google/wiki40b huggingface dataset:
Jidda

Jidda (arabisk: جدّة Ǧiddah) er en by ved Rødehavet i det vestlige Saudi-Arabia. Den begynte som en fiskerlandsby ca. 500 f.Kr., og vokste i betydning etter at kalifen Uthman ibn Affan gjorde den til havn for pilegrimsreisende til Mekka. Byen har nå over 3,9 millioner innbyggere.
Jidda regnes som mer internasjonal, kosmopolittisk og liberal enn Riyadh. Arven som inngangsport for pilegrimsreisende videreføres i dag både til sjøs og gjennom den godt trafikkerte Kong Abdulaziz internasjonale lufthavn. Jernbaneforbindelse til blant annet Mekka, Medina, og østover er under bygging. Organisasjonen for islamsk samarbeid har sitt hovedkvarter i byen.
Det historiske Jidda ble i 2014 oppført på UNESCOs verdensarvliste. Et annet landemerke i byen er Kong Fahds fontenne.
Rett nord for byens flyplass planlegges det en ny bydel, Kingdom City. Her startet byggingen av Kingdom Tower i 2013, som med over 1000 meters høyde er ment å overta Burj Khalifa som verdens høyeste bygning .
De Nios Vinterpris

De Nios Vinterpris er en litteraturpris på 40 000 SEK som deles ut av Samfunnet De Nio. Prisen gis alltid uten begrunnelse og har blitt delt ut siden 1976.
Aulisostes

Utseende

Små til middelsstore ( ca. 5 millimeter), nokså brede, hvelvede, svært blanke, svarte biller. De kan rulle seg sammen til en kule, der de brede leggene på mellom- og bakbeina dekker undersiden. Oversiden er spredt punktert, på pronotum kanpt synlig. Pronotums bakkant er halvsirkelformet avrundet, dekkvingene er sterkt hvelvede og rundede.

Levevis

Artene har blitt funnet mellom løvstrø i skog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Colombia og Brasil.
Rappellbrev

Rappellbrev er et diplomatisk dokument der en stat kaller hjem sin utsending i en annen stat. Tilbakekallelsesbrevet er utferdiget av senderlandets statsoverhode og er stilet til overhodet i mottagerlandet. Rappellbrevet overleveres av en ny ambassadør samtidig med at denne overleverer sine akkreditiver til statsoverhodet i landet vedkommende er utsendt til.
Pay-per-frog

Pay-per-frog er et norsk band dannet i 2002.
Bandet ble startet som en duo med Thomas Wang, som også spiller i det alternative metal/elektronika/drum'n bass/jazz-bandet YTO Solreiser og Rockebandet Ændal, og Arne Kjelsrud Mathisen, som også spiller i Heroes & Zeros. Bandet spilte seks improvisasjonskonserter under kunstprogrammet på Hovefestivalen 2009 på Elin Iglands kunstverk Mønsterundersøkelse av lyd nr.1: Piano. Sangene «Paris Air», «Over Easy», «The End of Time», og «Acoustic Doom» er blitt spilt hyppig av DJ Friendly på NRK P3.
Bandet ble utvidet med tre nye medlemmer i 2009. I 2012, 10 år etter starten, kom debutalbumet Solid Air / Stillicides.
Østkantfolk (album)

Østkantfolk er et musikkalbum med Trond Granlund fra 2000.
Yazīd II

Yazīd ibn ʿAbd al-Malik (arabisk: يزيد بن عبد الملك‎; født 687, død 26. januar 724 i Aleppo) var den niende kalifen av Umajjadekalifatet fra 720 til 724.

Liv og virke

Ifølge den persiske historikeren Muḥammad ibn Ǧarīr aṭ-Ṭabarī kom Yazīd til makt da ʿUmar II døde 10. februar 720. Hans styrker kjempet så mot kharijittene, som ʿUmar hadde forhandlet med. Etter å først ha lidd nederlag vant Yazīd over kharijittene, og deres leder Šawḏab ble drept. Yazīd ibn al-Muhallab hadde unnsluppet etter ʿUmars død, og han fant veien til Irak, hvor han hadde mange støttespillere. Han nektet å anerkjenne Yazīd II som kalif, og startet et omfattende opprør. Selv om han i begynnelsen hadde framgang, ble han siden beseiret og drept av Maslamah ibn ʿAbd al-Maliks styrker i august 720.
Flere borgerkriger brøt under Yazīds styre ut i forskjellige deler av riket, som i al-Andalus, Nord-Afrika og i øst. I 102 AH (720-1) ble den strenge guvernøren i Ifrīqiya, Yazīd ibn Muslim, styrtet, og den tidligere guvernøren Muḥammad ibn Yazīd ble gjeninnsatt, noe kalifen godkjente.
Al-Ǧarrāḥ ibn ʿAbd Allāh, Yazīds guvernør i Armenia og Aserbajdsjan erobret områder lengre nord i Kaukasus, og i 104 AH (722-3) inntok han Balanjar. Samme år tiltrakk guvernøren i Medina, ʿAbd ar-Raḥmān ibn al-Dahhak, seg Yazīds oppmerksomhet da han brukte upassende mye press for å tvinge en kvinne til å gifte seg med ham. Denne kvinnen appellerte så til Yazīd, som erstattet ʿAbd ar-Raḥmān med ʿAbd al-Walīd ibn ʿAbd Allāh.
Den bysantinske krønikeskriveren Theophanes Bekjenneren skrev at en trollmann en gang sa til Yazīd at han ville herske i førti år om han motsatte seg kristne ikoner. Yazīd utstedte så et dekret mot dem, men døde samme år, og blant de som ikke var fornøyde med styresettet begynte antiumayyadiske grupper å vokse seg sterke. Aṭ-Ṭabarī skrev at allerede i 102 AH var abbasidene i ferd med å fremme sin sak og bygge seg opp en maktbase som de senere ville bruke til å styrte umajjadene i 750 e.Kr.
En anekdote om Yazīd hevder at hans kone Sudah en gang fikk vite at han ønsket seg en dyr slavejente, som hun deretter kjøpte og gav til ham. Slavinnens navn var Hababah, som døde før Yazīd, som i 724 e.Kr. døde av tuberkulose.
Han ble etterfulgt av sin bror Hišām ibn ʿAbd al-Malik.
Anbyon

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby), to rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 28 ri (landsby).
24. SPETSNAZ-brigade

24. SPETSNAZ-brigade (russisk 24-я отдельная бригада специального назначения, forkortet 24-я обрспн, 24. brspn) er en brigade i det russiske forsvaret. Brigaden ble etablert i Sovjetunionen i 1963 og var i 2017 en SPETSNAZ-brigade i de væpnede styrkene i Sentrale militærdistrikt i Russland.

Borgerkrigene i Tsjetsjenia

Under de to borgerkrigene i Tsjetsjenia støttet brigaden de russiske avdelingene i Tsjetsjenia.
Jōdo Shinshū

Jōdo Shinshū (japansk; kanji: 浄土真宗, «det sanne rene lands skole»), også kjent som Shinbuddhisme, er en japansk avart av det rene land. Skolen ble grunnlagt i 1212 av Shinran (1173–1263), som tidligere hadde vært en munk ved Tendai-shū. Shinran var også en elev av Hōnen, som i 1175 grunnla Jōdo-shū, men han utviklet en såpass divergerende praksis at det førte til en egen skole. Shinbuddhismen er en av de mest utbredte skolene innenfor japansk buddhisme, og i 2012 hadde den sin tilhengerskare blant ca 20% av Japans befolkning.
Charrería

Charrería er en hestesport og Mexicos nasjonalidrett. Den utøves på en såkalt Lienzo Charro, en rund arena med et lengre innløp på motsatt side fra lekterne. Idretten består av ni greiner for menn og én for kvinner. Den som utøver idretten, kallas charro hvis han er mann, og adelita hvis hun er kvinne. Ordet charro stammer fra innbyggernavnet til personer fra Salamanca i Spania, men i Mexico fikk ordet betydninga «hestepasser», og er omtrent synonymt med gaucho i Sør-Amerika og cowboy i USA.

Kvinner

Escaramuza er en lagriding i formasjon der bare halt og galopp er tillatt. Draktene er viktige, og laget er uniformt kledd i såkalte «adelitaklær» og rir i kvinnesal.
B-film

B-film er hovedsakelig en amerikansk betegnelse for en kommersiell film med lavt budsjett som samtidig ikke er kunstfilm eller en pornografisk film. Det opprinnelige bruken av betegnelsen i Hollywoods gullalder, var mer nøyaktig definert for en film som hadde en distribusjon som en nummer to-film. Kinobilletten ga tilgang på to filmer, hovedfilmen og en sekundær film som var billigere produsert. Selv om den amerikanske produksjonen av filmer med den hensikt å være en nummer to-film hovedsakelig opphørte på slutten av 1950-tallet, fortsatte betegnelsen B-film å bli benyttet i den bredere forståelsen slik som den kjennes i dag som lavbudsjettert film som begynte enkle skrekk- og science-fiction-filmer på 1950-tallet.
De tidlige B-filmer var ofte en del av en rekke filmer hvor stjernen spilte den samme figuren. Filmene var alltid kortere enn hovedfilmen som de var satt sammen med, mange besto av 70 minutter eller kortere. Begrepet B-film antyder at disse filmene var underlegne eller dårligere enn selve hovedfilmen, og ble således ofte oversett av filmkritikere. Dagens B-film kan tidvis fortsatt være en filmserie, men serier er langt mer sjelden. Etter hvert som den gjennomsnittlige spilletiden på vanlige spillefilmer økte, skjedde det samme med B-filmer. I dagens bruk av begrepet B-film er det knyttet en del selvmotsigende konnotasjoner: det kan signalisere en mening om et bestemt film er (a) en sjangerfilm med minimale kunstneriske ambisjoner, eller (b) er en livlig, energisk film uhemmet av de begrensninger av mer kostbare prosjekter og lettet for de konvensjoner av antatt «seriøse» uavhengige filmer.
Fra disse filmenes begynnelse og fram til i dag har B-filmer gitt muligheter for både de som er på veg opp i yrket, og for de som har hatt karrierer som er dalende. Feirete filmprodusenter som Anthony Mann og Jonathan Demme lærte sitt håndverk ved å produsere B-filmer. Skuespillere som John Wayne og Jack Nicholson etablerte seg i B-filmer før de rykket opp til en høyere divisjon, og skuespillere som Vincent Price og Karen Black fortsatte sine karriere i B-filmer. En del skuespillere, som Béla Lugosi og Pam Grier, har nesten utelukkende vært skuespillere i B-filmer.
Da det i USA er snakke om to parallelle filmindustrier, er ikke betegnelsen like benyttet i Europa eller andre steder, selv om det produseres mengder av lavbudsjetterte filmer også andre steder. En gjennomsnittlig amerikansk spillfilm har et slikt høy budsjett at en hvilken som helst norsk spillefilm vil fortone seg som en lavbudsjettfilm i sammenligning. Mens en norsk spillefilm kan ha et budsjett på alt mellom 5 og 20 millioner NOK, var gjennomsnittskostnadene for en amerikansk film på 35 millioner dollar i 2000, og kostnadene for en gjennomsnittlig amerikansk B-film sjelden over 3 millioner dollar. Definisjonen B-film er betegnede for dens produksjonsmetode, budsjett og innhold. Mange B-filmer har også gått direkte til video eller DVD-markedet, og aldri satt opp på kino. Disse filmene er aldri merket som B-film og kan således ikke skilles i det ytre.
Freoexocentrus

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Arten lever i Kamerun.
This Ole House

«This Ole House» (noen ganger skrevet «This Old House») er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Stuart Hamblen, publisert i 1953,

Historien bak sangen

Hamblen var angivelig på en jaktekspedisjon da han og hans jaktkamerat, skuespilleren John Wayne, kom over en falleferdig hytte i fjellene, mange miles fra sivilisasjonen.
De gikk inn i hytta og der, liggende blant avfall og murbrokker i den smuldrende bygningen, lå liket av en død mann.
Dette inspirerte Stuart Hamblen til å skrive «This Ole House», som Rosemary Clooney og senere Shakin' Stevens behandlet som et sprettent noveltynummer istedenfor den gravinnskriften for en fjellmann som den var ment å være.

Populære innspillinger

Rosemary Clooneys innspilling av «This Ole House» med Thurl Ravenscroft på bassvokal nådde førsteplassen på den amerikanske Billboard-listen i 1954.
Versjonen til Clooney kom på den britiske singlelisten 9. oktober 1954 og lå der i atten uker med nummer én som høyeste plassering.
Verrsjonen til Billie Anthony kom på den britiske singlelisten 16. oktober 1954 og lå der i seksten uker med nummer fire som høyeste plassering.
Versjonen til Alma Cogan and Vocal Group with Felix King, piano and orchestra ble spilt inn i London 2. september 1954. Den ble utigtt av EMI på His Master's voice-etiketten med katalognummer B 10761 og7M 269. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3475. Den andre siden på alle utgivelsene var «Skokiaan».
Versjonen til Shakin' Stevens kom inn på den britiske singlelisten 28. februar 1981 og lå der i sytten uker med nummer én som høyeste plassering.
Hans versjon ble gjenutgitt i 2005 etter hans opptreden i TV-showet Hit Me Baby One More Time og kom på en tyvendeplass på den britiske singlelisten.
Cathedral Quartet samt Hovie Lister and the Statesmen har også spilt inn en coverversjon som en Southern Gospel-sang, med en lett modifisert tekst, hvor huset blir brukt som en analogi om en gammel kropp som skal dø og sjelen som skal til himmelen. Vanligvis er sangen knyttet sammen med «When the Saints Go Marching in» 
Den hittil seneste innspillingen er med Bette Midler (i balladeform) på hennes tributt til Rosemary Clooney fra 2003: Bette Midler Sings the Rosemary Clooney Songbook. Den er også med på samlealbumet Jackpot: The Best Bette (2008).

Svensk versjon

Den svenske teksten er skrevet av Olle Adolphson. Svensk tittel er «Trettifyran». Den ble fremført av Per Myrberg i en innspilling som lå på Svensktoppen i 39 uker i perioden 26. juni 1964–27. mars 1965.
«Trettifyran» lå på den norske VG-lista i åtte uker i 1964 og på en syvendeplass i én uke.
Torungens venner

Torungens venner er en forening med formål å bevare Torungene, og er støtteforeningen til Stiftelsen Torungen fyr.
Stiftelsen ble etablert i 1983 under navnet Lille Torungens Venner, med Nils H. Thommesen som primus motor. Formålet da var å bevare det verneverdige Lille Torungen fyr på Lille Torungen. Etter to år med innsamling av pengegaver fra private og nærliggende kommuner samt støtte fra Statens kulturminnefond, ble fyret rehabilitert eksternt i 1985, mens interiøret gjennomgikk rehabilitering i 1987.
Leverpostei

Leverpostei er en postei som inneholder lever. Den leverposteien som produseres for salg er normalt laget av griselever og fett flesk. Leverpostei kan også lages med storfe- og fuglelever.

Historie

Leverpostei som skandinavene kjenner den, ble så vidt det vites oppfunnet av franskmannen François Louis Beauvais, som hadde butikk i Østergade i København. Herfra ble leverpostei med franske trøfler solgt første gang den 20. oktober 1847, en eksklusiv vare som kun de færreste hadde råd til. 
Leverpostei i dansk versjon kjennes kun i Danmark. I Sverige og Norge er produksjonsmetoden ofte annerledes. Det finnes en rekke varianter, hvorav en del nærmer seg den mere internasjonalt anvendte kategorien pâté. En spesiell dansk versjon av smørbrød med leverpostei bærer navnet Dyrlægens natmad.

Fremstilling

Leverpostei fremstilles ved å blande hakket lever, spekk,  egg, kryddrer samt evt. andre ingredienser, og deretter bake den i ovn.
Orkanen Hanna (2008)

Orkanen Hanna var den åttende navngitte stormen og fjerde orkanen i den atlantiske orkansesongen 2008. Stormen ble dannet øst-nordøst for de nordlige Leewardøyene 28. august. Minst 500 mennesker omkom som følge av Hannas herjinger, noe som gjør stormen til den dødeligste i Atlanterhavet siden orkanen Stan i 2005.

Stormhistorie

Sent i august 2008 beveget en tropisk bølge seg fra kysten av Afrika vestover mot Amerika. Etter flere dager ble et lavtrykkområde i tilnytning til bølgen mer og mer organisert. 28. august, da systemet lå øst-nordøst for Leewardøyene, dannet lavtrykket seg til tropisk lavtrykk nummer åtte. Senere samme dag ble lavtrykket oppgradert til den tropiske stormen Hanna av National Hurricane Center. 1. september, da systemet lå nær øya Mayaguana i Bahamas, ble Hanna oppgradert til en kategori 1-orkan. 2. september ble Hanna nedgradert til tropisk storm. Stormen ble svekket mens den beveget seg hurtig langs den amerikanske østkysten og gikk 7. september i oppøsning.

Forberedelser

På Turks- og Caicosøyene ble gater ryddet og skoler og flyplasser stengt i påvente av Hanna. Før stormen satte inn ble flere hundre mennesker evakuert til tryggere grunn på Bahamas.
NASA meldte at romskipet Atlantis ville bli flyttet til oppskytningsrampen på John F. Kennedy Space Center én dag tidligere på grunn av Hanna
I Nord-Carolina ble det erklært unntakstilstand og guvernøren oppfordret folk til å evakuere flomutsatte områder. Også i Virginia ble det erklært unntakstilstand.

Konsekvenser

På Haiti omkom minst 137 mennesker som følge av stormen. FNs nødhjelpskoordinator på Haiti, Joel Boutroue, uttalte til BBC at mer enn 600 000 mennesker trengte FNs hjelp. Britiske Røde Kors beskrev hjelpbehovet som «massivt».
Det ble på Bahamas og Turks- og Caicosøyene meldt om kraftig nedbør og sterk vind, men verken skadde eller omkomne.
Allerede flere dager før Hanna gjorde landfall i USA druknet en 14 år gammel gutt nær John U. Lloyd Beach State Park i Florida på grunn av sterke strømmet produsert av stormen. Ytterligere to personer druknet i høy sjø nær Fort Lauderdale i Florida.
Gregor XV

Bakgrunn

Alessandro Ludovisi var ett av syv overlevende barn av greve Pompeo Ludovisi og hans hustru Camilla Bianchini. Etter studier hos jesuittene ved Collegio Romano, tok han i 1575 eksamen i kanonisk og romersk rett ved universitetet i Bologna. Det mangler belegg for at det var etter dette at han ble presteviet. Hans inntreden i kirkens tjeneste var som jurist.

Biskop, kardinal

I 1612 utnevnte pave Paul V ham til erkebiskop av Bologna. Han sendte ham i1616 som nuntius til hertugdømmet Savoia. Samme år, 1616, utnevnte pave Paul ham til kardinalprest av Santa Maria in Traspontina. Ludovisi forble deretter i Bologna tils paven var avgått med døden, da han begav seg til Roma for konklaven.

Pave

Der ble han valgt til pave. Hans høye alder og svake helse foranlediget ham til å finne en ung, energisk mann som kunne være hans høyre hånd. Den personen fant han i sin 25 år gamle slekting Ludovico Ludovisi, som han utnevnte til kardinal på den tredje dagen av sitt pontifikat. Samme dag satte han sin bror Orazio som overhode for de pavelige væpnede styrker. 
Pave Gregor bistod keiser Ferdinand II og Den katolske liga mot protestantene, og Sigismund III Vasa mot tyrkerne, men var forøvrig heller lite engasjert i europeisk politikk. Hans bulle Omnipotentis Dei (20. mars 1623) var den siste dokument mot hekseri som den katolske kirke utstedte. Straffene ble formildet, dødsstraffene gikk tilbake i antall og ble reservert for dem som hadde inngått pakt med djevelen og hadde begått drap med hans assistanse. 
Med bullen Aeterni Patris av 15. november 1621 gjennomførte han den fortsatt i store trekk gjeldende ordningen for pavevalg. Den 6. januar 1622 grunnla han Congregatio de propaganda fide, og han helgenkåret Teresa av Avila, Frans Xavier, Ignatius Loyola og Filip Neri. 
Han lot kalle Guercino til Roma, noe som markerer en milepæl i utviklingen av høybarokken. Under hans pontifikat vant motreformasjonen store seirer, som i Böhmen, Østerrike og Ungarn, også i Frankrike og Nederlandene var det fremganger.
Gregor XV døde den 8. juli 1623 i Kvirinalet og ble begravet i kirken Sant'Ignazio in Campo Marzio.
Tsjapajevka

Tsjapajevka (russisk: Чапа́евка, også kalt Motsja (russisk: Мо́ча) er ei elv i Samara oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Volga, og er 298 km lang, med et nedbørfelt på 4310 km². Den har sitt utspring på de vestligste utløperne av Obsjtsjij Syrt, og munner ut i Saratov-reservoaret nær Novokujbysjevsk. Byen Tsjapajevsk ligger ved elva. Elva er seilbar opp til 34 km fra munningen. Mesteparten av vannføringen kommer fra snøsmelting, og elva tørker helt inn i de øvre delene om sommeren. Den er islagt fra november til april. De største sideelvene er Petrusjka, Vetljanka og Vjazovka.
Elva het opprinnelig Mócha, men ble i 1925 kalt Tsjapajevka til ære for borgerkrigshelten Vasilij Tsjapajev.
E Street Band

Historie

I oktober 1972 dannet Bruce Springsteen en ny gruppe for å spille inn sin debutplate Greetings from Asbury Park, N.J.. Gruppen ble kjent som E Street Band, skjønt dette navnet ble ikke offisielt introdusert før i september 1974.
E Street Band spilte på alle fem Springsteens album fra debutalbumet og fram til Nebraska i 1982, et soloalbum hvor han selv spilte alle instrumentene. E Street Band kom sammen igjen for det neste albumet Born in the U.S.A., men deretter fulgte en periode fra 1988 og til 1999 hvor Springsteen album ble innspilt med studiomusikere. E Street Band ble kortvaring gjenforent i 1995 for nye bidrag til samlealbumet Greatest Hits, og igjen på endelig basis fra 1999 hvor de spilte inn tre album sammen: The Rising, Magic og Working on a Dream, og de har spilt på en rekke konsertturnéer.
De har også spilt for en rekke andre artister, deriblant Bob Dylan, Meat Loaf, Bonnie Tyler, Dire Straits, David Bowie, Peter Gabriel, Sting, Ian Hunter, Ringo Starr, Ronnie Spector, Gary U.S. Bonds, Darlene Love, Southside Johnny, Santana, Lucinda Williams, Steve Earle, Emmylou Harris, Tracy Chapman og Aretha Franklin.
Domaine d'Espérance

Domaine d'Espérance er et armagnachus, som ligger i Mauvezin d'Armagnac i regionen Bas-Armagnac. Virksomheten har 34 hektar vinmarker. Eiendommen har bygninger fra 1700-tallet.
Eiendommen ble i 1990 kjøpt av Jean-Louis og Claire de Montesquiou. De første årene var fokus på produksjon av vin de pays-vin for å øke inntektene, mens det senere er satset mer på armagnac, og da på økologisk produksjon.
Funai Electric

Funai Electric Co. (船井電機) er et japansk elektronikkselskap grunnlagt i 1961. Selskapet er engasjert i utvikling, produksjon og salg av informasjons- og kommunikasjonsutstyr som internetterminaler, datautstyr, audiovisuelt utstyr, fjernsynsapparater, videospillere, DVD-spillere og annen elektronikk.
Holopleurini

Utseende

En nokså liten, rødlig trebukk. Kroppsformen er litt flat. Oversiden er matt brunrød med mer eller mindre utbredte, mørke flekker eller tegninger på pronotum og dekkvingene. Antennene er rundt to tredjedeler så lange som kroppen og brune. Pronotum har buede sider og er nesten sirkelrundt sett ovenfra. Dekkvingene er parallellsidige og noe flate.
Svært lyse eksemplarer har tidligere vært regnet som en egen art, Holopleura helena.

Utbredelse

Arten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika, fra Britisk Columbia i nord til California i sør.
Flommen (roman)

Flommen er en roman skrevet av Jonny Halberg og kom ut 2000. For romanen fikk han P2-lytternes romanpris og Kritikerprisen i 2000.

Historie

I det første kapitlet møter vi gårdbrukeren Robert Gjørstad som fortellerstemme. Robert bor sammen med sin mor, en stum og funksjonshemmet bror og en søster på 16, som tenderer mot et utsvevende ungdomsliv. Faren til Robert er død og Robert mener at det er eldstebroren som drepte ham. Robert er heller ikke mors beste barn, men viser likevel stor omsorg for sine nærmeste. Gården ble etablert av Roberts oldefar, som var husmann før han brøyt opp, skifta navn fra Dahl til Gjørstad og annekterte en øy. Den nye gårdbrukeren verken betalte eller godtok mer sommerbeite for andres sauer og kyr på øya.
Historien starter ved at den lokale politimannen Stein Ove Sand besøker gården til Robert og hans familie, som ligger på Østlandet et sted. Robert er usikker på hva politimannen vil, men han er sikker på at det er han selv det gjelder. Mens den uniformerte tjenestemannen er inne og snakker med hans mor, er Robert på den lokale Statoil-stasjonen for å få seg en hamburger. Han tar seg et fornøyd overblikk over det frodige og grønne dalføret med velstelte gårder, samtidig som han tenker med lett overbærenhet på det han kaller nikkersadelen som dukker opp med ski, fotoapparater og eksklusiv sprit ved påsketider og utpå sommeren. Stein Ove Sand kommer innom Statoil-stasjonen og forteller Robert at det hadde stått noen i hagen til en nabo og glodd inn i stua hans, noen hadde rissa inn galger i epletrærne hans, han hadde blitt trua på livet over telefonen og natten før hadde settertispa hans forsvunnet.
I det neste kapittelet ser vi det samme lokalsamfunnet gjennom stemmen til den omtalte politimannen, og slik deler de på å representere fortellerstemmen gjennom resten av boka. Etter hvert tar naturkreftene over kontrollen over bygdesamfunnet, og latente sosiale konflikter får fritt spillerom.