google/wiki40b huggingface dataset:
Frans Hogenberg

Frans Hogenberg, (født 1535 i Mechelen, død 1590 i Köln), var en tysk kobberstikker og etser.
Sammen med Georg Braun (1541-1622) ga han ut boken  Civitates Orbis Terrarum i 1572. Dette er et verk som viser oversiktsbilder av verdens byer. Verket inneholder på 1 600 sider over 600 virkelighetstro vedutamalerier og reguleringsplaner, det har formatet 280x410 mm og ble utgitt i seks bind mellom  1572 og 1618. 
I boken vises samtlige større byer i Europa, Afrika, Asia og Amerika.
Florin Andone

Landslaget

13. juni 2015 fikk han sin første landskamp for Romania mot Nord-Irland. 17. november 2015 scoret han sitt første landslagsmål mot Italia.
Han ble tatt ut i Romanias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Decordova gasskraftverk

Decordova gasskraftverk er et varmekraftverk i Texas i det sørlige USA som inngår i energikomplekset Decordova kraftverk med samlet effekt på 1.138 MW. Det opprinnelige Decordova gasskraftverk hadde fram til 2009 en installert produksjonskapasitet på 800 MW i 1 blokk fra 1975, men denne ble nedlagt midlertidig i 2009. 
Det er så utbygd et kraftvarmeverk – Decordova 2 – med effekt 360 MW, fordelt på 4 like store blokker, i tilknytning til det gamle Decordova gasskraftverk. Operatør er energiselskapet TXU Energy. Utstyret er vesentlig levert av General Electric.
Det nye kraftverket ble utbygd i årene 1985–1990. Brenselkilden er naturgass.
Vievann

Den anglikanske kirke

I Den anglikanske kirke brukes vievann av den høykirkelige delen av kirken, spesielt av anglo-katolikker. 
Det er vanlig, men ikke universelt, med vievannskar i kirker og katedraler. I tillegg brukes det blant annet til å velsigne gjenstander, både kirkelige gjenstander som religiøse statuer og krusifikser og andre gjenstander som biler og hus.

Ortodokse kirker

Vievann brukes i ortodokse kirker til velsignelser og eksorsisme, samt at det vanligvis brukes ved dåp. Vievannskar finnes i mange kirker, men det er ikke fullt så vanlig som i Den katolske kirke at de troende dypper fingrene i det. Mange ortodokse kristne velsigner seg med vievann ved å drikke det, og det er vanlig å oppbevare en del av det hjemme så man kan drikke litt hver morgen. Det kan også brukes av legfolk til å velsigne noen eller noe når det ikke er en kleriker til stede.
Dicronorrhina morettoi

Utseende

En stor (40-50 millimeter), metallisk skinnende ensfarget grønn gullbasse. Hannen har et "T"-formet, flatt horn i pannen, på hver side av dette en bred pigg. Hunnes framskutte panne er noe utvidet foran fasettøynene.

Levevis

Larvene lever å råtnende plantemateriale i jorden. Utviklingen tar 8-9 måneder, og de voksne billene kan leve 3-4 måneder, slik at det blir en generasjon per år.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Elfenbeinskysten.
Kristen heavy metal

Kristen heavy metal (også kjent som white metal og christian metal) blir ofte referert til som «anti-black metal» av black metal-tilhengere. Musikken kan være en hvilken som helst form for metal med kristne tekster og regnes ikke en egen musikksjanger ettersom det kun er tekstene som avgjør.
Hard rock-bandene Resurrection Band (stiftet i 1972) og Jerusalem (stiftet i 1975) var to av de første bandene i sin sjanger til å ha fokus på kristne verdier i tekstene sine,. Det var riktig nok ikke før heavy metal/hard rock-bandet Stryper slo gjennom, at det ble populært med kristne sangtekster i hard rock og heavy metal.
Noen kjente kristne heavy metal-band inkluderer Barren cross, Impellitteri, Saviour Machine, Mortification, Trouble, Paramaecium og Believer i tillegg til metalcore-bandene As I Lay Dying, Still Remains og Underoath. I Norge er Antestor og Bærumsbandet Extol og det mest kjente av sitt slag.
Georg Vilhelm Lyng

Bakgrunn

Georg Vilhelm Lyng var sønn av sogneprest til Suldal og Røldal, senere til Fåberg, Rasmus Lyng (1801–70) og hans første hustru Urbine Jakoba Willumsen (1800–44). Frem til i 17-årsalderen ble han forberedt for universitetsstudiene av sin far.

Studier

I 1845 ble han student med laud og tok i desember 1851 filologisk embetseksamen med laud. Han var deretter 1852–55 medbestyrer av Heltbergs Latinskole.
Han hadde tidlig følt seg tiltrukket av filosofiske studier, og ble ført av sin lærer Monrad inn i Hegels filosofi. Han forble alltid tilhenger av denne filosofi, men må i senere tid henføres til ny-hegelianerne. I 1853 vant han H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for sin besvarelse av universitetets prisoppgave om «Forskjellen mellom Platons og Aristoteles's Psychologi».

Filosofi

I 1858 ble han ansatt som universitetsstipendiat i filosofi og oppholdt seg deretter for studiens skyld i lengre tid i København og Berlin. I 1867 ble han dr. philos. ved universitetet i Kristiania etter å ha forsvart avhandlingen «Studier over Schellings Philosophi», hvor han særlig forsøkte å fremstille sammenhengen mellom det tidligere og det sene Schellingske system. 6. februar 1869 ble han utnevnt til professor i filosofi og foreleste i årenes løp særlig over filosofiens historie, religionshistorie, naturfilosofi og den antikke greske filosofi, særlig enkelte av Platons dialoger.
I feriene reiste han ofte til utlandet, Tyskland og Frankrike, dro fra universitet til universitet, hørte forelesninger, stiftet bekjentskap med professorene og disputerte med dem om filosofiske problemer. Etter lengre tids sykdom sto han på reisefot igjen, da han døde 19. mai 1884.
Cornelis de Graeff

Biografi

De Graeff ble født som sønn til halv-suveren friherre Jacob Dircksz de Graeff og hans hustru Aeltje Boelens Loen. De Graeff giftet seg 14. august 1635 med Catharina Hooft.
De Graeff var rådsherre i Amsterdam og som takk för sin innsats ble han i 1643 Amsterdams regent og borgmästare. På den måten blev han, sammen med sin fetter, Andries Bicker, en viktig maktfaktor. På uppdrag av familiene De Graeff og Bicker arbeidet man for å forhindre at den spanske innflytelsen ble gjenopprettet. Detta skjedde blant annet gjennom den spansk-nederlandske krige som ble avsluttet med freden i Münster (1648).

Krig med England og Sverige

Da de Graeff tiltråtte lå Holland i krig med England som undertegnet freden i Westminster i 1654. Freden var ikke til Hollands fordel, men de Graeff og de Witt var fornøyde. Blant betingelsene for fred var en hemmelig artikkel, som ekskluderte Huset Nassau-Oranien fra alle statlige embeter i Holland. Karl X Gustavs resultater i krig mot Polen og Danmark (1655 – 60) medførte, til tross for at Sverige forsøkte av blidgjøre Holland med handelsprivilegier, til fientligheter mellom Holland og Sverige. For å forhindre at Sverige skulle få kontroll over Øresund, motarbeidet De Witt og De Graeff disse forsøkene.
Paul Pelliot

Forsker i Orienten

Pelliot arbeidet ved École française d'Extrême-Orient i Hanoi, hvorfra han i 1900 ble sendt til Beijing for å gå gjennom biblioteker der. I Beijing havnet han i bokseropprøret og var blant de utlendinger som ble beleiret av kinesiske keiserlige styrker i legasjonsområdet. Han utøvde tapperhet der og ble etterpå dekorert med Æreslegionen. I en alder av 22 år vendte Pelliot tilbake til Hanoi, der han ble professor i kinesisk språk ved École française d'Extrême-Orient.

Ekspedisjonen til Sentral-Asia

Pelliots ekspedisjon på tre mann forlot Paris 17. juni 1906. De tre dro med tog til kinesisk Turkestan via Moskva og Tasjkent, og ankom Kashgar sent i august. Der bodde de hos den russiske generalkonsulen. Pelliots kinesiskkunnskaper gjorde inntrykk på de kinesiske embedsmenn der, og det førte til at ekspedisjonen fikk utmerket støtte lokalt.
Etter Kashgar dro de til Tumchuq. Derfra dro de til Kucha, der Pelliot fant dokumenter på det tapte språket kuchansk. Dokumentene ble senere oversatt av Sylvain Levi, Pelliots tidligere lærer. Etter Kucha kom  Pelliot til Ürümqi, der de møtte hertug Lan, hvis bror hadde vært en av lederne under bokseropprøret. Hertug Lan var i permanent indre eksil i Ürümqi. 
Pelliots siste stopp var Dunhuang. Ved Mogaogrottene nær Dunhuang lyktes det ham å få adgang til abbed Wang Yuanlus hemmelige kammer, som hadde en enorm mengde gamle dokumenter. En tidligere reisende forsker, Aurel Stein, hadde anført at slike dokumenter fantes der. Etter å ha analysert dokumentene i tre uker lyktes det Pelliot å få Wang til å selge ham et utvalg av de viktigste av dem. Wang trengte penger for å pusse opp sitt kloster, og gikk med på en pris på 500 tael.

Etter ekspedisjonen

Pelliot returnerte til Paris den 24. oktober 1909. Snart ble han og sinologkollegaen Édouard Chavannes gjenstand for en voldsom kampanje. Det ble hevdet at det ble ødslet med penger og at Pelliot hadde med seg forfalskede dokumenter. Anklagene toppet seg med en artikkel i desember 1910 i La Revue Indigène av M. Fernand Farjenel. Anklagene ble tilbakevist i og med Aurel Steins bok Ruins of Desert Cathay, fra  1912, der han fortalte at han hadde etterlatt dokumenter i Dunhuang. Dermed stilnet kritikken mot Pelliot. 
Senere var Pelliot fransk militærattaché i Beijing under første verdenskrig. Han døde av kreft i 1945.
Tveit prestegård

Tveit prestegård (gnr. 110) ligger like sørvest for Tveit kirke i Kristiansand kommune i Vest-Agder.
Hovedbygningen er laftet i to etasjer og ble oppført mellom 1812 og 1820. Ved en omfattende reparasjon i 1884–87 ble bygningen utvidet med en kontorfløy på vestre gavlvegg. Bygningen har liggende panel utvendig. Det ble gjort om på romfordelingen på 1960-tallet. Prestegården ble fredet i 1991.
Også en gravhaug i prestegårdshagen er fredet. Det er for øvrig gjort diverse funn i prestegårdsområdet.
Tveit prestegård er stedet der Tveit formannskapsdistrikt (kommune) ble konstituert 10. januar 1838. Kommunen ble slått sammen med Kristiansand i 1964.
Etter at boplikten ble opphevet og fordelsbeskatning innført, er Tveit prestegård ikke lenger bebodd av sognepresten.
Kangeq

Kangeq er en nedlagt bygd i Nuuk kommune. Bygda ligger på Nordlandet (Akia), ytterst i Godthåbsfjorden.
Kangeq ble tvangsfraflyttet av kommunen på 1960-tallet, fordi man manglet arbeidskraft på fabrikkene i Nuuk.
Det arrangeres i dag helikopterturer hit fra Nuuk, med omvisning, som særlig omhandler billedkunstneren og folkeminnesamleren Aron fra Kangeq, som var født her, og lagde mange av sine bilder her.
Kangeq har gode fangstforhold, og brukes fortsatt som jaktområde om sommeren.
Máttaráhkká

Máttaráhkká er en modergudinne i samisk religion. Sammen med sine tre døtre Sáráhkká, Juoksáhkká og Uksáhkká spiller hun en sentral rolle i fosterets tilblivelse, svangerskap og fødsel.
Navnet er dannet av de to samiske ordene «ahka»/«akka» – som betyr gammel kvinne, kone eller bestemor; og «Mattar» som betyr jord, røtter eller opprinnelse. Deler av gulvet i gammen kalles også «mattar» i alle samiske språk, det er den delen av gulvet som er nærmest veggen.
Ifølge samisk tro var det høyguden Raedienaehtjie som skapte menneskenes sjel, mens Máttaráhkká ga legeme til de nye menneskene. Hun ga menneskebarnet videre til sin datter, fødselsgudinnen Sáráhkká, som plasserte fosteret i morslivet, og beskyttet kvinnene under svangerskapet. Juoksáhkká var buemoren (av juoksa – «bue») og kunne gripe inn i morens liv og forandre kjønn på fosteret; man trodde at alle foster opprinnelig var av hunkjønn, og at et offer til Juoksáhkká kunne sørge for at man fikk guttebarn.
Disse fire guddommene er i hovedsak knyttet til den kvinnelige sfæren, selv om fruktbarhetsgudinnen Sáráhkká også ble dyrket av menn. Selv om de fleste samiske guddommene var abstrakte, uten materielle manifestasjoner, skal det ha vært vanlig at samiske kvinner hadde et sett med dukker, som regel tøydukker, som representerte de fire mødregudinnene. Dukkene ble laget av mor eller bestemor, som en beskyttelse, og som et symbol på at kvinnens egen slekt var til stede i gammen, når en nygift kvinne hadde flyttet til sin ektemanns og svigerfamilies bosted.
Andrea Nahles

Privat

Nahles giftet seg i 2010 med kunsthistorikeren Klaus Frings og paret fikk i 2011 en datter. Som følge av en hoftelidelse etter en bilulykke, er hun 50 % ufør.
Rhaphipteroides

Utseende

En middelsstor, avlang, mørkt brunlig trebukk. Antennene er nær en og en halv gang så lange som kroppen. Pronotum er sylindrisk med en knøl midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, med lys grå spiss og en lys halvsirkel rundt scutellum.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Fransk Guyana.
Kværnerparken (Oslo)

Kværnerparken er en park på Kværner i bydel Gamle Oslo i Oslo.
Parken ligger ved krysset Eirik Raudes vei / Enebakkveien i nedkant og nordvest og ved Konows gate i sydøst og parkens øvre avgrensning. Vest og nordvest for parken ligger det tidligere industriområdet Kværner som på 2000-tallet er ombygget til boliger. I øvre del av parken ble det ved etableringen anlagt et intimt platå med benker, som i 2013 er dårlig vedlikeholdt. Parken er 3,5 dekar stor, regulert til friområde, grunnen er kommunal eiendom, og den forvaltes og driftes av Bymiljøetaten.
Kværnerparken ble anlagt i 1922 og var ved åpningen 3,1 dekar stor. Oslo Byes Vel og Kværner Bruk ga begge støtte til etableringen. Den ble opprustet for kr 250 000 som del av programmet Miljøbyen gamle Oslo i 1994.

Bruk av navnet om en park i det nye boligområdet i Kværnerdalen

Navnet Kværnerparken brukes i Oslo byleksikon også om den parken som på Bymiljøetatens hjemmeside er kalt Lodalsparken, og som på 2000-tallet er anlagt, med vannspeilet Kværnerdammen, inne i det nye boligområdet på den tidligere bedriften Kværners område i Kværnerdalen. I boken Parker i Oslo fra 2011 kalles det samme grøntanlegget med elveløp og dam for Lodalsparken (Kværnerparken). Dette navnet er ikke brukt i andre sammenhenger tilgjengelig på internett.
Amfiteater

Amfiteater (fra gresk: amphitheatron; amfi og theatron, «teater på begge sider»; latin: amphitheatrum) er en åpen, ellipseformet bygning med en arena i midten og tilskuerplasser (tribuner) i trappetrinn oppover på begge sider av, eller helt rundt, en sentral scene. Scenen var alltid plassert på det laveste punktet og ble benyttet for underholdning, framføringer og sport. Amfiteatrene var særskilte for gresk og romersk arkitektur. 
Begrepet er avledet fra antikkens greske ἀμφιθέατρον, amphitheatron, sammensatt av ἀμφί, amphi, i betydningen «på begge sider» eller «rundt» og θέατρον, théātron, i betydningen «sted for visning». Sistnevnte har gitt det norske ordet teater.
Antikkens romerske amfiteatre var ovale eller sirkulære i planet og med sitteplasser som gikk rundt i trappetrinn den sentrale framføringsarenaen, omtrent som en moderne stadium. Det står i kontrast til både antikkens greske og romerske teatre som ble bygget i en halvsirkel med sitteplasser på den ene siden av scenen. Romerske amfiteatre i antikken var betydelige offentlige hendelser som ble brukt for å vise fram gladiatorkamper, kappløp med hestetrukne stridsvogner, jakt på ville dyr, og henrettelser. Rundt 230 romerske amfiteatre ble bygget rundt om i Romerriket. Deres vanlige form, funksjoner og navn adskiller dem fra romerske teatre, som var mer eller mindre formet som en halvsirkel, som eksempelvis det romerske teateret i Bosra i sørlige Syria.
Teatrene var helst åpne (uten tak) friluftsbygg, gjerne kringsatt av dekorerte vegger av stein. Det mest kjente amfiteatret er trolig Colosseum i Roma, som rommet omkring 50 000 tilskuere.
Eiterå (Rana)

Eiterå (IPA: [ei`terå]), også kalt Eiteråga (IPA: [e`iterå:ga]), er navnet på både en elv og en grend i Dunderlandsdalen, 7 km nord for Storforshei, i Rana kommune på Helgeland i Nordland. E6 passerer gjennom grenda. 
Elvenavnet kan bety «den kalde elven», av gammelnorsk eitr. Jmf «eitrende kald». Navnet kan også være avledet av urgermansk *aitra-, «noe som sveller frem».
Elven har sitt utløp mellom Bomfjellet og Ørtfjellet.
Grenden ble ryddet for jordbruk i 1723. Opprinnelig var det to gårdsbruk i grenda. Siden 1749 har den bestått av fire jevnstore gardsbruk. Gårdene ble regulerte av staten i 1925.
Næringsgrunnlaget er i hovedsak jordbruk. 4 km nord for Eiteråas  utløp i Ranelva finnes Stjernen sølvsmie (siden 1982), som produserer smykker av gull, sølv og edelsteiner, samt brukskunst.
Rådet for psykisk helse

Rådet for psykisk helse er en norsk humanitær organisasjon som arbeider for å fremme forskning og opplysning om psykisk helse. Organisasjonen arbeider for å skape et best mulig liv for barn og voksne med psykiske lidelser. Rådet ble etablert i 1985 og har siden 1995 delt ut Tabuprisen som heders- og ærespris til mennesker eller organsiasjoner som bidrar til å bryte ned fordommer om psykisk helse. Tove Gundersen er generalsekretær og Tor Levin Hofgaard er styreleder. Rådet for psykisk helse har 29 medlemsorganisasjoner. Kronprinsesse Mette-Marit er beskytter for Rådet for psykisk helse.
Organisasjonen har fått midler fra NRKs innsamlingsaksjoner i 1992 og 2004.
Rådet for psykisk helse gir ut bladet Psykisk helse.
Mundok

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby), ett rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 21 ri (landsby).
Stiptotarsus

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika (Kamerun, Gabon, den Den demokratiske republikken Kongo).
Helochares

Levevis

Helochares-artene lever i vegetasjonsrike ferskvann.
Paradrycothaea

Utseende

Middelsstore, matte, brune trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, rundet og nokså kort. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Artene er utbredt i Mexico (Chiapas og Quintana Roo).
Nordisk Informasjonssenter for Flaggermus

Nordisk Informasjonssenter for Flaggermus (NIFF) ble stiftet i 1997 og er en nordisk forening som er opptatt av flaggermus. Foreningen er åpen for alle som er interessert i flaggermus, både fagfolk og lekfolk.
NIFF utgir medlemstidskriftet «Gudnjoloddi» to ganger årlig og har 7 regionslag (flaggermusgrupper) rundt om i Norge, Sverige og Danmark. Medlemmer som bor innenfor et regionslag virkeområde blir automatisk medlem av dette lokallaget.

«Gudnjoloddi»

Medlemstidskriftet «Gudnjoloddi» kom ut første gang i 1997 og publiserer artikler og knyttet til flaggermus i Norden, fortrinnsvis fra Norge, Sverige og Danmark. Tidsskriftet utgis til medlemmer og abonnenter to ganger årlig.
Viser fra Sørlandet

Viser fra Sørlandet er et musikkalbum med Eivind Bøksle og Ivar Bøksle, utgitt i 1972. Dette er duoens debutalbum.
Maasin (Iloilo)

Maasin (Bayan ng Maasin) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay og tilhører provinsen Iloilo. Folkemengden var på 36 922 innbyggere ved folketellingen i 2015.
TVGuiden

TVGuiden er et norsk magasin som dekker stoffområdene aktualitet, TV. Utgiver er Programbladet. TVGuiden kommer med 50 utgaver i året.
U3 (Berlins undergrunnsbane)

U3 er en linje i Berlins undergrunnsbane. Den har 15 stasjoner og er 12,1 kilometer lang. Den forbinder Zehlendorf og Dahlem med Berlins vestlige sentrum ved Wittenbergplatz. Den har bl.a. betydning gjennom sine stationer Dahlem-Dorf og Thielplatz for studenter på Freie Universität Berlin.
Viltnemnd

En viltnemnd er en kommunal nemnd som ivaretar oppgaver innen viltforvaltning. Oppgavene følger av viltloven, som i paragraf 4 første ledd bestemmer at viltforvaltning ligger til kommunen. Viltforvaltningsoppgavene er nedfelt i lovens paragraf 6.
Viltnemndene var opprinnelig statlige organer som skulle ivareta viltlovens forvaltningsoppgaver på kommunenivå. I 1993 ble disse oppgavene overført til kommunene, og det var opp til hver kommune å finne en praktisk organisering av dette. Noen kommuner avviklet viltnemndene og la oppgavene til andre kommunale organer, men mange kommuner valgte å opprettholde en valgt viltnemnd som eget utvalg, under henvisning til at viltforvaltning er et spesielt felt hvor man er avhengig av særskilt faginnsikt eller interesse.
Viltnemndens oppgaver er blant annet å fremme viltstellet og mulighetene for jakt, drive viltforskning og organisere viltstellområder, det vil si samle de mange små eiendommer i kommunen til felles områder store nok til å drive rasjonelt viltstell og jakt.
Big Red

Big Red er en amerikansk tyggegummi med kanelsmak, som også produseres i Skandinavia. Tyggegummien produseres av Wrigley's, og ble opprinnelig lansert i 1975. I USA produseres tyggegummien med kunstige søtningsmidler, mens den i Skandinavia produseres med sukker.
Grunnkretser i Re kommune

Grunnkretser i Re kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Re kommune, Vestfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Arapari

Utseende

En middelsstor, avlang, halvmatt, svart trebukk med blålig metallglans. Antennene er tynne, kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet, kraftig punktert. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er middels lange, lårene slanke.

Utbredelse

Arten lever i Brasil.
Basjkortostan i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

Bakgrunn og historikk

Basjkortostans representanter i Tyrkvisjonens sangkonkurranse har siden 2013 blitt valgt i en regional finale, som de to første årene ble arrangert av Kuraj TV inntil den statlige kringkasteren Tugan Tel overtok arrangementet i 2015. 
I likhet med andre russiske deltakerregioner trakk Basjkortostan seg fra konkurransen etter press fra det russiske kulturdepartementet. Ifølge TÜRKSOY var det opprinnelig ment å skulle tildele hovedstaden Ufa statusen som kulturhovedstad i 2016, noe som også ville innebære at byen ble arrangørsted for Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Som følge av at Basjkortostan meldte at de måtte avslutte sitt samarbeid med TÜRKSOY, ble disse planene stoppet og statusen ble tildelt Şəki i Aserbajdsjan. Tyrkvisjonens sangkonkurranse ble ikke arrangert i 2016. Deltakerne som ble valgt i den basjkirske finalen i 2015 ble også offentliggjort som representanter i 2016.  
Basjkortostan har en tredjeplass som beste plassering i konkurransen fra 2014 da etno-prosjektet Zaman fremførte «Qubair».
Grammopsis

Utseende

Små til middelsstore, tynne, brunlige trebukker med lyse lengdestriper. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk uten tenner på sidene, dekkvingene parallellsidige. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Venezuela i nord til Bolivia i sør.
McMusic 19

McMusic 19
Fostervannsemboli

Fostervannsemboli er en sjelden (Varierer i forskjellige studier; 1: 8 000 – 1: 80000 fødsler), men livstruende komplikasjon som kan oppstå under forløsningen. Idet moren presser for å få barnet ut, stiger trykket i livmoren slik at fostervann kan lekke over i morens blodsirkulasjon. Materiale fra fostervannet kan feste seg i kapillærårene slik at små blodpropper oppstår, vanligvis først i lungene . Blodet klarer dermed ikke å ta opp oksygen fra lungene. Hjertet nærmer seg oksygenbrist.
Oksygenet kommer ikke ut i blodet, og morens blodsirkulasjon bryter sammen. På grunn av dårlig oksygentilførsel i morens blod, blir det raskt kritisk også for barnet. Det er ingen sykdom som utløser fostervannsemboli, men det skjer tilsynelatende tilfeldig. Fostervannsemboli er en svært sjelden komplikasjon ved fødsel. Normalt rammes to til fem kvinner av fostervannsemboli i Norge hvert år.

Klinisk forløp

1. fase → Respirasjonsproblemer → cyanose → kramper → kardiovaskulær kollaps → over i 2. fase hvis de overlever → koma → død
2. fase → DIC(disseminert intravasculær coagulasjon/ blodlevring inne i blodårene → venstre ventrikkelsvikt → ARDS → overlevelse eller død
Zinaspa

Utseende

Små til middelsstore stjertvinger med korte stjerter på bakvingene. Oversiden er skinnende blå med brun til svart ytterkant, undersiden rødbrun med hvite tegninger.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Desio

Desino er en by og en kommune i provinsen Monza og Brianza i regionen Lombardia i Italia. Kommunen har 41 000 innbyggere og dekker et areal på 14,8 km². Byen ligger fem kilometer nordvest for Monza, 196 meter over havet.
Ambrogio Ratti, den senere pave Pius XI, ble født i Desio i 1857. I 1922 ble Luigi Giussani, grunnleggeren av den katolske lekbevegelse Comunione e Liberazione, født her.
Corner Nunatak

Corner Nunatak eller Corner Peak er en nunatak i det nordøstlege hjørnet av Miller Range i Antarktis, mellom Nimrodbreen og Marshbreen. Den  ble navnsatt av den nordlige geolog-gruppen fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (1961–62).