google/wiki40b huggingface dataset:
Thereseordenen

Thereseordenen (tysk: Theresienorden) er en bayersk orden innstiftet 12. desember 1827 av dronning Therese av Bayern, som var gift med kong Ludwig I av Bayern. Ordenen ble tildelt ubemidlede adelskvinner og regnes derfor som en dameorden. Etter at Bayerns siste konge døde i 1919 gikk Thereseordenen ut av bruk.

Inndeling

Ordenen hadde én klasse, med to kategorier medlemskap: Ordinært medlemskap og æresmedlemskap. Med ordinært medlemskap fulgte en årlig pensjon.

Insignier

Ordenstegnet for Thereseordenen består av et hvitkantet blåemaljert malteserkors med kongekrone. I korsvinklene finnes to hvite og to blå spissruter. Disse er hentet fra Bayerns riksvåpen. Midtmedaljongen er hvit med en gyllen «T» omgitt av en grønn krans.
Ordensbåndet er hvitt med en bred og en smalere lys blå stripe ved hver kant.

Tildeling

Ordenen opptok ubemidlede og ugifte adelskvinner som medlemmer. Ved ekteskap eller bedret økonomisk stilling gikk ordensmedlemmet over fra ordinært medlemskap til æresmedlemskap. Ordenen hadde opprinnelig et begrenset medlemskap på tolv damer. Seks av disse fikk en årlig støtte på 300 gylden, mens de seks andre ble støttet med 100 gylden per år. Utenlandske adelskvinner kunne opptas som æresmedlemmer i ubegrenset antall.
Farum kommune

Farum-saken

Farum kommune var i nyhetsbildet i 2002 på grunn av en rekke økonomiske skandaler. Det ble avslørt omfattende korrupsjon og privat bruk av offentlige midler, noe som førte til at flere personer, deriblant tidligere borgermester Peter Brixtofte ble tiltalt. Farum kommune ble satt under administrasjon av Indenrigsministeriet.
Ilisudemningen

Ilısu-demningen er en steinfyllingsdemning under bygging i Tyrkia. Den er anlagt på elven Tigris i det sørøstre Anatolia, 65 km nord for grensen til Syria. Byggingen startet 25. august 2006, og foregår etter planene fram til 2013. Reservoaret er på 313 km². Dammen har installert vannkrafteffekt får 1.200 MW, med en midlere produksjon på omkring 3.800 MWh årlig.
Prosjektet er omstridt fordi det truer med å forstyrre vannbalansen mot sørøst og overflomme en rekke landsbyer – deriblant den gamle byen Hasankeyf. Utbyggingen gir også en oversvømming som førte til flytting av minst 55.000 personer, samt at økosystemet i elva blir truet eller ødelagt og middelalderbyen Hasankeyf oversvømmes. Dette har delvis stoppet utbyggingsarbeidene inntil miljø- og kompensasjonskrav blir møtt. En britisk kampanje forsøker å stoppe byggingen.
Det er 3 demninger på Tigris i Tyrkia. I rekkefølge ovenfra er de: Dicledemningen (110 MW), Ilisudemningen (1.200 MW) og Cizredemningen (240 MW).
Stairway to Heaven

Bakgrunn

Gruppen hadde ventet at sangen «Black Dog» ville bli albumets store hit, noe som også stemte til å begynne med, og derfor var det denne som bandet foretrakk å promotere. Ettersom «Stairway to Heaven» ikke ble utgitt på singel, og eneste måte å kjøpe den på var å kjøpe hele albumet, kan dette ha bidratt til at Led Zeppelin IV kom opp i så store salgstall, og fortsatt er historiens 9. mest solgte album med 37 millioner solgte album, deriblant 23 millioner i USA. Det ble sendt ut noen singelplater med sangen til radiostasjoner med en forkortet versjon, og de har i dag stor samlerinteresse og verdi blant Led Zeppelins fans.
Selv om Led Zeppelin ikke hadde antatt at «Stairway to Heaven» skulle bli en hit, hadde folk verden over lagt sin elsk på denne sangen. Tross for sangens lengde, har radiostasjoner foretrukket å spille hele denne lange sangen og den er fortsatt mye spilt i dag.

Struktur

Sangen er delt i tre deler: Det velkjente akustiske gitarriffet blir spilt i introen og i de første versene. Deretter begynner en mer elektrisk del ved 2:13, og denne varer frem til soloen. Denne delen av sangen bygger seg opp etter hvert. Del tre starter ved 5:55 med soloen. Sangen går over i heftig hardrock, og ved 6:45, etter soloen, kommer Plant inn med typiske heavy metal-vokaler på det siste verset. Etter siste verset, fortsetter musikken i denne stilen frem til 7:45. Dermed stopper musikken, og den siste tekstlinja synges på samme måten som de første versene.
Jimmy Page skrev «Stairway to Heaven» foran peisen i Bron-Yr-Aur gården (som han senere kjøpte). Han skal visstok ha påstått at hånden skrev av seg selv, som om noen andre brukte Page til å skrive sangen. Dette er imidlertid bestridt av Randy Craig Wolfe i gruppen Spirit som hevdet han skrev sangen, noe som han fikk gjennomslag for i et rettsmøte i 2014. Teksten er blant annet inspirert av J.R.R. Tolkien. Som et eksempel stammer tekstlinjen «rings of smoke through the trees» fra et av Tolkiens dikt.
«Stairway to Heaven» er anerkjent av musikkritikere, musikkblader, radiostasjoner og musikkanaler verden over for å være blant verdens beste rockesanger, og er blant annet nummer én på topp 500 listen til nettstedet Rock-Songs.com.
Scottsdale (Arizona)

Historie

Området rundt elvene Gila, Salt og Verde ble opprinnelig befolket av hohokamfolket fra cirka 300 f.Kr. til cirka 1400 e.Kr. Hohokamsivilisasjonen dyrket området og lagde komplekse nettverk av kanaler for irrigasjon. Kanalene var til sammen omtrent 400 kilometer lange. Senere ble området bosatt av pima- og o'odhamfolk.
Scottsdale var kjent som Vaṣai S-vaṣonĭ på pima. 
Tidlig i 1880-tallet kom kapellanen Winfield Scott fra United States Army til Salt River Valley. Han ble imponert over områdets jordbruksområder. Han returnerte til stedet i 1888 med sin kone Helen, hvor planen var å begynne gårdsdrift. Winfield Scotts og hans bror, George Washington Scotts ble de første innbyggerne i byen, som da var kjent som Orangedale. I 1894 skiftet byen navn til Scottsdale, oppkalt etter grunnleggeren I 1896 ble Scottsdale Public School opprettet og den første skolen ble bygd, senere, i 1897, kom det også butikk og postkontor til byen. Senere kom det flere forettninger og hoteller til byen og folketallet vokste.
I løpet av 1950-tallet vokste folketallet fra cirka 2 000 til 10 000 innbyggere. På 1960- og 1970-tallet vokste byen enda mer, og byen hadde rundt 68 000 innbyggere i 1970.

Geografi

Scottsdale ligger i Salt River Valley, ikke langt fra delstatshovedstaden Phoenix. Byen grenser til Phoenix og Paradise Valley mot vest, Tempe mot sør, Salt River Pima–Maricopa Indian Community mot sør og øst, Fountain Hills, McDowell Mountain Regional Park mot øst og Carefree mot nordøst. Byen er delt opp i fire deler, South Scottsdale, Old Town Scottsdale, Central Scottsdale og North Scottsdale.
Fredrik Bull-Hansen

Utdannelse, karriere

Bull-Hansen ble utdannet ved Befalsskolen for Feltartilleriet (1947), Krigsskolen (1951), Hærens stabsskole (1959), British Army Staff College (1964) og NATO Defence College (1976). I året 1967-1968 arbeidet han som stipendiat ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI). Bull-Hansen tjenestegjorde i Tysklandsbrigaden 1951–1952 og i FN-styrken UNEF I 1956–57. Han var forsvarsattaché i Finland 1970– 1973 og sjef for Hærens stabsskole 1973–1975. 
Fra 1977 til 1979 var Bull-Hansen som oberst I (brigader) sjef for den militære etterretningstjenesten. Deretter var han generalmajor og kommandør for landstridskreftene i Nord-Norge fra 1979 til 1981. Fra 1981 til 1984 etablerte og ledet Bull-Hansen de multinasjonale styrkene på Sinaihalvøya, Multinational Force and Observers (MFO). Deretter var han forsvarssjef til han gikk av med pensjon i 1987.

Offentlig engasjement

Både som etterretningssjef, og senere som forsvarssjef, førte Bull-Hansen en åpen diskusjon om forsvars- og sikkerhetsspørsmål, både overfor allmennheten og forsvarsmiljøene. Som forsvarssjef utredet og påpekte han den løpende underfinansieringen av det norske forsvaret i forhold til målene satt i Forsvarskommisjonen av 1974. Dette brakte ham i konflikt med forsvarsminister Johan Jørgen Holst, og diskusjonen som fulgte stod om forsvarssjefens rett til å gå offentlig ut med fagmilitære vurderinger som kunne være i strid med departementets politiske linje. Striden endte i Stortinget, som slo fast at forsvarssjefen hadde rett og plikt til å uttale seg også offentlig om sitt ansvarsområde.

Annen virksomhet

Etter sin avgang som forsvarssjef i 1987 var Bull-Hansen aktiv i bedriftsstyrer, organisasjoner og råd. Han har vært aktiv som kommentator i media, og uttalt seg om internasjonale konfliktårsaker og konfliktløsninger, som omfatter blant annet forholdene mellom Øst og Vest, på Balkan og i Midtøsten.
Bull-Hansen var også president i Norsk-Tysk Selskap (Deutsch-Norwegische Gesellschaft) fra 1992 til 2001. Han var medlem av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur.

Familie

Fredrik Bull-Hansen var far til skribenten Haakon Bull-Hansen og arkitekten Øystein Bull-Hansen.
Jernbane i Tsjad

Per 2010 har Tsjad ingen jernbanenettverk, men Libya utvider sitt raskt voksende jernbanenettverk til Afrika sør for Sahara, kanskje via Tsjad på sin vei til andre land. Forbindelsen vil i så fall være normalsporet (1 435 mm).
Hyrdene i Helmand

Hyrdene i Helmand engelsk: Shepherds of Helmand er en krigsfilm regissert av Gary Mortensen. Den ble utgitt på DVD i USA den 10. oktober  2010 av Lucky Forward Films. Dokumentaren følger 17 menn fra nasjonalgarden i Oregon som meldte seg frivillig til å trene en kandak (afghansk bataljon) med soldater fra den afghanske hæren. Dokumentaren vant prisen for «Beste Dokumentar» på Queen's World Film Festival, den vant "det Gylne Ace Award" på Las Vegas Film Festival, og vinner av "Militære Kanal Award" i 2011 GI Film Festival.

Filmens innhold

Filmen handler om sytten frivillige fra Oregon National Guard som i 2008 meldte seg frivillig til å reise  til Afghanistan for å trene soldater fra den afghanske Nasjonale Hæren for å støtte  Operasjon Enduring Freedom. Det var et lag av militære rådgivere eller Embedded training Team (ETT)), og ble stasjonert i Camp Phoenix i Kabul. Det afghanske kandak  var et  lett infanteri enhet om lag  200 mann sterkt og de var primært utstyrt med AK-47 geværer, PK maskingevær, og Ford Ranger lastebiler for transport. Amerikanerne trente Afghanerne til å bli en innsatsstyrke mot narkotika omsetning og de ble stasjonert i Helmand-provinsen for å stoppe ulovlig produksjon og omsetning av opium, noe som skaffet Taliban penger. Den amerikanske regjeringen ga i stedet de afghanske bønder korn for å dyrke mais. De høye kornåkre viste seg derimot å bli et ideelt gjemmested for bakholdsangrep for Taliban-krigerne. Dessverre begynte  den lokale "anti-narkotika" enheten  å røyke den beslaglagte marihuana og de amerikanske troppene var ute av stand til å stoppe dette. Etter mye kamp sammen med soldater fra Royal Irish Regiment og den Kongelige danske hæren, begynte ETT teamet  å forlate Helmand-området for å gå tilbake til Kabul. En hjemmelaget bombe ødela et pansret kjøretøy og drepte Bruno de Solenni fra Crescent City, California. Soldatene kom hjem til Oregon, og alle forsøker å tilpasse seg det sivile liv, hver på sin egen måte. Deres prestasjoner i Afghanistan var bemerkelsesverdig og kaptein Paul Dyer forteller om den første kampen mot Taliban, hvor mange av de afghanske soldater flyktet eller ikke slo  tilbake, men amerikanerne var klare til å sloss. Afghanere som hadde kommet tilbake klarte å forsvare byen Lashkar Gah (Bost) mot Taliban med minimal amerikansk støtte. Disse frivillige ble noen av de mest dekorerte enheter i Nasjonalgardens historie.
Teresa Palmer

Karrière

Teresa Palmer startet karrièren med filmer som ble populære i hjemlandet, Wolf Creek (2005) og 2:37 (2006). Sin første amerikanske filmrolle fikk hun i The Grudge 2 (2006), oppfølgeren til The Grudge. Deretter fulgte nye roller i to australske filmer med dramaet December Boys (2007) – hvor hun blant annet spilte mot Harry Potter-stjernen Daniel Radcliffe – og thrilleren Restraint (2008), før hun fikk sitt gjennombrudd i Hollywood med Bedtime Stories (2008) med Adam Sandler, hvor hun spilte en rik og bortskjemt hotellarving.
Dette fikk amerikanske filmprodusenter til å slå øynene opp for henne, og to år senere spilte hun Jay Baruchels romantiske interesse i Trollmannens læregutt), en film hvor Nicolas Cage også hadde en av hovedrollene. Hun fulgte opp med actioneventyret I Am Number Four (2011), der hun portretterte en av de spesielle utvalgte, Number 6. Samme år spilte hun også i den romantiske dramakomedien Take Me Home Tonight med Topher Grace og Anna Faris. Hun gikk så tilbake til en australsk produksjon igjen, med Wish You Were Here (2012).
Tre store produksjoner står for tur det neste året, i de romantiske dramaene AWOL (2012), hvor hun spiller mot Liam Hemsworth, og Jonathan Levines Warm Bodies (2013), hvor hun spiller den romantiske interessen til en zombie, spilt av Nicholas Hoult. Hun er også med i thrilleren Cut Bank med Armie Hammer, Michael Sheen, Ben Kingsley og John Malkovich.
Pyrpotyra

Utseende

En middelsstor, slank, mørke trebukker med rødt pronotum. Dekkvingene kan ha grønnlig metallglans. Antennene er noe lengre enn kroppen, noe utvidete mot spissen, de nest-ytterste leddene gulhvite. Pronotum er tønneformede, lengre enn bredt. Dekkvingene er litt innsvingende på sidene, men når omtrent til bakkroppsspissen. Beina er nokså lange og tynne, lårene noe klubbeformede.

Utbredelse

Artene er utbredt i Fransk Guyana, Peru og Brasil.
Båre

Båre er en innretning med liggeflate for transport av pasienter. Båren kan bæres av to, tre eller fire personer.

Typer

Det finnes flere standarder for bårer.

Ambulansebårer

I norske ambulanser er det fester i gulvet i behandlingsrommet slik at båren kan trilles inn og enkelt låses fast. Disse bårene kan trilles på et hjulunderstell av utfellbare ben som automatisk feller seg inn når båren rulles inn i ambulansen.
Ambulansepersonell benytter ofte en båre som fungerer som en stol som kan være lettere å få opp eller ned trange trapper og gjennom trange passasjer enn de vanlige bårene.

NATO-bårer

NATO har en enkel bårestandard som tidligere har vært en liggeflate av seilduk mellom to tynne trestokker. På disse stokkene er det enkle bøyler i hvert hjørne som støtte mot underlaget, og metallstag som presser stokkene fra hverandre og strammer seilduksflaten. Disse bårene kan foldes sammen og tar da liten plass. De militære ambulansene har beslag i veggene som gir feste for to bårer på hver side av bilen. Tau fra taket med kroker holder den andre siden av bårene. En militær ambulanse kan frakte fire pasienter på slike bårer.
Det er laget en norsk båre som er lett, laget av et varmeisolerende plastmateriale, som passer til festene for NATO-båren. Denne selges til sivilforsvar og andre organer med ansvar for større ulykker.

Scoopbårer

En spesiell enkel båre er scoopbåra som er en firkantet rørforbindelse som kan deles flere steder. Båra har flere flater inn mot midten. Hardt skadede pasienter som er vanskelige å løfte, kan få deler av båra skjøvet inn fra begge sider før rørendene festes sammen og pasienten kan løftes opp på en bedre båre.

Redningskurv

Redningshelikopterene har blant annet en redningskurv med flat liggeflate med metallgelender rundt og fester for å heise pasienten opp fra bakken/sjøen og inn i helikopteret.

Spjelker og vakumsplinter

En spjelk for ryggsøylen er en plate med festemulighet for hode, nakke, og overkropp som fungerer som en del av båren og er velegnet ved mistanke om brudd i nakke eller ryggsøylen.
Det finnes også flere vakumsplinter av forskjellige størrelser. Dette er en lufttett pose med uregelmessige plastkuler som formes rundt et ben eller en arm før luften pumpes ut av posen. Posen får en fast og hard form som vil hindre bevegelse i et eventuelt brudd.
5. luftvernbrigade

5. luftvernbrigade (russisk:5-я зенитная ракетная бригада (5-я зрбр)) er en russisk militæravdeling underlagt 6. kombinerte armé i Vestre militærdistrikt. Brigaden er forlagt St. Petersburg med bataljoner ved Gorelovo flyplass og Lomonosov.
Melrose (Skottland)

Etymologi

Byens navn er nedtegnet i sin eldste form som Mailros, brytonisk for «skallet/naken lyngmo/halvøy», beslektet med gæliske Maolros, og viser til det opprinnelige stedet for klosteret, som lå ved en bøy ved elven Tweed. Denne formen ble dokumentert av angelsaksiske Beda på 700-tallet. Det har blitt foreslått at skallet/naken isteden kan vise til munkene på klosteret grunnet deres tonsur (kronraking). I Den angelsaksiske krønike ble klosteret omtalt som Magilros, men det synes å være en forvanskning.
I senmiddelalderen ble klosteret grunnlagt på nytt ved sin nåværende posisjon. Dets navn ble symbolsk representert med en visuell ordspill av en «mell» (hammeren til en murer) og en rose (symboliserte jomfru Maria), som alle klostre tilhørende cistercienserordenen var dedikert til.

Historie

Melrose er lokaliseringen av klosteret Melrose Abbey som ble grunnlagt på nytt av David I av Skottland tidlig på 1100-tallet. Klosteret ble bygget i henhold til gotisk arkitektur og formet som et sankt Johanneskors. En betydelig del av klosteret er i dag i ruiner. En struktur som er datert fra 1590-tallet er i dag omgjort til et museum. Skottlands krigerkonge Robert Bruce døde i 1329, og han ble gravlagt ved klosteret i Dunfermline, unntatt hans hjerte som ble gravlagt ved Melrose. En utgravning ble utført for å finne den beseglede esken med hjertet, men den ble ikke åpnet. Etter å ha vært oppbevart i Edinburgh noen år ble den forseilet i en sylinder av bly og deretter gravlagt på nytt ved klosterets bakside på et egnet sted, nå markert med en moderne plakett. Kong Aleksander II og andre skotske konger og adelige er også gravlagt ved klosteret.
Klosteret er i dag administrert og opprettholdt av Historic Scotland. Det er åpen for offentligheten året rundt.
I nærheten er også den romerske festningen Trimontium som ble forlatt rundt 100 e.Kr. Dryburgh Abbey ligger også i nærheten, opprettet i 1150, og tilhørende premonstratenserordenen. På lik linje med andre skotsk klostre ble det herjet av engelske soldater gjentatte ganger, og endelig ødelagt i 1544. Melrose er omgitt av en rekke mindre landsbyer: Darnick, Gattonside, Newstead, Lilliesleaf og Bowden. Noen kilometer vestover ligger Abbotsford House, hvor den populære forfatteren Walter Scott bodde.
Under den industrielle revolusjon åpnet flere tekstilmøller i byen, og tekstilindustrien er fortsatt en viktig næringsvei.

Festivaler

Hvert år i juni blir den ukelange Melrosefestivalen holdt. Det involverer en innbygger som har levd i byen det meste av livet, og det utvelges en dronning og hennes hoff fra den lokale grunnskolen, Melrose Grammar School. Melrose har overtatt som vert for den årlige Borders Book Festival, som også skjer i juni. Tidligere gjester har vært blant annet vært Michael Palin, Germaine Greer, Ian Rankin og Rory Bremner.
Biulv

Utbredelse

Biulv finnes langs Vestfoldkysten i Norge. Den finnes også lengre sør i Europa og i Nord-Afrika. Siden 1980-årene har varmere somrer gjort at biulven har spredt seg nordover i Europa. Mens den i 1987 bare fantes noen få steder sør og sørøst i England, ble den i 2010 påvist i mange distrikter nord til Yorkshire og en rekke steder på den britiske vestkysten.

Utseende

Biulven er svart og gul, slik at den - som flere graveveps - minner om en stikkeveps (jf. mimikry). I sittende stilling kan den skilles fra stikkevepsene ved at vingene ofte ligger flatt over ryggen. Bakkroppen er gul med svarte trekantede flekker i fremkanten av hvert ledd, derav artsnavnet triangulum. Hodet og brystpartiet (pronotum) er for det meste mørkt (svart). Den har svarte antenner. Beina er hovedsakelig gule. Hunnen er 13-18 mm, dvs. som en honningbie eller litt større; hannen er 8–10 mm.

Levevis

Biulven har larver som lever i små huler moren har gravd ut i sandjord. Gangene kan være flere meter, med en sidegang for hver larve. I hver gang graver hun ut flere ynglekammere. I hvert kammer sleper hun inn 3-6 bier og legger ett egg, men det er beregnet at én biulv kan samle inn over 100 bier i løpet av sesongen. Biene er lammet med et stikk. Larvene lever som parasitoider. Hver larve trenger mellom tre og seks bier for å vokse opp. De voksne (imago) finnes i juni til september. De lever av nektar.

Bruker landemerker

Den kjente nederlandske etologen Nikolaas Tinbergen gjorde en kjent studie av arten biulv i Nederland. Denne arten fanger flere bier som den stapper ned i hullet der den har lagt egg på én av dem. Tinbergen undersøkte hvordan vepsen finner tilbake til det lille hullet i et tilsynelatende ganske monotont sanddynelandskap. Han observerte at hunn-vepsen brukte litt tid i åpningen av hullet før hun fløy bort, og tilsynelatende så seg om. Mens vepsen var inne, la han en ring av småsteiner med sentrum i hullet. Når den hadde fløyet bort, flyttet han på steinene slik at hullet ble liggende utenfor ringen. Når vepsen kom tilbake, greide hun ikke å finne hullet (som var noen få centimeter borte) igjen, men lette frenetisk i sentrum av sirkelen av småsteiner. Tinbergen viste dermed at vepsen bruker trekk ved omgivelsene til å finne igjen reiret.
Mhairi McKay

Amatørkarriere

McKay ble introdusert til golfen av foreldrene. De flyttet fra Glasgow til Girvan, nær den kjente linksgolfbanen Turnberry, hvor hun lærte å spille og hvor hun fortsatt er klubbmedlem. Hun hadde en fremgangsrik amatørkarriere og ble mester for jenter under 13 i 1987 arrangert av Golf Foundation og under 14-mester i 1988. Hun vant også Daily Telegraph juniorgolfmesterskap i 1991 og vant det britiske mesterskapet for jenter både i 1992 og 1993. Hun representerte Storbritannia & Irland i Curtis Cup-matchene i 1994 and 1996 og spilte in Espirito Santo Trophy lagmesterskap for amatører i 1996.
McKay var den første internasjonalle spilleren som fikk tilbudet om et golfstipend ved Stanford University i California hvor hennes klassekamerat var Tiger Woods (hun tok et fag med portugisisk litteratur sammen med ham). Hun tok eksamen i 1997 med Offentlig politikk i fagkretsen etter å ha blitt universitetsmester i forskjellige sammenhenger (Pac-10 mester i 1997, Pac-10 All Conference fra 1994 til 1997) og Pac-10 All Academic 1st Team i 1997). Hun fikk også heder i All-American fra 1994 til 1997.

Profesjonell karriere

McKay ble profesjonell etter college og kvalifiserte seg på LPGA-touren på sitt første forsøk, da hun fullførte LPGA-tourens kvalifiseringsskole for 1998-sesongen på 56.-plass.
Hun har ennå ikke vunnet noen turnering på LPGA-touren, men hun har kommet på annenplass i 2001, 2002 og 2003 og fikk sin første profesjonelle seier i 2003 ved AAMI Women's Australian Open. Hun representerte Europa i Solheim Cup i 2002 and 2003 og representerte Skottland i Women's World Cup of Golf i 2007 sammen med Janice Moodie og endte på 4.-plass.
Pujiang (Jinhua)

Pujiang (kinesisk: 浦江县; pinyin: Pǔjiāng Xiàn) er et fylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Jinhua.
Fylket hadde 378 051 innbyggere i 1999.
Toriibreen

Toriibreen er en isbre i Dronning Fabiolafjella i Dronning Maud Land. Den strømmer i nordvestlig retning mellom Goossensfjellet og Fukushimafjellet.
Breen ble oppdaget 7. oktober 1960 av en belgisk antarktisekspedisjon under ledelse av Guido Derom som kalte den opp etter geokjemikeren Tetsuya Torii, leder av en japansk gruppe som besøkte dette området i november 1960. Navnet er ikke blant de offsielle norske stedsnavn i Antarktis som godkjennes av Norsk Polarinstitutt.