google/wiki40b huggingface dataset:
Cape floraregion

Fynbos

Den viktigste biotoptypen i regionen er fynbos, et karrig busk- og hedelandskap dominert av sklerofyller: eviggrønne busker og dvergbusker med harde blad. De to øvrige biotopene er strandveld, kystgrassletter; og renosterveld, et karrig gresslandskap preget av karplanter, med renosterbos (Elytropappus rhinocerotis) som karakterart.
WWF regner floraregionen inn i tre økoregioner: Lavlandets fynbos og renosterveld; høylandets fynbos og renosterveld og Albany thickets, hvor det er større innslag av sukkulenter.
Fynbos (etter afrikaans fine bush) er en biotop som strekker seg i et 100 til 200 km bredt belte fra byen Clanwilliam på vestkysten til Port Elizabeth i øst. Det er især fynbosbiotopen som utgjør regionens botaniske egenart. Av 600 arter i lyngfamilien (Ericaceae) som finnes her, er 574 endemiske for fynbos, og bare 26 finnes i andre deler av verden. Andre sentrale plantefamilier omfatter Restionaceae og Proteaceae. 
Regelmessige skog- og gressbranner er, sammen med tørke, en viktig premiss for floraen i området, og plantene er tilpasset dette ved at frøene er godt beskyttet ved innkapsling.
Rooibos (Aspalathus linearis), honeybush (Cyclopia spp) og aloe er de økonomisk viktigste artene i fynbosfloraen.

Verdensarven

Et utvalg på 8 separate verneområder ble i 2004 utpekt til et felles verdensarvområde. De åtte områdene har et samlet areal på 5 530 km², noe som utgjør 6% av planteregionen. Rundt disse åtte områdene finnes det vernede randområder på tilsammen 13 150 km², slik at det totale vernede arealet utgjør 18 680 km². Blant de åtte områdene er Table Mountain National Park nær Cape Town, som omfatter hele Table Mountain, Kogelberg biosfærereservat, De Hoop Nature Reserve, Cederberg naturreservat og Groot Winterhoek.
I 2015 ble verdensarvområdet utvidet til 13 verneområder og det dobbelte arealet.
Ticket to Ride (brettspill)

Ticket to Ride er et brettspill med jernbane som tema utviklet av Alan R. Moon og først utgitt i 2004 av Days of Wonder. Spillet er kjent med andre navn på andre språk, som Zug um Zug (tysk), Les Aventuriers du Rail (fransk) og Menolippu (finsk). Det finnes en rekke utvidelser og varianter av spillet. De fleste er egne spill, men det finnes og noen tilleggspakker til originalspillet. 
Ticket to Ride vant i 2004 Spiel des Jahres og Origins Award for beste brettspill i 2004 (Best Board Game of 2004). I 2005 vant Ticket to Ride Diana Jones award og As d'Or. Spillet kom på andreplass i Schweizer Spielepreis for familiespill.

Mystery Train

Mystery train (2004) inneholder 4 nye rutekort samt 5 karakterkort. Karakterkortenen inneholde nye regler for spillerne.

Ticket to Ride: Online

Onlineversjonen (2005) av Ticket to Ride inneholder originalversjon (USA), med 1910-utvidelsen, Europaversjonen og Sveits. Et brett som opprinnelig var tilgjengelig kun på nettet. Det er gratis å delta, men for å opprette spill må man eie et Days of Wonder-spill. For det sveitsiske brettet derimot, må man kjøpe CD-en med Ticket to Ride: Online. CD-en gir også mulighet for å spille alene mot datamaskinen.

USA 1910

1910-utvidelsen (2006) oppdaterer kortstørrelsen fra originalens minikort til bridgestørrelsen brukt i Europa- og Märklinvariantene. I tillegg inneholder utvidelsen regler og kort for tre nye måter å spille Ticket to Ride på.

Ticket to Ride: The Card Game

Tucker to Ride: The Card Game ble utgitt i juni 2008.

Ticket to Ride: The Dice Expansion

Utvidelse til Ticket to Ride hvor man erstatter togkortene med terninger. Hver runde kan man trille terningene tre ganger (som i Yatzy), og man bruker så resultatet av terningkastene til å bygge ruter på brettet. Inneholder også egne tunnelterninger som gjør at man kan bruke terningutvidelsen sammen med Europe, Sveits og Nordic-utvidelsene også. 
Ble lansert oktober 2008.

Ticket to Ride: Asia

Et vanlig Ticket to Ride der man spiller i Asia. Ble utgitt i 2012.

Turneringer og mesterskap

Det arrangeres turneringer og internasjonale mesterskap i Ticket to Ride. NM ble arrangert for første gang i 2007. Første VM ble avholdt i 2010.
Wright Flying School

Wright Flying School, også kjent som Wright School of Aviation, var en flyskole drevet av Wright Company fra 1910 til 1911. Den underviste tilsammen 119 elever til å fly Wrights fly.

Historie

Orville Wright startet undervisning 19. mars  1910 i Montgomery, Alabama på et område som senere ble Maxwell Air Force Base. På grunn av  mildere vær i mai ble  skolen flyttet til  en flystripe på Huffman Prairie i nærheten av Dayton, Ohio, hvor Wrights  praktiserte flyvning i 1904 og 1905, og der hvor Wright  testet sine fly. De hadde også et anlegg i Augusta, Georgia drevet av Frank Trenholm Coffyn. Noen av de tidligste nyutdannede ble medlemmer av Wright Exhibition Team
Philistina fujiokai

Utseende

En middelsstor, langbeint, mørkt brunlig gullbasse. Hannens panne er firkantet forlenget, uten horn. Dekkvingene har et par noe vage, opphøyde lengderibber.

Utbredelse

Arten lever på Filippinene (Suluøyene).
Norsk Forbund for Innkjøp og Logistikk

Historie

NIMA er verdens eldste forbund innen fagområdet, og ble etablert i 1915. Fra den spede begynnelsen, «til fremme for materialstyrelsen», har forbundet vokst seg større, og har de siste årene hatt en relativt stabil medlemsmasse på ca. 2 000.
Omloop Het Nieuwsblad 2014

Omloop Het Nieuwsblad 2014 var den 69. utgaven av sykkelrittet Omloop Het Nieuwsblad. Rittet ble arrangert lørdag 1. mars 2014.
ATP 250

ATP 250 er det fjerde og laveste nivået på ATP-touren. Konkurransene går fra januar til oktober hvert år, og det blir gjerne spilt flere turneringer samtidig.
Tsjernjakhovsk

Tsjernjakhovsk (russisk: Черняхо́вск, tysk: Insterburg, litauisk: Įsrūtis, polsk: Wystruć) er en by i Kaliningrad oblast i Russland. Den ligger rundt 80 km øst for Kaliningrad. Innbyggertall: 44 323 (folketelling 2002), 39 622 (folketelling 1989).

Historie

Den tyske orden grunnla borgen Insterburg i 1336. En bosetning vokste frem rundt borgen, og denne bosetningen, som også ble kalt Insterburg, fikk innvilget byrettigheter i 1583. Insterburg ble en del av Hertugdømmet Preussen og senere provinsen Øst-Preussen innen Kongeriket Preussen. 
Byen ble en del av det Tyske keiserriket i 1871 under Tysklands samling.  
Under andre verdenskrig ble Insterburg tungt bombet av Storbritannias Royal Air Force 27. juli 1944. Byen ble stormet av styrker fra Den røde armé den 21. januar 1945. Insterburg ble etter krigen overført fra Tyskland til Sovjetunionen, i henhold til Potsdam-konferansen. Dens tyske befolkning ble enten evakuert eller utvist, og ble erstattet med russere. I 1946 ble navnet Insterburg endret til Tsjernjakhovsk, etter den sovjetiske generalen (senere marskalk) Ivan Tsjernjakhovskij som ble drept 18. februar 1945 under kampene om Königsberg under andre verdenskrig.
Canadian Amateur Hockey League

Bakgrunn

Til årsmøtet i desember 1897 i AHAC hadde Ottawa Capitals søkt om å bli tatt opp i ligaen, men dette ble avvist da det var mistanke om at laget hadde betalte spillere. Capitals søkte igjen på årsmøtet 10. desember 1898, noe som førte til en stor uro. Men denne gangen ble de likevel tatt opp av representanter for ledelsen.
Torontoavisen The Globe stilte spørsmålstegn ved om de egentlig var amatører, og viste til betaling av spillere. dette førte til at representanter for Quebec Bulldogs, Montreal Victorias og Ottawa Hockey Club varslet at de ville trekke seg fra foreningen. Representanten for Montreal HC anmodet om at beslutningen ble gjort om, men trakk Montreal HC fra foreningen da dette ikke ble imøtekommet.
Lagene som hadde gått ut av ligaen møttes på Windsor Hotel samme dag. 14. desember møttes de igjen og dannet Canadian Amateur Hockey League (CAHL), og tok samtidig med Montreal Shamrocks i stedet for McGill, og slik omdannet AHAC til CAHL. Den nye ligaen tok opp vedtektene fra AHAC, med unntak av at nye lag bare skulle bli tatt opp dersom det var enstemmighet om dette.

Nett på målburene

I tillegg til endringene som kom i forbindelse med nedleggelsen av AHAC og opprettelsen av CAHL, ble det også for første gang tatt i bruk nett i målburene. Dette ble foreslått av Quebec Bulldogs, og det ble spent et tau som forbandt toppen av de to målstolpene. Et nett ble festet til tauet og de to målstolpene slik at det dannet en lomme som fanget opp puckene som kom i nettet. Slik nett ble også brukt i andre indretter, som lacrosse. Slike nett ble en fast ordning i CAHL etter en oppvisningsserie i 1899.

Stanley Cup

Lagene i CAHL spilte årlig om utfordrerpokalen Stanley Cup. I 1899 og 1900 vant CAHLs mesterlag Montreal Shamrocks Stanley Cup to sesonger på rad, men tapte pokalen i januar 1901 til utfordrerlaget Winnipeg Victorias fa Manitoba Hockey Association. I mars 1902 tok Montreal HC over pokalen etter å ha beseiret det forsvarende mesterlaget Winnipeg Victorias med 2-1 i kamper. I 1903 vant Ottawa HC Stanley Cup etter å ha beseiret ligakonkurrenten Montreal Victorias og utfordrerlaget Rat Portage Thistles. Ottawa HC forsvarte Stanley Cup-tittelen i 1904 etter at laget beseiret utfordrerlaget Brandon Hockey Club fra Manitoba Northwestern Hockey League med sifrene 6-3 og 9-3.

Oppløsning

Ligaen skulle bestå av de samme fem lagene fram til 1904-sesongen, da ttawa trakk seg fra ligaen etter en uenighet med ligaen. Ligaen spilte videre i henhold til den oppsatte terminlisten me de gjenstående fire lagene. I den etterfølgende sesongen ble to nye lag tatt opp, Montreal Le National og Montreal Westmount i stedet for Ottawa, som sluttet seg til Federal Amateur Hockey League. Dette skulle imidlertid ble den siste sesongen i ligaen da Montreal Wanderers og Ottawa dannet Eastern Canada Amateur Hockey Association (ECAHA) etter sesongslutt, og fikk de andre lagene fra CAHL til å slutte seg til denne.
Den europeiske finanspolitiske pakt

Den europeiske finanspolitiske pakt (offisielt: Traktat om stabilitet, samordning og styring i den økonomiske og monetære union) er en traktat mellom Den europeiske unions (EU) medlemsstater, med unntak av Storbritannia og Tsjekkia. Stats- og regjeringssjefene i 25 av EUs medlemsstater ble den 9. desember 2011 enige om å fordype sitt finanspolitiske samarbeide og den økonomiske styring av euroområdet ved å inngå en finanspolitisk pakt seg imellom. Pakten kan anses for en fortsettelse av Stabilitets- og vekstpakten.
På bakgrunn av Storbritannias motvilje mot å inngå en ny traktat, strandet forslaget i Det europeiske råd om å gjennomføre endringene innen EUs hovedtraktater. Således er traktaten en konvensjonell, mellomstatlig avtale.
Pakten ble uformelt vedtatt av Det europeiske råd 30. januar 2012 og ble da signert av statenes representanter ved rådets møte 2. mars 2012. Samtlige av euroområdets medlemsstater samt ytterligere åtte medlemsstater besluttet å delta i pakten. Kun Storbritannia og Tsjekkia valgte å stå utenfor. Pakten trådte i kraft 1. januar 2013 med den forutsetning at minst tolv euroland da har ratifisert avtalen.

Formål

Formålet med pakten er å styrke den økonomiske styringen og innføre et strengere regelverk med hensyn til budsjettbalanse. Dette var foranlediget av den europeiske statsgjeldskrisen 2010-2011. I avtalen finnes bestemmelser om begrensninger for de budsjettunderskudd som medlemsstatene skal kunne ha og sanksjoner mot medlemsstater som bryter disse reglene.
Kolonien Georgia

Kolonien Georgia, en av de sørlige koloniene, var den siste nordamerikanske kolonien som ble etablert av Storbritannia i det som skulle bli USA.
Kontrakten for Provinsen Georgia ble signet av Georg II av Storbritannia 21. april 1732 og grunnlagt av James Oglethorpe. Kolonien ble oppkalt etter kong Georg. Det opprinnelige dokumentet spesifiserte at kolonien var mellom Savannah og Altamaha elvene opp til deres kilder og så vestover «hav til hav». Området innenfor kontrakten hadde tidligere vært del av den opprinnelige provinsen Carolina.
Det kongelige rådet fullførte dokumentet 9. juni 1732. Styringsrådet klarte ikke å styre kolonien slik at kontrakten ikke ble oppfylt. 23. juni 1752 ba styret om et nytt forsøk ovenfor kongen, ett år før kontrakten gikk ut. 7. januar 1755 sluttet kolonien offisielt å være en styrekoloni og ble en kronkoloni.
Koloniens opprinnelige formål ifølge Oglethorpes plan, var som straffekoloni for bosetning av mennesker i gjeldsfengsel. De første fangene ankom 12. februar 1733, en dag som fremdeled feires som Georgia-dagen. I et halvt århundre var kolonien en viktig måte å bli kvitt overbefolkningen i britiske fengsel. Etter at britene mistet kontroll over provinsen, opprettet de den første kolonien i Australia til å tjene samme formål.
Fra 1732 til 1758 var de mindre sivile inndelingene distrikter og landsbyer. I 1758 ble provinsen Georgia delt inn i åtte deler, i tillegg til fire andre som ble lagt til i 1765. I 1777 ble de opprinnelige åtte fylkene i Georgia opprettet.
I praksis var bosetningen i kolonien begrenset til området rundt Savannah-elven. Det vestlige området i kolonien forble territoriet til Creek konføderasjonen til det den amerikanske revolusjonskrigen, da det ble avstått til USA i 1805.
Leptura quadrifasciata

Utseende

Leptura quadrifasciata er mellom 13 og 18 mm lang og er en langstrakt bille med spoleformet kropp. De har lange, kraftige svarte antenner. Pronotum er omtrent så langt som bredt, bakhjørnene trukket ut til tagger. De har svarte dekkvinger med fire brede, gule tverrbånd på hver av dekkvingene. De gul- og svarte dekkvingene er grove etterligninger av veps, noe som nok gir dem en viss beskyttelse mot fugler. Brystpartiet og beina er svarte.

Levevis

Leptura quadrifasciata har larver som lever i død ved av løvtrær, som bjørk. De voksne (imago) finnes i juli og august, de er varmeelskende og oppsøker gjerne åpne blomster, som mjødurt på jakt etter nektar og pollen.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, men ikke lengst sør. Østover er den utbredt i Asia til Sibir, Mongolia, Korea og Japan. Leptura quadrifasciata er utbredt over det meste av Sør-Norge og er en av den vanligste trebukkene på Vestlandet. Den kan finnes på egnede lokaliteter helt nord til Nordland og Troms.
Mahmud I

Mahmud I (arabisk: محمودالأول, født 2. august 1696 i palasset i Edirne i Det osmanske rike, død 13. desember 1754 i Topkapipalasset i Istanbul) var sultan i Det osmanske riket fra 1730 til 1754.

Bakgrunn

Han var sønn av Mustafa II (1695–1703) og Saliha Sultan og eldre bror til Osman III (1754–57).

Sultan

Mahmud kom til makten ved et statskupp mot hans farbror Ahmed III. Han ble første støttet av kuppmakerne og hoffdignitærer, men noen uker etter tronbestigningen lå riket i opprørsmakernes hender. Deres leder, Patrona Halil, red med den nye sultanen til moskéen i Eyüp der seremonien som forlente sultanen Osmans sverd gikk av stabelen. Mange av de viktige befatningsinnehaverne ble avsatt og ettertredere til dem ble tilsatt på ordre av en rebell innen janitsjarkorpset. 
En gresk slakter, Janaki, som tidligere hadde lånt penger til Patrona under det tre dager lange kuppet, ble utnevnt på Patronas begjøring av divanen til hospodar av Moldavia. Det var dermed under Mahmud Is tid at ordningen med å sende fanarioter som forvaltere av fyrstedømmene Moldavia og Valakia.
Khanen av Krim, som opprørerne truet med å avsette, var i Konstantinopel, og sammen med storvesiren, muftien og janitsjarernes ağa klarte han å avsette rebellregjeringen. Patrona ble drept i sultanens nærvær etter en divan der han hadde krevd at krig skulle erklæres mot Russland. Omkring 7000 av dem som hadde støttet Patrona, deriblant grekeren Janaki, ble også drept. Misunnelsen som janitsjaroffisererne hyset mot Patrona, og deres beredskap til å medvirke til dennes fall, underlettet vesentlig anstrengelsene hos Mahmuds tilhengere for å slutt på opprøret som hadde pågått i nær ved to måneder.
Det gjenstående av sultan Mahmuds regjeringstid ble dominert av kriger mot Persia, Russland og Østerrike, med territorielle landevinninger. I år 1740 inngikk han en forsvarspakt med Sverige. 
Mahmud delegerte meget av rikets styre til sine vesirer, og ikke minst hovedevnukken Hacı Beşir Ağa. Han selv tilbragte i stedet meget av sin tid til å skrive poesi. Han fremmet kunst i form av musikk og poesi, og stod også for et omfattende byggevirksomhet.
I 1754 døde Mahmud av en hjertelidelse mens han vendte tilbake etter fredagsbønnen fra moskeen.
Skjematerapi

Skjematerapi er en terapiform utviklet av den amerikanske psykologen Jeffrey E. Young.
Terapien er en integrativ terapiform som kombinerer kognitive terapimetoder med gestalterapiteknikker og visualiseringsøvelser. Skjematerapeuten hjelper pasienten med å finne problemområder som oppleves som fastlåste, for deretter å utforske hvordan disse har utviklet seg fra barndommen. Et viktig poeng er å se hvordan mestringsstrategier som har vært hensiktsmessig tidligere i livet kan forsterke problemområdene i voksen alder. Problemområdene kalles skjema eller livsregler, og et viktig mål i terapien er å igjenkjenne skjemaene, og senere endre disse.
Man jobber også med å bevisstgjøre pasienten hvilke modus pasienten er i under terapitimen. Modus er en emosjonell og atferdsmessig tilstand som er mer eller mindre ubevisst og er en konsekvens av skjemaene. Det er et mål at pasienten lærer seg å gå inn i en «sunn voksen-modus», d.v.s en tilstand der pasienten kan ha sunn egenomsorg og konstruktiv metakognisjon.
Skjematerapi har meget gode terapeutiske resultater i forhold til personer med personlighetsforstyrrelser og anbefales av nestoren i kognitiv terapi, Aaron T. Beck. Terapiformen har stor anvendelse og anbefales dersom pasienten ønsker og trenger et terapeutisk tilbud som går ut over klassisk kognitiv korttidsterapi.
Tyndaris

Utseende

Små til middelsstore, litt brede praktbiller, mørke med noe matt, metallisk glans. Sidene av pronotum kan være oransje og dekkvingene kan ha oransje tegninger.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten lever i den neotropiske økosonen.
Hardporno

Forskjell fra mykporno

Selv om både mykporno og hardporno gjengir nakenhet og seksuelle situasjoner i det øyemed å stimulere betrakterens seksuelle lystfølelser, er det en nøkkelforskjell mellom de to at mykpornoen ikke gjengir noen av de følgende elementer: Bilder av erigert penis, eksplisitt samleie, penetrering av forskjellig slag og oralsex. Det kan også være andre eksplisitte situasjoner som klart må tilregnes hardporno-siden. En annen forskjell er at seksualakten i mykporno ofte (men ikke alltid) er simulert. Men også simulerte fremstillinger ved hjelp av tegninger eller digital manipulasjon kan klart falle innen kategorien hardporno.

Lovbestemmelser i Norge

I Norge ble lovbestemmelsene vedrørende pornografi endret i 2005. Ifølge straffelovens § 204 defineres ikke lenger kjønnslige skildringer som må anses forsvarlige ut fra et kunstnerisk, vitenskapelig, informativt eller lignende formål som pornografi.
Gnotobiologi

Gnotobiologi handler om bakteriefrie dyr, hvor det ikke lever noen mikroorganismer på eller i dem. 
Gnotobiologien er da læren om hvordan man skal stelle og bruke disse dyrene i forskning. På grunn av at disse dyrene ikke får innflytelse av bakterier, forurensning eller virus, og blir derfor benyttet i produksjonen av sykdomsfrie laboratoriedyr og husdyrproduksjonen.

Gnotobiologiske dyr

Gnotobiologiske dyr er født i aseptisk miljø der man utfører keisersnitt på dyret og overfører det nyfødte dyret direkte til et område der både luft, mat og vann er sterilisert. Slike dyr er som regel alet opp i laboratoriemiljø.
Kevin Gulliksen

Klubb

Gulliksen tilbrakte sine år som junior i Oppsal. Der vant han en rekke nasjonale titler med 1996-laget.
Gulliksen startet sin håndballkarriere i Oppsal før han i 2014 meldte overgang til Bækkelaget. I 2017 signerte han en 2-årskontrakt med den norske serielederen Elverum.
I 2018 flyttet Gulliksen til Tyskland og skrev under for Bundesligaklubben Minden.

Landslag

8. juni 2017 fikk Gulliksen sin debut for det norske landslaget og ble tatt ut i bruttotroppen til Håndball-VM 2017, men var ikke blant de 16 utvalgte. To år senere fikk han sin mesterskapsdebut i Håndball-VM 2019 der Norge tok sølv.
Oljeregimet i Norge

Oljeregimet i Norge er myndighetenes organisering av petroleumsvirksomhet i Norge. Petroleumsvirksomheten reguleres av et rammeverk som har et overordnet mål å sørge for at mest mulig av verdiene som ligger i petroleumsressursene kommer hele samfunnet til gode. Rammeverket er etablert som et system av formelt lovverk, mer eller mindre formelt avtalte normer, prinsipper og prosedyrer for forhandlinger og beslutningsprosesser. Slike systemer blir ofte kalt politiske og/eller  administrative regimer for petroleumsforvaltning, eller bare oljeregimer. Oljeregimer oppstår som en kombinasjon av internasjonale politiske og økonomiske avtaler, nasjonalt lov- og regelverk og historisk gjennomført praksis. Sikkerhetsmessige og militære forhold blir også berørt.

Internasjonale prinsipper for fiskale rammebetingelser

Rett til avkasting fra petroleumsvirksomhet har vært et sentralt stridsspørsmål siden tidlig i det 20. århundre. I 1911 grep høyesterett i USA inn ovenfor Rockefellers Standard Oil som da hadde en nær monopolstilling i statene og splittet opp Standard Oil  i 34 nye selskaper. Oljens strategiske betydning kom klart fram like før den første verdenskrig da den britiske stat kjøpte aksjemajoriteten i Anglo-Iranian Oil Company og gjorde det om til BP. Flere statsledere vurderte tilgangen på olje som avgjørende for krigens utfall. Fram til og med den andre verdenskrig var USA, Venezuela og Mexico store produsentland, landene rundt Persiabukta kom først med for fullt ut over 1950-tallet.  Det skjedde samtidig som betingelsene for de store internasjonale oljeselskapene som opererte i området ble mindre gunstige ved at myndighetene i landene tok større kontroll over ressursene ved hjelp av reguleringer. Nydannede oljeselskaper tilbød seg å operere i Saudi-Arabia og Kuwait med 25 % statsdeltakelse, og utover 1960-tallet ble statsdeltakelse helt alminnelig.
I 1960 ble OPEC dannet av Saudi-Arabia, Kuwait, Iran, Irak og Venezuela for å stå samlet mot oljeselskapene i forhandlinger om priser, betingelser og produksjonsrater.
Etter det har det utviklet seg ulike systemer for å fordele fortjenester og risiko mellom oljeselskapene og produsentlandene. Sentralt ble prinsippet om statsdeltakelse i alle konsesjoner ble vedtatt av OPEC i 1968.  Ved siste årtusenskifte var det utviklet en knippe av ulike prinsipper for staten til å sikre inntekter fra petroleumsvirksomhet, her  listet som elementer i tre grupper nedenfor:
Arendal postkontor

Arendal postkontor er et postkontor opprettet i 1706, 17 år før Arendal ble en kjøpstad. I de første årene frem til 1706 ble posten levert på Sandstø i Øyestad, da det var på ruten fra Kristiania til Kristiansand.
Byens første postmester var Ove Nilsen Liltvedt, og han bodde ved byens kirke, og hadde poståpneri der. Dette var vanlig, så når det ble ny postmester så flyttet postkontoret. Fra 1801 til 1833 var det danskfødte Christian Pettersen som var postmester, han fikk innredet en tidligere krambod på Tyholmen til postkontor. Fra denne hadde han en luke inn til sitt forværelse i huset som lå vegg i vegg, og en ble betjent via denne.
Da adjunkt Carl Napoleon Bernadotte Heyerdahl overtok som postmester i 1857 ble poståpneriet flyttet til et hus ytterst på Langbryggen. Der ble det værende under flere postmestre, frem til 1914, hvor det flyttet inn i Grandgården rett ved. Dette var en vesentlig oppgradering fra tidligere, og avisen skrev store ord om de nye lokalene.
Allerede på 1940-tallet ble det kikket etter nye lokaler, og i 1961 flyttet posten til Statens Hus på Kanalplassen, hvor det i 2018 fremdeles er postkontor. Avdelingen for sortering, transport og omdeling ble flyttet til Myrene rett utenfor Arendal sentrum i 1983. Så ble den avdelingen igjen flyttet til Stoa, og så til Kristiansand i 2014 da avdelingen på Stoa ble lagt ned.
I 1999 var det omorganisering av postnummersystemene, og alle under 4800 ARENDAL fikk postnumrene 4825 - 4849.