google/wiki40b huggingface dataset:
Dangond

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter), spinkel, brun sommerfugl med avrundede vinger. Både over- og undersiden er ensfarget brune.

Utbredelse

Arten er utbredt i Colombia der den lever i fjellkjeden Serrania de Valledupar.
Oppløsningen av Østerrike-Ungarn

Nye stater

Østerrike, Ungarn og Tsjekkoslovakia ble nye stater bestående utelukkende av deler av territoriet til Østerrike-Ungarn, mens andre deler av riket kom under Kongeriket av serbere, kroater og slovenere (senere omdøpt til Jugoslavia), Romania og den nyopprettede republikken Polen.
Delingen av riket fulgte hovedsakelig etniske grenser, men tilgodeså for det meste de slaviske folkene, slik at store minoriteter av tyskere, ungarere og italienere havnet under "fremmed styre". Dette gav noen år senere Adolf Hitler påskudd til å annektere Sudetenland i Tsjekkia.
Langt senere, dvs. i 1990-årene, medførte etniske spenninger til at flere nye stater med bakgrunn i Østerrike-Ungarn ble opprettet. Disse er: Tsjekkia, Slovakia, Slovenia, Kroatia, Bosnia-Hercegovina, Serbia og Montenegro.
Lars Leiro

Politisk karriere

Lars Leiro var ordfører på Voss i perioden 1956–1958. Han var samferdselsminister i John Lyngs regjering i 1963 og ble valgt til parlamentarisk leder for Senterpartiet i 1965, i perioden 1961–1969 var han også nestformann for partiet. Han representerte Hordaland for Senterpartiet på Stortinget mellom 1958 og 1969.
I 1966 ble han utnevnt til fylkesmann i Bergen og Hordaland. Han gikk av med pensjon i 1984. Leiro var kommandør av St. Olavs Orden.

Privatliv

Lars Leiro var far til forretningsmannen Sverre Leiro.
Kurt Asle Arvesen

Rytter

Arvesen ble profesjonell i 1998 og avsluttet sin karriere for det britiske laget Team Sky i 2011. Han har tidligere vært en del av sykkelklubbene Sandnes og Bjørgvin i Norge, de italienske lagene Asics, Riso Scotti og Amica Chips, samt Fakta og Saxo-Bank i Danmark.
I 2003 vant han en etappe i Giro d'Italia. I 2004 ble han ansett som en av Tour de Frances mest uheldige ryttere etter å ha veltet og skadet seg på flere av etappene, men han fullførte likevel. I 2005 var han med i et brudd på 17. etappe, og lå lenge an til å vinne, men ble tatt igjen like før målstreken. I 2006 ble han ikke tatt ut til Tour de France, men var en av tre nordmenn som deltok i Vuelta a España.
I tillegg fikk han en 2.-plass i Paris–Tours dette året da han tapte spurten for franskmannen Frédéric Guesdon.
20. mai 2007 vant han sin andre etappeseier i Giro d'Italia, nøyaktig fire år etter den første. Etter å ha vært i brudd med en stor gruppe, slo han regjerende verdensmester Paolo Bettini i spurten. 
Arvesen var med i Tour de France 2007, og gjorde en viktig jobb for CSC-laget som hadde Cancellara i gul trøye den første uka, men klarte ikke å få sin første etappeseier.
Senere på året vant han Danmark rundt sammenlagt.
16. juli 2008 vant Arvesen endelig en Tour de France-etappe, den 11. etappe i Tour de France 2008, 1,5 cm foran sveitsiske Martin Elmiger. I tillegg vant laget hans, Team CSC Saxo Bank, sammenlagtseieren (Carlos Sastre), ungdomstrøya (Andy Schleck) og lagkonkurransen i Tour de France 2008.
I Tour de France 2009 veltet Arvesen stygt på den 10. etappen og måtte bryte rittet. Han gjennomførte etappen, men etter målgang ble det konstatert kragebeinsbrudd og han dro hjem til Norge for å bli operert. Seinere på året gjennomførte han Vuelta a España før han ble beste nordmann i den harde løypa under sykkel VM i Mendrisio, Sveits.

Leder

Etter flere år som sportsdirektør i Team Sky annonserte Arvesen 5. oktober 2016 at han fra 2017 vil være sportslig leder for det norske kontinentallaget Uno-X Hydrogen Development Team.
Luftstreitkräfte

Deutsche Luftstreitkräfte (Det tyske luftvåpen ble i perioden inntil oktober 1916 kalt Fliegertruppen des deutschen Kaiserreiches (Det tyske keiserrikes flytropper) eller bare Die Fliegertruppe) var Det tyske keiserrikes  flyvåpen under første verdenskrig (1914– 1918). Luftstreitkräfte var en integrert del av Det tyske keiserrikes hær og var ansvarlig for konvensjonelle  fly, observasjonballonger og luftskip.. Den tyske keiserlige flåte, rådde også over flyenheter, men disse var organisert i flåten under Marine-Fliegerabteilung.

Starten og tiden frem til første verdenskrig

Den prøysiske hær oppettet i 1884 et «Ballongdétachement», en militær enhet som brukte observasjonsballonger i krigføringen. I 1887 ble det etablert en enhet for luftskip som i 1901 ble konvertert til en luftskipsbatalljon på Flugplatz Döberitz.
Den 1. mai 1910 ble konvensjonelle fly tatt i bruk i hæren gjennom etablering av Provisorische Militärfliegerschule Döberitz, hvor de første flyvninger ble gjennomført. Året etter ble  Inspektion des Militär-Luft- und Kraftfahrzeugwesens (ILuK) dannet. Dette skulle koordinere og videreutvikle hærens aktiviteter innenfor fly og luftskip. I 1912 ble  Königlich-Preußische Fliegertruppe etablert. Dette samarbeidet med hærens enheter fra Sachsen, Württemberg og flyvertropper fra den bayerske hær, og året etter, i 1913 ble Inspeksjon der Fliegertruppen (IdFlieg) etablert, atskilt fra luftskipsaktivitetene.
Flyene i IdFlieg var opprinnelig ment å foreta rekognosering, herunder observere fiendens artilleristillinger på bakken, på samme måte som man under Den fransk-prøyssiske krig i 1870 – 1871 hadde foretatt observasjoner med ballonger.
Christine av Sachsen

Historie

I 1477 ble hun festet til Christian 1.s sønn Hans, og de ble viet på Københavns slott 6. september 1478 av erkebiskop Jens Brostrup. Den 18. mai 1483 ble hun sammen med Hans kronet i Vor Frue kirke.
I 1501 dro hun på sin tredje Sverigesreise som skulle komme til bli et vendepunkt i hennes liv. Med i følget var en ung adelsdame, Edele Jernskæg, som kongen forelsket seg i og helt åpenlyst kurtiserte. Da han senere på året reiste tilbake til Danmark, fulgte Edel med, mens Christine ble på Stockholm slott med en garnison på 1000 mann.  
Senere samme år reiste svenske bønder og adelsmenn seg mot unionskongen, og Stockholm slott ble beleiret. Det  holdt stand til den 9. mai 1502, hvor det overga seg. Av den opprinnelige besetning var kun 70 tilbake, utmagret av sult og sykdom (skjørbuk). Dronningen ble tatt til fange av Sten Sture og satt i fangenskap på Vadstena kloster og først etter lange forhandlinger ble hun løslatt i oktober 1503. Etter nesten 3 år var hun igjen tilbake i Danmark, hvor Hans i mellomtiden hadde hygget seg med Edel og sendt deres eneste datter Elisabeth til Brandenburg for å bli gift. 
Etter en pilegrimstur til Tyskland, hvor hun også besøkte datteren, valgte hun å leve adskilt fra kong Hans. Hun slo seg ned sammen med sin yngste sønn Frans, på Næsbyhoved slott, ved Odense. 
I Graabrødre klosterkirke i Odense innrettet hun et gravminne hvor både hun selv og kong Hans er avbildet. Under hennes tilsyn skapte Claus Berg sin berømte altertavle hvor det likeledes finnes bilder av hele kongefamilien. Hun ble etter sin død gravlagt i Fransiskanerordenens nonnedrakt. Da gråbrødrekirken skulle rives, ble lik og minnesmerker i 1805 flyttet over til St. Knuds kirke.
Karate

Karatens røtter

På Okinawa hadde man fra gammelt av utviklet et kampsystem som ble kalt Tode (eller Tote – kinesisk hånd). På grunn av hyppig kontakt med det kinesiske fastlandet ble denne stilarten påvirket av sør-kinesiske kampsystemer kalt Ch'uan Fa (kung fu). Dette førte til utviklingen av en ny stilart på Okinawa som ble kalt Te. Siden våpen var forbudt for bøndene på Okinawa, bestod dette systemet i all hovedsak av våpenløs kamp.
Hver by på Okinawa hadde sin egen te-stilart. Men det var først og fremst stilartene fra tre byer som ble dominerende. Disse var shuri-te, naha-te og tomari-te. Det er disse tre grenene som er grunnlaget for de tradisjonelle karatestilartene man finner i dag: Shotokan, Goju-Ryu og shito-ryu. Siden har det oppstått stilarter som wado-ryu, kyokushinkai, shotokai, chito-ryu, samt en rekke stilarter av nyere dato, blant annet makotokai som ble dannet i 2014.
I tiden etter andre verdenskrig har karate blitt populær i Sør-Korea under navnene tangsudo eller kongsudo.

Kion (grunnteknikker)

Denne delen består av grunnleggende trening, hvor man lærer de grunnleggende spark-, slag- og blokkeringsteknikkene.

Kata (mønster)

En kata består av en rekke teknikker og bevegelser, satt sammen i et fast mønster som skal simulere en kampsituasjon. Antallet teknikker varierer fra et tyvetalls til 50-60 teknikker.
Antall kataer kan variere fra stilart til stilart. Det er vanskelig å si med sikkerhet når de forskjellige kataene oppstod, men man vet med sikkerhet at noen av dem stammer tilbake til 1600-tallet. Det har også blitt hevdet at noen strekker seg tilbake til Kina og Shaolin-tempelet.

Gradering

Karatekaer bærer et belte rundt livet som viser hvilken gradering man har. I Shotokan-karate går man fra hvitt (10. kyu) til hvitt med gul stripe (9. kyu), før gult (8. kyu) dersom man er junior, eller fra hvitt (10. kyu) til gult (8. kyu) dersom man er senior. Deretter oransje, grønt, blå, lilla og så tre brune belter. Fra 1. kyu, som er det siste brune beltet, er neste trinn svart belte (1. dan).
Svart belte 10. dan er øverste dan-inndeling. Over dette finnes det tre grader, junidan, juichidan og øverst shihan.
Andrimne Forlag

Andrimne forlag har hovedfokus på kommunikasjon innen kultur- og matkulturfeltet. De gir ut bøker og tidsskrifter og leverer andre kommunikasjonsløsninger innen denne nisjen. Selskapet ble etablert i 2001, og dets ambisjon er å bli Norges ledende innen kommunikasjon av norsk matkultur.
Forlaget har tre forretningsområder: - Magasiner - Bøker - Markedskommunikasjon
Cagayan de Oro

Cagayan de Oro er en by på øyen Mindanao i Filippinene. Den er den administrative hovedstaden for provinsen Misamis Oriental samt regionen Northern Mindanao og hadde 675 950 innbyggere ved folketellingen i 2015, noe som gjør den til en av de største byene i landet utenfor Metro Manila.
Vinkel

En vinkel er den figuren (eller formen) som formes av to stråler som springer ut fra et felles punkt. Vinkel brukes som et mål på forskjellen av helningen av de to strålene, uten egentlig å finne eller bestemme helningen på hver av strålene. 
Man kan fordype seg i vinklenes teorier og anvendelser i geometrien og i trigonometri.

Radianer

Radianer (forkortes rad), også kalt absolutt vinkelmål. Her er konstanten k = 1, og én hel sirkel er bestemt til å være 2π radianer. Dette er SI-systemets enhet for vinkelmål.

Grader

Grader (forkortes °), hvor én hel sirkel er bestemt til å være 360°. Her er konstanten k = 360/2π = 180/π.
En grad kan deles inn i 60 minutter (′), og ett minutt kan deles inn i 60 sekunder (″). For å skille mellom vinkelmålene og tidsenhetene brukes ofte prefikset "bue-", slik at vinkelmålene blir bueminutt og buesekund.

Gon

Gon (tidligere kalt nygrader og forkortet ᵍ), er et nyere vinkelmål hvor én full sirkel er bestemt til å være 400 gon. Dette gir konstanten k = 400/2π = 200/π.

Timer

En inndeling av sirkelen i 24 timer, gjøres i astronomien når vinkelen som måles er på himmelen og går langs en bue som er parallell med himmelekvator. Koordinatene timevinkel og rektascensjon oppgis i timer, minutter og sekunder, og er vinkler målt i forhold til ulike holdepunkter. En time tilsvarer 15° og 1° tilsvarer 4 minutter. Disse minuttene og sekundene må ikke forveksles med bueminutter og buesekunder, som er brøkdeler av én grad.
Koblingen mellom tid og vinkel kommer av at solens timevinkel tilsvarer tiden som er gått siden den sist stod i syd.
Pterostichus adstrictus

Utbredelse

Pterostichus adstrictus finnes i nord for Alpene i Europa. Finnes i Norge. Samt i Asia og Nord-Amerika.

Utseende

Pterostichus adstrictus er omtrent 10 mm lang, messingfarget overside (ikke metallisk). Leggene (tibia) og føttene (tarsi) er mørke og litt rødlig brune. Dekkvingene har hver minst fire groper med en børste (børstepunkt), nær det tredje rillemellomrom. Den ligner på Pterostichus oblongopunctatus, men denne har lysere bein og mer metallglans.

Levevis

Pterostichus adstrictus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. Larvene og de voksne (imago) lever som predatore.
Faktasjekken

Faktasjekken er en norsk radioserie om litteratur som gikk på NRK Radio i 2017. Programmet hadde til hensikt å kåre etterkrigstidens beste norsk sakprosabøker. Avstemningen av bøkene ble gjort i samarbeid med Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening. Programmet ble sendt på P2 og ble ledet av Hans Olav Brenner.
Salavan

Geografi

Salavan ligger i den sørligste delen av Laos, i et av de mest isolerte områdene av landet. Byen er omgitt av en tett jungel som har sett lite utvikling utenfor byen. Det går en vei til Pakse 125 km lenger øst, men denne er bare delvis asfaltert, så adkomsten til byen er vanskelig. Vestover går det få, om noen, veier. I området rundt byen finnes det likevel dusinvis av minoritetsspråklige landsbyer, som blant annet rommer bosetninger av Hmongfolk.
Kjetil Mulelid

Karriere

I 2014 avsluttet han sine studier ved Jazzlinja i Trondheim (NTNU) og har siden den gang vært aktiv med prosjektene Kjemilie, Wako,  og en rekke andre prosjekter. Kjetil Mulelid Trio slapp debyalbumet sitt Not Nearly Enough To Buy A House (2017). Sammen med seg har han bassist Bjørn Marius Hegge og trommeslager Andreas Skår Winther. Trioen befinner seg i samme musikalske landskap som In The Country og Espen Eriksen Trio, med mye ungdommelig lekenhet og nysgjerrighet. Mulelid lar seg inspirere av alt fra salmer til frijazz, og musikken er både energisk, rytmisk intrikat, harmonisk rik, intim og med tiltalende melodier. Låtene på albumet er for det meste komponert av Mulelid, men med rom for individuelle og kollektive improvisasjon. Trioen har turnert i Sentral-Europa.
Sojuz-programmet

Sojuz-programmet er et bemannet romprogram med mål å plassere en sovjetisk (nå russisk) kosmonaut på Månen. Programmet ble startet tidlig på 1960-tallet. Sojuz-romskipet og Soyuz-raketten var del av dette programmet. Sojuz-programmet er det lengstvarende bemannede romprogrammet. Navnet Sojuz betyr «union» på russisk. Sojuz var sentralt i romprogrammet Interkosmos.
Hjemgamstraumen

Hjemgamstraumen er ei rundt 300 meter lang elv og tidevannsstrøm i Fauske kommune i Nordland. Den går gjennom moreneryggen som skiller Øvervatnet (1 moh.) og Nervatnet, som ligger på havnivå. Nervatnet igjen er har utløp til Skjerstadfjorden via Finneidstraumen. Nervatnet er en poll og på grunn av den lave høydeforskjellen blir også Hjemgamstraumen påvirket av tidevannet. Regnet fra Saltfjorden er Hjemgamstraumen den tredje tidevannsstrømen, etter Finneidstraumen og Saltstraumen. Ved høyvann kan sjøvann også trenge inn i Øvervatnet. Den har navn etter gården Hjemgang på nordsida.
Hjemgamstraumen er en del av Sulitjelmavassdraget, og har et nedbørfelt på 996,12 km² og en middelvannføring på 46,5 m³/s.

Dampskipene i forbindelse med Sulitjelmabanen

Da det ble funnet kobber- og svovelkis i Sulitjelma ble det snart klart at den beste transportveien var ned langs Sjønstådalen, videre via Øver- og Nervatnet til Finneid. Sulitjelmabanen ble anlagt fra Sulitjelma til Sjønstå. Her var det omlasting til prammer trukket av dampskip som trafikkerte Øver- og Nervatnet. Ved Finneid ble det anlagt utskipningshavn. En utfordring for disse var å passere Hjemgamstraumen.
Allerede i 1888 ble det utført mudring av straumen for å kunne passere med små båter. Arbeidet ble fortsatt i 1890 med håndmudderapparat, da massene var lette å få opp. Hele sommeren ble brukt, selv om en ikke hadde til hennsikt å gjøre straumen dypere enn at lastede listerbåter skulle kunne passere.
I 1891 ble det for første gang kjørt dampskip gjennom Hjemgamstraumen. Imidlertid var straumen til tider så sterk at dampskipet ikke greide å passere bare ved egen maskin. En ordning var å få bøndene i Vatenbygda til å hjelpe til med å dra båten med tau. Sulitjelma gruber vokste imidlertid hurtig, og større båter ble nødvendig for transporten. Dermed ble mudringsfartøyet «Yankee of Kristiania» satt inn for å utvide straumen ytterligere. Det ble i årene 1910-12 laget en renne vidre fra selv Hjemgamstraumen og flere hundre meter nedover Nervatnet. Innsjøen er nemlig meget grunn her.
Det var flere fyrlykter for å kunne navigere oppover renna og Hjemgamstraumen.
I 1956 ble Sulitjelmabanen forlenget fra Sjønstå til Finneid, noe som førte til at båttrafikken ble avviklet. I denne forbindelse ble Sulitjelmabanen ble lagt over Hjemgamstraumen via ei bru som ble kjøpt brukt fra NSB. Denne var et av i alt tre bruspenn som gikk over Otta i Gudbrandsdalen, men som NSB skiftet ut på grunn av nye og tyngre diesellokomotiver (Di 3).
Denne brua var i bruk helt til jernbanen ble nedlagt og erstatet av fylkesvei 830 ble anlagt i 1972.
Competition Appeal Tribunal

Competition Appeal Tribunal er et britisk domstollignende organ opprettet ved lov i 2003. Det behandler klager over vedtak i diverse konkurransesaker fattet av blant annet Competition and Markets Authority, Ofgem, Ofwat og Ofcom.
Organet består av en president og et antall nevndledere, samt et panel av medlemmer med ekspertise i rettsvitenskap, økonomi, forretninger og regnskap.
Henrik Christian Rørholt

Familie

Christian Rørholt var sønn av overlærer Arnold Andersen Rørholt (1842–1915) og Anna Marie Laurentze Borchgrevink (1854–1919). Han ble student i 1900, offiser (premierløytnant) i 1904 og tok eksamen på militær høyskole i 1907. Fra 1907 til 1909 var han detaljør i Norges geografiske oppmåling. Ved siden av sin militære karriere studerte han og ble cand.philos. i 1911, samme år som han giftet seg med Astrid Maarud Moss, datter av skogeier Ole Moss og Andrea Maarud, og bosatte seg i Sør-Odal hvor han ble gårdbruker og skogeier. I 1916 fikk han avskjed som offiser, han var da blitt kaptein og kompanisjef. Men da Norge ble okkupert i 1940, måtte han igjen i uniform:  Som adjutant hos kaptein Larsen var han med og organiserte forsvaret Skarnes-Kongsvinger og deltok i felttoget Solør-Odalen og videre opp gjennom Østerdalen til Tynset.

Politiske verv

Det ble Bondepartiet som fikk nyte godt av Christian Rørholts samfunnsengasjement. Fra 1916 til 1934 var han med i formannskapet i Sør-Odal og av en rekke kommunale utvalg. I perioden 1925 til 1927 var han første varamann til Stortinget for partiet og han møtte for Johan Mellbye 29. januar -11. februar, 12. - 18. juni og 18. - 24. juni 1926. Han var medlem av Bondepartiets fylkesstyre i Hedmark fra 1921 til 1946, tre år var han også formann.

Andre verv

Fra 1924 var han formann i Vinger og Odal Skogeierforening og i styret for Hedmark Skogselskap. I perioden 1925 til 1927 var han viseordfører i Norges Skogeierforbunds representantskap og fra 1927 til 1929 ordfører der. Fra 1931 til 1946 var han formann i Vinger, Eidskog og Odals krets av Norges Bondelag (1931–1946) og fra 1934 til 1946 var han medlem av Bondelagets landsstyre. Han var også medlem av styret for Norges Varemesse og styret for AS Østlendingen. Tid brukte han også på Borregaard, hvor han var medlem av representantskapet fra 1931 og kontrollkomiteen fra 1942. I 1940 ble han medlem av representantskapet i Skogbrand og fra 1945 var han også ordfører der. Fra 1946 var han også ordfører for Nationens representantskap.
I perioden 1. januar 1949 til 31. desember 1951 var han andre varamedlem til Den norske Nobelkomite. Han fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i februar 1953.
Lobovalgus

Levevis

Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Platz des 18. März

Platz des 18. März er en plass i Tysklands hovedstad Berlin på vestsiden av Brandenburger Tor i enden av Straße des 17. Juni. Plassen er en pendant til plassen Pariser Platz på Brandenburger Tors østside.
Navnet skal minne om hendelsene på datoen 18. mars, både marsrevolusjonen i 1848 og de første frie folkekammervalgene i DDR i 1990 da velgerne med stort flertall sluttet seg til en tysk gjenforening.
Plassen het tidligere Platz vor dem Brandenburger Tor (1700-tallet til 1934), Hindenburgplatz (1934-1958, etter den i 1934 avdøde president Paul von Hindenburg), så igjen Platz vor dem Brandenburger Tor (1958–2000). I 1997 bestemte bydelsutvalget i bydelen Mitte at de ville kalle plassen Platz des 18. März 1848. Dette ble ikke støttet av Berlins senat under bygningssenator Jürgen Kleemann (CDU). Forbundsdagspresident Wolfgang Thierse (SPD) foreslo så Platz des 18. März som et kompromiss, slik at plassen både ble oppkalt etter begivenhetene i 1848 og den demokratiske revolusjonen i 1990. Plassen fikk offisielt dette navnet 15. juni 2000.
Uummannaq (Avannaata)

Historie

Opprinnelig var livsgrunnlaget her utelukkende fangst, som foregikk ved hjelp av hundeslede og kajakk. Innbyggerne bodde i små torvhus.  
I det 17. og 18. århundre var det flere hvalfangststasjoner i området. I hvalfangernes kjølvann kom kjøpmenn og misjonærer blant dem nordmannen Peter Andreas Cappelen, og i 1763 ble kolonien Uummannaq grunnlagt av den danske kolonibestyreren I.H. Bruun. 
Uummannaq har mange arkeologiske og historiske minnesmerker. Byen har en del gamle bygninger og bevarte torvhus.  
I nærheten av byen ligger en gammel vinterboplass, Qilakitsoq, der et av Grønlands mest bemerkelsesverdige funn er gjort. I 1972 ble det funnet en gruppe svært velbevarte mumier, bestående av seks voksne og to barn. Mumiene, som kan dateres til ca. år 1475 er nå utstilt på Grønlands Nationalmuseum i Nuuk, og er det eldste kjente funn av velbevarte mennesker og drakter i hele den arktiske kulturkretsen.

Klima

Uummannaq-området har et stabilt og tørt arktisk klima med ca. 2000 solskinnstimer og ca. 100 mm nedbør i året. I de kaldeste månedene, februar og mars, kan temperaturen være minus 35° C eller mer, mens temperaturer på pluss 15 – 18° C er vanlig om sommeren. På grunn av den tørre luften føles imidlertid klimaet varmere enn det termometeret viser. I Uummannaq er det mørketid fra 7. november til 4. februar. Til gjengjeld er det midnattssol fra 16. mai til 28. juli.

Turisme

Der er et hotell med restaurant og en grillbar med benker utenfor, der eldre og yngre samles for å diskutere lokale nyheter. På vinterstid besøkes stedet ofte av hundesleder fra de omkringliggende bygdene. Et torvhus som har vært bebodd inntil 1980 brukes av turistene til overnatting i historiske omgivelser. 
Byen er omgitt av øyer og halvøyer med opptil 2200 meter høye fjell. Havet omkring Uummannaq er rikt på hval, og overalt flyter store isfjell.

Annet

Danske og grønlandske barn tror Julenissen bor ved bukta Spraglebugten, vest for øya. Et torvhus (Julenissens hus) ble bygd her for en dansk TV-julekalender.
Havnestaden

Havnestaden er et boligområde på Islands Brygge i København. Boligområdet er bygget 2000–2008 på Sojakagefabrikkens tidligere eiendom sør for det gamle Islands Brygge. PLH arkitekter og Tage Lyneborg har vært arkitekter for helhetsplanen, mens JM Danmark, Sjælsø Gruppen og NCC har stått for byggingen av hver enkelt bygning. 
Da byggingen av Havnestaden var under planlegging, ville man unngå å gjøre samme feil som var begått på Kalvebod Brygge, hvor nesten samtlige bygninger står for næring, og hvor det derfor er dødt på kveldstid. Kommunen bestemte derfor at minst halvparten  av etasjekvadratmetrene skulle være bolig. Da markedet for boliger på tidspunktet for utbyggingene var svært gunstig, viste dette seg å lett la seg innfri, og omkring 85 % av etasjekvadratmetrene er nå til boligformål. Kommunen hadde imidlertid ikke stilt arealkrav til fordel for næringsvirksomhet i området.