Black Death (film)

Sammendrag

Historien finner sted i 1348 i Europa under middelalderen, og hele kontinentet er befengt av svartedauen. Osmund (Eddie Redmayne), en ung munk, har forelsket seg i Averill (Kimberley Nixon), en jente som bor ved klosteret. Osmund mener det ikke lenger er trygt for henne å oppholde seg dert, så han overbeviser henne om å vende tilbake sitt opprinnelige hjem. Hun ber Osmund om å bli med henne, men han sier nei på grunn av alle sine plikter ved klosteret. Hun forteller ham at hun vil vente på ham i en uke, i håp om at han vil ombestemme seg og komme etter henne. Osmund ber til Gud om å gi ham et tegn på at det er greit at han forlater klosteret og reise til Averill. En utsending kommer fra den regionale biskopen, og de trenger en lokal guide for å vise dem veien til en liten landsby ikke langt fra der Averill bor. Osmund tar dette som tegn fra Gud, og han melder seg frivillig til å vise dem veien til en avsidesliggende liten landsby som er  helt uberørt av pesten. Lederen for utsendingen er en ridder som heter Ulric (Sean Bean), som har fått i oppgave å finne en nekromantiker som ettersigende kan bringe døde mennesker tilbake til livet. Ulrics gruppe består av Wolfstan (John Lynch), Wolfstans mangeårige venn Griff (Jamie Ballard), torturisten Dalywag (Andy Nyman), den fryktløse Mold (Johnny Harris), den stumme Ivo (Tygo Gernandt) og den karismatiske Swire (Emun Elliott). 
De møter flere problemer underveis, og Griff blir drept av Wolfstan etter å avslørt at han har blitt rammet av pesten. I tillegg blir Ivo drept i kamp mot banditter og landeveisrøvere. Ved en myr i nærheten av hjemmet til Averill, finner Osmund flere blodige klær, som gjør at han tror at Averill er død. Utsendingen kommer frem til landsbyen, en uhyggelig utopi ledet av Hob (Tim McInnerny) og Langiva (Carice van Houten). Ulric og gruppen vet ikke hvem av de innfødte som er nekromantiker, og de sier at de bare leter etter et sted å sove for natten. De legger merke til at den lokale kirken er i voldsomt forfall, noe Ulric finner veldig mistenkelig. Men likevel aksepterer de en middagsinvitasjon fra Hob og Langiva. Før middag tar Langiva med seg Osmund og viser ham Averills kropp, og forteller ham at landsbyboerne fant henne i skogen. Averill har et sår i hodet og ser ut til å ha vært død i flere dager. Under selve middagen blir Osmund lokket vekk av Langiva til utkanten av landsbyen hvor han blir vitne til at hun bringer Averill tilbake til livet. Tilbake ved middagsbordet innser Ulric og hans menn at de har blitt dopet ned, men da er det allerede for sendt og de begynner å falle i dyp søvn. 
Osmund, Ulric og hans menn våkner bundet fast i en vannfylt grop. Langiva og Hob tilbyr frihet for dem som gir avkall på Gud, men de som ikke gjør det vil bli drept. Ingen av dem går med på dette. Dalywag blir tatt med til et kors formet som en X hvor han blir korsfestet, og så blir alle innvollene hans fjernet av Hob. Swire ser hele opptrinnet og tilbyr seg å gi avkall på Gud selv om hans kompanjonger sier at han kommer til å bli drept uansett. Swire blir fortalt at han vil bli ført til utkanten av landsbyen og deretter satt fri, men han blir tatt bort og hengt. Langiva frigjør Osmund, og sender ham til en hytte hvor den oppstandne Averill befinner seg. I hytta ser Osmund sin elskede Averill snakke usammenhengende og snuble i sine egne ben, tilsynelatende traumatisert etter alt som har skjedd. Osmund anser det som skjedde med henne som en vederstyggelighet, og han forteller henne at han vil se henne igjen i Skjærsilden. Han stikker henne med en kniv, og hun dør av skadene. Osmund returnerer til landsbyen og tar med seg liket av Averill. Han angriper Langiva ved å skjære henne i ansiktet med kniven, men han blir raskt overmannet og slått bevisstløs. 
Ulric håner Langiva og sier at ingen av hans menn vil snu seg fra Gud. I sinne, tar Langieva med seg Ulric og binder ham mellom to hester som skal sønderrive ham i to deler med mindre han gir avkall på sin Gud. I det hestene begynner å gå hver sin vei og tauene strammes, avslører Ulric at han har Svartedauen. Han ber Osmund fjerne klærne og vise frem sårene hans. I alt oppstyret, legger ikke Langiva merke til at kniven som Osmund kuttet henne med fremdeles ligger i nærheten av der han ble bundet fast. Ulric blir drept, og landsbyboerne er for opptatt til å se på dette opptrinnet til å legge merke til at Wolfstan og Mold kommer seg fri og de dreper noen av landsbyboerne. I kampene blir Mold drept av Hob som senere blir slått ned av Wolfstan og plassert i en innretning som de tok med til landsbyen og var beregnet for å transportere nekromantikeren. Osmund legger merke til at Langiva trekker seg tilbake til en sump, så han griper et kort sverd og følger etter henne inn i tåken. 
Langiva sier at Averill egentlig ikke var død da landsbyboerne fant henne, og hun ble dopet ned slik at hun kunne "gjenoppstå" fra de døde gjennom et hedensk ritual. På denne måten ville Langiva overbevise Osmund om hennes makt. Hun avslører også at hun brukte denne metoden for å beholde kontrollen over hele landsbyen og alle som bodde der. Hun og Hob påstod overfor landsbyboerne at så lenge Langiva og Hob fikk kontrollere den lille byen, så ville alle som bodde der bli reddet fra pesten fordi Langieva hadde heksekunster. Osmund returnerer til landsbyen, og Langiva lusker sin vekk i myrene. Osmund og Wolfstan reiser til klosteret, og Hob blir levert til biskopen. I kjølvannet, blir de resterende landsbyboerne drept av pesten. "Heksen" hadde ikke beskyttet landsbyen, men pesten hadde ikke nådd frem dit fordi de bodde så avsides. Senere gikk det rykter om at Osmund begynte å jakte på og brenne kvinner på bålet fordi de ble anklaget for å være hekser, i et forsøk på å bringe Langiva til rettferdighet og lindre hans egen skyldfølelse over å ha drept Averill. Det blir ikke kjent om han noen gang fant Langiva igjen, eller om han bare så for seg Langiva i ansiktene til alle kvinnene han henrettet for å være hekser.