google/wiki40b huggingface dataset:
Estland i Eurovision Song Contest

Historikk

Det er den estiske allmennkringkasteren ERR som sender konkurransen i Estland, og som velger landets bidrag til Eurovision Song Contest. I 1993 var Estland ett av syv nye medlemsland i Den europeiske kringkastingsunion som ønsket å delta i konkurransen. For å holde tallet på deltakere nede, besluttet EBU at de nye landene måtte gjennom en forhåndskvalifisering, kalt Kvalifikacija za Millstreet. I kvalifiseringen fikk de tre beste landene delta i Eurovision Song Contest i Millstreet. Det estiske bidraget endte på en femteplass og fikk dermed ikke delta i den internasjonale finalen.
Året etter debuterte Estland i Eurovision Song Contest i Dublin. Bidraget «Nagu merelaine» endte nest sist med bare 2 poeng, og dermed var ikke Estland kvalifisert til Eurovision Song Contest 1995.

Oppturen

I Oslo i 1996 var Estland tilbake, og det ble starten på en sterk periode for det baltiske landet. Landet kom på femteplass i Oslo og på åttendeplass i Dublin året etter. I 1999 ble Estland nummer seks, og i 2000 var landet en av forhåndsfavorittene med Ines og «Once in a Lifetime». Bidraget endte til slutt på en fjerdeplass, landets beste plassering til da.
Den første seieren kom allerede året etter, med sangen «Everybody», fremført av Tanel Padar og Dave Benton sammen med gruppen 2XL. Dette var første gang et østeuropeisk land vant konkurransen, og arrangementet ble en stor kostnad for den daværende kringkasteren ETV. Først i juni fikk kringkasteren finansieringen den trengte for å kunne arrangere Eurovision Song Contest 2002. Den lille tv-kanalen hentet inn ekspertise utenfra for å avvikle showet, blant annet sto norske Marius Bratten for tv-regien.
På hjemmebane fikk landet sin nest beste plassering til nå, da Sahlenes «Runaway» ble nummer tre.

Nedturen

Etter 2002 gikk Estland inn i en resultatmessig svak periode. I 2003 ble landet nummer 21 av 26, og i perioden 2004–2008 klarte ikke Estland å kvalifisere seg til finalen en eneste gang.
Først i 2009 nådde Estland igjen en Eurovision-finale, da gruppen Urban Symphony sang landet til en sjetteplass. En ny sjetteplass kom tre år senere med Ott Leppland og «Kuula». Nok en topp ti-plassering kom i 2015, da Elina Born og Stig Rästa ble nummer syv med «Goodbye to Yesterday». Året etter kom Estlands dårligste plassering, da det estiske bidraget kom sist i sin semifinale. Heller ikke i 2017 kvalifiserte landet seg til finalen, tross at bidraget var en av favorittene på forhånd. I 2018 snudde imidlertid resultatene, da Elina Netsjajeva ble nummer 8 i finalen med «La forza». Også i 2019 kvalifiserte landet seg med svenske Victor Crone.
Aweer kraftverk

Aweer kraftverk er et kombinert gasskraftverk og oljekraftverk i Dubai i De forente arabiske emirater (FAE). Det har en installert produksjonskapasitet på 606 MW for delt på 6 like store blokker / turbiner. Anlegget ble installert i perioden 1997–1998. Brenselkilden er råolje eller naturgass. Dette er landets tredje største kraftverk målt etter installert effekt.
Kvinnens plass

Handling

Journalisten Tore Haugen vender tilbake til Norge fra USA. Han forelsker seg i journalisten Tore Næss og oppdager snart at han har fått arbeid i samme avis som henne. Næss viser fremragende egenskaper og utvikler seg til å bli en stjernereporter mens Haugen er en middelmådighet. Når de får barn sammen dukker spørsmålet opp om hvem som skal ofre sin karriere for å være hjemme med barnet. Haugen finner seg snart vel til rette i rollen som hjemmepappa.
Yuyao

Yuyao (kinesisk: 余姚, pinyin: Yúyáo) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det er administrativt underlagt Ningbo.
Byfylket ligger ved Hangzhoubukten.
Folketallet var på 830 399 innbyggere i 1999.

Historie

Den neolittiske Hemudukulturen oppstod i Yuyao ca. 5 000 f.Kr.
Yuyao har senere vært hjem for en rekke ledende filosofer og tenkere, som Yan Zi-Ling i Han-dynastiet, Yu Fan i De tre kongedømmers periode, Yu Xi i Jin-dynastiet, Yu Shinan i Sui-dynastiet og Tang-dynastiet, Wang Yangming (Wang Shouren), Zhu Shunshui og Huang Zongxi i Ming-dynastiet.

Kulturminner

Det navnegivende funnstedet for Hemudukulturen (Hemudu yizhi, 河姆渡遗址), Wang Shourens hjemsted og hans grav (Wang Shouren guju he mu, 王守仁故居和墓) og det gamle militære baseområdet i det østlige Zhejiang i 1943 under den annen sino-japanske krig (Zhedong Kang-Ri genjudi jiuzhi, 浙东抗日根据地旧址) i landsbyen Hengkantou (横坎头村) i storkommunen Liangnong (梁弄镇), er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
10199 Chariklo

10199 Chariklo eller 1997 CU₂₆ er kjent som en kentaur (asteroide) da dens omløpsbane ligger mellom Saturns og Uranus'. Det er den største kjente kentauren. Chariklo ble oppdaget av James V. Scotti ved Spacewatch-prosjektet den 15. februar 1977. Den er oppkalt etter nymfen Khariklo, kentauren Kheirons kone og datter til Apollon innen gresk mytologi.
Et fotografisk studie i 2001 kunne ikke bestemme noen rotasjonstid. Infrarøde observasjoner indikerer at det finnes frossent vann på Chariklos overflate.
Kantaurer antas å stamme fra Kuiperbeltet og befinner seg i ustabile omløpsbaner på grunn av påvirkning fra gasskjempenes gravitasjon. De risikerer å bli kastet ut av solsystemet, kollidere med en planet eller Solen eller bli en kortperiodisk komet.
Chariklos omløpsbane anses å være mer stabil enn Nessus', Chirons og Pholus'. Chariklos nåværende omløpsbane har en estimert 50% overlevelse på 10,3 millioner år.
Uttale av nordsamisk skriftspråk

Uttale av nordsamisk skriftspråk kan ikke oppvise en like direkte forbindelse mellom bokstav og lyd som i finsk, men forskjellene er regelmessige. Bokstavene har (nesten) alltid samme lydverdi.

Vokalene

Vokalene i, e, a, blir uttalt som på norsk, mens u og o blir uttalt som de tilsvarende bokstavene i det norske ordet kumlokk, det vil si at den samiske bokstaven u har uttale som navnet på den norske bokstaven o, og den samiske bokstaven o har uttale som den norske bokstaven å. Samisk er dermed som finsk, tysk, dansk, spansk, italiensk (jf. tysk und, doch), og navnet Guovdageaidnu blir uttalt nøyaktig slik som det blir skrevet. 
Samisk har også en bokstav vi ikke har på norsk, bokstaven á. Bokstaven á blir i Karasjok uttalt omtrent som norsk æ og i Kautokeino som lang a. Eksempel: Sápmi, Min Áigi. i blir uttalt j hvis den kommer etter en vokal, altså: biila = «bijla», áigi = «æjgi».

Diftonger

Nordsamisk har fire diftonger, ea, ie, oa og uo. Av disse kan ea bli uttalt som ea, æ, eæ, ie, ia, for eksempel i ordet heasta (hest). De andre diftongene blir uttalt akkurat som de blir skrevet (husk! u som i norsk god og o som i godt!), altså giella (språk), oarji (vest), guovža (bjørn). En i etter en vokal blir uttalt som j. Andre vokalsammensetninger danner ikke diftonger, men står i ulike stavinger.

Konsonantsammensetninger

Hovedregelen for konsonantsammensetninger er at to like konsonanter uttales som en lang konsonant. Forskjellen på viessu (huset) og viesu (husets) er med andre ord at viessu har en lengre s enn viesu. De doble stemte konsonantane bb dd gg uttales med siste del ustemt, dvs. som bp, dt, gk. Ordet oabbá (søster) bør dermed bli skrevet "åabpæ" på norsk.
Når b/bb, d/dd, g/gg, z/zz, ž/žž kommer etter en konsonant, blir de uttalt ustemt. Altså skriver vi gálbi (kalv) men uttaler gálpi. Bokstavsammensetningene dj, lj, nj representerer såkalte palatale d-, l-, og n-er, dvs. de står for de lydene vi finner i trøndersk og nordnorsk uttale av de norske ordene kladd, kall og mann.
Der h står foran en dobbeltkonsonant (hcc/hčč/hpp/htt/hkk…) er det h-en som er lang, og ikke dobbeltkonsonanten. Det heter  bihhtá, selv om det skrives bihttá. Der h står foran j, l, m, n, r blir resultatet ikke uttalt som hj, hl, hm, hn, hr, men som ubestemt j, l, m, n, r (dvs. som når du hvisker disse lydene, eller, for de som kan trøndersk, som den tredje lyden i ordet tatlat. 
Selv om c er ts, blir ikke cc til tsts, men til tts, og det samme gjelder čč, zz og žž, som  blir ttš, dds og ddš. For eksempel áccuhit (terge, ættsohit), vižžet (hente, viddšet).
Ulf Tundal

Ulf Tundal er en norsk bridgespiller fra Sunndalsøra. Han var med på det norske laget som ble verdensmestre i bridge for nasjonslag i Shanghai i 2007, sammen med bl. a. sin makker Glenn Grøtheim.
Theridion varians

Utseende

Theridion varians er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper, den er 2,5 til 3,5 millimeter lang, mens hannen er litt mindre. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen (prosoma) er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Den er lyse og har en mørk midtstripe, som blir bredere lengst framme. Undersiden har et lyst trekantet felt i midten av brystet. Bakkroppen (opisthosoma) er ekstremt variabel når det gjelder farge og mønster, fra ganske lys til mørk, med eller uten den taggete midtlinjen. Den er hos hunnen stor og kuleformet. På det bakerste beinparets ytterste ledd, har de en fin kam av korte børster, derav familiens norske navn.
Mange av kamfotedderkoppene er ganske like like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Theridion varians lever litt skjult, i lav vegetasjon, og på busker og trær, i hulrom og skyggefulle steder og bygger ureglemessige fangstnett med tallrike silketråder som går på kryss og tvers.
De kjønnsmodne individene (imago), finnes fra juni til august. Hunnen spinner eggene sine inn i en fritthengende, rund eggsekk.

Utbredelse

Theridion varians er utbredt i Holarktis. Den finnes i Norge.
Shinobu Ito

Karriere

Shinobu Ito startet sin profesjonelle karriere i Cerezo Osaka i 2002. Han har også spilt for Mito HollyHock.
Cheilo

Utbredelse

Arten lever i Australia (delstaten Northern Territory).
Rhamnusium

Utseende

Middelsstore (15-20 millimeter), avlange, blanke, rødlige trebukker. Dekkvingene er ofte svarte. Hodet og pronotum er forholdsvis små, dekkvingene brede med rettvinklede "skuldre", parallellsidige i alle fall i den fremre delen. Antennene er noe kraftige, rundt to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en skarp tann på hver side. Beina er middels lange, lårene noe fortykkede.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Palearktis (Nord-Afrika, Europa og det vestlige Asia).

Kilder

Cerambycidae of the World - Rhamnusiini 
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. 
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Thalestris

Thalestris (gresk: Θάληστρις) var ifølge gresk mytologi en amasonedronning som levde på 300-tallet f.Kr. Hun var den beste av de beste og hun visste det, på samme måte som hun visste at Aleksander den store (356–323 f.Kr.) var det samme. Hun tenkte at hvis hun fikk en datter med ham, ville datteren bli enda mektigere, noe som ville gi amasoneriket stor respekt. Under et av Aleksanders felttog i Asia, tok hun med seg tre hundre kvinner og møtte ham. Ifølge legenden tilbrakte hun all tid sammen med den makedonske kongen i 13 dager og netter, de jaktet hjort og elsket. 13 er et hellig tall for måne-tilbedere, som amasonene var, de tilsvarte de tretten fullmånene i året. Etterpå returnerte hun hjem til Themiskyra og ventet på resultatet, men det uteble, og Thalestris døde kort tid ettet uten en eneste arving.
Klassiske kilder bekrefter – eller antyder – at dette skjedde rundt 330–329 f.Kr. ved kysten av Det kaspiske hav. Mer enn 400 år senere lister den greske historikeren og forfatteren Plutark (45–120) opp ikke mindre enn 14 autoriteter som nevner historien. Men 9 av kildene avfeier hendelsen som «fullstendig oppspinn» og en av Aleksanders generaler, Lysimakhos, lo hver gang han hørte historien.
Maximum Overdrive

Handling

En komet forårsaker en rekke merkelige hendelser på jorden. Maskiner og andre teknologiske apparater går amok og begynner å angripe mennesker. Filmens hovedfokus er på en liten gruppe mennesker som blir tvunget til å søke dekning på en øde veikro. Etterhvert som trailere og lastebiler ruller inn på stasjonens område oppstår det en kamp på liv og død.
Det blir på slutten av filmen antydet at hendelsene er forårsaket av utenomjordiske skapninger som har til hensikt å invadere jorden.

Om filmen

Maximum Overdrive ble dårlig mottatt av kritikerne og raskt regnet som en filmkalkun. Den har bare oppnådd 18% på Rotten Tomatoes. King var selv misfornøyd og kalte den for en «tullingfilm» og uttalte videre at han aldri mer skulle regissere. Han ble nominert til en Razzie Awards i kategorien «verste regissør».
Den innbrakte 7,2 millioner dollar i USA. Dette mot et budsjett på 9 millioner.
Filmen ble ikke satt opp på norsk kino, men ble lansert på video av Mayco i 1987.
Silvae (album)

Silvae er et musikkalbum med Anders Jormin, utgitt i 1998.
Farmen: sesong 8

Farmen: sesong 8 er den åttende omgangen av den norske reality-serien Farmen. Den ble sendt på TV 2 i 2012 og ble innspilt på Nordre Landmark i Nord-Aurdal i Oppland. Gaute Grøtta Grav var programleder.
BMW M

BMW M er et datterselskap av den tyske bilprodusenten BMW. Selskapet ble stiftet mai 1972. BMW M, også kjent som M-Technik eller kun M (for Motorsport) ble stiftet for å bistå i BMW statsning på racing, som oppnådde stor suksess på 1960-tallet og 1970-tallet. Det første prosjektet var BMWs 3,0 CSL.
Lærerundersøkelsen

Lærerundersøkelsen er en nettbasert spørreundersøkelse fra Utdanningsdirektoratet for lærere i grunnopplæringen.
Lærerundersøkelsen er frivillig og skolen bestemmer selv om den vil gjennomføre undersøkelsen.
Undersøkelsen er ingen medarbeiderundersøkelse, men utfordrer lærere til å gi en vurdering av elevenes læringsmiljø. Spørsmålene er i stor grad laget for å speile spørsmålene i Elevundersøkelsen, slik at man kan se de to undersøkelsene i sammenheng.
Oxynopterus

Utseende

Store (opptil 70 millimeter), brede, halmatte, rødbrune til svarte smellere. Hannene har kraftige, kamformede antenner. Pronotum er bredere enn langt, rundet med noe uttrukne bakhjørner, langs forkanten med en "krage" av gule hår. Slekten inneholder de største av alle smellere.

Levevis

Larvene til i alle fall noen av artene lever i tremitt-tuer, der de er rovdyr.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Afrika.
Understryk

Understryk er et område helt nord i Sognevannet i Ringerike kommune, der Strømsoddelva renner ut i vannet. Understryk dekker et lite område på begge sider av nordenden på vannet. Plassen har tidligere vært en populær bade- og fiskeplass, men badeaktivitetene er ikke så store lenger.
Nils Hjelmtveit

Politisk karriere

I 1920 ble han valgt inn i Stokken herredsstyre, og tre år senere ble han valgt til ordfører. En av de første gjerningene som ordfører var å få innført forskuddsskatt. Stokken kommune var den første kommune som innførte forskuddsskatt på lønn – en ordning som senere ble kopiert av mange andre kommuner. Senere var Hjelmtveit som stortingsmann medlem av skattelovkommisjonen av 1929. Her fikk han kommisjonen med på samme ordning som Stokken gjennomførte i 1923.
Hjelmtveits første ordførerperiode varte i fem år. Han ble siden valgt til ordfører igjen i 1932, et verv han hadde frem til han ble kalt til Johan Nygaardsvolds regjering i 1935. Hjelmtveit fikk posten som undervisningsminister.
Hjelmtveit ble med regjeringen i eksil til Storbritannia, da Norge ble okkupert av Nazi-Tyskland i april 1940. Under 2.verdenskrig støttet han bl.a. de norske lærernes motstandskamp mot de tyske okkupantene.

Til Stortinget

Ved valget høsten 1924 ble Nils Hjelmtveit valgt inn på Stortinget. Han fikk fornyet tillit ved valget høsten 1927 og fikk altså to perioder som stortingsrepresentant, fra 1925 til 1930, før han atter tok sin tørn som lokalpolitiker i Eydehavn.

Fylkesmann i Aust-Agder

Etter krigen ble Hjelmtveit ansatt som fylkesmann i Aust-Agder (1945–1961). I perioden 1957-1969 var han formann i Norsk rikskringkastings styre.
I 1969 ga han ut boken Vekstår og vargtid på Aschehoug forlag.
Bergenshalvøya

Bergenshalvøya eller Bergenshalvøyen er en halvøy som omfatter hele de to kommunene Bergen og Os, samt den vestlige fjerdedelen av Samnanger i distriktet Midthordland på Vestlandet i Norge. Arealet er på rundt 600 km², og det bor mer enn 287 000 mennesker der. Halvøyen henger sammen med fastlandet ved Samnanger og den vestligste fliken av Vaksdal kommune. Avstanden fra innerst i Samnangerfjorden til Sørfjorden er bare omkring 5 km, men det ligger høye fjell i området og det laveste punktet ligger på cirka 460 moh. i Grøskaret.
Bergenshalvøya er omkranset av Samnangerfjorden og Fusafjorden i sørøst, Bjørnafjorden i syd, Korsfjorden med fjordarmene Lysefjorden og Fanafjorden mot sørvest, Raunefjorden mot vest, Byfjorden mot nordvest og Sørfjorden mot nordøst. Brorparten av halvøyen ligger i Bergen kommune med et areal på 465 km², og et innbyggertall på 278 556 (1. januar 2017). Den sydlige delen ligger i Os kommune, som har et areal på 139 km² og et folketall på 20 152 (1. januar 2017). I øst ligger omkring 64 km² i Samnanger og 9 km² i Vaksdal. Tidligere var det flere selvstendige kommuner på halvøyen som omkranset gamle Bergen by, mot øst lå Arna (inntil 1964 Haus), mot syd Fana , mot vest Laksevåg og mot nord Åsane. Alle disse inngikk i storkommunen Bergen i 1972, slik at det nå bare er de før nevnte kommunene igjen.
I senere tid har det også vært snakk om sammenslåing av disse to kommunene og andre kommuner i Hordaland, men det har ikke blitt til ennå. Området har mye tettbebyggelser, men det det er mest av, er fjellområder som ligger helt øde, spesielt i bydelene Arna og Fana (Byfjellene og Gullfjellet), men og i deler av Os. Det finnes også noen områder med jordbruk, mest i den sydlige delen, Fana og Os.
Navnet finnes igjen i Bergenshalvøens Kommunale Kraftlag (BKK).
Zeppelin- & Garnisonsmuseum Tønder

Zeppelin- & Garnisonsmuseum Tønder
(eller bare Zeppelin Museum)
ble innviet 8. mai 1999
som et museum ledet av den frivillige forening Zeppelin Gruppen i bygninger i Tønders nordlige utkant, som tidligere hadde huset et av forsvarets garasjeanlegg i det daværende øvelsesområde i Soldaterskoven.
Beliggenheten ble valgt fordi  Den tyske keiserlige flåte under Første verdenskrig i bygde i området  luftskipsbasen i Tønder.

Samlingene

Tønder Museum åpnet 1991 en utstilling i samarbeide med Zeppelin Gruppen, som siden flyttet til det nye Zeppelin Museum.
Museets utstilling er utvidet til bl.a. også å omfatte uttjent militært materiell fra garnisonen i Tønder kasernene som ble stengt i 2002.

Rester av luftskipsbasen

I Soldaterskoven ca. en km vest for muséet finnes bl.a. fundament-rester av basens tre luftskipshaller og den fortsatt eksisterende, tidligere flyhangar.
Grindløkka

Grindløkka er et sted nord på Nøtterøy i Færder kommune. Det befinner seg mellom Kirkeveien og Smidsrødveien, i den sørlige enden av Teie.
På Grindløkka lå Grindløkka skole, som ble nedlagt i 2012. Skolebygninga skal bevares, mens resten av området er detaljregulert av kommunen.
Spurvehauk

Utseende

Hos rovfugler er hunnen større enn hannen, og hos spurvehauken er forskjellen betydelig. Hannen er 28-34 cm lang og har et vingespenn på 58-65 cm. Hunnen måler 35-41 cm og har et vingespenn på 67-80 cm. Hunnen veier 220–345 g, hannen 130–175. Fuglen har lang hale med 4-5 mørke tverrband og breie, avrunda vinger. Hunnen er brungrå på oversida og tverrstripa brun på undersida. Hannen er grå på oversida og tverrstripa oransjerød under. Spurvehauken forveksles ofte med den større hønsehauken; særlig kan en stor hunn forveksles med en liten hønsehaukhann. Spurvehaukens hale har skarpe hjørner, mens hønsehaukens er mer avrundet. Hønsehauken er dessuten kraftigere.
Fuglen flyr med noen få raske vingeslag som blir avløst av glideflukt. Den er på størrelse med dvergfalken, men skilles fra småfalkene ved sine brede vinger, mens falkene har lange, spisse vinger.

Levesett

Spurvehauken er en rovfugl som er spesialisert til å jakte på småfugler. Undersøkelser fra Nederland og Tyskland viser at de utgjør 98 % av næringsmengden. Artssammensetningen varierer med hva som er tilgjengelig i området, men typiske bytter er troster, gråspurv, Sylvia-sangere, meiser, bokfink og lerker. Den tar også smågnagere og kalles også musehauk. Det er ikke uvanlig å få besøk av den på fuglebrettet. Hunnen legger 3–6 egg fra slutten av april og ruger dem i 33–34 dager. Ungene blir flygedyktige etter 26–28 dager. I Norge er spurvehauken en trekkfugl som kommer i mars-april og reiser til områder lenger sør i Europa i september-oktober. Lenger sørpå er den en standfugl. Også i Norge overvintrer mange i kyststrøk og i og ved byer og tettsteder.

Utbredelse

Spurvehauken fins i det meste av Europa og sørøstover til det nordlige Iran. Andre underarter fins i Nord-Afrika og Asia. I Norge fins fuglen i hele landet, men er sjelden nord for Saltdalen.
Advisory Committee on Antarctic Names

Advisory Committee on Antarctic Names (ACAN eller US-ACAN) er en rådgivende komité under United States Board on Geographic Names som er ansvarlig for å anbefale navn på geografiske objekter i Antarktis. USA anerkjenner ikke territorialkrav i Antarktis, så ACAN tildeler geografiske navn på hele kontinentet – i samråd med andre nasjonale nomenklaturorganisasjoner der det er hensiktsmessig.
ACAN har publisert retningslinjer for navngiving, basert på rekkefølge på innkomne søknader, egnethet, og i hvilken grad bruk allerede har blitt etablert.
Lensbygda Sportsklubb

Lensbygda Sportsklubb er et idrettslag fra Lensbygda i Oppland, som blant annet driver med fotball, håndball og skiidrett.

Historie

Lensbygda Sportsklubb ble stiftet i 1945 av noen unggutter som tok ansvar for å få ting i gang. 22. november dette året ble det holdt et forberedende møte på Vilberg skole. Interessen for å etablere en sportsklubb i Lensbygda var stor. Rett etter at krigen kom til Norge blomstret sportsinteressen i Oppland, og særlig i Lensbygda. Problemet for de sportsinteresserte lensbygdingene var at for å utøve en sport, så måtte de sykle eller gå fire kilometer til Lena, som var nærmeste idrettslag. Det neste møtet fant sted 25. november samme år. En av sakene på dagsordenen var å finne et navn til klubben. Det kom flere forslag, og noen av dem var; Lensbygda ski og ballklubb, Lensbygda Idrettslag og Lensbygda Sportsklubb. Et av de andre punktene på planen var om det var lurt å søke samarbeid med Skreien IF økonomisk sett, siden de allerede var i god gang med skibakke og tomt til klubbhytte. Den 10. desember fant den første generalforsamlingen i klubben sted på Vilberg skole, og det tegnet seg 50 medlemmer.
Lensbygda Sportsklubb er mest kjent for skihopperen Roger Ruud og langrennsløpere hvor bl.a. stafettlaget har sølv fra norgesmesterskap i 1989 (Åge Skinstad, Jo Helgestad og Svein Smedshammer) og 1992 (Geir Skari, Tor Arne Haugen og Svein Smedshammer).
Akribe forlag

Akribe AS er et spesialforlag med i hovedsak faglitteratur og elektroniske produkter rettet mot sykepleie og helse- og sosialfag. Forlaget utviklet blant annet det elektroniske prosedyreverket PPS - Praktiske Prosedyrer i Sykepleietjenesten.
Forlaget ble startet i 1999 av forlagssjef Marit Landsem Berntsen. I 2001 gikk Norsk Sykepleierforbund inn som eier og i 2004 ble forlaget etablert som aksjeselskapet Akribe AS.
I mars 2012 ble forlaget solgt til Cappelen Damm og inngikk der i Cappelen Damm Akademisk.