google/wiki40b huggingface dataset:
Baltikum

Baltikum (muligens av baltisk baltai (baltere) «de hvite») er en fellesbetegnelse for landene Estland, Latvia og Litauen, som ligger ved den østlige del av Østersjøen (Det baltiske havet). Historisk regnes ofte også Øst-Preussen med.
Esterne lengst i nord taler estisk, som er et østersjøfinsk språk. Latvierne og litauerne, som er det sørligste baltiske folket, taler de baltiske språkene latvisk og litauisk. Latvisk og litauisk er omtrent like innbyrdes forståelige som norsk og tysk.
Etter Sovjetunionens fall bor det fortsatt mange etniske russere i Baltikum, som hovedsakelig snakker russisk. Litauen har også en polsktalende minoritet. Estland og Latvia hadde en tysktalende overklasse som er borte etter andre verdenskrig. Minoritetsspråkene svensk og livisk er også gått ut av bruk.
Tidligere i historien var dette området sentralt for all handel i østlige del av Europa, og regionen er i dag i ferd med å vinne tilbake denne posisjonen. Estland, Latvia og Litauen har alle høyere økonomisk vekst enn samtlige av de andre landene i Europa.
Áššu

Áššu var en samiskspråklig avis som ble utgitt to ganger i uka, tirsdag og fredag. Avisa ble etablert i 1993 og ble utgitt i Kautokeino. Dekningsområdet var hele det samiske området i Norge, Sverige og Finland. Redaksjonelt søkte Áššu sine nyheter og bakgrunnsstoff på tvers av grenser og politiske skillelinjer. Avisa ble utgitt av Sami Aviisa AS, som eies av Nordavis AS (35,0 %), Norske Samers Riksforbund (32,5 %) og Norske Reindriftssamers Landsforbund (32,5 %). Den siste ansvarlige redaktøren var Anders J. Bals.
Fra og med 6. februar 2008 er Áššu sammen med Min Áigi en del av den nye samiske dagsavisa Ávvir.
Viggo Johansen

Innklaget til Kringkastingsrådet

Den 21. januar 2009 ble det kjent at Johansen måtte møte for Kringkastingsrådet i NRK. Bakgrunnen var at programmet hans var klaget inn for Kringkastingsrådet for sitt valg av Ari Behn som gjest i et program 12. januar 2009, fremfor de to norske Gaza-legene Mads Gilbert og Erik Fosse. I Kringkastingsrådets møte 22. januar fikk imidlertid Johansen full støtte.
Cyclocephala latericia

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), bred, blank, gulbrun og svart hornbille. Hodet er svart, beina gulbrune. Pronotum og scutellum har forskjellig formede svarte flekker. På pronotum er det gjerne seks flekker: to runde på sidene og fire mer eller mindre trekantede som danner et kvadrat i midten. Dekkvingene har gjerne to flekker på hver dekkvinge foran og én bak. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede, hos denne arten er klørne ekstra store. Oversiden er fint og spredt, knapt synlig punktert.

Levevis

Larvene er kjent bare for et fåtall av artene i slekten, disse lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne billene besøker gjerne blomster for å ete pollen, og kan være viktige pollinatorer.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil, Bolivia, Paraguay og Argentina.
Mads Wiel Nygaards legat

Mads Wiel Nygaards legat er en skjønnlitterær pris som utdeles årlig av forlaget Aschehoug. Prisen skal være en anerkjennelse av et kvalifisert forfatterskap, og utdeles etter innstilling fra forlagets redaksjon og ledelse. Den kan ikke søkes. 
Mads Wiel Nygaard var administrerende direktør i Aschehoug 1940–1952.
Hamburg-Amerikalinjen

Hamburg-Amerikalinjen var et rederi etablert 27. mai 1847 i Hamburg, Tyskland under navnet Hamburg-Amerikanische Packetfahrt-Actien-Gesellschaft (forkortet HAPAG)
Hamburg-Amerikalinjen var på et tidspunkt både Tysklands og verdens største rederi. 
Hamburg-Amerikalinjen mistet hele sin flåte to ganger, som et resultat av første- og andre verdenskrig. I 1970 fusjonerte selskapet med Norddeutscher Lloyd fra Bremen og drives i dag under navnet Hapag-Lloyd.
Bordtennis under Sentralamerikanske og karibiske leker 2014

Bordtennis under Sentralamerikanske og karibiske leker 2014. Bordtennis var en av flere sporter i de tjueandre sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Veracruz i Mexico i perioden 14. til 30. 2014. Det var niende gangen som bordtennis var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var sju turneringer; single, double og lag for både kvinner og menn og en mixeddoubleturnering. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Puerto Rico ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Mexico med to.
Asophrops

Utbredelse

Artene er utbredt i Karakorum-fjellene og omkringliggende områder i India, Pakistan og Afghanistan.
Merogyrus

Utseende

En liten (ca. 4  millimeter), avlang og smal, matt, svart gjødselbille. Hodet er skovlformet, rundet foran. Antennene har lyse klubber. Pronotum er avrundet, fint punktert. Dekkvingene er avlange med fine punktstriper. Arten kjennes særlig på sin smale kroppsform.

Levevis

Biologien til denne sjeldne arten er ukjent.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det østlige Nord-Amerika (Nord-Carolina).
Pucallpa (bille)

Utseende

Middelsstore, brunspraglete trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider uten tenner, litt innsnevret ved roten. Dekkvingene er nesten jevnbrede, hver dekkvinge har en kort men høy lengdekjøl nær roten.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Brasil, Fransk Guyana og Peru.
Hybolasiopsis

Levevis

Larvene inne i små greiner og kvister.

Utbredelse

Arten lever på New Zealand.
Skottgränd

Skottgränd er et smug i Gamla stan i Stockholm, som går fra Österlånggatan ned til Skeppsbron. Nærmeste parallellgate i nord er Brunnsgränd og i sør Stora Hoparegränd.

Historikk

Navnet Skottgränd begynte man å bruke på slutten av 1500-tallet. Det er på denne tiden at flere innflyttede engelskmenn, skotter og hollendere begynner å bosette seg ved smuget og blir huseiere der. Smuget nevnes første gang som Skottegrändenn i 1597, og som Skåttegrändhenn i 1606.
Navnets opprinnelse er uvisst, men det er mest trolig at en betegnelse på en person skjuler seg i førsteleddet Skott- (Skotte-). Skotter har bedrevet forretningsvirksomhet i smuget. I 1608 erkjenner en tyv at han «25 par handskar hafwer han stulidt vthur en schottebodh här i stadhenn, östantill vthj Skottegränd».
Bygningen i Skottgänd 6 er fra 1600- eller tidlig 1700-tall og har fortsatt intakt den opprinnelige heisanordningen og alle vareluker, en for hver etasje. Huset er et statlig byggnadsminne. Ved Skottgränd 9 ligger Källaren Stralsund, som har aner fra 1502.
Sergej Prikhodko

Biografi

Sergej Prikhodko er utdannet ved Moskvas statlige institutt for internasjonal politikk. Fra 1986 til 1987 var han attaché og tredjesekretær i avdelingen for sosialistiske land i Sovjetunionens utenriksdepartement. Fra 1992 til 1993 var han andresekretær og senere førstesekretær ved den russiske ambassaden i Tsjekkoslovakia. Fra 1993 til 1997 var han avdelingsleder og stedfortredende leder ved det russiske utenriksdepartementet. Siden april 1997 har han vært rådgiver for den russiske presidenten.
Fra 14. september 1998 var han nestleder for presidentadministrasjonen, fra 2. februar 1999 også leder for presidentadministrasjonens avdeling for utenrikssaker. 17. juni 1999 ble Prikhodko utnevnt til ekstraordinær og befullmektiget ambassadør.
Fra mars 2004 var han utenrikspolitisk rådgiver for den russiske føderasjonens president, først for Vladimir Putin, og fra 2008 for etterfølgeren Dmitrij Medvedev.  Deretter han ble i mai 2012 første nestleder i den russiske regjeringsstaben, og fra mai 2013 ble han visestatsminister og stabssjef.
Brachysiderus elyanae

Utseende

En middelsstor (ca. 25 millimeter), kraftig, rødbrun til svart, blank hornbille. Hannene har to korte, skovlformede horn i pannen, disse mangler hos hunnene. Pronotum hos hannen har to små knøler i midten foran, men ingen grop. Hode og pronotum er fint og ganske tett punkterte. Dekkvingene er tett, knapt radvis punkterte. Leggen på forbeinet har tre tenner.

Utbredelse

Arten finnes i Brasil.
Gerilja (band)

Gerilja er et straight edge hardcore punk band fra området rundt Stavanger.
De har ett medlem fra Purified in Blood, mens resten stammer fra bandet Ad Arma. Mye av tematikken i tekstene omhandler dyrevern/vegetarianisme og Islam. De gav i 2008 ut en EP på Breathing Hope Records.
Janiculum

Historie

I 1849 raste det kamper på Janiculum mellom Garibaldis soldater og franske pavelige tropper. Et antall monumenter er blitt reist for de falne garibaldistene. På samtlige står påskriften ROMA O MORTE («Roma eller døden»).

Kunstneriske referanser

Den italienske komponisten Ottorino Respighi skildrer i tredje sats av sitt symfoniske dikt Pinjene i Roma (1924) hvordan natten har senket seg over et tempel viet guden Janus oppe på Janiculum-høyden.
Nayarita

Utseende

En liten, brunlig skarabide. Snuten er avrundet, mye bredere enn lang. Pronotum er jevnt tilsmalnende forover i den fremre halvdelen, parallellsidig i den bakre. Oversiden er kraftig punktert og temmelig matt. Dekkvingene har fine punktrader.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra et lite område i sentrale deler av Mexico.
Donousa

Geografi

Donousa er lokalisert rundt 25 km nord for Amorgos og 7 km fra Makariesøyene, foruten 15 km øst for Naxos. Den er kun 13,75 km² stor, 6 km lang og 5.5 km bred. Den består hovedsakelig av fjell, berg og er buskkledd. Donousa er kupert i nord og øst, og de høyeste fjelltoppene Papas (Πάπας, 383 meter) og Vardia (Βάρδια, 386 meter) som ligger i nordøst og øst.
Det er en liten havn ved Stavros som er hovedbosetningen, og herfra går det ferge til Naxos og Amorgos. Andre landsbyer er Mersini på sørøstsiden og Kalotaritissa langs den nordlige kystlinjen.

Historie

Allerede på 2000-tallet f.Kr. var det to bosetninger, Aktia ton Agrilion (Αχτιά των Αγριλιών) og Myti tou Trakyla (Μύτη του Τραχύλα), bestående av den forhistoriske kykladisk sivilisasjon. De drev fiske og husdyrhold.
I perioden på 900- til 600-tallet f.Kr. var det tilsynelatende en blomstringsperiode i henhold til arkeologiske funn fra et befestet område nær den sørlige delen av øya, sterkt påvirket av den samtidige kulturen på Dodekanesene. Det er også funnet gravområder med kremerte.
Under den romerske perioden er det mulig at romere ble sendt i landflyktighet hit. I middelalderen og under Det osmanske rike søkte pirater til øya som et tilfluktssted. På 1700- og 1800-tallet ble øya også kalt for Denousa (Ντενούσα eller Δενούσα), Stenoza (Στενόζα) eller Spinosa (Σπινόζα). Fram til 1830 drev gjetere fra Egiali på Amorgos med kultivering. I 1928 var det registrert 235 som bodde på øya og det var kun relativ liten vekst fram til 1946. Under den andre verdenskrig ble øya først okkupert av fascistiske Italia i tiden 1941-1943, og deretter fram til 1944 av tyske Wehrmacht.

Økonomi

Frem til 1950-tallet ble det særlig dyrket tobakk og løk på øya, men med den forverrede økonomiske situasjonen fra 1960 som førte til betydelig utvandring, minsket også omsetningen. Det var kun 116 fastboere i 1981. Med gradvis forbedring av skipsforbindelsen, har vekst av turisme langsomt bedret den økonomiske situasjonen og utvandringen har bremset opp. I dag er inntektene hovedsakelig fra turisme, og landbruk og fiske drives kun i liten skala, og hovedsakelig til eget forbruk.

Trafikk

Det går regelmessig ferge fra Pireus utenfor Athen 2 til 4 ganger i uka, og det er flere ganger ukentlig en Express Scopelitis som knytter Donousa med Amorgos, Naxos og de andre øyene i Kykladene. I høysesongen går det busser på øya mellom de ulike feriestedene og til strendene.

Naturvern

Donousa er en del av Natura 2000 -området GR4220013 Mikres Kyklades: Irakleia, Schoinoussa, Koufonisia Keros, Antikeri kai Thalassia zoni (Μικρές Κυκλάδες: από Κέρο μέχρι Ηράκλεια, Σχοινούσσα, Κουφονήσια, Κέρος, Αντικέρι και θαλάσσια ζώνη).
Hengebro

Hengebro, eller hengebru, er en bro som er opphengt i kjettinger eller kabler som er utspent mellom høye pilarer eller tårn på hver side.  Lengden måles i spenn mellom pilarene.

Prinsipp med hengebro

Bildet viser et oppriss av en typisk hengebro.  
Før dekket kommer på plass, spennes kablene kun etter sin egenvekt. Deretter monteres vertikale kabler direkte fra hovedkabelen og ned på dekket. Kablene utsettes for strekk og holdes tilbake i forankringene. Slike kabelanordninger har kun en primær last-bære funksjon for brodekket.
Den store spenningen i hovedkabelen krever at det er god innfestning til grunnen på begge sider. Oftest er kablene forankret direkte til fjell på begge sider, eller til en annen massiv konstruksjon.

Historie

Hengebroer er en type bro som har vært bygd helt fra begynnelsen av vår tidsregning. Det er da snakk om enkle gangbroer over juv og elver, basert på en eldgammel inka-taubro. Dette er en enkel bro som er spent fast i begge ender, hvor selve brobanen henger ned som en bue på midten.
Frem mot vår tidsalder, med krav til å kjøre tyngre kjøretøyer og jernbane over broene, ble denne brotypen forandret betraktelig.  Det ble blant annet bygd store tårn hvor kablene ble tredd igjennom og mot et solid feste på begge sider av broen. Brobanen ble siden hengt opp i vertikale stag som ble koblet til kablene. De aller første av disse «moderne» hengebroene var Menai- og Canvoy-broene i Nord-Wales , åpnet i 1826. Siden kom Hammersmith bro i 1827 i London.
Hengebrokabelen forankres ved begge endene av broen, da all belastning av broen vil forplante seg som strekk av hovedkablene.  Kablene føres videre ned mot dekkenivå og ender i fast forankring på begge sider av brobanen. Et unntak er Royal Albert bro 1859, hvor ankeret erstattes med en bue mellom tårnene.
.

Konstruksjonen

Kraftoverføringene i en hengebro er strekk i hovedkablene og trykk mot tårnene.
Siden pilarene stort sett tar opp vertikale trykkrefter, kan de, da de får god støtte fra hovedkablene, være ganske slanke – som f.eks. i Severn bridge, i nærheten av Bristol i England.
Lagune

Lagune (fra italiensk og spansk laguna, av latin åpent område, fordypning), er grunne bukter som er blitt avstengt fra havet geologisk ved smale landtunger, gjerne av koraller som da kalles atoller, eller ved sand, gjerne ved langgrunne kyster eller ved elvedeltaer som for eksempel Nilen-deltaet og Po-deltaet. 
Andre eksempler er lagunene ved Venezia, samt Wisłalagunen og Den kuriske bukten, hvor henholdsvis Wisła og Nemunas renner ut. Laguner som er skapt av elvedeltaer vil etter hvert bli fylt av  sand og slam fra elven og vil gå over til å bli et lavt og flatt landområde med en rekke elveløp gjennom, slik som ved utløpet av Mississippi ved New Orleans.
Fjellveien (Nøtterøy)

Fjellveien er en vei og en grunnkrets i delområdet Teie på Nøtterøy i Færder kommune. Området befinner seg nord på Nøtterøy, i den sørlige delen av Teie. Det har 699 innbyggere (2010).
Ælfgar av Mercia

Ælfgar av Mercia (født ca. 1002, død 1059 eller 1062) var sønn av Leofric, jarl av Mercia, kanskje med hans velkjente hustru Godgifu (Godiva), skjønt mer sannsynlig fra et tidligere ekteskap. Ælfgar etterfulgte sin fars jarldømme da denne døde i 1057. Ælfgar var en slektning av den legendariske opprøreren Hereward the Wake.

Fordeler

Ælfgar oppnådde fordeler da Godwin, jarl av Wessex, og sønnene hans ble sendt i eksil av kong Edvard Bekjenneren i 1051. Ælfgar kunne overta jarldømmet East Anglia som tidligere ble holdt av Harald Godwinson, nest eldste sønn av Godwin. Det påfølgende året kom derimot kongen Godwin til en forsoning slik at Harald fikk tilbake sitt jarldømme og øvrige privilegier – men ikke for lenge. 
Påsken 1053 dør Godwin og som eldste gjenlevende sønn ved at eldstebroren Svein Godwinson dør i Tyrkia på pilegrimsferd overtar Harald farens jarldømme Wessex. Ælfgar kan igjen overta jarldømmet East Anglia.

Krig og allianse

Ælfgar synes å ha lært fra Godwin-familiens politiske taktikk med å sette militært press på kong Edvard. Mens Ælfgar var i eksil i Irland i 1055 samlet han en flåte på 18 skip, dro til Wales hvor han inngikk en militær allianse med kong Gruffydd ap Llywelyn, konge av Gwynedd og senere av det meste av Wales. Den samlede hæren gikk mot kong Edvard og rundt 3 km fra Hereford kom de i et slag med jarl Ralph av Hereford, kongens nevø den 24. oktober 1055. Jarlen var den første som flyktet. Gruffydd ap Llywelyn og Ælfgar forfulgte de flyktende, drepte og skadet så mange de klarte, og gjorde brutale herjinger på Hereford. De ødela og brente byen, og drepte mange av borgerne. 
Kong Edvard beordret å samle en hær og gjorde jarl Harald Godwinson som hærfører. Det var en mer formidabel motstander enn jarl Ralph. Ælfgar og hans walisiske allierte flyktet til sydlige Wales. Senere ble motsetningene løst med diplomati og jarl Ælfgar ble reinstallert i sitt jarldømme, i henhold til John av Worcester.

Familie

Ælfgar var gift med Ælfleda, datter av Ældred (Ealdred), jarl av Northumberland (Northumbria), ca. 1025.
Ælfgar ble etterfulgt som jarl av Mercia av hans eldste sønn Edwin. Hans andre sønn Morcar ble valgt til jarl av Northumbria da Haralds bror Toste Godwinson ble jagd ut av nordlige England av northumbrianerne selv.
Hans datter Edith (eller Aldgyth) ble gift først med den walisiske prinsen Gruffyd (død 1063) og deretter med Harald Godwinson (død 1066 i Hastings). Hun hadde barn med begge sine ektemenn.
En annen datter var Lucia av Mercia, født ca. 1040, og gift med to Ives (Ivo) Taillebois, jarl av Anjou. De fikk følgende barn: Aelftred de Tailbois og Lucia (Lucy) Taillebois.
Harding Street kraftverk

Harding Street kullkraftverk , tidligere kjent som Elmer W. Stout,  er et olje- og kullkraftverk i delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det ligger i bydelen Harding Station langt sør i storbyen Indianapolis, Marion County, og eies av Indianapolis Power & Light (IPALCO), som igjen er eid av energiselskapet AES.
Kraftverket har en opprinnelig produksjonskapasitet på 698 MW, som siden er utvidet til 1 170 – 1 196 MW total produksjonskapasitet. Det startet driften med oljefyring i 1941, og fikk deretter kokere for (sub)bitumenøst kull fra 1957. Det ble fornyet med nye brennere for fyringsolje i 1967 og 1973, og deretter utvidet med enheter for fyring med naturgass i hhv 1995 og 2002. Anlegget har hatt store utslipp av SO2, men visse rensetiltak og fornyelser har redusert dette noe.
Heidi Lambach

Medvirker på

«Den Aller Siste Dagen» (solist, sang), Album: Sett fra Hille - LL Records, 2018

Priser og utmerkelser

DNBs Kulturgründerstipend, 2012
Tenuiphantes tenebricola

Utseende

Tenuiphantes tenebricola er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Sikkerhetsklarering

Sikkerhetsklarering kreves for at en person skal kunne ha tilgang til gradert materiale eller installasjoner. Sikkerhetsklareringen blir bare vurdert hvis vedkommende har tjenestlige behov for å ha tilgang til dette, for eksempel i militær sammenheng.

Danmark

I Danmark foretas personundersøkelser og sikkerhetsklareringer av Politiets Efterretningstjeneste (PET).
Dersom en sivilt virksomhet har bestilt en sikkerhetsklarering for medarbeidere, får virksomheten selv resultatet av PET, og det er opp til virksomheten selv å vurdere resultatet og avgjøre om personen kan gis sikkerhetsklarering.
I 2011 ble det gjennomført sikkerhetssjekk med henblikk på sikkerhetsklarering for 41 500 personer i Danmark.

Klareringsmyndigheter

Det finnes i hovedsak to klareringsmyndigheter i Norge: Sivil klareringsmyndighet (SKM), som behandler anmodninger om sikkerhetsklarering i sivil sektor, og Forsvarets sikkerhetsavdeling (FSA), som behandler anmodninger om sikkerhetsklarering i Forsvaret.  Den største klareringsmyndigheten i Norge er FSA, som utfører ca. ⅔ av alle klareringer, hvorav et stort antall er vernepliktige som skal avtjene førstegangstjeneste.
Enkelte klareringsmyndigheter ble videreført på tross av omorganiseringen av klareringsmyndighetene og sentraliseringen til FSA og SKM. Politiets sikkerhetstjeneste og Etterretningstjenesten klarerer eget personell på grunn av disse tjenestenes særegne forhold og behov. I tillegg har domstolene, Stortinget, Statsministerens kontor og Nasjonal sikkerhetsmyndighet sine egne klareringsmyndigheter.
Karmsund (valgkrets)

Karmsund var en valgkrets i Stavanger amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Karmsund valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Karmsund bestod av herredene Skudenes, Åkre/Åkra, Avaldsnes, Torvestad, Skaare, Tysvær, Bokn, Skudeneshavn, Kopervik herred og Kopervik ladested med rundt 18 000 innbyggere og 9 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Astellia

Astellia er et fransk IT- og elektronikkselskap som gir rådgivning og utvikler og produserer nett- og radioteknologi for mobiloperatører verden over. Selskapet leverer særlig nettløsninger for GSM, GPRS og UMTS. Astellia er lokalisert i byen Vern-sur-Seiche i Bretagne.
Powder River Basin

Powder River Basin er en region i Wyoming og Montana i USA. Rundt 40 % av landets kullbryting skjer i denne regionen. De større byene er Gillette, Sheridan og Miles City. Det befinner seg ca 800 milliarder tonn steinkull her. I regionen forekommer også naturlige kullbranner.
Gammeltibetansk

Gammeltibetansk var en form for tibetansk som vi finner i eldre dokumenter fra skriftspråket ble adoptert av det tibetanske imperium i midten av det 7. århundre, frem til litterære arbeider tidlig på 1000-tallet.
På 1000-tallet ble det erstattet av klassisk tibetansk.
Steve Harley & Cockney Rebel

Steve Harley & Cockney Rebel er Steve Harleys band som ble grunnlagt i 1973. Det har hatt mange forskjellige medlemmer.
Furuset aktivitetspark

Furuset aktivitetspark er en park på Furuset i Oslo, åpnet i 2008 som en del av Groruddalssatsingen.

Beliggenhet og utforming

Parken ligger 100–200 meter sørvest for Furuset senter og Trygve Lies plass og avgrenses av Trimmen i nord, Jerikoveien i vest, Furusetveien i sørvest og Furustien og flerbrukshallen Furuset Forum i øst. Turvei D9, som går på tvers av Groruddalen fra Huken pukkverk i nord til Østmarka ved Øvre Furuset i sør, går gjennom parken.
Parken er 25,4 dekar stor, grunnen er eiet av kommunen og den er regulert til friområde. I parken finnes klatrenett, karuseller, styrkeapparater, fotballbane på 40x60 meter med kunstgress, sandvolleyballbane, en rund labyrint laget av rullesteiner, løpebane med grus, lekeplass og utekunstisbane med utleie av skøyter om vinteren. Flere av elementene er sirkel- eller ellipseformet og gir et inntrykk av innsjøer eller kratere. Trærne i ytterkant av området er beholdt. Det har vært en hovedhensikt å tilrettelegge for uorganiserte aktiviteter for barnefamilier.
Parken er en av arenaene for Furusetfestivalen.

Finansiering

Parken ble åpnet i november 2008 og har kostet 5,7 mill. kr og er finansiert gjennom Groruddalssatsingen, ved at Miljøverndepartementet har bidratt med 2 mill. kroner, mens det øvrige er dekket spillemidler og midler Oslo kommune. Byggherre har vært Oslo kommune.

Historie – Sletta, Trimmen og sentergata

Før parken ble navnsatt, ble området kalt «Trimmen» og «Sletta». Området var dominert av en stor ballslette, og var omgitt av et belte av bjørk og furu i ytterkantene Trimmen ble mye brukt til uorganisert fotball. Furuset Idrettsforening, som ble stiftet i 1914, hadde Sletta som hovedanlegg frem til Furuset stadion ble bygget. 
I 1996 vedtok bystyret å bygge en sentergate over det som nå er parken, for å bedre tilgjengelighet til Furuset senter. Aksjonsgruppa mot ny sentergate og Groruddalem Miljøforum hadde flere aksjoner mot planene og saken om «sentergata» fikk stor oppmerksomhet. De to fremla en alternativ plan for trafikkavvikling, som ble vedtatt i bystyret i 2002. En gruppe av foreninger i nærmiljøet bidro i Idrettsetatens utforming av parken.