Ørland kirke

Kirkebygget

Byggverket er i stein og har 370 sitteplasser. Det er to gallerier i kirka. Kirka er uforholdsmessig kort og bredt langhus. Murene er fra middelalderen, men intet av det opprinnelige inventar er bevart. Kirkens treinteriør ble gjenreist i 1855 etter en brann året før. Enskipet betyr at kirka har bare et rom som går rett fram. Koret i øst er smalere enn kirkerommet. Veggene er hvitkalkete gråsteinsmurer som er ca. 2 meter tykke.
Vinduer: Vestveggen i skipet har 2 stor rundbuevinduer i gallerihøyde og 2 mindre rundbuevinduer. Sørveggen har 3 store rundbuevinduer som er satt tett sammen. Korets sørvegg har 2 litt mindre rundbuevinduer i litt større avstander seg imellom.
Kirketårnet har 8-kanter klokkehus med høyt pyramidetak med svakt svungne flater. Det er to kirkeklokker fra 1862 og 1907

Altertavle

I 1916 tilbød to ørlendinger som var brødre å gi en pengegave til anskaffelse av en altertavle i Ørland kirke. Det var kjøpmannen Ingolf Sverre Iversen og tannlegen Thorleif Kramer. Som motiv er tenkt benyttet det samme som ved Johanneskirkens altertavle i Bergen (Kristus i bønn). Et par år før pengegavenfra de to brødrene ble tilbudt, var Ole Jakobus Traasdahl blitt sogneprest i Ørland. Han forsøkte nå å få kyndig veiledning om utsmykningen av kirken og henvendte seg til domkirkearkitekt og billedkunstner Gabriel Kielland i Trondheim om saken. Gabriel Kielland laget et utsmykningsutkast, og foreslo bl.a. å skifte ut vinduet i korets østvegg med et glassmaleri. Han utarbeidet også et forslag til billedmotiv her. Det ble kalt ”Kristi oppstandelse”. Glassmaleriet til det runde vinduet var ferdig først. Det ble montert sent på høsten 1918. Deretter gikk det tre år før bildet til altertavlen ble mottatt, d.v.s. høsten 1921. Men altertavlemotivet ble nok et annet enn det donatorene opprinnelig hadde tenkt seg: Bildet viser Jesu døde legeme etter nedtakelsen fra korset. Den døde er omgitt av tre kvinner som sørger over ham. Bildet kalles ” Kristi begråtelse”.
To treskulpturer ble festet oppå rammen. Den ene, Moses med lovens to tavler. En øverst på hver side av rammen. Øverst til venstre ble (Den gamle pakts side). Øverst på høyre side (Den nye pakts side) Den andre skulpturen er døperen Johannes i sin kamelhårskappe med et lam på armen og en hyrdestav i sin høyre hånd.
Daniel Skipnes fra Aure hadde alt malerarbeid i forbindelse med oppussingen av kirken på 1920-tallet. Han malte også rammen på altertavlen. Fargen som ble valgt, var opprinnelig litt annerledes enn dem rammen fikk ved en seinere overmaling. De stiliserte ranken på rammen vanger først malt med mørk farge mot lys bagrunn. Også eggstaven på gesimsen i underkant av selve bildet hadde lys farge. Det samme gjaldt bakgrunnen for rankene i frisen. Under bildet hadde rammen et rektangulært mørkt felt med plass til et bibelvers med referanse til bildemotivet. Joh. 12, 24 " Når kornet faller i jorden og dør, bærer det megen frukt" ble valgt til å stå i den tomme fyllingen.
Det ble en rekke ganger diskutert hvorvidt Kiellands maleri var av en slik karakter at det passet inn i den gudstjenestelige formidling man mente kirkerommet i sin helhet burde være med på å underbygge.

Kirkegård

Kirkegården har minnesmerker over russiske og jugoslaviske falne fra annen verdenskrig, over ordfører og stortingsmann Jakob T. Hoff, stortingsmann Anders Nilsen Næsset og skytterlagsleder Kåre Hovde. Hannah og Hans Ryggen er gravlagt på kirkegården.