google/wiki40b huggingface dataset:
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2015 i Sogn og Fjordane

Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2015 i Sogn og Fjordane omfattet valg til fylkets 26 kommunestyrer og valg til Sogn og Fjordane fylkesting for valgperioden 2015-2019. Valgene fant sted mandag 14. september 2015.
Laserpistol

En laserpistol er et fiktiv våpen i Star Wars-universet. Våpenet har blitt brukt av det Galaktiske Imperiet, og har blitt sett i alle de tre første filmene. De var inspirert av den fiktive DC-15A laserpistolen som var båret av klonesoldatene under klonekrigen. Hovedsakelig var pistolen inspirert av Sterling L2A3, mens Han Solos pistol i Et nytt håp er imidlertid inspirert av Mauser C96, som ble brukt under 1. og 2. verdenskrig. Denne laserpistolen ble borte, og det ble lagd en ny som senere ble brukt i Imperiet slår tilbake og Jediridderen vender tilbake.
Tyco International

Tyco International er et konglomerat med offisielt hovedkontor på Bermuda, men hoveddelene av driften lagt til New York, New Hampshire og New Jersey. De viktigste forretningsområdene er elektronikk, helsetjenester, brannvern og sikkerhet.
Tre Rosor

Tre Rosor er navnet på en svensk adelsslekt som tilhørte uradelen og som også hadde forgrening til Norge. Slekten ble opphøyd til greveverdighet i 1561 da Gustav Johansson kalte seg greve av Enköping og friherre til Haga; slekten døde ut i 1612.
Navnet «Tre Rosor» er konstruksjon som er gjort i etterhånd etter motivet på slektens heraldiske våpen (delt skjold i hvitt og blått med tre røde roser i delelinjen). Medlemmene av slekten benyttet selv kun fornavn og navnet på faren som etternavn (patronymikon). Unntaket var Gustav Johanssons eldste sønn Johan Ros. Lignende våpenskjold med tre roser i ulike varianter har blitt ført av flere svenske frälseslekter. Det har dog ikke blitt bevist noe slektskap med familien Tre Rosor.
Slekten hadde sammenlagt elleve riksråd, åtte i Sverige og tre i Norge. Den seneste ble innehatt av Knut Jönsson (også skrevet Knut Jonsson, nevnt 1418, død senest 1443) som giftet seg med Agnes Alfsdatter, datter til det norske riksrådet Alf Haraldsson (Bolt) og dennes hustru Katarina Jonsdatter (Roos). Derigjennom ble det dannet en slektsgren som virket i Norge. Interessant nok fikk Knut og Agnes to sønner hvor av den ene, Alv, ble riksråd i Norge, og Jöns riksråd i Sverige.
Slektens stamfar var en Knut som ble gift med Kristina Bengtsdotter, datter til Bengt Hafridsson, lagmannen i Västergötland. Hun eide jord i sognet Fuxerna ved Göteborg, herredet Flundre i Västergötland, og hun levde fortsatt i 1345.
Slekten ble sist utredet av Hans Gillingstam i Äldre svenska frälsesläkter häfte II:1 (Stockholm 2001).
Hans Collin

Liv og karriere

I 1709 mottok Collin en stor reperbane på Bakklandet som gave fra sin svigerfar Biskop Peder Krog. Etter Collins død ble reperbanen overtatt av hans eldste sønn.
Far til Hans Jenssen Collin, Jens Hanssen Collin, eide flere lystgårder i områdene rundt Trondheim. Etter farens død overtok Hans Jenssen Collin både Øvre- og Nedre Ringve gård. I tillegg kjøpte han Store Leangen gård. Collin, som bodde i Trondheim by, tilbrakte mye tid på gårdene på fritiden. Gårdene hadde svært påkostede hovedbygninger og store opparbeidede hager og parkanlegg.
Hans Jenssen Collin satt som magistratspresident i Trondheim i perioden 1710-1736. I 1736 gikk embetet videre til Collins svoger Christian Krog. Collin på sin side avanserte til å bli lagmann.

Død

Collin døde 10. april 1742 i Trondheim. Han ble gravlagt på domkirkegården.
Kværner gård

Kværner gård (gnr 150), Kværner Møllebrug eller bare Kværner er en gård som lå øst i dagens bydel Gamle Oslo i Oslo. Kværner tilhørte opprinnelig Vålerenga gård og nevnes i middelalderen som Mølleteigen. Tidligste kjente skriftlige kilde for «Kværner» er fra 1611 og for «Kværner gård» fra 1683. Alternative skrivemåter er Kverner og Qværner. I 1771 ser Kværner ut til å være fradelt Vålerenga.

Beliggenhet

Kværner gård hadde felles grenser med Vålerenga gård, Manglerud gård på Ryenberget, og Lille Ekeberg gård som eide blant annet den nordvendte Ekebergskrenten og marker nord for Alna. Kværners hovedbøl lå ved Kværnerfossene, der jernbaneundergangen ved Enebakkveien ligger i dag – det vil si oppe på nordsida av Alnas største fossefall som tidligere utgjorde skille mellom Svartdalen og Kværnerdumpa i Lodalen. Gårdshusene ble ekspropriert og revet rundt 1900 mens Kværnerfallene ble lagt i kulvert i 1948.

Tidslinje

I 1200 møtte kong Sverre og hans hær bondehæren til kamp i området jf Sverres saga.
På 1290-tallet nevnes en kornmølle ved Alna. Mølla regnes som Oslos første kornmølle. Sannsynligvis er det tale om mølla på Kværner. 
I 1336 hadde Vålen gård (senere Vålerenga gård), ifølge biskop Eysteins jordebok, en kvern å male kornet sitt på ved Kværnerfossene. 
I 1589 var det to sagkverner og en kornmølle som hørte til Vålen gård. 
1611, tidligste kjente skriftlige kilde for «Kværner». 
1683, tidligste kjente skriftlige kilde for «Kværner gård». 
I 1771 nevnes Kværner med to plasser: Dammen og Ødegården. 
I 1800 solgte bispestolen Kværner. 
I 1852 ble «Kværner Møllebrug» med mølle og 18 mål jord kjøpt av Oluf Onsum. Siden utvidet Onsum sin eiendom gjennom kjøp av marker fra Manglerud gård. Onsum ble eier av store deler av Lodalen, Svartdalen og skråninga mot Ryenberget. 
I 1853 etablerte Oluf Onsum Kværner Brug på Kværnergårdens marker i Lodalen.
Rundt 1900 ble Kværnergårdens hus revet til fordel for Gjøvikbanen.
På begynnelsen av 1900-tallet var det spredt trehusbegyggelse innover i Kværnerskogen.
I 1914 ble Kværnerkolonien reist over sørsida av Svartdalen, i skråninga opp mot Ryenberget. Kolonien er en slags hageby med toetasjers arbeiderboliger tegnet av Harald Hals.
På 1930-tallet ble et 90 mål stort område av Svartdalen parkmessig opparbeidet. 
I 1948 ble Kværnerfossene lagt i kulvert.
I 1957 ble Kværner stasjon oppretta som togstopp for togekspedering. 
I 1960 ble det bygget høye blokker på kollen øverst i Arnljot Gellines vei. 
I 1977 ble Kværner stasjon nedlagt. 
I 1993 ble et området øst for de gamle Kværnerfossene rehabilitert som Svartdalsparken.
I 1999 ble det slutt på Kværne Brugs virksomheter i Lodalen.
I 2006 satte OBOS i gang med å bygge Kværnerbyen på Kværner Brugs gamle tomt.
Jømna (elv)

Jømna er ei elv i Elverum kommune i Hedmark. Den er ei sideelv til Glåma og dannes ved samløpet av tilløpselvene Horna og Vesl-Jømna like øst for Starmoen. Elva renner derfra sørover til den munner ut i Glåma ved bygda Jømna, rundt 10 km sørøst for Elverum. Elva er 34,1 km lang (medregnet Horna), og har et nedbørfelt på 229,47 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,42 m³/s.
Like før munningen i Glåma danner elva et fossefall hvor det allerede i middelalderen ble anlagt møller, og hvor den nærmeste garden hadde kongelige privilegier. Fossefallet ga senere også grobunn for utvikling av industri ved elva, hvor Kverndalen Brug (senere Jømna Brug) ble opprettet i 1877.
Nobelkomiteen for fysikk

Nobelkomiteen for fysikk (svensk: Vetenskapsakademiens Nobelkommitté för fysik) er nobelkomitéen som forslår prisvinnere til Nobelprisen i fysikk. Nobelkomiteen for fysikk oppnevnes av Kungliga Vetenskapsakademien. Den består vanligvis av svenske professorer i fysikk som er medlemmer Vetenskapsakademien, selv om akademiet i prinsippet kan utpeke hvem som helst som medlem av komiteen. Komiteen er imidlertid bare et forberedende organ. Den endelige avgjørelsen om hvem som får Nobelprisen i fysikk gjøres av hele Vetenskapsakademien etter forslag fra Nobelkomiteen for fysikk.
Iolaus

Utseende

Middelsstore stjertvinger, bakvingen med to lange stjerter. Oversiden er mer eller mindre skinnende blå. Undersiden er lyst gråbrun, gjerne med en mørk tverrlinje i ytre del eller en oransje flekk ved bakhjørnet av bakvingen.

Levevis

De fleste artene har larver som lever på halvparasittiske planter i mistelteinfamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, dessuten i det sørlige Arabia, som biogeografisk er en del av Afrika, og nord til Israel.
Guodian Heze kullkraftverk

Guodian Heze kullkraftverk (Heze II) er et kullkraftverk i provinsen Shandong i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 660 MW, fordelt på 2 x 300 MW turbiner. Det stod ferdig i 2003.
Operatør er Guodian Group, mens kraftverket eies 36,6% av China Guodian Group, med 29,4% av China Light & Power, og resten av to mindre eiere.
Sovjetunionens Venner

Sovjetunionens Venner (SUV) var en norsk politisk organisasjon som fungerte som lobbyorganisasjon for Sovjetunionen og hadde nære bånd til Norges Kommunistiske Parti. Slike organisasjoner ble dannet i en rekke land etter initiativ fra Komintern.
Opptakten til SUV var en verdenskongress i Moskva i 1927, i anledning 10-årsjubileet for den russiske revolusjonen. Dette møtet munnet ut i en oppfordring til å danne vennskapsorganisasjoner i alle land. I Norge ble Sovjetunionens Venner startet i 1928, få måneder etter kongressen. NKP-eren Haavard Langseth var sentral i arbeidet med å etablere og bygge opp organisasjonen.
Sovjetunionens Venner ga ut tidsskriftet Sovjetnytt.
Adam Egede-Nissen var formann 1933-1935, før Nordahl Grieg overtok som formann. Organisasjonen ble forbudt 16. august 1940.
San José (departement)

Navn

San José er oppkalt etter Josef fra Nasaret, og innbyggerne kalles maragatos eller josefinos («josefinere»).

Kommuner

San José har to kommuner (municipios): Ciudad del Plata og Libertad.
Toshiya Miura

Karriere

Han har tidligere vært trener for Brummell Sendai, Mito HollyHock, Omiya Ardija, Consadole Sapporo, Vissel Kobe og Ventforet Kofu.
Økernsenteret

Økernsenteret er et kjøpesenter på Økern i bydel Bjerke i Oslo, og tilholdssted for bydelsadministrasjonen. Senteret ligger på sørsiden av Østre Aker vei halvannen kilometer sørøst for Sinsenkrysset. 
Da senteret ble åpnet 2. juni 1969, var det med sine 18 etasjer Norges største forretnings- og kontorbygg og et av de høyeste byggene i Oslo. Det var et av de første kjøpesentra som ble bygget for å avlaste Oslo sentrum. Arkitekter var Håkon Mjelva og Per Norseng.
Økernsenteret har bank, postkontor, og en rekke butikker plassert i to lavere paviljonger, mens kontorene ligger i høyblokk. T-banen i Oslos Økern stasjon ligger i tilknytning til senteret.
Xystrocera alcyonea

Utseende

Middelsstore, avlange trebukker, med metalliske farger. Kroppen er parallellsidig. Antennene kan være betydelig lengre enn kroppen. Pronotum sider er jevnt rundede, eller med en antydet, butt tann i midten. Dekkvingene er parallellsidige eller svakt tilsmalnende bakover, med omtrent rettvinklede "skuldre".

Utbredelse

Arten finnes i Borneo og Vest-Malaysia.
Umyndiggjørelsesloven

Lov om Umyndiggjørelse (Umyndiggjørelsesloven) er en tidligere norsk lov av 28. november 1898 som trådte i kraft 1. januar 1899. Loven ble opphevet 1. juli 2013. Loven gjorde det mulig å få myndige personer, personer over 18 år, umyndiggjort dersom de ikke lenger er i stand til å ivareta sine egne interesser. Den definerte hvilke vilkår som måtte være til stede for at noen skulle kunne umyndiggjøres og settes inn under vergemål og videre vilkårene for at en umyndiggjørelse skulle oppheves. Begge forholdene ble avgjort av vergemålsretten.
De som er erklært umyndige, kommer inn under vergemålsloven av 1927. Den sistnevnte regulerer overformynderiets forvaltning av midlene til umyndige, og kontrollen av verger og deres regnskaper.
Loven oppheves 1. juli 2013, sammen med vergemålsloven av 1927. Samtidig erstattes den av en ny vergemålslov av 2010. Essensen i den nye lovgivingen er at overformynderiet omdannes fra å ha vært et kommunalt organ til å bli et organ som organiseres av fylkene.
De sentrale vilkårene for umyndigjøring framgår av lovens § 1:
§ 1. De som har fylt 18 år, kan settes under vergemål (umyndiggjøres):
1) naar de paa Grund af Aandssvaghed eller Sindssygdom eller, fordi de er forfaldne til Drukkenskab eller ødelæggende Brug af Morfin eller andre Beruselses- eller Bedøvelsesmidler, mangler Evnen til at drage Omsorg for sig eller sit Gods, eller
2) naar de paa Grund af Blindhed, manglende Taleevne eller anden legemlig Mangel eller Skrøbelighed mangler Evnen til at drage Omsorg for sig eller sit Gods, og de derhos selv samtykker i Værgemaalet, eller dette maa ansees nødvendigt for at beskytte dem mod paaviselig Fare for egennyttige Efterstræbelser fra andres Side, eller
3) naar de ved Drik, Spil eller Udsvævelser eller iøvrigt ved aabenbart uvittig Adfærd forøder eller spilder sit Gods, saa at Trang opstaar for dem eller deres Familie eller maa forudsees at ville indtræde, om de ei sættes under Værgemaal, eller
4) – – –
Det er i dag helt uvanlig at noen blir umyndiggjort. I stedet blir det som regel oppnevnt en hjelpeverge med hjemmel i vergemålsloven.
Dersom noen blir umyndiggjort blir det oppnevnt en verge. Umyndige har ikke rettslig handleevne. Den rettslige handleevnen ligger hos vergen. Vergen ivaretar en umyndig sine interesser og handler på den umyndige sine vegne i formuessaker, og er også rettslig representant for den umyndige i alle samanhenger.
Overformynderiet har tilsynet med vergen i en kommune.
Vergemålsloven har en omfattende regulering av de umyndige sine rettsforhold.
Vogtland Arena

Historie

Klingenthal var blant byene som ønsket å arrangere vinter-OL 1936. Som en del av OL-søknaden ble det planlagt å bygge en hoppbakke i den nordlige hellingen av Schwarzberg, omtrent på samme sted som Vogtland Arena står i dag. Den første planen for prosjektet ble framlagt av forretningsmannen Howard Willie Meisel 13. mars 1932. Han planla en stor hoppbakke med K-punkt 150 meter - en bakke som med god margin ville bli den største i verden, siden verdens lengste skihopp på den tiden var 82 meter. Men Garmisch-Partenkirchen fikk OL, og planen ble aldri realisert.
Først i mai 1957 begynte byggingen av en større hoppbakke i Klingenthal. Große Aschbergschanze (tysk: Store Aschbergbakken) med K-punkt 82,5 meter ble offisielt åpnet 1. februar 1959, med Harry Glaß som første hopper i åpningsrennet foran 70 000 tilskuere. Senere utbygginger brakte bakken opp i størrelse K102 i 1984, og i 1986 ble det første og eneste verdenscuprennet arrangert i denne bakken.
I tiden etter verdenscuprennet forfalt bakken. Hoppet og det meste av ovarennet ble sprengt 26. september 1990, og selve tårnet ble sprengt og heisen i bakken revet 7. november 1991. Det ble stiftet en forening til formål å få gjenoppbygd Aschbergbakken, og selv om dette ikke lyktes, fikk de kjøpt området der bakken sto. I nærheten av Große Aschbergschanze lå en småbakke, Kleine Aschbergschanze (K35), som ble bygd i 1970. Den ble i 2001 erstattet av tre nye småbakker som fremdeles er i bruk.

Dagens hoppbakke

I stedet for å bygge opp igjen Aschbergbakken, ble det bestemt at det skulle bygges en helt ny storbakke ved Schwarzberg. Vogtland Arena ble bygd mellom 2003 og 2005. 21. desember 2005 var 8 tyske landslagsløpere i kombinert de første til å ta den nye bakken i bruk. I februar 2006 ble det tsjekkiske mesterskapet i stor bakke holdt i bakken, og i mars var bakken arena for et renn i B-verdenscupen i kombinert. Det første verdenscuprennet i hopp i Vogtland Arena ble arrangert 7. februar 2007, da bakken overtok et renn som skulle vært holdt i Harrachov i Tsjekkia. I februar 2009 ble det for andre gang arrangert verdenscuprenn i hopp i bakken.
Vogtland Arena har flomlysanlegg og plastmatter til sommerbruk, og skal i tillegg til skihopping brukes til konserter og andre kulturarrangementer. Anlegget har en tilskuerkapasitet på 30 000.
Seychellenes sentralbank

Seychellenes sentralbank (Central Bank of Seychelles) er sentralbanken på Seychellene. Hovedkontoret ligger i hovedstaden Victoria.

Historie

I 1974 ble «the Currency Commission of the Seychelles» dannet. Denne bestod av kun to personer. Denne valutakommisjonen hadde sin bakgrunn i landets valutalov av 1974. 
Økonomisk vekst og økt turisme gjennom 1970-tallet økte landets inntekter i fremmed valuta. Dette gjorde at bankvesenet utviklet seg veldig i denne perioden. IMF studerte landets økonomiske situasjon i 1976, og anbefalingen var å etablere en sentral pengepolitisk myndighet som skulle regulere pengemengden, overvåke banknæringen og sørge for gode finansielle forhold, slik at utviklingen skulle skje ordnet og balansert. 1. januar 1978 ble derfor «Seychelles Monetary Authority» (SMA) etablert, og valutakommisjonen nedlagt. 
SMA fungerte på mange måter som en sentralbank, og utviklet seg stadig. SMA ble 1. januar 1983 omgjort til Seychellenes sentralbank.
Inntil 1982 ble kontoene til Seychellenes regjering administrert av Barclays Bank, men 29. desember dette året ble ansvaret overført til sentralbanken, som en del av sentralbankloven.   
Sentralbankloven av 2004 («Central Bank of Seychelles Act 2004») sikrer banken uavhengighet overfor Seychellenes regjering.

Sentralbanksjef

Sentralbanksjef er pr juni 2016 Caroline Abel, hun overtok etter Pierre Laporte i mars 2012. Laporte hadde hatt denne stillingen siden 2008, men ble utpekt som finansminister i 2012.
Søk de forvillede

«Søk de forvillede» (engelsk Rescure the Perishing) er en amerikansk salme, skrevet av Fanny Crosby i 1869. Melodien ble skrevet av H. William Doane i 1870. Den forekom i Songs of Devotion (New York City: Biglow & Main, 1870). Elevine Heede oversatte den til norsk i 1875.

Innspillinger (i utvalg)

Arvid Gundersen og Oddbjørn Lønskog m. orgel, piano, gitar. Innspilt 21. september 1964. Utgitt på EP-platen Jeg er en kristen (Odeon GEON 76)
Slåttehumle

Utseende

Slåttehumle er en forholdsvis stor humle og er en av de såkalt langtungede humlene. Den kan variere mye i fargen, fra svarte individer med bare antydning til hvit eller svakt rødlig bakkroppsspiss. Mer normalfargede individer har sort pels og et kraftig gult bånd foran på brystet, og antydning til gult bånd bak på brystet. Bakkroppsspissen er hvit eller gulhvit.

Levevis

Slåttehumle finnes på blomsterrike enger, som slåtteenger, de var vanligere tidligere, men blir stadig færre, siden de gror igjen og blir til skog. Slåttehumle suger nekter fra blomster og er spesielt tilpasset blomster med lange kronrør, noe den velger foran blomster med korte kronrør. Særlig blomster som kløver og vikker er foretrukket av de langtungede humlene.

Bolet

Bolene til slåttehumle er underjordisk og de skal kunne bli temmelig store. Det er også funnet bol som ligger oppå bakken i moselaget. Denne humlearten produserer lite voks, så larvene er ofte bare dekket med et svært tynt vokslag. Bolet kan se temmelig «falleferdig» ut. Arten er kjent for at det første arbeiderkullet er stort.

Utbredelse

Slåttehumla er utbredt i Eurasia, Sør-Asia og Australia, og er også introdusert til New Zealand.
I Norge ble det gjort funn av slåttehumle i Hobøl i Østfold i juni 2010. Før dette er det ingen sikre observasjoner siden 1949, over seksti år tidligere. De få eldre observasjonene i Norge er fra Oslo-området, samt et par funn fra kyststrøkene i Hordaland. Den syntes forsvunnet fra Norge. På slutten av 1980-tallet ble slåttehumle bevisst ettersøkt på egnede lokaliteter, men uten resultat. Den ble erklært uttdødd i Norge i år 2000. Sommeren 2009 observerte Anne Lene Aase slåttehumlen i Hobøl, men hun hadde kun en observasjon. Året etter var hun tilbake på samme sted, og lyktes i å fange inn ett eksemplar. Etter blant annet DNA-analyse ble det fastslått at det var slåttehumle. Men, det var tvil om funnet i Hobøl kunne være en humle fra Sverige, der slåttehumle finnes. 11. juni 2011 ble en dronning av slåttehumle for første gang fotografert i naturlige omgivelser i Norge, av humleforskeren Tor Bollingmo ved Fokserød utenfor Sandefjord. Dette funnet, vest for Oslofjorden, bekreftet at slåttehumle har en liten, men livskraftig bestand i Norge.
SUSE Linux Enterprise Server

SUSE Linux Enterprise Server (SLES) er en Linux-distribusjon som er utviklet av SUSE. Den er laget for tjenere og stormaskiner, men kan også installeres på personlige datamaskiner. Større versjoner blir utgitt i et intervall på 3-4 år, mens mindre versjoner («service pakker») lanseres her 18. måned. Distribusjonen inngår i SUSE Linux Enterprise products og gjennomgår en mer intens testing enn openSUSE før den slippes på markedet.
Første versjon ble lansert 31. oktober 2000. SLES 11 SP4 ble lansert 16. juli 2015, og ble utviklet fra en felles kodebase med SUSE Linux Enterprise Desktop. Versjon 12 ble lansert 28. oktober 2014.
Church Nunataks

Church Nunataks er en rekke små nunataker en nautisk mil nordøst for Mount Smethurst og 28 nautiske mil sørvest for Store Hånakken i Enderby Land i Antarktis.
Nunatakene ble kartlagte fra flyfoto tatt under Australian National Antarctic Research Expeditions-flyet i 1957, og ble navngitt av Australian Antarctic Names and Medals Committee etter S.W. Church, sambandsoffiser på Wilkes-stasjonen i 1961.
Fengfeng gruvedistrikt

Fengfeng Kuang (kinesisk: 峰峰矿区; pinyin: Fēngfēng Kuàng Qū) er et gruvedistrikt i byprefekturet Handan i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 353 km² og teller rundt 500 000 innbyggere.
Johan Nilsen Nøis

Ekspedisjoner (utvalg)

I 1913 deltok fangstfamilien Nøis i redningsaksjonen som ble iverksatt for å finne den tyske offiseren Schrøder-Stranz på Nordaustlandet. Kaptein Arve Staxrud ledet dette redningsarbeidet.
Johan Nilsen Nøis deltok i polarforsker Adolf Hoels ekspedisjoner for å kartlegge Svalbard, før Svalbardtraktaten ble inngått 9. februar 1920 i  Paris.
I 1928 deltok fangstfamilien Nøis i redningsaksjonen for å finne polfarer Umberto Nobile på Svalbard.

Fangstovervintringene

I perioden fra 1900 til 1965 er det registrert om lag 1000 fangstovervintringer på Svalbard. Minst 25 menn og fire kvinner fra fangstfamilien Nøis sto for mer enn 15 % av disse.

Fangstmann og ishavsskipper Daniel Nøis

Johan Nilsen Nøis var bror til fangstmannen og ishavsskipperen Daniel Nøis. Han regnes som en av pionerene i etablering av fangtsovervintringene på Svalbard i det 19. århundre. Daniel Nøis gjennomførte 28 overvinteringer på Spitsbergen. Fangstmannen Martin Nøis var deres felles svoger.

Fangstmann Hilmar Nøis

Johan Nøis, Daniel Nøis og Martin Nøis tok med nevøen, fangstmannen Hilmar Nøis, til hans første fangstovervintring på Svalbard i 1909–10 sesongen. Hilmar Nøis gjennomførte 38 overvintringer på Svalbard. Fangstmann Hilmar Nøis felte rundt 300 isbjørner og fangtsfamilien Nøis har trolig felt et rekordstort antall isbjørn.  
Sammen med professor Werenskiold og dosent Adolf Hoel har Nøis vært med på kartleggingen av Svalbard og var kjent som en fremragende hundekjører. Han benyttet hundene for å traktere 24 fangststasjoner spredt utover et område fra Gråhuken til Axeløya.

Fangstdagbøker fra Spitsbergen

To fangstdagbøker etter Johan Nilsen Nøis fra fangstsesongene 1909–10 og 1910–11 på Spitsbergen er deponert til Statsarkivet i Tromsø.
Mastering

Mastering vil si å balansere og filtrere lyd. Uttrykket er særlig brukt i musikkbransjen om prosessen fra mikstape til ferdig salgbart produkt. Formålet er å fremheve musikken ved å eliminere uønskede komponenter som kan forstyrre lyden. Prosessen innebærer også å trekke frem det gode samt tune inn og ut på riktig tidspunkt. 
Musikken før og etter mastering kan fremstå som svært ulik, særlig for lydentusiaster. Mastering er et eget fag innen musikkproduksjon og er blant annet et eget emnefag ved Universitetet i Oslo.
Mastering krever et helt spesielt utstyr og kan ikke gjøres ved miksebordet. Det er det siste, viktige steget i prosessen frem til ferdig produkt. Det finnes både analog- og digital mastering til produkter som vinylplate, cd og digital musikk. Det finnes forskjellige typer masterformater: U-matic PCM 1630, Red Book CD-R og Exabyte DDP.
Skøytekongen

Handling

Skøytekongen Hans Hellemo har vokst opp under knappe forhold. Farens høyeste drøm i livet er at sønnen skal studere. Han arbeider som lastebilsjåfør og resten av tiden går med til sporten. Faren ser med bitterhet hvordan sønnens venner én etter én begynner å studere, mens sønnen fortsatt er arbeider. Etterhvert går det opp for Hans at det ikke rekker med å bare være skøytekonge. Han har giftet seg og fått barn. Hans vil trekke seg tilbake fra idretten, men hans kjendisskap forhindrer ham: Folket krever at han stiller opp. Med hjelp av sin hustru tar han imidlertid steget og forbereder seg på sitt siste store løp.