Ressurs

Ressurs er en kilde til forsyninger som kan anvendes til å skape goder eller nytte. For at kilden skal kunne kalles en ressurs må den være tilgjengelig, den må kunne gi preferert nytte. Kilden kan gi forsyning av energi, krefter eller fysisk materiale til en eller flere fysiske prosesser. Ressurser er et svært vidt begrep og angir kilder til alt fra fysiske omdanningsprosesser, produksjon, eller krigføring, til menneskelig handling og livsutfoldelse. Ressurser kan således omfatte naturressurser, økonomiske ressurser, militære ressurser, eller ulike menneskelige ressurser som fysisk arbeidsevne, intellektuell kapasitet, innovasjonskraft, kulturell kapital, psykologisk overtak eller kollektiv motivasjon.
Mengden tilgjengelige ressurser er avgjørende for evnen til handling og utfoldelse, både for stater, lokalsamfunn, selskaper og enkeltmennesker. Kollektiver eller individer som er rike på ressurser, har evnen til å overleve, utfolde og utvikle seg, handle eller dominere andre. Tradisjonelt har staters ressursrikdom vært sidestilt med overflod av naturressurser, men i moderne tid har menneskelige, intellektuelle og kulturelle ressurser («kapital») kommet mer i fokus. Nasjonalformue er et mål på et lands ressurser og i nasjonalformuen er den «menneskelige kapital», dvs befolkningens evne til produksjon og innovasjon, stadig mer sentralt. Eksempel på land med store naturressurser er Russland og USA, mens land med små naturressurser som har omdannet menneskelige ressurser til stor verdiskaping omfatter Japan, Singapore, Nederland, m.fl. 
Fordelingen av ressurser mellom mennesker, eller mellom stater, representerer ressursenes fordeling. Skjev fordeling av ressurser kan gi opphav til konflikt, rivalisering og i siste instans krig.
Ressurser kan studeres gjennom ulike forskningsdisipliner. Ressursenes dannelse og omfang studeres innen biologi og geologi, de knappe ressursenes fordeling og bruk studeres innen økonomifaget, mens ressursenes gensidige interaksjon i naturen studeres innenfor økologi.

Fornybare og ikke-fornybare naturressurser

Fornybare ressurser er enten organisk materiale som nydannes i naturlige, biologiske prosesser, eller anorganisk materiale som det ikke blir mindre av. Slike ressurser som sollys, vann eller oksygen antar vi at vil bevares eller tilføres i konstant mengde gjennom hele menneskehetens tidshorisont. Andre ressurser er bare betinget fornybare, avhengig av menneskets atferd - drikkevann, matjord, planter og skog, pattedyr og fisk kan utpines eller utryddes gjennom menneskelig overbelastning eller overbesktning. 
Ikke-fornybare ressurser eller lagerressurser er enten organisk materiale som nydannes naturlig først etter millioner av år, eller som ikke nydannes ved naturlige kretsløp i det hele tatt. Enkelte av disse er gjenvinnbare og kan brukes på ny, som metaller eller mineraler. Andre ikke-fornybare ressurser lar seg ikke gjenvinne eller fornye, slik som råolje, naturgass, kull, uran og plutonium.

Menneskelige, kulturelle og økonomiske ressurser

Ressurser som tilhører enkeltmennesker eller kollektiver skapt av mennesker (kulturer), kan brukes til å skape verdier eller behovstilfredsstillelse, eksempelvis gjennom omdanning av naturressurser (produksjon) eller gjennom tjenesteyting, tankearbeid eller kunstnerisk utfoldelse. Kilder til menneskelig handling, livsutfolde, oppfinnelser og innovasjon omfatter ulike kogntive eller intellektuelle kilder som kunnskapstilfang, utdanningsnivå, eller mental helsetilstand. Enkelte ressurser er vanskelige å måle eller sammenlikne, slik som skaperkraft, kollektiv motivasjon, eller personlig mot.
Økonomiske ressurser er tilgjengelige reserver av innsatsfaktorene arbeidskraft, kapital, land og restfaktoren entreprenørskap eller innovasjonsevne, som kan brukes til å produsere varer eller andre goder som gir nytte. For individer vil økonomiske ressurser omfatte penger, produksjonskapital eller fordringer på andre, i form av investerte overskuddskapital eller utlån. Norge er eksempel på et land med stor finansformue, som er en viktig økonomisk ressurs for økonomisk handlingsrom, og maktutøvelse gjennom eierskap. Både stater og individer har svært ulik gtilgang til ressurser (grad av rikdom eller fattigdom), det betyr at ressursene er skjevt fordelt.