Museum of Science and Industry (Chicago)

Historie

Palace of Fine Arts (også kjent som Fine Arts Building) ved 1893 World's Columbian Exposition ble  designet av Charles B. Atwood. I motsetning til de andre «White City»-bygningene, var den bygget  med murstein under dens murpussfasade. Etter verdensutstillingen inneholdt bygningen Columbian Museum, som ble videreutviklet til Field Museum of Natural History. Når et nytt Field Museum bygg åpnet nær sentrum av Chicago i 1920 flyttet museets organisasjon og det tidligere bygget stod tomt. 
Art Institute of Chicago-professor Lorado Taft ledet en kampanje for å restaurere bygningen og gjøre det til en kunstmuseum viet til skulpturer. South Park Commissioners (nå en del av Chicago Park District) fikk godkjenning i en folkeavstemning for å selge $5 millioner i obligasjoner for å betale for restaureringskostnadene, med håp om at de å gjøre bygningen til et skulpturmuseum, en teknisk fagskole og andre ting. Men, etter noen få år, var bygningen valgt som sted for et nytt vitenskapsmuseum.
På denne tiden var Commercial Club of Chicago interessert i å etablere et vitenskapsmuseum i Chicago. Sears, Roebuck and Company president og filantropen Julius Rosenwald fikk de andre klubbmedlemmene ved forplikte set til å betale $3 millioner til å dekke kostnadene til å konvertere Palace of Fine Arts (Rosenwald bidro tilslutt mer enn $5 millioner til prosjektet). I løpet av konverteringen til MSI, ble bygningens eksteriør byttet ut med kalkstein, samt beholdt sin 1893 Beaux-Arts-utseende, mens interiøret ble erstattet med en ny Streamline-moderne-stil tegnet av Alfred P. Shaw.
Rosenwald etablerte museumsorganisasjonen i 1926, og insisterte på at hans navn ikke skulle vises på bygningen, men likevel, for de første årene av museets eksistens, var det kjent som Rosenwald Industrial Museum. I 1928 ble navnet på museet endret til Museum of Science and Industry. Rosenwalds visjon var å skape et interaktivt museum i stil med Deutsches Museum i München, et museum han besøkte i 1911 da han var i Tyskland på ferie med familien sin.
Museet gjennomførte et landsomfattende søk for å finne den første lederen. Til slutt valgte MSIs styre Waldemar Kaempffert fordi han delte Julius Rosenwalds visjon. Kaempffert var vitenskapelig redaktør for The New York Times. Han samlet museets første kuratorisk ansatte og begynte å organisere og konstruere utstillingene. For å utforme og forberede museet, besøkte Kaempffert og hans stab Deutsches Museum i München, Science Museum i Kensington og Teknisk Museum i Wien, som alle tjente som modeller for MSI. Kaempffert var også medvirkende i å utvikle nære bånd med vitenskapsavdelingene ved University of Chicago som leverte mye av stipendene for utstillingene. Kaempffert trakk seg tidlig i 1931 blant voksende tvister med den andre styreformannen av styret over objektivitet og nøytralitet av utstillinger og hans ledelse av de ansatte.
Det nye Museum of Science and Industry åpnet for publikum i tre etapper mellom 1933 og 1940. Den første åpningen fant sted under utstillingen Century of Progress. To av museets styreformenn, en rekke kuratorer og andre ansatte, samt utstillinger kom til MSI fra Century of Progress hendelsen.
I mange år kom besøkende inn i museet gjennom den opprinnelige hovedinngangen. Imidlertid viste den seg for liten til å håndtere et så stort antall mennesker. Den nye hovedinngangen er en struktur løsrevet fra museets hovedbygg, der de besøkende går ned til et underjordisk område for deretter å stige inn i hovedbygningen, på en måte som ligner på Louvre-pyramiden.

Vandreutstillinger

I tillegg til sine tre etasjer med faste utstillinger, er Museum of Science & Industry også vert til midlertidige og vandreutstillinger. Spesielle utstillinger avviker fra vanlige utstillinger fordi de varer i fem måneder eller mindre, og krever vanligvis en separat inngangsbillett. Utstillinger på MSI har inkludert Titanic: The Exhibition, som i hovedak var en visning av gjenstander fra vraket av RMS Titanic, i 2000; Gunther von Hagens' Body Worlds, en titt inn i menneskekroppen gjennom bruk av plastinert menneskekropper, i 2005; og Leonardo da Vinci: Man, Inventor, Genius sommeren 2006. Tidligere midlertidige utstillinger har inkludert CSI: The Experience, Robots Like Us, City of the Future, Canstruction og Star Wars: Where Science Meets Imagination, samt The Glass Experience. Harry Potter: The Exhibition åpnet 30. april 2009, og forlot museet 29. september 2009. Den 3. versjonen av Smart Home: Green + Wired gjenåpnet i mars 2010 og varte til januar 2011. Utstillingen «Smart Home» hadde tidligere inneholdt tidligere arbeidet til den grønne arkitekten Michelle Kaufmann.