google/wiki40b huggingface dataset:
Conservatoire de Paris

Conservatoire de Paris er en høyskole for dans og musikk i Paris, grunnlagt i 1795. Den tilbyr utdannelse i dans, musikk og drama. I 1946 ble skolen delt i to konservatorier, ett for teater og drama med navnet Conservatoire National Supérieur d'Art Dramatique (CNSAD) og et for musikk og dans Conservatoire National Supérieur de Musique et de Danse de Paris (CNSMDP). Høyskolene sorterer under departementet for kultur og kommunikasjon.

Historie

Pariskonservatoriets historie strekker seg tilbake til École Royale de Chant (Den kongelige sangskole), som ble grunnlagt av Ludvig XIV den 28. juni 1669. Den ble rekonstituert av komponisten François-Joseph Gossec i 1784. I 1793 ble Ecole Royale slått sammen med Nasjonalgardens musikerutdannelse til Institut National de Musique.
Nasjonalkonventet omdannet skolen i 1795 til Conservatoire National Supérieur de Musique og konservatoriets første 350 studenter begynte i oktober 1796.
Siden 1940-tallet har skolen vokst og blitt en av de største og mest fremgangsrike musikkhøyskolene i Europa.

Conservatoire d'Art Dramatique

Teaterhøyskolen er fortsatt huset i de historiske bygningene fra Conservatoire de Paris på Rue du Conservatoire i niende arrondissement i Paris. I skolens teater gis ofte gratis forestillinger av studentene.

Conservatoire de Musique et de Danse

Den nå frittstående høyskolen for musik og dans disponerer et nytt campus i nittende arrondissement.
Kari Grossmann

Utmerkelser

Våren 2011 mottok Kari Grossmann «Klassikerprisen» under illustratør- og designerorganisasjonen Grafills Visuelt-arrangement. Høsten 2017 fikk hun Brageprisens hederspris for å ha «formgitt og formidlet barneblikket og barnlig nysgjerrighet med sjarm, alvor og lekenhet i mer enn femti år».
Følling i Viksdalen

Følling (Fyling) er navnet på gårdsnummer 13 i Gaular kommune. Gården ligger i dalføret på sørsiden av Føllingsvatnet i Eldalsdalen. Topografien på Følling er variert med en del brattlendt terreng og noe flatere mot vannet. Det ligger fire gårdsbruk på Følling, og det blir idag drevet med jord- og/eller skogbruk på alle.

Historisk

Gården finnes i kilder fra midten på 1500-tallet, den var da et bruk. 
På bruk 1 finnes det en bautastein som trolig er over 1000 år gammel. Steinen er ca. 50 cm bred ved foten og rundt 230 cm høy.

Annet

Geografiske koordinater: 61°20′1,9″N 6°8′36,3″Ø
Kanelaldehyd

Kanelaldehyd (Systematisk navn 3-fenylprop-2-enal) er et stoff med en karakteristisk kanelduft. Stoffet viser cis/trans-isomeri, men det er bare trans-formen som forekommer naturlig. Dette kjemiske stoffet finnes i barken på kaneltreet og andre arter av slekten Cinnamomum, som er kilden til kanel. Ca. 90 % av den eteriske oljen fra kaneltreeets bark er kanelaldehyd.

Fysiske og biokjemiske egenskaper

Kanelaldehyd er en gul oljeaktig væske ved romtemperatur, og det lukter sterkt av kanel. I konsentrert form irriterer kanelaldehyd huden, og der er giftig i store doser, men ingen helsemyndigheter anser at det har karsinogene egenskaper, eller på andre vis utgjør noen helserisiko. Kanelaldehyd omsettes til kanelsyre i kroppen og denne utskilles i urinen.

Framstilling

Syntese av kanelaldehyd ved en aldolreaksjon mellom bensaldehyd og acetaldehyd ble først beskrevet i 1884. Flere syntesmetoder er kjent i dag, men den billigste framstillingsmetoden er fremdeles vanndampdestillation av oljen fra kanelbark.

Anvendelse

Det mest opplagte anvendelsesområdet for kanelaldehyd er som smakstilsetning. Det tilsettes mellom 9 og 4900 ppm (mindre enn 0,5 %) for å smaksette tyggegummi, is, smågodt og drikkevarer.
Videre anvendes stoffet i en del parfymer med søte eller fruktige dufter. Mandel- og aprikosaroma kan ha kanelaldehyd som en ingrediens.
Kanelaldehyd har også en fungicid effekt, og på grunn av sin lave toksisitet brukes den derfor en del som soppmiddel på ulike nyttevekster, idet det sprøytes på plantenes rotsystem. I mindre utstrekning brukes det også til å skremme bort insekter, og større dyr som katter og hunder.
Kanelaldehyd har også en viss anvendelse utenfor jordbruks- og matvaresektoren, blant annet i korrosjonsbeskyttelse av jernlegeringer.
Thunbergiaceae

Thunbergiaceae har vært brukt av flere taksonomer som navn på en plantefamilie med ulike definisjoner. Denne familiens slekter inkluderes vanligvis i akantusfamilien i ordenen Lamiales. Denne familien har ikke vært brukt av noen av de viktige klassifikasjonene, som Takhtajan, Cronquist eller APG-systemene (men APG I nevner dette navnet som synonym for deler av akantusfamilien.)
Av de forfatterne som har brukt dette familienavnet er Nils Lilja i Skånes Flora fra 1870. I følge Watson og Dallwitz sin oversikt over plantefamilier har dette navnet vært brukt av "Van Tiegh." (som trolig er Phillippe Édouard Léon van Tiegham, 1839-1914. "Tiegh.") Dette nettstedet sier at familien inneholder 4 slekter: Thunbergia, Pseudocalyx, Meyenia, Whitfieldia (Pounguia) og omfatter 205 arter. (Ingen originalkilder siteres).
Hunan

Geografi

Hunan grenser til Hubei i nord, Jiangxi i øst, Guangdong i sør, Guangxi i sørøst, Guizhou i øst og Chongqing i nordøst.
I sør avgrenses Hunan av Nanlingfjellene mot provinsen Guangdong. Navnet Hunan betyr «sør for sjøen», og det skyldes at det ved Yangtze er en region med en rekke store og små sjøer. Nord for disse sjøene er provinsen Hubei – som betyr «nord for sjøen». Med unntak av nordøstlige Hunan er provinsen preget av fjellrygger som deler provinsen inn i flere distinkte områder langs hver sine sideelver. Omtrent i provinsens geografiske sentrum er fjellet Hengshan, det sørligste av de tidligere fem hellige fjell i Kina. 
Alle de større elvene flyter mot Kinas største elv Yangtze og havner til slutt i den. Xiangjiang (eller Hengjiang) springer ut i provinsen Guangxi og renner inn i Hunan omtrent ved Quanzhou. Til høyre for den renner Luihe, og til venstre er  Zejiang. Fra Guizhou kommer også Yuánjiāng og Lishui. Alle de tre elvene munner ut i Dongtingsjøens bekken nordøst i provinsen. Denne innsjøen blir over 5 500 km² stor i de tidene Yangtze og de andre elvene flommer over om sommeren. På andre tider av året kommer imidlertid alt vannet der bare fra de tre nevnte hovedelvene i Hunan og enkelte småelver.
Pardalosus

Utseende

Små til middelsstore (3 - 6  millimeter), brede, litt flate, matte, svarte gjødselbiller, dekkvingene og ytterkantene av hode og pronotum gjerne gulbrune. Hodet er skovlformet, kraftig punktert, tydelig innbuktet i midten. Pronotum er avrundet, fint og tett punktert. Dekkvingene er avlange med fine punktstriper, oftest med mørkere flekker.

Levevis

Artene lever i gangene til gangere, eller på jordoverflaten der de eter råtnende materiale.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-Amerika.
Addison Teague

Addison Teague er en amerikansk lydklipper og lydmikser.
Teague jobber for Skywalker Sound, og ble nominert til Oscar for beste lydmiks for Tron – Legacy (2010).
Seiling under Asialekene 2002

Seiling under Asialekene 2002. Seiling var en av flere sporter under Asialekene 2002 i Busan i Sør-Korea. Konkurransene ble avviklet i perioden 3. til 8. oktober. Det ble konkurrert åtte klasser for menn, fire for kvinner og tre åpne klasser. 128 utøvere fra 16 nasjoner deltok og Kina ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Sør-Korea som også vant seks gull.
Bembidion bipunctatum

Utbredelse

Bembidion bipunctatum finnes i nesten hele Europa, østover til Kirgisistan og Tyrkia i Asia. Den finnes i Marokko i Nord-Afrika, og er også registrert fra Norge.

Utseende

Bembidion bipunctatum er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har  lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se),  Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis

Bembidion bipunctatum tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Hypoleucis

Utseende

Middelsstore smygere. Forvingen er brun med små, hvite flekker, bakvingen er hvit med brun forkant, i alle fall på undersiden.

Levevis

Larvene lever på planteslekten Costus (Costaceae).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Norgesmesterskapet i alpint 1974

Norgesmesterskapet i alpint 1974 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert på Oppdal fra 22. til 24. februar.
Tyrus Wong

Bakgrunn

I 1920 flyttet den da ni år gamle Wong med sin far fra Kina til USA. Han skulle aldri se sin mor og sine søsken igjen. De ble først internert på Angel Island,  som følge av Chinese Exclusion Act. Han ble atskilt på øya fra sin far, og det var ingen andre barn å se der.  "Nine years old, I was scared half to death," mintes han senere. Faren og han ble så sluppet ut fra Angel Island, og de dro først til Sacramento. Faren tok så familien til Los Angeles.
Mens han gikk på Benjamin Franklin Junior High i Pasadena ble Wongs lærere klar over hans kunstneriske talenter og fikk bevirket at han ble gitt studiestipend for en sommer ved Otis Art Institute. Wong bestemte seg for å flytte over til Otis som heltidsstudent. Wongs far hadde arbeid som vaktmester og det var vanskelig å finansiere studiet, men i 1930 fullførte han utdannelsen etter å ha spesialisert seg på akvarellmaleri.

Karriere

I 1930-årene ble han ansatt i Walt Disneys animasjonsstudio. Hans inspirasjonsskisser i forarbeidet til tegnefilmen Bambi fikk så stor oppmerksomhet at Disney gav ham i oppgave å helt og holdent arbeide med skogslandskapet der de tegnede dyrene skulle opptre. Som følge av Disney-tegnernes streik måtte Wong imidlertid forlate studioet innen Bambi hadde premiere.
Han arbeidet senere i 25 år hos Warner Brothers. Deretter viet han seg til sin egen malerkunst.
Han laget også populære hilsningskort for Hallmark, og noen av hans julekort ble solgt i over én million eksemplarer.
Noen av hans best kjente malerier er Self Portrait (late 1920s), Fire (1939), Reclining Nude (1940s), East (1984) and West (1984).
I 2001 fikk Wong utmerkelsen «Disney Legends».
TÜRKSOY

TÜRKSOY, eller Uluslararası Türk Kültürü Teşkilatı (tyrkisk), (engelsk: 
International Organization of Turkic Culture, norsk oversettelse: Den internasjonale organisasjonen for tyrkisk kultur), tidligere Türk Kültür ve Sanatları Ortak Yönetimi, er en internasjonal kulturorganisasjon med medlemsland som har en tyrkisk befolkning med et tyrkisk språk. TÜRKSOY er en forkortelse for det tidligere navnet på organisasjonen, men også en sammensetning av de to ordene türk, som betyr «tyrkisk», og soy, som betyr «opphav». Organisasjonen har sitt hovedkontor i Ankara i Tyrkia.

Historie

I 1992 ble det foretatt møter i Baku og Istanbul hvor kulturministrene fra Aserbajdsjan, Kasakhstan, Kirgisistan, Turkmenistan, Tyrkia og Usbekistan var til stede, hvor det ble enighet om å inngå et kulturelt samarbeid. Den 12. juli 1993 ble TÜRKSOY etablert ved underskrift av en avtale i Almaty.
I 1996 ble det etablert et offisielt samarbeid med gjensidig dialog og konsultasjon mellom TÜRKSOY og UNESCO. Siden 2012 har organisasjonen tildelt en by statusen som kulturhovedstad i den tyrkiske delen av verden for en periode på ett år.
I november 2015 sendte det russiske kulturdepartementet ut melding til de seks russiske regionene som er medlem av TÜRKSOY om å avslutte sitt forhold til organisasjonen som følge av den politiske situasjonen som oppsto mellom Den russiske føderasjon og Tyrkia etter Tyrkia skjøt ned et russisk kampfly 24. november. Altaj, Basjkortostan, Khakasia, Sakha Tatarstan og Tuva meldte at de ville avslutte samarbeidet med organisasjonen de påfølgende dagene.
Tone Svaland Holberg

Utstillinger

Tone Svaland Holberg hadde sin første utstilling på Søgne Gamle Prestegård i 1997, hun hadde to separatutstillinger på Galleri Bi-Z, et stort kunstprosjekt i samarbeid med Annbjørg Lien, Per Fronth, Ørnulf Opdahl og Nico Widerberg i 1999 og utsmykking av Haumyrheia skole i 2001. Våren 2004 stilte hun ut malerier, grafikk og porselensfat på Henie-Onstad Kunstsenter. I 2005 stilte hun ut i Ryfylke kunstlag og i 2006 i Galleri Briskeby i Oslo.
Oras

Oras er en kommune i provinsen Eastern Samar på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 31 315 i 6 201 husstander.
Penuelas kraftverk

Penuelas kraftverk er et varmekraftverk på Puerto Rico. Det har en installert produksjonskapasitet på 537 MW, fordelt på 2+1 gassturbiner i et kombinasjonsverk. Anlegget ble påbegynt omkring 1995, og stod ferdig i 2000. Brenselkilden er LPG og LNG naturgass.
Operatør er Mirant Corporation og Edison Energy, og utstyret og arbeid er levert av Toshiba, Enron, m.fl.
Eurysthevs

Familie

Eurysthevs var sønn av Sthenelos (sønn av Persevs og Andromeda og Nikippe (datter av Pelops). Eurysthevs var sønnesønn av helten Persevs, slik også hans motstander Herakles var. Eurysthevs ble gift med Antimake, datter av Amfidamas.
Ettersom Herakles var sønn av Zevs og den dødelige Alkmene, ble han av den grunn hatet av Hera, Zevs hustru. Zevs hadde skrytt av at en av hans etterkommere skulle styre over to store kongeriker, Tiryns, Argos og/eller Mykene. Hera sørget for at Alkmenes fødsel ble forsinket, og Eurysthevs, som Zevs barnebarns barn, ble født først, og ble konge istedenfor Herakles.

Eurysthevs’ død

Etter at Herakles døde satt Eurysthevs fortsatt som konge, men fryktet de mange barna som Herakles hadde etterlatt seg, herakleidene, ledet av Hyllos, som etterhvert flyktet til Athen. Etter en tid angrep de Argolida (eller Eurysthevs angrep Athen) og fikk hevnet Herakles. Eurysthevs og sønnene hans ble drept. En versjon av myten hevdet at det var Hyllos som drepte Eurysthevs, men andre fortellinger har andre varianter, også hvor han ble gravlagt, men atherne hevdet at han ble gravlagt på deres jord, og siden ble han fremmet som en beskytter mot herakleidene og deres etterkommere, som tradisjonelt var blitt Sparta og Argos.
Eurysthevs’ død var det hans brødre Atrevs og Thyestes som overtok hans rike. Disse to ble snart uvenner og emne for svik, død og tragiske omstendigheter.

Evripides

Eurysthevs ble en litterær figur i dramaet Heracleidae (eller Herakles’ barn) av Evripides, første gang framført i Athen ca 430 f.Kr. Makaria, en av Herakles’ døtre, og hennes brødre skjulte seg for Eurysthevs i Athen, styrt av kong Demofon. Mens Eurysthevs forberedte seg på å angripe fortalte et orakelråd at han ville vinne kun om en høybåren kvinne ble ofret til Persefone. Makaria meldte seg frivillig til å dø og en kilde ble døpt til hennes ære. Eurysthevs snakket profetisk om hans grav i Attika, en som til sist ville være Athens beskytter. Orakelet fikk rett, Eurysthevs ble drept takket være Makarias offer.
Neolucanus doro

Utseende

En middelsstor (23-42 millimeter) og bred, blank, svart hjortebille. Det finnes to fargevarianter, én med svarte dekkvinger og én med brunrøde. Hannens kjever er omtrent så lange som hodet, knivformede med tenner langs innerkanten. Pronotum er avrundet, stort og bredt, noe innsnevret bakerst. Dekkvingene er noe hvelvede, litt innsunkne på sidene foran. Beina er svarte.

Utbredelse

Arten er utbredt på Taiwan.
Edoardo Mangiarotti

1952 Helsingfors

OL i Helsingfors i 1952 ble karrierens høydepunkt for brødrene Mangiarotti. Edoardo vant gull i kårde, mens broren tok sølvmedaljen foran sveitsiske Oswald Zappelli, som hadde tatt gullet foran Edoardo fire år tidligere. Brødrene tok i alt seks medaljer (fire til Edoardo og to til Dario).

1956 Melbourne

Under OL i Melbourne tok italienerne samtlige medaljer i den individuelle kårdeøvelsen. Edoardo måtte denne gangen nøye seg med bronsemedaljen, men han var med på lagene som sikret laggull til Italia i både kårde og florett.

Roma 1960

Under OL 1960 i Roma var Mangiarotti blitt 41 år, og den eldste fekteren på Italias lag. Han tok sølv i lagkonkurransen for florett og igjen gull i kårde.
Dansk spets

Opprinnelse og alder

Dansk spets er kjent fra malerier og fotografier som går tilbake mot slutten av 1700-tallet. Man kan blant annet se en slik hund på Jens Juels maleri av familien Ryberg fra 1796–1797. Rasen er trolig en nær slektning av tysk spitz, men skiller seg noe fra denne. Allikevel mener mange at den er en varietet, snarere enn en egen rase. I hjemlandet har denne hunden vært holdt primært som gårdshund og selskapshund, spesielt i Jylland.
I 1988 tok Jytte Weiss, den gang formann for Dansk Kennel Klubs «Udvalg for Nationale og glemte racer», initiativ til å samle inn billedmateriale og oppspore avlsdyr rundt om i Danmark. målsettingen var å få denne hunden rasegodkjent, både nasjonalt og internasjonalt. Den 11. januar 1992 ble første mønstring avholdt. Formålet med mønstringen var opprettelsen av et såkalt X-register i DKK. Dette skulle inneholde opplysninger om hvilke av hundene på mønstringen man kunne bruke i avl, ut ifra en foreløpig rasestandard og registrering. Av 19 frammøtte hunder ble 12 godkjent. I 2001 var antallet økt til 165 hunder. I 2003 publiserte også DKK en nye foreløpig rasestandard.
En vitenskapelig studie av de fem danske hunderasene, publisert elektronisk i Journal of Animal Science den 29. august 2013, viser at dansk spets har størst genetisk variasjon, fulgt av dansk-svensk gårdshund, broholmer, gammel dansk hønsehund og grønlandshund. Dette forundret noen, siden grønlandshunden er den mest utbredte av rasene, men studien viser altså at disse faktorene ikke nødvendigvis har noen sammenheng.

Utseende, anatomi og fysikk

Dansk spets er en rektangulær og moderat vinklet, litt under middels stor spisshund. Hodet er middels stort og kileformet. Snutepartiet har samme lengde som skallen. Tydelig markert stopp. Stående, spisse og svært bevegelige ører. Halsen er middels lang, kraftig og tørr, med godt buet nakke. Markert manke, rett rygg og kort lend. Brystkassen når til albuene og er rommelig, men ikke for bred. Tydelig frambryst. Buklinjen er noe opptrukket. Høyt ansatt hale som bæres ringlet over ryggen eller ned mot låret. Kraftige, muskuløse og tørre lemmer, som ender opp i lett ovale labber med godt hvelvede og sluttende tær.
Pelsen er middels lang og tilliggende. Litt lenger ved ørene, og buskete hale. Fargen er fra hvit til kremhvit, av og til med rosaskjær. Den må ikke gi inntrykk av å være lysebrun.
Hannene blir ca. 43–49 cm i skulderhøyde og veier normalt 11–13 kg. Tispene blir ca. 39–46 cm i skulderhøyde og veier normalt 8–10 kg.

Bruksområde

Dansk spets er i dag først og fremst en flott familiehund, dernest et god gårdshund og vakthund. Den har imidlertid også en rekke andre egenskaper som brukshund, ikke minst innen hundesport.

Lynne og væremåte

Dansk spets er en livlig, vennlig, nysgjerrig hund. Den fungerer utmerket som vakthund, men den skal ikke ha utpreget jaktinstinkt. Den kan bli en ypperlig familiehund, men den må ikke få dominere. Den trenger strikt, men vennlig dressur. Den bør få daglig mosjon og gjerne noen oppgaver om den skal trives maksimalt.

Annet

Pelsen krever gjennombørsting 2-3 ganger i uken.
Pterographium sicora

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn ca. 32 millimeter), svart sommerfugl med et oransje tverrbånd på forvingen.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil.
Camilla Tostrup

Kunstnerisk virke

Etter å ha studert ballett i Norge, med tilleggsutdanning fra London, var Camilla Tostrup elev ved Romerike folkehøgskoles musikk- og teaterlinje i skoleåret 1968/69. Hun fikk deretter et engasjement som skuespiller ved Det Norske Teater.  Hun var en av i alt seks tidligere elever fra Romerike folkehøgskole som i 1971 stiftet den frie teatergruppen Musidra sammen med sine tidligere lærere Eyvind Solås og Helge Reistad. På det tidspunktet hadde hun elevkontrakt ved Oslo Nye Teater. Teatergruppen Musidra fungerte de første årene som en teaterutdanning, og Camilla Tostrup underviste i dans og bevegelse. Hun gikk ut av Musidra i 1973, men vendte tilbake til gruppen i 1977, og var siden sentral i Musidras virksomhet. Med Musidra produserte Camilla Tostrup blant annet en rekke skoleforestillinger som teatret turnerte med rundt om i landet, med støtte fra Riksteatret. Sang, musikk og figurteater var vesentlige innslag i mange av disse produksjonene beregnet på barn og unge.
Camilla Tostrup inkluderte også figurteater i en rekke av Musidra Teaters oppsetninger. Hun var også opptatt av dialog med teaterets målgruppe under utarbeidelsen av forestillingene. Eksempelvis oppsøkte hun sammen med dukkemaker Lisbeth Narud barna i Stabekk barnehage i Bærum for å høre hva de ønsket at det skulle lages teater om. På bakgrunn av disse samtalene laget Tostrup og Narud forestillingen Det magiske skrinet – en teaterlek om farligheter, som hadde premiere i 1994. Utdrag av forestillingen ble presentert i NRK Barne-TV i februar 1995, i tre episoder av serien Kveldsstund med Teodor., der Birgit Strøm var dukkespilleren som førte bamsen Teodor.
Da hun døde av kreft i 2013 hadde Camilla Tostrup ledet Musidra Teater i 41 år.
Kylix

Kylix (gresk: κύλιξ, flertall κύλικες, kylikes) er en type drikkeskål i keramikk som ble brukt i antikkens Hellas.
De ble brukt i finere selskaper, spesielt symposier. Formen gjør den egnet til å drikke av mens man ligger, men krever en viss finesse for å unngå at man søler seg til.
Kylikes var oftest vakkert dekorert, gjerne med scener knyttet til vindrikking, erotikk eller humoristiske scener fra mytologi eller hverdagsliv.
Spillet kottabos, som var vanlig underholdning på symposier, består av at man kaster den siste vinresten fra en kylix mot et mål, gjerne en bronseplate slik at det blir en lyd om man treffer. Terrakotta viste seg som en populær substans i produksjonen. En type terrakotta kalt for «rødvare» var særlig verdsatt blant grekerne og etruskerne for dens konsentrasjon av ferrooksid som ga den en rødfarge.
Blankenfelde

Historie

Blankenfelde blir nevnt første gang i skriftlige kilder fra 1375, men sannsynligvis oppsto stedet omkring 1230.
Langs veien til Lübars fantes mellom 1943 og 1945 to tvangsarbeidsleire. Den sørligste av leirene var en transittleir for hjemsendte arbeidere i øst. Den ble også benyttet som leir for syke og gravide.
Blankenfelde var stasjon på Heidekratubahn, men ble avskåret fra linjen da Berlinmuren ble reist.

Severdigheter

Severdigheter i Blankenfelde er landsbykirken fra 1300-tallet, byslottet fra 1850, en botanisk hage og et utgravingssted fra La Tène-kulturen.