google/wiki40b huggingface dataset:
AVROTROS

Nederlandsk kringkasting

Allmennkringkasting i Nederland har en annen struktur og organisasjonsform enn de fleste andre land i Europa. Landets allmennkringkasting innen radio og fjernsynbestår av en rekke uavhengige kringkastingsselskaper som i fellesskap leverer programmer og sendinger til landets riksdekkende tv- og radiokanaler. Kringkasterne koordineres og administreres av organisasjonen Nederlandse Publieke Omroep (NPO). Nederlandsk medielovgivning regulerer fordelingen av sendetid og ressurser mellom de ulike selskapene.
Utdypende artikkel: Allmennkringkasting i Nederland

AVROs historie

Fra et fabrikklokale i byen Hilversum 21. juli 1923 gikk de første radiosendingene til kringkasteren Algemeene Nederlandsche Radio Omroep (ANRO), som ble opprettet et par uker tidligere. I desember 1927 ble ANRO fusjonert med Nederlandsche Omroep Vereeniging, og dermed var kringkasteren AVRO offisielt etablert. AVRO valgte en organisasjonsmodell med et styre og en selvstendig ledelse. 
I oktober 1951 var AVRO en av kringkasterne som startet landets første tv-kanal, i dag kjent som NPO 1. Siden 1950-årene vokste AVRO til å bli landets største kringkaster, og selskapet produserer radio, tv-programmer, filmer og flere magasiner.

TROS' historie

Kringkasteren TROS, Televisie Radio Omroep Stichting, ble etablert 4. november 1964. De første sendingene skjedde allerede i september samme år, på en piratkanal. Etter en trøblete start klarte å TROS å oppnå status som hovedkringkaster et par år senere. I motsetning til de andre kringkasterne i Nederland, tilhørte ikke TROS noen spesiell religion eller politisk parti. I stedet jobbet TROS for å produsere programmer uavhengig av de ulike grupperingene i landet – kjent som pillarisering. Blant annet promoterte selskapet seg med slagordet «De Grootste Familie van Nederland» (Nederlands største familie). 
TROS fusjonerte med AVRO 1. januar 2014. TROS avsluttet sin selvstendige drift med et storslått avslutningsshow fra Koninklijk Theater Carré i Amsterdam 2. september 2014 – nærmest på dagen 50 år etter sin første sending.
Walter Richard Brookins

Biografi

Brookins ble født i juli 1889 i Dayton, Ohio for å Clara Belle Spitler (1873-1947) og Noah Holsapple Brookins (1858-1936). Han hadde tre søsken: Alpharetta Brookins (1891-1971) som giftet seg med Walter P. Hoffman; Noah Orville Brookins (1893-1954); Jarlen Brookins (1898-1992). Walter giftet seg med Mary Lamke.
Walter ble lært på skolen av Katharine Wright, søster av Wright brothers og som førte til hans interesse for fly. Hans første solo flytur var etter bare to og en halv timer med demonstrasjon. Han ble Wrights' første instruktør for Wright Exhibition Team
Han kom i søkelyset på en Indianapolis møte, juni 14, 1910, hvor han laget en ny verdens rekord for høyde på 1,335 m (4,380 ft).
Han ble senere satt verdensrekorder for høyde, transkontinentale fly og utholdenhet.
På juli 10, 1910 ved Atlantic City i New Jersey, kom han til en høyde av 1,882 m (6,175 ft) i hans Wright biplan, og ble den første personen til å fly i en høyde på én kilometer. Han var en pioner korketrekkere og andre stunt fly.
29. oktober 1910, Brookins fløy den nye Wright Baby Grand, en maskert fløy V-8 drevet flyer for å konkurrere i Gordon Bennett Trophy - konkurranse i Belmont, New York. Foran tribunen under den offisielle timing, flyet mistet halvparten av sin sylindere og krasjet, kaster Brookins ut og etterlot ham med knust ribbeina.
Han døde i 1953 i Los Angeles og hans aske ble gravlagt på Valhalla Memorial Park Cemetery i North Hollywood, California.
Johann Roppen

Biografi

Johann Roppen kommer fra Flø i Ulstein kommune. Han gikk på Ulstein vidaregåande skule og seinere på Møre og Romsdal distriktshøgskole, Volda og Universitetet i Bergen. Doktorgradsprosjektet hans handla om mediekonsentrasjon og journalistikk i Norge med Orkla Media som case.
Han har arbeidet som journalist i Vikebladet, som rådgiver i Eierskapstilsynet for media, forskningsleder ved Møreforsking og i undervisnings- og forskningsstillinger ved Høgskulen i Volda. Han var FoU-rådgiver ved Høgskulen i Volda 2013-2015.
Kvinnherad Boligbyggelag

Kvinnherad Boligbyggelag er et boligbyggelag i Kvinnherad i Hordaland og ble startet 21. mai 1965.
I 2008 ble Kvinnherad Boligbyggelag innlemmet i Vestlandske Boligbyggelag.
Boligbyggelaget hadde vel 470 medlemmer og forvaltet 360 boliger i 13 borettslag (2006).
Rally-VM 2019

Rally-VM 2019 blir organisert av WRC og begynner 24. januar i Monte Carlo og avsluttes i Australia i november.
Spinohoplia

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Nepal.
Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag

Lagsbevegelsens litteraturarbeid

Laget har gitt ut Credo Studentmagasin fra 1933 og samme år ble også Credo Forlag etablert.
Philematium

Utseende

Middelsstore, avlange, blankt metallisk fargede trebukker. Antennene er vanligvis omtrent så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover, rundede i spissen. Beina er lange, bakbeina lite fortykkede, lårene ofte rødlige.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar og Komorene. En art forekommer også i India.
Cicely Mary Barker

Bildene

C.M. Barker avbilder mest barn. Det sies at hennes søster jobbet i en barnehage, og at Cicely «lånte» barna og malte dem. Hun sydde kostymene selv. I unge år var hun sterkt påvirket av illustratøren Kate Greenaway, som voksen sa hun selv at hun var mest påvirket av Pre-rafaelittene. I den grad man kan finne en pre-rafaelittisk tendens i hennes bilder var det først og fremst den overflatiske engelske idyllen i legendariske motiv, men ikke den pre-rafaelittiske ånd.
Mata Hari

Bakgrunn

Hun var datter av hattemaker Adam og Antje Zelle. Margaretha giftet seg i 1895 med kaptein Campbell MacLeod, en nederlender med skotske aner, som hun så fikk to barn med. Paret flyttet i 1897 til Java, der hun ble til 1902. Under vielsen døde gutten til paret. En versjon av historien om dette sier at han døde av syfilis, en annen at han ble forgiftet av en av parets tjenere. Etter en tid skilte paret seg og Margaretha flyttet tilbake til Europa og bosatte seg i Paris.

Danser, angivelig spion

I Paris tok Margaretha artistnavnet Mata Hari, «sol» eller mer nøyaktig «dagens øye» på indonesisk, og startet å opptre med eksotisk dans og være aktmodell på fotografiske kort. 
Hun er mest kjent fordi hun skal ha drevet spionasje for Tyskland. Hun skal ha blitt kontaktet av tyskere i mai 1916. Så ble hun i august 1916 kontaktet av den franske kontraspionasjen og overtalt til å jobbe for Frankrike. Hva som er riktig er noe uvisst, men noen av kildene hevder at spionasjen for en stor del bestod av misforståelser og overdrivelser. Hun gikk med på å bli tysk spion mot forskuddsbetaling, men utførte aldri noen faktisk spionasje. For den franske kontraspionasjen ble det heller ikke utført noen spionasje som medførte faktisk brukbare resultater. Likevel ble hun stilt for retten i Frankrike under den første verdenskrig, og ble dømt til døden ved skyting den 15. oktober 1917.

Henrettelse

En av historiene som går om henrettelsen er at hun sendte et slengkyss til soldatene som var utkommandert. Hvis så skjedde så var det nok snarere til hennes forsvarsadvokat Clunet som hun hadde hatt et forhold til. En annen historie er at hun ikke ville ha noe bind for øynene da det skulle ha vært forsøk på å bytte ut patronene med løsskudd. Dette er et tema i intrigen fra operaen Tosca. Det har også vært hevdet at ved obduksjonen etter henrettelsen viste det seg at hun var gravid da hun ble skutt. Det har vært gammel praksis i land som praktiserer dødsstraff at gravide kvinner som er dømt til døden ikke ble henrettet før etter at barnet var født.
Mata Haris liv har blitt filmatisert flere ganger, blant annet i 1931 med Greta Garbo og i 1985 med Sylvia Kristel.
Rhopalizida

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlange, grønnlig metallisk farget trebukk. Baklårene er en tanke klubbeformede.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten lever i Kongo.
Nayagarh (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 962 215 innbyggere i distriktet, mot 864 516 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 8,29 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,53 % i 2011 mot 13,09 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 851 i 2011 mot 904 i 2001.
Johann von Kielmansegg

Tidlig karriere

Kielmansegg ble født inn i en aristokratisk familie og hadde tittelen greve. Han ble i 1926 ansatt som yrkessoldat i det tyske forsvaret, Reichswehr, under Weimarrepublikken. I 1930 ble han forfremmet til løytnant. Han ble kaptein i 1937 og fikk deretter utdanning som generalstabsoffiser. Under andre verdenskrig tjenestegjorde han i en rekke funksjoner på tropps- og stabsnivå, og ble i 1944 forfremmet til oberst i generalstaben. Han var venn med Claus von Stauffenberg, og ble kortvarig arrestert av Gestapo etter 20. juli-attentatet i 1944. Noen direkte deltakelse i attentat kunne ikke konstateres.
Etter krigen utgav han i 1949 en bok om Blomberg-Fritsch-affæren i 1938 der han forsøkte å renvaske sin onkel Werner von Fritsch fra homofilipåstandene. Boken ble utgitt under navnet Graf Kielmannsegg (grev Kielmansegg), altså uten fornavnet.

Den kalde krigen

I oktober 1950 var han medforfatter av Himmerod-memorandumet, som dannet grunnlaget for den vesttyske gjenopprustningen. Samme år ble han ansatt ved kontoret til forbundskanslerens militærrådgiver, kalt Amt Blank, der han fra 1950 til 1955 var rådgiver for militærpolitikk og senere byråsjef for generelle spørsmål om landforsvar. Han var medlem av den vesttyske delegasjonen til forhandlingene om Det europeiske forsvarsfellesskap og vesttysk NATO-medlemskap. Kielmansegg regnes som en av opphavsmennene til begrepene Innere Führung og Staatsbürger in Uniform som brukes i Bundeswehr.
Ved grunnleggelsen av Bundeswehr i 1955 ble Kielmansegg utnevnt til brigadegeneral og fra 1955 til 1958 var han nasjonal militær representant ved NATOs sentrale militære kommando, Supreme Headquarters Allied Powers Europe, med arbeidssted i Rocquencourt nær Versailles. Fra 1958 til 1960 var han nestsjef for 5. panserdivisjon i Koblenz og fra 1960 til 1963 kommanderte han 10. pansergrenaderdivisjon i Sigmaringen, og han ble forfremmet til generalmajor i 1961.
I 1963 ble han øverstkommanderende for NATOs bakkestyrker i Sentral-Europa med hovedkvarter på Fontainebleau slott ved Paris, som etterfølger etter Hans Speidel. Han ble forfremmet til generalløytnant i juli 1963 og allerede i september samme år ble han forfremmet til full general. Fra 1967 var han øverstkommanderende for NATOs styrker i Sentral-Europa. Hovedkvarteret ble flyttet til Brunssum i Nederland i 1967. Han gikk av med pensjon i 1968. Han utgav i 1985 sammen med Asia-eksperten Oskar Weggel boken Unbesiegbar? China als Militärmacht, som diskuterte Folkets frigjøringshærs militære styrke.

Familie

General Kielmansegg var gift med Mechthild von Dincklage og hadde fire barn. Hans eldste sønn Johann ble også generalmajor i Bundeswehr. Hans yngre sønn Peter Graf von Kielmansegg er en kjent statsviter.
Moen skole (Askim)

Moen skole er en barneskole i Askim fordelt fra 1. til 7.klasse. Skolens historie strekker seg tilbake til 1860.
Ingvild Fredbo Labråten er rektor per 2017.
Ranelagh (Paris Metro)

Ranelagh er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 9.
Fair Deal

Fair Deal var den amerikanske presidenten Harry S. Trumans politiske program. Fair Deal ble opprinnelig forbundet med initiativene som han presenterte i sin tale om nasjonens tilstand i Kongressen 5. januar 1949. Begrepet har også blitt brukt om Trumans innenrikspolitiske reformplan i hans presidentperiode fra 1945 til 1953.
De viktigste lovforslagene ble nedstemt av den konservative alliansen av sørstatsdemokrater og republikanere i Kongressen. Blant de viktigste forslagene var utdannelsesstøtte, allmenne helseforsikringer, forbud mot rase- og kjønnsdiskriminering i ansettelsesprosesser og større handlefrihet for fagforeninger. Truman fikk bare gjennomslag for lovforslaget om offentlig bygging og forsikring av boliger av 1949. På en annen side opphevet ikke Kongressen de viktigste New Deal-programmene som fremdeles var i funksjon, og endringene var av mindre betydning.
Fair Deal-programmet var inspirert av New Deal-tradisjonen og populistiske strømninger i Midtvesten.
Ryan Airline Company

Operasjoner

Ruten ble operert med en Standard J-1 et første verdenskrigs skolefly. 
De ble modifisert til fire-passasjer i en cabin foran flyveres cockpit. Selskapet kjøpte også og endret en Douglas Cloudster (navnet er en sammensetning av «cloud» og «duster») fra Donald Douglas. De konstruerte Ryan M-1 for post og passasjer ruter. Den første ble bygget i løpet av høsten 1925 og ytterligere 22 ble bygget i løpet av året. Da bestillingene opphørte oppløste Ryan og Mahoney partnerskapet i november 1926. Mahoney kjøpte ut Ryan's interesse, men fortsatte å bruke navnet i flere måneder.
Noe flyygging ble gjort under navnet Ryan Aeronautcal Company, som under Mahoney bygget Spirit of St. Louis (NYP) monoplan for Charles Lindbergh, men dette var ikke den virksomhet som senere ble Ryan Aeronautical. I juli 1927, kort tid etter Lindbergh's  vellykket flyvning med Spirit of St. Louis, ble navnet på virksomheten ble endret til B. F. Mahoney Aircraft Corporation.
San Jacinto (Uruguay)

Historie

Byen ble grunnlagt i 1876 av Jacinto Vera.

Kommune

Byens ordfører (alcalde) er Raúl Detomasi (2010-2015).

Transport

Ruta 7 forbinder San Jacinto med Melo.
Livlandske krønike

Henrik av Livlands Livlandske krønike (på latvisk Indriķa hronika; latin Heinrici Cronicon Lyvoniae) er et historisk dokument som beskriver Latvias og Estlands historie mellom årene 1180 og1227. Det er det eldste kjente dokumentet om Livland, Latvias historie.

Bakgrunn

På 1200-tallet, samtidig med de velkjente korstogene mot Jerusalem og Midtøsten, foregikk Østersjøskorstogene. Før korstogene mot Livland (som bestod av dagens Estland og Latvia) var dette området et hedensk samfunn. I dette området møttes både hansa kjøpmenn, handelsfolk fra Novgorod, tyskere, dansker,svensker, nordmenn og russere hverandre. Gjennom denne kontakten oppsto det handel, kultur og landing av religiøse impulser. Flere skandinaviske herskere og Den tyske orden erobret og bosatte deler av Baltikum.

Innhold

Henrik av Latvias Livlandske krønike inneholder øyenvitneskildringer om korstogstiden på en meget menneskelig og levede måte.
Den viser til de kompliserte forholdene som oppstår når religiøse motiv blandes med politiske hensikter. Den andre kjente latviske krøniken, rimkrønike, har ikke like stor historisk verdi efter som den stort sett er skrevet som en patriotisk fortelling til kristen hoffunderholdning.
Krøniken består av fire bøker. De første to bøkene, Om Livland og Om biskop Berthold, beskriver de to tyske biskopene Meynards og Bertholds ankomst og deres mislykkede forsøk på å etablere seg i Livland.
Den tredje boken, Om biskop Albert, beskriver den tredje biskopen, Albert von Buxhövden, grunnleggeren av Sverdridderordenen, og erobringen av Livland. Den fjerde boken, Om Estland, beskriver Alberts og Sverdridderordens erobring av Estland. Originalmanuskriptet er dessverre ikke bevart. Det finnes dog 16 ulike kopier som er nedskrevet mellom 1300-tallet og 1800-tallet, den eldste kopien går under navnet Codex Zamoscianus. Det finnes heller ikke så mye materiale tilgjengelig på internett, mens det finnes noen utdrag, , og en side av en av kopiene kan ses her: .
Hans krøniker er skrevet fra en synsvinkelen til den katolske kirke og dens innvirkning på området. Krøniken kan være påbegynt som en rapport til den pavelige legaten Vilhelm av Modena, som Henrik var tolk for mellom 1225 og 1227. Vilhelm av Modena var i Livland for å megle i en intern kirkedisputt mellom den kristne ridderordenen, sverdridderordenen og Livlands katolske biskopers territorielle krav.

Sverige i krøniken

I år 1203 omtaler krøniken Visby. Dette er det eldste nå kjente skriftlige omtalen av stedet. Krøniken forteller også om at det samme år var estere fra øyen Øsel i Blekinge, der de blant annet skal ha ødelagt en kirke og tatt slaver og plyndret. Videre står det at slike angrep ikke var uvanlige i Sverige og Danmark.
Esoterikk

Moderne esoterikk

Den moderne esoteriske tradisjon og den moderne religionsvitenskapen til en viss grad sammenfallende røtter. De kan begge sies å springe ut av den europeiske fascinasjon for orientalske religioner i det nittende århundre. Det kan også spores en klar innvirkning på såvel Eliphas Levis skrifter som på madame Blavatskys synkretistiske hovedverk Den avslørte Isis og Den Hemmelige Lære fra de akademiske presentasjonene av indisk, persisk, gresk og egyptisk mytologi og skriftkultur, gjennom verkene til Thomas Taylor, Max Müller og andre.
Representanter for de esoteriske grupperingene hevder gjerne å stå i en kontinuerlig, hemmelig tradisjon fra urgammel tid. Eksistensen av en slik sammenhengende formidling kan i utgangspunktet hverken bekreftes eller avkreftes. Det er bare mulig å konstatere at grupper og individer på gitte tidspunkter har uttrykt sin tro på kunnskapssystemer som faller innenfor definisjonen av esoterisme.
Mange av de aktuelle bevegelsene opererer selv med et omfattende anegalleri, og et detaljert nettverk av historiske forløpere. Mens tidlige religionsforskere som Max Müller i utgangspunktet avviste disse historiografiene blankt har nyere forskning gått inn på en mere krevende detaljert gransking av sannhetsinnholdet i påstandene angående de enkelte bevegelser og grupper.
Galaxy OS

Galaxy OS er en Linux-distribusjon som er basert på Ubuntu, men med MacBuntu-pakken installert for å gi en annen følelse. Pakken inkluderer mange bakgrunnsbilder, en annerledes innlogging, oppstart og avslutningsskjerm m.m.
Første versjon ble lansert i 2014.
Sitka

Historie

Shee Atika var opprinnelig bebodd av tlingit-folk, og ble oppdaget av den russiske Vitus Bering-ekspedisjonen i 1741. I 1799 ble Old Sitka, som ligger 8,7 kilometer nord for Sitka, grunnlagt av guvernøren for det det russiske Amerika, Alexandr Baranov. I landsbyen ble det ble etterhvert bygd opp en handelspost og et fort. I 1802 ble de fleste av de russiske innbyggerne drept av en gruppe tlingit-indiandere, og fortet ble brent. Baranov ble pålagt å betale en løsesum på 10 000 rubler for fritt leide for seg og de overlevende av nybyggerne.
I 1804 returnerte Baranof med krigsskipet «Neva» og en gruppe russere og aleuter. Skipet bombaderete de innfødtes landsbyer og tvang tlingitene til retrett inn i de omkringliggende skogene. Russerne vant slaget ved Sitka, og etablerte seg med en permanent bosetning og bygde opp fortet Novo-Arkhangels, eller New Archangel, ved stedet der Sitka ligger i dag.
Sitka ble hovedstad i det russiske Alaska rundt 1808 , og deretter i det amerikanske territoriet Alaska frem til 1906. På midten av 1800-tallet var Sitka en av de viktigste havnebyene langs Stillehavets nordkyst. Under andre verdenskrig var byen beleiret, og det ble bygd en flybase på øya Japonski. Byen fikk eget styre i 1913, og i 1971 ble byen og omlandet slått sammen og fikk felles administrasjon.

Næringsliv og infrastruktur

Næringslivet i Sitka består i hovedsak av fiske, prossessering av fisk, turisme, administrasjon, transport, handel og helsetjenestetilbud.
På Japonski, som er knyttet til «fastlandet» med O'Connell-broen, ligger Sitka Rocky Gutierrez-lufthavnen. Det er veiforbindelser i nord- og sørlig retning fra byen, og det er fergeforbindelser til blant annet Juneau, Wrangell og Ketchikan.
Blåsjön

Blåsjön (sørsamisk: Plaavere) er en innsjø i Strömsund kommune i Jämtland, Sverige. Innsjøen består av delene Stora Blåsjön og Lilla Blåsjön. Det totale overflatearealet ligger på 28 – 43 km², og innsjøen ligger ca 437 meter over havet.Ved innsjøens nordbredd ligger tettstedet Stora Blåsjön. Blåsjön blir tilført vann fra elvene Mittiälven, Lillälven, Ankarälven og Lejarälven. Innsjøen dreneres av Blåsjöälven, som inngår i Ångermanälvens vassdragssystem. Største målte dybde i Blåsjön er 157 meter, noe som gjør innsjøen til Sveriges tredje dypeste. Blåsjön inneholder om lag 1,3 km³ vann.
Undress me

Undress me er en svensk kortfilm fra 2012 som vant Teddy Award ved Berlin internasjonale filmfestival i 2013 for beste kortfilm,  og den ble nominert til Golden Berlin Bear i 2013 .
EM i friidrett 2018 – 200 meter kvinner

Kvalifikasjonskrav

Kvalifikasjonskravet for 200 meter kvinner var: 23,50.
Octahedron

Octahedron er et albumet til det amerikanske bandet The Mars Volta, som ble gitt ut den 23. juni 2009.
Brokind

Brokind er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 502 innbyggere. Brokind ligger cirka 27 kilometer sør for Linköping.
Falsonyctopais

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er kjent fra Guinea og Togo.
Gustavo Zapata

Landslaget

Gustavo Zapata spilte 27 landskamper for Argentinas herrelandslag. Han ble tatt ut i Argentinas tropp til Copa América 1991, 1993 og 1997.
Noan Christian Gauslaa

Politiker

Gauslaa satt på Stortinget i tre perioder i tidsrommet 1907–1918 for partiet Venstre. Han var også ordfører i Lillesand i perioden 1907–1937.

Skolebestyrer

Gauslaa var utdannet lektor og jobbet som lærer ved Risør middelskole (1891–1898) før han ble bestyrer ved Askim middelskole i 1899 og senere bestyrer ved Lillesand kommunale høyere middelskole (1901–1935).

Forretningsmann

Gauslaa var også aktiv i flere styrer. Bl.a satt han som formann for Lillesand–Flaksvandbanen (fra 1902), var formann i Kokkenes bruk i Lillesand og utgiver av Lillesandsposten (fra 1902).

Annet

Noan Christian Gauslaa har en gate oppkalt etter seg på Kokkenes i Lillesand. Gauslaa var en av initiativtakerne til å reise en bauta over bondehøvdingen, Kristian Lofthus. Lofthusbautaen står på det sted man antok var tunet til Kristian Lofthus gård i Vestre Moland.

Arkivet

Arkivmateriale etter Noan Christian Gauslaa befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet inneholder korrespondanse og diverse arkivmateriale knyttet til Gauslaas rolle som stortingsmann, ordfører, forretningsmann og skolestyrer. Det finnes også privat korrespondanse i arkivmaterialet.
Batak (filippinsk folk)

Batakene er en liten urfolksgruppe på den filippinske øya  Palawan. De skal ikke forveksles med batakene på Sumatra i Indonesia.

Beskrivelse

Batakene har negritiske røtter og er den minste etnolinguistiske gruppe på Palawan med et rent austronesisk språk. De bor i Palawans indre fjell nord for Puerto Princesa og i området mellom elven Babuyan og landsbyen Malcampo.
Frem til omlag 1980 fungerte batakenes system for svedjelandbruk. Etter da ble driftsformen mindre og mindre produktiv, blant annet på grunn av endrede politiske rammebetingelser.
Overslaget over folkegruppens størrelse varierer mellom 780 og 300 medlemmer. En telling fra 1990 hevder at de da var 400 personer.

Herkomst

I de tre rikers tid i Kina ble «små og mørke mennesker» fordrevet mot sør av han-kineserne. Noen bosatte seg i det som nå er Thailand, andre i Malaysia, atter andre dro enda lenger til Sumatra, Borneo og derfra til  Filippinene over landbroene og de korte havstykkene fra Borneo til Palawan og videre.
FMC Armoured Infantry Fighting Vehicle

FMC Armoured Infantry Fighting Vehicle er en amerikansk amfibisk stormpanservogn. Den ble utviklet av FMC, og de første produksjonsvognene ble levert i 1975. Den er i bruk i Belgia, Nederland, Filippinene og Tyrkia.