Johann Gerhard

Oppvekst, utdannelse og virke

Gerhard ble født i Quedlinburg (i Stift Quedlinburg, i den nåværende delstaten Sachsen-Anhalt) i en fornem og velstående familie. Faren var Bartholomäus Gerhard og moren Margaretha (født Berndes). Den unge Johann Gerhard karakteriseres som høyt begavet, sensitiv og legemlig svak, men meget flittig og disiplinert i sitt arbeid. Under en alvorlig sykdom i fjortenårsalderen ble han personlig påvirket av sin sjelesørger Johann Arndt, forfatteren til Das wahre Christenthum (Den sanne kristendom), og besluttet seg deretter for å studere og bli en kirkens mann.
Han begynte å studere filosofi ved universitetet i Wittenberg i 1599 og gikk samtidig til teologiske forelesninger; så skiftet han til studiet av medisin i to år.
I 1603 fortsatte han de teologiske studier i Jena, og året etter fikk han en ny tilskyndelse fra Johannes Winckelmann (1551–1626) og Balthasar Mentzer (den eldre 1565–1627) i Marburg.
Etter avgangseksamen i 1605 begynte han å undervise i Jena og i 1606 aksepterte han en innbydelse fra hertug Johann Casimir (Sachsen-Coburg) om å bli superintendent i Heldburg og rektor for gymnasiet. Kort etter ble han superintendent for hele hertugdømmet og i den egenskap var han opptatt av praktisk kirkelig arbeid inntil 1616 hvor han ble teologisk professor ved Universitetet i Jena. Her tilbrakte han resten av sitt liv.
I Jena dannet han Trias Johannea – de tre Johann'er – sammen med kollegaene Johann Major og Johann Himmel. Skjønt Gerhard på dette tidspunkt stadig var ganske ung, ble han allerede betraktet som den største (da)levende teolog i det protestantiske Tyskland. I tidens «disputationer» var han alltid protagonist, i diskusjonens sentrum, og man søkte hans råd i alle mulige offentlige og private spørsmål vedrørende religion og moral.
Han mottok gjentatte tilbud fra mange universiteter, for eksempel fra Giessen, Altdorf, Helmstedt, Jena og Wittenberg såvel som fra Uppsala i Sverige. Han døde i Jena.

Familie

Johann Gerhard var gift to ganger. Første gang den 19. september 1608 med Barbara (død 30. mai 1611 i Jena), datter av Johann Georg Neumajer og hans frue Elisabeth (født Schröder). De fikk sønnen Johann Georg Gerhard (født 24. desember 1610; død 10. januar 1611).
Andre gang han giftet seg var 30. mai 1614 med Maria, datter av Johann Mattenberg av Gotha. Sammen fikk de 10 barn: Georg Sigismund Gerhard, Magareta Gerhard, Elisabeth Gerhard, Johann Ernst Gerhard den eldre, Johannes Gerhard, Maria Gerhard, Polykarp Gerhard, Johann Friedrich Gerhard, Johann Andreas Gerhard og Anna Christina Gerhard. Fire av barna død som unge.

Forfatterskap

Hans forfatterskap er omfattende så vel innen for eksegetisk, polemisk, dogmatisk som praktisk teologi.
Til de eksegetiske skrifter hører Commentarius in harmoniam historiae evangelicae de passione Christi (1617), Commentarius super priorem D. Petri epistolam (1641), dertil også hans kommentarer til Genesis, Første Mosebok (1637) og til Deuteronomium, Femte Mosebok (1658).
Confessio Catholica (1633–1637) er av en mer kontroversiell karakter; det prøver å vise den evangeliske og katolske, alminnelige karakter i Den augsburgske bekjennelse (Confessio Augustana) ut fra verker av katolske forfattere.
Schola pietatis (1622/23) er en omfattende fromhetsteologisk håndbok.
Hans hovedverk er Loci Theologici (1610–1622), (Teologiske steder, sentrale teologiske emner) i hvilket lutheranisme er utlagt «nervose, solide et copiose», med stor energi, klarhet og en nøyaktighet i detaljen som ikke var sett før.
Dette monumentalverket av en dogmatikk har kommet ut i fire hovedutgaver. Jena utgaven i 1610, Frankfurt/Hamburg utgaven i 1657 (redigert av Johann Ernst Gerhard, forfatterens sønn), Tübingen utgaven i 1762 (redigert av Johann Friedrich Cotta) og Berlin/Leipzig utgaven i 1863 (redigert  av Edward Preuss). I moderne tid er Concordia Publishing House i gang med å gi ut en engelsk oversettelse (oversatt av Richard J. Dinda og redigert av Benjamin T. G. Mayes)
Meditationes sacrae fra 1606 (norsk 'Hellige betraktninger') var beregnet til kristelig oppbyggelse og er ofte blitt gjenopptrykt på latin og oversatt til de fleste europeiske språk, også til gresk. Boken bygger på Makarios åndelige homilier som har hatt stor innflytelse i østkirken.
Vita Johannis Gerhardi (Johann Gerhards liv) ble utgitt av Erdmann Rudolph Fischer i 1723, og Das Leben Dr Johann Gerhards i 1858 av Carl Julius Boettcher.