Baskisk-islandsk pidgin

Ordlistenes historie

Det baskisk-islandske pidginspråket er dokumentert i fire baskisk-islandske ordlister, alle av ukjente forfattere. To av dem – Vocabula Gallica («Franske ord») og Vocabula Biscaica («Bizkaiiske ord») – befinner seg i dokumentet AM 987 4to, som oppbevares hos Árni Magnússon-instituttet for islandske studier i Reykjavík. De inneholder henholdsvis 517 og 229 ord, fraser og korte setninger, hvorav mange er baskiske fraser med innslag fra engelsk, fransk, nederlandsk, spansk og tysk, og som derfor viser at de er snakk om et pidginspråk. Det fins ingen islandsk innflytelse i språket, og begrepet «baskisk-islandsk» viser til at det ble skrevet ned på Island og oversatt til islandsk. Den tredje ordlista gikk tapt på 1800-tallet, men ble før dette beskrevet av Sveinbjörn Egilsson, som også kopierte 11 av orda. Denne informasjonen er bevart på ei løs side i dokumentet JS 284 8vo på Islands nasjonal- og universitetsbibliotek. På begynnelsen av 2000-tallet oppdaga man dessuten ei fjerde baskisk-islandsk ordliste i Houghton-biblioteket ved Harvard University. Denne inneholder enkelte forenkla fraser på baskisk. Den er to sider lang og inngår i den delen av den tyske rettshistorikeren Konrad von Maurers samlinger som er innskaffa av biblioteket.
Det eksemplaret av Vocabula Biscaica som er bevart, er ei avskrift som Jón Ólafsson fra Grunnavík gjorde av en eldre original som er gått tapt. Avskrifta ble gjenoppdaga sammen med Vocabula Gallica på midten av 1920-årene av den islandske filologen Jón Helgason ved Den arnamagnæanske samlinga ved Københavns Universitet. Han skrev av ordlistene, oversatte de islandske orda til tysk og sendte deretter kopiene til professor Christianus Cornelius Uhlenbeck ved Universitetet i Leiden i Nederland. Uhlenbeck hadde gode kunnskaper i baskisk, men da han slutta ved universitetet i 1926, overlot han ordlistene til studenten Nicolaas Gerardus Hendricus Deen. Denne tok en doktorgrad på dem i 1937. Avhandlinga het Glossaria duo Vasco-Islandica og var skrevet på latin, men hadde også større deler av ordlistene oversatt til tysk og spansk. I 1986 ble dokumentet med Jón Ólafssons avskrift flytta fra Danmark til Island, hvor det nå oppbevares.
Restene av den tredje, forsvunne ordlista fins i et brev som ble skrevet av språkforskeren Sveinbjörn Egilsson. I brevet nevnte han et åttesiders dokument, hvor de to siste sidene var fylt med for ham «helt ubegripelige gloser», hvorav han skrev av elleve eksempler. Brevet blir oppbevart på Islands nasjonal- og universitetsbibliotek.

Andre innslag av fremmedspråklige ord

Også i resten av Vocabula Biscaica og de andre baskisk-islandske ordlistene finnes det mange franske og spanske innslag. For eksempel er baskiske eliza «kirke» i begynnelsen av ordlista beslekta med franske église eller spanske iglesia. Dette er imidlertid ikke et tegn på pidginspråket, men et resultat av fransk og spansk påvirkning på baskisk gjennom tidene, ettersom baskisk har lånt inn mange ord fra nabospråka. Mange i de baskiske besetningene som kom til Island, kan dessuten ha vært flerspråklige og snakka fransk og/eller spansk. Det forklarer i så fall for eksempel hvorfor både det baskiske bai og det franske vÿ (moderne staving oui) i betydninga «ja» forekommer mot slutten av Vocabula Biscaica.

Pidginspråkets struktur

I likhet med andre pidginspråk viser de blanda frasene i Vocabula Biscaica en forenkla struktur, for eksempel gjennom fraværet av ergativendelser, som fins i baskisk. Adjektiva plasseres før substantiva, noe som er vanlig i germanske språk, men verken i romanske språk eller baskisk. Man ser det for eksempel viss man sammenligner pidginfrasen «berrua usnia eta berria bura» med baskiske «esne beroa eta gurin berria» (adjektiva i kursiv). Baskisk har den grunnleggende ordstillinga substantiv–objekt–verbal, mens andre språk som har hatt innflytelse på det baskisk-islandske pidginspråket, som oftest benytter en SVO-struktur. Det er ikke mulig å foreta en sikker klassifisering av pidginspråket i dette henseendet, men fraser som «for mi presenta for ju biskusa» og «bocata for mi attora» (verba i kursiv) tyder på at verba ble passert før objekta, i motsetning til i baskisk.