google/wiki40b huggingface dataset:
Pampasrev

Beskrivelse

Pampasrev er en mellomstor reveart som har en gråspettet gråsort pelsfarge. Undersiden er lysere. Hodet, nakken og de store ørene er ørdbrune. Den fremste delen av snutepartiet er sort (til munnvikene), noe som klart skiller den fra blant annet culpeo (L. culpaeus). Hlen er lang og busket og har to sorte felter: På oversiden av haleroten og på haletippen. De nordligste populasjonene har sterkere farger enn i sørlige.
Pampasreven veier normalt 4,2-6,5 kg. Kroppslengden er i snitt ca. 62 cm, mens halen utgjør ca. 34 cm. Hannene er ca. 10% tyngre enn tispene.

Utbredelse og habitat

Pampasreven finnes i Paraguay, Uruguay, det sørlige Brasil, østre Bolivia og nord for Rio Negro elven i Argentina.
Den trives på den gressrikt sletteland, kupert terreng og små skoger på pampasen, vidder, årsrygger og åssider, og også i ørken. Helst i tilknytning til småelver og av og til også større skog.

Atferd og matvaner

Pampasreven regnes som relativt solitær, unntatt i paringstiden og under valpestellet. Den er for det meste nattaktiv, men i områder der det ikke er mennesker kan den være aktiv hele døgnet. Pampasreven har også to distinkte atferdsmønstre som går igjen. Den er kjent for samle på objekter som synes helt unyttige for den, elsempelvis biter av klesestoffer og lær. Slikt har ofte blitt funnet i tilknytning til hiet. Om de blir skremt/forskrekket vil disse revene kaste seg ned på bakken og bli liggende helt stive med øynene lukket, helt de faren er over.
Pampasreven er alteter, men den spiser primært kjøtt. Omkring 75% av dietten utgjør omtrent like deler av gnagere, haredyr og fugler. Den er også kjent for å spise frosk og firfisler, samt frukt og annet plantemateriale. Nær menneskelige bosettinger hevdes det også at den tar hønsefugl.

Reproduksjon og levetid

Pampasrever er monogame. De sees i parforhold kun under paringstiden, som varer fra juli til oktober. Begge foreldrene utfører valpepass. Tispen går drektig i ca. 55-60 dager, da hun føder et kull som vanligvis består av 3-5 valper. Når de fødes er valpene nærmest sorte, men etter hvert som de vokser endrer fargen seg. Hannen briger mat til hiet så lenge mora ammer og valpene ikke kan følge med på jakt. De begynner å jakte sammen med foreldrene når de er omkring 2-3 måneder gamle. Det er imidlertid ikke kjent når de blir kjønnsmodne.
Det er ukjent hvor lenge denne reven lever i vill tilstand, men i fangenskap kan den leve til den blir 13-14 år gammel.
Stavanger bibliotek

Stavanger bibliotek, som siden 1987 har en beliggenhet på Arneageren i Stavanger sentrum, er et av landets største bibliotek,
grunnlagt i 1885.
Biblioteket noterte i 2005 et utlånsvolum på 694 454 (dvs. 6,1 per innbygger), noe ned fra nivået i 1996 som var 806 669 (7,7 per innbygger).
Hele 934 000 personer besøkte biblioteket i 2003. 
Stavanger bibliotek inngår i det kommunale foretaket Sølvberget, Stavanger bibliotek og kulturhus.
Torrön kraftverk

Torrön kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Indalsälven i nordlige Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen  var ferdig i 1978. Installert vannkrafteffekt er 24 MW.  
Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Dronningen (Askøy)

Dronningen er et utsiktspunkt i Storåsen i Askøy kommune med en høyde på 188 moh.
Storåsen ligger omgitt av bygdene Ravnanger og Haugland i vest, og Ask i øst. Det går turstier fra alle tre bygdene til Dronningen. Det høyeste punktet for Storåsen ligger noe lenger inne i skogen.
Ifølge historien kommer navnet Dronningen fra et meget høyt furutre som stod like ved utsiktspunktet. Dette treet falt i en kraftig storm noen år etter krigen.
Dronningen er et yndet turmål for speidere, mosjonister og turgåere.
Jojobera kullkraftverk

Jojobera kullkraftverk er et kullkraftverk i delstaten Jharkhand i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 427 MW. Anlegget ble påbegynt i 1999, og idriftsatt i 2005. Det eksisterer planer for å utvide med 120 MW effekt i en ny enhet 5. Operatør er energiselskapet Tata Power, som er en del av konglomeratet Tata Group.
Sozialistische Einheitspartei Westberlins

Sozialistische Einheitspartei Westberlins («Vest-Berlins sosialistiske enhetsparti») tidligere SED Westberlin var et kommunistparti i Vest-Berlin, som ble finansiert av Sozialistische Einheitspartei Deutschlands (SED) i DDR og uforbeholdent støttet kommunistregimet i DDR.
Partiet oppnådde aldri å bli representert i Berlins parlament. Det gjorde sitt beste valg i 1954, da det fikk 2,7 % av stemmene. Ved det siste valget under den kalde krigen, i 1989, hadde oppslutningen sunket til 0,6 %.
Til tross for marginal støtte kunne partiet opprettholde et stort partiapparat på grunn av støtten fra SED i DDR.
Partiet ble oppløst i begynnelsen av 1993 og gikk inn i Partei des Demokratischen Sozialismus.
Gunnar Sætersdal

Utdanning

Under andre verdenskrig var han medlem av Kompani Linge, og etter krigen begynte han å studere marinbiologi ved Universitetet i Oslo. Allerede i 1948 ble han medlem av Havforskningsinstituttets vitenskapelige stab, selv om han først i 1952 var ferdig med sin hovedoppgave, Metoder til alders- og vekstundersøkelser på hyse. På femtitallet drev han et omfattende kartleggingsarbeid av fiskebestand i norske farvann med særlig vekt på torsk og sild, og han var på mange tokt med det første forskningsfartøyet FF «G.O. Sars» som ble bygget tidlig på 1950-tallet. I den forbindelse medvirket han til utvikling av ekkoloddet som hjelpemiddel i fiskeriene.

Internasjonalt engasjement

Utover på 1950-tallet ble han også engasjert i internasjonale sammenhenger, blant annet i International Council for the Exploration of the Sea, hvor han deltok i flere konferanser og fikk kontakter. I 1961 arbeidet han med fiskerispørsmål i Peru, og senere kom han til Chile som FAO-ekspert. Han ble i Sør-Amerika til 1967 som rådgiver for nylig etablerte forskningsinstitusjoner der, særlig på spørsmål om akustiske teknikker. Men i 1967 ble han forflyttet til Roma for å arbeide i FAOs fiskeriavdeling der.

Havforskningsdirektør

Gunnar Sætersdal etterfulgte Gunnar Rollefsen som direktør ved Havforskningsinstituttet i Bergen. Da han startet der, hadde situasjonen for norske fiskerier endret seg betraktelig i forhold til tiden på 1950-tallet. Som følge av tungt overfiske av effektive flåter fra en rekke land, var bestanden av torsk og sild sterkt redusert. Sætersdal forstod at det måtte streng regulering til både nasjonalt og internasjonalt om bestanden skulle overleve. Dette synspunktet hevdet han med tyngde i ICES, der han var Norges delegat i 1970-1973 og i 1977-1980. Fra 1973 til 1977 var han leder av både Consultative Committee og Liaison Committee og spilte derfor en ledende rolle i en kritisk tid da regler om regulering ble vedtatt. Sætersdal mente at kyststatene måtte ha et ord med i laget når internasjonale bestemmelser ble tatt, og fikk gjennomslag for sitt syn i 1977, samme år som han ble professor II ved Universitetet i Bergen. Denne stillingen beholdt han helt til 1992.
I 1975 tok han initiativ til at Norad og FAO sammen bygget FF «Dr. Fridtjof Nansen». Formålet var å drive fiskeriforskning i farvannene utenfor Asia, Afrika og Sør-Amerika. Skipet ble erstattet med et nytt i 1990, og Gunnar Sætersdal ledet forskningsprogrammet for skipet helt til 1992. Hans arbeid med globale fiskeressurser og internasjonale avtaler basert på vitenskapelige tilrådinger innen fiskeriene ble høyt verdsatt og allment anerkjent. Før han døde, rakk han å gjøre ferdig en rapport for FAO om aktiviteten til FF «Dr. Fridtjof Nansen» over to tiår.
Richard Mulligan

Barndom

Mulligan ble født i New York og er yngre bror til regissør Robert Mulligan. Han studerte på Columbia University før han startet sin skuespillerkarriere.

Karriere

Mulligan scenedebuterte i 1960 på Broadway i stykket All the Way Home. Han filmdebuterte i 1962 og har hatt notable roller i filmer som blant annet Little Big Man (1970), Buss med kluss (1976), S.O.B. (1981), På sporet av den rosa panteren (1982), Meatballs Part II (1984) og A Fine Mess (1986). 
Mulligan fikk sitt store gjennombrudd på slutten av 1970-tallet via rollen som Burt Campbell i situasjonskomedie Forviklingar (Soap). Han har arbeidet mest med TV og har utover denne serien hatt faste roller i serier som blant annet Nurses (1991–93) og Empty Nest (1988–95). Han har siden tidlig på 1960-tallet og frem til sin død hatt gjesteroller i en rekke kjente TV-serier – og har også medvirket i flere TV-filmer. Blant hans tidligste TV-roller kan en nevne hans innsats i komiserien The Hero, fra 1966, og hans gjesteopptreden i I Dream of Jeannie, i episoden "Around the World in 80 Blinks" fra 1969. Han har også hatt gjesteopptredener i kjente serier som Kruttrøyk (1967), Bonanza (1971), Huset på prærien (1976), Charlie's Angels (1976), The Love Boat (1978) og The Twilight Zone (1986).
Hans mest kjent filmroller blir av mange ansett å være rollen som General Custer i westernfilmen Little Big Man fra 1970. Man må også nevne hans hovedrolle i TV-filmen Guess Who's Coming for Christmas? fra 1990.
I 1997 medvirket han i TV-filmen Heaven Will Wait, som ble hans siste rolle på TV. Han hadde sin siste filmrolle i A Fine Mess, fra 1986.

Privatliv

Mulligan var gift fire ganger og skilte seg fra sin fjerde kone i 1993. Han hadde en sønn, James, med sin første kone.
Han døde av tarmkreft i 2000, 67 år. Han ble kremert under en beskjeden seremoni etter eget ønske.

Priser og utmerkelser

Mulligan vant Emmy-prisen to ganger, første gang i 1980 for Forviklingar, og andre gang i 1989 for Empty Nest. For sistnevnte serie vant han samme år en Golden Globe.
I 1994 fikk han en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Basketball under Middelhavslekene 1993

Basketball under Middelhavslekene 1993. Basketball var en av flere sporter under de tolvte middelhavslekene som ble arrangert i Languedoc-Roussillon i Frankrike i perioden 16. til 27. juni 1993. Det var tolvte gangen som basketball var med på programmet under middelhavslekene. Det var to turnerninger, en for menn og en for kvinner. Italia vant både herreturneringren og Bosnia-Hercegovina vant dameturneringen.
All Time Low

Bakgrunn

Bandet var opprinnelig et high school-band og debuterte med EP-en The Three Words to Remember in Dealing with the End i 2004 og deres første album The Party Scene i 2005 gjennom det lokale plateselskapet Emerald Moon. Mens de var på turneer med andre band, fanget de oppmerksomheten til Hopeless Records. Bandet signerte hos dem og slapp EP-en Put Up or Shut Up i 2006, som nådde nr. 20 på amerikanske Independent Album Chart. All Time Lows andre album, So Wrong, It's Right kom i 2007 og ble en stor suksess. Selv om albumet ikke nådde noen hitlister eller fikk mye radiospilling, ble albumets andre singel «Dear Maria, Count Me In» sertifisert til gull av RIAA for 500 000 solgte enheter i USA i 2011. Dette ble fulgt opp i 2009 med albumet Nothing Personal som debuterte som nummer fire på amerikanske Billboard Hot 200 og solgte 63 000 eksemplarer uken etter utgivelsen. Singelen «Weightless» nådde plass 104 i USA, mens andresingelen «Damned If I Do Ya (Damned If I Do Don't» nådde nummer 67 på Billboard-listen.
All Time Low slapp sitt første livealbum, Straight to DVD, i 2010. Mens de spilte inn sitt fjerde album, bidro gruppen med sangen «Painting Flowers» til filmmusikken til Almost Alice. Dirty Work er bandets fjerde album, utgitt i 2011 som bandets debut med plateselskapet Interscope. Albumet nådde en sjetteplass på Billboard 200 med 45 000 solgte album første uken. Dirty Work har solgt 107 000 eksemplarer i USA fra og med oktober 2012, og ble til slutt sertifisert til sølv av BPI i Storbritannia for 60 000 solgte album. Singelen «I Feel Like Dancin'» nådde nummer 113 i USA. 
I mai 2012 annonserte All Time Low sin avgang fra plateselskapet Interscope og la ut sin nye singel «The Reckless & the Brave» på sin egen hjemmeside til gratis nedlasting. Bandets femte studioalbum, Don't Panic!, ble utgitt 9. oktober 2012 av Hopeless Records.
7. april 2015 ble All Time Lows sjette album gitt ut. Den ble en stor suksess, toppet iTunes sine lister, og nådde også førsteplass på Billboards rockliste.
All Time Low har besøkt Norge fem ganger. Den første var i Oslo i 2008, deretter spilte de på Hovefestivalen i 2011, sommeren 2013 da de varmet opp for Green Day på Ullevaal Stadion, før de spilte på Sentrum Scene i februar 2014. 23. juni 2015 spilte de også på Sentrum Scene som en del av Future Hearts Tour. Bandets nyeste album heter Future Hearts.
Fylkesvei 4440

Fylkesvei 4440 går på Hognestad i Time kommune. Veien er 661 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 211.
Aftenposten (illegal avis)

Aftenposten var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Hvorfor avisnavnet ble valgt er usikkert. Avisen benyttet et avishode som etterlignet den ordinære avisen Aftenpostens, men hadde ingen tilknytning til denne. Den ordinære Aftenposten var under krigen nazifisert og drev i okkupantenes ånd. Muligens ønsket man å markere et klart alternativ til denne. Muligens henspillet navnet på den illegale avisen til at den ble spredt i dølgsmål, etter at det var mørkt.
Den illegale Aftenposten ble publisert med undertittelen «Organ for jössinger», og var en enkel stensilert trykksak. Det første nummeret forelå sent på året 1941. Det var en dedikert nyhetsavis, og hadde en viss tilknyting til motstanden på skolefronten. Avisen klarte å holde driften i gang med to til tre utgaver ukentlig til april 1942, da tyskerne slo til.
Redaktøren Rolf Haugerud, Rolf Frantzen, Kåre Nielsen og flere av de aktive bak avisen ble arrestert og sendt til Tyskland.
Økofeminisme

Økofeminisme er en sosial og politisk bevegelse som forsøker å forene økologisme og feminisme. Økofeminister fremmer at det finnes et forhold mellom undertrykkingen av kvinner og naturens forfallenhet, og de leter i kryssingen mellom sexisme, naturens dominans, rasisme og andre begrep av sosial ikke-likestilling. Noen jobber også med betydningen kapitalismen har på kvinner, naturen og mennesker som lever i ekstrem fattigdom. Det er forskjellig relevante økofeminist-skoler som relaterer til analysen av miljøet. Økofeminismen fremmer at det er en link mellom kvinner og naturen som kommer fra deres felles historie med undertrykkelse fra et typisk vestlig samfunn.

Synet på teknologien

Françoise d'Eaubonne foreslo et korporativt system i form av små landsbyer uten automatisering og uten teknologi som støter fra seg. Med økofeministiske idealer og hedenske metoder, ble disse prosjektene ofte sett på som en form for primitivisme. På andre siden, mens noen økofeminister ikke ser på teknologi som noe som støter fra seg, ser mange ironisk nok en vesentlig rolle for moderne teknologi i lagingen og driften av slike landsbyer. Mange økofeminister ser på bruken av teknologier som solkraft som en måte å holde seg unna industrielle, forurensende teknologi og materialer.
Samarbeidsforum i Sunnfjord

Samarbeidsforum i Sunnfjord (SIS) er et samarbeidsorgan og regionråd for kommunene Flora, Førde, Gaular, Jølster og Naustdal i Sogn og Fjordane. Forumet består av medlemskommunenes ordførere og rådmenn. Formålet er å fremme en god samfunnsutvikling, regional samhandling og felles prosjekter.
Førde, Gaular, Jølster og Naustdal har også etablert næringsutviklingsselskapet Sunnfjord Næringsutvikling AS.
Morgantown kraftverk

Morgantown kraftverk er et kullkraftverk og oljekraftverk i Charles County i delstaten Maryland, utenfor Washington, DC i USA. Anlegget ligger ved Potomac River. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 492 MW, fordelt på 3 turbiner. Dette er et av delstatens største kraftverk basert på fossilt drivstoff målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1955 og stod ferdig i 1970. Brenselkilden er olje og kull. Kraftverket eies 100% av Mirant siden 2000 og har 199 ansatte.
I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 6,209 millioner tonn CO2.
Don't Stop 'Til You Get Enough

Fakta

Låta ble en god start på Jacksons karriere og føk til topps på Billboard Hot 100, der den lå i en uke. Den ble en hit også i Europa, og gikk til topps i Norge og Australia, på andreplass i Belgia og Danmark og lå høyt på listene i resten av Europa. Låta ga Jackson hans første Grammy, solgte 1 million kopier og fikk platina.

Musikkvideo

Musikkvideoen til låta hadde premiere i oktober 1979 og var laget av Nick Saxton. I videoen opptrer en smilende Jackson i smoking med diskolys i bakgrunnen. Videoen varer i 4min og 11sek.
Oklahoma State University

Oklahoma State University er et delstatseid universitet i  Stillwater i delstaten Oklahoma, USA. Det ble opprettet i 1890 som land-grant-universitet ved navn Oklahoma Agricultural and Mechanical College, og fikk universitetsstatus i 1957. OSU Stillwater er flaggskipet innen Oklahoma State University System.
OSU støtter "Affirmative Action", dvs positiv tilrettelegging for etnisk mangfold i studentopptake, samt en handlingsplan mot kjønnsbasert diskriminering ("Title IX").
Bibliotekene ved OSU har over 2 millioner titler.
Den indre tyske grense

Den indre tyske grense (Tysk: innerdeutsche Grenze eller deutsch–deutsche Grenze; opprinnelig også Zonengrenze) var grensen mellom Den tyske demokratiske republikk (DDR) og Forbundsrepublikken Tyskland (Vest-Tyskland) fra 1949 til 1990. Om man ikke inkluderer den separate grensen som ble utgjort av Berlinmuren var grensen 1381 km lang og gikk fra Østersjøen til det daværende Tsjekkoslovakia.
Den ble de facto etablert 1. juli 1945 som grense mellom de vestlige og sovjetiske okkupasjonssonene. På den østlige siden var grensen en av verdens mest bevoktede steder; definert av en ubrutt rekke av høye metallgjerder og vegger, piggtråd, alarmer, anti-kjøretøygrøfter, vakttårn og minefelt. Den ble patruljert av 50 000 bevæpnede DDR-vakter som stod overfor titusener vesttyske, britiske og amerikanske vakter og soldater. I grenseområdene bak selve grensen befant det seg en million NATO- og Warszawapakt-soldater som ventet i tilfelle krig.
Grensen var en fysisk manifestasjon av metaforen «Jernteppet» som skilte den sovjetiske Østblokken og den vestlige Vestblokken under den kalde krigen. Den markerte grensen mellom to ideologier; demokratiet/kapitalisme og kommunismen. Grensen ble bygget av myndighetene i DDR i faser mellom 1952 til det sene åttitall og var laget for å stoppe den massive flukten fra øst til vest. Rundt 1000 mennesker døde i forsøket på å komme over grensen i de 45 årene den eksisterte. Den førte til økonomisk og sosial nedgang på begge sider av gensen; særlig tyskere som levde nær grensen på øst-siden led under harde restriksjoner.
Den mer kjente Berlinmuren var en fysisk adskilt, mindre utbygget og mye kortere barriere som omringet Vest-Berlin, mer enn 170 km øst for den indre tyske grensen. 9. november 1989 annonserte Günter Schabowski i DDRs kommunistparti åpningen av Berlinmuren og den indre tyske grense. I løpet av de neste dagene drog millioner av østtyskere vestover. Hundretusener flyttet permanent i de følgende månedene etterhvert som flere kryssningspunkter ble åpnet og bånd mellom lenge adskilte samfunn ble nå re-etablert etterhvert som grensekontroller utviklet seg til rene formaliteter. Den indre tyske grense ble ikke fullstendig forlatt før 1. juli 1990, nøyaktig 45 år på dagen etter at den ble etablert og kun tre måneder før Tysklands gjenforening skjedde.
Lite gjenstår av den indre tyske grenses engang så sterke hindringer. Det området den en gang utgjorde har blitt erklært en del av det europeiske grønne beltet og forbinder nasjonalparker og naturreservater langs grensen til det gamle jernteppet fra polarsirkelen til Svartehavet. Museer og minnesmerker langs den gamle grensen minnes delingen og gjenforeningen av Tyskland og noen steder er deler av de gamle grensesperringene inkorperert i minnesmerkene.
Lycosa lanceolata

Utseende

Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Flere av artene i slekten Lycosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
At Sixes and Sevens

At Sixes and Sevens er et musikkalbum med Sirenia, utgitt i 2002. Dette er bandets debutalbum.
Romani rakripa

Grammatikk

Grammatikken står i sterk motsetning til ordtilfanget i romani rakripa; både syntaksen (setningsoppbygningen) og morfologien (systemet av bøyningsendinger) er i det store og hele av sentralskandinavisk type.

Syntaks

Den grunnleggende setningsoppbygningen i romani er stort sett av SVO-type (Subjekt-Verb-Objekt): Vårsnus rakrar romani (SVO) svarer ordrett til «Vi snakker romani». Ved tilføying av adverb først i setningen får vi, som i all skandinavisk, reverseringen SV > VS:  Ninna rakrar vårsnus romani (AVSO) «Nå snakker vi romani.»
Arganolje

Arganolje er en vegetabilsk olje som fremstilles av fruktene til argantreet. Oljen brukes både til matlaging, kosmetikk og naturmedisin.
Abborrfors

Abborrfors (finsk Ahvenkoski) er et sted ved den vestligste grenene av Kymmene älv, 16 kilometer øst for byen Lovisa i Finland. I årene 1743-1809 var Abborrfors grensested mellom Sverige og Russland og det ene av to russiske angrepsakser i finskekrigen 1808-1809 gikk gjennom Abborrfors.
Valgallianse

En valgallianse er et valgteknisk samarbeid, som inngås mellom politiske partier eller lister for å minimere bortkastede stemmer og for å maksimere antallet av mandater, som tilfaller partiene i valgalliansen.
I Norge kan det inngås valgallianse ved både kommune- og fylkestingsvalg og stortingsvalg. Ved valgoppgjøret, hvor to eller flere partier har inngått en valgallianse, regnes valgalliansen teknisk sett som ett parti ved mandatfordelingen. Deretter fordeles mandatene blant valgalliansens partier.
Ved kommune- og fylkestingsvalg kan det også inngås listeallianser, som er allianser mellom lister innenfor samme parti. I så fall fordeles mandatene først mellom de forskjellige valgallianser, dernest mellom valgalliansens partier/listeallianser, og deretter mellom de enkelte lister i listeforbundet. De enkelte lister i listeforbundet benevnes med partibokstav og nummer, f.eks. V1, V2 og V3.
Eikelurvemåler

Utseende

En ganske stor (vingspenn 40 – 55 mm) og kraftig måler med avlange forvinger. Hannen har fjærformede antenner. Forkroppen er gråhvit med en mørk tegning på brystet, bakkroppen lysbrun. Forvingen er gråhvit med to brede, uregelmessige, brune, svartkantede tverrbånd, det ytterste av disse langs vingens ytterkant. Mellom de to brune tverrbåndene er det et smalt, ofte ufullstendig, svart tverrbånd. Bakvingen har bare ett brunt tverrbånd. Den ligner slektningen bjørkelurvemåler (Biston betularia), men kan kjennes på vingenes brune tverrbånd, dessuten flyr den tidligere på våren. Larven er mørkebrun og litt knudrete.

Levevis

Arten er knyttet til eikeskog hos oss, men larvene kan også forekomme på andre trær enn eik. De voksne målerne flyr i mars – mai.

Utbredelse

Eikelurvemåleren finnes over det meste av Europa, unntatt lengst i nord, dessuten i Nord-Afrika og Midtøsten. I Norge følger den eikeskogens utbredelse og er funnet vest til Vest-Agder.