google/wiki40b huggingface dataset:
Nemouridae

Utseende

Kroppen er kort og bred, vanligvis brunlig på farge. De er mellom 6 og 15 millimeter lang.  Artene i denne gruppen har to svärt korte haletråder (cerci).
De fire vingene har samme form, men bakvingene har et tydelig innhakk i bakkanten og er noe mindre enn framvingene. Vingespennet er mellom 12 og 25 millimeter.  
Nymfene er ganske flate og har matte brunlige farger.

Levevis

Nemouridae har nymfestadiet i både stillestående og rennende vann, ofte med sterk strøm. Både i mindre bekker, større elver og langs stranden av dammer og innsjøer. 
Parringen skjer i vegetasjonen ikke langt fra vannet. Hunnen legger eggene i vannmassene. 
Nymfene har utvendige gjeller på bakkroppen og to haletråder. De fleste kryper rundt på bunnen, både på sand bunn og blant planter. De lever av organisk materiale, som alger eller råtnende planter. De voksne spiser ikke. 
Nemouridae har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Utviklingen er ofte langvarig og nymfen skifter hud hele 30 ganger.
Enracius

Levevis

Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Australia.
Mush Synnfjell

Mush Synnfjell er et hundekjøringsløp over to dager som arrangeres første helga i januar i Synnfjellet i Torpa i Nordre Land kommune. Løpet ble første gang arrangert i 2013. Arrangør er Torpa Idrettslag. Lokale hundeentusiaster ønsket å skape et arrangement for hundekjøring. Synnfjell er et unikt område for hundekjøring, ski-langrenn og friluftsliv knyttet til dette.
Løpet har utviklet seg fra en samling til et løp, til å bli et bygde-arrangement igjen i 2019 i Nord-Torpa ved Halden.
Mush Synnfjell er et av de få konkurranser som fokuserer på friluftslivet ved hundekjøring. Hunder og mennesker i naturen er viktigere en sportslig satsing. Dugnadsånd er forutsetning for arrangements-utviklingen i en liten kommune som Nordre-Land.
Sverre Kilde

Biografi

Etter realartium i 1953 begynte Kilde på Artilleriets befalsskole. I 1957 fullførte han Krigsskolen, siden tok han Hærens Stabsskole. I 1969 tok han Master Degree i Public and International Affairs. Han hadde tjeneste som offiser både i tropp og stab i Hærens Transportkorps, Brigaden i Nord-Norge, Forsvarets forskningsinstitutt og ved Hærstaben. I 1972 søkte han avskjed fra Forsvaret og begynte i jobb som «Director of disaster preparedness» i Det internasjonale Røde Kors i Genève, en stilling han hadde i ti år. Da kom han tilbake til Norge og ble sjef for utenlandsavdelingen i Norges Røde Kors fra 1982 til 1985. Da gikk turen tilbake til Genève, hvor han ble «Relief Coordination Officer» i UNDRO, «United Nations Disaster Relief Organization» Co-ordinator's Office. Denne jobben hadde han i tre år før han ble spesialrådgiver for Høykommissæren for flyktninger i 1989. I sin internasjonale tjeneste hadde han i perioden 1962 til 1972 oppdrag i Kongo, Nigeria, Kambodsja, India og Bangladesh. Han var gjeste-professor ved University of Pittsburgh i USA 1968-1969 og ble Mellon Fellow samme sted. Sverre Kilde var ridder av Den tunisiske republikk og innehaver av Norges Røde Kors hederstegn.
Sverre Kilde var fra 1987 gift med den finske legen Rauni-Leena Luukanen-Kilde.
Filadelfia Drammen

Filadelfia Drammen er en pinsemenighet i Drammen. Menigheten ble etablert i 1921. Menigheten har nesten 800 medlemmer (tall fra 2006).

Historie

Det var den 21. mars 1921 at menigheten i Drammen ble etablert, med navnet Filadelfia. Tidlig på 1920-tallet var det vekkelsestider i Norge. Skreddemester Thorvald Helgerud hadde en tid gått på møter hos Thomas Ball Barratt i Oslo og kjente et kall til å starte en frimenighet på Bragernes. En dag kom Arthur Cornelius og en prest som het Niissen til Drammen og tok inn på et hotell i Drammen. De ringte hjem til Thorvald Helgerud på Tangen, han bad dem hjem til seg og de dro dit. Så hendte noe dramatisk: Det ble en eksplosjon i det hotellet de litt før hadde sittet og flere mennesker ble drept. Dette gjorde sterkt inntrykk på befolkningen. Like etter dro Thorvald Helgerud og Arthur Cornelius til Bragernes torg og holdt møter. Det ble en sterk vekkelse og det fortelles at de til og med leide Drammen Teater og holdt møter der. Etter en tid ble det så mye arbeid for disse to pionerene at de måtte ha hjelp. Antagelig kjente Cornelius pinse evangelisten Willy Rudolph og han kom.  De to unge evangelistene, Willy Rudolph og Arthur Cornelius ble valgt som menighetens første forstandere (pastor) og Thorvald Helgerud som første eldste. 
Filadelfia Hornorkester, ble stiftet i 1956. Hornorkesteret er det siste brassband som eksisterer  i den norske pinsebevegelsen. (2006)

Misjon

Misjon har alltid vært viktig for menigheten, og støtter arbeid i Open Heart og Europa i Fokus, samt misjonærer i Romania/Onești, Kongo og på Filippinene.

Barne- og ungdomsarbeid

Menigheten har egen ungdomspastor.

Ledelse

Menigheten ledes av en pastor og et eldsteråd. I tillegg har menigheten en administrasjonskommite. Flere frivillige medarbeidere har lederansvar og deltar i menighetens grupper og samlinger.

Radio Filadelfia

Radio Filadelfia er en radiostasjonen for Drammensdistriktet. Kanalen kan lyttes til i Drammen, Lier, Konnerud og Eiker. Sender også på webradio.
Marcel Prévost

Liv og virke

Romanen La Confession d’un amant kom ut i 1891, tre samlinger Lettres de femmes (1892, 1894 og 1897) og romanene L'automne d'une femme (1894), Les demivierges (1894), Les vierges fortes (1900) og Le jardin secret (1897).
Prévost var også forfatter av originaldramaer, blant annet Le plus faible (1904). Ved siden av Sibylle Riqueti de Mirabeau og Paul Hervieu var Prévost den fremste avslører av moralfordervet i fransk aristokrati på slutten av 1800-tallet og interesserte seg fremst for kvinnene, særskilt i Lettres à François fra 1902 som også er sterkt moraliserende.
Prévost grunnla avisen La revue de France, og ble i 1909 medlem av Det franske akademi.
Anton Christian Bang

Liv og virke

Han var sønn i en fiskerfamilie og selv fisker i yngre år. Han var utdannet ved Tromsø Seminarium 1860, der han ble godt kjent med Elias Blix, som han studerte sammen med, ved Det Kongelige Frederiks Universitet, cand.theol. (1867) og dr. theol. 1876.  
Bang var prest i Gran 1868-74 og nær venn av Aasmund Olavsson Vinje.  Senere ble han
pastor ved et mentalsykehus i Kristiania 1874, og etter hvert professor i teologi og kirkehistorie 1884.  Han var kirkeminister i Emil Stangs andre regjering 1893-95, og biskop i Kristiania 1896-1912.  
Bang er i dag spesielt kjent for å ha gitt ut den første nynorske utgave av juleevangeliet, men hans utgivelser innen mytologi og okkultisme har også vært lenge påaktet. 
Hans bibliotek på over 5000 bind ble overtatt av Menighetsfakultetet.  
En bauta over ham er reist på Sigerstad gård hvor han ble født og bodde nord for Glein på Dønna
Tuve Nielsen

Karriere

Tuve Nielsen studerte i Erfurt hvor han ble immatrikulert i 1426, magister i 1428, dr. theol. i 1439 hvoretter han vinteren samme år frem til 1440 bekledde posten som universitetets rektor. I 1439 nevnes han også som kannik i Lund og Ribe. Etter sin hjemkomst fra utlandet ble han erkedegn i Lund og ble den 7. juni 1443 valgt til erkebiskop 8 dager etter forgjengeren Hans Laxmands død. I denne egenskap kom han til blant andre å krone Christian I i 1449.
Som riksrådet førstemann opptrådte han hyppig i det offentlig liv, særlig i de mange forliksmøtene med svenskene. Han deltok i forsvaret av Lund domkirke og Erkebispegården da Karl Knutsson Bonde angrep Skåne. Han lot senere utføre byggearbeider i Lund og på Helsingborg slott.

Liksten

Tuve Nielsen døde i 1472 og ble etterfulgt av Jens Brostrup. I Lund domkirkes krypt ses en liksten med Tuve Nielsens portrett som biskop med mitra og bispestav. Han holder høyre hånd løftet til velsignelse. Ved hans føtter ses en fleur-de-lis eller lilje. Da han som erkebiskop førte en lilje som våpenmerke i sitt segl, tilhørte han muligvs slekten Juul.
Vektløfting under de britiske imperie- og samveldeleker 1954

Vektlføting under de britiske imperie- og samveldeleker 1954. Vektløfting var en av flere sporter under de britiske imperie- og samveldeleker (British Empire and Commonwealth Games) som ble arrangert i Vancouver i Canada i perioden 30. juli til 7. august 1954. Det var de femte lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. De fire foregående lekene het de britiske imperielekene (British Empire Games). I lekene i 1954 ble det konkurrert i sju vektklasser, kun for menn, detsamme som ved de forrige lekene fire åt tidligere da vektløfting var med på programmet for første gang. Canada ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran England med to.
Rohey Taalah

Biografi

Taalah studerte musikk på Toneheim Folkehøgskole (2012-13), før hun begynte på jazzlinja ved Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Universitetet (2013-16). Hun var frontfigur i den norske soulkvartetten Rohey. De har turnert mye rundt i Norge og Skandinavia, og har besøkt de fleste festivaler og arenaer. Rohey gav ut sitt debyalbum A Million Things i 2017 på plateselskapet Jazzland Recordings.
Sammen med Hanna Paulsberg og Ellen Andrea Wang utgjør hun jazztrioen GURLS hvor hun tok over som vokalist etter Emilie Nicolas rundt 2017. Trioen ga ut albumet Run Boy, Run på plateselskapet Grappa.
Bembidion virens

Utbredelse

Bembidion virens finnes nord i Europa, men har en begrenset utbredelse (relikt) i Sveits. Den er også registrert fra Norge.

Utseende

Bembidion virens er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis

Bembidion virens tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Chalcothea

Utseende

Middelsstore (gjerne 20-25 millimeter), avlange, metallisk grønne gullbasser. Kroppen er nokså langstrakt med tydelig "hals" mellom hode og pronotum, dekkvingene er mye bredere enn pronotum, har markerte "skuldre" og er sterkt tilsmalnede bakover.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Cocaine Anonymous

Cocaine Anonymous (CA) er en selvhjelpsgruppe for kokainavhengige. Gruppen har nettopp blitt etablert i Norge. CA har sitt utspring i USA. På samme måten som Anonyme Alkoholikere og Anonyme Narkomane bruker de tolvtrinnsprogrammet. Det beskriver en ny måte å leve livet på for å komme seg ut av et avhengighetsproblem. Det består bl.a. av å innrømme at man har et problem, søke hjelp, foreta en selvransakelse og gjøre opp for seg der man ser at man har påført andre skade. En blir også anbefalt å dele sin historie og erfaring med andre rusavhengige slik at de også skal få håp om å komme seg ut av sitt rusmisbruk.

Kokain - et økende problem

Kokain har i løpet av de siste årene blitt beskrevet som et "motedop" i mediene. EU sitt rapporteringsorgan, EMCDDA, har rapportert at kokain er et økende problem i Europa. Nå har altså de som ønsker å komme seg ut av misbruket/avhengigheten, fått en mulighet for å møte og hjelpe hverandre. Gruppene finnes foreløpig bare i Oslo (febr -08). Et alternativ andre steder er å gå på  NA-møter, som finnes over hele landet.

Forskning og anbefaling til helsepersonell

Forskning om selvhjelp på rusfeltet, oppfordrer helsepersonell å anbefale pasienter med et avhengighetsproblem å delta i tolvtrinnsgruppene. American Psychiatric Association (APA) anbefaler i sine retningslinjer om rusbehandling at "Referral to a 12-step program can be helpful at all stages in the treatment process".
Naseby

Historie

De første som slo seg ned på stedet, valgte det antagelig på grunn av dens geografi; landsbyen ligger i en sterk forsvarsposisjon. På 500-tallet var det en angelsakser ved navn Hnaef som ga navn til stedet, Hnaefes-Burgh («Hnaefs borg»). I 1086 ble landsbyen omtalt i Domesday Book, men ved denne tid hadde stedsnavnet utviklet seg til Navesberie. I senere opptegnelser har landsbyen blitt omtalt som Navesby og Nathesby, som til sist ble Naseby
I 1203 bevilget kong Johan av England rettighetene til å holde marked, og landsbyen blomstret i mange år. I 1349 rammet svartedauden landsbyen, og befolkningen ble hardt redusert og det førte til at den i stor grad ble forlatt.
Stedet er mest kjent for slaget ved Naseby, som sto i 1645 under den engelske borgerkrigen. Selve slagstedet er ved Naseby Field, omkring 2,5 km nord for landsbyen. I selve landsbyen ligger et lite museum til minne om slaget. Det fantes tidligere et museum viet til slaget også i Daventry, men dette ble nedlagt i 2004.
António Raposo Tavares

Biografi

Tavares ble født i São Miguel do Pinheiro i Alentejo, Portugal i 1598. I 1618 seilte han til Sør-Amerika med sin far Fernão Vieira Tavares. Etter at hans far døde i 1622 bosatte han seg i nærheten av São Paulo. Seks år senere, i 1628, forlot han landsbyen med den første bandeira, som besto av 900 nybyggere og 2 000 tupi-krigere.
Denne reisen ble satt i gang for å jakte på kjetterne og ta til fange flere innfødte slaver (hovedsakelig tupiet, tememinoer og carijóer). Bandeirantene angrep først noen guarani-landsbyer øverst i Paranadalen, som var beskyttet av spanske jesuitter, og drepte mange mennesker og tok 2 500 indianere til fange. Reisen muliggjorde annekteringen av en del av landet øst for elva Uruguay (de nåværende delstatene Paraná og Santa Catarina) til den portugisiske kolonien.
Tavares vendte tilbake til São Paulo i 1633 og ble en dommer. Tre år senere dro han avsted på en ny reise, denne gang for å ødelegge de spanske jesuittbosetningene som hadde blitt etablert sørøst for elva Uruguay (i den nåværende delstaten Rio Grande do Sul). Fra 1639 til 1642 kjempet Tavares sammen med de militære som var involvert i en krig mot hollenderne, som hadde erobret bosetningene på nordøstkysten (Bahia og Pernambuco).
Han la ut på sin siste reise med en bandeira i 1648, denne gang for å lete etter gull, verdifulle mineraler og slaver i koloniens uutforskede indre. Han var sammen med 200 hvite leiesoldater fra São Paulo og over ett tusen indianere. Bandeirantene reiste over 10 000 km langs mange elver, hvorav de viktigste var Paraguay, Grande, Mamoré, Madeira og Amazonas. Bare Tavares, 59 hvite og noen indianere nådde fram til Belém ved munningen av Amazonas. De overlevende vendte deretter tilbake til São Paulo, hvor Raposo Tavares døde i 1658.
Josef Šural

Landslaget

15. november 2013 fikk han sin første landskamp for Tsjekkia mot Canada.
Han ble tatt ut i Tsjekkias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Død

Šural døde i en trafikkulykke den 29. april 2019 i Tyrkia.
Gulden

Gulden (av nederlandsk «gyllen») var opprinnelig en gullmynt, senere ble det også en valutaenhet og en sølvmynt.
De første gullmyntene av denne typen var den florentinske Fiorino d'oro, på latin florenus aureus, som er opphavet til navn som Floren og Florene (tysk), Florijn (nederlands), Florin (fransk og engelsk) og Forint (ungarsk), samt forkortelsene fl. eller f.
I de sør- og vestlige delene av Det tysk-romerske riket ble navnet gulden tatt i bruk om en mynt med en vekt av 22,91 gram og en verdi noe lavere enn Taler. Navnet er avledet av middelhøytysk guldin (pfenni(n)c/florin) som betyr omtrent «gullmynt».
Rundt år 1700 hadde en gulden en kjøpekraft som tilsvarer rundt NOK 300 – 400. I 1747 måtte en mester i grevskapet Sayn-Altenkirchen arbeide to dager for en gulden. En dagarbeider måtte arbeide på godseierens marker i tre dager á 13.5 arbeidstimer for å tjene det samme.
I Tyskland gikk mynten ut av bruk i 1871 og i Østerrike i 1892.
Fristaden Danzig brukte i årene 1923–1939 valutaen 1 gulden = 100 pfennig.
I Nederlandene ble det preget en mynt med betegnelsen gulden, se nederlandsk gylden. Navnet er fremdeles i bruk som betegnelse på antillansk gylden.
Gausvik skole

Gausvik skole er en barneskole med klassetrinn fra 1. til 7. som ligger i Gausvik i Harstad kommune. Rektor er Odd Ingvald Mikalsen.
Omkring 1964 ble det besluttet å slå sammen skolene i Gausvik og nabobygda Sandtorg, og elevtallet var på midten og slutten av 1970-tallet omkring 70-80. Skolebygningen som har skolekjøkken, sløydsal og gymnastikksal ble påbygget på 1990-tallet i forbindelse med skolefritidsordningen. I 2008 ble bygningen utvidet, og Smeskogan barnehage flyttet inn i den nybygde delen. Tidligere hadde barnehagen holdt til i kjelleren til Gausvik kapell.
Elevene i Gausvik overføres til ungdomsskole ved Sørvik skole.
Høsten 2012 ble Gausvik skole nedlagt etter vedtak i Harstad kommune.
Jorma Virtanen

Storhamar

Virtanen spilte i tre sesonger i Storhamar og var i starten finsk statsborger. For å kunne spille i Storhamar måtte han bli norsk statsborger, for å ikke bli rammet av den nye regelen som forhindret utenlandske keepere å spille ishockey i Norge. Han debuterte hjemme mot Sparta i den 16. serierunden i 84/85. Norges Ishockeyforbund hadde da brukt lang tid på å gi Jorma spilletillatelse, slik at, Storhamars landslagsspillere truet med boikott av landslaget dersom Jorma ikke ble spilleklar.
Macrodorcas moellenkampi

Utseende

En middelsstor (hannen ca. 25 millimeter), slank, halvblank, mørkt røbrunlig hjortebille. Hannen har lange, rette kjever med tenner bare i spissen. Pronotum er rundet, tydelig bredere enn dekkvingene. Hunnen er blank, forkroppen fint og jevnt punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra det sørlige Kina (Sichuan, Yunnan).
Linderudkollen

Linderudkollstua

Linderudkollstua er en kombinert markastue og sportsstue. Stua ligger tett på idrettslanlegget og nyttes av idrettsutøvere og turfolk. Stua har sitteplasser for 170 personer, og tilbyr leie for store og små selskaper.
Tidligere var det tilbud om overnatting, men nye brannforskrifter har stoppet dette. Disse lokalene er i dag Østre Aker skiklubbs klubblokaler.

Idrettsanlegget

Linderudkollen er hjemmeanlegget til idrettsklubben Østre Aker skiklubb. Området rundt er godt tilrettelagt for aktivitet med godt løypenett for langrenn tilpasset både turski, trening og konkurranser. Løypene strekker seg til både Årvoll og Kjelsås. Her er også et godt utgangspunkt for bruk av skogsveier for gående, joggende og syklister, med strekninger til Solemskogen, Tonsenhagen, Trollvannstua, Årvoll og Breisjøen med veier til Ammerud og Grorud, samt vei videre til Lilloseter.

Linderudkollen Hoppsenter

Linderudkollen har hele fem hoppbakker fra K10 til K70, og brukes jevnlig til trening og konkurranse. Bakken nyttes til hopping på plast om sommeren.
I 2009 var Linderudkollen arena for The Arctic Challenge.

Historie

Linderudkollen var stølen til Linderud gård, og en av de siste stølene i Akersdalen. Driften ble lagt ned omkring 1930, og den siste seterbudeie som bodde på stedet var Mari.
Regjeringen Zahle I

Bakgrunn

Med bare en sjettedel av Folketingets stemmer bak seg klarte Det Radikale Venstre under ledelse av Carl Theodor Zahle å danne regjering. Det ordnet seg da Socialdemokratiet, som hadde 24 mandater i Folketinget, ikke ønsket å delta i en regjering; til gjengjeld ga Det radikale Venstre tilsagn om støtte på betingelse av at de ville reise riksrettssak mot tidligere konseilpresident J.C. Christensen og hans innenriksminister Sigurd Berg for deres parlamentariske ansvar i saken om Peter Adler Albertis underslag.
Den nye regjeringen og dens støtteparti hadde ikke mandater nok til å endre den konsensuspolitikken som Venstre, den frikonservative gruppen og deler av Højre samt Kongemagten hadde ført siden systemskiftet. Denne fortsatte derfor tross den nye regjering og tross Socialdemokratiet nå hadde fått reell innflytelse.
Imens Zahle, finansminister Edvard Brandes og forsvarsminister Christopher Krabbe hadde rot i den gamle Venstre-tradisjon, var Regjeringen Zahles øvrige medlemmer vesentlig yngre og knyttet til det radikale opprør mot Venstre, som passet fint med Socialdemokratiets strategi om å være opposisjon til Venstre, som hadde hatt regjeringsmakten i nesten ti år.
Blant de mest fremtredende av de unge ministrene var innenriksminister P. Munch, som hadde et inngående kjennskap til de problemene som knyttet seg til den revisjon av Grundloven, som ville bli en av regjeringens hovedoppgaver. Imidlertid falt regjeringens forslag til en ny Grundlov i april 1910, hvoretter det ble utskrevet valg. Ved valget oppnådde Venstre nettopp halvparten av Folketingets plasser og Frederik VIII overdro Klaus Berntsen å danne en ny regjering.
Gyaritus

Utseende

Nokså små (sjelden over 10 millimeter), brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, med lange hår.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Java i øst, med særlig mange arter på Borneo.
Fornorsking (kultur)

Fornorsking er assimilering av kulturelle og etniske minoriteter inn i den dominerende majoritetskulturen i Norge. 
Begrepet har særlig blitt brukt om norske myndigheters aktive assimilasjonspolitikk mot samer og kvener i Nord-Norge fra midten av 1800-tallet, og frem mot ideer om kulturell likestilling sakte vokste frem etter andre verdenskrig. Også andre minoritetskulturer som tatere og sigøynere har vært utsatt for fornorskingspolitikk.
Stortinget vedtok 20. juni 2017 å opprette en statlig sannhetskommisjon som skal granske konsekvensene av fornorskningspolitikken som har vært ført. Dette skjedde etter forslag fra flere parter, bl.a. Sametinget og stortingsrepresentantene Kirsti Bergstø og Torgeir Knag Fylkesnes. I 2018 ble sammensetning og mandat for kommisjonen vedtatt.
Skjoldfot

Skjoldfot er en betegnelse i heraldikken på den nederste delen av et skjold. Normalt utgjør skjoldfoten ca. en tredjedel av skjoldflaten.
Våpenskjold med skjoldfot finnes hele tiden fra middelalderen til idag og i alle land som har europeisk heraldikk. Skjoldfot forekommer i fyrstelige våpen, kommunevåpen og slektsvåpen. I våpenet til den norske kommunen Lesja fra 1987, er det på sølv bunn en blå skjoldfot med spiss oppover.
Noen ganger er skjoldfoten valgt i nyere tid, som en heraldisk form, i stedet for en gress- eller jordbakke som var vanlig fra 1600- til 1900-tallene i mange by- og slektsvåpen. I byvåpenet til Skien gjorde Hallvard Trætteberg om en slik gressbakke til en skjoldfot, da han ca. 1933 tegnet om en del norske byvåpen for «Norske by- og adelsvåben», utgitt som samlehefte av firmaet Kaffe Hag.  Skien bruker idag våpenet med skjoldfoten.