Tomáš Masaryk

Oppvekst og utdanning

Tomáš Masaryk stammet fra enkle forhold i Mähren, som da var del av Østerrike-Ungarn. 
Han ble født i byen Hodonín (tysk Göding) som sønn av en slovakisk arbeider. Som ung arbeidet han som smed. 
Masaryk greide tross utgangspunktet å få seg videre utdanning, ved gymnaset i Brünn (nåværende Brno) og Wien. Deretter, studerte han filosofi i Wien (sammen med Franz Brentano) og i Leipzig (sammen med Wilhelm Wundt) fra 1872 til 1876. I 1879 ble han dosent i Wien. I 1882 ble han utnevnt til professor i filosofi, og fra 1897 hadde han fast stilling i Praha. Året etter grunnla han tidsskriftet Athenäum, med fokus på tsjekkisk kultur og vitenskap. 
I 1886 ble han med ett kjent blant offentligheten, da han begynte å skrive om historie. Han la fram at de mytologiske tsjekkiske diktene i håndskrift  Rukopisy královedvorský a zelenohorský, som man mente stammet fra den tidlige middelalder, i virkeligheten måtte stamme begynnelsen av 1800-tallet. Han mente at en moderne nasjon ikke kunne påberope seg en oppfunnet historie. Masaryk var nærmest forhatt av innflytelsesrike folk med sterk tro på at diktene var ekte middelalderdikt. I den såkalte Hilsner-rettssaken forsvarte Masaryk offentlig den jødiske tiltalte, som var anklaget for ritualmord. I kjølvannet av rettssaken fikk også Masaryk mye hat rettet mot seg.

Inn i politikken

I 1887 ble han mer aktiv innenfor politikk og stiftet gruppen Realistene. I 1891 ble han valgt inn i det østerrikske parlamentet (Reichsrat) for partiet Jungtschechen, men gikk ut av partiet i 1893. I 1900 grunnla han det realistiske partiet. Mellom 1900 og 1914 satt han i parlamentet i Østerrike som representant for dette partiet.
Etter at første verdenskrig brøt ut, måtte han flykte fra Böhmen for å unngå arrestasjon for forræderi, og reiste i eksil til Frankrike. Han brukte mye av tiden under krigen på å reise rundt for å argumentere for opprettelsen av en samlet tsjekkisk og slovakisk stat.  
I 1915 opprettet han universitetet for slaviske og østeuropeiske studier (University College London School of Slavonic and East European Studies). Han ble professor i slaviske studier på King's College i London hvor han holdt foredrag om "Problemet med små nasjoner".
I mai 1917 var han i Russland, der han organiserte såkalte tsjekkoslovakiske legioner. Våren 1918 var han i USA, og forhandlet fram en avtale med slovakiske utvandrere om opprettelsen av Tsjekkoslovakia.

President av Tsjekkoslovakia

Etter at Østerrike-Ungarn ga opp kampen mot de allierte i den første verdenskrigen utnevnte de allierte Masaryk som den nyopprettede statens midlertidige president. Den 21. desember reiste han tilbake til Tsjekkoslovakia, etter å ha proklamert den nye staten i Independence Hall i Philidelphia i USA. Han ble valgt som president første gang i 1920 og ble gjenvalgt to ganger ( i 1927 og 1934).  Den 14. desember 1935 etterfulgte Edvard Beneš Masaryk i stillingen som president. Masaryk trakk seg på grunn av dårlig helse og sin høye alder. Fram til han døde var Masaryk en framtredende personlighet innen den nye statsdanningen. Masaryk fikk tilnavnet President-frigjører. Mange refererte til han bare med initialene TGM.  
Som forkjemper for en liberal og demokratisk humanisme ble Masaryk populær i Tsjekkoslovakia. I konfliktene mellom de ulike nasjonalitetene, klarte han ikke å hindre oppblomstringen av tyske og slovakiske opprørere på 1930-tallet. I utenrikspolitikken orienterte Masaryk seg i retning Storbritannia og Frankrike.
Masaryk nøt nesten legendarisk popularitet og respekt blant både tsjekkere og slovaker.
Masaryk var gift med Charlotte Garrigue, en amerikansk protestant. Han tok sitt mellomnavn etter henne. Hun døde i Praha av en uspesifisert sykdom. Deres barn var Herbert, Alice, Anna, Olga, kunstneren Herbert Masaryk og diplomaten og politikeren Jan Masaryk, som tjenestegjorde som utenriksminister i den tsjekkoslovakiske eksilregjeringen mellom 1940-1945 og i den tsjekkoslovakiske regjeringen mellom 1945 og 1948.
Masaryk døde av naturlige årsaker 14. september 1937, 87 år gammel, i byen Lány i Tsjekkoslovakia.

Filosofi og religion

Livsmottoet hans var «Nebát se a nekrást» ('Ikke frykt og ikke stjel'). Som filosof var Masaryk en rasjonalist og humanist. Han la vekt på praktisk etikk og ble påvirket av anglosaksisk tankegang, fransk filosofi og i særdeleshet den tyske filosofen Herder. Herder var den såkalte grunnleggeren av nasjonalismen. Masaryk var kritisk til både tysk idealistisk filosofi og marxisme. Han skrev flere bøker, blant annet Problemene til små nasjoner i den europeiske krisen (1915). Tross av at han ble født katolikk ble han en ikke-praktiserende protestant, påvirket delvis av erklæringen av pavelig ufeilbarlighet i 1870 og hans kone Charlotte.

Annet

Masaryk var den første til å gi ut en bok om Arne Garborg. Boka gjaldt Trætte Mænd, som var en av de heftigst diskuterte europeiske romanene i 1890-åra. I en tid hadde Masaryk et brevskifte med Garborg om spørsmål knyttet til etikk.
Hans sønn Jan Masaryk ble senere utenriksminister i Tsjekkoslovakia, og hadde denne stillingen ved kommunistenes maktovertakelse. Han fortsatte i stillingen etter kuppet, men døde kort tid etter under mystiske omstendigheter.