google/wiki40b huggingface dataset:
Den 85. Oscar-utdelingen

Ærespriser

Akademiet avholdt sin fjerde årlige Governors Awards-seremoni 1. desember 2012, der følgende priser ble delt ut:

Kategoriendringer

To av kategoriene har fått nytt navn: Beste artistiske produksjon har byttet navn til Beste produksjonsdesign (Academy Award for Best Production Design), og Beste sminke heter nå Beste sminke og hår (Academy Award for Best Makeup and Hairstyling).
Johan Blomseth

Johan Blomseth (født 2. februar 1897 i Hakedal i Nittedal, død 7. september 1959 i Wien) var en norsk kombinertløper som var aktiv på 1920-tallet. Under Ski-VM 1925 i Janské Lázně i Tsjekkoslovakia ble han nr. seks i kombinasjonen normalbakke og 18km langrenn. Blomseth bosatte seg senere i Østerrike, hvor han også drev en skifabrikk. Han gikk for idrettslaget B.U.L..
Ciego de Avila (provins)

Befolkning

Folketallet var 410 700 i 2000 og folketettheten var på 59 innbyggere pr. km². Kjønnsfordelingen var på 50,7 % menn og 49,3 % kvinner, og omtrent 75 % av befolkningen bor i byene i provinsen. Dette var det samme som landsgjennomsnittet i 2000.
Nederlandsk mesterskap på skøyter enkeltdistanser 2012

Nederlandsk mesterskap på skøyter enkeltdistanser 2012 ble avholdt i Thialf i Heerenveen 4.-6. november 2011. Det besto av m, k og kvalifiseringløp til sesongens tre første verdenscupstevner i Tsjeljabinsk, Astana og Heerenveen.
Thijsje Oenema (500m og 1000m), Pien Keulstra (3000m og 5000m), og Stefan Groothuis (1000m og 1500m) tok to gullmedaljer hver.
Phricodia avia

Utseende

En middelsstor, ganske kraftig, rødbrun påfuglspinner uten øyeflekker på vingene. Hunnen er mye større og kraftigere enn hannen. På forvingen er det et bredt, trekantet, litt mørkere brunt tverrbånd som dekker omtrent halve forkanten men smalner kraftig inn bakover. Bakvingene har et par vage kantstriper langs ytterkanten. Forøvrig er vingene ensfargede, forvingene litt mørkere enn bakvingene. Kroppen er kledt med brunrøde hår.

Utbredelse

Arten lever i Mellom- og Sør-Amerika fra Nicaragua i nord sørover til Brasil og Bolivia.
Peter Ludwig von der Pahlen

Peter Ludwig von der Pahlen (russisk: Пётр Алексеевич Пален/ Petr Aleksejevitsj Pahlen; født 17. juli [jul. 28. juli]] 1745 i Palms (i Estland); død 13. februar [jul. 25. februar] 1826 ved Mitau) var en tysk-ættet russisk adelsmann, og guvernør for det russiske Guvernementet Estland og Guvernementet Livland en kort periode i årene 1800–1801.
Pianola

Pianola er et felles navn for et automatisk piano. Pianola var egentlig et navn på en modell fra en av de store fabrikantene av automatiske piano. Som forlystelsesmaskin på caféer, puber, skøytehaller og den slags publikumslokaler fantes en myntinnkast som ved bruk startet maskin som da spilte en gledelig melodi. De fungerte som den tidas jukebox. Da mynter som bruktes oftest var en nickel så ble de og kalt for nickelodeon.
Det fantes dessuten flere ulike varianter av piano- eller orgelbaserte musikkautomater med flere instrumenter. Disse kalles ofte orchestrion. Felles for dem er at automatikken oftest baseres på vakuum-prinsippet som kraftkilde og med en perforert papirremse som styring for avspillingen. Avanserte instrumenter kunne variere både tempo og anslag ved hullene i den kodede papirrullen. Musikk til papirrullene ble oftest kodet manuelt fra noter, men i begynnelsen av 1900-tallet hadde en konstruert innspillingspianoet som gjorde det mulig å la berømte pianister og komponister spille inn sine tolkinger av sin musikk som siden ble  perforert og da kunne spille opp pianistens tolking med en forbausende kvalitet. Edvard Grieg spilte inn noen av sine egne komposisjoner i april 1906 i Leipzig på to ulike typer av selvspillende piano: Hupfeld DEA og Welte-Mignon [1]. Pianoene som kan ta opp denne typen av ruller kalles ofte for reproduserende piano eller reproducing piano.   
De første amerikanske automatiske piano med papirrull for avspilling ble laget i 1895 i Detroit, så hvorfor er de med i westernfilmer? Før denne tida fantes det automatiske pianoet der en stor rull av tre med stifter i, lignende en stor sylinder til en spilledåse, styrte oppspillingen. Disse ble laget allerede på 1800-tallet i Tyskland, Frankrike og Italia og ble kalt gatepiano, da de oftes ble fraktet omkring på en kjerre, og fungerte som et positiv.

Noter

[1] Eszter Fontana. Im Aufnahmesalon Hupfeld. Stekovics. Halls/Sale 2000. Sid 89.
Gaby Amarantos

Internasjonal karrière

Etter å ha vakt oppsikt i internasjonale medier ble Gaby Amarantos invitert til å opptre i Cannes. Gaby utarbeidet derfor en presentasjon til Cannes Film Festival.
Hun bruke en drakt med et spesielt hodeplagg som har fjær og urfolktilbehør og teknologi. Presentasjonen ble holdt i mai 2013.
Gaby Amarantos debuterte i USA på «Brasil Sommer Fest» 20. juli 2013 i Central Park SummerStage i New York.

OL i Rio 2016

Den 16. juni 2016 var Gaby Amarantos en av bærerne av OL-fakkelen i Bélem do Pará
Jacob Miller

Bakgrunn

Jacob Miller vokste opp i Kingston og pleide ofte å henge rundt studioene i barndommen. I 1968 fikk han sjansen for Clement Dodds Studio One på Jamaica. Han spilte inn tre sanger, bla «Love Is a Message». Men han fikk ingen videre kontrakt med platestudioet. En som derimot viste interesse for unge Jacob Miller var Augustus Pablo. 
Miller innledet et samarbeid med den da velkjente Augustus Pablo og King Tubby. På første halvdel av 1970-tallet utga de flere singler sammen, bla «False Rasta» og «Who Say Jah no Dread», og Jacob Miller fikk et godt rykte i Kingstons store reggaemiljø. Så godt rykte at bandet Inner Circle henvendte seg til Jacob Miller med en forespørsel om å leie han som vokalist, noe han takket ja til.

Karriere

Inner Circle var kjent for å spille amerikanske poplåter og for å eksprimentere med pop, soul, funk og disco. Gruppa besto da av Roger Lewis på gitar, Ian Lewis på Bass, Bernard «Touter» Harvey på keyboard og Rasheed McKenzie på trommer. Miller var leid inn som vikar for Inner Circle og fortsatte som soloartist ved siden av. 
Inner Circle spilte for det meste Millers reggaelåter på denne tiden. Millers første hit med Inner Circle er en reggaeklassiker, «Tenement Yard», som raskt ble fulgt opp med «Tired fee lick Weed ina Bush». Begge låtene slo an på Jamaica og i England. Som soloartist utga Jacob Miller blant annet singlene «Iam a Natty» og «Forward Jah Jah Children». I 1978 kom Millers første soloalbum Dreada Draed, et album med budskap om kjærlighet og Rastafar-I. Samme år deltok Jacob Miller på One Love Peace Concert i Kingston, Jamaica. Han er kjent for å ha spredt et budskap om fred i KIngston på denne konserten, spesielt mellom rivaliserende gjenger.
I 1978 spilte Jacob Miller også en birolle i den jamaicanske spillefilmen Rockers. Det er et stort utvalg av profilerte jamaicanske musikere med i filmen, bla Gregory Isaacs, Burning Spear, Kiddus-I, Dillinger, Big Youth, Mighty Diomonds og Third World.
I mars 1980 dro Jacob Miller til Brasil sammen med sin venn Bob Marley og Chris Blackwell, grunnleggeren av plateselskapet Island Records, for å feire åpningen av Island Records studioer i Sør-Amerika. Rett etter hans hjemkomst til Kingston 23. mars 1980 ble den talentfulle reggaeartisten drept i en bilulykke 27 år gammel.  Inner Circle var da i ferd med å spille inn et nytt album, Mixed up Moods med Miller som vokalist. Jacob Miller hadde også planlagt en turne i Amerika sammen med Inner Circle og Bob Marley og The Wailers samme år. Jacob Miller er onkelen til den jamaicansk-engelske reggaeartisten Maxi Priest.
Munkhaugveita

Munkhaugveita er en veit i Trondheim som er oppkalt etter munkene hadde sine fine hager her. Ellers har denne veita hatt flere navn. Sverdfegerveita ble den hetende, etter håndverksyrket sverdfegere, som ikke var annet enn våpensmeder. Da det ble slutt på at håndverkerne til daglig bar dolk eller kårde forsvant yrket fullstendig. Folk var ikke klar over dette før et par mannsaldre var gått. De kalte veita for Svartfeierveita, men dette er ikke noe som har med det opprinnelige navn å gjøre, selv om det passer godt på dem som er i feieryrket.
Lille Munkegate var brukt som navn en stund, før den ble hetende Munkhaugveita. Offisielle dokumenter bruker også denne betegnelsen. I middelalderen ble veita kalt Smidegeilet.
I nyere tid ligger den mellom Munkegata og St. Jørgensveita. Den munner ut mot Tinghuset i Trondheim.
Studentsamfunnet i Grenland

Historie

Den 12. januar 1898 tok direktør Kr. Dick ved Skiensfjordens Skole – Uddannelse af mekniske Arbeidere initiativ til å holde et marked, slik at skolen skulle få penger til et piano og en fane. I forbindelse med dette markedet innså elevene at de trengte et skolesamfunn og samfunnet så dermed dagens lys. 
Siden opprettelsen utviklet både samfunnet og skolen seg gradvis, skolen fikk etterhvert navnet Skiensfjordens tekniske fagskole. I 1972 flyttet skolen fra lokalene på Osebakken til Kjølnes, og byttet navn til Telemark Tekniske Skole.  
Til å begynne med fungerte skolesamfunnet som studentråd og studentsamfunn. Organiseringen av studentråd og studentsamfunn har endret seg flere ganger siden 1898, og man vet med sikkerhet at studentsamfunnet og studentrådet ble driftet som én organisasjon da skolen flyttet til Kjølnes. 
Frem til 1977 var både ingeniørutdanningen og teknikerutdanning ved samme skole, men da teknikerutdanningen ble fylkets ansvar, og ingeniørutdanningen statens, ble skolen splittet til Telemark Ingeniørhøgskole og Telemark Tekniske fagskole.  
Etter denne fisjonen vokste behovet for å skille studentsamfunn og det som nå var blitt to studentråd, og i 1984 ble samfunnet gjenopprettet som egen uavhengig organisasjon med navnet Porsgrunn Tekniske Studentsamfunn (PTSS). Samtidig med nyopprettelsen i 1984 fikk studentsamfunnet huset Elverhøy i bytte mot studenthuset i Storgata 205 i Porsgrunn. Studenthytta på fjellet ble skjenket til speideren, som frem til nå hadde hatt Elverhøy.
Senere fikk studenter ved Telemark sjukepleierhøgskole, BI og Folkeuniversitetet bli medlemmer og studentsamfunnet byttet da navn til Studentsamfunnet i Grenland. 
I 1994 ble Telemark Sjukepleierhøgskole og Ingeniørhøgskolen en del av den nyopprettede Høgskolen i Telemark, etterhvert forsvant BI fra Grenland og Høgskolen tok over bygningsmassen. Selv om medlemmene til SiG nå studerer i Porsgrunn, har SiG beholdt Grenland i navnet.
Camalig

Camalig er en kommune i provinsen Albay på Filippinene. Ved folketellingen i 2000 hadde den 58.141 innbyggere.
Den er en av åtte kommuner som grenser mot den aktive vulkanen Mayon.
Retningsderivert

Den retningsderiverte av en deriverbar flervariabelfunksjon langs en gitt vektor v og punkt x representerer den deriverte gjennom punktet x med en fart spesifisert av v. Den generaliserer teorien om partiellderiverte hvor man deriverer med hensyn på en variabel. Ved hjelp av gradienten som regnes ut i fra de partiellderiverte, kan den retningsderiverte uttrykkes på følgende form
Den retningsderiverte uttrykkes ofte også ved hjelp av følgende formel, som også kan brukes som bevis for å utlede førstnevnte formel.
Radio Luxembourg

Historie

Radio Luxembourg begynte sendinger i 1933 på 1304 meter / 230 kHz i langbølgebåndet med en kraftig 200 kW-sender og holdt det gående frem til andre verdenskrig, da de måtte stenge som så mange andre kringkastingssendere under krigen. Hovedkontoret var Villa Louvigny i Luxembourg by. 
Sendingene startet igjen i 1945 med mono, amplitudemodulert sending på mellombølgefrekvensen 1439 kHz, som tilsvarer 208 meter bølgelengde, senere 1440 kHz, og en spesielt kraftig 1200 kW-sender. På dagtid kunne det være litt dårlige mottakerforhold over Sør-Norge, men etter solnedgang var det gode mottakerforhold langt nordover i landet. I annonseringen ble både navnet «Radio Luxembourg» og bølgelengden «Radio two-o-eight» (208) benyttet. Sendingene var både direkte sendt fra Luxembourg, og opptak som ble spilt inn i selskapets studio i London og sendt med lydbånd til Luxembourg. På slutten av 1960-årane og utover i 1970-årene fikk Radio Luxembourg konkurranse fra piratradiosendere på skip i Den engelske kanal og Irskesjøen, som Radio Caroline og andre som sendte populærmusikk og reklame.
For å møte konkurransen, særlig fra satellittsendte fjernsynskanaler rettet mot 208-tilhengerne i Skandinavia, begynte kanalen også å benytte en satellittbasert kanal som gikk via satellitten Astra I. Sendingene fortsatte frem til siste sending ble avsluttet klokken 03.00 UTC 30. desember 1992, etter nesten 60 års sendinger med popmusikk.
Noen av verdens beste disc jockeys møtte sitt publikum og «menighet» via sendingene på Radio Lux hver kveld klokken 20.00 norsk tid.
NM i judo 2013

NM i judo 2013 ble arrangert i Larvik 6. april.
Kongepokalene ble vunnet av Madelene Rubinstein og Alert Holtman for seirene i åpen klasse.
16. egyptiske dynasti

Identifikasjon

Av de to versjonene av Manethos Aegyptiaca, er sekstende dynasti beskrevet av den mer troverdige Africanus (støttet av Syncellus) som «sauegjeterkongene» (det vil si hyksos-kongene), men av Eusebius som konger i Teben.
Ryholt (1997), fulgt av Bourriau (2003), i rekonstruksjonen av Turinopapyrosen, tolket en liste av konger basert i Teben som utgjør Manethos sekstende dynasti, skjønt dette er en av Ryholts «mest omdiskuterte og mest langtrekkende» konklusjoner. Av denne grunn har andre forskere ikke fulgt Ryholt og ser kun «utilstrekkelige» bevis for tolkningen av sekstende dynasti som basert i Teben.

Historie

Den vedvarende krigen mot femtende dynasti dominerte det kortvarige sekstende dynasti. Hærene til femtende dynasti erobret by etter by fra deres sørlige fiender, vant gradvis mer og mer av områdene til sekstende dynasti inntil de til sist erobret selve Teben. I sin undersøkelse av andre mellomepoke har Kim Ryholt foreslått at Dedumose I søkte om en fredsavtale i de siste årene av dynastiet, men en av hans forgjengere, Nebiryraw I, kan ha vært mer suksessfull og synes å ha hatt en periode med fred i sin tid.
Sult, som hadde plaget Øvre Egypt i løpet av trettende dynasti og fjortende dynasti, men det forverret også situasjonen for sekstende dynasti, særlig for tiden under og etter styret til farao Neferhotep III.
Arve Juritzen

Programleder

Han ble først kjent for det norske folk i 1994 da han var programleder for forbrukerprogrammet TV 2 hjelper deg som fortsatt sendes ukentlig på TV 2. I 2000 ble han programvert for det da nyopprettede gameshowet Vil du bli millionær? på TV, og året etter ble han programleder for det omdiskuterte realityserien Big Brother i 2001 og 2002. I 2002 var han også aktuell med debattprogrammet Juritzen direkte. 
Han etablerte også sitt eget TV-selskap, Juritzen-TV, som han solgte i 2001. I 2006 startet han eget bokforlag, Juritzen Forlag. Han solgte forlaget i 2019 til Strawberry Publishing, som eies av Petter Stordalen. Juritzen har skrevet seks bøker, blant annet om det første norske aids-offeret; Henki Hauge Karlsen.
Juritzen stod åpent fram som homofil på slutten av 1990-tallet.

Annet

Juritzen spilte en statistrolle i Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake fra 1980. Scenene som foregår på snøplaneten Hoth, er i virkeligheten spilt inn på Finse på Hardangervidda. Filmteamet trengte statister, og mange av soldatene er norske, blant andre Odd Johan Nelvik og Tom Egeland.
Revolutionair Socialistisch Verbond

Revolutionair Socialistisch Verbond (RSV) var et sosialistisk politisk parti i Nederland, stiftet i 1928 av Henk Sneevliet og andre avhoppere fra Nederlands kommunistiske parti.
I 1927 og 1928 dannet Sneevliet, og andre antistalinister, revolusjonære sosialistiske komiteer på ulike steder i landet, blant annet i Rotterdam. I 1928 gikk disse sammen i et landsomfattende forbund, som hadde ukeavisen Solidariteit som offisielt organ. 
I februar 1929 gikk RSV sammen med majoriteten av medlemmene av det 1928 oppløste Sosialistiske Partiet og grunnla Revolutionair-Socialistische Arbeiderspartij.
Rike

Rike (av norrønt ríki, «herredømme», opprinnelig fra gammelgermansk (sml. gammelhøytysk richi) innlånt fra keltisk) er et ord som finnes på tyske (inkludert nederlandsk) og skandinaviske språk (jamfør tysk Reich, dansk rige, nederlandsk rijk, svensk rike) og brukes som betegnelse for en stat, også om en konge- eller keisermakt i seg selv. I videre og overført forstand brukes det også i poetiske sammenhenger om et landområde, for eksempel om «Guds rike» og så videre.
Kjente riker i historien inkluderer romerriket, Det osmanske riket, det tysk-romerske riket, det tyske riket eller kongeriket Norge.
Ordet forekommer ofte i sammensetninger som riksforstander, riksadvokat eller rikskringkasting.
The Art of War

Versjoner

The Art of War ble lansert i tre forskjellige versjoner, en standarversjon som inneholder kun CD-en, en vinylversjon og en «Limited Edition». Sistnevnte inneholder også boken Kunsten å krige av Sun Tzu, og kommer i et DVD-omslag med et alternativt omslag. Alle forhåndsbestilte eksemplarer fra Sabatons hjemmeside inneholdt også singelen «Cliffs of Gallipoli».
Julelvdalen naturreservat

Naturverdier

Naturreservatet ligger i Juladalen i Austertana og omfatter ei sørvendt «gryte» i den sørvendte og bratte dalsiden, og har spesielt gunstige klimatiske forhold. Verneverdiene ligger i den totale sammensetningen av vegetasjonstyper, selv om hver enkelt type dekker små arealer. Tresjiktet domineres av bjørk og or, med noe grønn- og setervier enkelte steder. Nedfallstrær av or har en rik lav-, sopp- og moseflora. Glattvrenge ved foten av de eldste orene indikerer at dette er en kontinuitetsskog. Dett er en av verdens nordligste forekomster av gråor. Det finnes også en liten bestand av opptil 10 meter høye ospetrær, også den blant verdens nordligste. Noen steder langs elva er det flekker av flommarksskog dominert av kjertelvier, setervier, grønnvier og bjørk.
Feltsjiktet er ofte mosedominert med arter som fjelltvare, rundmose og spriketorvmose. I feltsjiktet er det stedvis nyserot, ellers mye skogburkne, mjødurt, skogsnelle, kvitbladtistel og enghumleblom. Området har variabel fuktighet, noen steder har sumppreg med bekkeblom. Litt ovenfor elva er det bratte, sørvendte skrenter med blottlagt berg, hvor det vokser varmekrevende arter som skrubbenever, glatt navlelav, kystårenever og leppedogglav. I heng og skrenter forekommer moskusurt, godt dekt av høgstauder som skogstorkenebb, vendelrot, kvitbladtistel og storveronika. Av andre interessante arter i området er de varmekrevende legeveronika, villrips, ormetelg, hundekveke og hengeaks.
Hamarkrøniken

Hamarkrøniken er en bok skrevet på 1500-tallet av en ukjent forfatter. Den handler om livet i Hammer by i katolsk tid (fram til 1537). Boken har vært en viktig kilde for å forstå Hamars historie, da den beskriver byens bebyggelse.
Først og fremst er boken en lokalpatriotisk skildring av Hamar i middelalderen. Den tar for seg de viktigste bygningene (Domkirken, Bispegården, St. Olufs kloster, korskirken, S Jørgens kirke, rådstuen og fengselet) samt livet i byen, hvordan den var styrt og en liten fortelling om den siste biskopens farvel med byen. Dessuten står det oppramset alle biskopene i Hamar i katolsk tid.

Opprinnelsen

Som nevnt vet man ikke sikkert hvem som skrev Hamarkrøniken, men ut fra språket og beskrivelsen har man grunn til å tro at forfatteren var fra Hedmarken, helst Hamar. Derimot forteller boka selv om sitt opphav: Den 22. juli 1553 var mange viktige mennesker samlet på Hamar gård, altså bispegården, for å se gjennom biskopens brev og bøker. Etter kongelig ordre fra København skulle en del katolske arkiv registreres, og lensmann Christen Munk, svigersønn av Truid Ulfstand, skulle være ansvarlig. Hos seg hadde han samlet odelsbønder og andre verdslige menn, og sammen skulle de skrive ned det viktigste om byens bygninger, gater, organisasjon og befolkning. Merkelig nok er det også skildret mange minner fra byens gullalder og en historie om jærtegn og den siste biskopens kamp. Mange tror det er Trugels Kantor, lederen av kirkesangen, som har lagt til disse bemerkningene.

Jærtegnene før biskopen ble fanget

Hamarkrøniken beskriver jærtegnene før biskop Mogens ble fanget. Krøniken forteller at midt på natten begynte alle klokkene i domkirken, klosteret og i korskirken å slå av seg selv. Koret og Domkirken lyste som om det skulle være midt på dagen, og det bråkte som om to hærer skulle sloss. Dessuten forteller krøniken: «Sammeledes lod sig til Syne om lys Dag en forferdelig stor sjøorm udi Mjøs som syntes at naa fra øens Land og ind i Kongens Land.» (Øen = helgøya). Deretter fortelles det om hvordan en av biskopens menn drepte udyret med en pil og om hvordan de fikk vekk det enorme kadaveret.

Hamars våpen

Det står også beskrevet hvordan Hamars våpen så ut, og det er ut fra denne skildringen dagens kommunevåpen ble tegnet i 1899, i anledning av byens 50-årsjubileum. Krøniken skriver: «Hammers vaapen var en Urhane med udslagne Vinger udi Toppen paa et Fure Træ, som voxer grønt…». Altså: En orrhane i toppen på et grønt furutre. Krøniken forteller at dette våpenet var utgravd i treverket over Rådstua i den gamle kaupangen.
I himmelen, i himmelen

«I himmelen, i himmelen» er en svensk allehelegenssalme, trolig skrevet i 1620 av rektoren og kyrkoherden Laurentius Laurinius. Salmen er med i den svenske kirkens salmebøker helt fra 1600-tallet, liksom i mange friikirkelige sangbøker, og den kan høres i Rune Lindströms film Himlaspelet fra 1942 og i Ingmar Bergmans film Sommarnattens leende.
Laurinius' hustru, Margareta Larsdotter, døde 22. juli 1620, samme år som salmen tros å ha blitt skrevet og kyrkoherde Isak Erici holdt en likpreken før avferden mest kisten fra hjemmet 30. juli. Prekenen, En Christeligh Likpredikan, ble trykket i 1622 sammen med I himmelen, i himelen samt to andre salmevers av Laurinius. Teksten ble omarbeidet og utvidet fra originalens fem vers i forbindelse med en oversettelse av skriften, Compendium Hafenrefferi, i 1650.
I 1650-årene ble verset utvidet av en ukjent person til 18 strofer og blir oppgitt å være publisert i en kirkehandbok fra 1651, og i denne forlengede stand ble teksten ytterligere bearbeidet og minsket til 17 vers da den kom med i Karolinska psalmboken og ble anvendt fra 1695 til begynnelsen av 1800-tallet.
Før 1814-års og 1816-års salmebokforslag ble salmen omarbeidet ganske kraftig av Johan Åström, og det er i hans form som salmen har blitt tatt med i de seneste salmebøkene for Svenska kyrkan, liksom i adskillelige frikirkelige sangsamlinger.
Åstrøms versjon ble oversatt til engelsk av William Maccall (1812–1888) og fikk tittelen «In Heav'n above». Ingen av de versjonene som er publisert i salmebøkene er originalversjonen, men den eldre følger originalens begeistrede, litt barnslige ordelag vesentlig mye bedre enn senere bearbeidelser.
Et eksempel på en frikirkelig variant er Olof Kolmodin (nr. 128) fra Andelig Duworöst med ti vers.
Magnus Brostrup Landstad oversatte salmen til norsk. Den var med i utkastet til hans norske salmebok fra 1861.
Det finnes flere melodier til salmen. Én er en temmelig typisk korall fra 1697-års korallbok, som går i E-moll og i fire fjerdelstakt. Det finnes også en såkalt dalamelodi av norsk-svensk opprinnelse som ble opptegnet i Skattungbyn og ble trykket i Anders Jobs Dala Harpan. En tid ble én av salmens melodier (uklart hvilken) anvendt også for «Från Frälsaren på korsets karm». Ytterligere en melodi, av en ukjent komponist, ble anvendt i Svenska Missionsförbundets Sångbok fra 1894.
I Norge ble den tonesatt til en folkemelodi fra Heddal i Telemark.
Storjord (Tysfjord)

Storjord, eller Storjorda, er ei bygd i Tysfjord kommune i Nordland. Den ligger på nordsida av Beisfjorden, en sidearm av Tysfjorden. Storjord har om lag 200 fastboende. Fra 01.01.2020 blir Storjord en del av Nye Hamarøy kommune, når Hamarøy kommune/Hábmera suohkan og Divtasvuona suohkan/Tysfjord kommunes vestside slås sammen. 
Et par kilometer nord for Storjord ligger Bognes, det sørlige fergestedet på den eneste gjenværende fergeforbindelsen langs E6 i Norge, med fergeforbindelse til Skarberget og til Lødingen. I bygda ligger også hotellet Tysfjord Turistsenter. Barne- og ungdomsskolen Storjord oppvekstsenter har om lag 18 elever. Stylist Erlend Elias Bragstad kommer fra Storjord.