google/wiki40b huggingface dataset:
Stromatolitter

Stromatolitter, algematter, (fra gresk strōma, matte, lag, stratum, og lithos, bergart)  er laminerte sedimentære strukturer dannet ved lagvis binding av kalkslam på overflaten av kolonier med blågrønnbakterier eller grønnalger. 
I dag dannes de i tidevannssonen i grunne havområder, der det vokser matter av sammenfiltrede algetråder. Ofte forekommer stromatolitter i dag i saltsjøer og marine laguner hvor det finnes lite av gressende organismer; f.eks. Hamelin Pool Marine Nature Reserve i Shark Bay i Vest-Australia og Cuatro Ciénegas i Mexico.
Stromatolitter var mer utbredt på jorden i prekambrium. Arkeiske fossiler antas å være encellete kolonier av blågrønne alger, mens yngre ( proterozoiske) fossiler prehistoriske former for grønnalger. En art av stromatolitter som var vanlig i geologihistorien er Collenia.
Tangerbukta

Tangerbukta (arabisk: خليج طنجة, Chalidż Tandża; fransk: Baie de Tanger) er ei bukt i Middelhavet, beliggende nordøst for byen Tanger i det nordlige Marokko. Den utgjør en halvsirkelformet vannmasse mellom havnen i Tanger i vest og Cap Malabata i øst. Avenue d'Espagne strekker seg langs bukta og er kjent for sine hoteller og store moderne bygninger.
Settignano

Settignano er en landsby i fjellsiden nordøst for Firenze i Italia. Landsbyen er kjent for å ha oppfostret flere kjente billedhuggere: Desiderio da Settignano, brødrene Bernardo Rossellino og Antonio Rossellino og Bartolomeo Ammanati. Michelangelo bodde også i landsbyen en periode. Årsaken til de mange billedhuggerne er sannsynligvis marmorbruddene i området.
Påpp & Råkk

Påpp & Råkk er en norsk musikalsk komiserie med Erlend Klarholm Nilsen og Stein Johan Grieg Halvorsen som gikk på NRK3 i 2010. Serien handler om bestevennene Erlend og Steinjo, som jobber i platebutikken Påpp & Råkk. De drømmer begge om å bli popstjerner. 
Serien var ifølge Halvorsen “En slags videreutvikling av «Slå på ring», bare i rent dramaformat”. 
VGs anmelder gav det terningkast seks.
Molekylærbiologisk institutt (UiB)

Molekylærbiologisk institutt er ett av åtte institutter ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen. Instituttet har 11 forskningsgrupper og 2 forskningsprogrammer og holder til i Bioblokken i Høyteknologisenteret i Bergen.
Instituttets forskning har hovedvekt på studier av proteiner og andre biomolekyler, som lipider, fosfolipider og vitamin-avledete metabolitter. Instituttets forskning er i stor grad basert på eksperimenter i laboratorier som biofysikk og strukturstudier (NMR), biokjemisk og molekylær karakterisering av isolerte proteiner, og funksjonelle studier i levende modellsystemer som bakterier, gjær, sebrafisk og cellekulturer. Det benyttes også molekylær modellering og andre metoder innen beregningsorientert biologi og bioinformatikk.
Instituttet er, sammen med Institutt for informatikk og Institutt for biologi, partner i Computational Biology Unit og deltar i Sea Lice Research Centre (SFI).
Instituttet tilbyr utdanning innen molekylærbiologi på bachelor-, master- og doktorgradsnivå og har ca 100 bachelorstudenter, 40 masterstudenter og 20 doktorgradstudenter. Instituttet er partner i forskerskolen Molecular and Computational Biology Research School. I 1997 ble instituttet et av de første i Norge som kunne tilby undervisning i anvendt bioinformatikk.

Historikk

Molekylærbiologisk institutt ble opprettet i 1997 ved sammenslåing av Felleslaboratorium for bioteknologi (FLB), Laboratorium for marin molekylærbiologi (LMM) og deler av staben fra Biokjemisk institutt (i dag en del av Institutt for biomedisin). Første styrer var professor Dag E. Helland.
Felleslaboratorium for bioteknologi ble opprettet i 1985 med professorene Kjell Kleppe som leder og Curt Endresen (fra Gades institutt) som nestleder. FLB ble opprettet i samarbeid mellom Det medisinske og Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet, og var landets første laboratorium for bio- og genteknologi. Laboratorium for marin molekylærbiologi ble opprettet i 1992 med professor Anders Goksøyr som leder.
Metepilysta

Utbredelse

Slekten er kjent fra Filippinene.
Stethorus punctillum

Utseende

Stethorus punctillum er mellom 1,2 og 1,5 millimeter lang. Dekkvingene er mørke uten flekker.
Bayer Leverkusen

Spesialforeninger

Bayer Leverkusen har spesialforeninger følgende idrett: Basketball, Boksing, Fekting, Fistball, Fotball, Friidrett, Håndball, Handikappidrett, Judo, Skøyter (kunstløp), Turn og Volleyball.
Ved siden av fotballaget er særlig herrebasketballaget (Bayer Giants Leverkusen), kvinnehåndballaget og kvinnevolleyballaget kjent. En rekke olympiske og verdensmestere i friidrett har hatt Bayer Leverkusen som klubb.

Fotball

Fotballaget har spilt i Bundesliga siden 1979.
Polygonia

Utseende

Middelsstore, brunoransje sommerfugler med svært flikete vinger. Undersiden er brunspraglete, med en mer eller mindre tydelig, hvit, C- eller kommaformet tegning.

Levevis

Disse sommerfuglene er gode flyvere, som gjerne besøker blomster. Larvene lever på ulike løvtrær, eller på nesler. Hannene er territorielle og utkjemper luftkamper med de flikete vingene som huggvåpen. De piggete larvene lever gjerne selskapelig, og lager løse silkespinn der de oppholder seg når de ikke er ute og spiser. Piggene ser ut til å beskytte dem mot de fleste rovdyr, derimot er de ofte svært utsatte for snyltevepser som legger egg på dem. De overvintrer som voksne sommerfugler, i barksprekker, hule trær, uthus og andre lite frostutsatte steder.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Holarktis.
Otto Mortensen

Liv og virke

Otto Mortensen ble etter studentereksamen opptatt på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium for å utdanne seg til pianist. Der hadde han blant annet  Christian Christiansen, Knud Jeppesen og P.S. Rung-Keller som lærere. I 1930 avholdt han debutkonsert som pianist og hadde deretter i noen år en karriere som akkompagnatør, solist, kammermusiker og underviser. I årene 1937–1956 var han opera-repetitør ved Det Kongelige Teater og fra 1942 til 1966 lærer ved Musikkonservatoriet i denne disiplin. I tillegg arbeidet han innimellom som dirigent for blant annet det Det Kongelige Kapel, Opéra-Comiques orkester i Paris og i Danmarks Radio.
Allerede mens han gikk på konservatoriet, ble Otto Mortensen opptatt av én av tidens strømninger: å utbre musikalske ferdigheter til byenes store nye befolkningsgrupper. Det var en tanke som kom fra Tyskland i 1920-årene, med folk som Fritz Jöde, Paul Hindemith og Carl Orff, og hadde mange forkjempere i Danmark, blant annet Jørgen Bentzon, Bernhard Christensen, Poul Henningsen, Ejnar Jacobsen, Erling Brene og framfor alt Finn Høffding. Det ble opprettet såkalte folkemusikkskoler, og man skrev bruksmusikk til bestemte formål, gymnastikk, fotballkamper, kabareter og teatermusikk. En annen konsekvens av disse tanker var Otto Mortensens utgivelse av noen klaverskoler og en blokkfløyteskole, som var med og innvarslet blokkfløytens renessanse i Danmark. Omkring 1930 var Otto Mortensen flere ganger i Berlin, for å studere hvordan man der grep an saken med folkemusikkskolene.
I 1950-årene vendte Otto Mortensens interesse seg mot mer teoretiske musikalske emner, og han gjennomførte et studium ved Københavns Universitet og ble i 1956 (mag.art.) i musikkvitenskap. I den sammenheng skrev han forskjellige vitenskapelige artikler og bøker: Harmonisk analyse efter grundbas-metoden (1954), Om Buxtehudes dansesatser for klaver, Om polsk-dansen i Danmark. Fra 1966 til 1974 var han deretter lektor i Musikvidenskab ved Aarhus Universitet.

Musikken

Otto Mortensens verkrekke er ikke lang, men han etablerte seg som den siste store komponist av sanger i den tradisjon som kalles «Den danske sang». Den oppsto i tilknytning til folkehøyskolene i annen halvdel av 1800-tallet. Dens fremste eksponenter var uten tvil Carl Nielsen og Thomas Laub. De bygget på mange andre komponisters forarbeide, og de fulgtes av andre, hvorav de viktigste var Thorvald Aagaard, Oluf Ring, Poul Schierbeck og altså Otto Mortensen. Hans sanger synges stadig, og mens han stadig levde kunne han oppleve at Kim Larsen sang Kringsatt av fiender på sin plate 231045-0637 i 1979.
Ut over disse sanger, skrev Otto Mortensen også verker for kammerensembler og for orkester. Disse verker var skrevet i nyklassisk (neoklassisistisk) stil med inspirasjon fra samtidens franske komponister, som f.eks. Darius Milhaud, som han studerte hos i 1939. Dessuten laget han en lang rekke meget brukte korarrangementer av danske folkeviser og andre sanger og sine siste år arbeidet han meget med nye melodier til salmer, blant annet «At sige verden ret farvel».
Sadri

Sadri er et indoarisk språk som betraktes som et søsterspråk til oriya, bengali og maithili. Det snakkes i de indiske statene Bihar, Jharkhand, Orissa, den nordlige delen av Vest-Bengal og i Bangladesh. Språket har 2,14 millioner talende (1997).
Paisii Velychkovskyi

Pajisij Velitsjkovskij er en ukrainsk ortodoks helgen, født i Poltava fra 17-hundretallet. Han var en munk på Athos i Hellas. Han spilte en sentral rolle i en spesiell bønn-tradisjonen kjent som hesykasme innen ortodoksi og ble kannonisert som helgen av den Ortodokse kirke på 1980-tallet.
Cuesta

En cuesta er en ås- eller fjellrygg som dannes ved forvitring av skråstilte lag av sedimentære bergarter. Landformen karakteriseres av en bratt skrent på den ene siden og en svakt skrånende helning på den andre siden. Landformen er svært sjelden i Norge, men devon-områdene i Sogn og Fjordane og kambrosilur-området mellom Hønefoss og Steinsfjorden på Ringerike er eksempler på at det finnes. På Ringerike består cuestaene av kalkåser (i nord-sør retning) med rik kalkfuruskog, som i Hurum-/Burudåsen naturreservat.
Lasersikkerhet

Lasersikkerhet omhandler sikker utforming og bruk av lasere for å minimere risiko for uhell, da særlig øyeskader. Siden selv relativt små mengder av laserlys kan føre til permanente øyeskader er salg og bruk av lasere underlagt offentlige forskrifter.
Lasere med moderat til høy effekt er farlige fordi de kan brenne netthinnen i øyet eller til og med huden. For å minske risikoen for skader er det laget ulike standarder som definerer forskjellige laserklasser utfra deres effekt og bølgelengde, som for eksempel den internasjonale IEC 60825-standarden og den amerikanske ANSI Z136-standarden. Standardene sier også noe om nødvendige sikkerhetstiltak, slik som tydelig merking av lasere med advarsler og bruk av vernebriller.

Farer ved laserstråling

Laserstråling forårsaker hovedsakelig skade på grunn av varme. Selv laserer med moderat effekt kan forårsake øyeskader, og lasere med høy effekt kan brenne huden. Noen lasere er så kraftige at selv diffus refleksjon fra en matt overflate kan være farlig for øyet.
Den store graden av koherens og lille divergensvinkelen til laserlys gjør, sammen med fokuseringen til linsen i øyet, at en laserstråle vil være svært konsentrert på en ekstremt liten plass dersom den skulle treffe netthinnen. En kortvarig økning på bare 10° C kan ødelegge fotoreseptorcellene på netthinnen. Dersom laseren er kraftig nok kan permanent skade oppstå innenfor brøkdelen av et sekund, bokstavelig talt raskere enn et øyeblunk. Tilstrekkelig kraftige lasere fra det synlige og nær opp til det infrarøde området (400-1400 nm) vil trenge inn i øyeeplet og kan forårsake oppvarming av netthinnen, mens eksponering for laserstråling med bølgelengder mindre enn 400 nm og større enn 1400 nm i stor grad blir absorbert av hornhinnen og linsen og fører til utvikling av katarakt eller brannskader.
Infrarøde lasere er spesielt farlige, ettersom kroppens beskyttende blunkerefleks som bare utløses av synlig lys ikke vil fungere. Et menneske som blir utsatt for stråling fra en Nd:YAG laser (usynlig stråling på 1064 nm) vil ikke legge merke til hverken smerter eller umiddelbare skader i synet, ettersom hjernen vil prøve å korrigere for den tiltakende mangelen på synsinformasjon imens skaden er i ferd med på å oppstå. En klikke- eller poppelyd fra øyet kan noen ganger være den eneste indikasjonen på at øyeskaden har oppstått, og ledsages av en umiddelbar blindflekk (skotom). Da har netthinnen blitt varmet opp til over 100° C, blitt kokende og eksplodert.
Gestronella

Utseende

Middelsstore (8,5 -12 millimeter), avlange og slanke, ganske flate, svarte eller brune med svarte striper, bladbiller. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum med 11 ledd. Hodet har en lang og smal, forlenget "snute" mellom antennefestene. Pronotum er rundet, dekkvingene nokså lange og jevnbrede, med 8-10 rader av fine punkter og fire opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene lever på palmer.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar.
Tour de France 2015

Regelendringer

For første gang siden 2007 ble det utdelt bonussekunder. De tre første i mål fikk henholdsvis 10, 6 og 4 sekunder fratrekk i tid. Spurtpoengene som inngår i poengkonkurransen om den grønne trøya var også endret. På de flate etappene fikk vinneren 50 poeng, mot 45 poeng tidligere, andremann fikk 30 (mot 35), og tredjemann fikk 20 (mot 30). Dette gjorde at en etappeseier ble mer verdifull i poengkonkurransen.
018

018 var et rockeband fra Toten som levde et kort og hektisk liv på første halvdel av 1980-tallet. De gav ut albumet «Stengte dører» på Kirkelig Kulturverksted i 1984, som solgte 1512 eksemplarer. Platen inneholdt egenprodsert musikk med til tider dystopiske tekster. Bandet bestod av Jostein Borgmo (vokal), Bjørn Anders Hermundstad (keyboard), Trond Amlie (gitar), Bjørn Vikenes (trommer) og Ingar Amlien (bass). Amlie og Hermundstad har siden gjort stor suksess som Trøste & Bære, mens Ingar Amlien har prosjektet Crest of Darkness.
Bane NOR Eiendom

Historie

Grunnlaget for selskapets og dets verdier og eiendommer stammer tilbake til 1996, da eierskap og ansvar i norsk jernbane ble omorganisert. Da ble det daværende NSB delt i et trafikkselskap (NSB BA) og en infrastrukturetat (Jernbaneverket). Sistnevnte fikk da ansvaret for jernbanespor, perronger og venterom, elektrisk baneanlegg, signal- og sikringsanlegg og mer, kort og godt alt med jernbanestasjoner og holdeplasser, men med en klausul: Selve stasjonene bygget før 1996 med tilhørende områder/tomter skulle fremdeles tilhøre NSB. Dermed fikk NSB en stor eiendomsportefølje, som i 2001 ble skilt ut til det egne selskapet Rom Eiendom.
Tåkebaklys

Tåkebaklys er en type hjelpelys på biler og andre motorkjøretøy. Som navnet sider er tåkebaklys, ett eller to, plassert bak på bilen. Enkeltlys plasseres på bilens venstre side, to lykter skal ha symmetrisk plassering. De detaljerte reglene for plassering finnes i Kjøretøyforskriften.
Tåkebaklys skal betjenes med separat bryter og det skal være en egen kontrollampe som varsler føreren om at lyset er tent. Tåkebaklys skal i likhet med andre hjelpelys som f.eks tåkelys bare brukes til det formål det er bestemt for.

Bruk av tåkebaklys

Riktig brukt kan tåkelys og tåkebaklys øke veisikkerheten og er en del av bilens aktive sikkerhetsutstyr.
Tåkebaklys skal bare brukes under ekstreme forhold, f.eks ved svært tett tåke (med sikt under 100 meter eller mindre) og ved tett snøfall. Detaljene i bestemmelsene om bruk varierer fra land til land. I Tyskland sier bestemmelsene under 50 meters sikt kombinert med en regel som sier at maksimalhastigheten i slike tilfeller er 50 km/t. I Belgia er siktgrensen 100 meter. I Frankrike er det ikke angitt en spesifikk siktgrense, men bruk av tåkebaklys i regn er forbudt. Kommer nedbøren som regn, vil det sterke, røde lyset og lysrefleksene i regnvannet kunne virke blendende på andre trafikanter, spesielt bakenforkjørende.
Grunnregelen for all lysbruk er at man ikke må blende andre trafikanter med lysutstyr. Dette impliserer i praksis at så snart føreren av en bil med tente tåkebaklys ser lysene fra en bakenforkjørende i bakspeilet, skal tåkebaklyset slås av. Tåkebaklys bør av samme grunn også slås av i det man kjører forbi et annet kjøretøy. Det kan slås på når man ikke lenger har andre bakenforkjørende.
Forelegget for feil bruk av lysutstyr i Norge er 2 000 kroner.
Alf Nyman

Liv

Som ung var Nyman musikkritiker og skrev dikt i Majgreven, og han var medlem av den radikale kretsen Den Yngre Gubben. I 1929 ble han professor i teoretisk filosofi ved Lunds universitet, som Hans Larssons etterfølger.
Som filsof var Nyman påvirket av nykantianismen, og interesserte seg for filosofihistorie og psykologi. Produksjonen hans er svært omfattende. Han var godt kjent med italiensk språk og kultur og kjente personlig de italienske filosofene Benedetto Croce og Giovanni Gentile.
Maktene

Beskrivelse

Maktene er blitt beskrevet som bærere av vid drakt av hvitt lin som rekker helt ned til anklene eller en kappe som rekker ned til føttene, med et gyllent belte og pyntet med grønt. De bærer gullstav i høyre hånd og Guds segl i venstre. Noen ganger er de beskrevet med en orb eller et spøkelse.
De mottar sine ordre fra Serafer og Kjeruber og er ansvarlig for at Kosmos forblir i sin orden. Det er sjelden de manifesteres fysisk.
Third Eye Vision

Listeplasseringer

Third Eye Vision beste plasseringer ble, på Billboard Music Charts (Nord-Amerika) for album, i 1998, nummer 26 på Top Heatseekers og nummer 88 på Top R&B/Hip-Hop Albums.
Patatra

Utseende

En middelsstor (15,5 millimeter), oval, blankt metallisk grønn skarabide.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra ett eksemplar fra Brasil (Pará).
Elsa

Etymologi

Elsa er dannet som en kortform av kvinnenavnet Elisabet, som er av hebraisk opprinnelse og betyr «Gud er fullkommen».
Elza er en form av navnet brukt blant annet i latvisk og polsk. I tillegg er Elza en feminin form av det hebraiske mannsnavnet Elez som betyr «glede».
Marten Toonder

Biografi

Marten Toonder ble kjent med tegneserier gjennom comics som faren, sjøkaptein Marten Toonder Sr., tok med hjem fra USA. Etter at han hadde avsluttet skolegangen ved «Hogereburgerschool», en skole som kan sammenlignes med gymnaset, reiste han med faren til Argentina, og der møtte han i 1931 tegneserietegneren Dante Quinterno som arbeidet for Disney. Quinterno inspirerte Toonder til selv å tegne tegneserier, og da han kom tilbake til Rotterdam begynte Toonder ved kunstakademiet i Rotterdam. Han sluttet igjen etter kort tid.
I 1935 giftet han seg med Alfine Kornélie Dick, en nabojente fra barndommen. Hun tegnet og skrev selv tegneserier under navnet Phiny Dick, og skrev senere også tekster til tegneserien Kappie som mannen tegnet.
Toonder startet etterhvert bedriften Toonder Studio's, denne produserte filmer og reklame. I 1964 forlot familien Toonder Nederland, de flyttet til Greystones i Irland for å vie seg til tegneserietegning. Han ble overrasket over hvor mye det irske landskapet ligner det han i årevis hadde tegnet i serien om Olivier B. Bommel.
I 1990 døde konen Phiny og seks år senere giftet han seg igjen, denne gang med komponisten Tera de Marez Oyens. Hun døde senere samme år, i 1996. Etter dette flyttet Toonder tilbake til Nederland, der han slo seg ned i Rosa Spier Huis i Laren i Noord-Holland.
Rotterdam by har tildelt ham Wolfert van Borselenpenningen.
Toonder døde mens han sov, 93 år gammel.

Toonder i Norge

Hans mest kjente serie er Tom Pus også kalt Tom og Teddy (nederlandsk Tom Poes) eller Tom Poes en Olivier B. Bommel. Serien startet i nederlandske aviser i 1941 og gikk til 1986. I Tom Pus holdt Marten Toonder på den gamle formen for tegneserie uten snakkebobler, men med teksten i en blokk under bildet. Serien er blitt kjent for sine litterære kvaliteter og Toonder har en frodig og eventyrlig tegnestil.
Tom Pus gikk i Norsk Ukeblad på 1950- og 1960-tallet.

Æresbevisninger

I 1992 mottok Toonder Tollensprisen for hele sin oevre.
2. mai 2002 ble statuen Ode aan Marten Toonder (norsk: Ode til Marten Toonder) avduket på Binnenrotteplassen ved siden av stasjon Blaak i Rotterdam sentrum. Den seks meter høye statuen er designet av kunstnergruppen «De Artoonisten» og laget av bronse og granito.
Marten Toonderprisen ble opprettet i 2009. I mars hvert år tildeles en pengesum på 25000 euro en tegneserietegner som har bidratt til det nederlandske kulturlivet.

Bearbeidelser

Fra 5. februar 2007 sender de nederlandske radiostasjonene Radio 6, Radio 4 og Radio 1 hørespill som regisseres av Peter te Nuyl. Totalt består serien av 75 historier delt i 440 kvarterslange episoder. Blant disse finnes også de 48 som Marten Toonder selv var mest tilfreds med.
Bryllupsdag på Troldhaugen

Bryllupsdag på Troldhaugen er et kjent lyrisk stykke komponert av Edvard Grieg. Det er det sjette klaverstykket i det åttende heftet, som bærer opusnummer 65. I faglitteraturen har det blitt en viss diskusjon om stykkets kvalitet og proporsjon i forhold til hele heftet.
Stykket het først Gratulantene kommer og ble komponert i forbindelse med feiringen av 50-årsdagen til Nancy Giertsen, en av Nina og Edvard Griegs nære venner. Nancy og Børre Giertsen hørte til den nærmeste vennekretsen rundt Nina og Edvard Grieg på Troldhaugen. Nancy var for øvrig søster av Marie Beyer som var gift med Frants Beyer, Griegs beste venn.
I anledning av 50-årsdagen som ble feiret på Fossli Turisthotel ved toppen av Vøringsfossen den 29. juli 1896 ble det laget en gratulasjonsbok der alle gjestene kom med sine bidrag. Fremst i denne boken har Grieg skrevet inn hele dette stykket, som står der med sin opprinnelige tittel. Først året etter, 1897, fikk komposisjonen sin nåværende tittel. Den feststemte A-delen skildrer gratulantenes opptog. I kontrast til den står en rolige, reflekterende B-del. A-delen gjentaes deretter.
Northrop Grumman

Park Air Systems

Northrop Grumman eier Park Air Systems, som produserer hovedsakelig sivilt utstyr for flysikringstjeneste. Park Air Systems har ca. 200 i Peterborough, Storbritannia.
Park Air Systems i Norge ble solgt til Indra Sistemas SA i 2012.

Sperry Marine

Northrop Grumman Sperry Marine, produserer utstyr for skipsfart som radarer, gyrokompasser og navigasjonsutstyr for sivile og militære formål. Sperry Marine har salgskontor i Bergen og Oslo.
Arendals Møbelfabrikk

Arendals Møbelfabrik ble startet i 1898. Selskapet bygget på C. Christensens møbelmagasin og snekkerverksted. Fabrikken ble vesentlig utvidet og modernisert og var en periode landets største møbelfabrikk, og Arendals største industrielle arbeidsplass.
Arendals Møbelfabrik var kjent for sin møbelplat, den såkalte Arendalsplaten, samt kvalitetsprodukter av maskinproduserte møbler. Blant produktene fantes skap, kommoder og stoler. Men fabrikken produserte også døpefonten til Barbu kirke i 1951 og prekestolen i Laget kirke.   
Etter krigen økte konkurransen fra andre møbelprodusenter. Møbelfabrikken slet med å følge med i den tekniske utviklingen, samt å fornye egen markedsføring.
Virksomheten ble lagt ned i 1964.

Arkiv

Arkivmateriale etter Arendals Møbelfabrik befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter en generalforsamlingsprotokoll (1898-1963) og en direksjonsprotokoll (1946-1963).