google/wiki40b huggingface dataset:
Ole Daniel Bruun

Liv og arbeid

Ole Daniel Bruun var utdannet sivilarkitekt ved Norges tekniske høgskole i 1965. Han var ansatt hos Georg Greve-Geir Grung arkitekter 1965–1969 og drev siden egen praksis i Oslo. Bruun engasjerte seg i bygningsvern etter at Eckersbergs gate 19 i Oslo ble foreslått revet (og senere revet) i 1971. Han meldte seg da inn i Fortidsminneforeningen, og ble rask tillitsvalgt der. Fra 1976 til 1982 var han styreformann i foreningens avdeling for Oslo og Akershus. Blant foreningens største seiere i denne perioden var at Oslo kommune i 1980 vedtok en ny  reguleringsplan som bidro til å bevare villabebyggelsen på Frogner.
I 1973 stilte Ole Daniel Bruun seg i spissen mot planene om å rive Frogner Menighets Hus, Schafteløkken. Menigheten ønsket å rive Schafteløkken for å utvide sitt aldershjem. Ole Daniel Bruun stilte til valg til Frogner menighetsråd for å motarbeide planene fra innsiden. Han var medlem der fra 1982 til 2005. Ole Daniel Bruun tillegges mye av æren for at Oslo bystyre i 1985 vedtok å verne Schafteløkken. Han sto senere i spissen for menighetens rehabilitering av eiendommen.
Fra 1985 til 1997 var Bruun styreformann i Selskabet for Oslo Byes Vel. Ingen andre har til nå innehatt denne stillingen i så lang tid. I sin formannstid markerte han seg sterkt i flere debatter om Oslos utseende og utvikling. Han engasjete seg mot planene til IN’BY om glasstak over Studenterlunden og Torggata, og for opera i Bjørvika (dog med en annen plassering enn den fikk til slutt). Bestumkilen, Vestbanen, Fjellinjen, Tjuvholmen, fortetting av villastrøk, plassering av ny konteinerhavn og Gimlestrøkets fremtid var andre saker han engasjerte seg i. Med Bruun som formann ble Selskabet for Oslo Byes Vel kritisert for å innta en konservativ tilnærming til byutvikling, med vekt på vern fremfor fornyelse. Av andre ble han sett på som en motvekt mot rivningsiver og manglende respekt for byens egenart.
I 2002 ble han derfor hedret med æresprisen Bypatrioten av Oslo Byes Vel for sitt arbeid for vern av Oslos bygningskultur og særpreg.
Ole Daniel Bruun flyttet til Oslo fra Danmark som femåring.
Volleyball under Asialekene 2010

Volleyball under Asialekene 2010. Volleyball var en av flere sporter under de 16. Asialekene som ble arrangert i Guangzhou i Kina. Volleyballturneringene ble avviklet mellom 13. og 27. november 2010. Det var en turnering for menn og en for damer. Atten herrelag og elleve damelag deltok. Kina vant dameturneringen og Japan herreturneringen.
Stade Bergeyre

Liv etter OL

Etter OL ble stadion brukt som hjemmebane til fotballklubben Olympique Paris frem til den ble revet i 1926.
Against Malaria Foundation

Historie

The Against Malaria Foundation ble opprettet i august 2004, med formål om å håndtere penger som er samlet inn gjennom World Swim Against Malaria, en global innsamlingsaksjon planlagt for 3. desember 2005. Mer enn 250 000 mennesker deltok i kampanjen, som samlet inn $1.3 millioner for å kjøpe myggnett. Pengene ble brukt til å kjøpe 270 000 nett, som ble distribuert for å beskytte et 540 000 folk fra risikoen for myggbårne malaria infeksjoner.
World Swim Against Malaria var basert et initiativ fra Rob Mather, en London-basert strategikonsulent. Mather hadde tidligere organisert en svømmetur for å samle inn penger til et 2-år gammel jente som var alvorlig brent i en husbrann. «Swim for Terri» startet som en tre-person-aksjon, men vokste til å omfatte 10 000 svømmere i 73 land.
I 2012 gjennomføre ikke AMF alle de planlagte utdelingene av malarianett, som følge av sikkerhetsgrunner i Mali og bekymringer om åpenhet med potensielle partnere i Malawi og Togo.
I mai 2016 begynte AMF å akseptere bitcoins som donasjonsvaluta.

Partnere og støttespillere

AMF er støttet av mer enn 100 selskaper. AMFs viktigste samarbeidspartnere er PwC, Citigroup, Speedo, Microsoft, Allen & Overy, Attenda, Vestergaard Frandsen og Sumitomo Chemical. Speedo også inngått samarbeid med forløperen til AMF, World Swim Against Malaria, og fortsetter å samle inn penger til myggnetting gjennom svømmearrangementer.
AMFs primære distribusjonspartnere er Population Services International, Malaria Consortium, Partners In Health, Røde Kors, World Vision og Concern Universal. Seksti organisasjoner driver innsamlingsaksjoner for myggnetting enten gjennom AMFs nettside eller sine egne.

GiveWells vurdering

Veldedighetsevaluatoren GiveWell oppførte AMF som sin topp-rangerte veldedighet i 2011 og 2012, fjernet dem fra listen i november 2013, og gjeninnsatte dem som topp-rangert veldedighet i 2014.
GiveWells vurderinger og anbefalinger av AMF har blitt sitert i New York Times og The Chronicle of Philanthropy.

Giving What We Can

Giving What We Can, en innsamlingsaksjon organisasjon dedikert til slutt global fattigdom, lister AMF som den første av sine fire høyest rangerte veldedige organisasjoner. De også publisert sin egen gjennomgang av AMF.
I desember 2013, kort tid etter GiveWell strøk AMF fra sin liste over topp veldedige formål, publiserte Giving What We Can et blogginnlegg der de klargjorde at de fortsatt stod ved AMF som sitt beste anbefaling.

The Life You Can Save

The Life You Can Save, en nettside som fremmer Peter Singers filosofiske ideer, anbefaler å donere til AMF, på grunnlag av at organisasjonen fokuserer på de fattigste menneskene i verden, og redder et menneskes liv for omtrent $1 800.
Østerås menighet

Østerås menighet tilhører Bærum prosti i Oslo bispedømme. Østerås ligger i Bærum kommune som 1 av totalt 10 menigheter. 
Menigheten sogner til Østerås kirke. Sokneprest er Jan-Erik Heffermehl.
Sutthoffska palatset

Sutthoffska palatset er en bygning i Python-kvartalet på Skeppsbron 16 i Gamla stan i Stockholm. Bygningen er med sin knapt ti meter brede gatefasade skeppsholmsrekkens smaleste bygning.
Sutthoffska palatset ligger inneklemt i det smale kvartalet mellom Kråkgränd i nord og Nygränd i sør. Joachim Sutthoff var skeppsbrokjøpmann på 1750-tallet og fikk oppført denne bygningen. Han hadde da kjøpt hele tomten i Pyton-kvartalet som var bebygd med to eldre hus, som på 1600-tallet var eid av handelsmannen Stigler og kamreraren Hans Törner. På 1800-tallet gjennomgikk bygningens fasade en kraftig forandring.
Dagens (2009) bygning har en 1 ½ etasjer høy sokkeletasje, hvis fasade mot Skeppsbron er kledd i granitt, deretter følger fire etasjer og en attikaetasje, samt et kobberkledd seteritak med en midtplassert ark. Den smale fasaden mot Skeppsbron tillater bare to vindusakser. Pussfargen går i lyst rødbrun med varmhvite vindusomramninger og hushjørner.
Over inngansporten finnes utsmykningene som er typiske for bygningene på Skeppsbron; Merkurs bevingede hatt, to putti som holder et eldre handelsfartøy av type hansakogge samt vindrueklaser forteller at en av de tidligere eierne drev med skipshandel med blant annet vinimport.
Cape Vik

Cape Viker er et nes på vestsiden av innløpet til Marshall Bay på sørkysten av Coronation Island i Sør-Orknøyene Neset ble først nedtegnet og navngitt på en kart laget av den norske hvalfangeren Petter Sørlle i 1912-13.
Ben Hardy

Karriere

Hardy var med i TV-serien EastEnders fra 2013 til 2015. Han har også spilt i teaterstykket The Judas Kiss. I 2016 spilte han Warren Worthington III/Angel i storfilmen X-Men: Apocalypse. I 2018 hadde han rollen som Roger Taylor i filmen Bohemian Rhapsody basert på bandet Queen og dets vokalist Freddie Mercury.
Sodaprosessen

Sodaprosessen er en kjemisk prosess for å lage papirmasse av massevirke med natronlut som kokekjemikalie. En modifikasjon er Soda-AQ-prosessen hvor antrakinon (AQ) blir anvendt som kokeradditiv for å redusere karbohydratdegradering av cellulose. Sulfatprosessen er den vanligste for å lage kjemisk papirmasse, men sodaprosessen anvendes for enkelte spesielle materialer som halm og enkelte tropiske løvtrær. Den gir en masse med lavere styrke enn de andre kjemiske prosessene (sulfat- og sulfittprosessen).

Historie

Sodaprosessen var den første kjemiske metoden for å lage papirmasse. Den ble patentert i 1851 av Burgess i USA og Watts i England. Det første bruket startet i 1860 i USA. I 1865 patenterte Burgess og Watt en metode for gjenvinning av de brukte kokekjemikaliene. Mange av de tidlige sodabrukene ble raskt konvertert til sulfatprosessen da den ble oppdaget.

Produksjon

Til sodaprosessen anvendes hovedsakelig mest plantefiber. Ca 5%-10% av papir blir lagd fra plantefiber. De mest vanlige råvarene er hvetestrå og bagasse. Ved å anvende plantefiber reduseres avskoging.
Bagasse er lett å koke til papirmasse og trenger mindre blekekjemikalier enn kjemiske masser fra vedtre. De fleste brukene konsentrerer de brukte kokeveskene og forbrenner dem for å gjenvinne kokekjemikaliene.

Sodaprosessen som løsning på silikatavsetninger

Mange typer gress (halm), sukkerrør (bagasse), bambus endel tropiske løvtær inneholder mye silikater og kan gi avsetninger med natriumaluminumsilikat. Moderate mengder kan bli kontrollert med kalk eller mesaovnaske. Silikat kan fjernes fra grunnluten i en sodaprosess ved å senke pH i luten med karbondioksid (CO₂) fra forbrenningsavgasser. Ingen kommersielle systemer eksisterer for fjerning av silikat i sulfatprosessen, men den kan håndere de små mengdene silikat som finnes i trær som vokser i temperert klima.
Yvon Mvogo

Landslaget

Han ble tatt ut i Sveits' tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
260-årene

-- 260 -- 261 -- 262 -- 263 -- 264 -- 265 -- 266 -- 267 -- 268 -- 269
Tiårsoversikt
Ankerbrua

Historie og utforming

Den første brua her blei anlagt i 1874. Det var ei trebru. Etter flere utglidninger i det leirete terrenget ble den revet. I 1926 blei denne erstatta av ei ny bru i drammensgranitt fra Røyken. Veggene i hvelvene har et uregelmessig mønster og røff overflate. Denne typen forblending av uregelmessige steinblokker kalles Ålesundsmur og tilhører jugendstilen. Brukarene er formet som middelalderborger. 
I forbindelse med planene om sanering av Grünerløkka på 1960-tallet var Ankerbrua et av få byggverk som var tenkt bevart.
Norsk Folkehjelp Solidaritetsungdom

Norsk Folkehjelp Solidaritetsungdom (omtalt som Solidaritetsungdom) er en norsk ungdomsorganisasjon underlagt Norsk Folkehjelp. Organisasjonen ble stiftet på Norsk Folkehjelps landsmøte høsten 2011. Solidaritetsungdomsleder i interrimperioden og første årsmøteperiode var Hilde Jørgensen. Organisasjonen ledes av Thea Tveter Lysvik per landsmøte 2019. Solidaritetsungdoms medlemmer er mellom 13 og 30 år. De har lokallag og -grupper i Oslo, Larvik/Sandefjord, Kristiansand, Stavanger, Kongsvinger, Bergen, Askøy, Sunnfjord, Trondheim, Malm, Bodø og Tromsø.

Historie og prinsipper

Solidaritetsungdom baserer sitt arbeid på Norsk Folkehjelps verdier og prinsipper. Norsk Folkehjelp ble grunnlagt i 1939 som følge av sammenslåing mellom Arbeidersantiteten og Spaniahjelpen, på initiativ fra LO. Norsk Folkehjelp og Solidaritetsungdom har følgelig stolte røtter i fag- og arbeiderbevegelsens solidaritetsprinsipp, og tror på folks kraft til å forandre verden gjennom å organisere seg. Solidaritetsungdoms visjon er at «folk forandrer verden gjennom kampen for et fritt og inkluderende samfunn, der makt og ressurser er rettferdig fordelt, menneskeverdet står i sentrum og fordommer konfronteres». Organisasjonens arbeid fokuserer på fire hovedområder: asyl og integrering, antirasisme, humanitær nedrusting (blant annet atomvåpen) og internasjonal solidaritet.
Chengcheng

Chengcheng (kinesisk: 澄城县; pinyin:  Chéngchéng Xiàn) er et fylke i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Weinan.
I 1999 hadde fylket et folketall på 379 555 innbyggere.

Kulturminner

Liangzhou-funnstedet (Liangzhou yizhi, 良周遗址), bygudtempelet i Chengcheng (Chengcheng chenghuang miao shenlou, 澄城城隍庙神楼), Jingjing-tempelets pagode (Jingjing sita, 精进寺塔) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
2. divisjon fotball for menn 2012, avdeling 3

2. divisjon fotball for menn, avdeling 3 2012 startet 14. april 2012 og ble avsluttet 20. oktober 2012. 
Randaberg rykket ned fra 1. divisjon 2011. Brann 2, Egersund og Jerv rykket opp fra 3. divisjon 2011.
Vard Haugesund rykket direkte opp til 1. divisjon. Jerv, Mandalskameratene og Randaberg rykket ned til 3. divisjon.
Gøgler og Greve

Kommentarer

Ovenstående skuespillerliste er hentet fra DFIs filmdatabase. Filmweb oppgir imidlertid følgende skuespillere: Peter Nielsen, Elisabeth Stub, Agnes Mowinckel, Valdemar Maes og Ingolf Schanche.
Opplysningene om denne filmen er hentet fra Bernhard Jensens bok Da Århus var Hollywood fra 1969, der den står oppført som ferdigprodusert, men ikke konstatert oppført i Danmark. Det angivne årstallet er produksjonsåret.
Rosslyn Wemyss

Bakgrunn

Rosslyn Wemyss var yngste sønn av James Hay Erskine-Wemyss (1829–1864) og hans hustru Millicent Anne Mary Erskine (død 1895).

Militær

Wemyss sluttet seg til det britiske HMS «Britannia» i 1877 da han var tretten år gammel. Wemyss dro til havs for første gang som kadett i 1879. Wemyss ble forfremmet til løytnant den 31. mars 1887 og til kommandør den 31. august 1898. Den 17. januar 1911 ble Wemyss utnevnt til kaptein.
Rosslyn Wemyss ble gitt utmerkelsen Order of St. Michael og St. George den 20. april 1911 og samme år ble han forfremmet til kontreadmiral. Den 1. januar 1916 ble Wemyss adlet og han ble gitt utmerkelsen Order of the Bath. 
Rosslyn Wemyss var den høyestrangerte av dem som representerte Storbritannia under inngåelsen av våpenhvilen som avsluttet  første verdenskrig. Han deltok også under den påfølgende fredskonferansen i Paris i Frankrike som Storbritannias representant for marinen. 
Rosslyn Wemyss ble forfremmet til admiral kort tid før han pensjonerte seg fra marinen. Hans fratreden i november 1919 fant sted etter iherdig påtrykk fra dem som gikk inn for at David Beatty skulle overta hans verv.

Familie

Wemyss giftet seg den 21. desember 1903 med Victoria Morier (død 22. april 1945), datter av Robert Morier. Paret fikk en datter, Alice Elizabeth Millicent (født i 1906) sammen. Wemyss var blitt tildelt Royal Victorian Order i 1901. Wemyss var baron og en del av den britiske adelen, men fordi han ikke fikk noen sønner døde barontittelen ut med ham.
Ingierstrand bad

Ingierstrand bad er et sjøbad i Oppegård kommune på østsiden av Oslo. Anlegget ble tegnet av arkitektene Ole Lind Schistad og Eyvind Moestue i 1931 på oppdrag av  Ingier (slekt). 
Arkitektene uttalte selv at deres målsetting var å tilpasse bygningene til det kuperte terrenget «så den landskapelige skjønnhet understrekes, og arealet ikke overmøbleres». Første byggetrinn sto ferdig i 1933. Badeanlegget bestod da av stupetårnet, omkledningspaviljongen, friluftsserveringen og administrasjonsbygningen. Andre byggetrinn sto ferdig året etter, og anlegget ble supplert med restauranten og centralkiosken.
Hvalstrand bad og Ingierstrand bad var de to viktigste, offentlig tilgjengelige badene på hver sin side av Oslofjorden fra mellomkrigstiden og i de første tiårene av etterkrigstiden. I sine glansdager var det rundt 120 000 besøkende i betalingsbadet per sesong. Det var satt opp dampbåt fra Oslo sentrum som kjørte skytteltrafikk gjennom hele sommersesongen. 
«Her vokser det frem et badeetablissement av dimensjoner som hittil har vært ukjent i Norge», skrev Aftenposten, da siste byggetrinn av Ingierstrand bad sto ferdig våren 1934.
Ingierstrand ble i samtiden kalt «fjordens Frognerseter». Badet representerte noe moderne og nytt, sammen med tilsvarende anlegg på Hvalstrand i Asker og Sundøya ved Tyrifjorden. Eksisterende offentlige bad ble mest brukt av velstående personer, som tok seg et bad for renslighetens og helsens skyld. Det var av samme grunn at folk badet i friluft, selv om enkelte også svømte bak lerretsforheng i kjønnsavdelte sjøbad lenger inn i fjorden for å få mosjon.
De nye friluftsbadene hadde mer å by på. I en tid der rekreasjon og idrett ble sett på som noe som ga livet mening og der naturbegeistringen var enorm blant hovedstadens innbyggere, representerte Ingierstrand et svar på folks søken etter «det gode fritidsliv».
Anlegget er  bygget i  funksjonalisme og var et resultat av at folk flest hadde begynt å få mer fritid. Rehabilitering av stupetårnet var ferdig i 2010,< og hele badet ble pusset opp og gjenåpnet i mai 2013.
Den 2700 mål store tomten bestående av restaurant, danseplass og garderobeanlegg samt stupetårn, rutsjebane og parkeringsplass til 150 biler ble solgt til Oslo kommune i 1936 for 1,8 millioner kroner.
Anlegget ble fredet av Riksantikvaren i 2012.
Erik II av Slesvig

Erik II av Slesvig (født ca 1288, død 12. mars 1325) var eneste ektefødte sønn av hertug Valdemar 4. Erikssøn, og var 1312-1325 hertug av Sønderjylland. Han ble begravet i Schleswig domkirke i Slesvig by.
Erik 2. giftet seg i 1313 med Adelheid Heinrichsdatter av Holsten-Rendsborg (død januar 1350). Sammen fik de sønnen Valdemar i 1314/15, som ble konge i Danmark i 1326, og datteren Helvig, som i 1340 ble gift med kong Valdemar Atterdag.
NM for janitsjarkorps

Norgesmesterskapet for janitsjarkorps arrangeres siste helga før påskeferien hvert år i Olavshallen i Trondheim. Mesterskapet er åpent for alle amatørkorps med janitsjarbesetning som er medlem i Norges Musikkorps Forbund (NMF).
Konkurransen er delt inn i divisjoner etter nivå, og man plasseres inn i en divisjon ut fra tidligere resultater. Det arrangeres hver høst kvalifiseringskonkurranse til ledige plasser i divisjonene. Det ble i 2006 konkurrert i totalt 5 divisjoner (Elitedivisjon + 4 nummererte divisjoner). Grunnet stor interesse for mesterskapet ble det utvidet til 6 divisjoner i 2007.

Divisjonene

Kilde: Gjennomføringsmodell NM Janitsjar 2013 (pdf)

Bedømming

Det benyttes åpen bedømming, altså at dommerne er kjent med hvilket korps som spiller og får se opptredenen i alle divisjoner i NM for janitsjarkorps. Innføringen av dette har vært et stridsspørsmål med meget sterke meninger for og imot både åpen og lukket bedømming. Som dommere har vært brukt både nasjonale og internasjonale storheter innen korpsbevegelsen og profesjonelle musikere uten korpsbakgrunn.

Norgesmestere

Elitedivisjonen ble opprettet i 1993. inntil da var vinner av 1. divisjon Norgesmester.
Pseudouteniqua

Levevis

De voksne billene er dagaktive og finnes helst på blomster, der de eter pollen og nektar.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Richard Atkinson

Liv

Atkinson ble født i Evershot, Dorset, England. Han gikk først på Sherborne School, og senere Magdalen College, Oxford hvor han studerte filosofi, politikk, og økonomi. I 1944 ble han en assistent i arkeologi ved Ashmolean Museum. Han lagde på den tiden også en egen teori om Stonehenge. 
Han undersøkte plasser som blant annet Stonehenge, Silbury Hill, West Kenneth Long Barrow og Wayland's Smithy og var venner og medarbeider med Sutart Piggot og John F. S. Stone, og i 1949 ble han lektor ved Edinburgh Universitetet i Skottland. I 1958 ble han den første professoren innen arkeologi ved Universitetet i Cardiff i Wales i Storbritannia. Han ble værende på Universitetet i Cardiff helt til han pensjonerte seg i 1983. Han ble utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire i 1979.
Wanderers FC

Wanderers Football Club var en amatør-fotballklubb med base i Battersea, Wandsworth, London, og var en av de ledende klubbene i engelsk fotball i det 19. århundre. Deres berømmelse ligger i at de vant den aller første cupfinalen i det som nå kalles FA-cupen. Finalen ble spilt på Kennington Oval i London 16. mars 1872. Wanderers slo Royal Engineers 1-0, og vinnermålet ble scoret av Morton Betts, som spilte under psevdonymet A.H. Chequer (a Harrier Chequer). Wanderers vant cupfinalen fem ganger på de første åtte sesongene mellom 1872 og 1878. Så sent som i 2007 ligger klubben på en delt 8.-plass i antall cupvinster. Navnet «Wanderers» antyder at klubben ikke hadde noen hjemmebane, de spilte flesteparten av sine kamper på Lillie Bridge og Battersea Park.
Det opprinnelige navnet var Forest Football Club og de holdt da til i Leytonstone, London, og var med på å stifte The Football Association i 1863. Navnet Wanderers kom året etter, da de måtte flytte tvers over London til Battersea Park. Laget besto stort sett av tidligere elever ved Eton og Chartherhouse. Deres kaptein var Charles Alcock, som også var formann i FA fra 1870 til 1895, og en av initiativtakerne til cupen.
Klubben ble oppløst tidlig i 1880-årene, da skolene opprettet sine egne klubber, som f.eks. Old Etonians FC og Old Carthusians FC.
Diterpen

Diterpen er en type terpener som er bygd opp av fire isoprenenheter. De stammer fra geranylgeranylpyrofosfat og er bestanddeler i balsam og harpikser. Diterpener utgjør også basisen for viktige biologiske sammensetninger som retinol, retinal samt fytol som ofte er bundet til klorofyll. De er kjent for å være antimikrobielle og betennelsesdempende.
Møte i mørket

Handling

Serien starter med en gruppe jegere på heisatur i et privatfly. En av passasjerene slipper en tom flaske fra flyet og denne treffer tilfeldigvis en ung kvinne som dør momentant. Kvinnens unge forlovende blir knust av sorg og sverger hevn. Han tar jobb i en rekke flyselskap og klarer omsider å finnet ut hvem som var i flyet. Deretter iverksetter han en utspekulert plan for å drepe de han mener er skyldige. Denne hevnen setter han ut i livet hvert år, på forlovedens dødsdag.
Matveevka (Khabarovsk kraj)

Matveevka er en landsby på 3000 innbyggere (2012) i Khabarovsk kraj i Russland. Landsbyen huser blant annet 17. elektronisk krigføringsbrigade.
Ruggles Motor Trucks Co

Ruggles Motor Trucks Co var en amerikansk lastebilprodusent som ble grunnlagt av Frank Ruggles i 1921. Ruggles hadde bakgrunn i Republic Motor Trucks, en av de største lastebilprodusentene i USA, og dermed ønsket å satse på egenutviklet motor. Men prosjektet var for ambisiøst, og økonomiske uføre rammet firmaet som hadde etablert seg i Saginaw i Michigan. 
Ruggles hadde opparbeidet seg et underskudd på over 600 000 dollar i året 1926, og dermed forlot firmaet som kom ut i internt kaos. Dermed ble firmaet kjøpt av Dallas E. Winslow som la ned merket og tok i bruk fabrikklokalene til andre formål i 1928. I forbindelse med oppkjøpet ble delelageret og de uferdige lastebilchassisene solgt av Winslow & Co uten å ha den fullstendige oversikten. Resultatet var en rekke feilkonstruerte lastebiler. Mye tyder på at dette kom til Norge, hvor salget tok seg opp i høsten 1927 da Colbjørnsen & Co i Oslo importerte flere biler med dette merket. 
10 Ruggles biler havnet i Norge, hvor det raskt oppsto en klagestorm. Bare den første av disse bilene så et langt liv i Norge, den ble ikke avskiltet før i 1955.
Dybdepsykologi

Dybdepsykologi (tysk: Tiefenpsychologie) er et begrep som ble skapt av psykiateren Eugen Bleuler for å referere til en psykoanalytisk tilnærmelse til terapi og forskning som tar det ubevisste i betraktning. Begrepet ble raskt akseptert i året det ble foreslått (1914) av Sigmund Freud, for å dekke et topografisk syn på sinnet i forskjellige psykiske systemer.
Dybdepsykologi har senere blitt brukt om den pågående utvikling av teorier og terapier som har vært startet av Pierre Janet, William James og Carl Jung så vel som av Freud, for å utforskje forholdet mellom de bevisste og det ubevisste, og indikerer som sådan både psykoanalyse og Jungs psykologi.
Valiollah Seif

Utdanning og yrkeskarriere

Seif har utdanning innen regnskap fra Allameh Tabatabaei Universitetet, der han også er professor.
Han har bakgrunn fra banknæringen, og har vært direktør og styreformann i flere iranske banker; Mellat Bank (1990–1992), Saderat Bank (1992–1995), Sepah Bank (1995–2000), Future Bank of Bahrain (2001–2003) og Karafarin Bank (2010–2013). Han var også president i Bank Melli Iran fra 2003 til 2007.
Den 2. september 2013 ble han offisielt utnevnt til sentralbanksjef for Irans sentralbank, etter at han ble innstilt av styret, og godkjent av president Hassan Rouhani. Hans hovedutfordring som sentralbanksjef ventes å være å få senket inflasjonen, som lå på ca. 40 % p.a. i 2012-13
Han er også visepresident i Det Internasjonale Handelskammer (International Chamber of Commerce).
The Company (TV-serie)

The company er en amerikansk miniserie fra 2007 som omhandler CIAs aktiviteter under den kalde krigen. Den er basert på roman med samme navn skrevet Robert Littell. Serien er skrevet av Ken Nolan.