google/wiki40b huggingface dataset:
Pellenes

Utbredelse

Pellenes er utbredt i Europa, Asia, Afrika, Nord-Amerika og Australia.

Utseende

Pellenes artene er generelt små edderkopper og mange er ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp og et hode-bryst parti (forkropp), kalt prosoma eller cephalothorax. Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkopper skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
Constitución

Constitución er en liten havneby i regionen Maule i Chile. Den er et yndet utfartsmål. Byen har også papirindustri. 
I 2002 hadde byen rundt 46.000 innbyggere.
Stedet fikk fast bosetning rundt 1578 da sjøkaptein Juan Jufré grunnla et like båtsverft ved munningen av Río Maule. Byen ble grunnlagt 18. juni 1794, og fikk da navnet Villa de Nueva Bilbao de Gardoqui.
Eudaimonia

Eudaimonia (gresk: εὐδαιμονία, eu̯dai̯monía), tidvis gjengitt som eudaemonia eller eudemonia, er et gresk ord fra antikken som vanligvis oversettes som «lykke», «lykksalighet», eller «velvære», eller «sann lykke»; imidlertid har «menneskelig blomstring» blitt foreslått som en mer presis oversettelse av den opprinnelige mening.
Etymologisk består det av to ord, eu, «god», og daimōn, «ånd». Det er sentralt konsept i den aristoteliske etikk og politiske filosofi, sammen med begreper som aretē, vanligvis oversatt som «dyd» eller «fortreffelighet» eller «god egenskap», og fronesis, «praktisk eller etisk visdom». I Aristoteles' verker er eudaimonia (basert på eldre gresk tradisjon) benyttet som et begrep for det absolutt høyeste menneskelig gode, og således er det målet for praktisk filosofi, inkludert etikk og politisk filosofi, å betrakte (og erfare) hva det faktisk er, og hvordan det kan bli oppnådd.
Manturovo

Manturovo (russisk: Мантурово) er en by i Kostroma oblast i Russland. Byen ligger på høyre bredd av elva Unzja (en sideelv til Volga), rundt 250 km nordøst for Kostroma. Innbyggertall: 18 900 (2005 est), 19 457 (folketelling 2002).
Landsbyen Manturovo ble første gang nevnt i 1617. Den fikk innvilget bystatus i 1958.
Manturovo ble knyttet til jernbanen St. Petersburg – Vjatka i 1908. Siden da har den utviklet seg fra en stille landsby til et senter for skogsindustri, inkludert en stor finerfabrikk.
PGA Championship

Historie

Det første PGA-mesterskapet ble avholdt i 1916 på Siwanoy Country Club i New York. Trofeet var donert av Rodman Wanamaker og kalles i dag Wanamaker-trofeet. Det var opprinnelig en matchspill-turnering, men formatet ble endret til slagspill i 1958, angivelig etter påtrykk fra TV-selskapene, som foretrekker å se flest mulig toppgolfere i spill på mesterskapets siste dag. PGA-mesterskapets første vinner, Jim Barnes, vant 500 dollar i 1916, mens vinneren i 2013, Jason Dufner, vant 1,445 millioner dollar.
Nicolaus Hasse

Nicolaus Hasse (også Nikolaus; født rundt 1617 i Lübeck; død mellom mikkelsmess og julen 1670 eller 8. mars 1672 i Rostock) var en tysk komponist og organist i den nordtyske orgelskolen.
Nicolaus Hasse fikk sannsynligvis musikkundervisning av sin far, komponisten Peter Hasse. I 1642 ble Nicolaus organist ved Marienkirche i Rostock.
Han ser ut til å ha hatt finansielle problemer, da han flere ganger ba om lønnsøkninger og forskudd.
Hasse fikk utgitt en samling med 10 suiter for sopraninstrument og generalbass, 11 suiter for 2 sopraninstrumenter og b.c., samt 13 polske danser «auff polnische Art» under tittelen Delitiæ Musicæ (Rostock, 1656). Dessuten er det bevart enkelte orgelverk og femti sanger etter ham. Hasses åndelige sanger er holdt i en madrigalinspirert stil og utviser en stor uttrykkskraft.
Elfenbenskysten under VM i friidrett 2017

Resultater

(q – kvalifisert, NM – ingen resultat (no mark), SB – sesongbeste)
Falmer Stadium

Historikk

Planer om nytt stadion ble startet allerede i 1995 da styret til fotballklubben solgte deres stadion Goldstone Ground til eiendomsutviklere uten å ha klar nytt sted å spille.  1996-97 sesongen spilte de hjemmekamper på Priestfield Stadium til Gillingham FC som lå nesten 100 km unna.  I 1999 flyttet klubben til Withdean Stadium, et friidrettsstadion som ligger i Brighton.  Dette ble da oppgradert med større tilskuerkapasitet.  Lokasjonen i Falmer ble funnet under 1998-99 sesongen og man håpet at nytt stadion ville være klart på midten av 2000-tallet.  Det tok lang tid før de fikk tillatelser for å bygge og måtte vente helt til 2011 før det stod ferdig.  Mange av problemene under planleggingen var protester fra nabokommuner og at det lå svært nær University of Sussex og South Downs National Park.  4. september 2007 var alle planene godkjente og 17 desember 2008 startet arbeidet.  Stadionet var forberedt for å kunne bli utvidet i framtiden med en kapasitet rundt 30 000, noe som også har skjedd.  Navnerettighetene til stadionet ble kjøpt av kredittkortselskapet American Express som er den største private arbeidsgiveren i Brighton and Hove.

Annen bruk av stadionet

Under Verdensmesterskapet i rugby union 2015 ble det spilt to kamper i gruppespillet her.  Japan slo Sør-Afrika 34-32 og Samoa slo USA 25-16.
Eric Roll

Bakgrunn

Roll ble født som Erich Roll i det østerriksk-ungarske riket hvor han vokste opp i nærheten av Czernowitz i Bukovina som senere ble en del av Romania og i dag er en del av Ukraina.
Hans far var banksjef, og hans onkel på morsiden var et fremstående medlem av det juridiske fakultet ved Universitetet i Wien. Da russiske soldater under første verdenskrig brente ned landsbyen familien bodde i tok de tilflukt i Wien. Foreldrene sendte ham til England i 1920 hvor han studerte ved University of Birmingham. Kort tid etterpå fullførte han en doktorgrad og publiserte sin første bok. Han vanket i kunstneriske og kreative miljøer.

Økonom

I 1935 i en alder av 28 år ble Roll professor i økonomi og handel ved University College of Hull, oppnevnt med støtte fra John Maynard Keynes og Lord Stamp. Under andre verdenskrig ble han imidlertid rekruttert til siviltjeneste som nestleder i British Food Mission (1941-1946), der han i hovedsak var involvert i anskaffelse av matforsyninger - spesielt tørkede egg. Han fikk en rekke kontakter i USA og avviste tilbudet om å lede Generalavtalen om tolltariffer og handel, og ble i stedet med i det britiske Ministry of Food. 
Hans økonomiske erfaring og kontakter gjorde ham uvurderlig i etterkrigstidens regjering, og han var den britiske representanten til forhandlingene om Marshall-hjelpen i Paris. Han spilte en viktig rolle i etableringen av europeiske og transatlantiske institusjoner før han igjen ble med i departementet for landbruk, fiskeri og mat.
Roll var i ferd med å godta vice-chancellorship av Liverpool University, men ble bedt om å dra til Washington, DC som økonomimedarbeider ved den britiske ambassaden 1963-1964. Da Labour vant valget i 1964 ble han fast sekretær for det nye Department of Economic Affairs, til tross for at han var uenig i dets utvikling.
Roll var styremedlem i Bank of England 1968-1977, styreleder av banken SG Warburg 1974-1983, og styremedlem i The Times.
Han var leder av Bilderberg-konferansens styringskomite mellom 1986 og 1989.
Roll ble utnevnt til følgesvenn av Order of the Bath og kommandørridder av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden. Han ble gjort til offiser av Æreslegionen og life peer som baron Roll av Ipsden i 1977.
Roll giftet seg med Freda Taylor i 1934 som han møtte i studietiden. De fikk to døtre. Freda døde i 1998.
Langevåg

Langevåg er kommunesenteret i Sula kommune, og ligger i enden av veien på nordsiden av øyen. Stedet er mest kjent for å ha fostret mange musikere som Olga Marie Mikalsen, Nils Petter Molvær, Ragnvald Weddegjerde, Robert Post og musikerne i Ytre Suløens Jassensemble og The Brazz Brothers.
Musikken dyrkes fortsatt på stedet, som har både skole- og voksenkorps.
Langevåg kirke ble påbegynt i 1940, og sto pga. krigen ikke ferdig før i 1948. Det er en stenkirke, som ligger på Steinhaugen. Arkitekt var Øyvin Berg Grimnes.
Herrefotballaget til Langevåg IL spiller i 5. divisjon. Fotballaget har produsert flere talenter gjennom tidene, blant annet Magne Fylling, Trond Fylling (Bryne-Sogndal) og Trond Helgesen (Sogndal-Hødd). I tillegg har Langevåg IL en flott discgolf-bane, hvor blant annet Euro Tour 2010 ble arrangert. 
Fra Langevåg går det passasjerbåt, 7 minutter til Ålesund sentrum, mens det med bil tar ca. 30 minutter å kjøre til byen. Det tar ca. 20 minutter til handelssenteret på Moa. Langevåg har et svømmebasseng som holder 33 grader på Røde Kors-huset, og bygdekino med visning en gang hver fjortende dag.
Langevåg har nå vokst kraftig og har litt over 4500 innbyggere. Bygda har dagligvarebutikker, restaurant, bensinstasjon, bilverksted, trelasthandel, cementvareutsalg, blomsterbutikker, gavebutikk, optiker, sportsbutikk og en klesforretning. Det finnes også et stort fabrikkutsalg, kafé og museum.

Næringsliv

En av de mest moderne sildoljefabrikkene i landet, Vedde Sildoljefabrikk AS, ligger på Vedde ved Langevåg. Tekstilbedriften O.A. Devolds Sønner, som er kjent for alt fra strikkegensere til ullundertøy, holder også til i Langevåg. Devold AMT produserer komposittmatriale til blant annet bruk i vindmøller. Aannø møbler lager kvalitetsmøbler som blant annet den kjente Beito-serien.
O.A.Devold flyttet i 1868 deler av virksomheten fra Ålesund til Langevåg og etablerte spinneri der vannkraften i en liten elv ble utnyttet. Fabrikken ble etterhvert den største i fylket og var vesentlig for Langevågs vekst. Devolds fabrikk i Ålesund brant ned i 1904. Da Devold etablerte seg i Langevåg var det bare noen gårder i området.
Gumbo (matrett)

Gumbo er en tradisjonell cajun-matrett fra New Orleans. Gumbo kan lages av omtrent hva som helst, og finnes i utallige varianter. Forskjellige familier lager sin egen vri.
Austrheim Musikklag

Austrheim Musikklag er en folkemusikkgruppe fra Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Laget ble etablert i 1917 i en smie, da under navnet «Smiemusikken». Laget er dermed fylkets eldste, og et av de eldste i landet. I 2007 feiret laget 90 år med en jubileumsturné gjennom hele fylket. Turnéen ble i 2008 bok, under tittelen «Speleferda gjennom fylket».

Historie

«Smiemusikken» hadde i 1917 syv medlemmer, fire hardingfeler og tre gitarer.
Austrheim musikklag ble formelt stiftet i 1920, og drev parallelt med Smiemusikken. Flere av de samme aktørene var med i begge gruppene. Etter hvert slo de seg sammen i musikklaget. Hardingfelene ble byttet med vanlige feler, bratsj, cello og kontrabass, og laget tok mer form av et strykeorkester. De spilte klassisk musikk og til salmene i Vereide kirke.
Da to av medlemmene flyttet til USA, ble det lite aktivitet i laget, men i 1947 ble det igjen samlinger og regelmessige øvelser. De hadde samlingene hjemme hos hverandre, frem til de fikk bruke kjøkkenet ved ungdomshuset, Gimle, tilhørende ungdomslaget i Austrheim krets. Laget var igjen en tydelig folkemusikkgruppe, spilte til gammeldans og for tilstellinger i hele Nordfjord. Men de spilte hovedsakelig lokalt til St. Hans, 17. mai og den årlige festen til Austrheim Ungdomslag.
I 1994 meldte laget seg inn i Sogn og Fjordane folkemusikklag, og året etter inn i Landslaget for spelemenn.

2007 - jubileumsåret

I 2007 feiret laget sine 90 år med en omfattende jubileumsturné, der de spilte i alle av fylkets 26 kommuner i løpet av jubileumsåret. Turnéen fikk mye oppmerksomhet i lokalpressen i fylket. Historiene er samlet i en bok skrevet av musikklærer ved Firda videregående skole og medlem av musikklaget, Trygve Apalset og redaktør i Firda Tidend, Bjørn Grov.
Satipatthana sutta

Satipaṭṭhāna sutta (pāli; singalesisk: මහා සතිපට්ඨාන සුත්‍රය, «avhandling om å etablere oppmerksomt nærvær») og Mahāsatipaṭṭhāna sutta (pāli; singalesisk: මහා සතිපට්ඨාන සුත්‍රය, «avhandling om å etablere oppmerksomt nærvær») er to tekster i Sutta pitaka i palikanonen til den buddhistiske Theravadaskolen. Begge tekstene dveler ved grunnlaget for den meditative praksisen «oppmerksomt nærvær» eller sati. Den første av disse er tekst nr 10 i de «mellomlange tekstene» eller Majjhimanikaya; den andre er tekst nr 22 i de «lange tekstene» eller Dighanikaya.
Eadburh av Winchester

Liv og virke

Hun var datter av kong Edvard den eldre av England og hans tredje hustru, Edgiva av Kent.
På 1100-tallet ble det forfattet et latinsk vita om henne. Forfatteren var Osbert de Clare, som ble prior av Westminster in 1136 - han skrev også et vita om kong Edvard bekjenneren. I følge  Osbert ble Eadburh som treåring gitt som oblatio til dronningmor Ealhswiths grunnleggelse St Mary's Abbey (Nunnaminster) i Westminster. Der fikk Eadburh sin utdannelse, og hun ble der som nonne og døde der, sannsynligvis før hun nådde førti års alder.
Man finner lite fra hennes egen samtid om henne, men i et Winchestercharter datert 939 er hun oppført som benefisiert for landegods ved Droxford i Hampshire; det var en skjenkelse fra hennes halvbror kong Athelstan (Adalstein).
I følge én overlevering var det hennes far som da hun var tre år gammel ville ha en indikasjon på hvorvidt hun burde leve «i verden» eller som religiøs (det vil si som nonne). På den ene siden la han ringer og armbånd, og på den annen en kalk og en evangeliebok. En barnepleierske kom så inn med barnet, han satte henne på sitt kne, og bad henne velge. Da han satte henne ned igjen, valgte hun de religiøse gjenstandene.
Hagiografien skrevet i den 12. århundre av Osbert av Clare gir noen indikasjoner på at noe utenom det vanlige ofte kan ha funnet sted når et medlem av den kongelige familie ble munk eller nonne. I én historie besøker faren henne i klosteret, og hun synger for ham, han spør henne om det er noe han kan gjøre for henne, og hun ber om at klosterfellesskapet kunne få en eiendom i Canning, og det ordner han med. I en annen historie finner abbedissen henne lesende en bok helt alene, noe som var imot klosterreglene, og straffet henne korporlig. Når abbedissen senere ble kjent med at hun bar prinsesse og ikke en alminnelig nonne, ber hun henne om forlatelse. En en annen historie insisterer hun på å vaske skoene til sine medsøstre, som sjokkeres og rapporterer det til faren som oppførsel som ikke er riktig for henne.

Venerasjon

En kultur vokste frem etter hennes død og er først nevnt i Salisburypsalteren fra begynnelsen av 970-årene.  I 972 ble noen av hennes jordiske levninger overført til Pershore Abbey i Worcestershire, som er dedisert til SS. Mary, Peter og Paul, og Eadburh. Hennes minnedag feires den 15. juni.
Hennes helgenkult fortsatte å blomstre, etter det som man kan forstå fra hagiografier skrevet på 1200- og 1300-tallet.
En rekke kirker ble dedisert til henne. Sw fleste er ikke så langt fra Pershore Abbey.
«Nasjonalmonumentet for krigens ofre 1940-45»

Historikk

Våren 1957 ble Gunnar Janson kåret som vinner i konkurransen om et nasjonalt monument over krigsofrene. Jansons vinnerutkast «Båten og brottet» ble omdiskutert i avisene, og planene for når verket skulle settes opp, ble endret utover på 1960-tallet. Skulpturen ble i perioden også videreutviklet av kunstneren, blant annet satte han bein på kvinnefiguren som opprinnelig var en torso. Den store skulpturen ble så støpt i bronse i Norge og Sverige og montert på Festningsplassen fra 1969. 
På frigjøringsdagen 8. mai 1970 ble omsider det ferdige monumentet avduket av kronprins Harald i kong Olavs fravær. Samme dag ble 25-årsjubileet for frigjøringa etter krigen markert med to minutters stillhet over hele landet, og en to dagers feiring ble avsluttet med blant annet supé for 800 gjester på Akershus.
Det er vanlig med høytidelige kransnedleggelser ved minnsmerket, ikke minst på grunnlovsdagen 17. mai og under statsbesøk fra utenlandske politikere og andre gjester.
Fartsgrenser i Romania

Fartsgrenser i Romania er 50 km/t innen tettbygd strøk med mindre noe annet er skiltet, og avhengig av type vei 90 eller 100 km/t utenfor tettbygd strøk.
På motorveier kan fartsgrensen være opp til 130 km/t, mens motortrafikkveier har fartsgrenser opp til 100 km/t. For tyngre kjøretøy og visse andre spesielle grupper kjøretøy, gjelder ytterligere fartsbegrensninger på høyhastighetsveier og utenfor tettbygd strøk.
Liv Dagsdatter

Liv Dagsdatter var ifølge Snorre Sturlasons Ynglingesagaen gift med kong Halvdan Øysteinsson den gavmilde som var konge på Romerike og i Vestfold i siste halvdel av 700-tallet. Hovedsetet deres var Holtan på Vestfold. Liv var datter av kong Dag på Vestmar. Hun fikk med Halvdan sønnen Gudrød Veidekonge i Vingulmark (født ca 780) som i sin tur ble far til kong Halvdan Svarte og bestefar til kong Harald Hårfagre.
Beltebilruta fra Tyin til Eidsbugarden

Beltebilruta fra Tyin til Eidsbugarden er en av to spesielle ruter som busselskapet A/S Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap driver i Jotunheimen. Beltebilruta starter på Tyin som ligger i sørenden av innsjøen Tyin via Tyinholmen til Eidsbugarden. Ruta følger stort sett fylkesvei 252 som er vinterstengt fra medio oktober til andre helgen i juni. Traseen er 20km lang og beltebilene bruker normalt 30-35 minutter én vei som gir en gjennomsnittsfart på ca. 40km/t.

Sesongen

Sesongen starter vanligvis fredag i uke 6 og holder på til og med 1. Maihelgen dersom føreforholdene tillater det. Beltebilene går hver dag gjennom hele sesongen på de avgangene som har forhåndsbestillinger. I påsken kjøres nesten alle avgangene uavhengig av forhåndsbestillinger.
Fylkesvei 61

Historikk

Opprinnelig gikk riksvei 61 fra Brandal, med ferje direkte fra havna i Ålesund til Hareid. Ferja, som hadde vært i drift siden 1938,  ble nedlagt 1983.  Til da var strekningen mellom Mauseidvåg og Sulesund riksvei 656, og mellom Solevågseid og Mauseidvåg del av riksvei 657.  
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Den første broen over Dragsundet ble bygget i 1875, broen var bevegelig og ble lagt ut bare ved behov, ellers var det åpent for båttrafikk. I 1933 ble bygget en bro med elektrisk drift av åpnemekanismen. På 1940-tallet var den så svak at passasjerer måtte stige ut av bussen og spasere over. I 1953 ble det bygget en 228 meter lang betongbro med 20 meter seglingshøyde. På 1950-tallet ble Dragsundet fordypet til 4 meter i 17 meters bredde av hensyn til båttrafikken
The Ministry of Silly Walks

«The Ministry of Silly Walks» er en sketsj fra Monty Python's Flying Circus, episode 14 («Face the Press»), først vist i Storbritannia på BBC i 1970. En kortere versjon av sketsjen ble vist i Monty Python Live at the Hollywood Bowl.
Denne sketsjen involverer John Cleese som ministeren av det fiktive britiske departementet som er ansvarlig for å utvikle dumme måter å gå på igjennom bevilgninger. Cleese går på en mengde dumme måter igjennom sketsjen, og det er mer gangen enn dialogen som har gjort sketsjen så populær. Som minister blir han oppsøkt av Mr. Pudey (Michael Palin), og presentert for noen «ganger under utvikling» som viser seg å ikke være så dumme. Ministeren forteller Pudey at han ikke tror departementet kan hjelpe ham, siden gangene han viser ikke er dumme nok, og bevilgningene snart er brukt opp. Han kan fortelle at departementet skal gi like midler til forsvaret, velferden, helse, boligbygging, utdannelse og dumme måter å gå på, men i det siste har hans avdeling mottatt færre midler. Ministeren forklarer senere at Mr. Pudey kan finne arbeid ved den engelsk-franske avdelingen for dumme måter å gå på, La Marche Futile (en tydelig referanse til Concordes engelsk-franske utvikling).
Mrs. Twolumps har en kort opptreden der hun serverer kaffe med en dum gange. Resultatet av gangen er at det ikke er noe kaffe igjen i koppene da hun setter dem på skrivebordet.
Delta II

Delta II er en rakett som opprinnelig ble konstruert og bygd av McDonnell Douglas og har vært i bruk siden 1989. Produksjonen ble senere overtatt av Boeing Integrated Defense Systems, en Boeing-divisjon, frem til ansvaret for rakettproduksjonen ble tillagt United Launch Alliance i 2006. ULA markedsfører Delta II-raketten for kunder fra de amerikanske føderale styresmaktene, mens Boeing markesfører raketten for kommersielle kunder.

Historie

Opprinnelig var det meningen at amerikanske raketter skulle fases ut for det amerikanske romfergeprogrammet, men da Challenger eksploderte i 1986, ble Delta-programmet gjenopptatt. Den første oppskytningen med en Delta II-rakett var den 4. februar 1989 og hadde en GPS-satellitt ombord. Per august 2008 er 137 raketter av typen Delta II skutt opp, med diverse nyttelast som blant annet kommunikasjonssatellitter, GPS-satellitter, militære satellitter i tillegg til en rekke romsonder for NASA.
Workin' Overtime

Workin' Overtime er Diana Ross sitt comeback-album på plateselskapet Motown, som hun hadde forlatt åtte år tidligere for enn 20 millioners-avtale med RCA. Ross skal ikke ha vært fornøyd med RCA, og forlot selskapet etter at hennes siste album Red Hot Rhythm & Blues floppet i 1987. 
Ross skal først ha vært lite interessert i å komme tilbake, ettersom om hennes gamle sjef Berry Gordy hadde solgt selskapet videre til MCA. Men hun ble overbevist da hun ikke bare fikk tilbudet om å være artist, men også medeier i selskapet. Dette var også det første albumet etter diana i 1980, hvor hun samarbeidet med Nile Rodgers.

Mottakelse

Ross hadde innsett at hun hadde fått konkurranse av yngre artister som Janet Jackson og Paula Abdul, og ville med albumet fange de unges interesse for henne som diana hadde gjort i 1980. Albumet inneholdt sanger i new jack swing og house-stilen. Albumet ble slaktet av kritikerne, alle de tre singlene floppet og albumet nådde #116, Ross laveste plassering noensinne. Albumet gjorde det noe bedre i Europa, men blir allikevel sett på som «the flop» i Ross sin karriere.
Samme året besøkte Ross Norge og holdt konsert i Drammenshallen, for første gang siden 1982 med sin Workin' Overtime World Tour.
Nekrotiserende fasciitt

Nekrotiserende fasciitt er en sjelden bakteriell bløtdelsinfeksjon som rammer subcutant fettvev og muskelfascier. 
De fleste tilfellene er såkalte polybakterielle, det vil si at det er flere ulike bakterier som forårsaker infeksjonen. I rundt 15 prosent av tilfellene finner man bare én  bakteriestamme. Gruppe A-streptokokker er den enkeltbakterien som oftest forårsaker nekrotiserende fasciitt. 
Tilstanden gir vanligvis sepsis og ofte septisk sjokk med multiorgansvikt. Forløpet er oftest hurtig og dramatisk. Den viktigste behandlingen er hurtig kirurgi, hvor infisert og  nekrotisk vev blir fjernet, samt behandling med bredspektret antibiotika. Hyperbar oksygenbehandling kan også ha en rolle i behandlingen. Sykdommen har selv med moderne behandling en dødelighet på rundt 25%.