google/wiki40b huggingface dataset:
De frie franske styrker

De frie franske styrkene (fransk: Forces Françaises Libres) var det Frie Frankrikes eksilregjerings militære styrker under andre verdenskrig.
Etter at Frankrike hadde kapitulert og blitt okkupert av Tyskland ønsket ikke Charles de Gaulle og andre franske politikere å erkjenne nederlaget og den våpenstillstandsavtalen som ble undertegnet med tyskerne, og oppfordret i stedet sine landsmenn til å fortsette kampen. Styrkene ble rekruttert fra de franske styrkene som ved krigsutbruddet befant seg i Storbritannia, fra franskmenn og franske militære styrker som evakuerte til Storbritannia etter kapitulasjonen, men også fra de franske koloniene, særlig (Tsjad, Kongo, Kamerun og flere) som sluttet seg til de Gaulle. Majoriteten av det Frie Frankrikes tropper bestod av soldater med annen etnisk bakgrunn enn franskmenn. Omkring 65 % var fra Vest-Afrika.
I begynnelsen var det Frie Frankrikes betydning mer psykologisk enn militær, men de frie franske styrkene ble etter hvert med omfattende. De deltok i befrielsen av Libya, og gjorde i juni 1942 betydelig innsats ved Bir Hakeim da disse styrkene oppholdt de tyske styrkene slik at de britiske og samveldestyrkene kunne omgruppere foran Det første slaget om El Alamein. Også i eksempelvis Eritrea, Syria, Tunisia og Italia bidrog de frie franske styrkene til den allierte krigsinnsatsen.
Da Italia kapitulerte  med i september 1943 befridde de frie franske styrkene Korsika og Elba, før de senere ble satt inn i frigjøringen av selve Frankrike. General de Gaulle ønsket at hans franske styrker skulle innta et frigjort Paris. Eisenhowers stabssjef, major General Walter Bedell Smith, insisterte da (i 1944) på at det skulle være avdelinger med bare hvithudete soldater. På den tiden var USAs styrker segregert og tillot ikke at svarte og hvite kjempet side om side. Det fantes ingen helt hvite franske avdelinger og den allierte overkommandoen insisterte da på at svarte soldater skulle byttes ut med hvite fra andre avdelinger. Heller ikke dette var mulig å få til og de mest mørkhudete ble da byttet ut med soldater fra Syria og Nord-Afrika. Det var også spanske borgere i avdelingene som inntok Paris.
Frank Ådahl

Bakgrunn

Bandet Edin-Ådahl ble grunnlagt i 1978. Bandet bestod av hans eldre bror Simon samt brødrene Bertil og Lasse Edin. Bandet ga ut elleve album inntil det ble oppløst i 1994. Bandet vant svenske Melodifestivalen i 1990 med låten «Som en vind». Frank Ådahl deltok også som soloartist i Melodifestivalen i 1996, med låten «Tårar från himlen». Låten «Kärleken finns överallt» skrev han til den svenske sangeren Helena Eriksson, som hun deltok med i Melodifestivalen i 1998. Frank Ådahl har også deltatt som korist i norske Melodi Grand Prix i årene 1986–1988, og han koret for Karoline Krügers «For vår jord» i Eurovision Song Contest 1988.
Sammen med sin bror Simon Ådahl, ga de ut flere innspillinger under navnet Ådahl. 
Frank Ådahl har gitt stemme til svenske dubbete tegnefilmer, blant annet har han gitt stemme til den voksne løven Simba i Løvenes konge og elefanten Mumfie.
Escenic

Escenic er et programvareselskap som -- i sammarbeide med sitt moderselskap, CCI Europe -- utvikler multi-kanal publiseringsplatformer for media- og merkevarehus. Escenic og CCI er utviklere av publiseringssystemet CUE som benyttes av mediahus til å publisere til nettet, smarttelefoner, sosiale medier, apper, til print med mer.
Escenic har sitt hovedkvarter i Oslo, og har også en utviklingsavdeling i Dhaka, Bangladesh.
History
Escenic ble grunnlagt i 1999 for å levere content management systemer (CMS) til medieselskaper som ville publisere til nettet. I 2008 ble Escenic kjøpt av Vizrt, som solgte selskapet til CCI Europe i 2013. Sammen har Escenic og CCI utviklet CUE, et verktøy for å lage og distribuere nyheter og annet, som ble lansert i 2016.
620-årene

570 | 580 | 590 | 600 | 610 ◄ 620 ► 630 | 640 | 650 | 660 | 670

-- 620 -- 621 -- 622 -- 623 -- 624 -- 625 -- 626 -- 627 -- 628 -- 629
Tiårsoversikt
Paul Kräusslich

Paul Kräusslich (født omkring 1862 i Stettin, daværende Tyskland) var en omreisende filmfremviser. Kräusslich ble en viktig kulturperson i Distrikts-Norge. I filmens første år reiste han rundt i landet og viste frem film, og han ble for Nord-Norge hva Johan Widnes var for Østfold. Kräusslich viste utenlandske filmer. Selv festet han mye til film, alt fra fisket i Lofoten til verdensmesterskapet på skøyter. Han dokumenterte kroningen av kong Haakon VII og dronning Maud i Nidarosdomen i Trondheim, og han viste frem filmen allerede tre timer etter begivenheten. I 1908 hadde han også æren av å få vise film for kongefamilien mens de bodde på Stiftsgården. Han slo seg etterhvert til ro der i byen, hvor han grunnla flere kinoer, blant andre Kräusslich Kinematograf i 1906 og Kosmorama Theater i 1910.
Tip-Top

Tip-Top er en nicaraguansk restaurantkjede som spesialiserer seg på kylling. Den blei grunnlagt i 1959, og har hovedkontor i Managua. Den har i overkant av førti restauranter i Nicaragua, og tre i Costa Rica.
Bagateller

Bagateller er et musikkalbum med Folk & Røvere, utgitt i 2002. Albumet lå 1 uke på VG-lista og endte med 40.-plass som beste plassering.
Administrasjonsrådet

Administrasjonsrådet var det sivile styringsorganet i den tyskokkuperte delen av Norge under andre verdenskrig fra 15. april til 25. september 1940.
Høyesterett opprettet Administrasjonsrådet for å lede den norske siviladministrasjonen etter at det var klart at Vidkun Quislings kupp-regjering manglet støtte både hos tyskerne, som hadde angrepet Norge 9. april, og i det norske samfunnet. Quisling, leder i Nasjonal Samling (NS), var motstander av å oppgi makten til Administrasjonsrådet, men kunne lite gjøre uten støtte fra Curt Bräuer, Hitler-Tysklands sendemann i Norge 1939–1940.
Det var Administrasjonsrådet som 15. juni 1940 opprettet en grensesone ved svenskegrensen der alle voksne måtte ha grenseboerbevis eller passerseddel for å oppholde seg. Hensikten var å gjøre det vanskeligere å komme seg over til Sverige.

Forhandlingene

Fra den 12. april ble det i Oslo fra  flere forskjellige sider satt i gang aksjoner for å få avsatt regjeringen Quisling og å få i stand en sivil administrasjon i de okkuperte områdene. Etter flere møter og forhandlinger vedtok Høyesterett høyesterettsjustitiarius Paal Berg sitt forslag om å opprette et administrasjonsråd. Ett flertall på 7 dommere stemte for, 4 dommere stemte for et forslag om at oppnevnelsen måtte godkjennes av kongen. Dommerne Næss og Schjelderup stemte i mot alle tiltak fra høyesterett.
Om kvelden den 15. april etter forhandlinger i den tyske legasjonen mellom Curt Bräuer, utsendinger fra det tyske utenriksdepartementet og høyesterettsjustitiarius Paal Berg ble Administrasjonsrådet proklamert. Samtidig måtte Paal Berg takke Quisling for at han trådte tilbake som Regjeringssjef.
Den 24. april ble det opprettet et Rikskommissariat for de besatte norske områder  Josef Terboven innsatt som Rikskommissær og i førerordrens paragraf 2 fikk Rikskommisæren rett til å utøve sin forvaltning gjennom Administrasjonsrådet.
For å erstatte Administrasjonsrådet ble det i juni 1940 startet forhandlinger om et Riksråd.
Administrasjonsrådets vedtak ble kunngjort i Bestemmelser av Administrasjonsrådet.

Oppløsningen

I en radiotale 25. september 1940 oppløste Rikskommissær Josef Terboven Administrasjonsrådet. Administrasjonsrådet ble erstattet av Terbovens «kommissariske» statsråder.
Bislett 50 km 2016

Ultraløpet Bislett 50 km 2016 ble arrangert 20. februar 2016. Løpet var 50 km langt.
Løpet var begrenset til 230 deltakere. I herreklassen startet 149 deltakere, hvorav 111 fullførte. I kvinneklassen startet 49 deltakere, og 34 fullførte.
Hotzenwald kraftverk

Hotzenwald  kraftverk, også kjent som Wehr pumpekraftverk, er et pumpekraftverk i Baden-Württemberg i det sørlige Schwarzwald ved elva Wehra rundt 8 km nord for grensa til Sveits. Det ligger i Hotzenwald – et skogbevokst høydedrag nord for Rhinen. 
Det består av et system med en demning, et bekkenreservoar og et vannkraftverk og har en installert vannkraftkapasitet på 992 MW. Første turbin ble installert i 1975.
Kraftverket nytter vannkraft fra to kunstige reservoarer. Det øvre reservoaret, Hornbergbecken, er et kunstig, elliptisk bekken i betong oppe på høydedraget Hornberg på 1 016 moh. øst for Wehr. Det har en lengde på 700 m og 4,4 m³ volum og er under sanering. Det har ingen naturlige tilløp og blir kun fylt når kraftverket er i pumpedrift. 
Det nedre reservoaret er oppdemmet i elva Wehra 3 km nord for sentrum av småbyen Wehr, og reguleres av den 40 meter høye og 250 meter lange Wehrademningen. Dette reservoaret har et volum på inntil 4,1 millioner m³. 
Rundt 500 m mot sørøst er Hornbergbecken II prosjektert med 1 000 meters lengde og 9 millioner m³ volum, det skal etter planen tas i bruk 2019 sammen med Atdorf pumpekraftverk. Det skal bygges ut ytterligere et reservoar på 9 millioner m³ – Haselbecken – sør i Hotzenwald med en 520 meter lang demning, dette skal også betjene Atdorf pumpekraftverk.
Slaget ved Vouillé

Slaget

Klodvigs frankiske hær ble sinket av den regnsvulmete elven Vienne, likevel greide frankerne å komme på vestgoterne sør for Vouillé. Med sine bueskyttere og missiler stasjonert i bakenden av hæren, sendte Klodvig resten av hæren framover i angrep for å komme i direkte nærkamp med vestgoterne. I løpet av denne kampen ble Alarik drept, etter signende av Klodvig selv, og da vestgoterne oppdaget at deres leder var død, brøt de sammen og flyktet.

Etterspill

Etter Klodvigs suksess i dette kampen utnevnte den bysantinske keiser Anastasios I ham til æreskonsul og patrisier (ikke konge). Slaget tvang vestgoterne til å trekke seg tilbake til Septimania, en liten stripe av land langs middelhavskysten av det som dagens sørlige Frankrike, som de fortsatte holde kontrollen over. Mens suksessen ved Vouillé gjorde det mulig for frankerne å ta kontrollen over den sørvestlige delen av Frankrike og erobre Toulouse, som ble gjort til et frankisk kjerneområde og hvor de frankiske kongene også bodde. Alariks illegitime sønn Gesalek forsøkte å organisere et motangrep på Narbonne, men han ble avsatt og til sist drept da Narbonne ble erobret av styrker fra Burgund, allierte av frankerne. De holdt Narbonne fram til 
Frankiske Aquitania, som tidligere var forbundet med hispanisk-romerske handelsruter og territorier, ble en isolert utpost, sett ut fra mangelen på handel på 600- og 700-tallet.
Gästgivars

Dekorasjoner

I festbygningen finnes sjablongmalerier av Jonas Wallström (1798-1862) fra 1840-tallet. Jonas Wallström kom selv fra Vallsta, tettstedet hvor Gästgivars ligger og er en av de kjente hälsingemålarna. Blant maleriene finnes originalen til det velkjente tapetet Gästgivartapeten fra Duro som har fått sitt navn etter gården og som har blitt trykket fra 1960-tallet.

Aktivitet

Gjestgiverivirksomheten pågikk på 1600- og 1700-tallet og opphørte når den siste gjestgiveren døde i 1766. Arbrå hemslöjdsförening har brukt herrstugan til sine aktiviteter på sommerstid siden 1952. Herrstugan kalles vanligvis Hemslöjdsgården.
Idrettsgallaen 2013

Idrettsgallaen 2013 var en seremoni der Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité hedrer de største idrettsnavnene og beste prestasjonene, samt andre som gjorde en stor innsats for norsk idrett i 2012.
Hovedjuryen bestod av Jarle Aambø (leder), Karen-Marie Ellefsen, Hanne Haugland, Else-Marthe Sørlie Lybekk, Arnfinn Vik, Kjetil André Aamodt og Jan-Erik Aalbu. For første gang deles prisen for Årets funksjonshemmede utøver i en for kvinner og en for menn.
Prisutdelingen ble avholdt i Nordlyshallen på Hamar den 12. januar 2013 og gikk direkte på NRK. Programledere var Haddy Njie og Anne Rimmen, som året før. I tillegg var det etablert studio for sending fra Ruhpolding der skiskytterlandslaget oppholdt seg.
Kulturelle innslag i seremonien var ved Jonas Alaska, Silya Nymoen og Sirkus Eliassen. Kingwings Crew danset med Nasjonalballetten, samt innslag fra artistene som deltok på NRKs program Stjernekamp høsten 2012. De tidligere idrettsutøverne Marit Strømøy (vokal), Ole Klemetsen (gitar og vokal), Iver Horrem (elgitar og vokal) og Johan Remen Evensen (bass) stod sammen fremførte AC/DC sin låt You Shook Me All Night Long.
Hiroki Mizumoto

Japans herrelandslag

Hiroki Mizumoto spilte fem landskamper for Japans herrelandslag.
Xiao'erjing

Xiao'erjing (kinesisk: 小儿经, pinyin: Xiǎo'érjīng; شِيَوْ عَر دٍ, eller xiaojing) er den varianten av det arabiske alfabet som benyttes for å skrive kinesisk og andre sinittiske språk. Skriften ligner noe på den som benyttes for å skrive uigursk. Xiao'erjing, som har flere forskjellige navn på forskjellige språk, benyttes primært av huikinesere.
Skriften skiller seg fra vanlig arabisk ved noen ekstra egne tegn, noen lån fra persisk, noen modifiserte tegn, samt i det at vokaltegn alltid skrives ut.
Charles Messier

Bakgrunn

Messiers fødeby Badonviller var hovedstad i fyrstedømmet Salm. Han var det sjette av tolv barn av tjenestemannen Nicolas Messier. Seks av hans søsken døde som barn. Hans interesse for astronomi ble vakt allerede i 1744, da han kunne observere den store sekshalede kometen C/1743 X1.

Karriere

Messier startet karrieren som assistent for en annen fransk astronom – Joseph-Nicolas Delisle, i 1751. I forbindelse med forutsigelsen av Halleys komets tilbakekomst i 1758 ble Messier interessert i kometer, og var året etter blant de første som observerte den. I alt oppdaget Messier minst 13 kometer og gjenoppdaget eller var uavhengig «medoppdager» av ytterligere syv kometer. 
I 1758 antok Messier feilaktig at Krabbetåken var en komet. For å unngå lignende feil i fremtiden, og dermed lette arbeidet med å lete etter kometer, påbegynte han sin berømte katalog. Krabbetåken ble dermed det første objektet (M1) i Messiers katalog. 
I dag er det ingen som husker kometene Messier oppdaget, men han er udødeliggjort gjennom galaksene som har fått M i navnet sitt etter ham. Mest kjent er nok galaksen M87 i sentrum av Virgo-hopen.
Hans kones begravelse fralurte ham viktig tid til kometjakt, slik at Jacques Montaigne ble den som fikk øye på den aktuelle kometen i stedet. Da en kondolerende gjest uttrykte sin medfølelse i anledning konens død, skal Messier fortvilt ha sagt: «Jeg hadde oppdaget tolv, hvorfor skulle Montaigne frarøve meg den trettende!» Trolig var det gjestens ansiktsuttrykk som røpet at han hadde sagt noe galt, for han rettet seg selv forskrekket: «Akk, den stakkars kvinnen!» 
Et stjernebilde var oppkalt etter Messier. Det lå ved siden av et stjernebilde som også er blitt avskaffet, kalt «Rangifer reinsdyret».
Belgisk mesterskap i friidrett 1899

Belgisk mesterskap i friidrett 1899 ble arrangert 11. juni 1899, i Jubelpark i Brussel. Dette var det ellevte belgiske mesterskapet i friidrett som ble arrangert, og sju øvelser stod på programmet. Høydehopp var for første gang en del av programmet. Mesterskapet var kun for menn.
Johan I av Brandenburg

Johan I av Brandenburg (tysk skrivemåte: Johann) (født ca. 1213, død 4. april 1266) var sammen med sin bror Otto III av Brandenburg markgreve av Brandenburg fra 1220 til sin død.

Liv

Johan var sønn av Albrekt II av Brandenburg og Mathilde von Groitzsch (1185–1225). Han giftet seg med Sophie av Danmark (1217–1247), datter av Valdemar II og Berengária i 1230 og etter hennes død med  Jutta av Sachsen (? –1266), datter av Albrecht I av Sachsen og Agnes av Østerrike  (1206–1238).
Han fikk seks barn Sophie av Danmark blant dem Johann II av Brandenburg (1237 (?)–1281) og Otto IV av Brandenburg. Med Jutta av Sachsen fikk han fire barn og blant dem var Agnes av Brandenburg, som ble gift med Erik Klipping
Cahora Bassa-demningen

Cahora Bassa-demningen er det sørlige Afrikas største demning og vannkraftverk, og demmer opp regionens største kunstige innsjø – Cahora Bassa. Kraftverket ligger i provinsen Tete i Mosambik, ved Zambezi-elva. Byggingen av Cahora-Bassa-demningen ble satt i gang i 1969, og fyllingen av demningen startet i desember 1974. Installert kapasitet er 2 075 MW, men maksimal produksjon er normalt 1 760 MW. Den blir drevet av Hidroelectrica de Cahora Bassa.
Innsjøen er på 2700 km² med gjennomsnittsdybde 20,9 m, og det demmes opp en vannmengde på 65 km³ (65 milliarder m³). Demningen er 165 meter høy og 303 meter lang. 
Cahora Bassa-demningen er en av de tre betydelige demningene i Zambezi-elvesystemet, de andre er Kariba-demningen og Itezhi-Tezhi-demningen. Itezhi-Tezhi ligger ikke på hovedstrømmen til Zambezi, men på bielva Kafue. 
Siden demningen ble satt i drift, har Zambezi fått en langt mer regulert flyt.
Læsebog i Modersmaalet

Læsebog i Modersmaalet (uformelt også «Pauss og Lassen») var et innflytelsesrikt læreverk for folkeskolen, opprinnelig utgitt av Bernhard Cathrinus Pauss og Hartvig Lassen i 1884. Verket etablerte en varig læreboktradisjon for folkeskolen og utkom siden i en lang rekke reviderte utgaver. De tidlige utgavene av Pauss og Lassens lærebok representerte fremfor alt kontinuiteten fra den danske litterære tradisjon og den såkalte «byskoletradisjonen» blant norske lærebøker, i motsetning til Nordahl Rolfsens Læsebog for Folkeskolen, som utkom åtte år senere med et mer patriotisk program som representerte et sterkere brudd med den danske tradisjonen. I Læsebog i Modersmaalet får vi «den siste store parade av dansk litteratur i barneskolens lesebøker, samtidig som vi skimter konturene av den norske litterære gullalder».
Verket ble senere utgitt i reviderte utgaver av Pauss og Andreas Martin Corneliussen og etter Pauss' død av Corneliussen og Olaf Ellefsen. Pauss og Lassens utgave kom i forholdsvis høye opplag, men ble mest brukt i byskolene og dominerte i Christiania og Trondhjem, mens Nordahl Rolfsens bok senere dominerte på landet. Den omarbeidede utgaven ved Corneliussen og Ellefsen tok sikte på å ta opp konkurransen med Rolfsen for å bli breddeverket i norsk skole. Etter at Steenske forlag overtok rettighetene til verket gav forlaget i perioden 1921–26 Mathilde Munch og Sven Svensen i oppdrag å revidere verket. Den reviderte utgaven ble utgitt under tittelen Hjemme og ute (senere Heime og ute), som i løpet av få år ble leseboken for rundt halvparten av norske skolebarn. Flere senere lærebøker står i tradisjonen etter Pauss og Lassen.
Det var den reviderte læreboken av Pauss og Corneliussen som gjorde bl.a. novellen Ittno' knussel av Barbra Ring kjent.
Reykjanes kraftverk

Reykjanes kraftverk (islandsk Reykjanesvirkjun, også benevnt Suðurnes kraftverk) er et geotermisk kraftverk på Island. Det er beliggende sydvest på Island på halvøya Reykjanes. sørvest for hovedstaden Reykjavík. Kraftverket eies av HS Orka.
Energiproduksjon fra kraftverket startet i mai 2006, og anlegget styres fra det nærliggende Svartsengi kraftverk. Det produseres kun elektrisk energi, og installert effekt er 100 megawatt (MW) fordelt på to dampturbiner.
Aide-mémoire

Aide-mémoire eller pro memoria eller memorandum er i diplomatiet et notat som overleveres etter at en sak er tatt opp muntlig av representanter for to stater. Notatet inneholder de punkter samtalen har tatt opp og er uten formaliteter som adressat, hilsning og underskrift.
Tibetokanauriske språk

Tibetokanauriske språk, også kalt vestlig tibetoburmansk, er en foreslått klassifisering av en gruppe sinotibetanske språk. Språkfamilien består av tibetiske språk og dialektklyngen kinaurisk. Kinaurisk er også betraktet som en underavdeling av vesthimalayiske språk, som igjen er en undergruppe av den foreslåtte familien Rungspråk.
Idd og Marker len

Idd og Marker len (Ide og Marker Lehn) var en administrativ enhet (underlen) i dagens Østfold fra middelalderen til slutten av 1600-tallet. 
Ved lensavviklingen i 1670-årene inngikk det meste av Idd og Marker len i Idd og Marker fogderi, unntatt Rødenes som inngikk i Rakkestad, Heggem og Frøland fogderi, som begge inngikk i Smaalenenes amt.
Ciudad del Este

Ciudad del Este (spansk for «Østbyen») er den nest største byen i Paraguay. Den ligger ved Paranáelva helt øst i landet, på grensa til Brasil og Argentina, i triangelet som kalles Trippelgrensa. Byen er hovedstad i departementet Alto Paraná. Den har rundt 320 000 innbyggere (2008).
I Ciudad del Este ligger hovedkvarteret til selskapet som driver Itaipu-demninga. Den har også et stort markedsområde hvor det blant annet selges billige elektroniske varer og et stort antall kjøpesentere. Byen har mye turisme, både på grunn av grensehandelen og nærheten til Iguazúfallene.
Byen blei grunnlagt i 1957 under navnet Puerto Flor de Liz. Den bytta seinere navn til Puerto Presidente Stroessner, før den fikk det nåværende navnet i 1989.
Guaraní internasjonale lufthavn ligger i Ciudad del Este. Vennskapsbrua over Paranáelva forbinder byen med den brasilianske byen Foz do Iguaçu.
Trofékone

En trofékone (etter engelsk throphy wife) er et spøkefullt kallenavn på en fysisk attraktiv kvinne som har giftet seg med en materielt vellykket mann. Begrepet brukes gjerne om en rik, vellykket mann som skiller seg fra sin første hustru, ofte med et generøst skilsmisseoppgjør, for å gifte seg med en ny, mye yngre kvinne. I noen tilfeller gjentar mønsteret seg med flere ekteskap.
Fenomenet med trofékoner har interessert antropologer fordi det kan sees som en form for seriemonogami, og noen hevder at det er analogt med polygami i andre samfunn.
Begrepet brukes ofte for å antyde at det for mannen er en måte å vise frem sin velstand og suksess for andre.
Ekteskapet mellom den tidligere Playboy-modellen Anna Nicole Smith og oljemagnaten J. Howard Marshall er et ekstremt eksempel på dette fenomenet. Da de giftet seg, var han 89 år gammel, mens hun var 26.
César Chávez

César Estrada Chávez (født 31. mars 1927 i Yuma i Arizona i USA, død 23. april 1993 i San Luis i Arizona i USA) var en fagforeningsleder som var en av grunnleggerne av National Farm Workers Association.
Ronald Bassett

Bakgrunn

Bassett ble født i London som sønn til George William Bassett, en bankansatt, og Louisa (Vine) Bassett. Han gjennomførte High school i London, og senere, etter militærtjeneste, giftet han seg med Ivy Owens den 21. november 1944. Ivy Owens døde, og senere giftet han seg med Sylvia Cruttwell den 6. november 1956. De fikk to barn sammen.

Militærtjeneste

Bassett sluttet seg til King's Royal Rifle Corps som skytter i 1938 og ble så overført til Royal Artillery som kanonér. I 1940 ble han overført til Royal Navy, hvor han ble plassert i sambandsavdelingen. Han tjenestegjorde som radioperatør på tunge krigsskip. Blant annet tjenestegjorde han på HMS «Norfolk» under jakten på det tyske slagskipet «Bismarck», og under felttoget og landgangen i Nord-Afrika. I tillegg var Bassett radiooperatør på landgangsfartøyer under invasjonen i Normandie, og siden han ikke var vernepliktig under andre verdenskrig, fikk han Distinguished Service Medal for tapperhet og besluttsomhet. Han forble i marinen etter krigen og tjenestegjorde senere på hangarskip i Koreakrigen. Han ble pensjonert fra marinen i 1954. Da hadde han oppnådd en posisjon som kommandør.

Senere liv

I 1956 begynte Bassett å arbeide for Smith, Kline & French Laboratories Ltd. som informasjonsmedarbeider, og forble der frem til 1966. Etter det jobbet han utelukkende med skriving i tre år. I 1969 gikk han tilbake til å jobbe for et firma. Denne gangen ble han public relations officer for E. R. Squibb & Sons, en stilling hadde frem til 1975, da han sammen med sin kone bosatte seg i Surrey som pensjonist.

Fiksjon

Bassetts bibliografi omfatter The Carthaginian (1963), The Pompeians (1965), Amorous Trooper (1968), og Blood of an Englishman: A Novel of the Siege of Cawnpore (1975). Hans roman Witchfinder General (1966) ble i 1968 filmatisert. Filmen hadde samme tittel, iscenesatt av Michael Reeves med Vincent Price på rollelisten.
Haugalandmuseene

Haugalandmuseene er regionmuseum for Nord-Rogaland. Museet har kunst- og kulturhistoriske samlinger fra hele Nord-Rogaland som er bygd opp gjennom 100 års innsamling og dokumentasjon. Samlingene hører i dag inn under Karmsund folkemuseum, Haugesund Billedgalleri, Nedstrand bygdemuseum, Arquebus krigshistorisk museum, Vindafjordmuseet, Hiltahuset, Stiftelsen Haugesjøen og Bokn bygdemuseum.