google/wiki40b huggingface dataset:
Trondheim og Omegn Idrettskrets

Trondheim og Omegn Idrettskrets er et tidligere organisasjonsledd i Norges Idrettsforbund.
Trondhjems Distriktslag for Idrett ble stiftet 29. april 1919. 
Etter sammenslåingen med arbeideridrettskretsene ble Trondheim og Omegn Idrettskrets etablert i 1945.
Trondheim og Omegn Idrettskrets og Fosen Idrettskrets ble slått sammen med Sør-Trøndelag Idrettskrets i 1963.
Lasiophrys

Utseende

En liten, blank, litt bred trebukk. Hode og pronotum er brunrøde, dekkvingene svarte i den fremre halvdelen og gulrøde i den bakre. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Arten er kjent fra Bhutan og Sikkim.
Patrick Olsen

Landslag

Han har spilt 43 offisielle aldersbestemte landskamper for Danmark. I 2011 var han med i den danske U-17 landslagstroppen, som deltok i U-17 EM i Serbia. Han ble senere hyllet som en av elleve talenter man måtte se opp for i fremtiden. Han deltok også i den danske U-17 landslagstroppen til U-17 VM i Mexico i 2011. I mai 2013 fikk han 2 kampers karantene for U-19 landslaget for å ha brutt noen interne regler. Han møtte ikke opp til hotellet til fastlagt tidspunkt.
Allround-VM på skøyter 2004

Allround-VM på skøyter 2004 ble arrangert i Vikingskipet på Hamar 7 og 8. februar 2004. Chad Hedrick fra USA ble verdensmester for menn, mens Renate Groenewold fra Nederland ble mester for kvinner.
Nordfjord Folkemuseum

Historikk

Nordfjord Folkemuseum ble grunnlagt av Nordfjord Sogelag i 1920. Det lå først i Åsen like ved Sandane, før museet ble flyttet til Jølet i 1960. 
I 1995 ble det åpnet et nytt ildfast bygg til ca. 20. mill. kr. med et brutto areal på ca. 1800 kvm. Dette huset er administrasjons- og utstillingsbygg for museet.
I 2009 ble Nordfjord Folkemuseum en del av Stiftinga Musea i Sogn og Fjordane (MISF) som er det konsoliderte museet for Sogn og Fjordane. De tidligere eierne av museene har overdratt det faglige, administrative og økonomiske ansvaret til det nye museet.  
Avdelingsdirektører ved Nordfjord Folkemuseum
Aslaug Nesje Bjørlo (1995-2016)
Anne Kristin Moe (2016 -
Kurtatsch an der Weinstraße

Historie

Arkeologiske funn på stedet viser at området var befolket allerede i mesolitikum. Etter romernes okkupasjon skal området ifølge overleveringer ha blitt kristnet av Vigilius av Trient (340–400). Kurtatsch ble første gang nevnt i 855 som Curtazze, 1022 som Curtasca.
Kirketårnet til den romanske pilegrimskirken St. Vigilius ble bygget rundt år 1300.
Støtkoking

Støtkoking er et fenomen som oppstår ved oppvarming av væsker til koking i smale oppvarmingsredskaper, eksempelvis reagensrør. Dersom varmepåvirkningen er sterkest nær bunnen, kan væsken som befinner seg over, sprute ut når det dannes damp som krever større volum.
Fenomenet ble ofte framvist som del av naturfagundervisningen, for å advare mot uforsiktighet. Dersom der legges en liten gjenstand (glassbit, småstein eller lignende), vil støtkoking dempes, eller ikke forekomme.
Strandstjerneengvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 13-17 millimeter), lyst brunlig vikler med forholdsvis smale vinger. Forvingen har noen smale, lyse skråstreker rundt vingespissen, ved bakhjørnet en oval, lys flekk med én enkelt svart lengdestrek. Ved bakkanten er det mer eller mindre tydelige, lyse (ofte grå) flekker. Larven er blekt brungul.

Levevis

Larvene utvikler seg på blomsterhodene av strandstjerne (Aster tripolium) og arten finnes på strender og saltenger der denne vokser.
De voksne viklerne flyr i juli-august.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Europa, men er også funnet i Ungarn, Slovakia og Romania. I Norge er den bare kjent fra kysten av Østfold og Agderfylkene. Den blir vurdert som sterkt truet (EN) i den norske rødlisten fra 2015.
KNM

KNM er forkortelse for Kongelig Norsk Marine og betegnet enheter tilhørende Marinen. Prefikset «KNM» foran fartøynavn ble først tatt i bruk i 1946.
KNM «Harald Hårfagre» er f.eks. Marinens øvingsavdeling på Madla, mens KNM «Skjold» er navn på Marinens første missiltorpedobåt i Skjold-klassen. Når norske marinefartøyer skal omtales på engelsk, blir prefikset HNoMS brukt. Det står for His Norwegian Majesty's Ship. Når prinsesse Ingrid Alexandra blir regjerende dronning, vil det automatisk stå for Her Norwegian Majesty's Ship.  
Fra 1. januar 2002 er Marinen og Kystartilleriet slått sammen og etablert under navnet Kysteskadren i Sjøforsvaret.
Forkortelsen KNM har imidlertid overlevd omstillingsprosessene.
I Kystvakten blir prefikset KV brukt. Når norske kystvaktskip skal omtales på engelsk blir prefikset NoCGV brukt. Det står for Norwegian Coast Guard Vessel.
Alex Lopes do Nasciment

Karriere

Han har spilt for Cerezo Osaka fra Japan.
Aurora (provins)

Politisk inndeling

Aurora er delt i 8 municipalities (landkommuner).
Grunnkretser i Flekkefjord kommune

Grunnkretser i Flekkefjord kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Flekkefjord kommune, Vest-Agder, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Elfenbenskystens riksvåpen

Elfenbenskystens riksvåpen i sin nåværende utformning ble tatt i bruk i 2001.  Det består av et grønt skjold med hodet av en elefant. Elefanten er et viktig symbol for landet siden landet har fått sitt navn etter materialet elefantens støttenner består av; elfenben. På sidene av skjoldet står to palmer, og en halv sol stikker opp over skjoldet. Soloppgangen er et tradisjonelt symbol for en ny start. Under skjoldet er det et skriftbånd med landets navn på fransk.
Relax, Take It Easy

«Relax, Take It Easy» er en sang av Mika, fra hans debutalbum Life in Cartoon Motion. Sangen kom ut i 2006 og ble en hit i flere land.
Spassk-Dalnij

Spassk-Dalnij (russisk: Спасск-Да́льний), noen ganger kalt Spassk, er en by i Primorskij kraj i Russland. Byen ligger på slettelandet øst for Khankasjøen, rundt 180 km nord for Vladivostok (avstand med bil 250 km). Innbyggertall: 51 691 (folketelling 2002), 60 060 (folketelling 1989).

Historie

De første nybyggerne fra Russlands vestlige deler kom til området rundt dagens Spassk-Dalnij i 1886. De grunnla landsbyen Spasskoje (fra russisk spas som betyr «frelser»). Med opprettelsen i 1906 av jernbanestasjonen Jevgenjevka på Ussuribanen like ved, vokste bosetningens betydning, og i 1917 fikk den innvilget byrettigheter under navnet Spassk.
Under den russiske borgerkrigen var det harde kamper mellom de hvite og røde armeene ved byen.
I 1926 ble byen slått sammen med Jevgenjevka, og i 1929 fikk byen sitt nåværende navn, Spassk-Dalnij (russisk dalni som betyr «fjern», som henviser til beliggenheten i Russlands fjerne østen, til forskjell fra Spassk i Penza oblast og Spassk-Rjazanskij i Rjazan oblast).

Økonomi og næringsliv

Historisk sett ble Spassk-Dalnij dannet som et senter for bygningsindustrien i Primorje, på grunn av reservene av kalkstein, leire og byggesand i nærheten. Den største virksomheten er for tiden selskapet Spassktsement, som har vært i drift siden 1907 og som kan produsere opp til 3,5 millioner tonn sement pr år. Sementfabrikken er representert på Spassk-Dalnijs byvåpen.
Andre næringsgrener er maskinbygging, lys- og næringsmiddelindustri. Området rundt Spassk-Dalnij er også et av de viktigste landbruksområdene i Primorskij kraj.
Vremja (fjernsynsprogram)

Vremja (russisk: Вре́мя, norsk oversettelse: tid) er et russisk nyhetsprogram som har gått på sovjetisk og russisk tv siden 1968, med et opphold fra 1991 til 1994. Vremja var det ledende nyhetsprogrammet på fjernsyn i Sovjetsamveldet. Fra 1968 til 1991 ble det vist på de nasjonale kanalene Program 1 og Program 2, i tillegg til lokale kanaler. I sovjetperioden dekket programmet nyheter, mest innenlands, men også utenriks og sportsnyheter. Etter Sovjetunionens kollaps ble ikke Vremja  sendt i årene 1991–1994.
Programmet har siden 1994 blitt sendt i Russland på Kanal 1.
Birkebeinervegen (Lillehammer)

Birkebeinervegen (18–264, 49–307) er en veg i Lillehammer kommune som går fra Sigrid Undsets veg til Birkebeineren skistadion ved Sjøsetervegen. Vegen går bratt oppover forbi Birkebeineren hotell, Lysgårdsjordet, Lysgårdsbakkene, Svarga og Skrefsrudgrenda. Vegen fikk navn til OL da den ble kalt VIP vegen og skulle være envegskjørt for busser under OL. Før OL, var vegen en blindveg som gikk fra Lysgårdsvegen opp til Øvre Skrefsrud gård, og ble kalt Skrefsrudvegen.
Metallactus

Utseende

Små, sylindriske bladbiller, brungule med mørke tegninger. Antennene er ganske tynne.

Levevis

Hettebladbiller er særlig aktive i varme og solskinn. De voksne besøker også blomster for å ete pollen.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sør-Amerika. To arter har vært forsøkt innført til Australia for biologisk kontroll av innførte kurvplanter, men forsøkene lyktes ikke.
Bjørkefink

Beskrivelse

Bjørkefinken måler omkring 13,5–16 cm og veier typisk 17–30 g. Den har samme størrelse og form som bokfinken. Som de fleste arter i finkefamilien har hannen og hunnen ulike fjærdrakter.
Hannen har i sommerdrakten et helsvart hode og et svart nebb, også nakke og rygg er svart. Strupe og bryst er rustgult, samt rustgule skulderflekker. I vinterdrakt har den et skitten-svartgrått hode og nebbet er gult med mørk spiss. Ryggen er svart-og brunmønstret. Hunnen ligner hannen i vinterdrakt, og kan forveksles med bokfinkhunnen. Hunnen har mørk gråbrun isse, rygg og nakkesider.Det mest karakteristiske ved begge kjønn hos bjørkefinken, er at de har en lysende hvit overgump som skiller dem fra bokfinken. Unge fugler har ofte en gulaktig overgump. Begge kjønn har lyse vingetegninger, som regel ett rustbrunt og ett hvitt vingebånd, men vingetegningene er mindre hvit enn bokfinkens.
Bjørkefinken kan bli nærmere 15 år gammel og man regner med at det finnes omkring 15 millioner hekkende par av arten.

Atferd

I motsetning til de fleste arter i finkefamilien kan bjørkefinken, men også bokfinken, gå på bakken. De andre finkene hopper. Dette skyldes at bjørkefink og bokfink lever av insekter sommerstid, mens de andre artene lever utelukkende av frø, nøtter og frukt og har derfor ikke samme behov for å kunne gå på bakken. 
Bjørkefinker samler seg i store flokker før trekket. Flokkene kan telle opp mot 100 000 individer, av og til i blandingsflokker med bokfinker.

Føde

Høst og vinter lever bjørkefinker av ulike typer frø, nøtter og frukter, hovedsakelig av bjørk, bøk, rogn og bartrær. Bjørkefinker har en stor forkjærlighet for bøkenøtter, som er en viktig matkilde i tiden de vandrer sørover. Om sommeren lever de nesten utelukkende av insekter, hovedsakelig målerlarver, som også ungene fôres med.

Forplantning

Bjørkefinker lever i monogame parforhold. Hvert år bygger bjørkefinker et nytt reir, og det er kun hunnen bygger reiret, som vanligvis er plassert i bjørketrær, bartrær eller or. I bjørka plasseres reiret i en stammekløft, mens det i bartrær bygges ute på ei grein et stykke fra stammen. Reiret bygges av gress, mose og bark, og det kles med fjær eller hår. Reiret blir plassert i et tre, gjerne gran eller bjørk. Hunnen legger fra 5 til 7 egg som er 20 millimeter store. De er grønn- eller brunaktige med mørkere flekker. Eggene ruges i 11 til 12 dager av hunnen. Ungene blir i reiret i 12 til 13 dager. Bjørkefinken blir kjønnsmoden når den er ett år gammel.
Osijek

Transport

Transport til og fra Osijek inkluderer jernbane, motorveier, en elvehavn og Osijek lufthavn. Flyplassen har en internasjonale rute til Köln/Bonn lufthavn i Tyskland, som ble startet opp i mars 2008. Osijek er også koblet til motorveinettverket i Kroatia og Pan-Europeiske transportkorridor 5c vil gå i igjennom byen når den er ferdig i 2008. Fra Osijek er det mulig å reise med tog til Zagreb, Rijeka, Požega, Virovitica, Našice, Slavonski Brod, Slavonski Šamac, Erdut, Vrpolje, Dalj, Đakovo og Beli Manastir. Tidligere gikk det et tog mellom Budapest og Sarajevo som stoppet i Osijek. 
Byen har et lite trikkenettverk. Det ble bygget i 1884 og er det eneste som fremdeles er i drift i Kroatia utenfor Zagreb. Trikkenettet er under modernisering, og når denne er ferdig, vil trikkenettet være dobbelt så langt. I tillegg byttes de gamle trikkevognene ut med nye.
Formuesskatt i Norge

Formuesskatten i Norge vedtas, på samme måte som de øvrige skattene, av Stortinget i medhold av Grunnlovens § 75 a. Dette skjer gjennom Stortingets årlige vedtak om skatt av inntekt og formue. I vedtaket fastsettes satser og innslagspunkt for formuesskatten. De nærmere reglene for formuesskatten er gitt i skatteloven av 26. mars 1999.
Formuesskatten er i Norge begrunnet i fordelingshensyn og det offentliges behov for inntekter.

Gjeldende regler

I 2015 svarer personlig skattyter og dødsbo formuesskatt av den delen av skattyterens samlede nettoformue som overstiger 1 200 000 kroner, eller det dobbelte for ektefeller som lignes under ett for felles formue. Satsene for formuesskatt er 0,15 % til staten, og 0,70 % til kommunene.
Hovedregelen er at skattepliktig formue fastsettes til omsetningsverdien pr. 1. januar i ligningsåret av skattyterens eiendeler med økonomisk verdi, med fradrag for gjeld som skattyteren hefter for. Enkelte nærmere bestemte eiendeler skal ikke regnes med i skattegrunnlaget. Det finnes også enkelte særlige verdsettelsesregler.
Verdien av boligeiendom settes til produktet av boligens areal og en kvadratmetersats. Kvadratmetersatsen settes til en prosentandel av beregnet omsetningsverdi per kvadratmeter, hvor det tas hensyn til boligtype, byggeår, areal og geografisk beliggenhet. Prosentandelen er 25 for primærbolig og 50 for sekundærbolig. Kvadratmetersatsene fastsettes årlig av Skatteetaten på grunnlag av beregninger fra Statistisk sentralbyrå. Verdien av primærbolig og fritidsbolig skal settes ned etter krav fra skattyter dersom den overstiger 30 % av eiendommens dokumenterte omsetningsverdi. Verdien av annen bolig (sekundærbolig) og næringseiendom skal settes ned etter krav fra skattyter dersom den overstiger 60 % av eiendommens dokumenterte omsetningsverdi.
Børsnotert aksje verdsettes i alminnelighet til kursverdien 1. januar i ligningsåret. Ikke-børsnotert aksje verdsettes til aksjens forholdsmessige andel av aksjeselskapets eller allmennaksjeselskapets samlede skattemessige formuesverdi 1. januar året før ligningsåret fordelt etter pålydende. Ikke-børsnotert aksje i utenlandsk selskap verdsettes til aksjens antatte salgsverdi 1. januar i ligningsåret.
I 2013 var det omtrent 627 000 nordmenn som betalte formuesskatt. Inntektene fra disse utgjorde omtrent 1 % av statens inntekter, eller omtrent 13,6 milliarder kroner.
ADCC Submission Wrestling World Championship

Abu Dhabi Combat Club Submission Wrestling World Championship er en konkurranse innen submission wrestling som avholdes annenhvert år.
Konkurransen består av profesjonelle utøvere av jujutsu, bryting, judo, sambo, shooto og mixed martial arts.
Konkurransen tillater ikke slag og spark, men ønsker heller og fremme grappling og submissions.
Aiwowo

Aiwowo (tradisjonell kinesisk: 艾窝窝 eller forenklet kinesisk: 爱窝窝), «kjærlighetsdråper», er en tradisjonell kinesisk kald snack fra Pekingkjøkkenet. Det dreier seg om små baller av dampet klebrig ris med søtt fyll.

Historie

Slike risboller kan tilbakeføres til Yuandynastiet (1279–1368) da de ble tilberedt for keiseren i Den forbudte by. Under det påfølgende Ming-dynastiet var de blitt utbredt i hoffet nærtstående familier, og omtales blant annet i Jin Ping Mei. Ifølge Liu Ruoyu, en evnukk ved Wanli-keiserens hoff, ble de tidligere kalt buluojia.
Ifølge legenden het de imidlertid til å begynne med wowo. En keiser skal ha etterspurt dem med ordene Yu Ai Wowo («Yeg vil ha wowo» - yu er den for keiseren reserverte form for «jeg»). Da retten ble vanlig blant vanlig folk, kunne ikke hele dette sies på grunn av navnetabuet, og dermed oppstod navnet Aiwowo.
Colt M1911

I norsk tjeneste

M1911 ble approbert av det norske forsvaret i 1914. I 1917 begynte Kongsberg Våpenfabrikk å lage lisensproduserte M1911 pistoler til det norske forsvaret. Disse er kjent som «Kongsberg Colt». Ammunisjonen ble laget på Raufoss Ammunisjonsfabrikk og patronen og pistolen var i bruk til midten av 1980-tallet.

Ballistikk

Tidlig ladning (første verdenskrig) var 13 gram kule på 213 m/s, senere ble denne endret til 14,9 g på 235 m/s.
Nissedal prestegård

Nissedal prestegård ligger rett ved Nissedal kirke.
På prestegårdstunet står fem fredede bygninger: hovedbygning, drengestue, driftsbygning, vognskjul og stabbur. Stabburet, fra 1300-tallet, er eldst. De andre bygningene bærer preg av 1800-tallet. Drengestuen fra rundt 1850 har tidligere vært forpakterbolig, mens det omtrent jevngamle vognskjulet brukes som garasje. Driftsbygningens nøyaktige alder er ukjent.
Sexologi (tidsskrift)

Sexologi er et sexologisk tidsskrift som ble startet i 2003, og utkommer to ganger årlig. Det eies og driftes av Norsk forening for klinisk sexologi (NFKS).  
Dette fagtidsskrift ble etablert av det første studentkullet som tok eksamen i sexologi ved Universitetet i Agder (UiA) i 2003. Den første redaktøren var Bernt Barstad. Siden da har tidsskriftet hatt flere redaksjoner og redaktører: Margrete Wiede Aasland, Peter Zachariassen, Stine Kühle-Hansen og Svein Øverland.
Sexologi kom først ut som en papirutgave, men fra 2009 har bladet kommet ut online. Det har to seksjoner, både en temadel og en medlemsdel. Sexologi inneholder fagartikler, intervjuer, bokomtaler, nyheter innen forskning og annet relevant for det sexologiske fagmiljøet i Norge. Sexologi kan leses på nettsiden til Norsk forening for klinisk sexologi (NFKS).
Arctic Band

Arctic Band ble startet høsten 2001, med hovedtyngde på Country & Country-rock. Etter noen år med pause grunnet andre musikalske prosjekter, ble bandet gjenforent under ”Dans i Karlsøy” 2010. Hvorpå de også ga ut albumet Et Nytt Univers i 2011.
Arctic Band kommer fra Karlsøy, ca 70 km nord for Tromsø.
Vannløpere

Utseende

Stort sett middelsstore, slanke teger, men det finnes arter som er så små som 1,5 mm og også én art som blir 35 mm lang. Vannløpere har en lang og tynn kropp og er lett gjenkjennelig på de lange beina og antennene. De kan ligne litt på mygg, men skilles fra disse på at de tilsynelatende «ikke har vinger» og de løper hurtig og rykkvis på vannoverflaten.
Hodet er lengre enn bredt, fasettøynene er forholdsvis små, kulerunde og utstående, gjerne med et markert gjenskinn. Antennene er trådformede.
Forbeina er forholdsvis korte og brukes til å fange byttedyret med. Disse holdes gjerne bøyd i en vinkel. Mellom- og bakbeina er lange og tynne og holdes vanligvis skrått ut fra kroppen slik at de til sammen danner et kryss. Et særtrekk ved beina er at klørne ikke sitter ytterst på føttene, men litt innenfor spissen. Dette er trolig en tilpasning til å bevege seg på overflatehinnen. Kroppen er for det meste brunsvarte og den har et tett hårlag på undersiden.  Disse hårene er vannavstøtende og hos enkelte arter er de sølvfarget. Forvingene holdes tett foldet mot kroppen og er lite påfallende. Noen arter er likevel ganske gode flygere, mens andre har sterkt reduserte vinger.

Levevis

Vannløpere lever på vannoverflaten, på overflatehinnen. De finnes mest på stillestående vann. De finnes på vannoverflaten i små dammer, på myrpytter og langs vannkanten av større innsjøer. Noen foretrekker sakte rennende vann, som små bekker. Den tropiske slekten Halobates lever på åpent hav, uten noen gang å komme til land. De er de eneste insektene som forekommer i dette miljøet.  
Vannløpere er nebbmunner, det vil si at de har sugende munndeler. De er rovdyr, som løper og jakter på vannoverflaten, på andre mindre dyr, som de fanger og suger kroppsvæsken ut av. De opptrer også som åtseletere og suger på døde smådyr som har falt ned på vannet. Vannløperne har sanseorganer på beina som er svært følsomme for små krusninger i vannet, som de bruker både til å finne bytte og til å kommunisere seg imellom.
De parrer seg på vannoverflaten, og hunnen løper lett rundt på vannet med hannen sittende på ryggen sin. Vannløpere har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Nymfene ligner de voksne, men er mindre med en mye kortere og bredere kropp. Nyklekte nymfer har et nokså pussig utseende da beina ser ut til å være altfor lange for den lille, korte kroppen. De lever på vannoverflaten på samme vis som de voksne.
Humanistisk gravferd

Humanistisk gravferd, (tidligere Borgerlig gravferd) er en verdig og høytidelig seremoni til minne om og med fokus på avdøde, som arrangeres av Human-Etisk Forbund. Seremonien er uten prest eller annen kirkelig representant og uten jordpåkastelse eller andre religiøse ritualer. 
Alle som ønsker det kan velge Humanistisk gravferd, og seremonien kan brukes både ved kistebegravelse, urnebisettelse og askespredning. Det er ikke noe krav at avdøde var medlem i Human-Etisk Forbund, men det påbeløper et gebyr dersom dette ikke var tilfelle. Om avdøde var medlem, er seremonien gratis.
Gravferdsbyråene kan om ønskelig ordne alt det praktiske og blant annet alle meldinger som skal gis til det offentlige, og de kan stå for hele eller deler av seremonien.
Om ønskelig kan byråene formidle bistand fra Human-Etisk Forbunds gravferdstalere som bistår de pårørende med råd og veiledning, og om ønskelig videre med selve seremonien med musikkvalg, dikt med videre. I mange tilfeller holder de en minnetale og leder seremonien. Musikkvalg, bruk av både organist og CD-innspillinger, dikt og innslag er etter de pårørendes ønsker. Human-Etisk Forbund garanterer bistand fra sine gravferdstalere ved medlemmers gravferd, og bistår så langt kapasiteten rekker for ikke-medlemmer. 
I 1992 ble det avholdt 183 gravferder i regi av Human-Etisk Forbund. I 2006 var tallet 395 seremonier.
Putsjezj

Putsjezj (russisk: Пучеж) er en havneby i Ivanovo oblast i Russland. Den ligger ved Gorkij-reservoaret i Volga, rundt 175 km øst for Ivanovo. Byen har 8 588 innbyggere (2010).
Bosetningen ble først nevnt som Putsjisjtsje sloboda i 1594. På 1800-tallet ble den et senter for kornindustrien og linhandelen. Den nærliggende byen Ivanovo ble kjent som «brudebyen», ettersom et stort antall kvinnelige arbeidere flyttet til byen for å arbeide i veverindustrien (som igjen var avhengig av Putsjezjs linhandel), og ifølge legenden kom ugifte menn hit for å finne ektefeller.
I 1952 begynte fyllingen av Gorkij-reservoaret (oppkalt etter forfatteren Maksim Gorkij), noe som utsatte byen i fare for oversvømmelser. I løpet av de neste tre årene ble byen demontert, flyttet til en høyere beliggenhet, og gjenoppbygd.
I dag har Putsjezj fremdeles bibeholdt linhandelen og en tekstilfabrikk. Byens industrier omfatter nå også en fabrikk som produserer elementer av armert betong, en treforedlingsfabrikk, og byens kunstneriske stolthet: Istoki-fabrikken. Istoki er et kunsthåndverk som omfatter fremstilling av arbeider av tradisjonelt broderi, både håndlaget og maskinelt, med mønstre hentet fra gammel kunst fra Volga-regionen. Lintøyet som produseres her er uten sammenligning det beste som finnes noe sted.