google/wiki40b huggingface dataset:
Sperregrense

Sperregrensen i Norge

I Norge er det ved stortingsvalg en sperregrense på fire prosent (4 %) for å kunne bli tildelt ett av de 19 utjevningsmandatene (ett per fylke) (Grunnloven § 59). Det gjelder derimot ingen sperregrense ved fordelingen av de 150 distriktsmandatene. I praksis får man et resultat med samme effekt som sperregrense ved fordeling av distriktsmandater ettersom divisoren ved tildeling av førstemandatet er 1,4 og ikke 1 (St. Laguës modifiserte metode). Dette gjøres for å forhindre at for små partier blir representert.

Utslag av sperregrensen

Ved stortingsvalget i 2001 fikk Venstre 3,9 prosent oppslutning på landsbasis. To representanter ble valgt inn som distriktsrepresentanter, men partiet fikk ikke ta del i kampen om de (den gang) åtte utjevningsmandatene i landet for øvrig ettersom det lå under sperregrensen. Steinar Bastesen fra Kystpartiet kom inn på Stortinget samme år med bare 1,7 prosent på landsbasis, men 10,9 prosent av stemmene i Nordland. Venstre fikk også ved stortingsvalget i 2009 3,9 prosent av stemmene på landsbasis, og fikk heller ikke da ta del i fordelingen av utjevningsmandatene. Ved stortingsvalget i 2005 fikk Venstre 5,9 prosent av stemmene på landsbasis og fikk i alt 10 mandater, hvorav fire utjevningsmandater.

Fylkestingsvalg

Ved fylkestingsvalg er sperregrensen for personstemmer på 8 prosent. Det betyr at minst 8 prosent av de som stemmer på en liste må gjøre endringer i kandidatrekkefølgen for at endringene skal få betydning for valget.

Sperregrensen i andre land

I land som for eksempel Tyrkia beskyldes de største partiene for å bruke sperregrensen til å hindre nye opposisjonspartier å etablere seg. Tyrkia har hatt en grense på 10 prosent for at et parti i det hele tatt skal kunne være representert i parlamentet, noe som fører til at det er vanskelig for et nytt parti å få innpass. Israel og Nederland er stater som omfatter én enkeltkrets ved valg til nasjonalforsamlingen, og disse har ofte mange småpartier i parlamentet. Sperregrensen i Israel er 3,25 % fra 2014, tidligere var den 2 %.
I Tyskland blir partier som ikke får 5 % av stemmene nasjonalt eller ikke får valgt tre medlemmer fra en valgkrets, utelukket fra å bli representert i Forbundsdagen. Etter sammenslåingen av Øst- og Vest-Tyskland var det en kontroversiell sak om sperregensen skulle gjelde hele Tyskland eller øst og vest for seg. Partier på venstresiden som ble regnet som arvtakere av DDR hadde stor oppslutning i øst, men var under sperregrensen hvis vest ble regnet med. Fra 1994 skulle sperregrensen gjelde for hele Tyskland.
Ved valg til Alltinget på Island må et parti ha oppnådd minst 5 % på landsbasis for å få delta i fordelingen av de ni utjevningsmandatene.
Konglebit

Beskrivelse

Konglebit blir omkring 18,5–25,5 cm lang og veier typisk 42–77 g, avhengig av underart og kjønn. Hannene blir noe større enn hunnene. Underarter fra den nye verden er generelt større enn de fra den gamle verden.
Fjærdrakten varierer både mellom kjønnene og underartene. Hos nominatformen har voksne individer lang, svart stjert som grener seg ut mot enden. Vingene er svarte med hvite endefjær. Nebbet forholdsvis stort og nedoverbøyd mot spissen. Voksne hanner har rosa til rødt hode, rygg og bakende. Hunnfugl er oliven til gulaktig på hodet og bakende og gråaktig på rygg og underdeler.

Utbredelse

Konglebiten er utbredt i det boreale barskogbeltet i Eurasia og Nord-Amerika, inkludert i Skandinavia  og i Alaska. I Norge hekker den i Finnmark, Hedmark og Oppland.

Atferd

Arten regnes i hovedsak som en standfugl, men noen er også kortdistansetrekkere. Hvor langt og hvor mange som trekker avhenger av tilgangen på mat. Arten opptrer solitært eller parvis når den eter; utenfor hekketiden også i mindre grupper. Den kan imidlertid opptre i større flokker når den invaderer nye matområder, herunder også i blanda grupper (i Russland spesielt med arter i slektene Loxia og Pyrrhula, og i det vestre USA sammen med sidensvans (Bombycilla garrulus)).

Ernæring

Den eter frø, skudd, knopper, små virvelløse dyr og bær, spesielt einerbær og rognebær.

Hekking

Reiret bygges vanligvis i ei gran, furu eller et bjørketre. Reiret plasseres i ca. 2 meters høyde. Eggene (3-5 egg) legges  fra slutten av  mai til midten  av juni. Rugetiden er fra 13 til 15 dager.
Gnaphosa lapponum

Utseende

Gnaphosa lapponum er en middelsstor, litt flat edderkopp med kraftige bein. Forkroppen er ganske bred bak, sterkt tilsmalnet forover (smalt hode). Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene danner to tverr-rader. De midtre øynene i den bakerste raden er mer eller mindre uregelmessig (ikke sirkelrundt) formet.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Gnaphosa lapponum er nattaktiv og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. De bygger seg et skjulested av edderkoppsilke under steiner, mellom død vegetasjon eller lignende steder. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene.
Norane Idrettslag

Historikk

Norane Idrettslag ble stiftet i 1964 som Ytre Norane Ungdomslag. Idrettslaget fikk dagens navn i 1988, da Ytre Norane Idrettslag og Fardal Idrettslag (stiftet 1976) ble slått sammen.
Opprøreralliansen

Opprøreralliansen (på engelsk The Alliance to Restore the Republic eller bare Rebel Alliance) er en fiktiv organisasjon fra Star Wars-filmene, og kjemper for demokratiet i Episode III, Episode IV, Episode V og Episode VI.
Opprøreralliansen prøver å nedkjempe imperiet, avsette keiser Palpatine og skape fred i galaksen. Alliansen ble dannet av en gruppe lojale senatorer i senatet som ønsket å bevare grunnverdiene i republikken. De mest sentrale senatorene var Mon Mothma, Bail Organa, Garm Bel Iblis og Padmé Amidala.
19 år etter dannelsen av alliansen klarer Opprørerne å vinne et slag på Dødsstjernen og sprenge den. Dette var den første store seieren Alliansen fikk i den galaktiske borgerkrigen. I Episode V blir opprørerbasen på Hoth ødelagt, men opprørerne gir seg ikke og vinner til slutt et slag ved den andre Dødsstjernen. Keiseren dør, og imperiet går under. Dermed klarer opprørerne å skape fred i galaksen tilslutt.
I ekstramaterielat på DVD-en til episode III kan man se to scener av det som kan være røttene til opprørsalliansen, der kaller de seg "delegasjonen de to tusen", der er blant annet Pandmé Amidala, moren til Luke Skywalker og Leia Organa og konen til Anakin Skywalker og senator Bail Organa, adoptivfaren til Leia Organa.
SpareBank 1 Nord-Norge

SpareBank 1 Nord-Norge, forkortet SNN, er et bankkonsern med hovedkontor i Storgata i Tromsø. Den er en del av SpareBank 1-alliansen. SpareBank 1 Nord-Norge har i dag 38 bankkontorer, og er representert i 36 av kommunene i Nord-Norge, samt på Svalbard. Bankkonsernet har 350 000 personkunder og 40 000 bedrifts- og organisasjonskunder
SNN hadde per tredje kvartal 2018 en forvaltningskapital på 103,7 milliarder kroner og ca 900 årsverk.

Historie

Tromsø Sparebank ble etablert som Nord-Norges første sparebank i 1836. I årene som fulgte ble det også opprettet sparebanker i Ibestad (1843), Vadsø (1853), Bodø (1857), Alstadhaug og Vaagen (1859). Senere ble det også grunnlagt banker på Trondenæs, i Målselv og på Skjervøy. På 1960-tallet og senere ble 40-talls sparebanker i Nord-Norge sammenslått til det som nå heter SpareBank 1 Nord-Norge. 
Tromsø Sparebank fusjonerte i perioden 1963-1984 med ti sparebanker i Troms og Finnmark. Tromsøsundets Sparebank etablerte i 1980 Sparebanken Nord sammen med 13 andre sparebanker i Troms og Finnmark. Alstadhaug Sparebank, Bodø Sparebank og Vaagan Sparebank og 11 sparebanker i Nordland fusjonerte og etablerte i 1985 Sparebanken Nordland. I 1988 ble Sparebanken Nord-Norge opprettet som en sammenslåing av Tromsø Sparebank og Sparebanken Nord. I 1995 inngikk denne banken i SpareBank 1-alliansen. Senere ble Nordkapp Sparebank (1991) og Sparebanken Nordland (1992) innfusjonert.

Ledelse

Petter Høiseth har vært konsernsjef siden mars 2019. Jan-Frode Janson hadde samme stilling fra 2013 til 2019. 
Hans Olav Karde var administrerende direktør fra 1989 til 2013.

Samfunnsløftet

I 2018 lanserte SpareBank 1 Nord-Norge Samfunnsløftet. Fordi menneskene i Nord-Norge er største eier banken, får Nord-Norge sin andel av bankens utbytte. Gjennom Samfunnsløftet bidrar konsernet til prosjektet som utvikler arenaer, innovasjon, ungdom og nordnorske lokalsamfunn. Fra regnskapsåret 2017 alene ble det satt av 466 millioner kroner som det kan søkes om støtte fra. Den årlige størrelsen på kapitalene som settes av til Samfunnsløftet besluttes av Representantskapet, og fremkommer som et resultat av utbyttet som tilfaller eierne, der samfunnets eierskap er 53,6 prosent av konsernet.
Audiens

Audiens er betegnelsen på den mottagelse en høytstående person, ofte et statsoverhode, gir for eget eller andre lands borgere.  Ordet stammer fra latin audire («å høre») og betyr «mulighet til å bli hørt». Audiens omtales også som å få foretrede for en høyerestående person. Audienser omfattes av en viss høytidelighet og kan medføre et visst seremoniell.

I Norge

I Norge gir kongen og andre medlemmer av kongefamilien audiens i ulike sammenhenger. Kongen mottar fremmede lands ambassadører første gang i høytidelig audiens. Ambassadøren avleverer her sine akkreditiver. Norske statsborgere mottas i audiens etter å ha blitt utnevnt til orden eller å ha mottatt medalje, for at disse skal kunne takke for hedersbevisningen de har mottatt. Kongen kan også motta personer i audiens for at disse skal få anledning til å redegjøre for en sak eller presentere en organisasjon.
Stukenbrock

Stukenbrock og Stukenbrock-Senne er bydeler av byen Schloß Holte-Stukenbrock i Kreis Gütersloh i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Frem til 1. januar 1970 var Stukenbrock en selvstendig kommune.
Margaret Mitchell

Bakgrunn

Familien nedstammet fra hugenotter. Moren var Mary Isabelle Maybelle Stephens og faren var advokaten Eugene Muse Mitchell. 
Margaret og hennes bror  vokste opp i Atlanta, omgitt av historier fra borgerkrigen.
Etter at Margaret hadde fullført sin sakolegang og collegeutdannelse, overtok hun i 1918 ansvaret for familiens økonomi, etter at moren hennes var død i forholdsvis ung alder. For å ha en inntekt, tok hun jobb som journalist.
I 1922 giftet hun seg for første gang, men dette ekteskapet ble oppløst allerede i 1924. Som journalist skrev hun for Atlanta Journal 1922–1926 under navnet Peggy Mitchell. Etter å ha skadet ankelen, slik at hun måtte holde seg helt i ro, kom hennes annen ektemann, John Marsh, hjem med en Remington Portable No 3 skrivemaskin, og foreslo at hun kunne skrive en bok.

Forfatter

Mitchell begynte så å skrive en roman fra borgerkrigen. Det første kapitel handlet om at hovedpersonen blir forlatt av sin mann - som Mitchell selv hadde opplevd det i sitt første ekteskap. Dette ble senere til det avsluttende kapittel i Tatt av vinden. Deretter gikk Mitchell tilbake i tid, og tok fatt på å beskrive hovedpersonene omkring utbruddet av borgerkrigen i april 1861. Den J.R.M som romanen er dedisert til, var Mitchells ektemann John R. Marsh.
Boka fikk den prestisjetunge Pulitzer-prisen for 1937, og solgte i enorme opplag. Den ble også oversatt til en rekke språk. I et intervju i 1943 erklærte Margaret Mitchell at det å være forfatteren av Tatt av vinden var en hel tids beskjeftigelse. Dette er kanskje også forklaringen på at det ikke kom flere bøker fra henne mens hun levde.

Død

Margaret Mitchell var bare 48 år da hun døde. Hun omkom etter å ha blitt påkjørt av en beruset sjåfør og blitt slept under bilen. Påkjørselen skjedde da hun og mannen skulle krysse Peachtree Street - en gate som er omtalt mange ganger i Tatt av vinden - ved Thirteenth Street for å gå på kino.
Lenge etter hennes død fant man en fortelling fra hennes ungdom, Lost Laysen, som også er utgitt. Mitchell hadde foræret manuskriptet til sin ungdomskjæreste Henry Love Angel. Det ble gjenfunnet i en skoeske sammen med fotografier og fortrolige brev fra Mitchell.
Luftfartsskolen

Luftfartsskolen (engelsk: Aviation School of Norway, "Norges luftfartsskole") er en norsk flygetreningsorganisasjon (FTO) som blant annet eies av Norges Luftsportforbund

Utdanningstilbud

Skolen tilbyr modulære utdanningsprogram til diverse fly- og helikoptersertifikat i samarbeid med sine utdanningspartnere.

Undervisning

Luftfartsskolen er spesialisert på fjernundervisning for å holde utdanningskostnader til et minimum, og tilbyr derfor kun korte intensivkurs i klasseromsformat som oppfølging til fjernundervisningen.
Bæ To Da Bone

Bæ To Da Bone er Are og Odins debutalbum, utgitt i 2004. Albumet inneholder også en egenkomponert låt som heter «Klapp Klapp» som gjorde stor suksess på diverse hitlister.
Maurício Rodorigues Alves Domingues

Karriere

Maurício Rodorigues Alves Domingues startet sin profesjonelle karriere i Corinthians Paulista i 1995. Han har også spilt for Cruzeiro, Kashiwa Reysol og Vitória.
Dachshund

Opprinnelse og alder

Dachsens opprinnelse er fra Tyskland, og korthåret dachshund er trolig den eldste hårlagsvarianten. Kynologene mener at opphavet stammer fra krysninger mellom en liten jurastøver (bruno de jura) og pinscher. Andre hevder at dachsen stammer helt tilbake ifra de kortbente lange hihundene som romerne tok med seg opp til den tyske delen av [[romerriket]]. Den korthårede dachshunden ga så i neste omgang opphav til de to andre pelsvariantene ved innkrysning av andre hunderaser.
Langhåret dachshund, som altså er yngre enn den korthårede, ble typebestemt alt på 1600-tallet. Strihåret dachshund ble imidlertid først skapt i siste halvdel av 1800-tallet, og som sådan beskrevet første gang i 1879. Den skal ha et opphav gjennom krysninger mellom korthåret dachshund, schnauzer, Dandie Dinmont terrier og skotsk terrier. Fra disse tre variantene utgår så de to andre størrelsesvariantene, der kanindachshund ble skapt på begynnelsen av 1900-tallet og dvergdachshund først lenger inn i samme århundre. Den første raseklubben, Deutscher Teckel Club, ble dannet så tidlig som i 1888.

Bruksområde

Dachshunden er som navnet sier, opprinnelig avlet som jakthund på grevling og andre dyr som søker tilflukt i huler og ganger utgravd i bakken, for eksempel rødrev og kanin. I så måte ble altså kanindachshund opprinnelig avlet for jakt på nettopp kanin. Dachshunder egner seg som hihund, drevhund og sporhund.
De er kjent for å varsle og vil derfor gjerne også utgjøre gode vakthunder. Foruten å være en god jakthund er rasen også en habil familiehund som ofte er å se på hundeutstillinger.

Lynne og væremåte

Dachshunden er liten av vekst, men robust, tøff og pågående som få. De er kjent for å kunne være strie å håndtere, selvstendige i sin væremåte og ofte dominante overfor andre hunder og dyr. Den langhårede varianten regnes gjerne som den beste familiehunden, mens den korthårede er en meget pågående egenrådig jakthund, uten at man kan slå fast noe slikt annet enn på et generelt grunnlag. Alle variantene trenger såvel fysiske som psykiske utfordringer for å trives godt.  Av samme årsak ser du sjelden dachshunder hevde seg i lydighetsringen, utover at noen har gjort det godt i agility.

Helse

Dachshunden er gjennomgående en svært sunn rase med få helseproblemer og de blir ofte svært gamle.  Men rasens hovedproblem er ryggprolaps som kan gi varierende symptomer avhengig av hvor i ryggen dette skjer. Hvis det skjer i hals- eller lenderegionen og prolapset klemmer mot ryggmargen kan det gi symptomer: alt fra lettere uvilje mot å bevege seg, til total lammelse. Avlsorganisasjonen Norske Dachshundklubbers Forbund oppfordrer til å ryggrøntge alle dachshunder mellom to og fire års alder, samt å unngå å bruke i avl hunder som har mange forkalkninger. I dag er prognosen for helbredelse etter prolaps god og med rett behandling blir opp til 90 prosent friske igjen. Behandling og rekonvalesens er imidlertid oftest langvarig og plagsom for hunden, så av hensyn til dyrevern må forekomsten ned. Det er også dyrt og ressurskrevende for eier, og å forebygge sykdom er langt å foretrekke.
Sunderland AFC

Historie

Klubben ble profesjonell i 1885, og spilte sin første ligakamp i The Football League mot Burnley den 13. september 1890. Klubben holdt plassen i øverste divisjon til 1958, og proklamerte seg på 50-tallet som den eneste klubben til å ha spilt ligafotball kun i toppdivisjon. De 57 sammenhengende sesongene i toppdivisjonen fra 1890 til 1958 var lenge engelsk rekord, nå bare slått av Arsenal.
Fra 1886 til 1898 var hjemmebanen Newcastle Road. Fra 1898 hadde klubben tilhold på Roker Park. Klubben flyttet til Stadium of Light i 1997. Hjemmebanen har en publikumskapasitet på rundt 49 000.
Klubben rykket sist opp til FA Premier League i 2007.

Rivaler og supportere

Sunderland er bitre rivaler med naboklubben Newcastle United, noe som kommer klart fram i mange av kampsangene og det kjente «Tyne–Wear derby».
I oktober 2007 ble Sunderland-supporterne kåret til de mest høylytte supporterne i Premier League, etter en undersøkelse foretatt på alle stadionene i ligaen.
Strandius

Utseende

Små til middelsstore, ovale, blankt svarte skarabider. Hannene mangler horn på hodet men har ofte knøler eller horn på pronotum.

Levevis

Gjødselgraverne er knyttet til møkk. De graver tunneler under møkka, som ofte kan være overraskende lange sammenlignet med billens størrelse, og leder ned til et ynglekammer der hunnen arbeider møkka til en ball som hun legger egg på.

Utbredelse

Gruppen er utbredt både i Sørøst-Asia og Afrika.
Georg Rajka

Biografi

Han arbeidet som lege fra 1949 og som spesialist i dermato-venerologi fra 1952. Han var assistentlege/forsker mellom 1949 og 1956 ved St.Stephan Sykehuset, Budapest. Fra 1957 arbeidet han som assistentlege ved Karolinska Sykehuset i Stockholm, Sverige. Han disputerte for doktorgraden (om atopisk dermatitt) i 1963 og var dosent/overlege frem til 1970. I 1971 ble han professor og overlege ved Univerisitetet i Umeå, Sverige. 
Han ble gift i Stockholm med dr.philos. Susanne Rajka i 1959. Barn Thomas Erik (1963) og Anders Georg (1965). 
I 1971 flyttet Rajka med familien til Oslo, Norge der han jobbet frem til 1995 som professor og overlege ved Avdeling for dermatologi ved Rikshospitalet.  
Han organiserte fem internasjonale Symposia om atopisk dermatitt mellom 1979 og 1994 (Oslo, Loen, Oslo, Bergen, Lillehammer). 
Efter Rajka gikk av med pensjon ble symposia opprettholdt under internasjonal ledelse, med navnet <<Georg Rajka symposium>> (bl.a i Davos, Roma, Arcachon, Kyoto, München, i 2012 i Tanzania). 
Året etter Georg Rajkas død fortsatte symposia under navnet ISAD (Georg Rajka International Symposium on Atopic Dermatites) annet hvert år, Nottingham (Storbritannia) 2014, Sao Paolo (Brasil) og det blir holdt i Utreicht (Nederlands) i 2018. 
Professor Georg Rajkas medalje for best vitenskapelig arbeid om atopisk dermatitis deles ut i forbindelse med symposia. Den ble delt ut for første gang på symposiet i 2014. Medaljen gis til hudleger under 40 år. 
Rajka skrev to engelsk-språklige lærebøker, 150 vitenskapelige artikler og  foreleste ved 16 universiteter verden over og hadde flere utmerkelser i Frankrike, Tyskland, Finland og Sverige. I 1975 gjesteprofessor ved Mayo Clinic og UCSF.
Gram (Danmark)

Gram (tysk: Gramm) er en by i det sentrale Sønderjylland med 2 440 innbyggere (2013). Navnet kommer av det olddanske Gra som betyr «grå» (fargen) og hem med betydningen «hjem».
Byen er mest kjent for herregården Gram slott, oppført i rød murstein på 1500-tallet, med tilhørende slottspark på fire hektar anlagt i barokkstil. På Slotsvej et par kilometer nord for byen ved Gram Lergrav finner man Museum Sønderjylland, som ligger på gammel havbunn hvor man kan se fossiler fra dyrelivet for 6 millioner år siden.
I den vestlige del av byen ligger Gram kirke, bygget på 1100-tallet, og i den nordlige delen, like ved slottet, ligger Sønderjysk Brandværnsmuseum med utstillinger om det sønderjyske brannverns historie gjennom 130 år. Byen har to eldre kroer, nemlig Den Gamle Kro fra 1855 på Slotsvej og Gram Slotskro fra 1714 like ved slottet.
Gram ligger i Haderslev kommune og ligger under Region Syddanmark. Fra byen er det 20 kilometer til Ribe, 32 kilometer til Haderslev og 39 kilometer til Kolding.
Viken i Viksdalen

Historisk

Arkeologer regner med at det finnes to primærområder i Viksdalen, dette er stedene der det sannsynlig var første bosetning i dalen. Viken (Vik) er det ene området, det andre er Nes, disse gårdene var da bosatt så tidlig som i eldre jernalder. Naturnavnene Vik og Nes tyder også på tidlig bosetning.
Viken regnes å ha hatt en sentral posisjon i vikingtiden, dette på bakgrunn av at kirken ble plassert her i mellomalderen. Det er gjort funn av flere mannsgraver med våpen og annet gods, ingen av gravene er synlige idag.
Deler av gården lå under den lokale kirken og finnes av dette nevnt i Bergens Kalvskinn, presten i Viksdalen eide et halvt månedsmatbol i gården. I 1349 gav eieren av gården 20 månedsmatbol til Munkeliv kloster.
Gården er i 1520 ikke med i skattemanntall, det regnes da med at gården har vært øde etter svartedauden.
Cai E

Bakgrunn

I 1898 studerte Cai ved Yueluakademiet, og dro året etter til Japan for å studere videre der. Cai vendte tilbake til Kina i 1900. han deltok i Tang Caichangs mislykkede opprør, og søkte etterpå tilflukt i Japan.

Hærfører, guvernør

Det sluttet han seg senere til den antikeiserlige Tongmenghuibevegelsen mot Qing-dynastiet, og i 1911 deltok han i Xinhairevolusjonen som styrtet den kinesiske keisermakt. Etter revolusjonen var han øverstkommanderende for militærregjeringen i provinsen Yunnan.
Cai E var guvernør for Yunnan i perioden 1911–1913. Tang Jiyao avløste ham som dette i 1913.
I Yunnan ble Cai E en inspirasjon og et forbilde for den da meget unge Zhu De, som senere skulle bli til en av det moferne Kinas mest fremragende moilitærstrateger og generaler, og en som var med på å forme kommunistenes Røde armé og etterhvert ble øverstkommandereende for (Folkets frigjøringshær).
Da Yuan Shikai utropte seg selv til keiser i 1915, tok Cai og Tang Jiyao til våpen mot hans styrker. Med en hærstyrke på 20.000 soldater beseiret hans Yuans armé på hele 80.000 mann i Sichuan. Flere provinser sluttet seg til, og de revolusjonærte klarte å få Yuan til å legge til side sine keiserlige ambisjoner.
Etter at Yuan døde av nyresykdom ikke lenge etter, var Cai generalguvernør av provinsen Sichuan. Han dro imidlertid snart til Japan for medisinsk behandling, og døde ikke lenge etter.
Shunsuke Maeda

Karriere

Shunsuke Maeda startet sin profesjonelle karriere i Sanfrecce Hiroshima i 2004. Han har også spilt for Oita Trinita, FC Tokyo, Consadole Sapporo og Gainare Tottori.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball U-20 2005.
Parathyreus

Utseende

Gjerne middelsstore (5-20 millimeter), korte og brede, blanke, høyt hvelvede skarabider. Kroppen er kledt med oppstående hår. På farge er de ofte svarte, mørkbrune, eller gul- eller rødaktige med innslag av svart. Hodet er stort og bredt, kjevene (mandiblene) nokså store, gjerne med tenner som peker i flere retninger. Pronotum har to lengdekjøler, i alle fall i den bakerste delen. Dekkvingene er korte og brede, rundede, med markerte punktrader. Beina er ganske kraftige, leggene på forbeina gjerne med fire store, butte tenner.

Levevis

I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, som de fyller med humus eller gjødsel som larvene eter. De voksne billene flyr godt.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
De hundre versenes avhandling

De hundre versenes avhandling (sanskrit: Śatakaśāstra og Śataśāstra; tradisjonell kinesisk: 百論; pinyin: Bailun) er en kommentar til vers som ble skrevet av Āryadeva. Kommentaren ble skrevet av Vasu.
Teksten er en av tre tekster som er sentrale i østasiatisk madhyamaka, eller «de tre avhandlingers skole».