Varslere

Etymologi

Det vitenskapelige navnet på denne familien (Laniidae) følger av slektsnavnet Lanius, som er et latinsk uttrykk som bokstavelig betyr slakter. ordet er nært beslektet med det latinske uttrykket laniare, som betyr å rive av eller strimle opp, en handling som er typisk for en slakter. Det vitenskapelige navnet følger altså etter observasjon av disse fuglenes praksis med å spidde byttet på en torn eller lignende, for sidene å rive det opp og ete det. Av den grunn kaller noen dem også slakterfugler.
Det norske navnet på denne gruppen er varslerfamilien, et begrep som trolig følger av den engelske beskrivelsen shrikes, som betyr skriker (altså varsler) og har sammenheng med de hese skrikene disse fuglene utstøter (varsler med). Varslere er imidlertid ikke spesielt vokale av seg, så det tyske navnet på gruppen er kanskje mer dekkende. Der kalles disse fuglene würger, som bokstavelig betyr kvelere eller hengere og har sammenheng med artenes praksis med å henge opp byttet på en torn eller lignende.

Biologi

Varslere er fra små til middels store (14–50 cm) fugler med relativt slanke kropper, kort nakke, kort og forholdsvis kraftig nebb med kroket ytterdel (tomialtann), avrunda vinger og relativt lang til lang stjert. Fjærdrakten er i hovedsak varierende grå på oversiden og hvit eller nær hvit på undersiden, men flere arter har innslag av blekgult, guloransj eller rødoransj i flankene (noen også på brystet). Noen er delvis olivengrønne på oversiden. Nesten alle har sort øyestrek og enten sort eller grå hodehette eller krone. Én art er hovedsakelig sort med hvite markeringer. Alle unntatt én art har sort eller gråsort nebb, som i noen tilfeller blir lysere mot nebbroten.
Varslere er territoriale og mange av artene er monogame, men det er flere eksempler på annet også. I spesielle situasjoner, for eksempel om hunner blir tallmessig overlegne i hekkeområdene, kan også normalt monogame arter ty til polygyni (flerkoneri). Mange av artene er standfugler, men noen er også trekkfugler. Enkelte arter av trekkfugl kan gjøre trekk opp mot 10 000–12 000 km. Artene eter mye insekter og noen av artene kan regnes som rene insektetere, mens andre også eter smågnagere, reptiler og andre fugler. Noen virvelløse dyr kan ha et kjemisk forsvar. Det løser varslerne gjennom å spidde byttet på torner og lignende, og la de være til giften er degradert før byttet fortæres. Arter som lever på høye breddegrader eter stort sett små pattedyr og fugler i den kalde årstiden. Fuglene jakter fra en vagleplass, fra hvor de stuper ned mot eventuelle byttedyr. Artene i de to afrikanske slektene Corvinella og Eurocephalus er selskapelige og opptrer ofte i grupper og hekker kooperativt.

Taksonomi

De to monotypiske slektene Corvinella (som er basal) og Urolestes har tidligere blitt regnet som konspesifikke, blant annet med bakgrunn i likheter i morfologi (blant annet stjerten), vokaliseringsmønster og sosial atferd, men ulikhetene dem i mellom er så store at de fleste nå behandler de to artene i hver sin slekt. Eurocephalus ble tidligere betraktet som nært beslektet med Prionops og ofte plassert sammen med denne blant buskvarslere (Malaconotidae), men senere studier har vist at Eurocephalus hører hjemme i Laniidae.
Det er knyttet endel usikkerhet til noen av underartene hos enkelte arter, som kan vise seg å være selvstendige arter. Det er også kjent at flere arter kan hybridisere.