Hugh Kelly

Tidligste år

Hugh Kelly ble født i Killarney grevskapet Kerry som sønn av Ferdinand Kelly, en vertshusholder i Dublin. Han fikk en knapp, men akseptabel utdannelse, men ble tvunget til å finne seg arbeid grunnet farens finansielle vanskeligheter. Hans mangel på formell utdannelse ga ham siden ulemper. Samuel Johnson slo fast etter å ha blitt bedt om å snakke med Kelly: «Jeg har intet behov for å konversere med en mann som har skrevet mer enn han har lest.» Han gikk i lære som korsettmaker, men oppga det da han i 1760 utvandret til London hvor han påtok seg ulike skriverarbeid. Han ble kontorist for en advokat, men bidro samtidig til The Lady’s Museum, og redigerte The Court Magazine (1761-1765), og skrev pamfletter for bokhandlere. Mye av denne tiden er uklar og støtter seg på anekdoter fra hans samtidige.

Første suksess

I 1766 utga han anonymt Thespis; or, A Critical Examination into the Merits of All the Principal Performers belonging to Drury Lane Theatre, et dikt i heroisk kupletter som inneholdt brutale angrep på de fremste samtidige mannlige og kvinnelige skuespillere på teateret Drury Lane. Diktet åpnet med overdrevent og partisk rosende av skuespilleren og regissøren David Garrick og like partisk uforskammet mot andre skuespillere. Denne satiren var delvis inspirert av Charles Churchills Rosciad (1761), men diktets kritikk var åpenbart diktert av Kellys personlige fordommer. I 1767 skrev han en andre del, mindre uforskammet i tonen, og handlet om skuespillere i Covent Garden.
I 1767 utga han en moralistisk roman, Memoirs of a Magdalen, som fikk betydelig suksess, og ble også oversatt til fransk. En anmelder i Monthly Review beskrev den som en ren etterligning av Samuel Richardsons Clarissa (1748). William Kenricks skuespill The Widowed Wife, som ble satt opp på scenen det samme året, var i stor grad basert på Kellys roman.

Første skuespill

Hans første skuespill, komedien False Delicacy, skrevet i prosa. Stykket ble satt opp av Garrick på Drury Lane den 23. januar 1768 med den hensikt å rivalisere Oliver Goldsmiths The Good-Natur'd Man, noe det med hell klarte. Det er en moralistisk og sentimental komedie, beskrevet av Garrick i prologen som en preken fortalt i akter. Selv om Samuel Johnson beskrev den som totalt blottet for karakterskildring, ble den svært populær, og bokutgivelsen solgte i 10 000 kopier. Det ble oversatt til flere språk, og de franske og portugisiske sceneversjonene trakk fulle hus i Paris og Lisboa.
Samtidig var Kelly journalist og ble betalt (£200 ble det sagt) av statsminister lord North for å fremme hans politikk, og Kelly ble derfor sterkt mislikt av den radikale journalisten og politikeren John Wilkes, særlig for å være redaktør av The Public Ledger. Han var også blitt kjent som forfatteren bak diktet Thespis, noe som også hadde skaffet ham fiender; skuespilleren Kitty Clive nektet å delta i Kellys stykker.

Andre skuespill

Produksjonen av hans andre komedie, A Word to the Wise, som ble satt opp på Drury Lane den 3. mars 1770, førte til opptøyer i teateret. Det gjentok seg ved nest framføring og stykket ble oppgitt. Årsaken til protestene i teateret var et fortsatt raseri over at Kelly hadde forsvart at myndighetene hadde benyttet soldater mot Wilkes tilhengere i et sammenstøtt ved St George's Field. Da stykket isteden ble utgitt skrev Kelly et langt forord hvor han forsvarte seg selv og klagde over politiske fordommer. Det ble senere satt opp og fikk sin egentlige premiere på The Theatre i Leeds den 24. mai 1771.
Hans andre teaterstykker var Clementina (Covent Garden, 23. februar 1771), en tragedie på blankvers, påstått å være skrevet av en ung amerikansk prest for å unngå represalier fra John Wilkes’ tilhengere. En prosakomedie, The School for Wives, ble påstått å være skrevet av en «major William Addington». The Romance of an Hour, som ble satt opp ved Covent Garden den 2. desember 1774, lånte fra Jean-Francois Marmontel moralske fortelling L'amitié à l'épreuve, noe også samtiden innså; og en mislykket komedie, The Man of Reason, oppsatt 9. februar 1776 i Covent Garden.

Sist år

Han forsøkte seg som skrankeadvokat ved Middle Temple i 1774, og var fast bestemt på å oppgi litteraturen til fordel for jusen, men han mislyktes i sin nye profesjon og døde i fattigdom i 1777. Dødsårsaken ble oppgitt som en abscess (verkebyll) i siden.
Hugh Kelly og Oliver Goldsmith, som begge var irlendere som med hell satte opp stykker i London, er omtalt i Samuel Becketts ufullførte dramaet Human Wishes.