google/wiki40b huggingface dataset:
Suitbert

Liv

Suitbert (også omtalt som Switbert , Suitbert av Kaiserswerth , Suidbert , Suitbertus , Swithbert) var en av de elleve misjonærene som Willibrord sendte til Friesland i 690. 
Det man i dag vet konkret om Suitbert, er hva Beda Venerabilis (673-735) har nedtegnet. Den senmiddelalderske såkalte Marcellinus-vita er imidlertid proppfull av oppdiktede historier om ham. 
Beda fremhever Suitbert ut av skaren av Willibrord-disipler, og vier ham et eget avsnitt i sin kirkehistorie. Han skal ha ledsaget Willibrord på dennes første Roma-reise. Da Willibrord døde i 692 ble han av sine kolleger bedt om å reise tilbake til England for å bli vigslet til biskop. Willfrid fra York stod for ordinasjonen. 
Seinere drog Suitbert tilbake til fastlandet og misjonerte blant de frankiske bruktere mellom elvene Ruhr og Lippe. Der må han ha hatt stor fremgang.
Men han møtte hard motstand av den frisiske kongen Radbod. Imidlertid fikk han støtte og forsvar fra Pipin av Herstal, og via hans kone Plektrude foreslo de at han skulle få slå seg ned på en holme i Rhinen, det som seinere ble kalt Kaiserswerth, og som ligger noen kilometer nord for Düsseldorf. Der bygde han et benediktinerkloster, og han ble den første abbed i Kaiserswerth. Han døde 1. mars 713 på samme sted.

Forvekslingsfare?

Historikerne i lenken under mener denne Suitbert ikke må forveksles med en munk med samme navn som levde ca 40 år seinere, og som beskrives i Bedas Historia ecclesiastica gentis Anglorum.
Mount Greene

Mount Greene er et fjell som er 2220 moh, ved sørsiden av munningen av Freimanisbreen hvor denne møter toppen av Tuckerbreen i Admiralty Mountains i Antarktis. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy, 1960–62, og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter løytnant John H. Greene i U.S. Army, som ledet en helikopteravdeling som fløy for USGS under landmålingen av området, 1961–62.
Æneselva

Æneselva er en elv i Kvinnherad kommune i Hordaland. Æneselva fører smeltevann fra Folgefonna ut i Sildafjorden.
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag.
Wang Xiaoning

Wáng Xiǎoníng 王小宁 er en kinesisk ingeniør fra Shenyang i Liaoning som ble arrestert og dømt til ti års fengsel i Folkerepublikken Kina for å ha offentliggjort kontroversielt materiale online.
I 2000 og 2001 skal Wang ha lagt inn meldinger på en Yahoo!-gruppe som gikk inn for demokrati og slutt på ettpartistyre i Kina. Han ble arrestert i september 2002 etter at Yahoo hjalp kinesiske myndigheter med å finne den andsressen materialet ble lagt inn fra. I september 2003 ble Wang funnet skyldig i «anstiftelse til undergravelse av statsmakten» og dømt til ti års fengsel.
Sterk kjernekraft

Historie

Kraften som binder nukleonene sammen har vært sentral innen kjernefysikken siden feltet oppsto i 1932 med James Chadwicks oppdagelse av nøytronet. Tradisjonelt har målet for kjernefysikken vært å forstå egenskapene til atomkjernen ut ifra kreftene mellom nukleonene.
I 1935, gjorde Hideki Yukawa de første forsøkene på å forklare egenskapene til kraften som binder atomkjernen. Ifølge ham skiulle massive bosoner (som er en type mesoner) formidle kraften mellom nukleonene. På grunn av framveksten av kvantekromodynamikk blir ikke meson modellen betraktet som fundamental, men den blir fortsatt ansett som det beste utgansunktet for kvantitative nukleon-nukleon potensialer.
Det viste seg å bli en formidabel oppgave å beskrive kjernekraften, selv med enkle fenomenologiske modeller, og det tok et kvart århundre før man kom fram til de første semi-empiriske kvantitative modellene på 1950-tallet. Siden da har det blitt gjort store framskritt både eksperimentelt og teoretisk. De fleste grunnleggende spørsmålene ble utforsket og løst i 1960- og 1970-tallet. I de senere år har kjernefysikerne fokusert på mer raffinerte detaljer slik som ladningsavhengighet, den nøyaktige verdien av koblingskonstanten, forbedret phase shift analysis, høyere presisjon på parametre, spredningsforsøk ved et vidt spekter av energier og forsøk på å utlede den residuelle kjernekraften fra QCD.

Nukleon-nukleon-potensialer

Systemer med to nukleoner slik som deuteriumkjernen og spredningsforsøk med nøytron-nøytron eller nøytron-proton er idelle for å studere den sterke kjernekraften. Slike systemer kan beskrives ved å ta utgangspunkt i et potensial (for eksempel Yukawa-potensialet) og løse den tilhørende Schrödinger-ligningen. Beskrivelsen blir svært komplisert selv for små kjerner, og er derfor ikke utledet fra grunnprinsippene. Formen på potensialet er derfor som regel utledet fenomenologisk (ved observasjon av spredningsforsøk). For reaksjoner som skjer på litt større avstander kan teorier basert på utveksling av mesoner brukes til å konstruere potensialet. Parametrene i potensialet må tilpasses slik at man reproduserer eksperimentelle data, slik som bindingsenergi eller tverrsnitt/faseskift.
De mest brukte nukleon-nukleon potensialene er Paris-potensialet, Argonne AV18-potensialet, CD-Bonn-potensialet og Nijmegen-potensialet.

Potensialer for hele atomkjernen -- nucleære potensial

En måte å beskrive krefter i atomkjernen er å bruke et potensial for hele kjernen, i stedet for eksplisitt å ta høyde for hver enkelt av komponentene i kjernen. Dette kalles gjerne en makroskopisk framgansmåte. Eksempelvis kan spredning av nøytroner på atomkjerner beskrives som en planbølge som påvirkes av potensialet til kjernen. Når potensialet brukes på denne måten er det ikke uvanlig at det har en reell og en imaginær del. Dette kalles gjerne for en optisk modell fordi det minner om hvordan lys blir spredt av en glasskule.
Villand herred

Villand herred (Vætlands) var et herred beliggende i Skåne. Villand betyr formodentlig det våte land, dvs. landet med de mange vannløp og sjøer. Villand var avgrenset i vest av Helge Å og i øst av Mørum Å.
I herredet lå bl.a. Bækkeskov kloster, Råbeløv slott, Karsholm slott, Lyngbygård samt byene Åhus, Gemsø og Fjelking.
Norderhovfløyen

Norderhovfløyen er en vindfløy som tidligere satt montert i spiret på Norderhov kirke samt på «Munkestuen» på Norderhov prestegård i Ringerike kommune, Buskerud. Fløyen er utformet i forgylt bronse eller kobber og er fra omkring år 1300. Den er formet som skipsstavn med et dragehode med ører, og har dekorasjoner i gjennombrutt arbeid som viser en blomsterranke samt St. Hallvard med møllestein og pilebunt. Regelmessig plasserte hull på forsiden av fløyen kan ha tjent til opphenging av løv, og fløyen antas å ha stått i stavnen på et skip.
Sel (hus)

Sel betegner et hus på en seter eller støl. Huset følger gjerne en akershusisk grunnplan eller trerommsplan, men variasjoner er vanlig og huset er kan være bygd sammen med uthus. Vanligvis har et sel kjøkken (og soverom) (utsel) og melkebod (melkesel/innsel) hvor melk foredles til smør og ost.
Lokalt brukes det også utsel og innsel etter rommenes funksjon og plassering. Utselet kan være der grua er plassert, som da kan oppfattes som kjøkkenet, eller en åpen svalgang eller lignende. Innselet kan være inne i bygningen, da gjerne den tømrede delen av bygningen, eller rom innenfor der grua er plassert dersom dette rommet omtales som utselet.
Større sel kan i tillegg ha eget soverom eller hems.
Tidligere ble sel også brukt som navn på overnattingssteder. Stedsnavn som Sel, Selbu eller Salhus kan komme av dette.
Pimp My Ride

Pimp My Ride er en amerikansk serie som gikk på MTV fra . Programmet går ut på at en heldig deltaker får sin gamle, falleferdige brukte bil reparert og lakkert på nytt av profesjonelle mekanikere. Programmet ble ledet av rapperen Xzibit.
Det ble også lagd en britisk og en norsk versjon av programmet. Den norske versjonen kom i 2012 og ble sendt på Viasat 4.
Rhodopis (eventyr)

Rhodopis er en gresk-egyptisk variasjon fra antikken av eventyret om Askepott. Fortellingen ble første gang nedtegnet i det første århundret f.Kr. av den greske historikeren Strabo.
Rhodopis er regnet for å være den eldste kjente versjonen av eventyret om Askepott. En annen versjon av fortellingen som er kjent, har sin opprinnelse i Kina rundt 860 og finnes i «Blandete smuler» av Tuan Ch'eng-Shih, en bok som dateres fra Tang-dynastiet.

Eventyret om Rhodopis

Rhodopis, navnet skal bety «rosekinn», var en slavepike i Egypt. Hennes eldre egyptiske herre var snill, men brukte mesteparten av tiden til å sove og var derfor ikke oppmerksom på den dårlige behandlingen som piken fikk fra de andre kvinneslavene. Ettersom Rhodopis hadde lyst hår og hud, og var utlending ble hun mobbet og beordret av de andre slavene.
Da hennes herre en dag så Rhodopis danse for seg selv ga han henne et par av roseforgylte tøfler, men de andre tjenerne ble da enda slemmere mot henne.
En dag inviterte farao Ahmose folket i Egypt til en feiring i Memfis. De andre tjenerne forsøkte å forhindre Rhodopis fra å delta ved å gi henne en lang liste av oppgaver som måtte gjøres.
Mens hun satte seg ned ved elven for å vaske tøy ble hennes ene tøffel våt og hun tok dem av og lot dem tørke i solen. Plutselig dykket falken Horus ned, snappet til seg den ene tøffelen og fløy av sted med den. Rhodopis stakk den andre tøffelen i klærne sine.
I løpet av feiringen i Memfis kom falken flyvende og slapp tøffelen ned i fanget til farao. Da han forsto at dette var et tegn fra Horus ga han ordre om at alle ungpiker i kongedømmet måtte prøve tøffelen og at han ville gifte seg med den hvis fot passet i tøffelen.
Faraos søken etter eieren av tøffelen førte ham til slutt til Rhodopis’ bolig. Selv om Rhodopis skjulte seg da hun så faraos husbåt oppdaget han henne og ba henne forsøke å ta tøffelen på. Etter å ha demonstrert at den passer henne, trekker hun fram den andre, og farao erklærer at han vil gifte seg med henne.
Jiufotangformasjonen

Jiufotangformasjonen (forenklet kinesisk: 九佛堂组; pinyin: Jiǔfótáng zǔ, «De ni Buddhaers sal»-formasjonen) er en geologisk formasjon fra sen kritt-tid, i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Herfra kommer en rekke fossilfunn av befjærede dinosaurer, primitive fugler, pterosaurier og andre oganismer. Sammen med den stratigrafisk eldre Yixianformasjonen tilhører den Jeholgruppen.

Alder

Formasjonens alder har lenge vært omstridt. Overslag har spent fra malm til sen kritt. He et al. (2004) bestemte ved hjelp av argonisotopisk radiometri en alder på 120,3 ± 0,7 Ma BP for en innbrutt tuffhorisont. Dette svarer til aptium, et av periodene i sene kritt. Zhou et al. (2003) fant for en basaltisk lagergang i øverste avsnitt av Jiufotangformasjonen en alder på 110,6 Ma BP, det vil si sent albium. Dermed turde hele formasjonen kunne dateres til perioden fra tidlig aptium til sent albium.

Stratigrafi

Jiufotangformasjonen overlagrer Yixianformasjonen. Dens mektighet svinger mellom 800 og 1200 meter. Den beginner grovsilisiklastisk med konglomerat og sandstein og går så over i finere tuffholdig leirstein. Derpå følger i tredolsig veksling tuffholdig sandstein og finere tuffholdig leirstein.
Hittin

Hittin eller Hattin eller Hittim (arabisk: حطين, Ḥaṭṭīn) var et lite sted som var befolket før og under det britiske Palestinamandatets tid. Det lå åtte kilometer nord for Tiberias. I 1948 ble det erobret av israeerne under den første arabisk-israelske krig, og ble deretter avfolket.
I 1187 stod slaget ved Hittin sted ved de såkalte Hattins horn rett sør for landsbyen; dette var en avgjørende nederlag for korsfarerne.
I Hittin helligholdes Jitros grav, fremfor alt av druserne.
Ekstremværet Oda

Ekstremværet Oda var et ekstremvær som rammet Norge den 4. desember 2006. Ekstremværet kom i form av høy vannstand på kysten mellom Stavanger og Stad. Ekstremvarslet for Oda ble det andre som er utstedt i 2007, etter Narve.

Forløp

Meteorologisk institutt sendte 4. desember 2007 ut varsel om ekstremværet Oda. De meldte at dette ville bli ekstremt høy vannstand fra Stavanger til Stadt. Høyest ville vannstanden være om kvelden, men vannet ville stå høyere enn hva tidevannstabellen sa hele dagen. Det ble også sendt ut et OBS-varsel om høy vannstand på strekningen fra Risør til Stad, men ekstremt høyt ville det bli det på strekningen Bergen til Stad. Det ble ikke meldt om høye bølger i forbindelse med ekstremvarselet.
Oda var et «tiårsvær», en sjelden kombinasjon av vær, vind, fullmåne og lavt atmosfærisk trykk.
Vannstand i Bergen ble målt til 2,12 m høyere enn middelvannstanden. Det er åtte cm under Inga og kun 29 centimeter unna tidenes høyeste vannstand i Bergen.
Slaget ved Königshofen

Bakgrunnen

Franken under den tyske bondekrigen blir åsted for en usedvanlig bitter og blodig kamp med overgrep begått av begge sider, der blir bøndene organisert i såkalte «lysbander» eller Heller Haufen som raskt blir fryktet, spesielt etter forbrytelsene i byen Weinsberg der hertug Ludwig av Helfenstein blir drept.
Krigen var i full gang flere steder som da Frauenberg slott ved Würzberg var satt under beleiring uten at man lykkes å inntar det, da Truchsess ved 28. mai 1525 gikk inn i Franken med sin hær som hadde vokst til 13 000 mann da forsterkninger på 1 200 rytterne og 2 000 fotsoldater var kommet. Nyheten om hans ankomst fikk bøndene rundt om til å reagere straks, men bare dagen etterpå var Heller Haufen slått under et trefning på Neckarsulm.
Forsterkninger på 5 000 bønder kom til Krautheim der de møtte restene av Heller Haufen og fikk hørt at Truchsess var allerede like i nærheten. Hipfler og Metzler så seg nødt til å stilt opp en vognborg ved byen Königshofen mot elven Tauber, men flytter på nytt på en høyde med skog i ryggen slik at vognene blir stilt opp i en halvsirkel med åpning foran.

Slaget

Som vanlig blir slaget startet da artilleri på begge sider fyre løs på hverandre, men Truchsess sendt inn sitt kavaleri på sin høyre flanke som omgår og angriper den venstre flanke av bøndene på høyden, deretter går om disses rygg. I mellomtiden rykket landsknektene framover med batteriene først så de holde bøndene under sterk beskytning. Truchsess deretter angriper med riddererne og pansrede rytterne som går om og omringet hele leiren som blir hastig evakuert under blind panikk.
En massakre uten sidestykke hendt, mens landsknektene erobrer de forlattede kanoner og vognsborgen med leirutstyret gikk de pansrede rytterne med ridderne i spissen amok og rir overalt der de slakte ned flyktende og vergeløse bøndene. Over 2 000 klart å forskanser seg i skogene omkring et vakttårn og slåss hardnakket mot rytterne som blir slått tilbake etterhvert timene gikk. Ved natten var bare 600 tilbake av 2 000 som var ved livet.
Truchsess beordrer soldatene å ta liv av alle de kom over så 500 som var funnet såret eller som spilt død på valplassen, blir drept alle som en. Over 6 000 døde var ment å være funnet der og det måtte ment at slaget var kanskje krigens blodigste slag/massakre.

Etterspillet

Etter seieren fortsetter Truchsess mot Würzberg som var inntatt av bøndene ved 8. mai 1525 og bare to dager senere var byen befritt av styrkene fra den schwabiske ligaen. Underveis hadde de tilintetgjort «Tauber-kløftens Band» på Sulzdorf og inntatt slottet i Ingolstadt der bare 17 av 600 bønder overlevde, men ikke før de hadde i to dager felt ned store deler av Truchsess`s menn.
Ved den 8. juni 1525 kunne Truchsess rir inn i byen Würzberg i triumf. Deretter fortsetter han med sin hær gjennom Franken til Hallstadt ved elven Main og så snur om sørover via Nürnberg til Öttingen, deretter tilbake til Donau.
Dicronorrhina cavifrons

Utseende

En stor (35-55 millimeter), ensfarget grønn gullbasse. Pronotum er svært tett punktert og derfor ikke særlig blankt. Hannen har et "T"-formet, flatt horn i pannen, på hver side av dette en bred, firkantet pigg.

Levevis

Larvene lever å råtnende plantemateriale i jorden. Utviklingen tar 8-9 måneder, og de voksne billene kan leve 3-4 måneder, slik at det blir en generasjon per år.

Utbredelse

Arten er utbredt i Elfenbeinskysten, Ghana og Togo.
Det sibirske kompani

Det sibirske kompani (The Siberian Steamship, Manufacturing & Trading Company) var et handels- og industriselskap etablert av Jonas Lied i Kristiania i januar 1912. Selskap hadde hovedkontor i Krasnojarsk, og fikk etter hvert kontorer i St. Petersburg (Nevskij prospekt 26), London, New York, Moskva, Novosibirsk og Arkhangelsk. Planen var å drive handel via de store sibirske elvene som Ob, Jenisej og Lena. Ved Jenisejs munning ved Nordishavet skulle elveflåten utveksle varer med havgående skip fra Vest-Europa. I Sibir er det ingen tilsvarende elvar som renner øst-vest. På Ob og Jenisej hadde det vært trafikk med dampbåter siden henholdsvis 1845 og 1863. Disse elvebåtene gjorde to til fire turer i sesongen, og trelekterne de hadde på slep ble ofte etterlett ved munningen for å utnytte tømmeret på den treløse tundraen. Det var den engelske forretningsmannen Alfred Ernest Derry, knyttet til Derry & Toms, Kensington i London, som sammen med Lied utarbeidet planene. Foruten Lied var Alfred Derry, hvalfangstreder Christensen, forretningsmannen Christian Blom Lorentzen, forretningsmannen Elias C. Kiær, forsikringsmannen Alf Whist og advokat Rasch involvert i etableringen.
Fra Krasnojarsk til havet er Jenisej 2 500 km lang, og langs elven var det på den tiden verken veier eller jernbane. Elvefarten skulle foregå i den mest isfrie tiden som var juli-september. Et mislykket første forsøk ble gjort sommeren 1912 med det norske skipet «Tulla». I 1913 fikk Lied med seg Fridtjof Nansen som gjest, de reiste med lasteskipet S/S «Correct» - skipet ble kledd med 16 cm eikeplanker for å motstå havisen. Nansen var en legende i Russland og fungerte som døråpner for Lied. Reisen sammen med Nansen ble omtalt i verdenspressen og var en suksess for Lied. Det sibirske kompanis egenkapital ble stadig utvidet. Ved etableringen var den 142000 kroner, i 1913 utvidet til 500000, til 4 millioner kroner i 1916, og i 1917 var egenkapitalen oppe i 8 millioner kroner.
Handelen fortsatte i 1914 blant annet med innførsel av store mengder sement til bygging av Den transsibirske jernbanen som krysser Jenisej ved Krasnojarsk. I 1916 satte Lied i byen Maklakovo (nå Lesosibirsk) ved Jenisej opp et komplett «Bolinder»-sagbruk fra Sverige, omkring 200 mann arbeidet ved sagbruket da Lied satte det i drift.
Albarello

Albarello (flertall: albarelli) er en apotekerbeholder (standkar) av fajanse i form av en stående sylinder med lett konkavt midtparti. Den har en halsring som gjør det mulig å tildekke åpningen ved å binde for eksempel et pergamenttrekk over. 
Navnet er italiensk, fra «lite tre». I middelalderen ble importerte urter og medisiner fra Orienten til Europa fraktet i kuttede bambusrør. I form av fajansebeholdere vandret formforbildet fra Persia til det mauriske Spania, og der ble det produserte beholdere for farmasøyter, og eksportert videre til Italia. Fra 1500-tallet ble de produsert der i samtlige majolika-sentra, og noe senere også i Frankrike og Nederland. Ved siden av andre typer apotekerbeholdere holdt albarellene seg i bruk i hele Europa til inn på 1700-tallet.
Park Chan-wook

Bakgrunn

Han vokste opp i Seoul og studerte filosofi ved Sogang-universitetet, hvor han startet filmgruppen Film Gang, hvorfra han utga en rekke artikler om samtidsfilm. Etter å ha sett Alfred Hitchcocks Vertigo bestemte han seg for å bli filmregissør. Etter å ha gjort ferdig utdanningen begynte han å jobbe som assisterende regissør på filmer som Kkamdong (Yu Yeong-Jin) og A Sketch of a Rainy Day (Kwak Jae-yong).

Yrkeskarriere

Hans første film, som regissør, var The Moon Is... the Sun's Dream (1992, 달은 해가 꾸는 꿈). Fem år senere lagde han sin andre film, Trio. Ingen av disse ble noen store suksesser. Hans berømmelse kom med filmen Joint Security Area (공동경비구역 JSA), som til og med passerte Kang Je-gyus Shiri, den mest sette sørkoreanske filmen til da. Inntektene fra Joint Security Area ga Park stor frihet, noe som gjorde at han i større grad kunne lage uavhengige filmer. Dette førte i første rekke til Sympathy for Mr. Vengeance (2002, 복수는 나의 것), den første i hans hevner-trilogi, der de to andre filmene er Oldboy (2003) og Lady Vengeance (2005)).
Parks neste prosjekt, som begynte filming i mars 2006, handlet om en psykiatrisk pasient som tror hun er en kamprobot. Denne filmen skal angiveligvis være svært lite voldelig i kontrast til de tre hevnfilmene.
Den kjente amerikanske regissøren Quentin Tarantino er en stor fan av Park og har sagt offentlig at han, som juryforman for Filmfestivalen i Cannes 2004, ville gi Palme D'Or til Oldboy (Denne gikk til Michael Moores Fahrenheit 9/11. Oldboy fikk juryens spesialpris.
De temporum ratione

De temporum ratione («Beregningen av tid») er en latinsk avhandling skrevet i angelsaksiske England av munken Beda i Northumbria i 725. Avhandlingen omfatter en innledning til det tradisjonelle synet i antikken og tidlig middelalder om kosmos, inkludert en forklaring på hvorfor den sfæriske (runde) jordkloden influerte på endringen av dagslysets lengde, om hvordan sesongmessige bevegelser av solen og månen påvirket endringen av nymåne hver kveld i skumringen, og et kvantitativ forhold mellom endringene i tidevannet ved et gitt sted og den daglige bevegelsen til månen.
 Beregningen av tid beskriver en rekke gamle kalendere, blant annet den angelsaksiske kalenderen. Fokuset til verket var kalkuleringen av datoen for påsken, noe som var et stridsemne mellom den katolske kristendom i England og den keltiske kristendom i Irland. Beda beskriver metoden som ble utviklet av Dionysius Exiguus. Verket ga også instruksjoner for å kalkulere datoen for påskefullmånen, for å beregne bevegelsen til solen og månen via dyrekretsen, og for mange andre beregninger knyttet til kalenderen.
Verket inneholder også en del referanser til angelsaksisk mytologi av viktighet for forskere.
Cyriotasiastes

Utseende

En nokså stor, blank trebukk. Kroppen er mørkbrun til svart med lyse (hvite til lysblå) flekker og tverrbånd. Tegningene er ganske variable. Pronotum har en kraftig pigg midt på hver side.
Hannens antenner er svært lange.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Filippinene, Borneo).