google/wiki40b huggingface dataset:
Onkogen

Et onkogen er et gen som potensielt kan forårsake kreft. I kreftceller i disse ofte muterte eller uttrykt unormalt høyt.
De fleste normale celler vil foreta en programmert form for celledød (apoptose) når kritiske cellefunksjoner blir forandret. Aktive onkogener kan forårsake at disse cellene som normalt ville død nå overlever og deler seg.  Faktorer som mutasjoner i andre gener eller miljøfaktorer, som for eksempel en virusinfeksjon, er nødvendig for at de fleste onkogen kan forårsake kreft. Siden 1970-tallet har en mengde onkogen blitt identifisert som årsaker til kreft. Mange medisiner som brukes i kreftbehandling har proteiner kodet av onkogener som mål.

Historie

Termen "onkogen" (Oncogene) ble først brukt i 1969 av George Todaro og Robert Heubner ved det amerikanske Nasjonale kreftinstituttet .
Det første bekreftede onkogenet ble oppdaget i 1970 og ble navngitt Src (uttalt sarc som i sarcoma). Src ble oppdaget som et onkogen i et retrovirus hos kylling. Eksperimenter utført av Dr. G. Steve Martin ved Universitetet i California, Berkeley bekreftet at Src originerte fra viruset. Den første nukleotide-sekvensen av v-Src ble sekvensert i 1980 A.P. Czernilofsky et al.
I 1976 ble det demonstrert av doktorer ved Universitetet i California, San Francisco, at onkogener var aktiverte proto-onkogener som finnes i mange organismer, inkludert mennesker. For denne oppdagelsen og bekreftelsen av Todaro og Heubners "onkogen-teori" ble de belønnet med Nobelprisen i medisin 1989.
Onkoproteiner er alle proteiner som blir kodet av et onkogen og de spiller viktige roller i syntese av proteiner knyttet til kreftrelatert cellevekst. Noen onkoproteiner blir brukt som kreftmarkører for å påvise kreft hos en organisme. 

Proto-onkogen

Et proto-onkogen er et normalt gen som potensielt kan bli et onkogen gjennom mutasjoner eller unormalt høyt uttrykk. Proteinet produsert av et onkogen er kalt et onkoprotein.  Proto-onkogener koder for proteiner som bidrar til regulering av cellevekst og differensiering. Proto-onkogener er ofte involert i signalisering og utføring av mitogene signaler, ofte gjennom deres proteinprodukt. Ved aktivering vil et proto-onkogen (eller dets genprodukt) bli en kreft-induserende årsak, et onkogen. 
Eksempler på proto-onkogener inkluderer RAZ, WNT, MYC, ERK og TRK. Myc-genet er involvert i kreftformen Burkitts Lymfom, som starter når en kromosal translokalisering flytter en enhancer-sekvens til regionen som inneholder Myc-genet. Myc-genet koder for transkripsjonsfaktorer som er involvert i flere prosesser. Når en enhancer-sekvens blir feilplassert på denne måten fører dette til et høyere uttrykk av disse transkripsjonsfaktorene. Et annet eksempel Bcr-Abl-genet som finnes på Philadelphia-kromosomet, som er en misdannelse forårsaket av feilaktig translokering mellom kromosom 9 og 22. Bcr-Abl koder for en reseptor tyrosin-kinase som nå blir vedvarende uttrykt og fører til ukontrollert celledeling. Dette onkogenet er kjent for å forårsake Kronisk myelogen leukemi.
Proença-a-Velha

Proença-a-Velha er et freguesia (sogn) med om lag 280 innbyggere (i 2008) i kommunen Idanha-a-Nova i det portugisiske distriktet Castelo Branco.
Church of the SubGenius

Church of the SubGenius er en parodireligion som fremmer satirer av bedre kjente trossystemer. Den lærer en kompleks filosofi som fokuserer på J. R. "Bob" Dobbs, en angivelig selger fra 1950-årene som blir dyrket som profet av «kirken». «Kirkens» ledere har utviklet en detaljert fortelling om Dobbs og hans forhold til ulike guder og konspirasjoner. Deres sentrale gud, Jehova 1, slår følge med andre guder fra gammel mytologi og populær fiction.
Ivan Stang, som var med på å stifte «kirken» på 1970-tallet, tjener som leder og offentlige skikkelse.
Vietnams regionale forvaltning

Vietnam er inndelt i åtte regioner, som igjen er delt inn i 58 provinser og fem sentralstyrte byer som har samme styringsnivå som en provins.

Regioner

Vietnams regioner er en gruppering av landets provinser inn i åtte regioner som ofte blir brukt av vietnamesiske myndigheter. Dette er ingen fast gruppering, og også andre inndelinger er mulige:
Nordvest (Tây Bắc Bộ) består av de fire innlandsprovinsene i vest i det nordlige Vietnam. To av dem grenser til Laos og en til Kina.
Nordøst (Đông Bắc Bộ) består av elleve provinser (hvo av flere er fjellrike) som ligger nord for det tett befolkede lavlandsdeltaet til Den røde elv.
Den røde elvs delta (Đồng Bằng Sông Hồng) består av ni provinser som er ganske små, men folkerike – beliggende rundt Den røde elv, herunder hovedstaden Hanoi og byområdene rundt Hải Phòng (som begge er selvstyrte provinser).
Nordlige sentrale kyst (Bắc Trung Bộ) består av seks provinser i den nordlige delen av Vietnams smale sentrale område. Alle provinsene er denne regionen grenser både til Laos i vest og til Sørkinahavet i øst.
Sørlige sentrale kyst (Nam Trung Bộ) består av fem kystprovinser i den sørlige delen av Vietnams sentrale del. landet er bredere i dette området enn i Nordlige sentrale kyst, så de innenlandske provinsene er i en egen region. Regionen inkludere også den selvstyrte byen Đà Nẵng.
Det sentrale høyland (Tây Nguyên) består av fem innenlandske provinser (hvor det meste av terrenget er fjellområder) i det sørlige, sentrale Vietnam, hovedsakelig befolkede med etniske minoriteter.
Sørøst (Đông Nam Bộ) består av de delen av lavlandet i det sørlige Vietnam som ligger nord for Mekongdeltaet. I denne regionen er det syv provinser, pluss den selvstyrte byen Ho Chi Minh-byen (tidligere Saigon).
Mekongdeltaet (Đồng Bằng Sông Cửu Long) er den sørligste regionen, og består av tolv relativt små, men folkerike provinser i Mekongdeltaet, herunder den selvstyrte Cần Thơ. Et annet navn på denne regionen er Sørvest (Tây Nam Bộ).

Landsdelen Tonkin

I landsdelen Tonkin i nord er det tre regioner: Nordvest (Tây Bắc Bộ), Nordøst: Đông Bắc Bộ og Den røde elvs delta: Đồng Bằng Sông Hồng.

Landsdelen Annam

I landsdelen Annam er det tre regioner: Bắc Trung Bộ, Nam Trung Bộ og Tay Nguyen. Den førstnevnte dekker også noe av den sørligste delen av landsdelen Tonkin.

Landsdelen Cochinkina

I landsdelen Cochinkina er det to regioner: Dong Nam Bo og Dong Bang Song Cuu Long.
Date Masamune

Date Masamune (japansk: 伊達 政宗, født 1567 i Yonezawa i Japan, død 1636) var en japansk samurai og feltherre som levde i Azuchi-Momoyama-perioden. 
Date var en av sin tids fremste daimyoer. Han deltok på Toyotomi Hideyoshis erobringskrig mot Korea og spilte en rolle først som beskytter, senere som forfølger av de tidlige kristne misjonærer i Japan.
Han grunnla byen Sendai i 1600, og ble daimyo av byen.
Nordre Follo prosti

Nordre Follo prosti er et tjenestedistrikt (prosti) i Borg bispedømme i Den norske kirke, beliggende i i Akershus fylke. Prostiet ble dannet i 2011 ved en deling av tidligere Follo prosti i Nordre og Søndre Follo prostier. Prosten har sete i Ski.
Antennetimen

Seertall

Premieren ble sett av 1,7 millioner.
Anne Hytta

Biografi

Hytta har gått i hardingfeleopplæring hos blant andre Einar Løndal (1914–2005) og Knut Buen (født 1948). Hun skriver og arrangerer ny musikk i skjæringspunktet mellom folkemusikk, samtidsmusikk og andre modale folkemusikk-tradisjoner. 
Hun ga ut sitt første soloalbum, Dag, kveld, natt i 2006, og albumet Draumsyn i 2014. I 2017 ga hun ut sitt tredje album, Strimur, og fikk for det Folkelarmprisen i klassen solo og Spellemannprisen 2017 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk. Hun ble samtidig nominert til Spellemannprisen sammen med Øyonn Groven Myhren som medlemmer av Sogesong for albumet Så vide fara dei Lindarord. Under Folkelarmprisen 2018 ble hun kåret til årets folkemusiker.
Hovedprosjektet ved siden av solospillet er trioen Slagr, som Hytta grunnla i 2003. Trioen har skrevet og framført to bestillingsverk, det siste, straum, stille, ble framført på Osafestivalen i 2008. I 2007 gav de ut debutalbumet Solaris. Slagr har ensemblestøtte fra Norsk kulturråd.
Hytta er en erfaren utøver innen internasjonale tradisjonsmusikkprosjekter, og har jobbet med tradisjonsmusikere fra blant annet Iran, Pakistan, Afghanistan, India, Tanzania, Romania, Hellas, Sverige, Frankrike, England, og Brasil. Interessen for modal tradisjonmusikk gav henne et stipend fra Fond for utøvende kunstnere til å studere hos Ross Daly, musiker og musikkteoretiker bosatt på Kreta. 
Hun spiller middelalder-strykeinstrumenter i middelaldermusikk-ensemblet Kalenda Maya. Sammen med Synnøve S. Bjørset og Åse Teigland har hun utarbeidet en konsert for tre hardingfelesolister: Dei beste damene.
Entablement

Entablement (fra fransk, av latin in «på», og tabula «planke, bord») er i nordisk arkitekturterminologi samlebetegnelsen for alle de horisontale bygningsleddene som hviler på søylene i klassisk gresk arkitektur. I de klassiske søyleordener består entablementet av arkitrav nederst, frise i midten og gesims øverst. På gavlveggene i et tempel hviler den trekantede gavlen eller pedimentet på entablementet.
På engelsk kalles entablementet entablature, et ord som i nyere tid er på vei inn i norsk fagspråk som lånordet «entablatur».
Grunnkretser i Fauske kommune

Grunnkretser i Fauske kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Fauske kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Bonaires flagg

Bonaires flagg har fargene gult, sort, rødt, hvitt og blått. Plasseringen av farger og symboler er fastlagt etter matematiske forhold.

Symbolikk

Flaggets «ring» forestiller et kompass og viser til at Bonaires innbyggere er gode sjøfolk og fiskere. På ringen er fire likesidede trekanter plassert. Disse symboliserer at alle mennesker er like mye verd, uansett om de kommer fra nord, øst, sør eller vest. Uansett hvor man hadde vokst opp på øyen, alle var like mye verd. 
Den røde stjernen med seks tagger er bygget opp av to likesidede trekanter. Den symboliserer Bonaires seks opprinnelige landsbyer, Playa, Nikiboko, Tera Korá, Antriol, Nort Saliña og Rincón. Den røde fargen symboliserer blodet, øyboernes vilje til å overleve.
Den gule delen symboliserer solen og øyens blomster. De fleste opprinnelige blomstene på Bonaire er gule, som for eksempel Kibrahacha, Anglo og kaktusblomstene.
Hvitt står for fred og internasjonalisme.
Sjøen med sine høye bølger utgjør den blå delen av flagget, som også symboliserer bonaireanenes mot. Under den annen verdenskrig deltok mange som sjøfolk for å holde oljetransporten fra Venezuela i gang. Av disse døde ca. 80% etter at skipene de var ombord på hadde blitt torpedert av ubåter.
Flagget ble offisielt tatt i bruk 11. desember 1981. Vexillologen Whitney Smith deltok i utformingen av flagget.
Nowy Sącz

Nowy Sącz er en by i det sørlige Polen med 84 400 innbyggere (2003).
Bad Godesberg

Historie

Bad Godesberg blir nevnte første gang i skriftlige kilder fra 772. Den fikk byrettigheter i 1935, og var en del av Nordrhein-Westfalen. Byen ble innlemmet i Bonn i 1969. 
Byen er blant annet kjent for at det tyske sosialdemokratiske partiet SPD vedtok et av sine partiprogrammer her – Bad Godesberg-programmet – i 1959.
Ellers kom krigsforbryteren Klaus Barbie fra Bad Godesberg, og byen var en av de mest besøkte stedene for Adolf Hitler, som likte å oppholde seg i her. Nærheten til Bonn medførte at flere lands ambassade-boliger lå i Bad Godesberg, og forbundskansler Konrad Adenauer brukte byen flittig.
Legionærsyken

Historie

Sykdommen ble først beskrevet i juli 1976 i Philadelphia, hvor det var et større utbrudd av sykdommen under årsmøtet til the American Legion (amerikanske krigsveteraner), derav navnet. Dette årsmøtet ble avholdt ved The Bellevue Stratford Hotel, hvor det senere viste seg at ventilasjonssystemet var infisert med Legionella. Både personer som oppholdt seg i hotellet, men også personer som passerte forbi hotellet på gaten ble smittet. Sykdommen ble derfor i en periode også populært kalt "broad street pneumonia".
Sykdom hos mennesker kom først etter 1950-tallet da klimaanlegg ble vanlig.

Symptomer

Pasienter med legionærsyke utvikler vanligvis feber, kuldefrysninger og hoste, som enten er tørrhoste eller produktiv hoste med slimproduksjon. Noen pasienter får også magesmerter, muskelverk, hodepine, tretthet, apetittap og diaré.
Blodprøveundersøkelser vil kunne vise nedsatt nyrefunksjon. Lungerøntgen avdekker ofte pneumoniske infiltrater.
Det kan være vanskelig å differensiere legionærsyke fra andre former for lungebetennelse, og spesifikke tester er nødvendig for å avklare dette.
Inkubasjonstiden fra smitte inntil debut av symptomer ved legionærsyke er vanligvis 2-10 dager. Ved Pontiac-feber er inkubasjonstiden vanligvis kortere.
(pontiac feber er den milde ikke dødelig versjon av legionærsyken)

Behandling

Legionærsyken behandles med antibiotika, vanligvis quinoloner (levofloxacin, moxifloxacin, gemifloxacin) eller nyere makrolider (azithromycin, clarithromycin, roxithromycin). Disse preparatene er virksomme fordi de har en god intracellulær penetranse.
Cecil Rhodes

Bakgrunn

Rhodes var sønn av en anglikansk prest. Han hadde først tenkt seg å følge i farens fotspor og studere til prest, men avbrøt sine studier på grunn av en alvorlig lungesykdom. Han reiste som ung mann av helsemessige årsaker for første gang til Afrika der broren hadde bomullsplantasjer i Natal i Sør-Afrika. I 1888 dannet han et eget selskap, De Beers Consolidated Mines (som fremdeles eksisterer).

Imperiebygger

Rhodes kongstanke var å få bygget en jernbane gjennom hele Afrika, fra sør til nord.
Etter å ha vendt tilbake til hjemlandet, studerte han ved Oriel College i Oxford. På grunn av helsen måtte han snart reise til varmere klima igjen. 
Tilbake i Sør-Afrika gikk han inn i politikken og i 1890 ble han statsminister i Kappkolonien. Han ble også direktør for South Africa Company, som administrerte omtrent det samme området som nåværende Zimbabwe. I 1896 gikk han av som statsminister etter at hans venn Leander Starr Jameson hadde ledet felttog inn på boernes områder i Transvaal.

Ettermæle

Han var i hele sitt relativt korte liv plaget av helsen. Rhodes-stipendiet, som kun tildels utenlandske studenter som ønsker å studere ved University of Oxford, ble opprettet i hans testament. Cecil Rhodes er gravlagt i Matobo nasjonalpark i Zimbabwe - en nasjonalpark som ble opprettet i 1926 og oppkalt etter ham (Rhodes Matopos National Park).
SmartLearn

SmartLearn LMS er et kommersielt Learning Management System for administrasjon av de fleste typer læringstiltak, kurs og kursdeltagere. 
I helsevesenet er det en rekke myndighetspålagte og egenpålagte krav til dokumentert opplæring, særlig innenfor områdene rutiner, systemer og medisinskteknisk utstyr MTU. Det stilles bl.a. krav til gjennomført opplæring for å få utdelt nøkkelkort og tilgang til å bruke spesifikt medisinsk teknisk utstyr.
Helseregionene Sør-Øst og Vest har valgt å benytte SmartLearn for sine e-læringskurs, gjennom bl.a. SmartHelse.
SmartLearn følger SCORM-, AICC- og QTI-standardene.
Emanuele Giaccherini

Cesena

Giaccherini begynte sin fotballkarriere med ungdomsfotball hos AC Cesena i 2002. I 2003/2004-sesongen deltok han i den landsomfattende ungdomsturneringen Campionato Nazionale Primavera og ble denne turneringens toppscorer med 15 mål. Giaccherini ble deretter sendt ut på et fire års langt låneopphold hos klubbene Forlì FC, AC Bellaria Igea Marina og AC Pavia, som alle spilte i Lega Pro. Da Cesena rykket ned til Lega Pro Prima Divisione i 2008 ble Giaccherini hentet tilbake og fikk tillit på topp i 2008/2009-sesongen sammen med angriperen Simone Motta.
Cesena rykket opp igjen til Serie B etter å ha vunnet divisjonen i juni 2009, og i den påfølgende 2009/2010-sesongen rykket klubben rett opp til Serie A. Klubben hadde da rullert på angrepsalternativene, noe som resulterte i at Giaccherini spilte på topp med både Guilherme do Prado, Dominique Malonga, Ezequiel Schelotto og Cristian Bucchi, men hvor ingen av dem fikk tosifret antall seriekamper. I 2010/2011-sesongen fikk han igjen tillit i angrepet og ble flankert av nevnte Schelotto samt Erjon Bogdani og Luis Jiménez. Giaccherini endte med syv scoringer og fire målgivende pasninger i sin første sesong i Serie A.

Juventus

Den 25. august 2011 ble Giaccherini overført til storklubben Juventus som følge av at det ble inngått en avtale om sameie med Cesena til en verdi av tre millioner euro, hvor Cesena beholdt 50% av kontrakten. Hans første mål kom i en Coppa Italia-kamp mot Bologna FC 1909 den 8. desember 2011. Hans første seriemål for Juventus kom mot Atalanta BC da han scorte det andre målet i en 2–0-seier den 21. januar 2012. 
Med skader og suspensjoner på førstelagsspillerne Claudio Marchisio og Arturo Vidal ble Giaccherini flere ganger i 2011/2012-sesongen foretrukket som offensiv midtbanespiller av lagets trener Antonio Conte.

Sunderland

Den engelske Premier League-klubben Sunderland AFC bekreftet 16. juli 2013 at Giaccherini hadde skrevet under en fireårskontrakt hos dem. Den 31. august 2015 ble Giaccherini lånt ut til den italienske klubben Bologna ut 2015/2016-sesongen.

Internasjonal karriere

Giaccherini ble, uten tidligere landslagserfaring, tatt ut i Italias landslagstropp til EM i fotball 2012 i Polen og Ukraina av landslagstrener Cesare Prandelli. Han fikk sin landslagsdebut for Italia i gruppespillkampen mot Spania den 10. juni 2011 (1–1), hvor han spilte venstre kantspiller i en 3–5–2-formasjon.
Han ble tatt ut i Italias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Den baltiske jernbane

Den baltiske jernbane kalles den jernbanelinje som ble åpnet i 1870 mellom St. Petersburg og Baltischport (det senere Paldiski). Den har sitt startpunky i St. Petersburg i Baltijskij-banegården.
Kafeteria

En kafeteria er en kafé med selvbetjening eller et rimelig spisested med servering over disk. Utvalget av matretter er ofte begrenset. Systemet ble først innført i USA i 1880-årene og har fått stor utbredelse, i Europa først etter andre verdenskrig.
Otnjukovia tatjana

Utseende

En liten blåvinge uten stjerter på bakvingene. Oversiden er ensfarget brun hos begge kjønn. Undersiden er lysgrå, forvingen litt rødlig, med svarte flekker, dessuten et guloransje kantbånd på bakvingen.

Levevis

Denne arten lever i fjellområder. Larvene utvikler seg på planter i slekten Goniolimon (familien Plumbaginaceae).

Utbredelse

Arten er utbredt i fjellområder i Sentral-Asia, blant annet Tian Shan og Altaifjellene.
Lagård

Lagård var den gamle avlsgården for superintendentene og biskopene i Stavanger. Gamle skrivemåter er Ladegård og Bispeladegård. I dag et tett bebygd område med boliger, handels-, industri- og kontorbygg.

Geografi

Geografisk dekker Lagård området fra Kannik i nord, Våland i vest, Hetland prestegård og Hillevågsvatnet i øst og Hillevåg i sør. Andre gamle stedsnavn i området er blant annet Lagårdsveien, Lagårdskleivå, Lagård kirkegård, Lagårdsåkeren og Klosterhagen. I 1686 ble Våland og Hillevåg regnet som deler av Lagård. Med gården fulgte det også fiskerettigheter - "Hillevågsfisket".
Hovedbygningen på den gamle gården lå på høyden omtrent der Stavanger politikammer er i dag.

Historikk

Det er gjort noen få sporadiske funn fra forhistorisk tid, men ikke funn som tilsier en gammel bebyggelse.
Lagård omtales første gang i 1571, og da ble det fortalt at den hadde tilhørt biskopen i Jon Guttormsons tid fra 1541 til 1557. Den var så fratatt biskopene i biskop Jens Ribers periode (1557–1571), men ble igjen lagt til bispestolen etter anmodning fra Jørgen Eriksson i 1574. Vi hører ikke om noen bønder på Lagård, så det kan være at biskopen hadde ansvar for gården selv, og at den daglige driften ble gjort av tjenestefolk.
23.12.1685 kjøpte amtmann Daniel Knoff gården Lagård.  Etter hans død i 1687, ble gården solgt tilbake til staten, og så videre til borgeren i Stavanger Jørgen Thomassen. I 1724 eide sønnen Thomas Jørgensen og svigersønnen Herman Høyer gården,  mens de var i en langvarig rettsstrid om arven. Fra ca. 1790 til 1824 var kaptein Peder Klow eier av Lagård. 
Det var flere husmannsplasser under Lagård. Den eldste vi kjenner er Hillevåg som var husmannsplass i 1701. Våland er kjent som husmannsplass i 1801.
Gården ble etterhvert stykket om i mange deler. Blant annet kjøpte Jon Haugvaldstad i 1834 en del av Bispelagård.
I 1832 kjøpt byen tomt til Lagård kirkegård, som ble innviet i 1834. Den har siden blitt utvidet flere ganger. I 1862 startet Stavanger skytterlag opp der gravlunden er nå.
Jernbanen ble påbegynt 1874, og tok en god del arealer, blant annet også av Lagård gravlund. Senere ble også et stort område brukt til NSBs godsterminal.
På slutten av 1800-tallet var amtmannsboligen og byens fengsel i Lagårdsveien. I dag finner en blant annet Statens hus og Politikammeret her.

Hillevågsvatnet

Hillevågsvatnet har i fra de tidligste tider vært en lun og god havn. På 1800-tallet var Nymans badehus her. Strømsbrua ble åpnet i 1960.
I mange år var vatnet skjemmet med store utslipp av kloakk. Dette er det nå slutt på, og Hillevågsvatnet er videre utbygd som byens største båthavn. Forurensingen kom fra boliger, lett industri, småbåthavnen og NSBs godsterminal.
Collier-troféet

Collier-troféer er en årlig luftfartpris, administrert av U.S. National Aeronautic Association (NAA), som tildeles den eller de de som har gjort «the greatest achievement in aeronautics or astronautics in America, with respect to improving the performance, efficiency, and safety of air or space vehicles, the value of which has been thoroughly demonstrated by actual use during the preceding year.»
Prisen ble opprettet av Robert J. Collier, utgiver av Collier's Weekly magazine. Collier var luftsportspioner og president i Aero Club of America. Han ga en skulptør i Baltimore, Ernest Wise Keyser, i oppdrag å lage et 240 kg tungt trofé i 1911. Prisen het opprinnelig Aero Club of America Trophy. Collier var også eier av et Wright Model B fly som han hadde kjøpt i 1911. Etter at han selv stod for utdelingen i flere år, døde han i 1918 ved slutten på første verdenskrig.
Prisen fikk hans navn i 1922 da flyklubben ble oppløst, og administrasjonen av troféet ble i 1923 overført til NAA. Navnet ble offisielt i 1944 og troféet utdeles en gang hvert år av NAAs president. Troféet er permanent plassert i National Air and Space Museum. Som sådan er troféet i forvaring av den som fikk det i 1969, den tidligere astronauten Michael Collins i hans tid som museets direktør.
1. Stathelle

Historikk

1. Stathelle ble startet opp 27. februar 1921 av den den gang 13-årige Ernst Anker Carlsen (1. mars 1907 - 21. desember 1973) som også var troppsfører de første årene. Carlsen ble under krigen tatt til fange av Gestapo, og satt på Grini ut krigen.
Fra 1924 til 1927 var det Asbjørn C Christensen (5. januar 1899 – 29. mars 1984) som var troppsfører og i 1927 overtar Olav T Gøysdal (12. april 1900 – 28. april 1977) jobben som troppsfører.
Speiderne fra 1. Stathelle deltok blant annet på Landsleir i Romsdal (Åndalsnes) i 1928.