google/wiki40b huggingface dataset:
Cuba Gooding jr.

Bakgrunn

Hans farfar var fra Barbados og hans familie emigrerte til Los Angeles og deretter til New York City før Cuba Gooding jr. ble født. Gooding studerte ved flere videregående skoler blant annet ved Tustin High School, Apple Valley High School og John F. Kennedy High School i Granada Hills, Los Angeles. Gooding tjenestegjorde som klassens president ved flere anledninger.
Gooding ble troende kristen i en alder av tretten år. 
Gooding opptrådte med breakdance sammen med sangeren Lionel Richie under avslutningsseremonien for Sommer-OL i 1984 som denne gangen ble avholdt i Los Angeles. Etter å ha blitt uteksaminert fra videregående skole studerte Gooding japansk kampsport i tre år, før han for alvor begynte som skuespiller.

Skuespiller

Tidlig i karrieren hadde han små gjesteroller i TV-serier som Hill Street Blues (1981), Amen (1988) og i MacGyver (1988, 1989 og 1990). 
Goodings første store rolle var i regissør John Singletons kinofilm Boyz n the Hood (1991). Han fulgte opp denne suksessen med roller i andre kjente filmer som Et spørsmål om ære (1992), Lyn Jack (1994), Outbreak (1995), Men of Honor (2000), Rat Race (2001) og i The Fighting Temptations (2003) der han spilte mot Beyoncé Knowles. 
13. mars 1994 giftet Gooding seg med sin kjæreste Sara Kapfer, som han fikk tre barn sammen med: Spencer, Mason og Piper. Gooding spilte en arrogant fotballspiller på randen av sin karriere i Cameron Crowes film Jerry Maguire (1996). Filmen ble en stor suksess, og Gooding ble tildelt Oscar for beste mannlige birolle. 
I 1997 hadde Gooding en birolle i filmen As Good as Det Gets. De neste årene hadde filmene hans en varierende grad av vellykkethet. Gooding hadde en mindre birolle i regissør Ridley Scotts film American Gangster (2007), med blant andre Denzel Washington og Russell Crowe på rollelisten.
Gooding opptrådte også i en rekke filmer som ikke var spesielt kommersielt vellykket, for eksempel Boat Trip (2002), Norbit (2007) og Daddy Day Camp (2007), som alle fikk ekstremt negative anmeldelser og, med unntak av Norbit i 2007, gjorde det dårlig i kinosalene. Gooding hadde også hovedrollen i filmen A Murder of Crows, som han produserte sammen med sin gode venn og forretningspartner Derek Broes. Filmen ble Gooding sitt første forsøk på å produsere en film.
Arendal Klubselskap

Arendal Klubselskap var en herreklubb stiftet på begynnelsen av 1800-tallet. Det er usikkert nøyaktig når det ble stiftet men klubbens lover er datert 29. september 1804. Klubbens første vert var kjøpmannen Rasmus Ørting som hadde gjestgiveri på Tyholmen. Klubben skal videre ha holdt hus i blant annet Peder Thomassens gate, på Langbrygga, på Fiskebrygga og på Fønix hotell.

Et samlingspunkt

Klubben var dannet etter engelsk mønster hvor dannede herrer kunne koble av i komfortable omgivelser; lese aviser, ta et glass, diskutere politikk og forretninger, spille kort, eller utfordre hverandre i biljard. Klubben arrangerte også ball, middager og andre tilstelninger.
Klubben har hatt flere prominente medlemmer, deriblant skipsreder Samuel Eyde, far til Sam Eyde. Samt reder og industrigrunder Axel Nicolai Herlofson.

Arendalskrakket

Klubben ble nedlagt 1.januar 1887 som følge av Arendalskrakket året før. Dette var et bankkrakk som fikk store økonomiske følger for Arendal. Nedleggelsen var imidlertid kortvarig. Allerede samme år, 5. november 1887, ble det innkalt til møte for å gjenopplive klubben. Klubben ble endelig nedlagt i 1927 på grunn av dårlig økonomi.

Arkivet

Arkivet etter Arendal Klubselskab og befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet inngår som en del av en samlingen med foreningsarkiv, og består av lover, møteprotokoll, medlemslister, diverse brev og regnskap.
Melk (by)

Historie

I 831 ble Melk første gang kjent som Medilica. Også i Niebelungenlied blir stedet forbundet med det middelhøytyske navnet Medelike.
Leopold I, markgreve fra 976, gjorde Melk til sin residens. I 996 ble området første gang kalt for Ostarichi, opprinnelsen til Österreich (tysk for Østerrike).
Adalbert den seierrike, markgreve til Østerrike, residerte i Melk og døde samme sted 26. mai 1055. I 1089 overga markgreve Leopold II borgen til benediktinermunker fra Lambach. Siden da har det ligget et benediktinerkloster i Melk (Stift Melk). Allerede i det 12. århundre ble det opprettet klosterskole og biblioteket som nå teller 300 000 eksemplarer, ble påbegynt.
Melk fikk i 1227 rett til å holde marked på stedet. Under den såkalte Melkreformen i det 15. århundre var Stift Melk utgangspunkt for en av de mest betydningsfulle klosterreformer i middelalderen og hadde tette forbindelser med humanistene ved universitetet i Wien. Melk fikk byrettigheter i 1889.
Fra 21. april 1944 til evakueringen 15. april 1945 eksisterte Melk konsentrasjonsleir som en avdeling av konsentrasjonsleiren i Mauthausen.
Den Dramatiske Journal

Den Dramatiske Journal var et dansk teatertidsskrift som kom ut i 1771–1773. Tidsskriftet ble skrevet og utgitt anonymt av Peder Rosenstand-Goiske. Den Dramatiske Journal kom ut i små hefter på åtte eller seksten sider, men det fikk allikevel betydning etter som det skapte en dansk teaterkritikk.
Carl Behrens ga ut en del av tidsskriftene i 1915–16.
Genève-konferansen (1954)

Koreahalvøya

Den første delen av konferansen (26. april – 15. juni) behandlet konflikten i Korea, men intet gjennombrudd skjedde. Ingen av partene ville gi etter og oppdelingen i Sør-Korea og Nord-Korea langs den 38. breddegrad forble slik den var.

Indokina

I den andre delen av konferansen (8. mai – 21. juli) var det forhandlinger for å få avsluttet krigen i Indokina. Deltagerne i denne delen av konferansen var Frankrike, Storbritannia, USA, Kina, Sovjetunionen, Laos, Kambodsja, Viet Minh (Nord-Vietnam) og Sør-Vietnam.
Resultatet ble en avtale mellom Frankrike og Nord-Vietnam om å avslutte krigen. Det viktigste resultatet var at Frankrike ga avkall på Vietnam som koloni og landet ble delt i to; Nord-Vietnam og Sør-Vietnam.
Resultatet av Genève-konferansen ble en splittelse av landet med en demilitarisert sone mellom disse, men med utsikter til valg for etterhvert å samle Vietnam. Valget skulle overvåkes av en internasjonal kontrollkommisjon. Valget ble avlyst etter at begge parter brøt fredstraktatens bestemmelser, blant annet gjennom oppbygging av de militære styrkene. 
USA overtok etter franskmennene som politisk støtte for Ngô Đình Diệm som da etablerte seg som statsminister i den sørlige delen av landet, kalt Republikken Vietnam. Geriljaaktivitetene i sør ble trappet opp, og amerikanske militære rådgivere fortsatte sin virksomhet i etableringen av Sør-Vietnams hær. Situasjonen utviklet seg videre til Vietnamkrigen.
Teretrispa

Utseende

Middelsstore (8,5 -10 millimeter), avlange, ganske flate, blanke, brune bladbiller med gule striper. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum med 11 ledd, ganske tynne. Hodet har en pigg mellom antennefestene. Pronotum er firkantet med krumme for- og bakkanter, dekkvingene nokså lange og nesten jevnbrede, med 7-9 rader av grove punkter (tallet øker bakover), med tre opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene lever på orkidéer og planter i sivfamilien.

Utbredelse

Artene er endemiske for Ny-Caledonia.
Brachynarthron

Utseende

Middelsstore trebukker, mønstret i brunt, svart og hvitt. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet uten pigger på sidene, litt bredere enn langt. Dekkvingene har nokså avrundede "skuldre".

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest-Afrika og Kongo.
Ahmad Abdollahzadeh

Landslaget

Han ble tatt ut i Irans bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Longton Point

Longton Point er et nes med høye klipper og bratte isfall sørøst på Cook Island i Sør-Sandwichøyene. Det ble navngitt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter Royce E. Longton, som var botanikar under landmålingen av Sør-Sandwichøyane fra HMS «Protector» i 1964.
Dun (bygd)

Dun er administrasjonssenteret i Fosnes kommune i Trøndelag fylke.
Stedet ligger midt på øya Jøa. Her ligger Jøa barne- og ungdomsskole, Fosnes bygdemuseum og Dun kirke.
Dun var hjemstedet til Olav Duun.
T-14 Armata

T-14 Armata (russisk Т-14 «Армата») er en stridsvogn basert på Armata universell våpenplattform. Det er den første serieproduserte (2015) i neste generasjons stridsvogn, men ikke alle tester er gjennomførte ennå (2018). Når dette skjer, skal etter planen 2. motoriserte infanteridivisjon ta i bruk denne stridsvognen for videre utprøving.

Design

Den viktigste nye funksjonen på denne stridsvognen er et tårn uten soldater som skal fjernstyres av et mannskap på tre som sitter i en panserkapsel fremme i skroget på stridsvognen.

Bevæpning

Hovedvåpenet er en 125-mm kanon med betegnelsen 2A82-1M. Avfyringsenergien skal være større enn den på Leopard 2 med Rheinmetall og 120 mm kanon, og med forbedret presisjon og ildkraft med 10 skudd per minutt.

Mobilitet

T-14 blir drevet av en ChTZ 12Н360 (A-85-3A) dieselmotor som produserer opp til 1 500 hk, med digital styring. Toppfart er 80-90 kilometer i timen og rekkevidden er omlag 500 kilometer.

Beskyttelse

Mannskapet på tre er beskyttet av en intern panserkapsel med over 900 mm RHA-ekvivalent panser. Både chassis og tårn skal utrustes med reaktivt panser (ERA) fremme, på sidene og på toppen. Stridsvognen bruker et integrert, digitalt styresystem som overvåker funksjon og tilstand hos alle stridsvognmoduler, og i strid kan denne programvaren analysere trusler basert på utvendige sensorer og enten foreslå eller ta foranstaltninger for å eliminere disse truslene. Dette er en del av Afganit (russisk: Афганит) aktivt vernesystem som inneholder en radar i millimeterbølgeområdet (26,5–40 GHz) som oppdager, oppsporer og registrerar innkommende panservernmissil, både kinetiske prosjektil og tandem-ladninger. Radaren har en rekkevidde på omlag 100 kilometer.

Kommando og kontroll

T-14 bruker kryptert samband som binder sammen flere stridsvoner med ledelse og stab, og kan gi måldata til artilleri og tjene til luftsorsvar og etterretning.
Bryting under samveldelekene 2002

Bryting under de britiske samveldeleker 2002. Bryting var en av flere sporter under de syttende samveldelekene som ble arrangert i Manchester i England i perioden 25. juli til 4. august 2002. Det var femtende gangen som bryting var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2002 ble det konkurrert i sju vektklasser i fristil bryting, kun for menn. Canada ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran India med tre.
Isvei

En isvei er en vei som om vinteren går på is som er tilfrosset på en sjø, en elv eller et hav, og hvor isen er så tykk at det er muligt å kjøre i personbil på denne. Ofte erstatter isveier da fergeforbindelser, undertiden gjør de det mulig å kjøre til øyer eller steder som ellers ikke kan nås med bil eller med tunge transporter.
Isveier har begrensninger med hensyn til blant annet vekt og hastighet samt innbyrdes kjøresavstand mellom brukerne, dels av hensyn til de enkelte trafikanters sikkerhet, og dels for å forhindre sprekkdannelser i isen. Kravene varierer fra land til land og undertiden mellom de ulike isveiene.
Isveier opprettes om vinteren blant annet i Estland, Finland, Canada, Norge, Russland og Sverige. Territoriet Nunavut i Canada har veiforbindelse med resten av Nord-Amerika alene med en isvei.

Estland

I Estland finnes kun offisielle isveier. Sådanne kan opprettes når isen overalt er minst 22 cm tykk. Isveier anses for best på nylig tilfrossen is, idet varmeperioder kan påføye isveien vanskelig oppdagelige skader. Veiene opprettes etter forutgående kontroll av den planlagte veistrekning med isbor eller spesielle radarer. 
Isveien avmerkes med nåletreskvister med 50–100 meters innbyrdes avstand. De må kun beferdes i dagtimene. Den innbyrdes avstand mellom bilene skal være minst 250 meter. Kjørehastigheter opp til 70 km/t er tillatt, men kjørsel med hastigheter på 25–40 km/t skal unngås på grunn av resonans og fare for issprekker, på samme måte som all stans er forbudt. Sikkerhetsselen skal ikke være fastspent. Kjøretøyenes vekt må ikke overstige 2–2,5 tonn.

Finland

I Finland oppretholder veiforvaltningen under isvintre et antall lange isveier blant annet i Skärgårdshavet. Isveien over sjøen Pielinen i Lieksa, mellom Koli og Vuonislahti, er syv kilometer lang og forkorter avstanden fra Lieksa sentrum til Koli by fra 92 til 41 kilometer sammenlignet med landeveien.

Norge

Det er to isveier over elven Tana ved Rustefjelbma og ved Polmak.

Sverige

I Sverige forestår Trafikverket et antall isveier, men der finnes også private isveier. Landets lengste sammenhengende isvei er ca. 15 km lang og opprettes i Luleås skjærgård. Den utgår fra Hindersöstallarna og går til Hindersön, Stor-Brändön og Långön. Den sydligste isveien finnes i sjøen Hjälmaren mellom fergeleiet i Hampetorp og Vinön.
Antarctic Heritage Trust (New Zealand)

Antarctic Heritage Trust (New Zealand) (AHT-NZ) er en uavhengig stiftelse basert i Christchurch på New Zealand. AHT-NZ ble grunnlagt i 1987 og er det eldste medlemmet av Antarctic Heritage Trust-koalisjonen. Den ble dannet for å ivareta områder som er viktige for historien til den heroiske tidsalder for antarktisutforskning som ligger i Rosshavsregionen av Antarktika.
Stedene som AHT-NZ har oppsyn over inkluderer fire ekspedisjonsbaser forbundet med tidlige antarktiske oppdagere, inkludert de til Robert Falcon Scott, Ernest Shackleton og Carsten Borchgrevink.
T'oung Pao

T'oung Pao (kinesisk: 通報, pinyin: Tōngbào), grunnlagt i 1890, er verdens første internasjonale tidsskrift for sinologi. Opprinnelig het det T’oung Pao ou Archives pour servir à l’étude de l’histoire, des langues, la geographie et l’ethnographie de l’Asie Orientale (Chine, Japon, Corée, Indo-Chine, Asie Centrale et Malaisie). Det utgis i Leiden av forlaget Brill. 
De første utgiverne var sinologene Henri Cordier og Gustaaf Schlegel. Senere navngjetne utgivere av tidsskriftet omfatter blant annet Édouard Chavannes og Paul Pelliot. De nåværende utgivere (2009) er Pierre-Etienne Will (fra Collège de France i Paris) og Barend ter Haar (Universitetet i Leiden).
FNs konvensjon om barns rettigheter

FNs konvensjon om barns rettigheter er en traktat om menneskerettigheter som omhandler sivile, politiske, økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter til barn. Konvensjonen definerer et barn som et (født) menneske under 18 år, så fremt ikke en annen grense for voksen alder er anerkjent av landets lover. Traktaten ble vedtatt av FNs generalforsamling den 20. november 1989 og trådte i kraft 2. september 1990. Det er UNICEF, FNs barnefond, som forvalter konvensjonen på vegne av FN. Konvensjonen er ratifisert av 193 land, herav alle FNs medlemsland med unntak av USA.
To valgfrie tilleggsprotokoller ble vedtatt den 25. mai 2000. Den første valgfrie protokollen begrenser barns deltagelse i væpnede konflikter. Den andre protokollen forbyr salg av barn, barneprostitusjon og barnepornografi. Begge protokollene er ratifisert av mer enn 120 stater.

Norsk gjennomføring

Norge undertegnet konvensjonen i 26. januar 1990 og ratifiserte den 16. nov. 1990. Norge tok ved ratifiksjonen ett forbehold: Artikkel 40 paragraf 2 b V angående begrensninger i adgangen til å anke i straffesaker. Dette forbeholdet ble trukket tilbake i 1995 i forbindelse med to-instansreformen. I tillegg var det i proposisjonen til Stortinget et forslag om ett forbehold til, angående frihetsberøvelse av barn. Dette forbeholdet ble frafalt under behandlingen i Stortinget.
Norge deponerte ratfikasjonsdokumentet 8. januar 1991. I samsvar med artikkel 49 nr. 2 trådte konvensjonen i kraft for Norge en måned senere.
Konvensjonen, såvel som begge tilleggsprotokollene, ble i 2003 inkorporert i menneskerettsloven.
Live from Austin, TX

Live from Austin, TX er et konsertalbum med Steve Earle. Det ble spilt inn den 12. september 1986 i Austin i Texas, slik tittelen antyder, men ble først utgitt i 2004. Albumet inneholder 17 sanger fra den tiden da han var en «ung, energisk hillbilly med et hjerte fylt med rock’n’roll».

Annet

Albumet finnes også utgitt som DVD, utgitt 2. november 2004.
Håpets Fontene (Shanghai)

Håpets Fontene (kinesisk: 希望之泉; pinyin: Xīwàng zhī Quán, shanghainesisk: [ɕi⁵³mɑ̃²³ʦɿ⁵³ʑi²³], fransk: Fontaine de l'Espérance) står i nordhjørnet av Xujiahui-parken i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Fontenen er den 31. mai 2005 gitt i gave til Shanghai fra byregjeringen i Marseille, Shanghais vennskapsby. Fontenen er én halvpart av et tosidig kulturutvekslingsprosjekt, der Shanghai Garden, et parkanlegg gitt i gave fra Shanghai til Marseille, utgjør den andre halvparten.

Konstruksjon

Fontenen er 9 meter høy og 6 meter bred, og fonteneområdet dekker et areal på 240 kvadratmeter. Fontenen er formet som en åpen bok; fonteneskulpturen øverst er laget av rustfritt stål med utfreste forsiringer formet som trær og i tilknytning til bassenget nederst er det 26 vannsøyler som via elektroniske styresystemer koreograferes i tre grupper. Fontenen er normalt belyst fra kl. 19:00 til 22:00 hver kveld.
Byggherre for fonteneanlegget har vært Shanghai bys skulpturkomité (上海市城市雕塑委员会办公室); entreprenør har vært Shanghai Gardens (Group) Co. (上海园林（集团）公司); prosjektansvarlig har vært Sudequip; andre prosjektmedarbeidere har vært Dominique le Fur (landskapsarkitekt), Daniel Chotard (skulptør), Alain Jacquemmoz (fontenemaker) og Patrice Carruel (gartner).

Bakgrunn

Fonteneskulpturen er en nøyaktig gjenskapning av skulpturen Fontaine de l'Espérance i Marseille, som ble reist i år 2000 i forbindelse med 2600-årsjubiléet for Marseilles grunnleggelse. En tredje utgave av den samme skulpturen ble i juni 2010 avduket i Taleb-Abderrahmane-parken i Bab El-Oued i Algerie.

Symbolikk

Fontenens symbolikk ligger i første rekke ikke i dens utforming, men i dens plassering og dens franske opprinnelse. Fontenen er plassert i nordhjørnet av Xujiahui-parken vendt mot Hengshan allé, den aller mest symboltunge gaten i den tidligere franske konsesjon. Som en gave fra det franske til det kinesiske folk er fontenen og kulturutvekslingsprosjektet den er en del av bare mulig å se på som et endelig punktum og en vennskapelig avslutning på det tildels anstrengte historiske bakteppet for nettopp dette området av Shanghai. Den samme symbolikken gjør seg gjeldende hva angår skulpturen i Bab el-Oued.
Kongelig resolusjon

En kongelig resolusjon (forkortet kgl.res.) er i henhold til norsk forfatningsrett en beslutning fattet av Kongen i statsråd. Det vil si en beslutning fattet i det formelle møtet der kongen møter regjeringen på Slottet, normalt hver fredag kl. 11.00. Når både kongen og kronprinsen har forfall, blir statsrådsmøtet holdt under statsministerens ledelse – normalt i statsrådssalen på Statsministerens kontor.
Både Grunnloven og ordinær lovgivning legger myndighet til Kongen. Med unntak for Kongens personlige prerogativer, som for eksempel retten til å tildele ordener og retten til å gi titler til kongefamilien, betyr dette at beslutningen skal skje i form av en kongelig resolusjon. Dette er imidlertid kun en formell beskrivelse, i praksis er det regjeringen som har den øverste myndigheten; kongen plikter å godkjenne det som regjeringen forelegger kongen.
Tidligere ble beslutninger som ble fattet når kronprinsen ledet statsråd, jf. Grunnloven § 41, kalt kronprinsregentens resolusjon. Når verken kongen eller kronprinsen leder statsrådet, blir de resolusjoner som fattes, kalt regjeringens res./resolusjon (nynorsk: Regjeringa sin resolusjon).

Beslutninger som må avgjøres som kongelig resolusjon

Hovedregelen er at kongen leder statsforvaltningen.
Det følger av dette ledelsesprinsippet at kongen avgjør hvilket nivå og hvilken etat som skal løse en gitt gruppe saker. En slik avgjørelse kalles delegasjon, og fattes ved kongelig resolusjon. Unntak fra dette prinsippet er først og fremst gitt i Grunnloven selv, men også enkelte ordinære lover fastslår at beslutningen må tas av Kongen i statsråd.
Den mest generelle bestemmelsen om dette fastslår at utnevnelse av embetsmenn og andre saker «av viktighet» skal avgjøres i statsråd. Hva som er en sak av viktighet må vurderes konkret, og det tas i praksis betydelig hensyn til størrelsen på statens aktivitet i samfunnet. Et annet eksempel er at kongen har rett til å benåde forbrytere. Her er det statsrettslig antatt at det kun er benådning som må skje i statsråd, og Justis- og beredskapsdepartementet har fått fullmakt til å avslå søknader.
Av eksempler fra den ordinære lovgivning kan nevnes at det kun er kongen som kan avgjøre spørsmålet om det skal tas ut tiltale for domstolene med påstand om straff av embetsmenn og visse tjenestemenn. Riksadvokaten, som påtalemyndighetens øverste leder, står direkte under Kongen når det gjelder spørsmål om instrukser.

Kongelige resolusjoner i arkivene

Når protokollene med kongelige resolusjoner er ute av administrativ bruk, blir de avlevert for oppbevaring i Riksarkivet. Protokollene frem til 1969 finnes på Riksarkivet.
Ragnvald Roscher Nielsen

Felttoget i Norge i 1940

Fra den 9. april fulgte han med Generalstaben gjennom Sør-Norge og fram til Tromsø. På Rena deltok han i det første møtet mellom Hærens overkommando og representanter fra Storting og regjering etter det tyske angrepet.  Den 10. juni 1940 undertegnet han Kapitulasjonsavtalen i Trondheim.

Biografi

Nielsen, Ragnvald Roscher (1970). Tappenstrek: fra Fredriksten til Bergenhus. Bergen: John Griegs boktr.
Papilio nephelus

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler bakerst på kroppen. Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. 
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.  Larven lever som plantespiser. 
Papilio nephelus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er en puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt, begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
RTS 1

Bakgrunn

Kanalen startet regulære sendinger 23. august 1958 som TV Beograd. Fargesendinger startet i midten av 1970-årene, og kanalen skiftet senere navn til TVB 1 og RTS B1. Ut fra serbisk medielovgivning skal kanalen produsere programmer for et bredt publikum, og være spesielt opptatt av offentlighetens interesse og minoriteter. Rundt 30 prosent av kanalens egenproduksjon er nyheter og debattprogrammer, men kanalen beskyldes for å unngå kontroversielle saker og for å gi særbehandling til enkelte toppolitikere. 
Utenom nyheter og debatt sender kanalen også underholdning, egenproduserte serier, dokumentarer, barneprogrammer og store idretts- og kulturbegivenheter.