viltlevende landpattedyr og fugler, amfibier og krypdyr. Lovens formål er «at viltet og viltets leveområder skal forvaltes slik at naturens produktivitet og artsrikdom bevares. Innenfor denne rammen kan viltproduksjonen høstes til gode for landbruksnæring og friluftsliv.»
Fysostom

Fysostomi er et anatomisk trekk hos beinfisk der en luftkanal kobler svømmeblæren til svelget. Dette gjør det mulig for fisken å ta opp luft til svømmeblæren via munnen, og å kvitte seg med overflødig luft ad samme vei. Dette tillater ikke bare fisken å etterfylle blæren ved å gulpe luft fra overflaten, men også å stige raskt i vannmassene uten at trykkfallet får blæren til å utvide seg og skade fisken. Fisker uten en slik forbindelse mellom svelg og svømmeblære kalles fysoklister.
De fysostome fiskene omfatter bikirer, pansergjedder, dynnfisk, mange av karpene, laksefisker, maller, åler og lungefisk. Selv om svømmeblæren ført og fremst fungerer som et hydrostatisk likevekttsorgan, kan en del fysostome fisk (men ikke alle) bruke den som en lunge, slik at de kan ta opp oksigen fra luften. Dette tillater en del av disse gruppene å leve under oksigenfattige forhold som ville drepe annen fisk.
Abraham Fraunce

Abraham Fraunce (født mellom 1558 og 1560? – død i 1592 eller 1593?) var en poet i den engelske renessanse.

Liv

Fraunces hjemby var Shropshire hvor han ble født en gang mellom 1558 og 1560. Hans navn opptrer på en liste over elever ved Shrewsbury School i januar 1571, og han begynte på St John's College ved University of Cambridge i 1576, ble medlem (fellow) i 1580/1581. Han skrev et komisk teaterstykke på latin titulert Victoria som ble dedikert sir Philip Sidney. Det ble antagelig skrevet ved Cambridge hvor han ble inntil han hadde tatt sin grad master of art (postgraduate) i 1583. Han ble kalt til advokatstanden ved Gray's Inn i 1588, og praktiserte åpenbart som advokat i grensetraktene mot Wales.
Etter at hans patron Philip Sidney døde ble Fraunce beskyttet av Sidneys søster, Mary Sidney, grevinne av Pembroke (en av de første kjente engelske kvinner som fikk betydelig omdømme for sine litterære verker, oversettelser og litterære beskyttelse). Han siste verk ble utgitt i 1592. I henhold til folkemninnegranskeren fra 1800-tallet, Joseph Hunter, i hans Chorus Vatum, skrev Fraunce i 1633 et Epithalamium (et bryllupsdikt) til ære for ekteskapet til lady Magdalen Egerton, den syvende datteren til jarlen av Bridgwater, noe som antyder at han var i sistnevntes tjeneste. Det har lenge vært antatt at Fraunce døde enten i 1633 eller rett etter, men nyere forskning synes å plassere hans død i 1592 eller kanskje 1593, og tilskriver det ovennevnte Cutler-Egerton-epithalamium isteden til Abraham Darcie.
Meskhenet

I mytologien

Spesielt, i det tidlige Egypt fødte kvinner sine barn over et par murstein, kjent som fødselssteiner, og Meskhenet var gudinnen som ble assosiert med denne formen for fødsel. Således ble hun avbildet i kunsten som en murstein over en kvinnes hode, og med en kus livmor over den.
Ettersom hun var ansvarlig for å skape Ka ble hun også assosiert med skjebne og det ble sagt at hun derfor var hustruen til Shai, som ble skjebneguden etter at guddommen utviklet seg ut av et abstrakt konsept. I en annen variant var hun den første hustruen til Anedjti, guden for gjenfødelse i underverden.
Meskhenet opptrer framtredene i det siste av eventyrene i Westcar-papyrusen, inneholder den eldste kjente bevarte teksten om trolldom og magi. Manuskriptet er datert til ca 1800 -1600-tallet f.Kr. Det ble også sagt at hun var til stede ved fødsler av trillinger og spådde at de ville hver bli faraoer. Disse var Sahure, Userkaf, og Neferirkare Kakai som ble de første faraoene av det femte dynasti (skjønt Userkaf var ikke søsken med de andre to, men deres far!). Rett etter at hevert barn ble født dukket Meskhenet og spådde at barnet ville bli konge av farao.
Nu tändas tusen juleljus (album)

Nu tändas tusen juleljus er et musikkalbum med Agnetha Fältskog og Linda Ulvaeus, utgitt i 1981.
Sahra Wagenknecht

Bakgrunn

Sahra Wagenknecht har tysk mor og iransk far. Hennes mor arbeidet for en statsdrevet kunstdistributør. Sahra ble for det meste tatt vare på av sine besteforeldre til 1976, da hun og moren flyttet til Øst-Berlin. I Berlin ble hun medlem av Freie Deutsche Jugend (FDJ). Hun tok sin abitur i 1988 og trådte inn i Sozialistische Einheitspartei Deutschlands (SED) tidlig på året 1989.

Etter Tysklands samling

Noen måneder etter falt Berlinmuren. Hun ble da snart medlem av Partei des Demokratischen Sozialismus (PDS), som var en av forløperne for Die Linke. Hun ble kjent for sin ytring om at Berlinmuren var et «nødvendig onde» i 1992, men har senere presisert og modifisert sine utsagn.
Fra 1990 til 1996 studerte hun filosofi og ny tysk litteratur i Jena, Berlin og Groningen. Hennes avsluttende avhandling handlet om den unge Karl Marxs tolkning av Georg Wilhelm Friedrich Hegel. Dissertasjonen utkom som bok i 1997.
Sahra Wagenknecht har utgitt en rekke artikler om økonomiske spørsmål innenfor den vestlige økonomi. Om den internasjonale finanskrisen kom boken «Wahnsinn mit Methode. Finanzcrash und Weltwirtschaft» (2008). Boken «Freiheit statt Kapitalismus» (2011) analyserer spesielt hvordan statlig gjeldskrise er oppstått og peker ut løsningsmodeller innenfor vestlig økonomi hvor et sosialistisk perspektiv forenes med personlig initiativ, kreativitet og ansvar.
Sahra Wagenknecht markerer seg særlig som en skarp kritiker av nyliberalisme, privatisering og den sosiale nød og fattigdom som er kommet i kjølvannet av det.
Det ble i 2012 kjent at Bundesamt für Verfassungsschutz hadde Wagenknecht og en rekke andre medlemmer av Die Linkes gruppe i Forbundsdagen til observasjon, men at hun ikke var under overvåkning. Observasjon innebar ifølge myndighetene at arbeidet begrenset seg til å gjøre seg kjent med offentlige kilder.
Sahra Wagenknecht ble i 2016 sammen med Dietmar Bartsch valgt som førstekandidat for sitt parti, foran valget i Tyskland 2017.

Annet

Hun var fra 1997 til 2013 gift med Ralph T. Niemeyer. Den tyske politikeren Oskar Lafontaine kunngjorde 12. november 2011 at han og Sahra Wagenknecht hadde et forhold. Lafontaine og Wagenknecht giftet seg 22. desember 2014.
Schlosskirche (Lutherstadt Wittenberg)

Historie

Den første kirken på stedet ble oppført i 1340, og var knyttet til de askaniske hertugenes slott. Ifølge overleveringene, slo Martin Luther sine 95 teser mot avlatshandelen, opp på kirkedøren i 1517. Den såkalte tese-døren vender ut mot slottsplassen. 
Fredrik den vise som var Luthers støttespiller, ble begravet i kirken i 1525. Da opphørte også de private messene i kirken, og den evangeliske gudstjenesten ble innført. Martin Luther ble selv begravet her, 22. februar 1546. I 1560 døde Philip Melanchton i Wittenberg, og ble begravet i slottskirken. I 1760 som var under sjuårskrigen, ble kirken beskutt og satt i brann, og den opprinnelige tese-døren gikk tapt. En ny kirke ble bygget på stedet, og innviet i 1870.
Fra 1885 til 1892 ble kirken og tårnet ombygget i nygotisk stil, til et minnesmerke over reformasjonen. Taket ble renovert 1999-2000, og belagt med fargede taksten, slik det var etter ombyggingen i 1892.