google/wiki40b huggingface dataset:
Parkhead

Parkhead (Skotsk-gælisk: Pairkheid) er en bydel i Glasgow og ligger i det østlige området East End på den nordlige elvebredden av Clyde.

Historie

Navnet stammer fra en tidligere landsby som lå i området hvor dagens Gallowgate og Tollcross Road møter Westmuir Street. Duke Street og Springfield Road møtes i området og disse fem gatene danner en femveiskryss, kalt Parkhead Cross. Glasgows østre gravlund ble etablert i området i 1847, langs Gallowgate.
Området ble særlig utviklet som byområdet i forbindelse med funn av kull i 1837, og ble et industrielt sentrum. I 1897 ble firmaet William Beardmore and Company kjent for sin produksjon av høykvalitetsstål som ble utviklet på den lokale Parkhead Forge som ble grunnlagt rundt 1837 og utvidet i årene mellom 1884 og 1914. Anlegget ble stengt i 1976, og er i det et kjøpesenter.

Celtic FC

Parkhead er i dag mest kjent for å være hjemmeområdet til fotballklubben Celtic FC. Deres hjemmebane Celtic Park åpnet i 1892 etter at klubben flyttet over fra sin tidligere tomt på andre siden av gaten hvor de hadde spilt sine første tre år. En journalist som dekket hendelsen skrev at dette var som å «flytte fra gravlundet til paradis» («moving from the graveyard to paradise») noe som førte til at klubben stadion fikk kallenavnet Paradise. Celtic Park har adresse 95, Kerrydale Street, rett ved gjennomfartveien London Road i Parkhead. Stadionet blir ofte referert til som Parkhead på grunn av plasseringen.
Eraninella

Utseende

En middelsstor, avlang, brunoransje og svart trebukk. Antennene er svarte, noe kortere enn kroppen, med svarte, utstående hår, det andre og fjerde leddet er forstørrede, klubbeformede. Hoder og pronotum er svarte med brunoransje lengdestriper. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, nesten like langt som bredt. Dekkvingene er betydelig utvidete mot spissen, fint hårete, brunoransje med svart spiss og en svart flekk rundt scutellum. Beina er svarte, forholdsvis korte.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra det sørøstlige Brasil.
Adrian Le Roy

Adrian Le Roy (født ca 1520 i Montreuil; død 1598 i Paris) var en fransk luttspiller, musikkforlegger og komponist.
Le Roy var født inn i en velstående kjøpmannsfamilie. Sammen med fetteren Robert Ballard grunnla han i Paris 1551 musikkforlaget Le Roy & Ballard. I august samme år gav Henrik II dem kongelig privilegium til å trykke musikk og etter kort tid var Le Roy en av toppene i den parisiske sosieteten og ble kjent med mange av byens kunstnere. I februar 1553 fikk forlaget tittelen imprimeur du Roi en musique som Pierre Attaingnant hadde hatt tidligere. Privilegiet sikret Le Roy & Ballard beskyttelse mot konkurrenter og gav verdifull kommersiell prestisje. Kongelig beskyttelse var viktig for forlagets suksess, siden de var sikret god tilgang på hoffmusikernes nyskrevne musikk og et marked for publikasjonene. De neste to tiårene trakk rivaliserende forlag seg ut av markedet og fra 1570 hadde Le Roy & Ballard nærmest monopol på utgivelse av musikk. Forlaget holdt det gående til 1800-tallet.
Robert Ballard var forlagets forretningsmann, mens Le Roy var musikalsk leder. Han vant et ry som komponist og arrangør av sanger og instrumentalmusikk. Av sine egne verker publiserte han minst seks bøker med luttmusikk og fem bind med gitar- og cisterarrangementer. Han hjalp sin venn Orlando di Lasso, introduserte ham for hoffet og publiserte musikken hans. Le Roy ferdes også i kong Karl IXs hoff og ble en innflytelsesrik musikkrådgiver som i høy grad påvirket musikksmaken i Frankrike.
Peter Steen

Biografi

Han tok artium i 1954 og studerte medisin et par år, men fullførte ikke studiet. I 1960 ble han tatt opp på Det kongelige Teaters elevskole og etter endt utdannelse ble han i 1963 ansatt på teatret. I 1974 ble han frilanser.
Peter Steen fikk siden en lang rekke teaterroller og opptrådte blant annet på Rialto Teatret, Folketeatret og Odense Teater. Siden slutten av 1970-tallet var han dessuten iscenesetter av en rekke teaterstykker.
Han var gift fire ganger, blant annet med veversken Kim Naver og med skuespillerinnen Lisbet Lundquist.
Suttungstein

Suttungstein var en eiendom i Gamle Oslo. På kart fra 1830-årene ses Suttungstein beliggende sør for Oslo Hospital, og sørøst for Oslo Havn. Kjøpmand Jacob Dybwad eide eiendommen fram til 1881, da den ble solgt for kr. 19 100,-.
Navnet på eiendommen tilsier at den har eksistert siden førkristen tid. Nærliggende er å anta at historien fra norrøn mytologi om Suttungs Mjød er bakgrunnen for stedsnavnet. Vi kan tenke oss en stein som skulle gi visdom, på samme vis som mjøden til Jotunkjempen Suttung gjorde. Mjøden var laget av blodet til den vise Kvasir, og Suttung stjal den.
Toten offentlige skole

Toten offentlige skole var en skole opprettet på Sletner gård i Eidsberg kommune i 1900 under navnet Sletner skolehjem. Da hjemmet ble flyttet til Øvre Rogneby gård på Østre Toten i 1913, endret det navn til Toten skolehjem. I årene 1951–1977 var navnet Toten offentlige skole, i 1977–1992 Rogneby skole, og i 1992–1999 Rogneby kompetansesenter. Til 1992 fungerte skolen som en tradisjonell spesialskole. 
Frem til 1989 var skolen forbeholdt jenter i alderen 12–16 år med atferdsvansker .
Arkivet etter skolen befinner seg ved Statsarkivet i Hamar. I arkivene etter barnevernsnemnder og sosialkontorer, oppbevart ved lokale NAV-kontor eller kommunale arkivinstitusjoner, kan det finnes opplysninger om plassering av barn i denne institusjonen.
Dansk Sygeplejehistorisk Museum

Dansk Sygeplejehistorisk Museum åpnet i 1999, i forbindelse med Dansk Sygeplejeråds 100-årsjubileum. Det ligger ved Hotel Koldingfjord, på nordsiden av Kolding Fjord. Museet rommer en utstilling, et bibliotek og arkiv over sykepleiehistorie.

Historie

Kirsten Stallknecht, den tidligere formann for Dansk Sygeplejeråd (DSR), var initiativtageren til forskning i dansk sykepleies historie og DSR ansatte historikeren Esther Petersen til dette arbeidet.
På slutten av 1980-årene kom det en rekke bøker om emnet. Sykepleien hadde gjennom snart 100 år vært et fag som kvinner ble utdannet i, og da det i de eksisterende museer var lite materiale som kunne belyse sykepleiens historie, begynte idéen om et eget museum for sykepleiehistorie å ta form. En innsamlingskampanje ble satt igang via en notis i som henvendte seg til DSRs medlemmer i tidsskriftet Tidsskrift for Sygeplejersker.
De fikk samlet inn bilder, dokumenter og opplysninger om gjenstander som kunne gjøres tilgjengelig for ytterligere forskning og et mulig fremtidig museum.
Idéen om museet utviklet seg ytterligere og ble til et mer konkret prosjekt da to mindre bygninger, paviljongene Fjordglimt og Granly  ved Hotel Koldingfjord, ble funnet å være velegnet til formålet.
Hotel Koldingfjord hadde også sykepleiehistorisk betydning, da de opprinnelige bygningene hadde vært sanatorium for tuberkuloserammede barn i nesten 50 år.
I 1990 besluttet DSRs ledelse å starte planleggingen av et museum i de to paviljongene og i forbindelse med DSRs 100-årsjubileum, åpnet det dørene for publikum i 1999.
Leonora Christina Ulfeldt

På flukt

Etter Christian IVs død brøt motsetningsforholdet til Frederik III og dronning Sophie Amalie ut i full blomst, og Leonora flyktet med Corfitz Ulfeldt til Sverige i 1651 og oppholdt seg i Stockholm 1652-54.
De bodde i perioden 1655-57 på slottet Barth i Pommern. Leonora Christine reiste i 1656 til Danmark for å søke forsoning med Frederik III, men ble stoppet i Korsør og utvist.
Derpå fulgte hun med Corfitz Ulfeldt da han sluttet seg til svenskene og med dem rykket inn i Danmark 1657. Hun måtte overta Ulfeldts forsvar, da han ble anklaget for forræderi i 1659 og var for syk til selv å forsvare seg. Begge ble arrestert av Frederik III i København i 1660 og fengslet i 17 måneder på Hammershus, hvorfra de på dramatisk vis forsøkte å flykte. Endelig løslatt i 1661 mot å gi avkall på fordringer (Ulfeldt var en av kongens store långivere) og størsteparten av sine eiendommer. Hun flyttet til Ellensborg på Fyn og fulgte med Corfitz Ulfeldt på kurreise til Nederland i 1662, derfra reiste hun til London i 1663 for å drive inn et gammelt tilgodehavende hos kongen.

Fangenskap

Frederik III forlangte henne utlevert som Ulfeldts medskyldige i høyforræderi. Hun ble derfor arrestert og sendt til København, hvor hun ble fengslet i Blåtårn på Københavns slott. Hun nektet kjennskap til Corfitz Ulfeldts forræderske handlinger, men ble holdt fanget i Blåtårn i 21 år, 9 måneder og 11 dager. Det var her hun skrev sin «franske selvbiografi». I 1673 begynte hun å skrive på sitt Jammers Minde, en skildring av fengselslivet stilet til sine barn.
Da dronning Sophie Amalie døde ble Leonora Christine løslatt i 1685 og etter en kort tids opphold i Husum ved København flyttet hun til Birgittinerordenens kloster i Maribo. 
Leonora Christina Ulfeldt ligger begravet i klosterkirken, den nåværende Maribo domkirke på Lolland.

Kulturkanonen

Leonora Christina Ulfeldts erindringsverk Jammersminde kom ut først i 1869. 
Verket er tatt opp i den danske Kulturkanonen.
Estudiantes Tecos

Club Deportivo Estudiantes Tecos er en meksikansk fotballklubb som spiller i landets nest øverste divisjon, Liga de Ascenso. Den holder til i Zapopan, som er en del av Guadalajaras storbyområde, i delstaten Jalisco, og representerer Universidad Autónoma de Guadalajara. Klubbens hjemmebane er Estadio Tres de Marzo.
Universitetet har hatt et fotballag siden det ble etablert i 1935, men den profesjonelle klubben ble grunnlagt i 1971. Fram til 2009 het den Club de Fútbol UAG. Tecos er et kallenavn som er en kortform av ordet tecolote, som er en ugleart, og også forkortelsen til en studentorganisasjon ved universitetet.
Draktene består av vinrøde skjorter, hvite bukser og gullfarga strømper.
Estudiantes Tecos har ett seriemesterskap, fra 1993/94-sesongen, og vant CONCACAFs cupvinnercup i 1995.
City of Penrith

Demografi

Ifølge Australian Bureau of Statistics var det bosatt 177,544 mennesker her 30. juni 2006, dermed var dette det syvende største Local Government Area i New South Wales som utgjorde 2.6% av befolkningen av New South Wales' befolkning på 6,827,694.
I året før 30. juni 2006 økte befolkningen med 181 mennesker, den 67. største folkeveksten i et Local Government Area i New South Wales, som utgjorde 0.3% av økningen på 58,753 innbyggere i New South Wales.
Prosentvis er en økning på 0.1% i befolkningen for året frem til 30. juni 2006 den 129 raskeste befolkningsveksten i et Local Government Area i New South Wales. I New South Wales vokste befolkningen med 0.9%. I de ti årene frem til 30. juni 2001 vokste befolkningen med 9,676 innbyggere eller 5.8% (0.6% per år), den 66. raskeste veksten i et Local Government Area i New South Wales. I New South Wales økte befolkningen med 622,966 innbyggere eller 10% (1.0% per år) i samme periode.
Inuksuk

En inuksuk (i flertall inuksuit) er et landemerke eller gravrøys i stein som er bygget av mennesker. Inuksuker ble vanligvis bygget av Inuitter, Inupiatter, Kalaalliter, Yupiker og andre folkeslag i den arktiske delen av Nord-Amerika. Disse er funnet fra Alaska til Grønland. Disse regionene nord for polarsirkelen er preget av tundra og har dermed områder med svært få landemerker.
Den karakteristiske formen til inuksuk inspirerte formgivinga av logoen til de olympiske vinterlekene i Vancouver i 2010. En inuksuk ble i 2005 gitt til gave fra Canada til Norge i forbindelse med hundreårsjubileumet for Norges sjølstendighet. Den er bygd av stein fra Gjoa Haven og står ved polarskuta «Gjøa» på Norsk Maritimt Museum på Bygdøy
Soliman Pasja

Liv og virke

Joseph Anthelme Sève var årene 1803–1814 soldat og offiser i Napoleons store franske hær og ble til sist adjutant til marskalk Emmanuel de Grouchy. I 1815 dro han til Egypt, som på denne tid ble styrt av Muhammad Ali Pasja. Der gjorde han stabstjeneste for Ibrahim Pasja, Muhammad Ali Pasjas sønn. 
Under Joseph Anthelme Sèves ledelse ble den egyptiske hær modernisert. Denne av ham moderniserte styrke kunne i den osmansk-saudiske krig (1811–1818) beseire wahhabittene i Arabia, rykke frem opp Nilen til Sudan og nedkjempe den greske revolusjon (1821–1829). 
I 1823 ble Joseph Anthelme Sève utnevnt til bey. Årene 1824–27 kjempet han under Ibrahim Pasja i Morea (PÅ Peloponnes). I 1831 ble han  generalmajor. Som dette kjempet Ibrahim Pasjas hær mot den osmanske hær. Han utmerket seg i 1832 i slaget ved Konya og ble utnevnt til pasja.
Han giftet seg med en egyptisk kvinne, Maria Myriam Hanem, med hvem han hadde tre barn, Nazli (senere bestemor til  dronning Nazli), Aasma og Mahadi. Dronningen var hustru til kong Fuad, og mor til kong Faruk.
Graz 99ers

Moser Medical Graz 99ers er et østerriksk ishockeylag fra Graz (Steiermark). Klubben ble stiftet i 1999, etter forgjengeren organisasjonen, i EHC Graz som i 1998/99 sesongen måtte justere på grunn av økonomiske vanskeligheter stykket. Den Graz 99ers startet i 1999/2000 sesongen i Nationalliga, hvor de ble straks mestere. Siden 2000-01 sesongen  har klubben spille i Erste Bank Eishockey Liga. Tommy Jakobsen har spilt for Graz 99ers.
Det store hamskiftet

Det store hamskiftet er et begrep som blir brukt om den omfattende endringsprosessen Norge gikk gjennom på 1800-tallet. Å skifte ham, betyr å få et nytt, ytre kroppsdekke. Slanger skifter f. eks. huden flere ganger i løpet av livet. Begrepet «hamskifte» ble brukt av dikteren Inge Krokann da han skulle beskrive de store endringene som fant sted i det norske bondesamfunnet. På samme måte som dyra skiftet samfunnet ham og fikk et helt nytt «utseende».
På begynnelsen av 1800-tallet drev man et arbeidsintensivt landbruk i Norge med lite bruk av landbruksmaskiner, og det var mye arbeidskraft tilgjengelig i bygdenorge. Men utover på 1800-tallet kom det til omfattende endringer i det norske samfunnet – i jordbruket og i demografien. Mennesker som hadde vært vant til å leve av marken de bodde på, ble en del av en større økonomisk helhet. Nye typer redskaper og maskiner endret på gårdsdriften, og handelen mellom land og by økte. I tillegg kom «Jordskiftelovene» i 1827 (Lov angående Jords og Skovs Udskiftning af Fællesskap, 17. august 1821) og 1859 (Lov om Jords og Skovs Udskiftning af Fællesskab av 12. oktober 1857), som gjorde at bøndene fikk samlet sine jordteiger og fikk dermed større hele stykker til å arbeide med, noe som forenklet arbeidet og gjorde det lettere for bruk av maskiner. Det store hamskiftet representerer det tidsrommet hvor Norge gikk fra å være et førindustrielt samfunn til å være et industrisamfunn, hvor man gikk fra naturalhusholdning til salgsjordbruk.
Ettersom gårdsdriften ble effektivisert, og det ble lønnsomt å avle opp livdyr og dyrke mark, var det ikke behov for husmenn og ekstra arbeidere i så stor grad lenger. Jordbruket ble en egen industri, og mengder av fattige og arbeidsledige folk vandret inn til byer og handelssteder for å skaffe seg et levebrød. Slik startet en sentralisering av det norske folk, og mekanisk industri gjorde sitt inntog. Behovet for nyere redskap på gårdene lå til grunn for produksjon av landbruksutstyr. Som en effekt av dette, begynte byene å vokse, og det ble større behov for produksjon av andre ting også, som spiker, sement og trevarer. Utenlandske investorer begynte også å se utviklingspotensialet i Norge, og investerte i ny industri. Industrialiseringen var i gang, og husmennsordningen ble avviklet.
Ringvirkningene var i gang, og samferdselen ble bygd ut. Tross den store utvandringen til Amerika, økte innbyggertallet i Norge drastisk. Bedre forståelse for hygiene, økt levealder og høyere overlevelsesprosent blant barn var faktorene som gjorde dette mulig.
Barneloven

Barneloven (Lov om barn og foreldre) er en norsk lov av 4. august 1981 som trådte i kraft 1. januar 1982. Loven regulerer forhold i forbindelse med fødsel, hvem som regnes som foreldre, foreldreansvar, fast bosted, samværsrett, saksgang ved uenighet etter samlivsbrudd, bruk av tvang og fostringsplikt.
Cooke Locomotive & Machine Company

Cooke Locomotive & Machine Company var en amerikansk lokomotivfabrikk i Paterson, New Jersey. Fabrikken ble grunnlagt i 1852 av Charles Danforth, og nesten 3 000 lokomotiver ble bygd før selskapet fusjonerte med syv andre lokomotiv-produsenter i 1901 og dannet American Locomotive Company (Alco). De fleste kundene var jernbaneselskaper i USA, men en god del ble eksportert - særlig til Sør-Amerika. I flere år fra 1885 og utover hadde Cooke Locomotive & Machine Company enerett fra Leslie-brødrene i Canada på lisensbygging av roterende jernbane-snøploger i USA. I 1926 ble fabrikken nedlagt.

Bakgrunn

I 1831 trakk Thomas Rogers seg ut av tekstil- og maskinbyggerfirmaet Godwin, Rogers & Company og grunnla det som skulle bli Rogers Locomotive & Machine Works. Charles Danforth hadde jobbet hos Godwin, Rogers & Company siden 1828, og overtok Rogers' plass i firmaet som ble omdøpt Godwin, Clark & Company. Danforth kjøpte ut partneren i 1842 og drev det videre alene til 1848 da John Edwards ble kompanjong. Rogers' lokomotivfabrikk et kvartal unna gjorde suksess, og Danforth og Edwards bestemte seg for å satse på lokomotivproduksjon i tillegg til spinneri og bygging av maskiner for tekstil-industrien.

Alco-Cooke Works

21. mai 1902 ble Alco-Cooke rammet av brann. Flammene ble oppdaget i smien rundt midnatt, og spredde seg raskt. Hovedbygningen ble reddet, men flere eldre trebygninger gikk tapt. Tapene ble anslått til 25 000 dollar. På dette tidspunktet hadde bedriften omkring 1 500 ansatte, og permitteringer ble nødvendig i kjølvannet av brannen.
Lokomotiv-produksjonen og byggingen av roterende snøploger under navnet Alco-Cooke fortsatte til 1926 da fabrikken stengte dørene for godt.
Sortland Orienteringslag

Sortland Orienteringslag (Sortland O-lag) er en orienteringsklubb på Sortland i Vesterålen. Den ble stiftet 11. desember 1975. Sortland orienteringslag tilhører Troms orienteringskrets. Klubben arrangerer treninger og O-løp hver tirsdag. Turorientering er også viktig del av klubbens aktiviteter. Medlemmer i klubben har deltatt i konkurranser ellers i nordre Nordland og Sør-Troms.
I 1993 arrangerte Sortland Orienteringslag NM for junior i området ved Jennestad.
Klubbens draktfarger er grønt med gule og røde markeringer.
Rulleskøyter under Panamerikanske leker 2015

Rulleskøyter under Panamerikanske leker 2015. Rulleskøyter var en av sportene under de Panamerikanske leker 2015 i Toronto i Canada. Konkurransene ble avviklet 11. til 13. juli 2015. Det var i alt 8 øvelser, fire for menn og fire for kvinner, hvorav to øvelser var i kunstløp og seks øvelser var i hurtigløp. Femten nasjoner var representert med tilsammen 55 utøvere. 
Arenaene var Exhibition Centre for kunstløp  og ved St. John Paul II Catholic Secondary School for hurtigløp.
Margaret Ringenberg

Karriere og bedrifter

Hun ble interessert i flyving allerede åtte år gammel da hun så en barnstormer lande på et jorde i nærheten av familiens farm. Hun tok flytimer og fløy solo i 1941, 19 år gammel. Ringenberg begynte sin karriere i 1943 under andre verdenskrig da hun begynte som fergepilot i Women Airforce Service Pilots (WASP). Selv om WASP piloter ikke fikk fly kampoppdrag kunne tjenesten by på farer som flyving til kampsoner, test- og målflyving. WASP ble avviklet på slutten av 1944. Ringenberg ble instruktør i 1945 og fløy som yrkesflyver og var instruktør resten av sitt liv. Etter krigen arbeidet hun på en flyplass hvor hun besvarte spørsmål på telefon . 
Hun begynte med konkurranseflyving på 1950-tallet. Deltok i alle Powder Puff Derby fra 1957 til 1977, alle Air Race Classic etter 1977, Grand Prix og Denver Mile High og mange andre. Hun fikk over 150 troféer for sine bedrifter. Hun deltok i Round-the-World 72 år gammel og i mars 2000, da hun var 79 år, deltok hun i et løp fra London til Sydney. (Det opprinnelig MacRobertson Air Race)
I 1999 fikk hun National Aeronautic Associations  Elder Statesman Aviation Award ved en seremoni i Washington, D.C.
Margaret giftet seg med bankiér Morris Ringenberg i 1946.  De fikk to barn og fem barnebarn. Begge hennes barn har fløyet med henne i konkurranser og vært tilstede da hun fikk troféer.

Død

Ringenberg døde 28. juli 2008, mens hun overvar Experimental Aircraft Associations årlige show. som representant for WASP
Malmsjön

Malmsjön er en innsjø ved Vårsta i Botkyrka kommune i Södermanland, Sverige. Innsjøen har et overflateareal på 0,89 km², og ligger 13,7 meter over havet. Malmsjön har en gjennomsnittsdybde på 4,7 meter, og rommer 4,2 millioner m³ vann. Innsjøens maksimale dybde er målt til 6,8 meter, og innsjøen har et nedbørfelt på 14,6 km². Malmsjön er en del av Kagghamraån-vassdraget.
Innsjøen er overgrodd på grunn av næringsstoffer i overflatevann fra Vårsta og vann fra søppelfyllingen i Hall, som når innsjøen via Skälbyån. Innsjøen har imidlertid svært god bufferkapasitet, og er derfor ikke rammet av forsuring. Sommeren 2002 hadde innsjøen en pH-verdi på 8,8.
Anestesiologi

Anestesiologi er den medisinske spesialitet som beskjeftiger seg med områdene anestesi (bedøvelse), intensivmedisin, smertebehandling og akuttmedisin. En lege som driver med anestesiologi kan være anestesiolog (spesialist i anestesiologi) og kalles vanligvis anestesilege. Faget anestesiologi i Norge og Skandinavia skiller seg endel fra det som kalles anestesiologi i mange andre land, siden skandinaviske anestesiologer i tillegg til å være eksperter innen anestesi også er eksperter i avansert smertebehandling, intensivbehandling og akuttmedisin (sistnevnte er i andre land en egen spesialitet).
Rudolf II av Det tysk-romerske rike

Liv og virke

Rudolf var sønn av Maximilian II og Maria av Habsburg (datter av keiser Karl V), og bror til Matthias.
Sine første år tilbragte han ved keiser Ferdinand Is og keiser Maximilian IIs hoff. Den siste falt litt utenfor familiens rammer ved sin velvillighet overfor protestanter. Rudlof tok sterkt inntrykk av den kunsteriske atmosfære ved hoffet. For å holde Rudolf på avstand fra  mulig protestantisk innflytelse presset særlig Filipp II på at han trenge tid borte fra farens hoff. Dermed kom han sammen med broren Ernst til det spanske hoff - der var de fra 1563 til 1571. Dette var ikke bare med tanke på den katolske oppdragelse, men også andre aspekter av familiepolitikk. Man ville dempe de spenninger som var begynt å gjøre seg gjeldende mellom habsburgernes østerrikske og spanske gren. Den hadde ført til gnisninger blant annet i Italia. Idet Filipp II på den tid ikke hadde noen mannlig arving - for Don Carlos ble ikke ansett som regjeringsdyktig - forelå muligheten av Rudolf måtte bli hans etterfølger. En annen grunn var at han var blitt forlovet med infantine Isabella Clara Eugenia.

Keiser

Keiser Rudolf residerte med forkjærlighet fra kongeborgen Pražský hrad i Praha. Keiser Rudolf hadde en levende interesse for kunst og vitenskap og også alkymi og astrologi, og hans hoff ble gjestet av noen av Europas ledende kunstnere og vitenskapsmenn, deriblant Adriaen de Vries, Tycho Brahe (som døde der i 1601), Johannes Kepler, Giuseppe Arcimboldo og John Dee.
Under hans regjeringstid raste den lange tyrkerkrig ( 1593 til 1606), og den gregorianske kalenderreform ble innført i riket.
En med årene stadig mer tiltagende sinnssykdom hindret ham til å med kraft lede sitt rike, som ble slitt opp i stridene mellom reformasjon og motreformasjon. Han ble derfor mer og mer tvunget til å avstå mer og mer av maktutøvelsen til sin bror og ettertreder Matthias. 
Rudolf II, som aldri giftet seg, døde som en sinnssyk enstøing i Praha.
Prosopocoilus (Hoplitocranum) romeoi

Utseende

En middelsstor (hannene 27-48 millimeter), lyst rødbrun hjortebille. Hannens kjever er enkelt sigdformede uten tenner. Hodet er slett uten kjøler eller knøler. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet, litt innsnevret ved roten.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse

Arten er utbredt på Filippinene (Mindanao).