google/wiki40b huggingface dataset:
Joni Mitchell

Bakgrunn

Joni Mitchell er av norsk og skotsk-irsk avstamning. I 1882 utvandret Gjert Andersen Takle og Brita Olsdatter Farestveit og deres to små døtre fra Farestveit gård i Modalen i Hordaland, der Michells farmor, Emma Anderson, var født i 1882 og døpt Ingeborg, men tok navnet Emma i USA. Jonis farfar, Henry Anderson, ble født i Minnesota i 1873 av foreldre fra Sømna i Sør-Helgeland, som hadde utvandret i 1869. Jonis mor, Myrtle McKee, var av skotsk-irsk avstamming.
Da hun var ni år flyttet familien til Saskatoon i Saskatchewan i Canada, og hun anser dette for å være hjembyen. På denne tiden fikk hun også polio, men ble frisk etter et sykehusopphold. Det var imidlertid her, for de andre pasientene, hun hadde sine første opptredener. Hun startet også på denne tiden å røyke, noe som kan forklare hennes spesielle sangstemme. Som tenåring lærte hun å spille gitar og ukulele og opptrådte i private sammenkomster.
I 1967-1968 hadde hun et kort forhold til Leonard Cohen. Mitchells egen dikting ble inspirert av affæren med Cohen, senere avfeide hun Cohen som en «boudoirpoet».

Musiker, sangerinne

Hun fortsatte som gateartist, og etter å ha fullført high school, begynte hun ved Alberta College of Art and Design, hvor hun gikk ett år før hun vendte tilbake til livet som omflakkende artist.
Hun flyttet til Toronto i Canada og spilte på små nattklubber og som gateartist i Toronto og rundt i det vestlige Canada. Hun ble etterhvert assosiert med folkemusikk, som på midten av 1960-tallet fikk en stadig større interesse. Joni Mitchell ble kjent tidlig på 1970-tallet og fikk en sentral rolle i folkemusikkmiljøet etter at hun hadde flyttet til California. Utover på 1970-tallet utforsket hun og tok med elementer både fra popmusikk og fra jazz. Hun er blitt sammenlignet med Bob Dylan, en sammenligning hun selv avviser. 
Noen av hennes mest kjente sanger er «Both Sides Now», «Big Yellow Taxi», «Woodstock» og «A Case of You».
Mitchell har også gjort seg bemerket som billedkunstner, hvor hun har arbeidet både med fotografi og maling, og har selv stått for utformingen av sine album. Som en protest og kritikk mot musikkindustrien sluttet hun en periode å gi ut musikk, og konsentrerte seg om sitt bildende kunstneriske virke. Men i oktober 2006 kunngjorde hun at hun hadde materiale og arbeidet med et nytt album.
Kynisme

Kynisme (gresk Kυνισμός, latin Cynici) er i dag en betegnelse for oppfattelsen hos de som hevder at den grunnleggende intensjon bak alle menneskelige handlinger er egen vinning, og som derfor ikke er villige til å akseptere oppriktighet, dyder eller altruisme (motsatt av egoisme) som motivasjon. Kynisme i sin opprinnelige form var en gresk filosofisk skole fra antikken og ble grunnlagt av den greske filosofen Antisthenes. 
Kynikernes filosofi hevdet at målet med livet var å leve et dydig liv i overensstemmelse med naturen. Det innebar å avvise alle konvensjonelle begjær og streben etter rikdom, helse, og berømmelse, og leve et enkelt liv fritt for tyngende eiendeler. Som fornuftige vesener burde folk oppnå lykke ved streng trening og ved å leve på en måte som var naturlig for mennesker. Skeptikerne mente at verden tilhørt alle på lik fot, og at all lidelse og smerte hadde sin årsak i dårlig bedømmelse i valget mellom hva som var verdifullt og hva som var verdiløse skikker og konvensjoner som omga samfunnet. Mange av disse tankene ble senere opptatt i stoismen, en annen livssynsfilosfisk retning innenfor hellenistisk tankeverden.
Den første filosof som streket opp disse temaene var Antisthenes, som hadde vært elev under Sokrates på slutten av 400-tallet f. Kr. Han fulgte også Diogenes fra Sinope som, etter sigende, levde i ei tønne på ei gate i Athen. Diogenes tok kynismen til dens logiske, men ekstreme ytterpunkt, og kom til å bli sett på som den arketypiske kyniske filosof. Han ble fulgt av Krates fra Theben som sløste bort en stor formue slik at han leve et liv i henhold til kynisk fattigdom i Athen. Kynismen spredte seg med veksten til Romerriket på 100-tallet e. Kr., og man kunne finne «kynikere» som tigget og talte på nær alle større byer i det romerske riket. De forsvant som filosofisk retning på slutten av 400-tallet, skjønt mange av dens asketiske og retoriske idealer ble opptatt i den tidlige kristendom.
Svanemerket

Svanemerket er det offisielle, nordiske miljømerket, etablert av Nordisk ministerråd. I Norge ble Stiftelsen Miljømerking opprettet av Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet for å forvalte merket. Hensikten med Svanemerket er todelt: Å stimulere produsentene til å lage miljøtilpassete varer og tjenester, og å gjøre det enkelt for forbrukerne å ta gode miljøvalg. 94 % av den norske befolkningen kjenner til Svanemerket (Respons Analyse 2014).
En vare eller tjeneste som er svanemerket har gjennomgått en objektiv miljøvurdering. For å kunne få svanemerket må hele livsløpet til produktet eller tjenesten være så miljøtilpasset som mulig, hele veien fra råvare – til produksjon – via bruk – til avfallshåndtering. Svanemerket stiller strenge krav til energieffektivitet, til materialer og kjemikalier som brukes, og til god holdbarhet. Kriteriene for å få lisens til å bruke Svanemerket er offentlig tilgjengelige, og alle krav må dokumenteres, og blir kontrollert av Miljømerking. Selve Svanemerket er en logo som viser at varen eller tjenesten er blant de mest miljøtilpassete markedet kan by på. 
I ISO-terminologi er Svanemerket "miljømerking, type 1, ISO 14024". Dette betyr at Svanemerket er frivillig, stiller bredspektrede miljøkrav (multikriterier), er basert på livssyklusvurderinger, skjerper kravene jevnlig, utvikler kravene i åpenhet, opererer med kjente kostnader, og bedriver tredjeparts uavhengig sertifisering.
Svanemerket finner man på mer enn 5 000 produkter og tjenester i Norge, og over 8 000 på det nordiske markedet. Varer så forskjellige som rengjøringsmidler, vedovner og varmepumper, tekstiler, møbler, maling, hudpleie, småbarnsprodukter, leker og papir kan søke om å få bruke svanemerket. Svanen har også utviklet krav til trykkerier, rengjøringstjenester, vaskerier, renserier og restauranter. 
Også hele dagligvarebutikker og hoteller kan få svanemerket. Hovedkravene er da at de må ha et bredt utvalg av miljømerkede og økologiske produkter, at de bruker lite energi, og driften deres belaster miljøet i minst mulig grad. 
Svanemerkets barnefigur Svanhild er Blekkulfs nyeste venn i barne-tv-serien som gikk på NRK Super høsten 2012. I serien hjelper Svanhild Blekkulf og vennene med å løse miljøproblemer.
Foresight Linux

Foresight Linux er en tidligere Linuxdistribusjon som ble utviklet av Foresight community. Dens målsetning var å fremvise det siste innenfor Linux-teknologi for stasjonære datamaskiner. Foresight Linux fulgte en rullende utgivelse, i stedet for en versjonsbasert utgivelsessyklus med lanseringer med jevne mellomrom.
Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøene KDE og LXDE.
Første versjon ble lansert 14. september 2008. Siste versjon var versjon 2.5.3 og ble lansert 12. april 2013. Prosjektet ble endelig avsluttet i mai 2015.
Allosmaitia

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 22-32 millimeter) stjertvinger med én tynn stjert på bakvingen. Hannens overside har forvingen brun med blå bakkant, bakvingen for det meste skinnende blå. Hunnen er gråbrun med noen skinnende blå skjell. Undersiden er gråbrun med en smal, mørk tverrstrek og én oransje og én blå flekk ved bakhjørnet.

Levevis

Larvene for minst én av artene lever på blomster av slekten Malpighia (Malpighiaceae).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Bolivia i sør, inkludert Karibia.
Den siste av McDuck-klanen

Handling

I denne første episoden møter vi en ung Skrue hjemme i Glasgow, Skottland. Skrue og faren, Fergus McDuck, minnes fordums klan-stolthet ute ved McDuck-godset, som står i fare for å bli solgt til Wiskervillene, en konkurrerende klan. En skrekkelig hund har nemlig hjemsøkt alle McDucker som har forsøkt å bo på slottet siden 1675. Hunden er Wiskervillenes verk for å kunne overta eiendommen. Slottet kan reddes, men det avhenger av at McDuckene finner en skatt som skal finnes på slottet. Men den er håpløs å finne, så Skrues far gir opp. Men ikke Skrue. Til fødselsdagen får han skopusseutstyr av faren, og med det tjener han sin første mynt (les:lykketiøringen). Men Skrue ble lurt; mynten er verdiløs. Dette gjør at Skrue bestemmer seg for aldri å bli svindlet mer, og han moderniserer bedriften. Etter hvert starter han også salg av torv som brensel i den rike delen av byen.
Torva skjærer Skrue ute ved McDuck-godset, mens han drømmer om at slottet en dag skal framstå i fordums prakt. En dag kommer han over Wiskervillene, som plyndrer graver på McDuckenes klankirkegård. De jager Skrue inn i slottet, hvor han treffer gjenferdet av hertug Kvakkesen, en av forfedrene til Skrue. Dette inspirerer Skrue til å ta opp kampen mot Wiskervillene. Han fyller en rustning med torv, plasserer den på hesten sin og setter fyr på torva. Det skremmende synet får Wiskervillene til å flykte hals over hode. Ett poeng til McDuckene.
Skrue tar etter hvert hyre på en kvegbåt som skal til New Orleans. Han forlater familien og tar ut i den store verden. Med seg får han familieklenodiene: et gebiss i gull og et lommeur i sølv.

Barks-kjennetegn

Rosa bruker søstrene til Skrue, Lillegull og Penny, for første gang i denne episoden. Søstrene stammer fra et stamtre Barks laget til eget bruk i 1950-åra. Det nevnes også mange McDuck-forfedre. De fleste stammer fra "Det gamle slottets hemmelighet" (kjempeboka "jeg, Onkel Skrue", 1975). Hunden ble brukt av Barks i historien "Hunden fra Wiskerville" (DD nr.6/1961). I "Det magiske timeglasset" (jubileumsbok "fin gammel årgang", 1985) forteller Skrue at han jobbet seg til USA på et kvegskip.
Johannes Bergh (1837–1906)

Karriere

Høyesterettsadvokat Johannes Bergh (1837-1906) etablerte advokatpraksis i Kristiania i 1862, samme år som han fikk møterett for Høyesterett . Han jobbet som advokat hele sitt liv, og var blant annet forsvarer for statsministerne Christian Selmer og Otto Richard Kierulf i riksrettssaken 1883-84. Han satt i Kristiania representantskap fra 1879 til 1886, og var også medlem i kommisjonen som var satt ned for å utarbeide en plan for landets jernbaneutbygging. Fra 1893 til 1904 var han regjeringsadvokat.

Annet

Bergh hadde sterk interesse for rettsvitenskapen, og utga en rekke teoretiske arbeider. Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1890, og i 1894 ble han kommandør av 2. klasse. Samme år ble han også utnevnt til æresdoktor ved Københavns universitet (Danish Theses for the Doctorate and Commemorative Publications of the University of Copenhagen 1836-1926, Copenhagen & London 1929).
Han var gift med Anne Johanne Borchgrevink, og de fikk ti barn, deriblant Henrik Bergh, som ble høyesterettsadvokat, og skuespilleren Haakon Ludvig Bergh.
Matintoleranse

Matintoleranse er et begrep for ømfintlighet overfor matvarer som i motsetning til allergi ikke fremkaller en målbar immunreaksjon.
Mange av pasientene med matintoleranse får diagnosen irritabel tarm (IBS). Dette er en utelukkelsesdiagnose som stilles når sykdommer som cøliaki, Crohns og tarmkreft er utelukket gjennom kliniske undersøkelser.
Matintoleranse er et relativt uutforsket vitenskapelig område, og forskningen foregår mye på hypotesestadiet. Blant de få tiltakene som har vist seg å gi signifikant effekt er omlegging av kostholdet til såkalt lavFODMAP.
Det er mange alternative behandlere som tilbyr uvitenskapelige tester for matintoleranse, noe som kan være problematisk ettersom pasienter som tror de må kutte ut mange matvarer får et mindre variert kosthold og kan utvikle mangelsykdommer.
Kenneth Bainbridge

Kenneth Tompkins Bainbridge (født 27. juli 1904 i Cooperstown, New York, død 14. juli 1996) var en fysiker ved Harvard University som jobbet med forskning på syklotroner.
Hans presise målinger av masseforskjeller mellom kjernekraftisotoper tillot ham å bekrefte Albert Einsteins masseenergilov. Han var direktør for Trinityprøvesprengningen under Manhattanprosjektet, som fant sted 16. juli 1945. Bainbridge kalte prøvesprengingen et «stygt og fryktinngytende syn» og sier til J. Robert Oppenheimer umiddelbart etter testen; «Nå er vi alle drittsekker». Dette markerte begynnelsen på hans engasjement for å få slutt på testing av kjernefysiske våpen og til innsats for å opprettholde sivil kontroll over fremtidig utvikling i dette feltet.
Carolyn S. Shoemaker

Personlige liv

Carolyn Jean Spellmann ble født i Gallup i New Mexico i Amerikas forente stater. Hun er enken etter Eugene Shoemaker, som også var astronom.

Karriere

Shoemaker begynte sin karriere som astronom i begynnelsen av 1980 på California Institute of Technology i Pasadena i California og ved Palomar Observatory i San Diego i California. 
På 1980- og 1990-tallet brukte Shoemaker film tatt opp ved brett synsfelt teleskopet ved Palomar Observatory, kombinert med et stereoskop, for å finne objekter som forflyttet seg i forhold til bakgrunnen av faste stjerner.
Per 2002 hadde Shoemaker oppdaget 32 kometer og over 800 asteroider (inkludert de som ennå ikke har fått et nummer).

Utmerkelser

Shoemaker mottok en æresdoktorgrad fra Northern Arizona University i Flagstaff i Arizona og National Aeronautics and Space Administrations Exceptional Scientific Achievement Medal i 1996. Sammen med sin ektefelle ble hun tildelt utmerkelsen James Craig Watson Medal av United States National Academy of Sciences i 1998.
Oppfølgingstjenesten

Oppfølgingstjenesten (OT) er en fylkeskommunal tjeneste opprettet etter Reform 94 for ungdom med rett til videregående opplæring etter § 3-1 i Opplæringslova. Tilbudet skal følge opp ungdom som ikke er i opplæring eller arbeid. Etter Stortingsmelding 16 (2006/2007) «… og ingen sto igjen – Tidlig innsats for livslang læring» fikk oppfølgingstjenesten også en forebyggende rolle for elever i faresonen for falle utenfor. Tjenesten gjelder til fylte 21 år, og omfatter også ungdom som har mistet retten til opplæring på grunn av bortvisning. Opplæringstjenesten har som formål å sikre at ungdommer som hører til målgruppen har opplæringstilbud, arbeid eller annen sysselsetting.
Tilbudene formidlet gjennom oppfølgingstjenesten skal i hovedsak være rettet mot at ungdommene skal nå studiekompetanse, yrkeskompetanse eller kompetanse på et lavere nivå innenfor videregående opplæring.
Erythropterus

Utseende

Middelsstore, spinkle, brunrøde trebukker, pronotum og spissen av dekkvingene kan være svarte. Antennene er tynne og lengre enn kroppen hos hannene, kortere enn kroppen hos hunnene. Pronotum er tønneformet, dekkvingene er parallellsidige. Beina er lange og tynne. På farge varierer de fra brungul med svart hode og svart dekkvingespiss, til helt svart.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Venezuela i nord til Argentina i sør.
Bergensbanevisa

«Bergensbanevisa» er et skillingstrykk som skal være laget av Ferdinand Iversen, en rallar som arbeidet noen år i Sverige, og senere ved Bergensbanen. Skillingsvisen kom på trykk i aviser og blader. Opphavsmannen selv trykket dem også opp som skillingstrykk, og reiste rundt og solgte dem. «Bergensbanevisa» er fra 1908, og er en av de mest kjente visene hans. Den synges til melodien Ved Bohusläns kyster.

Teksten

1.Blant villeste fjelle i ødeste trakt en bane fra Bergen vi ferdig har lagt,

på skinnene ruller det lastede tog hvor ulven for år siden jog.
2.Fra øst og til vestland et ferdselens band er knyttet av rallarens dyktige hand,

men lønnen var liten som staten oss ga kun ofte en kranseløs grav.
3.Her reistes et verk i den evige sne som fremtides slekter med stolthet kan se,

her trossedes faren med skjemt og med sang til feiselens liflige klang.
4.I Grotust barakke ved høyfjellets topp jeg stemmer min harpe i kveldstunden opp,

jeg sjunger om banen som ferdig vi fikk tross snestormens gjevne musikk.
5.Jeg sitter og lytter til uværets gru det er som om ruten vil springe i tu

men rallarens liv er med stormene vandt vi titt har det verre iblant.
6.Det knaker i brakken som løftes den vil fast bolterne binder i fjellet den til,

men sikker den stander i dag som i går som rallaren år etter år.
7.Jeg minnes i vår da på fjellet vi kom provianten var oppsluppet kassen var tom,

og sjefen oppsøkte og ventet på knog og straks han i arbeid oss tok.
8.Vi ganger til knoget tunnelen den står som da vi forlot den det forrige år,

i skakten vi skrømmer i bund og i tak og snart lyder salvenes brak.
9.I storm og i stille vi hugger på rad, og uken den ganger så munter og glad,

når savnet av flickor gjør rallaren stur han tager til byen en tur.
10.Vi driver tunnellen med gladeste sang og salvene smeller en sommer så lang,

her er et forandring thi livet oss bød en kamp for det daglige brød.
11.Vår mat den er kraftig men simpel for den der dovner sitt liv i det gudfylte hjem,

men smaker den gjør thi vår kokke hun er lik snusen vi alle har kjær.
12.Nu har jeg besjunget om rallarens ferd en prest er han bleven ei heller en lerd,

men midt i vårt samfunn med heder han står en heder som mengden ei når.
13.Nu kjører man stolt på arbeidernes verk for flotte kupéer en jernhest så sterk,

men midt i berusningens glimmer og prakt man glemmer hvem banen har lagt.
14.Og når den skal åpnes til krig og til fred,med herlige fester og kongen er med,

hvem tenker å ham som på anlegget ga sin ungdom, sitt liv for en grav.
15.Men nu vil jeg slutte min vise med hast mens plogen ved Finse i sne sitter fast,

når linjen er åpen vi siger farvel til Noriges værharde fjell.
16.Hvis nogen vil vite hvem sangeren er så er jeg en kompis av rallaren her,

i fjell og tunneller jeg arbeidet har og sist jeg ved grusningen var.
Tomblaine

Historie

Det kan belegges bosetting i Tomblaine-området så langt tilbake som 300 år f.Kr., i gallo-romesk tid. 
På 1600-tallet raste kriger og hungersnød i området. Folketallet falt dramatisk, men tok seg senere opp igjen. I 1770 tilhørte buens borg prins Ludvig, den fremtidige konge av Frankrike. 
Kommunen ble ødelagt under den tyske okkupasjon i 1944. Men den ble senere gjenoppbygd.

Sport

Etappe 7 av Tour de France 2012 den 7. juli startet i denne landsbyen.
Nordland Janitsjar

Historikk

Korpset har røtter tilbake til 1981, da Helgeland kretskorps ble stiftet. Noen år senere ble også Salten kretskorps stiftet. Disse ble så slått sammen til Nordland Kretskorps i 1997, etter at Helgeland og Salten kretser av NMF var blitt slått sammen et par år tidligere. I 2011 ble korpsets navn vedtatt endret til Nordland Janitsjar.
Blant korpsenes tidligere dirigenter kan nevnes Tor Halvard Nilsen, Ketil Hugaas, Terje Adde og Nils Graftås.
Pseudopolyzonus

Utseende

En middelsstor, avlang, matt svart trebukk, dekkvingene med et bredt, gulaktig tverrbånd. Antennene er omtrent så lange som kroppen, en tanke sagtakkede. Pronotum er tønneformet, dekkvingene nesten jevnbrede, beina slanke.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten lever i Thailand.
Kor (arkitektur)

Kor (fra gresk: khoros, som betyr «ringdans med sang», et uttrykk som er hentet fra greske skuespill) er avslutningen av kirkerommet opprinnelig mot øst der alteret står. I middelalderen ble koret utvidet for å gi plass til flere geistlige. Koret er også ofte reservert prester og sangere. I enkelte kirker finner vi en korskranke eller ikonostasis i den ortodokse kirken.
Dollartrilogien

Dollar-trilogien eller «paella»-trilogien» er en tredelt spaghettiwestern-serie av Sergio Leone. Den amerikanske skuespilleren Clint Eastwood har hovedrollene i alle de tre filmene, mens italieneren Ennio Morricone står for musikken.
Det er ingen handlingsmessig rekkefølge i filmene.
Orekhovo-Zujevo

Historie

De første opplysningene om Orekhovo-Zujevo er fra 1209. Stedet ble nevnt i Moskva-krønikene som stedet «Volotsjok» hvor slaget mellom Vladimirs fyrst Jurij og Rjazans fyrst Izjaslav fant sted. Navnet «Volotsjok» (eller «Zujev Volotsjok» som den senere ble kalt) er avledet av det slaviske ordet for steder hvor treskip bæres over land fra en elv til en annen. På dette spesielle stedet ble skipene flyttet over land mellom elvene Kljazma og Nerskaja.
Landbyene Orekhovo og Zujevo ble nevnt i krønikene noen få ganger til gjennom middelalderen.
I 1797 startet leilendingen Savva Morozov sin første silkefabrikk i Zujevo. Senere byttet han fra silke til ull. I 1823 gjorde fortjenesten fra forretningene at han kunne kjøpe seg fri. I 1830 flyttet han fabrikkene sine til den andre siden av Kljazma, til stedet som senere fikk navnet Nikolskoje.
På slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet var Orekhovo-Zujevo den tredje største tekstilbyen i Russland, etter Moskva og St. Petersburg.
I 1885 var the Morozovs tekstilfabrikker i Orekhovo-Zujevo åsted for den første og største russiske streiken, som ble kjent som Morozovskaja Statsjka. Den begynte 7. januar 1885 og varte i flere uker. Denne streiken hadde en enorm påvirkning på den revolusjonære bevegelsen i Russland. 
Orekhovo-Zujevo ble dannet som en by i 1917, bare måneder før den kommunistiske revolusjonen i Russland . 
Etter revolusjonen i 1917 ble Morozovs tekstilfabrikker nasjonalisert. I sovjettiden var de kjent som «Orekhovo-Zujevskij Khloptsjato-Bumazjnyj Kombinat» (Orekhovo-Zujevo bomullssenter). Tekstilproduksjonen eksisterte bare til 1990-tallet. Etter Sovjetunionens kollaps døde den russiske tekstilindustrien ut på grunn av økonomiske vanskeligheter, manglende konkurranseevne overfor billigere og bedre importerte tekstiler, og svak ledelse. Omsider ble nesten all produksjon lagt ned, og fabrikkhallene ble omgjort til markedsplasser og handelssentra.
Klubbentunnelen (Gjesdal)

Klubbentunnelen er en veitunnel på 111 meter langs fylkesvei 45 i Gjesdal kommune i Rogaland. Den ble åpnet i 1974.
Skogbygda Idrettsforening

Historikk

Klubben ble stiftet 15. august 1945 av Trygve Krogsrud, Anders Sæter, Kåre Hauger, Sverre Krogsrud, Torbjørn Haugen, Arne Henriksen og Ole Karsten Tangen. Aktivitetene var mange, blant annet fotball, håndball, langrenn, friidrett, orientering og teater. At Skogbygda IF ble stiftet i 1945 var nok ingen tilfeldighet. Samme år ble nemlig Halmsås Idrettslag slått sammen med Funnefoss/Vormsund Idrettslag. Idrettsforeningen drev aktivt i flere år, før den ble nedlagt i 1954.
I 1978 ble Skogbygda Idrettsforening gjenstiftet av Arvid Sannerud, Bjørn Lien, Einar Hogsnes, Bjørn Olstad, Oddbjørn Hauger, Per Delbekk, Helge Nilsen og Steinar Rognstad. Aktivitetene siden gjenopprettelsen har i all hovedsak vært fotball, men i en periode på 1980- og 1990-tallet var også håndball en sentral aktivitet.
Sotmøll

Utseende (Lypusa maurella)

Middelsstor (vingespenn 13 – 16 mm), ensfarget mørkegrå til svart, ganske kraftig bygd møll. Hodet er forholdsvis lite, kledt med oppstående hår, antennene er perlekjede-formede og omtrent 2/3 av forvingelengden. Vingene er forholdsvis brede og avrundede, ytterst med lange hårfrynser. I tillegg til nedliggende skjell har de noen oppstående, hårlignende, slik at vingene får et "rufsete" utseende. Beina er middels lange, tett hårkledte.

Levevis

Lypusa maurella er nokså vanlig i heilandskaper over det meste av Norge, men det er få funn fra Vestlandet. Det er litt uklart hva larven lever av. Noen kilder mener den spiser på krekling (Empetrum spp.), andre at den lever av lav.
Tokariske språk

Tokariske språk er to utdødde indoeuropeiske språk som var i nær slekt med hverandre, tokarisk A og tokarisk B. De ble talt av mennesker i Sentral-Asia.
Språket er kjent fra tekster skrevet ca. 500–700 e.Kr. Tekstene ble funnet på begynnelsen av 1900-tallet i den kinesiske provinsen Xinjiang. Tekstene er omformuleringer fra sanskrit av buddhistiske tekster.
Chliaria

Utseende

Små (vingespenn 20-28 millimeter) stjertvinger med to korte stjerter på bakvingene. Oversiden er litt matt lyst blålig med bredt svarte kanter, undersiden er lys med brune tverrstreker og/eller flekker, gjerne noen svarte flekker ved bakvingens bakhjørne.

Levevis

I alle fall én av artene har larver som lever på orkidé-slekten Rhynchostylis og andre epifyttiske orkideer. Larvene lever på blomsterknoppene. Disse sommerfuglene finnes mest i regnskog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Borneo i øst.