google/wiki40b huggingface dataset:
Metodisme

Salmer

En lang rekke kjente salmetekster og salmediktere har sin bakgrunn i metodistkirkene.
Engelske Fred Pratt Green er blant metodistkirkens store salmediktere. Han er blant annet representert i Norsk salmebok nr. 98.
I norsk sammenheng er Elevine Heede fra Arendal en av metodistkirkens mest kjente salmediktere og oversettere. Hennes tekst Ånd fra himlen, kom med nåde regnes som den mest brukte åpningssalme i norske kirker og menigheter. Hun har også oversatt kjente salmer som Hvilken venn vi har i Jesus og en rekke tekster av Fanny Crosby.

Metodismen i Norge

Til Norge kom metodismen i 1850-årene. Det var sjømannen Ole Peter Petersen fra Fredrikstad som brakte metodismen til Norge. Han hadde vært i Amerika og opplevd et møte med metodistene der. Den første metodistkirken ble bygget i Sarpsborg.
Metodistkirkens årskonferanse 1902, opprettet Kristiania bymisjon. Misjonen hadde vekkelsesmøter i Kristiania og drev også filantropisk virksomhet. De ga ut tidsskriftet Byposten. Thomas Ball Barratt var prest i Første metodistkirke i Kristiania, fra 1898 -1902, og han ble leder både av bladet og bymisjonen. Det var han frem til 1907, da han gikk ut av metodiskirken og dannet den norske pinsebevegelsen. Barratt gikk ut av kirken fordi han ikke lengre delte synet på åndsdåpen med tunger som tegn (tungetale) og dåpssynet (voksendåp). Han fikk med seg bladet, Byposten, som senere ble organ for pinsebevegelsen under navnet Korsets seier. 
Pr 1. januar 2014 var det registrert 10 684 medlemmer i Norge, og det er ca. 50 metodistkirker i Norge. Biskop er Christian Alsted som er biskop for Norden og Baltikum.
Metodistkirken i Norge har inngått en avtale med Den norske kirke om at de to kirkene skal godta hverandres embeter, dåp og nattverd.
International Methodist Church Oslo, forkortet IMCO er en engelskspråklig menighet i Oslo. Hovedtyngden av medlemmene er internasjonale studenter og au pairer.

Barn og unge

Metodistkirken driver barne- og ungdomsarbeid i de fleste aldersgrupper. Blant annet et speiderarbeid, Metodistkirkens speiderkorps. Metodistkirkens barne- og ungdomsforbund tar seg av de unges interesser i menighetene. Det arrangeres søndagsskole på alle gudstjenester. Korsang har lange tradisjoner, med både barne-, ungdom- og voksenkor i regi av menighetene.
Urs Flühmann

Karriere

Urs Flühmann debuterte i VM i orientering i ungarske Zalaegerszeg i 1983. Da ble han nummer 23 på den klassiske distansen. Medalje ble det i australske Bendigo i 1985 da han som en del av det sveitsiske laget tok bronse i stafett. Flühmann tok sin første og eneste individuelle VM-medalje i franske Gérardmer i 1987. Bak gullvinner Kent Olsson og nordmannen Tore Sagvolden tok sveitseren bronse på den klassiske distansen. Han var også med på Sveits' sølvlag på stafetten i Frankrike. Urs Flühmann løp tredje etappe på Sveits' stafettlag som tok VM-gull i Marienbad i Tsjekkoslovakia i 1991. Sammen med Thomas Bührer, Alain Berger og Christian Aebersold sørget Flühmann for det første sveitsiske gullet i stafett gjennom VM-historien. Sveits fulgte opp i West Point i USA to år senere og vant stafetten for andre gang på rad. Berger var byttet ut med Dominik Humbel, ellers var laget det samme som i Marienbad. 
I 1999 var han en del av laget da Halden Skiklubb gikk til topps i en av orienteringsverdens største klubbstafetter, Tiomila.

Personlig

20. mai 2006 giftet Urs Flühmann seg med orienteringsløperen Kähti Widler. De giftet seg i Weisslingen i Sveits.
Kraft Television Theatre

Historie

Serien består av timeslange direktesendte fjernsynsteater, med nye historier i hver episode. Manusene var både skrevet spesielt til serien og basert på klassiske verk som En julefortelling og Alice i Eventyrland. Ed Herlihy (1947–1955) og Charles Stark (1955) var hallomenn for serien.
Blant regissørene som bidro i serien er Sidney Lumet, George Roy Hill, Fielder Cook og John Boulting, mens blant andre Rod Serling og JP Miller skrev manus. Serling ble belønnet med en Primetime Emmy Award for manuset til episoden «Patterns» fra 1955. En filmatisering av dette dramaet ble utgitt året etter. Skuespillere som James Dean, Janet De Gore, Colleen Dewhurst, Anne Francis, Lee Grant, Helen Hayes, Jack Lemmon, Grace Kelly, Jack Klugman, Cloris Leachman, Patrick McVey, Michael Higgins, John Newland, Paul Newman, Leslie Nielsen, Anthony Perkins, Judson Pratt, Lee Remick, George C. Scott, Rod Steiger, Joan Tompkins og Joanne Woodward hadde roller i serien.
Fra oktober 1953 sendte ABC en serie som også hadde tittelen Kraft Television Theatre. Denne serien skulle promotere Cheez Whiz, et nytt produkt fra Kraft. Kraft kansellerte denne serien i januar 1955. Den fikk da ny sponsor, endret tittel til Pond's Theater, og ble sendt på ABC fra mars 1955. Den opprinnelige Kraft Television Theatre ble produsert av reklamebyrået J. Walter Thompson frem til april 1958, da Kraft solgte rettighetene til David Susskinds Talent Associates. Tittelen ble endret til Kraft Mystery Theatre frem til serien ble avsluttet i oktober samme år. En ny serie, med tittelen Kraft Suspense Theatre, ble sendt på NBC fra oktober 1963 til juli 1965.

Bevaring av episoder

Klipp fra noen episoder er inkludert på en filmrull med klipp fra NBC fra 1947 og 1948, som bevares i Library of Congress. Flere hele episoder bevares også i Library of Congress, inkludert fem fra 1948. Manus for flere episoder fra 1947, 1948 og 1949 er blant Edmund C. Rices papirer i American Heritage Center. Manusene er skrevet av forskjellige personer, men redigert av Rice.
Notoligotomidae

Utseende

Som alle spinnfotinger er de lange og slanke insekter med korte bein og store spinnkjertler på framføttene. Hodet er forholdsvis stort, med bittesmå fasettøyne, nokså store kjever (mandibler) og perlekjede-formede antenner. Beina er forholdsvis korte, lårene noe oppsvulmede. Hannene har vanligvis vinger, hunnene er vingeløse.

Levevis

Denne familien lager sine silke-gallerier på varme, godt drenerte steder, blant annet på trestammer og bergvegger.

Utbredelse

Denne familien forekommer i Australia og i Indonesia vest til Java.
Qin Er Shi Huangdi

Liv og virke

Han var sønn av Qin Shihuangdi, den første keiser av Qin-dynastiet, men han var ikke den egentlige  kronprins. I 210 f.Kr. ledsaget han sin far på en reise øst i Kina, og under den døde brått keiseren. Etter råd fra overevnukken Zhao Gao og kansleren Li Si forfalsket han det dekret som faren hadde utferdiget – og som egentlig foreskrev at det var broren Fusu som skulle overta. Det forfalskede dekretet bestemte at Fusu skulle begå selvmord og at han selv skulle overta som keiser.
Under sin tid som keiser fikk han sluttført arbeidet med Qin Shi Huangdis mausoleum.
Som keiser maktet han ikke å stagge opprørerne som truet riket og dynastiet. Han var også så avhengig av overevnukken Zhao Gao at han raskt ble dennes marionett. I 207 f.Kr. stod dynastiet på sammenbruddets rand.  Zhao Gao fryktet da at keiseren ville komme til å gi ham alene ansvaret for miséren. Derfor sammensverget Zhao Gao seg med andre for å tvinge keiseren til selvmord.
Etter at Er Shi hadde tatt sitt liv, gjorde Zhao Gao en sønn av Fusu, Ziying, til ny konge av Qing. Kort etter tok Ziying livet av overevnukken Zhao Gao, og overgav seg ett år etter til opprøreren Liu Bang.
Kjell Kjær

Dukketeater

I 1968 medvirket Kjell Kjær som dukkespiller i oppsetningen av Mikko Matti og vennene hans, som Julian Strøm og Birgit Strøm var ansvarlige for. På scenen medvirket også Frøydis Armand og Elisabeth Strøm Henriksen.
I 1979 medvirket han i NRK Fjernsynsteatrets produksjon av stykket Sella-re-atag (Gata-er-alles). Produksjonen var et samarbeid mellom NRK og Musidra Teater. Stykket Sella-re-atag var en videreutvikling av Musidras figurteaterforestilling Hjemmebarn og Fremmedbarn fra samme år. Regien var ved Helge Reistad.
Thompson-troféet

Konkurransen om Thompson-troféet var en konkurranse i National Air Races i flyvningens glanstid tidlig på 1930-tallet. Det ble etablert i 1929, og siste løpet ble arrangert i 1961. Løpet var 10 miles langt med 50 fot høye master som markerte svingene. Den lave høyden i høy hastighet krevde stor årvåkenhet av pilotene. Da løpet ble fløyet i en lukket krets kunne publikum på tribunene lett se det meste av det spektakulære løpet
Det var to konkurranser i Thompson race. Den første var "Thompson Cup" i 1929 National Air Races gikk til vinneren av "International Free-For-All" (som var en ubegrenset klasse). Thompson Produkter (en forgjenger til TRW), et firma som handlet både med flydeler og også var et kredittvurderingsbyrå bestemte seg for å sponse en pokal skulle deles ut for de neste ti årene for en ubegrenset klasse.Troféet var tegnet av Walter Sinz og finnes nå på National Air and Space Museum. Sinz laget også et par to meter høye modeller av troféet for salgsfremmende formål. Løpene ble arrangert i de neste ti årene, siste gang i 1939. Videre løp i denne serien ble utelukket på grunn av utbruddet av andre verdenskrig.
Noradrenalin

Noradrenalin (norepinephrin) er i likhet med adrenalin et katekolamin-hormon som produseres og frigjøres fra binyremargen. Begge disse hormonene bindes til adrenerge reseptorer på målceller, og skaper i all hovedsak samme effekt som det sympatiske nervesystemet gjør. Katekolaminer dannes fra aminosyren tyrosin inne i de kromaffine cellene i binyremargen. Hormonene lagres her, og frigjøres ut i blodbanen ved nervøs stimulering fra sympatiske nervefibre.
Ute i kroppen gir katekolaminene økt puls, sammentrekning av perifere blodårevegger, frigjøring av glukose til blodet og utvidelser av bronkiolene. Dette øker blodtrykket og gir en økt oksygentransport til skjelettmuskulatur. Videre gir katekolaminene økt lipolyse av fett, økt metabolsk rate, utvidelse av pupillene, og inhibering av såkalte ikke-essensielle prosesser.
Noradrenalin fungerer også som nevrotransmitter i sentralnervesystemet og i det sympatiske nervesystemet.
Frigjøringen av adrenalin og noradrenalin stimuleres av blant annet trening, hypoglykemi, hemoragi og psykisk stress.
Johann Joseph Vilsmayr

Johann Joseph Vilsmayr (født 1663; død 11. juli 1722 i Salzburg) var en østerriksk fiolinist og komponist.
1. september 1689 ble Vilsmayr fiolinist ved hoffkapellet i Salzburg. Det kan dokumenteres at han var elev av kapellmesteren Heinrich Ignaz Biber. Vurdert ut fra fyrstbispedømmets regnskaper må Vilsmayr må ha gjort en hurtig karriere, for fra en mager månedlig begynnerlønn på 6 gulden pluss brød og vin var han i 1697 oppe i 25 gulden og oppført som kammertjener.
Det er bare kjent et trykt verk av Vilsmayr, ARTIFICIOSUS CONCENTUS PRO CAMERA, distributos in Sex Partes, seu Partias à Violino Solo Con Basso bellè imitate (Salzburg 1715). Det ble lenge antatt at formuleringen Con Basso bellè imitate betyr at det hører til en tapt bass-stemme, men på slutten av 1990-tallet argumenterte musikkviteren Pauline H. Nobes overbevisende for at det dreier seg om 6 sonater for fiolin solo og at Con Basso bellè imitate viser til stykkenes polyfone karakter. En del av stykkene krever en tidstypisk omstemming av fiolinen.
Which Witch – London Cast Album

Which Witch – London Cast Album er et musikkalbum med Dollie De Luxe, utgitt i 1993.
Sikksakkhegre

Biologi

Sikksakkhegre er en småvokst hegre som måler cirka 28–33 cm og veier omkring 123 g. Den har mørk brun og nærmest sort spettet fjærdrakt med islett av grått, men er litt lysere gulbrun spettet i buken. Nebbet er relativt kort og stilettformet. Øynene har lys gulbrun iris. Kort stjert og ganske korte, men relativt kraftige undere ekstremiteter. Kjønnene er like, men hannen har litt mer definerte spetter på undersiden.
Arten er kjent for å vagle seg på spurvelignende vis, og den er mest vokal i grålysningen og like etter soldnedgang. Habitatet består av bekker og sakteflytende mindre elver, kroksjøer, dammer og sumpområder i tropisk regnskog, inkludert llanosen. Den er også registrert i mangrover. I Venezuela finner man fuglene opp til 800 moh, men ellers er den mest vanlig under 500 moh.
Man vet svært lite om matvanene til denne arten, men den er observert når den tar fisk og flygende insekter. Den antas å være opportunistisk og mest aktiv på dagtid. Når den jakter fisk sitter den gjerne på en grein som strekker seg ut over vannflaten.
Hiroyuki Shirai

Landslaget

Hiroyuki Shirai ble tatt ut i Japans tropp til fotball under Sommer-OL 1996.
Eikanger-Bjørsvik Musikklag

Korpsfiksert

Våren 2013 ble korpset portrettert i dokumentarserien Korpsfiksert,  som fulgte korpset gjennom en sesong; fra august 2011 og fram til brass-EM i Rotterdam 2012.
Borgen skole (TV-serie)

Om serien

I 1987 søkte rundt 200 elever om å få bli en av de 21 elevene det som skulle bli 6B. Opptakene begynte allerede 4. januar 1988. Interiørscenene ble gjort i NRKs Studio 2, mens utendørsscenene ble gjort ved Ila skole ved St. Hanshaugen i Oslo. Serien var egentlig tiltenkt å hete «Klasse 6B» og ble brukt som arbeidstittel.
Tokyo Skytree

Tokyo Skytree (東京スカイツリー Tōkyō Sukaitsurī) er et 634 meter høyt tårn i Sumida-ku, Tokyo, Japan. Tårnet var verdens høyeste da det ble åpnet 22. mai 2012, 34 meter høyere enn Canton Tower i Kina. 
Et nederlandsk arkitektfirma og det japanske designbyrået Nikken Sekkei står oppført som konstruktører av tårnet.
To utsiktsplattformer, 350 og 450 meter over bakken, kan tilby panoramautsyn over verdens største by. Den har også en restaurant.
Svømming under VM i svømmesport 2015 – 100 meter fri menn

Semifinaler

Semifinalene ble avholdt kl. 17.32.
Natalie Rogoff Ramsøy

Liv og virke

Natalie Rogoff ble født inn i en russisk-jødisk immigrantfamilie i New York. Hennes far, Samuel Rogoff (1892-1984) var lærer, og hennes mor, Sarah Rogoff (1892-1968) var lærer og sanger.
I 1960 giftet Natalie Rogoff seg med sosiologen Odd Ramsøy (1924-2000), sønn av kontorsjef Frithjof Petter Ramsøy (1890-1981) og Alfhild Tveten (1893-1968). Natalie Rogoff Ramsøy og Odd Ramsøy skiltes i 1976.
Rogoff Ramsøy avla sin doktorgrad ved University of Chicago i 1950. Da publiserte hun avhandlingen Current Trends in Occupational Mobility, hvor hun skrev om sosial mobilitet i et forsøk på å avdekke hvorvidt den tiltok eller avtok i det amerikanske samfunn. Hennes forskning tilsa at den sosiale mobiliteten var forholdsvis konstant.
Etter å ha fullført doktorgraden, arbeidet Rogoff Ramsøy som lærer og forsker ved flere amerikanske universiteter, deriblant Columbia University i New York. Ved Columbia forsket Rogoff Ramsøy på sosial lagdeling og mobilitet, profesjoner og utdanning – blant annet i samarbeid med S.M. Lipset og Robert K. Merton.
I 1967 flyttet Rogoff Ramsøy til Norge, hvor hun spilte en viktig rolle som redaktør av den første utgaven av samleverket Det norske samfunn (utgitt 1968). I 1967-68 ble hun ansatt som førsteamanuensis i sosiologi ved Universitetet i Oslo, før hun i 1968 ble tilsatt som den første direktør for det nyopprettede Institutt for anvendt sosialvitenskapelig forskning (INAS) (INAS ble senere en del av forskningsinstituttet NOVA). 
Rogoff Ramsøy var direktør ved INAS fra 1968 til 1981, og var en sentral drivkraft i etableringen og utviklingen av senteret, blant annet ved at hun tok initiativ til, og ledet, den såkalte Yrkeshistorieundersøkelsen i 1972. Dette forskningsprosjektet analyserte yrkeshistoriene til norske menn født i 1921, 1931 og 1941, for å undersøke graden av sosial mobilitet. Undersøkelsen er ansett som et enestående internasjonalt arbeid, og la grunnlaget for samleverket Sosial mobilitet i Norge (utgitt i 1977), der norske samfunnsforskere presenterte analyser av ulike samfunnssektorer.
Rogoff Ramsøy medvirket til at innsamlet statistisk materiale materiale i større grad ble tilgjengeliggjort for forskningsformål, blant annet gjennom oppbygningen av Folketellingsdatabanken ved Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste.
Rogoff Ramsøy fortsatte å jobbe som forsker ved INAS frem til 1994, og hadde samtidig en bistilling som professor II ved Institutt for sosiologi ved Universitetet i Oslo fra 1978 til 1987, hvor hun var både lærer og veileder for flere kull av studenter og yngre forskere.
Rogoff Ramsøy flyttet tilbake til USA da hun ble pensjonert i 1994, og døde der 18. januar 2002.
KRUD

KRUD er en tidligere Linuxdistribusjon fra USA som var basert på Fedora. Distribusjonens ble oppdatert hver måned og var tilgjengelig på CD og DVD.
Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøene GNOME, KDE og Xfce. Distribusjonen støttet datamaskinarkitekturen 32-biter x86.
Versjon FC2 ble lansert 1. september 2004.
Hestmannøy

Hestmannøy, eller Hestmannen, er ei øy i Nordland fylke. Den er 13,6 km² stor, og det bor ca. 50 fastboende på øya. Hestmannøy er delt mellom to kommuner: Den nordlige halvdelen (Storselsøy) tilhører Rødøy kommune, mens den sørlige halvdelen (Hestmona) tilhører Lurøy kommune. Landskapet på øya domineres av de to fjellene Hestmannen (571 moh.) og Ambota (318 moh.). Polarsirkelen krysser den nordlige delen av øya.
Viktigste næringsvei på Hestmannøy er landbruk. Øyas eneste skole er Hestmannøy skole, som for tiden er under administrasjon av Selsøyvik skole.
Gamle sagn er knyttet til øyas navn og form.

Annet

DS «Hestmanden» har sitt navn etter Hestmannøy.
Øya har også historisk hatt navnet Hestmona, men i dagligtale er dette navnet ikke lenger i bruk.
Bates College

Rangeringer

U.S. News & World Report rangerte Bates College som nummer 19 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 70.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 30 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.
Bates College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.
Josh Radnor

Oppvekst

Radnor ble født i Bexley i Ohio, og er sønn av Alan Radnor, en advokat. Han vokste opp i Bexley, en forstad til Columbus, hvor han gikk på en rekke jødiske skoler (inkludert Columbus Torah Academy). Radnor ble uteksaminert fra Bexley High School og gikk Kenyon College, hvor skolens teateravdeling gav ham Paul Newman-prisen, oppkalt etter skolens mest berømte elev. Radnor er «Master of Fine Arts» i skuespill fra New York University Tisch School of the Arts. 
Radnor bor i Los Angeles og dater skuespillerinnen Lindsay Price som spilte hovedrollen i den kansellert TV-serien Lipstick Jungle og Eastwick.
Tibellus maritimus

Utseende

Tibellus maritimus er en langbeint edderkopper. Kroppen er ganske flattrykket og er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene er ganske små.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppenes genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Tibellus maritimus er en aktiv jeger og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. Den lever i vegetasjonen på blad. Den kan være godt kamuflert når den sitter stille, langstrakt, med beina samlet. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene og selv vokter over dem til de klekkes.
Huan He

Huan (kinesisk: 洹河; pinyin: Huán Hé), eller Anyang-elven (安阳河), er en elv i provinsen Henan i Kina, og er del av elvesystemet til Haifloden. Elven har sitt utspring nord i fylket Linzhou i nordvestre Henan, og flytter inn i elven Wei nær Neihuang fylke nordøst i provinsen.
Utgravningsfeltet Yinxu, i landsbyen Xiaotun innenfor byprefekturet Anyang ved elvens sødre bredd, er blitt identifisert som Shangdynastiets siste hovedstad, og var bebodd mellom det 13. og 11. århundre før Kristus. En by med bymurer og tempelkompleks funnet i Huanbei på elvens nordre bredd rett overfor Yinxu, var bebodd i annen den av det 14. århundre f.Kr., og ble ødelagt omtrenr da Yinxu ble bygd.
Elvens navn, Huan 洹, har vært i bruk siden minst 1000 år f.Kr. Skrifttegnet 洹 er blitt funnet både på orakelbein og bronsekar.
Lucien Petit-Breton

Biografi

Han ble født i Bretagne i Frankrike, men flyttet som 6-åring til Buenos Aires i Argentina med sine foreldre, og fikk argentinsk statsborgerskap. Sykkelkarrieren startet da han 16 år gammel vant en sykkel i et lotteri, og han fant raskt ut at det var banesyklist han ville bli. Hans far var urmaker, og ønsket at hans sønn skulle få seg en «ordentlig» jobb. For å skjule deltakelsen i sykkelritt overfor faren tok han etternavnet Breton når han registrerte seg til løp. Dette endret han senere til Petit-Breton, da det fantes en annen syklist med navn Lucien Breton.
Hans første store seier kom i det argentinske mesterskapet i banesykling. I 1902 ble han innkalt til den franske hær og flyttet tilbake til Frankrike. To år senere vant han Boule d'Or, en viktig konkurranse innen banesyklingen. I 1905 slo han timerekorden på bane i Paris med en gjennomsnittsfart på 41,110 km/t. Samme år deltok han i sine første landeveisritt og kom på andreplass i Tour de France.
I 1907 og 1908 vant han Tour de France, og ble med dette den første som hadde vunnet rittet to ganger. I 1907 vant han også den første utgaven av Milano–Sanremo, og i 1908 vant han Paris–Brussel, som ble hans siste store seier. Utbruddet av første verdenskrig markerte slutten på hans karriere, da han gikk inn i den franske hæren.
Han døde i 1917 etter å ha blitt påkjørt av en bil nær Troyes.
Molins fontene

Molins fontene er en fonteneskulptur i bronse som står i Kungsträdgården i Stockholm.
Fontenen er utført av Johan Peter Molin (1814–1873) og ble avduket 25. september 1873 etter Molins død. Fontenen er omgitt av seks svaner og er dekket med figurer fra nordisk mytologi: Nøkk og Æge med ektefellen Rån og deres døtre. Den er plassert der den tidligere Näckströmmen ble forenet med Norrström.
Rundt fontenen vokser det pil av arten Salix elegantissima som på grunn av sin nærhet til fontenen kalles fontänpil på svensk.
Molin fikk bestilling på fontenen våren 1866. Han utførte den i gips til Stockholmsutstillingen 1866 og den ble utstilt som midtgruppe i den store utstillingshallen. Den store hallen lå omtrent hvor dagens fontene står. Den ble en stor suksess og det ble bestemt at man skulle utføre en bronseutgave etter at det hadde blitt foretatt en pengeinnsamling til formålet.
Oppdraget med å støpe fontenen ble gitt til kunststøperiet Lenz-Heroldt i Nürnberg som hadde en filial i Stockholm. Innsamlingen til fontenen gjorde at man kunne starte arbeidet i 1871. Imidlertid måtte både Stockholm by og kunstneren selv skyte inn kapital. Man begynte med støpingen på Kungliga Myntet under ledelse av Georg Heroldt som var deleier i støperiet i Nürnberg og leder for støperiets filial i Stockholm. Etter en dødsulykke 28. juli 1871 da et metallstykke falt over Georg Heroldt, fortsatte arbeidet i Nürnberg.
Otto Meyer var med som lærling både i Stockholm og Nürnberg.
St. Hallvard Håndballklubb

Historikk

Klubben ble stiftet i 2008 som en samarbeidsklubb mellom Reistad, Lier og ROS. Det ble samtidig inngått partnersamarbeid med Drammen Håndballklubb, for å gi de beste spillerne utfordringer på eliteserienivå.