google/wiki40b huggingface dataset:
Katafalk

Katafalk (egentlig «skuestillas») er en forhøyning, likbåre eller kjerre som likkister står og fraktes på under gravferdsseremonien i kirken. Ordet kan også brukes om castrum doloris («lidelsens festning») som vanligvis betegner en dekorativ bygning eller et barokt gravminne under store begravelser der den døde ligger i åpen eller lukket kiste.
Olavskirken ruin

Olavskirken ruin (Skeidi kirke) er ruinene etter en steinkirke fra før 1150 i Bamble kommune i Telemark. Kirkas opprinnelige navn var "Skeidis kirkja i Bamblum". Kirka har sannsynligvis vært ca. fire meter lengre enn hva ruinene antyder, og var i så fall Telemarks største steinkirke i eldre tid. Den var sentrum for olavsdyrkinga i Gimsøy klosterområde i middelalderen.
Kirka er bygget i romansk-normannisk stil. Den hadde en rekke uvanlige bygningstrekk, bl.a. lektorium og et eget rom for jordiske verdier, som i dag kalles «Mariakapellet». Dette lille rommet ble innvidd av biskop Halvor Bergan i 1998, er i dag oppvarmet og lyssatt og åpent for publikum året rundt. Fremdeles står deler av trappen som førte opp til lektoriet, og den er synlig i korbuen. På alterbordet oppe i koret er det en fordypning for den innviede altersteinen. Et annet typisk trekk ved kirken er chevronborden rundt buen over inngangsportalen (se bilde). Det er få norske murkirker fra 1100-årene, men sammen med Nidarosdomen og katedralene i Bergen og Stavanger er denne kirka tydelig inspirert av engelsk normannisk arkitektur.
I 1840 ble den gamle kirka revet for at man skulle kunne bruke steiner dels til fundamentering av den nye kirka, dels til steingjerdet rundt kirkegården. Planene fra 1950-tallet om å gjenreise den opprinnelige kirka er nå skrinlagt.
Helt til 1738 omfattet Skeidi sogn Sannidal, Skåtøy, Kragerø og Bamble. Sannsynligvis var kirken hovedkirke i Grenland, en slags «fylkeskirke», og hadde dermed høyest status av alle kirkene i området. Olavskirken ble erstattet med ny kirke i 1845: Bamble kirke.

Valgkirke 1814

Valg på utsendinger til riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814 ble gjennomført i denne kirken. Dette var Norges første nasjonale valg.

Kulturminne

Olavskirken ruin er et kulturminne og har nummer 52378 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Lion Feuchtwanger

Liv

Feuchtwanger skrev, etter sitt studium i historie og germanistikk i München og Berlin, teaterkritikker for Siegfried Jacobsohns tidsskrift Die Schaubühne. Han grunnla 1908 sitt eget kulturtidsskrift Der Spiegel, som samme år ble slått sammen med Die Schaubühne. Han flyttet til Berlin i 1927. Under en foredragsreise gjennom USA ble han i 1933 overrasket av nasjonalsosialistenes maktovertagelse, og vendte på grunn av sin jødiske avstamning ikke tilbake til hjemlandet. I februar 1933 holdt han tale på hotell Commodore i New York. Han påpekte da at det fantes rundt 450.000 jøder i Tyskland, et land med rundt 65 millioner innbyggere. Likevel utkom det daglig atten millioner eksemplarer av antisemittiske aviser, det vil si førti eksemplarer per jøde. I mars 1933, da han oppholdt seg i Sveits, gikk nazistene til angrep på huset hans i Berlin. De stjal med seg hans kones bil og et halvferdig romanmanuskript, og rev i stykker et portrett av Eleanor Roosevelt. «Jeg tror de hadde tenkt å skyte meg, men mislyktes fordi jeg ikke var der,» uttalte Feuchtwanger selv.
Han bosatte seg i Syd-Frankrike, og ble i 1940 internert av det franske Vichy-regimet. Det lyktes ham imidlertid å flykte over Portugal til USA, hvor han bodde i Pacific Palisades i California frem til sin død. Feuchtwanger var en av grunnleggerne av det tyskspråklige Aurora-Verlag i New York i 1944.
Feuchtwanger skrev en rekke romaner, fortellinger, dramaer og essays.
Johan de Witt

Nederlands første statsmann

I 1653 ble de Witt gjennom sin onkel Cornelis de Graeffs påvirkning statssekretær og fikk stor innflytelse på den daværende utenrikspolitikken. Under hans ledelse ble det erklært fred med England i 1654 og Westminster-avtalen undertegnet. I disse turbulente tidene utgjorde hans rådgiver Coenraad van Beuningen en stor støtte.
Hans periode som statsmann var preget av sterk økonomisk vekst og selve høydepunktet i den såkalte «Nederlandske gullalderen».
Efter at Nederland i 1665 igjen hadde erklært krig med England, var de Witt på ny aktuell i fredsforhandlinger. I 1667 ble Breda-avtalen undertegnet, som på ny erklærte fred mellom de to statene.

Traktat om livrenten

I 1671 publiserte de Witt en traktat ved navn Waerdye van Lyf-Renten Naer Proportie van Los-Renten, hvor han viste at livrenten til et bestemt rentenivå var billigere enn oppsigelige skyldsbrev. Siden han bare kunne vise til lite tilfredsstillende statistikk fra det nederlandske livrenteregistret, baserte han sine beregninger på en enkel statistisk mortalitetsmodell.

1672

I Nederland blir året 1672 betegnet som «katastrofeåret», Rampjaar.
Et av de Witts politiske mål var å avskaffe stattholderembedet for å forhindre at huset Oranien skulle få ny innflytelse. Sammen med Andries de Graeff, Gaspar Fagel og Gillis Valckenier lyktes de Witt i å få stendene i provinsen Holland til å vedta det såkalte «evige ediktet». Ediktet innebar blant annet at generalkapteinen eller generaladmiralen av Nederlandene ikke kunne være stattholder i noen provins. I tillegg avskaffet provinsen Holland selve embedet stattholder. Andre provinser fulgte snart etter og dermed ble stattholderembedet erklært avskaffet.
de Witts stilling ble imidlertid ikke forsterket. Dels var det kalvinistiske presteskapet hans motstandere og dels ble den unge prins Vilhelm III av Oranien stadig mer populær. Når så Frankrike og Ludvig XIV i 1672 gikk til krig mot republikken, ble prins Vilhelm valgt til generalkaptein og stattholder. Man hadde ikke vært forberedt på krig og de Witt hadde tidligere ikke fått gehør for en omfattende opprustning. Da krigen brøt ut fikk han allikevl ansvaret for situasjonen og han forlot sitt embete 1. juli 1672.
Broren Cornelis de Witt som blant annet var leder av Hollands og Vest-Frieslands stenderforsamling, hadde støttet de Witts politikk. Broren ble utsatt for en falsk anklage om mordforsøk på Vilhelm av Oranien og dømt til landsforvisning. Under et besøk som de Witt gjorde hos broren i fengselet i Haag ble vaktene sendt bort under påskudd av at bøndene i området var på tyvetokt.  Brødrene var helt uten beskyttelse da en stor menneskemengde angrep og dro dem ut av fengselsbygningen. På utsiden ble brødrene myrdet og likene lemlestet.
Den rettsmedisinske kommisjon

Vurderinger i Breivik-saken

I rettssaken mot Anders Behring Breivik ble flere motstridende erklæringer fremlagt for retten, og kommisjonen kom med motstridende uttalelser til disse erklæringene.
Sju av kommisjonens ni medlemmer vurderte Breivik-erklæringene: Psykiater Andreas Hamnes, psykiater Agneta Nilsson, psykiater Gunnar Johannesen, barne- og ungdomspsykiater Jannike E. Snoek, spesialist i klinisk psykiatri og nevropsykiatri professor Kirsten Rasmusen, spesialist i klinisk psykiatri og nevropsykiatri professor Knut Waterloo og psykiater Karl Heinrik Melle. Psykiater Hege Saltnes og spesialist i klinisk psykologi Annika Melinder var inhabile i saken.
Kommisjonen ble sterkt kritisert under Breivik-saken da det ble lagt frem to motstridende sakkyndige utredninger. Se rettsmedisinske vurderinger av Anders Behring Breivik. Under høringen i tingretten kom det frem at det første av tre møter i kommisjonen ble avlyttet av NRK via en mobiltelefon som ikke var avslått. NRK avslørte da at minst tre av medlemmene var kritiske til den første sakkyndige utredningen.
Rue de la Vistule

Rue de la Vistule er en gate i 13. arrondissement i Paris, i quartier de la Maison-Blanche.

Historie

Den het tidligere rue du Marché-aux-Porcs, og fikk nav etter den polske elven Visla (fransk: Vistue) i 1877.
Utmerkelsesordenen (Jamaica)

Utmerkelsesordenen (engelsk: Order of Distinction) er en jamaikansk orden innstiftet 18. juli 1969 til belønning av viktige og fremragende fortjenester av Jamaica. Jamaicas generalguvernør er ordenskansler. Ordenen kan tildeles både jamaikanere og utlendinger. Utmerkelsesordenen rangerer som den sjette og siste i Jamaicas ordensvesen, etter Nasjonalheltens orden, Nasjonens orden, Ordenen for fremragende virke,  Fortjenstordenen og Jamaicaordenen.

Insignier

Ordenstegnet for Utmerkelsesordenen består av et trekantet metallstykke med utbuede kanter. Ordenens motto, «DISTINCTION THROUGH SERVICE», står skrevet langs kantene av ordenstegnet. Ordenstegnene for kommandører og offiserer skiller seg fra hverandre ved at midtmedaljongen for kommandører er svart og bærer Jamaicas riksvåpen som motiv, mens den for offiserer er firkantet og i gul emalje med riksvåpenet på. Ordenstegnet for kommandører er opphengt i båndet i et ledd utformet som to sammenslyngede bokstaver «J», et element ordenstegnet for offiserer mangler. 
Ordensbåndet er grønt med tre smale gule midtstriper og kantstriper i svart og gult. Grønt, gult og svart er fargene i Jamaicas flagg.
Kommandører bærer ordenstegnet i bånd om halsen, offiserer i bånd på brystet.

Tildeling

Utmerkelsesordenen tildeles av Jamaicas generalguvernør etter råd fra statsministeren. Den som er utnevnt til offiser, kan senere forfremmes til kommandør. Utenlandske ordensinnehavere regnes som æresmedlemmer. 
Det holdes investiturseremonier for nye ordensmedlemmer i generalguvernørens residens King's House i hovedstaden Kingston.
Husmannskost

Husmannskost var opprinnelig betegnelsen for en grov og enkel kost som var vanlig på husmannsplasser. Begrepet stammer formentlig fra tysk Hausmannskost, men er også godt kjent i Skandinavia. 
Husmannskosten omfatter tradisjonelle retter, basert på billige råvarer som poteter og andre rotfrukter, kornprodukter og fleskekjøtt. Blant de mest kjente retter er poteter med kjøttkaker eller stekt flesk, fleskeomelett, pannekaker og forskjellige grøtretter. Også typiske stedsbundne retter som grønlangkål defineres som husmannskost. Det var forøvrig karakteristisk at det ved denne type retter stort sett ikke ble anvendt krydderier. 
Den renessanse som foregår av denne type tradisjonell matlaging er i vid utstrekning preget av en modernisert tilgang til husmannskjøkkenet samtidig med at vesentlige elementer opprettholdes.
Popo the Puppet

«Popo the Puppet» er en amerikansk filmsang, skrevet av Sylvia Fine. Den ble sunget og danset til av hennes ektemann, Danny Kaye, og et kor som forestilte marionetter i filmmusikalen, På rivieraen (On the Riviera) fra 1951.
Kaye spilte inn sangen på plate 27. juni 1950. Den ble utgitt på singlen Decca 9-27199. A-siden var «Tubby the Tuba Song».

Norsk versjon

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den bærer tittelen «Poppo».
Bjelovar-Bilogora

Administrativ inndeling

Bjelovar-Bilogora fylke er inndelt i fem byer og 18 kommuner.
Alexandrina Barbosa

Klubb

Barbosa var nesten blant de topp 10 målscorere i EHF Women's Champions League i sesongen 2005–06 når hun spilte for Parc Sagunt, med 46 mål i det gamle konkurranseformatet.
Alexandrina Barbosa var den 5. beste målscorer i EHF Champions League i sesongen 2010-11 mens hun spilte for Itxako og 4. beste i 2011–12.
Barbosa signerte i april 2012 kontrakt med den rumenske toppklubben Oltchim.

Landslag

Barbosa fikk i 2012 spansk statsborgerskap etter at hun hadde spilt i Spania i mange år og bestemte seg for å representerer Spania på internasjonalt nivå.
Finnøya (Hamarøy)

Finnøya (lulesamisk: Dirvik, lulesamisk historisk: Dirvvek) er ei øy i Hamarøy kommune i Nordland. Øya ligger nordvest for tettstedet Innhavet med Sagfjorden i sør, Kaldvågfjorden i nordvest og Innhavet i nordøst. Med et areal på 67,88 km² er Finnøya Norges 60. største øy. Det var 52 innbyggere på øya i 2001. På østsiden ligger øyas høyeste punkt, Straumfjellet, som er 436 meter over havet. 
Fylkesvei 662 går langs sørkysten av Finnøya, og gir forbindelse til fastlandet og europavei 6 via bru over Røttangsstraumen. Sagfjord kirke ligger i grenda Karlsøy.
Hydrobygget

Historie og utforming

Bygningen og den tilgrensende parken, kjent som Hydroparken, ble bygget og anlagt da Norsk Hydro bygget sitt hovedkontor i Bygdøy allé 2 i 1960. Norsk Hydro kjøpte tomten i 1955. Før dette lå Mogens Thorsens stiftelse på tomten, med en bygning nær krysset Drammensveien / Bygdøy allé. 
Bygningen og parken er i funksjonalistisk stil. Viksjø knyttet til seg landskapsarkitektene Grindaker og Gabrielsen som utformet parken. 
Hydro flyttet etterhvert sitt hovedkontor til Vækerø, og bygningen ble så brukt av kunstgjødselsavdelingen i Hydro. Denne ble i 2004 fisjonert ut av Hydro og kjent som Yara International. Bygget er i dag eid av Norsk Hydros Pensjonskasse, som leier det ut. Denne eier og drifter også Hydroparken, men denne er offentlig tilgjengelig.
Xerolycosa

Utseende

Xerolycosa artene er generelt ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Amanda Lundbom

«Amanda Lundbom» er en svensk folkelig vise, som også har vært spredt som skillingstrykk. Opprinnelsen er ukjent.

Teksten

1.Har ni sett Amanda Lundbom,

bom fadderi å fadderadderalla

hon är inte någon ungdom.

bom fadderi å fadderadderalla

Hon är fyllda trettiofem,

bom fadderi fadderullanlej, håll i

men hon ser ut som femtiofem.

bom fadderi fadderullanlej
2.Hon är galen uti karar

bom fadderi...

men Gud Fader dem bevarar,

bom fadderi...

Herre se till våran nö

bom fadderi

och låt Amanda dö som mö.

bom fadderi...
3.Annars harh on mycket peng hon

och en säng med sängomhäng om,

så att man skal slippa si

hur den ser ut som bor däri.
4.Hon har byrå av mahogny

en putell med ådkålång i.

Hon har egen symaskin

och den är smord med terpentin.
5.Så har hon en dalkarlsklocka

som slår sju når den är åtta,

och en grammofon så rar,

som spelar: Kommer du ej snart?
Nehalennia

Nehalennia var en gudinne som ble tilbedt i romertiden, i og rundt elven Scheldes delta og i området langs Rhinen. Hun var både en gudinne som beskyttet sjøfarere (fiskere og sjømenn) og en fruktbarhetsgudinne i keltisk-germansk mytologi. Ved Domburg i Nederland og ved Köln i Tyskland er det funnet stenaltere, votivstener og rester etter templer bygget til ære for henne. Steinalterne og votivstenene som ble funnet i Nederland, kan sees i museer i Middelburg og Leiden. Stenene ble antagelig ofret av sjøfarende handelsmenn for å sikre (eller takke for) en trygg sjøreise.
14. april 1970 fikk fiskeren K.J. Bout deler av et Nehalennia-alter i garnet da han fisket ved Colijnsplaat. Senere fant han rundt 200 votivstener og rester av et romersk byggverk. Det er ikke første gang slike funn er gjort i Nederland, allerede i 1647 ble rester etter et Nehalennia-tempel funnet ved Domburg.
Det meste man vet om henne, har man lært av funnene som er gjort etter 1970. Det antas tilbedelsen av Nehalennia var på sitt høyeste i det 2. og 3. århundre f.Kr. Den gangen var det minst to, kanskje tre templer til ære for henne i området som i dag er provinsen Zeeland, sørvest i Nederland. Området spilte en viktig rolle i romernes handelstrafikk mellom England og landområdene langs elven Rhinen.
Nehalennia ble vanligvis avbildet sittende, med en kurv full av epler (symbol for fruktbarhet) og en (hund) (symbol for trofasthet).
I dagligtalen ble hun antagelig kalt Neeltje Jans. I august 2005 ble et replika av et Nehalennia-tempelet åpnet ved Colijnsplaat på Noord-Beveland, like ved stedet der den tapte byen Ganuenta lå. Videre er en arbeidsøy som ble anlagt i forbindelse med byggingen av Oosterscheldekering (en del av Deltaprosjektet) oppkalt etter henne.
Månstorp

Månstorp, i dag også kalt Månstorps gavler etter slottsruinene. Disse ligger mellom tettstedene Västra Ingelstad og Östra Grevie i dagens Vellinge kommune. Da det ble oppført var det imidlertid en del av det østlige Danmark og hadde navnet Mogenstrup fram til 1658, da Skåne ble svensk land etter freden i Roskilde som følge av det danske nederlaget i Karl Gustav-krigene.
Slottsanlegget var en svensk befestning under den skånske krig og ble ødelagt av danske styrker i 1678 og aldri gjenoppbygget.
Piazza Skanderbeg

Piazza Skanderbeg er en liten plass i Roma, hvor gatene Vicolo Scanderbeg og Via della Panneteria møtes.
Det har navn etter eieren på 1400-tallet, den albanske nasjonalhelten Skanderbeg. som bodde her i årene 1466-1467. Paven ville innkvartere ham i Palazzo Venezia, men Skanderbeg foretrakk å bo her, hos venner. Hans skjeggprydede portrett er plassert på en minneplate over porten til nr 117.
Sphaenognathus

Utseende

Store (hannen opptil 8 centimeter), avlange hjortebiller. Hannene har forstørrede kjever, hos denne slekten er de lange, tynne og pinsett-formede. I alle fall pronotum er påfallende hårete. Et påfallende trekk er at hannene har fire fasettøyne.
Disse artene har ofte metalliske farger på dekkvingene og/eller pronotum.

Levevis

Larvene utvikler seg nede i bakken i humus-rik jord.

Utbredelse

Bortsett fra to arter fra Australia lever alle i Sør-Amerika. Disse artene holder til i høyereliggende skoger, gjerne mellom 2000 og 3000 meter over havet. Slektens utbredelse følger den nordlige delen av Andesfjellene.
Nylig ble det oppdaget en art fra Argentina, et stykke fra slektens hittil kjente utbredelsesområde i Sør-Amerika.
Berguedà

Berguedà er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er Berga.
Det grenser i nord til Baixa Cerdanya, i øst til Ripollès og Osona, i sør til Bages, og i vest til Solsonès og Alt Urgell.
Berguedà har 41 488 innbyggere og et areal på 1 184,89 km².
Birkir Már Sævarsson

Landslaget

Han ble tatt ut i Islands EM-tropp til EM i Frankrike 2016. Under gruppespillkampen mot Ungarn scoret han et selvmål som resulterte i at kampen endte 1-1.
Han ble tatt ut i Islands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Jamaicas flagg

Jamaicas flagg er grønt, svart og gult. Det består av et gult andreaskors, som er hovedstaden Kingstons byvåpen, med to grønne og to svarte triangelformede felt. Det grønne symboliserer fremtidshåp og jordbruksrikdom. Det svarte står for kraft og kreativitet blant Jamaicas folk og det gule representerer sollyset og nasjonens velstand. Flagget ble tatt i bruk på landets uavhengighetsdag; 6. august 1962.
Ett og samme flagg benyttes som nasjonalflagg på land, handelsflagg og statsflagg på land og til sjøs.
Etter at Libya endret flagget sitt i 2011 og Mauritania endret sitt i 2017 er nå Jamaica det eneste landet i verden som ikke har rødt, hvitt, eller blått i flagget sitt.

Orlogsflagg

Jamaica har et orlogsflagg etter britisk mønster, det vil si en white ensign med hvit flaggduk, rødt kors og med nasjonalflagget i kantonen.
Agelastica

Utseende

Nokså små, ovale, blanke, gjerne blå bladbiller.
Kroppen er litt pæreformet, antennene ganske tynne.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den Palearktiske økosonen.
Bregnemåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 31 – 37 mm), slank, lysbrun måler. Forvingen har en omtrent rettvinklet spiss og to rette, mørke tverrbånd, det ytterste av disse er hvitt på yttersiden. Mellom tverrbåndene er det en mørk flekk. Langs ytterkanten går det en mer eller mindre tydelig, hvit tverrstripe. Bakvingen er silkeaktig lysgrå. Larven er purpur-brun med spredte, korte børster, en hvit sidestripe og en bred, mørk lengdestripe over denne.

Levevis

Denne artens larver lever på einstape (Pteridium aquilinum) og er dermed en av ganske få sommerfugler som utnytter bregner som næringsplanter. Arten finnes i skog og heier der einstape vokser. De voksne målerne flyr om natten i mai – juni og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Arten finnes i Europa. I Norge finnes den mest langs kysten til Hordaland.
Paris Metrolinje 6

Metroen i Paris' linje 6 er en semisirkulær linje i den sørlige delen av Paris, og går mellom Charles de Gaulle – Étoile og Nation. Den ble tatt i bruk i 2. oktober 1900. Traséen er totalt 13,6 km lang, og går over bakkeplan halvparten av strekningen (6,1 km).

Materiell

I 1974 ble linje 6 utstyrt med vognsett av typen MP73 som et ledd i å redusere støynivået. Vognene er utstyrt med gummihjul, som både er støysvake og bidrar til en myk gange.
Ted (film)

Handling

John Bennett (Mark Wahlberg) og teddybjørnen Ted (stemme fra Seth MacFarlane) har vært bestevenner siden barndommen, da den den gang venneløse John ønsket seg at Ted skulle snakke for å få seg en venn. Men så får John seg en kjæreste i Lori (Mila Kunis), som etter fire år får nok av Johns barnslige oppførsel og krever at han velger mellom forholdet og sitt noe spesielle vennskap med Ted. John er knust over valget han må ta, siden han både elsker Lori og har et svært tett bånd til teddybjørnen, men oppdager raskt at Lori ikke ønsker noen mellomting.
Samarbeidsteknologi

Samarbeidsteknologi refererer til programapplikasjoner som brukes for å gjøre deling av prosjektrelatert informasjon mellom geografisk adskilte medlemmer av et kreativt prosjektteam mer effektiv. Disse programmene blir ofte benyttet gjennom bruk av web-baserte plattformer.
Uttrykket «samarbeidsteknologi» ble opprettet i 2003, da 7 britiske leverandører gikk sammen og opprettet Network for Construction Collaboration Technology Providers (NCCTP). Dette ble gjort for å promotere fordelene ved bruk av samarbeidsteknologier i arkitekt-, ingeniør- og konstruksjonsrelaterte teknologier.
Reductio ad Hitlerum

Reductio ad Hitlerum (også å trekke nazi-kortet) er en argumentasjonsfeil som påkaller Adolf Hitler eller noe tilknyttet nazismen for å skape støtte for et poeng. På 2000-tallet kalles det hitling når det spilles på Hitlers navn.  
Begrepet er skapt av Leo Strauss og brukt første gang i boken Natural Right and History som kom ut i 1953.
«Reductio ad Hitlerum» kan grupperes som feil i antagelse eller flertydighet og kan være et stråmannsargument, et villspor, et «slippery slope argument», et ad hominem-argument, et sirkelargument, kan spille på fordommer eller på terror og være en sterk eller svak analogi. 
Tankefeil som involverer Stalin og andre diktatorer («reductio ad Stalinum») brukes også i diskusjoner.

Godwins lov

Godwins lov tilsier at jo lengre en Internett-debatt blir, jo mer sannsynlig er det at debattanter trekker inn nazismen. Loven ble formulert av Mike Godwin i 1990.