Alf Cranner

Bakgrunn og arbeid

Alf Cranner har gått malerlinjen ved Statens Kunst- og Håndverksskole. Han underviste i musikk og tegning frem til han pensjonerte seg i 1998.
Cranner mottok fiolinundervisning som barn (av blant andre bestefaren Ingvald Cranner), og begynte å spille gitar som 13-åring. Han hadde allsidige musikalske interesser. Cranner spilte klassisk gitar og vanket i jazzkretser. I 1961 ble han medlem av Visens venner. Her møtte han blant andre den svenske visesangeren Olle Adolphson, som var med på å avgjøre hans karrierevalg. Her begynte han også sitt arbeid med norske folkeviser, som kom til å prege hans repertoar frem til midten av 1970-tallet.
Rolv Wesenlund, som den gang var innspillingsleder for plateselskapet Philips, tilbød Cranner platekontrakt i 1963, og året etter kom LP-en «Fiine antiquiteter». Den består av 18 norske folkeviser, bearbeidet og fremført av Cranner kun akkompagnert på gitar. I 1964 ble han kjent med Alf Prøysen, et bekjentskap som ble avgjørende for Cranners videre utvikling. Prøysen skrev flere tekster som Cranner satte melodi til, deriblant «Å, den som var en løvetann». På samme tid traff han komponisten Geirr Tveitt, et møte som resulterte i LP-en Både le og gråte (1964), med tonesatte dikt av Jakob Sande. I 1966 dro Cranner på en turné med poeten Harald Sverdrup i regi av Den Norske Bokklubben. Et opptak av konserten i Universitetets Aula ble utgitt på LP-en «Vers og viiiiiiser». I 1967 utgav Cranner sin kanskje viktigste plate i 60-årene, Rosemalt Sound. Her samarbeidet han med komponisten og musikeren Alfred Janson, og kombinerte visetradisjonen med jazz.
I 1970-årene innledet han et samarbeid med forfatteren og kåsøren Odd Børretzen, og de gav ut to LP-er sammen, med opptak fra konserter. Cranner gikk inn i dette tiåret som en moden visekunstner, både som komponist og tekstforfatter. Han mottok Spellemannprisen 1974 i klassen visesang for albumet Trykt i år og Spellemannprisen 1977 i klassen visesang for albumet Vindkast. På 1980-tallet samarbeidet han igjen med jazzmusikere, deriblant Egil Kapstad og bandet Lava. I 2003 kom samleplaten 50 beste fra 40 år. Hans foreløpig siste utgivelser er Som en rose (2004), der han har oversatt og tolket den skotske forfatteren Robert Burns, og I går, i dag, i morgen (2006), som er en liveinnspilling fra jubileumskonserten i Konserthuset i forbindelse med hans 70-årsdag. 
Alf Cranner har også skrevet musikk til teater bl.a. i samarbeid med Klaus Hagerup, til Romeo og Julie i regi av Kjetil Bang-Hansen på Det norske teatret og til filmene Jentespranget fra 1972 og Faneflukt fra 1973. I 2001 gav han ut boka Jordbundet og himmelvendt, som er en biografi om hans oldefar, oppfinneren Christian Holberg Gran Olsen. I 2007 kom Alf Cranners visebok I Adrians hus – sangpoesi og viser. Den svenske visesangeren og låtskriveren Gunnar Källström sammen med bandet Fridens Liljer sang i 2013 inn en CD med 11 viser av Alf Cranner, hvorav 10 av Cranners tekster i Källströms gjendiktning. Platen har tittelen "Fåglar med höjdskräck" og er utgitt av Kakofon Records. Alf Cranners bok Fra Alf til Alf om vennskap og samarbeid med Alf Prøysen kom ut i 2016. I 2019 gjorde Cranner comeback som artist med albumet Presang, der han synger med Knut Reiersrud Band. Albumet ble etterfulgt av en rekke konserter rundt om i landet, blant annet under Oslo Jazzfestival 2019.
Alf Cranner har vært bosatt i Kragerø siden 1960-årene.