google/wiki40b huggingface dataset:
Dicranocnemus

Levevis

De voksne billene er dagaktive og finnes helst på blomster, der de eter pollen og nektar.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika, mest i den sørlige delen.
Nærmeste pårørende

Nærmeste pårørende er den som har de nærmeste relasjonene til den personen det gjelder. I Pasient- og brukerrettighetsloven (§ 1-3 bokstav b) er rekkefølgen til de nærmeste pårørende definert. Rekkefølgen er: Ektefelle eller den pasienten lever sammen med i samboer/partnerskap, myndige barn, foreldre eller andre med foreldreansvaret, myndige søsken, besteforeldre, andre familiemedlemmer som står pasienten nær, verge eller hjelpeverge. Personen det gjelder, skal så langt det er mulig selv bestemme hvem som er nærmest.
Begrepet nærmeste pårørende brukes særlig om en relasjon barn, pasienter, klienter, ansatte i risikable yrker, beboere i institusjoner, innsatte i fengsler m.v. har eller hadde til vedkommende pårørende.
Ben-Hur (2016)

Handling

Adelsmannen Judah Ben-Hur (Jack Huston) blir feilaktig beskyldt for et attentat av sin barndomsvenn Messala (Toby Kebbell). Han overlever årevis med slaveri under romerne og søker nå hevn.

Filming

Filmen ble tatt opp i Matera og Roma i Italia.
Bentzen (slekt fra Kolbjørnsvik)

Bentzen, tidligere også Kolbjørnsvik(en), er en norsk slekt som stammer fra ladestedet Kolbjørnsvik utenfor Arendal, der slekten var skipsførere fra begynnelsen av 1700-tallet. Slekten stammer fra skipsfører Peder Bentsen Kolbjørnsviken (f. ca. 1691). Han var gift med Boel Christensdatter, som var etterkommer av Arendals fremste handelsslekt på 1600-tallet, Ellefsen. De var foreldre til skipsfører Bent Pedersen Kolbjørnsviken (1724–1781), som var gift med Johanna Mari Knudsdatter (1725–1805) fra Gullsmedenga. Bent Pedersen og Johanna Mari Knudsdatter hadde to barn, sønnen skipsfører Peder Bentsen (f. 1754) og datteren Louise Bentsdatter (1760–1814).
Fra skipsfører Peder Bentsen (1754–1829) stammer sønnen, skipsfører Bent Kolbjørnsviken (1788–1869), som var far til prost i Arendal og forfatter Ivar Hirschholm Bentzen (1812–1881), til skipsfører Peder Bentzen (f. 1814) og til Dorothea Christine Bentzen (1816–1850) gift med skipsfører Christian Hansen Blom. Ivar Hirschholm Bentzen er særlig kjent for diktet Losen, som anses som en viktig inspirasjon for Henrik Ibsens dikt Terje Vigen; han var far til lege Bent Bentzen (1852–1921) og til bankdirektør og svensk konsul i Arendal (fra 1907) Theodor Bentzen (1854–1930). Peder Bentzen var far til skipsfører Ivar Hirschholm Bentzen (1845–1886); dennes datter Helene Sofie Hirschholm Bentzen (1881–1966) var gift med gullsmed Arthur David-Andersen og var mor til gullsmed Ivar David-Andersen. Dorothea Christine Bentzen gift Blom har en rekke etterkommere med slektsnavn Blom, Løvenskiold og andre navn; blant disse er godseier Carl Otto Løvenskiold (f. 1898) og dennes sønnesønn Carl Otto Løvenskiold (f. 1953). 
Louise Bentsdatter (1760–1814) var gift med skipsfører og skipsreder Salve Olsen Hesnes fra Hesnesøya ved Grimstad; hun var bl.a. mor til skips- og kaperkapteinen Bent Salvesen og har en rekke etterkommere, med slektsnavn Salvesen, Paus, Løvenskiold, Wessel og andre navn.
Hayao Miyazaki

Biografi

Miyazaki ble født som den andre av fire brødre, i bydelen Akebono-cho i Tokyos Bunkyô-ku-distrikt. Under den andre verdenskrig var Miyzakis far direktør for et firma som produserte deler til jagerfly, og derfra menes Miyazaki å ha arvet sin interesse for luftfart.
Under Miyazakis barndom flyttet familien ofte på grunn av morens behandling for tuberkulose mellom 1947 og 1955. Filmen Min nabo Totoro handler om en familie med lignende problemer.
Omkring 1956 startet Miyazaki på Toyotama gymnas. I hans tredje år der så han den første fargeanime i spillefilmslengde Hakuja Den og begynte deretter å interessere seg for animasjon, hvor han etterhvert begynte å lære å tegne mennesker. Inntil da hadde han kun tegnet flymaskiner og krigsskip. Etter å ha avsluttet videregående, begynte Miyazaki på Gakushûin universitet, hvor han studerte statsvitenskap og økonomi. Han avsluttet sin utdannelse der i 1963.
I april samme år fikk Miyazaki arbeid hos Toei Animation som in-betweener på animefilmen Wanwan Chûshingura. Like etter hans ankomst tok han føringen i en arbeidskonflikt og i 1964 ble han tillitsmann på studioet. I oktober 1965 giftet han seg med sin kollega Akemi Ota. De har to sønner. Den eldste, Gorō lager nå selv film hos Studio Ghibli, og hans første film Tales from Earthsea utkom i 2006. Den yngste sønnen Keisuke arbeider med treskjæring og har også arbeidet for Studio Ghibli.
Pomare IV av Tahiti

Liv og virke

Hun het egentlig Aimata, men tok samme herskernavn som sine forgjengere i Pomare-dynastiet og ble dronning som Pomare IV da hun arvet tronen etter sin bror Pomare III, som døde seks år gammel. Hun var fjorten år gammel da hun arvet tronen. 
I sin ungdom søkte Pomare IV til den misjonskritiske Mamaia-sekten, som fikk innflytelse tidlig i hennes regjeringstid. Misjonærene fikk imidlertid økt innflytelse og Pomare IV støttet etter hvert opp om den protestantiske misjonsvirksomheten. George Pritchard ble en innflytelsesrik rådgiver for dronningen. Pomare IV ønsket ham som britisk konsul og fikk Storbritannias godkjennelse for det i 1838. 
Da katolske, franske misjonærer kom til Tahiti i 1836 ble de bortvist av Pomare IV etter råd fra Pritchard. Den franske viseadmiral Abel Aubert du Petit-Thouars reagerte på dette og tvang fram en unnskyldning og pengebot fra dronningen. Pomare IV appellerte til dronning Victoria av Storbritannia om hjelp, uten hell. Dronning Pomare kom også svekket ut i forhold til europeiske handelsmenn.
I 1842 var du Petit-Thouars sendt ut for å annektere Marquesasøyene. Da han fikk høre at Storbritannia var i ferd med å legge under seg Tahiti, seilte han dit for å komme britene i forkjøpet. Fire høvdinger ble tvunget til å undertegne en appell om fransk hjelp, som ble brukt for å begrunne erklæringen om fransk protektorat over Tahiti 9. september 1842.
Dronning Pomare IV ble forsøkt tvunget til å akseptere protektoratet, men overlot ikke regjeringen til franskmennene. Da du Petit-Thouars i november 1843 satte inn militærmakt for å overta Tahiti, flyktet dronning Pomare til Raiatea. Mellom 1843 og 1847 ble det utkjempet krig mellom tahitierne og franskmennene. Til slutt inngikk dronning Pomare en avtale med Frankrike og Storbritannia som godtok Tahiti som protektorat, mot at Huahine, Bora Bora og Raiatea fikk sin uavhengighet garantert.
Dronning Pomare fikk en romslig apanasje og midler til å holde hoff. I 1857 fikk hun reist Tarahoi-palasset i Papeete, men foretrakk å bo andre steder. 
Pomare styrte som dronning til sin død i 1877. Hun ble etterfulgt av sønnen, kong Pomare V av Tahiti, som etter tre år overlot Tahiti til Frankrike, som annekterte landet. Datteren Teariimaevarua ble dronning av Bora Bora, mens sønnen Tamatoa ble konge av Raiatea.
Olavsrosa

Kriterier

Kvalitetsmerket Olavsrosa «blir tildelt opplevingar av særleg høg standard, med omsyn både til kulturhistorie og formidling.» Til grunn for tildeling ligger en vurdering av opplevelsestilbudets kulturhistoriske verdi, hvordan kulturarven blir ivaretatt og formidlet til publikum. Den som tildeles merket er underlagt årlig kontroll og rapportering. Retten til å benytte merket kan trekkes tilbake om kriteriene ikke lenger er møtt. Merket kan benyttes til profilering og markedsføring av dem som tildeles merket.
For å bli tildelt Olavsrosa må kandidaten selv søke, og kunne dokumentere visse krav som stilles i søknadsskjemaet. Eksterne nominasjoner blir derfor ikke realitetsbehandlet.

Utforming

Symbolet for varemerket Olavsrosa bygger på figuren olavsrose, en form for valknute, et gammelt symbol for vern. Figuren er grønn og har omskriften «NORSK KULTURARV • NORWEGIAN HERITAGE». Figuren ble i 1996 registrert som varemerke for Norsk Kulturarv.
Formen og utseendet til Olavsrosa er så å si identisk med det som var kjennetegnet til den tidligere Bøndernes Bank som er opphørt som egen bank. Formen er forskjellig fra vanlige valknuter som har et midtfelt omgitt av fire eller flere løkker, for eksempel i kommunevåpenet til Lødingen.

Tildeling

Olavrosa er tildelt over 100 kulturarvprodukter i Norge i 2010. Eksempler på kulturopplevelser som er tildelt kvalitetsmerket er seilskuter, fyr, fiskevær, overnattingstilbud, serveringstilbud, setrer, historiske hoteller,  rorbuer, industrihistorie, gamle jernbaner, handverkstradisjoner og kulturarrangement.
Kaplanturbin

Kaplanturbinen er en fullturbin som benyttes ved lave fallhøyder. Den ble konstruert av østerrikeren Viktor Kaplan i 1912. Den 7. august 1913 ble patentet på turbinen registrert i Østerrike. Grunnet flere små feil ble den ikke ferdigstilt før i 1922.
Kaplanturbinen er formet som en propell som minner om en skipspropell. Denne turbintypen har størst virkningsgrad ved lave fallhøyder og stor vannmengde. Kaplanturbinen er derfor mye brukt i elvekraftverk.
Kemerovo

Kemerovo (russisk: Ке́мерово) er en by i Russland og hovedstad i Kemerovo oblast. Under folketellingen i 2002 hadde byen 484 754 innbyggere.

Geografi og næringsliv

Kemrovo ligger i Kuzbas-distriktet i Sibir, et av verdens største kullfelt, på stedet der elvene Iskitim og Tom møtes. Økonomien er i hovedsak basert på kullgruver og annen industri. .

Historie

En rekke landsbyer lå før der Kemerovo ligger i dag. Den første ble etablert i 1657 under navnet Verkhotomskij ostrog. Man oppdaget kull i området i 1721, og den første kullgruven ble etablert i 1907. Den viktigste landsbyen, Sjtsjeglovka, ble gitt bystatus i 1918 og omdøpt til Kemerovo i 1932.
Maldenøya

Maldenøya (engelsk: Malden Island, også Independence Island) er en øy i Polynesia som tilhører Kiribati i Stillehavet.

Geografi

Maldenøya er en øy blant Linjeøyene og ligger ca. 675 km sydøst for hovedøyen Kiritimati.
Øya er en ubebodd koralløy, og har et areal på ca. 39,3 km² med en landmasse på ca. 26 km². Den har en lengde på ca 8 km, er ca. 6 km bred, og omgis av flere korallrev. Det høyeste punktet er på kun 10 moh.
Maldenøya er hjemmet til en rekke sjøfugler, bl.a. ulike arter av suler og fregattfugler.

Historie

Øya ble oppdaget den 30. juli 1825 av britiske George Anson Byron som da navnga den etter besetningsmannen Charles Robert Malden som ble den første til å gå i land på øya. Øya var da ubebodd, men man fant ruiner etter tidligere polynesisk bebyggelse.
USA gjorde krav på øya i 1856 men i 1866 ble øya annektert Storbritannia, og den ble innlemmet i kolonien Gilbert- og Elliceøyene i 1916, en del av det Britiske Vestre Stillehavsterritoriet.
I 1957 da Storbritannia prøvesprengte sitt første atomvåpen på Kiritimati, ble Maldenøya brukt som base under utviklingsarbeidet.
Den 29. mai 1975 ble øya gjort om til naturvernområdet Malden Island Wildlife Sanctuary.
1979 ble øya innlemmet i den nye nasjonen Kiribati.
Europavei 16 (Akershus)

Historikk

Delstrekningen Kløfta–Nybakk (10,4 km) på en ny motortrafikkvei Kløfta - Kongsvinger ble åpnet oktober 2007 (på riksvei 2).
Delstrekningen Bjørum–Vøyen (5 km) på en ny vei/motorvei Sollihøgda – Sandvika, Bærum, ble åpnet 26. mai 2009.
Den østre delstrekningen av E16 ble opprettet 2012 den ble forlenget til Gävle i Sverige. Til da var strekningen mellom fylkesgrensen mot Oppland og Gardermoen del av riksvei 35, og strekningen mellom Kløfta og fylkesgrensen mot Hedmark del av riksvei 2.
Thaumasus

Utseende

En ganske stor, lang og slank, brun trebukk. Hode og pronotum er brunsvarte. Antennene er ganske korte, kortere enn pronotum. Pronotum er avrundet firkantet, svartbrunt og med tre opphøyde lengderibber. Dekkvingene er parallellsidige og brune.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det nordlige Sør-Amerika (Brasil, Colombia, Ecuador).
Skattland

Et skattland er et landområde med eget styre, men der innbyggerne har plikt til å betale skatt til et annet land. Skattland omfatter i moderne termer den norske kongemakts oversjøiske besittelser i høymiddelalderen.
Joseon var inntil 1876 et skattland under Qing-dynastiet.
Amythra

Utseende

En middelsstor, oval, halvmatt skjoldbille, gulbrunlig med varierende svarte tegninger. Dekkvingene framhjørner er ikke framskytende. Hodet er ikke synlig ovenfra, antennene omtrent så lange som pronotums bredde. Pronotum er avrundet, danner ikke en kontinuerlig kurve med dekkvingene. Dekkvingene er noe rundede med middels brede, utvidete sidekanter. Beina er nokså korte.

Levevis

Artens vertsplante er ukjent.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Brasil og nordlige Argentina.
Dendrocygna

Etymologi

Det vitenskapelige navnet på denne slekten (Dendrocygna) er satt sammen av de to greske uttrykkene dendron (δενδρον) og cygnus. Førstnevnte betyr tre, mens sistnevnte betyr svane. Dendrocygna kan således altså oversettes som tresvaner, men det er mer vanlig å kalle fuglene i denne slekten treender. Årsaken til det vitenskapelige navnet er trolig at disse fuglene har for vane å vagle seg på greiner.

Biologi

Treender minner mer om små gjess (Anserini) enn ender (Anatinae), men nebbet ligner mer på endenes og har pusteåpninger som sitter nær basen av overnebbet. Kroppen er mer smekker og langstrakt enn hos tradisjonelle ender, men de er fysisk ganske mye mindre enn tradisjonelle gjess. Artene i denne gruppa har evnen til å vagle seg i trær, noe som er opphavet til benevnelsene treender og tresvaner. Føttene er forlenget og tærne er lange, og de strekker seg lenger enn svømmehuden mellom dem. Artene har også forlenget baktå. Klørne er også lange og slanke og svakt kurvet (buet). Hunnene blir gjennomgående noe større enn hannene, men det er svært liten forskjell mellom kjønnene. Det gjelder også for fjærdrakten.
Artene er i hovedsak utbredt i våtmarksområder i tropiske, subtropiske og (på den sørlige halvkule) varmere tempererte strøk. Fuglene varierer i størrelse, fra den minste arten som veier cirka 450–600 g, til den største der hunnen kan veie opp mot 1 400 g.
Concordiatemplet

Concordiatemplet, antikt tempel befinner seg i Forum Romanum i Roma.
Templet, som befinner seg nedenfor Tabularium, var innviet til konsensus og harmoniens gudinne Concordia. Det var et viktig monument over Romas politiske utvikling; det ble grunnlagt av Camillus i 367 f.Kr. i forbindelse med pakten mellom patrisier og plebeier, de rivaliserende samfunnsklassene.
Templet ble restaurert flere ganger, men i dag finnes bare podiet.
Oesterreichisches Musiklexikon

Oesterreichische Musiklexikon er et leksikon over aktuelle og historiske temaer fra østerriksk musikk og musikkliv.
Leksikonet består av fem bind med knapt 2 800 sider og 7 474 oppslagsord. Ved siden av biografier over komponister, librettister, dirigenter, instrumentalister, sangere, dansere, koreografer, teaterledere, instrumentbygger, musikkforleggere, musikkvitere og musikkritikere, finnes også mange artikler om ensembler, band, organisasjoner, instrumenter, musikkformer, praksis, danser, teatre, klostre, byer, plateselskap og forleggere. I tillegg til kunstmusikk, dekkes folkemusikk, underholdningsmusikk, jazz, pop og rock. Ikke bare dagens Østerrike, men også de delene av Habsburgsmonarkiet som i dag ligger i andre stater er ivaretatt.
En online-versjon blir fortløpende korrigert og utvidet. Artikkeltekstene er fritt tilgjengelige, mens enkelte tilleggssfunksjoner tilgjengelig mot betaling.
Meidling

Meilding er det 12. av Wiens 23 distrikter (Bezirke).
Det ligger sørvest i byen, sør for elven Wien. Meilding som distrikt ble grunnlagt i 1892, og har i dag ca. 78 000 innbyggere.
Onychiuridae

Utseende

Langstrakte, stort sett små, bleke spretthaler med korte bein og kort eller manglende springgaffel. Underfamilien Tetrodontophorinae er derimot store, flate, blå spretthaler som overflatisk kan minne om skrukketroll.

Utbredelse

Familien er utbredt over hele Jorden.
Lorentz Dietrichson

Bakgrunn og virke

Etter examen artium ved Bergen katedralskole 1852 ble han student 1853 og tok levende del i sin tids studenterliv med dets estetiske og skandinaviske interesser, mens han mindre ivrig dyrket sitt påbegynte teologiske studium, som han også etter en tid byttet med fagstudiet litteratur og estetikk. Da Stortinget 1857 under innflytelse av datidens skandinavisme hadde bevilget et universitetsstipendium i nordisk litteratur, konkurrerte han til denne stillingen med avhandlingen «Læredigtet i Nordens poetiske Litteratur», men uten å oppnå stillingen. Han reiste så 1859 til Uppsala, hvor han kort etter holdt en rekke «Forelæsninger over Danmarks Litteratur i vort Aarhundrede» ved universitetet (1860).
Året etter ble han ansatt som dosent ved Uppsala universitet, hvor han så i en rekke forelesninger ga en lignende «Indledning i Studiet af Sveriges Litteratur i vort Aarhundrede». Imidlertid bestemte han seg 1862 for å forlate litteraturhistorien for å ofre seg helt for kunsthistoriske studier, som lå hans interesser nærmere. Samme år giftet han seg med malerinnen Johanne Mathilde Bonnevie og dro om høsten 1862 på en lang reise til Syden, over München og Venezia til Roma, hvor han var bosatt til 1865.
Det følgende tiåret 1866–76 var han igjen ved bosted, stillinger og vennskapsforbindelser (bl. a. med den kunstelskende Karl XV) knyttet til Sverige, hvor han fra 1866 var amanuensis ved Nasjonalmuseet, og lærer ved Kunstakademiet i Stockholm. Der ble han 1869 ekstraordinær professor. I Stockholm var han en meget populær personlighet, som øvde en vidstrakt innflytelse gjennom sine forelesninger og sin deltagelse i alle foretagender, som arbeidet for kunsthåndverkets fremme. Da Stortinget 1875 hadde bevilget en gasje for ham som ekstraordinær professor ved Kristiania universitet, fortsatte han sin virksomhet i Kristiania, hvor han hadde betydelig del i opprettelsen av Kunstindustrimuseet, samt i styrelsen av Skulpturmuseet og Nasjonalgalleriet.
Han var ofte og lenge på reiser i fremmede land for å studere disses kunstsamlinger, i offentlige og private gallerier. Etter sitt første opphold i Italia foretok han særlig to slike reiser, som ga frukter i større litterære arbeider. 1880–81 reiste han til Italia, Hellas, Palestina og Egypt og 1884 til Russland, Polen, Schlesien og England for å studere middelalderens trekirkearkitektur. For øvrig besøkte han nesten alle Europas land og som foredragsholder nesten alle større byer i Norge, Sverige og Finland.
Hans grunnleggende verk De norske stavkirker (1892) var den første sammenhengende fremstilling av stavkirkenes historie. Bokens katalog er den mest omfattende innen sitt emne. Boken vakte internasjonal interesse. Det store verket Die Holzbaukunst Norwegens in Vergangenheit und Gegenwart (1893), ble også anerkjent internasjonalt. Dietrichson fryktet at uvitenhet skulle føre til at de gamle kirkelige kulturminnene gikk tapt.
Pareuseboides

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Arten er kjent fra Bhutan og India.
Aberri Eguna

Aberri Eguna (norsk: Fedrelandsdagen) er en baskisk høytid som sammenfaller med påsken, og har sine røtter i den baskiske nasjonalistbevegelsen. I dag deltar de fleste baskiske nasjonalistiske partier og organisasjoner i konkurrerende arrangementer hvert år.
Dagen fungerer som en uoffisiell baskisk nasjonaldag, både i Iparralde (fransk Baskerland) og Hegoalde (spansk Baskerland).

Bakgrunn

Den første feiringen av Aberri Eguna ble organisert av Det baskiske nasjonalistparti i Bilbao 27. april 1932. Den årlige feiringen ble forbudt under Den spanske borgerkrig (1936-1939) og under det spanske diktaturet (1939-1978). Likevel ble feiringen organisert i hemmelighet fra 1963, men da i mindre skala og på mange ulike steder.
42 beste

Doodle Bugs 42 beste er et samlealbum med dansebandet Doodle Bugs, utgitt i mai 2010.
Qorlortorsuaq

Qorlortorsuaq er Grønlands største foss, og ved fossen ligger også en saueholdplass med ca. 13 innbyggere, med samme navn. 
Fossen er bygd ut med et vannkraftverk, som skal tas i bruk i løpet av 2007. Kraftverket skal gi en samlet effekt på 7,2 MW. Kraft fra denne utbyggingen skal forsyne både Qaqortoq og Narsaq.
Bastimentos

Bastimentos er ei øy i den panamanske øygruppa Bocas del Toro i Det karibiske hav. Politisk tilhører den Bastimentos corregimiento, som er en del av distriktet Bocas del Toro i provinsen Bocas del Toro. Den største landsbyen på øya heter også Bastimentos.
Øya har et areal på 62 km², og er en av landets største. I 2010 hadde den 1 954 innbyggere.
I likhet med resten av øyene i øygruppa er Bastimentos først og fremst et turistmål, og utgjør et roligere alternativ til den mer besøkte øya Colón, som er ti minutter unna med vanntaxi. Isla Bastimentos nasjonalpark omfatter store deler av øya, i tillegg til havområdene rundt og de mindre øyene Cayos Zapatilla. Bastimentos' mest kjente strand er Rødfroskstranda (Playa Rana Roja), som har navn etter de mange røde pilgiftfroskene (Dendrobates pumilio) som holder til i området.
Stjernestruktur

Stjerner med ulik masse og alder har varierende indre struktur. Modeller av stjernestrukturen beskriver den indre strukturen av en stjerne i detalj og viser detaljerte forutsigelser om luminositeten, farge og fremtidig utvikling av stjernen.

Energitransport

Ulike lag i stjernen transporterer varme opp og utover på ulike måter, primært gjennom konveksjon og strålingsoverføring, men termisk konduksjon er viktig i hvite dverger.
Konveksjon er den dominerende modusen for energitransport når temperaturgradienten er bratt nok til at en gitt bestanddel av gassen innenfor stjernen vil fortsette å stige hvis den stiger delvis via en adiabatisk prosess. I dette tilfellet er bestanddelen oppstigende og fortsetter å stige hvis den er varmere en den omkringliggende gassen; hvis den oppstigende partikkelen er kjøligere enn den omkringliggende gassen vil den falle tilbake til sin opprinnelige høyde. I områder med lav temperaturgradient og en tilstrekkelig lav opasitet til å tillate energitransport via stråling er stråling den dominerende modusen for energitransport.
Den indre strukturen i en hovedseriestjerne avhenger av stjernens masse.
I stjerner med masse fra 0,3–1,5 solmasser, inkludert solen, oppstår hydrogen til helium-fusjoner primært via proton-protonkjeder som ikke oppstår ved bratte temperaturgradienter og derfor er stråling dominerende i de indre delene av solmassestjernene. Den ytre delene av solmassestjernene er kjølig nok til at hydrogen er nøytralt og dermed ikke gjennomsiktig for ultrafiolette fotoner, og konveksjon er dominerende. Stjerner på størrelse med solen har derfor strålende stjerne med konvektive omslag i den ytre delen av stjernen.
I massive stjerner (større enn rundt 1,5 solmasser) er kjernetemperaturen over 1,8×10⁷ K, og hydrogen til helium-fusjonen oppstår primært via CNO-syklusen.