google/wiki40b huggingface dataset:
Nyfossum

Nyfossum er et herskapshus og i dag museum nær Åmot i Modum kommune. Den ble bygget som bolig for Friedrich Roscher, Blaafarveværkets hytteinspektør (dvs. direktør for fargeverket).

Beliggenhet

Nyfossum ligger på oversiden av riksvei 287, Åmot i Modum kommune. Anlegget ligger høyt og fritt over bygda, 500 meter fra Haugfossen og Simoa, og én km fra Blaafarveværket.

Historie

Friedrich Roscher kom til Modums Blaafarveværk omkring 1820–22. Tittelen hans var «hytteinspektør», som tilsvarer teknisk direktør.
Han var selv arkitekten bak herskapshuset Nyfossum, som forble boligen hans så lenge han var ved Værket (til omkring 1840). Senere fulgte stedet med stillingen teknisk direktør. Det er sagt at bygningen vitner både om Roschers tekniske dyktighet og estetiske sans. 
Blaafarveværket hadde en intern folketelling i 1831. Da bodde følgende mennesker på Nyfossum: Friedrich Roscher selv, hans frue Augusta Elisabeth og tre sønner på 13, 11 og 5 år. De hadde to tjenestepiker og en tjenestedreng og i tillegg en losjerende, bokholder N. Beck. 
Blaafarveværkets virksomhet avtok gradvis og opphørte mot slutten av 1800-tallet. Blaafarveværket med alle tilhørende eiendommer ble kjøpt av Modum kommune i 1919. Nyfossum ble solgt videre som småbruk i 1930. 
I 1980 kjøpte Stiftelsen Blaafarveværket eiendommen og igangsatte prosessen med utvendig og innvendig restaurering.

Ida Lorentzen-museet

Den norske kunstneren Ida Lorentzen har en fast utstilling i Hovedhuset på Nyfossum. Utstillingen består av bilder i pastell og utvides stadig. Både motiver og koloritt er hentet fra interiørene i huset. En del av bildene er gjengitt som serigrafier.

Korset på Kapralåsen

Synlig fra tunet på Nyfossum ligger korset på Kapralåsen som et landemerke. 
Korset ble reist i 1829.
Inskripsjonen lyder: "Den 10de October 1823. H.B." H.B. var Heinrich Benneche, som døde i Modum i 1823, etter å ha vært forvalter ved Blaafarveværket i omtrent et halvt år. 
Korset er Preussens nasjonalsymbol, og monumentet er tegnet av den tyske arkitekten Schinkel. 
Monumentet er støpt i jern ved Hassel Jernverk i Skotselv.
Meininger Hofkapelle

Meininger Hofkapelle er et symfoniorkester som i dag regnes blant de eldste og mest tradisjonsrike i Europa. Orkesteret er hjemmehørende i byen Meiningen i den tyske delstaten Thüringen.

Grunnleggelse

Meininger Hofkapelle ble grunnlagt av hertug Bernhard I av Sachsen-Meiningen i 1690. Selv om begynnelsen var sped, med kun et fåtall instrumentalister og sangere, rådet det allerede fra starten av en moderne tidsånd i den forstand at man forsøkte å forene kirke- og hoffmusikk med et borgerlig konsertliv.

Tidlig periode

En av de første dirigentene var Georg Caspar Schürmann som ledet orkesteret fra 1702 til 1707. I årene 1711 til 1731 var Johann Sebastian Bachs fjerne slektning Johann Ludwig Bach hoffkapellmester. Han ble etterfulgt av sønnen Gottlieb Friedrich Bach og senere av sønnesønnen Johann Philipp Bach.

Blomstringstid

Franz Liszt arrangerte i samarbeid med hoffkapellet 1867 en festival der nye verk av Liszt, Bülow, Damrosch, Lassen, Draeseke og Volkmann ble oppført. På forespørsel av Richard Wagner stilte musikerne som festspillorkesterets hovedkontigent under det første Bayreuth-festspillet i 1876, og deltok ved festivalen i flere etterfølgende år. 
Orkesterets virkelige storhetstid startet da den tyske dirigentlegenden Hans von Bülow i 1880 ble hoffkapellmester og gjorde ensemblet til et av Europas eliteorkestre. Takket være Bülow kom Johannes Brahms til Meiningen, der han arbeidet tett med orkesteret. Brahms' 4. symfoni ble uroppført i Meiningen og komponisten skrev fire verk for orkesterets kjente klarinettist, Richard Mühlfeld. Brahms ble dessuten en nær venn av hertug Georg II, og var fram til sin død en hyppig gjest i byen.
Fra 1881 reiste kapellet på omfattende turneer; under Bülows ledelse holdt de rundt 200 offentlige konserter over hele Tyskland og mange andre steder i Europa. Også Brahms dirigerte orkesteret nå og da.
Andre fremragende dirigenter var Richard Strauss, Fritz Steinbach, Wilhelm Berger, og til sist Max Reger som ledet orkesteret fram til storhetstiden tok slutt med utbruddet av første verdenskrig.

Etter første verdenskrig

Fra 1952 har hoffkapellet vært en del av Meininger Theater. I 2012 ble Philippe Bach teaterets Generalmusikdirektor og leder for de 65 orkestermusikerne.
Sam Houston

Bakgrunn

Houston var sønn til major Samuel Houston og Elizabeth Paxton, som ett av ni barn. Hans far var medlem av Morgan's Rifle Brigade under den amerikanske uavhengighetskrigen.

Slaget ved Fort Alamo

Houston var ikke til stede da meksikanerne tok Fort Alamo. Hans taktikk etter slaget var å trekke seg lenger og lenger tilbake, slik at den meksikanske generalen Antonio López de Santa Anna skulle finne sitt Waterloo. Denne taktikken fungerte til slutt, og selv om taktikken møtte stor kritikk da den sto på, ble Houston mer populær da den senere viste seg vellykket.

Slaget ved San Jacinto

21. mars 1836 beseiret Republikken Texas' styrker, under ledelse av general Houston, meksikanerne i slaget ved San Jacinto. Dette avsluttet krigen mellom Texas og Mexico, og sikret uavhengigheten til den nye republikken.

President i Republikken Texas

Houston ble valgt til president i Republikken Texas to ganger, første gang 5. september 1836. Han var president fra 22. oktober 1836 til 10. desember 1838 og andre gangen fra 12. desember 1841 til 9. desember 1844.

Senator i USA

Etter at Texas ble en av USAs delstater i 1845, ble han valgt inn i senatet. Han var senator i tretten år, fra 21. februar 1846 til 4. mars 1859.

Ekteskap

Den 9. mai 1840 giftet han seg med Margaret Moffette Lea i Marion i Alabama. Sammen fikk de åtte barn.
Uføres Landsorganisasjon

Historie

Organisasjonen ble planlagt etter at mange mottakere av uførepensjon fikk pensjonen sin endret som følge av uførereformen.
 26. desember 2014 startet arbeidet med å danne en organisasjon for uføre. Navnet Uføres Landsorganisasjon ble foreslått av Randi A. Pettersen og ble bestemt etter en avstemning. Selve stiftelsesmøtet for organisasjonen ble holdt i lukket form på internett 7. januar 2015, der Laila Sandbekk ble valgt som leder.
Tom Ewell

Barndom

Samuel Yewell Tompkins ble født 29. april 1909 i Owensboro i Kentucky. Han studerte juss ved University of Wisconsin, men sluttet etter fire år for å satse på en skuespillerkarriere.

Karriere

I 1934 debuterte Ewell på Broadway i teaterstykket They Shall Not Die. I 1940 hadde han sin filmdebut med en liten rolle i They Knew What They Wanted. Fra 1942 til 1946 tjenestegjorde Ewell i United States Navy, og fikk graden som løytnant. Deretter hadde han suksess med Broadway-teaterstykkene Apple of His Eye i 1946 og John Loves Mary i 1947. Ewell ble også medlem i Actors Studio, der han studerte sammen med blant andre Marlon Brando, Eli Wallach, Patricia Neal og Karl Malden.
I Hollywood hadde Ewell for det meste komiske biroller i filmer. Han spilte også i én episode av antologiserien Kraft Television Theatre og fire episoder av antologiserien Actors Studio. Ewell ble for alvor lagt merke til i Hollywood etter rollen hans i komedien Adams ribben (1949), med Spencer Tracy og Katharine Hepburn i hovedrollene. I 1951 spilte han mot June Lockhart i Lawrence Rileys biografiske teaterstykke Kin Hubbard, basert på livet til tegneserieskaperen og humoristen Kin Hubbard.
Ewells mest suksessfulle rolle kom i 1952 da han spilte hovedrollen i Broadway-teaterstykket Gressenkemannen. Han spilte Richard Sherman, en mann som etter å ha vært gift i sju år, blir fristet til å være utro. Den kvinnelige hovedrollen, som bare ble kalt Jenta, ble spilt av Vanessa Brown. Teaterstykket gikk i nesten tre år og Ewell ble belønnet med en Tony-pris for rolletolkningen sin. I filmatiseringen av teaterstykket, Gresskar i nød (1955), spilte han samme rolle. Den kvinnelige hovedrollen ble spilt av Marilyn Monroe. Filmen ble en suksess med omtrent åtte millioner dollar inntjent. Ewell ble belønnet med en Golden Globe for rolletolkningen sin.
I 1956 gjorde Ewell seg bemerket i komedien Hun kan'ke for det, der han spilte mot Jayne Mansfield. Samme året spilte han mot Bert Lahr i teaterstykket Mens vi venter på Godot, som hadde premiere i USA på Coconut Grove Playhouse i Miami. Ewell fikk sin egen TV-serie, situasjonskomedien The Tom Ewell Show, som varte i én sesong fra 1960 til 1961. I årene som fulgte hadde han gjesteroller i en rekke TV-serier. I 1977 ble Ewell nominert til Emmy for rollen som Billy Truman i krimserien Baretta. Hans siste jobb som skuespiller var en gjesterolle i krimserien Jessica Fletcher i 1986.

Privatliv

Ewell giftet seg med Ann Abbott i 1946, men ekteskapet tok slutt året etter. I 1948 giftet han seg med Marjorie Sanborn, som han fikk sønnen Taylor sammen med. Ekteskapet varte frem til hans død. 
Ewell døde 12. september 1994 på Motion Picture Country House and Hospital i Woodland Hills i California, etter lengre tids sykdom. Han ble 85 år gammel.
KGen Hinds gasskraftverk

KGen Hinds gasskraftverk er et varmekraftverk i Hinds County i Mississippi, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 512 MW, fordelt på 3 turbiner. Operatør er energiselskapet Reliant Energy Co. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2001. Brenselkilden er naturgass.
Nephilidae

Utseende

Hunnene er store til meget store (kroppslengde opptil 40 mm), langbeinte edderkopper, beina har ofte hårdusker rundt leddene. Forkroppen er forholdsvis liten, bakkroppen avlangt firkantet eller mer avflatet. De har åtte små øyne som er ordnet på to tverr-rader. Hos slekten Nephila har øynene et reflekterende lag som gjør at de skinner om man lyser på dem med en lykt om natten. De er ofte ganske fargerike med gult, oransje og svart som vanlige farger. Hannene er bare en brøkdel av hunnenes størrelse, vanlig ca. 1/4 av lengden til hunnen, men hos én art er hunnen i gjennomsnitt nesten 10 ganger så lang som hannen.

Levevis

Disse edderkoppene bygger svære hjulnett som kan bli flere meter i diameter. Silken de lager har en gyllen farge når den er nyspunnet. Hunn-edderkoppen sitter selv i midten av nettet. Nettene til de største artene er så sterke at de en sjelden gang kan fange små fugler, som blir spist av edderkoppen. Hannen er svært mye mindre enn hunnen og lever mer eller mindre som en parasitt i hennes nett. Det har blitt spekulert i om hannene hos disse artene er så små for at de ikke skal være bryet verdt for hunnene å spise. En nylig publisert analyse (Kuntner & Coddington 2009, ) fremhever at i de gruppene som har stor størrelsesforskjell mellom kjønnene er det hunnene som er påfallende store, ikke hannene som er påfallende små, det er dermed hunnenes størrelse som trenger en forklaring. I tillegg til hannen er det ofte flere andre arter av små edderkopper som lever i Nephila-hunnens nett og stjeler fra hennes bytte.

Utbredelse

Familien er utbredt i tropiske og subtropiske områder over hele Jorden. De mangler i Europa.
Sigurbergur Sveinsson

Karriere

Sveinsson gikk i juli 2010 fra Haukar Hafnarfjörður til DHC Rheinland. På grunn av insolvens i klubben, ble spillerne i november samme år fristilt fra kontraktene. Sveinsson signerte februar 2012 for TSV Hannover-Burgdorf, etter å ha prøvespilt for klubben. Etter bare ett år i Tyskland, gikk Sveinsson sommeren samme året til sveitsiske RTV 1879 Basel. I 2012 vendte Sveinsson tilbake til Island og Haukar Hafnarfjörður.
Sveinsson hadde per februar 2013 spilt 43 landslagskamper for Island, og scoret 45 mål. Sveinsson deltok også i VM i 2011.
Ålemesteren

Ålemesteren (eller Åleverkstedet)  var et dansk malerverksted som arbeidet med kalkmalerier og som var aktivt på Jylland de første årtiene av 1500-tallet. Sannsynligvis kan verkstedet plasseres i den såkalte Århusskolen.
Ålemesteren har blitt navngitt etter malerier i Åle kirke. Man kjenner malerier også i Tamdrup kirke og Skanderup kirke.
Tiszapalkonya kullkraftverk

Tiszapalkonya kullkraftverk er et kullkraftverk i Ungarn. Det har en installert produksjonskapasitet på 200 MW, fordelt på 6 turbiner. Dette er et av landets større kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1954 og stod ferdig i 1980. Brenselkilden er lignitt.
Vansjø Boligbyggelag

Vansjø Boligbyggelag (VBBL) er et boligbyggelag lokalisert i Moss. Det ble stiftet 1. juni 2010 da Moss Boligbyggelag og Rygge Boligbyggelag slo seg sammen. Ved inngangen av 2011 forvaltet Vansjø Boligbyggelag 150 boligselskaper med omtrent 6500 boliger i Moss og Rygge. Boligbyggelaget er dermed det største i Østfold. 
Boligbyggelaget har omtrent 15 000 medlemmer og en egenkapital på 40 millioner kroner.
Gus

Gus (russisk: Гусь, direkte oversatt: gås) er ei elv i Vladimir og Rjazan oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Oka. Gus er 146 kilometer lang og har et nedbørfelt på 3 910 km².
Elva har gitt navn til flere steder langs sine bredder – byen Gus-Khrustalnyj, og bosetningene Gusevskij, Gus-Zjeleznij, Gus-Parakhino og Gusevskij Pogost.
Agalegaøyene

Agalegaøyene er to øyer i Det indiske hav 1100 km nord for Mauritius, som øyene tilhører. 
Det totale arealet er på 70 km², Nordøya er 14.3 km² og Sørøya er 9.7 km². I 2011 hadde øyene 274 innbyggere.
På nordøya ligger det administrative senteret Vingt Cinq, samt den eneste flyplassen på øya.
Øya bestyres av et statlig selskap (the Outer Island Development Company (IDOC)) og økonomien baserer seg på produksjon av kokosolje.
Next Generation POSIX Threads

Next Generation POSIX Threads (NGPT) var et programvarebibliotek for Linux. Biblioteket kjørte i brukermodus, og sørget for en POSIX Threads API.
NGPT benyttet et modifisert grensesnitt til systemkallet fork(), og ble integrert i GNU C Library i den hensikt å være en erstatning for LinuxThreads.
Hark Olufs

Biografi

Hark Olufs ble født i Süddorf på den nordfrisiske øya Amrum på Sønderjyllands vestkyst som sønn av kapteinen Oluf Jensen. Som ung mann ble han i 1724 kidnappet av algirske sjørøvere og solgt som slave i Constantine i Algerie.
Han ble lakei, eller livrist hos beyen av Constantine og konverterte trolig til islam. Som voksen oppnådde han å bli finansminister i den algirske provins Constantine (Gasnadal) samt kommandør for livgarden. I 1732 ble han kavaleriets øverstkommanderende (Agha ed-Deira). Samme år fikk han lov til å kjøpe seg fri, hvoretter han reiste hjem til Amrum. 
Hjemme utga Olufs i 1747 sin selvbiografi, hvori han på dansk beskrev hvordan han ble kidnappet av pirater og solgt som slave. Selvbiografien har den lange tittel: Harck Olufs, Fød paa Øen Amrom udi Riber-Stift i Jydland, Besynderlige AVAN TURES, som have tildraget sig med ham Især til Constantine og paa andre Steder i Africa, For deres Merkvær digheds skyld i Trykken ud­givne.
Han døde den 13. oktober i 1754 i sin hjemby Süddorf.
Slaget ved Hwangsanbeol

Moderne beskrivelse

Slaget, der den 5000 soldaters store Baekjehæren tapte mot en ti ganger større Sillahær, er gjenskapt i en koreansk krigsfilm, Hwangsanbul, det to av skuespillerne er Park Joong-hoon (박중훈) og Jeong Jin-yeong (정진영).
Under Baekjefestivalen som blant annet avholdes i Buyeo var det i 2008 en gjenskapelse av slaget i parken i Nonsan langs elva.
NM i bandy for damer 2016

Det 33. norgesmesterskapet i bandy for damer ble arrangert vinteren 2015/16. Stabæk ble norgesmestere etter finaleseier 11–3 mot Høvik. Regjerende mester, samarbeidslaget Nordre Sande/Drammen, trakk laget før sesongstart på grunn av vansker med å stille nok spillere.

Avvikling

Norgesmesterskapet ble avviklet i perioden 21. november 2015 til 11. mars 2016. Det ble arrangert et seriespill med fem lag der alle lagene møtte hverandre to ganger. Deretter ble det avholdt et sluttspill med de fire beste lagene. Norgesmesterskapet ble avgjort med finale i en enkelt kamp på Frogner stadion i Oslo 11. mars 2016.
Hepatitt B-virus

Overføring

HBV overføres med blod og andre serum-avledede kroppsvæsker som sæd og vaginalsekreter. For at overføring skal skje, må den infeksiøse væsken være i kontakt med slimhinne eller skadet hud, eller bli inokulert gjennom huden. Spytt inneholder lave konsentrasjoner med viruspartikler, men overfører viruset kun dersom det blir inokulert gjennom et bitt. Overføring kan også skje ved samleie, eller fra mor til barn under fødselen.
Mellom 2 % og 10 % av de som blir infisert som voksne, og opp mot 90% av dem som blir infisert som spedbarn blir kroniske bærere av viruset. Omtrent 25 % av de kroniske bærerne utvikler progressiv hepatitt, som kan føre til skrumplever og leverkreft.

Vaksinering

Vaksinen mot HBV (Engerix-vaksine) er produsert av genmanipulerte gjærsopper. Vaksinasjon er anbefalt for dem som har yrke eller livsstil som øker sjansene deres for å utsettes for viruset, spedbarn hvis mødre er bærere av viruset, og helsepersonell som er i kontakt med blod, kroppsvæsker eller vev. Tre injeksjoner over 6 måneder gir immunitet hos 90 %, men noe lavere hos de over 40. Immunitet må bekreftes ved blodprøve etter alle injeksjonene er tatt.
Njord

Njord-kult

Han regnes som det opprinnelige mannlige motstykket til Jord. Havet som motsetning til landjorden tilsvarende motsetningen mann og kvinne. Njord er således en fruktbarhetsgud i sin alminnelighet, lik alle vanene. Mytene omtaler Njord som vanenes ætling, guden uten mén, man snakket om å være «rik som Njord», skaldene omskriver nirðir i betydningen å være «en mann», «en kriger». I blotene ble skålene til Njord og Frøy drukket etter Odins (jf. Håkon den godes saga). Det ble også gitt eder til Njord, Frøy og «den allmektige ås» (sannsynligvis Tor).
Stedsnavnene viser at dyrkingen av Njord var utbredt i Norden, men kanskje først og fremst på steder hvor sjøfart og fiske allerede var viktig: ved Nærøy, også kalt Njords øy i vikingtiden, står fremdeles gudehovet etter værguden. Den ble i senere tid bygget om til steinkirke da kristendommen kom til landet. Man kan fremdeles lese inskripsjonene av vikingene som var med å bygge gudehovet. Kirka er i dag en av Norges aller eldste kirker. Njord var en gud da hof-betegnelsen var i bruk. Anne Holtsmark nevner at på Ringerike har han hatt et hov, kalt Niarðarhof, nå Norderhov (‘v’ og ‘f’ var like lyder i norrøn tid, gjenspeiles i engelske ‘life’ and ‘alive’). Tysnesøya het tidligere Niarðarlog, tolket som «Njords lagdømme».[
Holtsmark (side 91) mener at Njord må ha tilhørt et eldre lag i fruktbarhetsdyrkingen og at hans funksjoner ble overtatt av Frøy og Frøya.

Stamfar til de norske kongene

Den norske kongeslekten Ynglingeætten førte sine aner tilbake til Njord. I Ynglingatal som ble diktet sist på 800-tallet av skalden Tjodolv den kvinværske ble Harald Hårfagres ætt ført tilbake til Njords sønn Yngve-Frøy i 27 navngitte ættledd. Dette er også gjengitt i Snorre Sturlasons Ynglingesaga og i Historia Norvegiæ.
Diktet Håleygjatal som ble diktet av skalden Øyvind Skaldespiller på oppdrag fra Håkon Ladejarl sist på 900-tallet om håløygjene og ladejarlene tilsvarer Ynglingatal ganske nøyaktig på den måten at det navngir herskerens stamfedre i 27 ledd tilbake til Odins sønn Sæming. Felles for disse diktene er at de ikke har rot i virkeligheten, men har en klar funksjon for å legitimere kongeverdigheten med at kongen nedstammer direkte fra gudene.
D'Entrecasteaux-øyene

Navn

Øygruppa er oppkalt etter franskmannen Antoine Bruny d'Entrecasteaux (1737–1793) som var innom øyene på leting etter ekspedisjonen til Jean-François de La Pérouse.

Geografi

De er nedbørsrike og skogkledde d'Entrecasteaux-øyene ligger utenfor østspissen av Ny-Guinea. Ward Hunt-stredet skiller øygruppa fra Ny-Guinea. Arealet er 3,1 km². Duau (Normanby), Moratau (Fergusson) og Nidula (Goodenough) er det tre største øyene i gruppa. Blant de mindre er Sanaroa og Watoa (Dobu). Øyene er av vulkansk opprinnelse og går opp i 1500–2400 meters høyde.
Albert Armitage

Albert Borlase Armitage (født 2. juli 1864 i Balquhidder i Perthshire, Skottland, død 31. oktober 1943) var en skotsk polarutforsker og kaptein i Royal Navy.
Han deltok som nestkommanderende på Jackson-Harmsworth-ekspedisjonen som utforsket Frans Josefs land fra 1894 til 1897. Der møtte de ved et sammetreff Fridtjof Nansen og Hjalmar Johansen, som i over ett år hadde oppholdt seg i isen siden de forlot «Fram» som var fastfrosset.
Armitage ble deretter Robert F. Scotts navigatør og nestkommanderende på Discovery-ekspedisjonen til Antarktis.
Cape Armitage på Hut Point-halvøya er oppkalt etter ham og utgjør det sørligste punktet på Rossøya.
Cicatrisestola

Utseende

Middelsstore, mer eller mindre brune trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum har en liten tann på sidene, dekkvingene er omtrent jevnbrede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den sørlige delen av Sør-Amerika (sørlige Brasil, Bolivia, Paraguay og Argentina).
Unity (Sør-Sudan)

Unity (arabisk: الوحدة‎, al-Wahdah) er en av Sør-Sudans 10 delstater. Befolkningen var på 585 801 innbyggere ved folketellingen i 2008, på et areal på 37 837 kvadratkilometer. Det administrative hovedsete er Bentiu.
Unity er hovedakelig befolket av to etniske grupper, nuere (majoritet) og dinkaer (minoritet).
Jupiter og Antiope

Motiv

Bildet viser guden Jupiter forkledd som satyr i ferd med å forføre amasonedronningen Antiope. Han har horn på hodet og sitter på huk med bukkeben med midten delvis skjult bak vinløv. Ved hans side ses den faste følgevenn i form av en ørn med utspilte vinger og lyn i nebbet. Den sovende Antiope har et hvitt klede under hodet og et rødt teppe drapert om seg, som Jupiter forsiktig forsøker å trekke til side. Scenen er stilisert i draperier til venstre og med et landskap som bakgrunn.

Bakgrunn

I Ovids Metamorfoser fortelles det hvordan gudenes far Jupiter, forkler seg som satyr og befrukter Antiope med tvillinger. Mytologiske scener som denne ga kunstnere en unnskyldning for å avbilde nakenhet uten frykt for represalier: Bildets erotiske undertoner kan ses både som en hyllest til fruktbarhet og som en fordømmelse av ryggesløs oppførsel. Verket var et av van Dycks tidlige og et av hans få med mytologisk motiv.

Proveniens

To utgaver av van Dycks maleri har overlevd, det ene i Wallraf-Richartz Museums samlinger i Köln, det annet i Museum voor Schone Kunsten i Gent. Det vites også at maleren Rubens har eid et eksemplar av van Dycks bilde.
Filomena

Etymologi

Filomena er dannet av greske philos (gresk: φιλος), «venn, elsker», og menos (gresk: μενος), «sinn, formål, styrke, mot». 
Formen Filomena brukes i romanske språk og på nederlandsk. Philomena er en engelsk og tysk form av navnet, mens Philomene er en fransk form.
På 1800-tallet ble det funnet en grav i Roma merket med Filumena, som ble antatt å tilhøre martyren Philomena, men innskriften kan også ha vært basert på det greske ordet philomene, «elsket».