Slaget i Hafrsfjord

Slaget

I Haraldskvedet fortelles det at kongen kjempet mot Kjøtve den rike, som kom med knarrer (en type laste- eller handelsskip) østfra. Hovedpersonen kalles i kvadet «østmennenes konge", som bodde på Utstein». Hovedpersonen felte flere motstandere, og resten flyktet østover med baken i været.
Snorre Sturlason forteller at horder, ryger, egder og teler samlet skip og våpen for å gå imot Harald. Da Harald fikk høre dette, gjorde han klar sine egne skip, og seilte sydover. Dermed møttes de to hærene nord for Jæren, ved Hafrsfjord. Snorre forteller videre at det ble en hard kamp, men kong Harald fikk seier. Flere av småkongene falt, men Kjøtve den rike greide å flykte over til en holme der det var en stor borg. Etter dette slaget fikk Harald, ifølge Snorres beretning, ingen motstand i Norge.

Beliggenhet

Slaget skal ha blitt utkjempet i Hafrsfjord mellom Sola og Stavanger. Dykkere har lett etter mulige rester etter slaget, men ennå er ingenting funnet. Det er fortsatt uvisst nøyaktig hvor slaget sto, men man antar at den bygdeborgen som kong Kjøtve angivelig flyktet opp på ligger på Ytraberget ved Røyneberg i Sola kommune.

Datering

Det er vanskelig å gi en presis datering av slaget i Hafrsfjord. Det tradisjonelle årstallet 872 kommer fra de islandske annalene. Rudolf Keyser kom til samme år. Han tok utgangspunkt i slaget ved Svolder i år 1000 og regnet seg bakover i tid ved å ta utgangspunkt i antall år sagaene oppgir at kongene hersket. Flere rent subjektive avgjørelser lå til grunn for Keysers årstall, men resultatet 872 kom senere til å få stor utbredelse gjennom P.A. Munchs historieskrivning.
Halvdan Koht tok også utgangspunkt i år 1000, men avviste sagaenes datering. Ved å regne antall ætteledd à ca. 30 år tilbake til Harald Hårfagre skal kongen ha vært født ca. 865 og dødd ca. 945. Han plasserer samtidig slaget til ca. 900. Dette var lenge en akseptert tidfestning i historikermiljøet.
Ólafía Einarsdóttirs systematiske studier av sagakronologi plasserer imidlertid Haralds dødsår til 931/32, noe som tidfester Hafrsfjord til 870-75. Einarsdóttirs oppfatninger rundt Haralds dødsår er nå akseptert blant historikere, selv om dateringen av slaget i Hafrsfjord fortsatt er usikker. 880-tallet synes likevel akseptabelt for de fleste.

Moderne historieforskning

Snorres fortelling om Harald Hårfagre går ut på at Vestfold var hans basis for å samle Norge til ett rike. Historikerne heller nå mer og mer til at Sogn eller et annet sted på Vestlandet var utgangspunkt for rikssamlingen, kanskje Utstein, som er den eneste kongsgården på Vestlandet vi vet at Harald hadde før slaget i Hafrsfjord. Haraldskvedet, som til tross for at det er kort og inneholder få opplysninger, må regnes som mer pålitelig informasjon enn Snorres saga, som ble skrevet mer enn 300 år etter slaget. I Haraldskvedet står det at motstandere kom østfra, og dro tilbake samme veien etter at slaget var over. Det passer dårlig med fortellingen om at Harald var fra Øst-Norge. Noen mener at småkongene på Agder og i Viken i virkeligheten var vasaller under danskekongen, og at de ble sendt vestover for å angripe Harald Hårfagre som truet det danske overherredømme langs Skagerrakkysten.
Sannsynligvis ønsket Snorre å fremheve Vestfold som utgangspunktet for den norske rikssamlingen fordi Vestfold og Viken på Snorres tid fortsatt var danskekongens interesseområde. Snorre skrev sine kongesagaer rundt 1230. Så sent som i 1204 var det danske kongen Valdemar Seier i Vestfold for å kontrollere kongevalget av baglernes konge Erling Steinvegg. Ikke før med Valdemars død i 1241 sluttet danske konger - for en periode - å gjøre krav på Viken.
Det mest sannsynlige er altså at Harald Hårfagre var en Vestlands-konge, og at det var på Vestlandet han hadde riket sitt. Vestlandet er også det han samlet til ett rike; ikke det som i dag er Norge. Skaldekvadene nevner fem kongesgårder; Utstein, Avaldsnes, Fitjar, Alrekstad og Seim. Det er trolig området rundt disse gårdene; omtrent det som i dag er Rogaland og Hordaland, som var Harald Hårfagres rike.
Omstendighetene rundt slaget og følgene av, drøftes av professor Torgrim Titlestad i boken Slaget i Hafrsfjord (bok) fra 2017.

Monumenter

Til minne om slaget i Hafrsfjord har det blitt satt opp en bronseskulptur ved Møllebukta helt øst Hafrsfjord; Sverd i fjell av Fritz Røed, 1983.
På Røyneberg i Sola kommune er det reist en minnebauta som ble avduket av kong Olav V ved 1100-års jubileet i 1972. 
På Hafrsfjorddagen den 18. juli 1872 ble riksmonumentet på Haraldshaugen ved Haugesund satt opp. Man regnet da med at det var 1000 år etter slaget. Når den 18. juli er regnet som dagen for slaget, er det basert på en misforståelse. Da riksmonumentet på Haraldshaugen skulle innvies, skjedde det den 18. juli. Grunnen til at datoen ble valgt var ikke fordi den hadde noe som helst med den historiske bakgrunnen å gjøre. Det var rett og slett den datoen som kronprinsen (den senere Oscar II) hadde tid til å sette av til besøket. Historien har et lite apropos til dette: Vidkun Quisling gjorde et stort nummer av at han var født nettopp på «årsdagen for Norges samling». Han var med andre ord heller ikke klar over bakgrunnen for akkurat denne datoen. Man har antatt at Harald Hårfagre skal være gravlagt i Haraldshaugen, men dette har vært svært omstridt.