Døgnrytmeforstyrrelse

De seks døgnrytmeforstyrrelser

Det finnes seks typer døgnrytmeforstyrrelse, der de to førstnevnte, jetlag og skiftarbeid-syndrom, er midlertidige og påført utenfra.
De fire siste er kroniske, og ICD (International Classification of Diseases), så vel som MeSH, registrerer dem som Sykdommer i nervesystemet. Grunnen til søvnfaseforskyvningene er ikke helt klarlagt. De går i en viss grad igjen i slekten og ser ut til å være genetisk betinget (hPer2- og hPer3-genene).  Noen tilfelle er oppstått etter hodeskade.
Døgnrytmens syklus, eller periode, kan være betydelig kortere eller, oftest, lengre enn 24 timer. Effekten av lys til øyets netthinne, som justerer døgnrytmen, kan være redusert eller i feil fase. Pasientene har mye større vanskeligheter med å justere døgnrytmen enn friske mennesker; friske som har spesielt vanskelig for å bli vant til skiftarbeid, kan ha til dels lignende plager. I ICSD's definisjoner av forsinket søvnfasesyndrom (s. 128–133), fremskutt søvnfasesyndrom (s. 134) og ikke-24-time søvn–våken-syndrom (s. 138) er betegnelse «intractable and chronic» brukt; altså kronisk og uregjerlig.
En annen lidelse som kan ha visse likhetstrekk med døgnrytmeforstyrrelser, også når det gjelder behandling, er sesongavhengig depresjon, men denne er fremdeles klassifisert som en psykisk lidelse, ikke en sykdom i nervesystemet.

Jetlag

Jetlag er et uttrykk for den fysiologiske reaksjonen som inntreffer når man endrer kroppens døgnrytme ved å reise gjennom flere tidssoner ved fly.

Skiftarbeidsyndrom

Skiftarbeidsyndrom omfatter problem som skiftarbeidere får med døgnrytmen og søvnen. Skiftarbeid inkluderer fast nattskift så vel som roterende skiftarbeid.

Fremskutt søvnfasesyndrom

Fremskutt søvnfasesyndrom kan sies å være det motsatte av forsinket søvnfasesyndrom. Det er mye sjeldnere. Mennesker med dette syndromet er nesten uimotståelig søvnige tidlig på kvelden og legger seg rundt kl. 19–20. De har normal søvn og våkner etter de vanlige 8 timene. Dette syndromet går svært tydelig igjen i familier. To ulike mutasjoner i hPer2-genet er avslørt av Louis Ptáčeks forskningsteam ved University of California; ingen av de to mutasjonene er funnet i mennesker som ikke har syndromet.

Ikke-24-time søvn–våken-syndrom

Også kalt hypernychthemeral syndrom, men ofte kalt bare «Non-24», dette syndromet ligner på forsinket søvnfasesyndrom. Det er dog vanskeligere å leve med, da pasientene ikke kan justere kroppsrytmene til naturens 24 timer. De våkner opptil 1–2 timer senere hver dag og sovner tilsvarende senere hver dag. Etter noen uker kommer de tilbake til utgangspunktet. Behandlingen er den samme som for forsinket søvnfasesyndrom, men er enda sjeldnere vellykket.
De fleste tilfeller, men ikke alle, er blant blinde.

Irregulært søvn–våken-mønster

Søvnen varierer fra dag til dag, vanligvis i minst tre søvnepisoder pr. døgn, som dog tilsvarer den normale mengden søvn for alderen. Grunnen kan være feil med døgnrytmen, ofte som følge av demens.

Behandling

Innen pasienter søker medisinsk hjelp, har de fleste prøvd mange ganger og på mange måter å endre søvnmønsteret. Dette gjelder spesielt de som sover på dagtid, da dette er noe som er dårlig akseptert av samfunnet. Pasientene har gjerne blitt fortalt så mange ganger at de er late og mangler viljestyrke, at de kan ha begynt å tro at dette er sant.
For mange pasienter er det å få en diagnose i seg selv noe stort.
Søvnspesialisten forklarer hvilke terapier som kan forsøkes om pasienten vil prøve å endre døgnrytmen, og understreker at ingen av dem er garantert å virke. Rehabilitering til et annet yrke som bedre passer til søvnmønstret, drøftes. Hvis pasienten studerer, er kveldsskole eller studier online en mulighet.
Flere metoder kan brukes når man vil justere døgnrytmen. For de som vil få sove tidligere kan kronoterapi brukes, helst i samarbeid med en søvnspesialist. De andre metodene som kan brukes hver for seg eller i kombinasjon er sterk lys til øynene, svært lite lys evt. med bruk av oransje laserbriller, og små doser av hormonet melatonin -- alle til riktig tid for det resultatet man er ute etter.

Lysterapi og begrenset belysning, og/eller melatonin

Både sterkt lys til øynene og tilførsel av hormonet melatonin, flytende eller i tablettform, og begrenset lys påvirker døgnrytmen, alt etter tidspunktet på døgnet. Presise tidspunkt er såpass individuelle at en del eksperimentering må som regel til. Behandlingene må brukes daglig for å ha noe særlig effekt.
Illustrasjonen viser fase-respons kurvene (PRC, phase response curves) for menneske for sterkt og svakt lys (de mørke og lyse lilla fargene) og for melatonin (grøn).
Søvnperioden refererer til ikke bare ett tilfeldig døgn, men til den regelmessige, daglige perioden uten bruk av vekkerklokke e.l. De positive og negative tallene til venstre viser hvor mange timer fremskyndelse eller forsinkelse man kan regne med ved påførsel av den aktuelle terapien til det aktuelle tidspunktet.
Lys til øynene like etter spontanoppvåkning fører til at man kan sovne tidligere om kveldene enn vanlig, spesielt hvis man begrenser lys i timene før leggetid. Omvendt, lys om kvelden fører til oppvåkning senere om morgenene. Som man ser av kurven, vil sterkt lys med en gang etter oppvåkning gi opptil to timer fremskyndelse av søvnfasen, mens bare en time senere er virkningen nesten halvert.
For de som ønsker å få sove tidligere kan inntak av hormonet melatonin like før leggetid hjelpe for innsovningen (svak hypnotisk effekt), men har da liten effekt på døgnrytmen. Derimot kan melatonin flere timer før leggetid ha en lignende effekt som lys ved oppvåkning, bare noe mindre. Tilsvarende vil melatonin like etter oppvakning føre til at leggetid kan utsettes litt om kvelden. Effekten av de to behandlingsformene er additiv, dvs. at en person som greier å finne de optimale tidspunktene for behandlingene og er normalt sensitiv til fase-skifte ved lys og melatonin, vil kunne fremskynde søvnfasen med opptil tre timer.  Behandlingen må som regel brukes daglig.
Doser på 3 mg melatonin var lenge standard, men forskning de siste årene har vist at 1 mg eller enda mindre kan være like (eller mer) effektiv. Tilsvarende er lysterapi med rundt 10 000 lux standard, mens styrke på det halve og enda mindre kan være effektiv. (Vanlig innendørs belysning er vanligvis godt under 500 lux.)
Melatonin er reseptbelagt eller ikke tilgjengelig i Europa, reseptbelagt på registreringsfritak i Norge. I USA og Canada kalles hormonet for et kostholdssupplement, og det kan der kjøpes fritt.
Da blått og til dels grønt lys har størst effekt på melatonin, kan de som vil få sove tidlegere bruke oransje laserbriller om kveldene for ikke å ødelegge hormonet i sirkulasjon i kroppen.