google/wiki40b huggingface dataset:
Nasjonal kompetanseenhet for migrasjons- og minoritetshelse

Enhet for migrasjonshelse, tidligere Nasjonalt kompetansesenter for migrasjons- og minoritetshelse (NAKMI), er et statlig kompetansesenter innen migrasjonshelse som er en del av Folkehelseinstituttet. Senteret ble etablert etter initiativ fra Helse- og sosialdepartementet i 2003 og var administrativt underlagt Oslo universitetssykehus. Enheten driver forskning og utviklingsarbeid på feltet innvandreres helse, også kalt "migrasjonshelse". NAKMI har et tverrfaglig mandat som skal sikre samarbeid med aktuelle aktører nasjonalt og internasjonalt for å ivareta kompetanse på feltet.
Per 2016 hadde enheten om lag 12 årsverk. Lege og forsker Esperanza Diaz er konstituert direktør fra september 2017.
1. januar 2018 ble NAKMI en del av Folkehelseinstituttet.
Falskmyntneri

Falskmyntneri, også kjent som pengefalsk, er  forfalskning av penger. Personer som forfalsker penger, kalles falskmyntnere. Begrepet inkluderer forfalskning av både mynter og sedler. 
Falskmyntneri kan straffes med fengsel i inntil tre år, og ved grove overtredelser i inntil 10 år, jevnfør straffeloven §§ 367-368. Å utgi falske penger ved uaktsomhet kan straffes med fengsel i inntil ett år.

Historie

Falskmyntneri har historisk sett vært ansett for å være grov kriminalitet, og falskmyntnere risikerte dødsstraff.

Middelalder

I Norge begynte de første kjente tilfellene av falskmyntneri på 1200-tallet. I 1910 ble det under veiarbeid i Kalfaret i Bergen funnet falske penninger, små sølvmynter, fra kong Eirik Magnussons tid. Myntene var godt laget, men var nesten uten sølv. De bar heller ikke preg av slitasje, så det er mulig de ikke ble brukt i det hele tatt. Myntene hadde trolig kommet fra utlandet for å bli satt i sirkulasjon i Bergen.
På øya Hjelm utenfor Jylland ble det på samme tid produsert falske mynter i stort omfang. Falskmyntnerne var personer som hadde blitt fredløse etter drapet på danske kong Erik Klipping. Kanskje var myntene som ble funnet i Bergen fremstilt på Hjelm.

Moderne tid

Innføring av pengesedler gjorde det lettere å forfalske penger. Mot slutten av 1700-tallet begynte man å gi sedlene et mer komplisert design, nettopp med tanke på å forebygge falskmyntneri. Imidlertid ble kopieringsteknikken også stadig bedre, slik at forfalskningen fortsatte. En av Norges mest kjente falskmyntnere er Jens Amundsen Fenstad (1778-1825). Fenstad lærte å forfalske sedler av en medfange på tukthuset i Trondheim i 1807. 1812 ble han arrestert for falskmyntneri. Fenstad ble dømt til døden i 1818, men han ble benådet av kongen, og fikk i stedet livsvarig arrest på Bergenhus festning. Da Fenstad kom til Bergenshus fort­satte han imidlertid å produsere falske sedler, og han ble igjen dømt til døden, for deretter å bli benådet igjen. Dette gjentok seg flere ganger, men til slutt ble han ble dømt til døden for fjerde gang. Fenstad ble henrettet i 1825, som den siste som ble henrettet for falsk­mynt­neri i Norge.
En annen kjent falskmyntner er svenske Carl Napoleon Svensson fra Trollhättan, også kalt «Trollhättan-Svensson». Svensson var urmaker, men ble berømt som falskmyntner, og opererte i 1880-årene, både i Norge og i Sverige. Han  fremstilte stempler til preging av mynter ved hjelp av elektrolyse, og produserte rundt tusen svenske og norske kronestykker, 50-øringer og 25-øringer. Svensson ble dømt til fem års straff­arbeid og utvandret til USA da han hadde sonet ferdig.
En mindre kjent falskmynter var Knud Bull, fiolinisten Ole Bulls bror som prøvde å få trykket falske norske dalersedler i London. Han ble dømt til forvisning i Australia.
Også på 1900-tallet, helt frem til andre verdenskrig, dukket det stadig opp falske mynter i Norge. De skyldige var vanligvis praktisk anlagte personer med dårlig økonomi som arbeidet på verksteder eller hadde laget seg produksjonsutstyr hjemme. Disse myntene hadde ofte svært god kvalitet, men produksjonen hadde ikke noe stort omfang.
Innherred Mikroflyklubb

Innherred Mikroflyklubb er en mikroflyklubb i Nord-Trøndelag som ble opprettet 16. juni 1986. Klubben er en av landets eldste mikroflyklubber og har rundt 15 medlemmer, hvorav to er instruktører for skoling.
Klubben opererer fra Henning flyplass som ligger ved gården Langlid i Steinkjer, omtrent midt i Nord-Trøndelag. Klubben disponerer egen flystripe, hangaranlegg, bensinlager, toalettanlegg og klubbhus.
Marcos Rojo

Landslaget

Den 9. februar 2011 debuterte han for det argentinske landslaget i en treningskamp mot Portugal. Han ble tatt ut i den argentinske VM-troppen til fotball-VM i Brasil 2014, der han spilte godt i de fleste kampene og tok sølv.
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Helenoglaucytes

Utseende

En middelsstor trebukk, brunsvart med lyse striper. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er jevnt avsmalnende bakover.

Utbredelse

Arten lever i Vanuatu.
Tim Tam

Tim Tam er en sjokoladekjeks laget av det australske firmaet Arnott's Biscuits. En Tim Tam består av to lag sjokoladekjeks separert av lys sjokoladekremfyll og dekket av et tynt lag sjokolade.
Ifølge Arnott's blir det solgt omkring 35 millioner pakker hvert år – nesten 400 millioner kjeks, hvilket i gjennomsnitt er ca. 1,7 pakker per australier. Tim Tam ble første gang produsert og satt på markedet i 1964. De ble navngitt av Ross Arnott, som hadde medvirket i Kentucky Derby i 1958, hvoretter han besluttet at navnet på den vinnende hesten Tim Tam var perfekt til den nye linjen av kjeks.
Margarete, erkehertuginne av Østerrike

Margarete, erkehertuginne av Østerrike (født 10. januar 1480 i Brussel, død 1. desember 1530 i Mechelen) var en prinsesse fra Habsburg, datter av keiser Maximilian I av det tysk-romerske rike og Maria av Burgund.

Liv og virke

I 1483 ble hun forlovet til dauphin (kronprins) av Frankrike, den senere kong Karl VIII av Frankrike, og brakte med seg en medgift bestående av landområdene Franche-Comté og Artois som ble lagt under formynderskapet til kong Ludvig XI av Frankrike, se Traktaten av Arras (1482). Etter at Karl opphevet traktaten og giftet seg med Anne av Bretagne dro Margarete tilbake til sin far i 1493.
I 1497 ble hun gift med Johan av Aragón og Castilla, infante (kronprins) av Spania (1478–1497), sønn og arving av kong Ferdinand II av Aragón og dronning Isabella I av Castilla, men han døde etter bare seks måneder. Johan etterlot henne gravid, men hun fødte senere et dødfødt barn.
I 1501 giftet hun seg med Philibert II, hertug av Savoia (1480–1504) som døde tre år senere. Dette ekteskapet var også barnløst. Hun ble utpekt for første gang som guvernør av det habsburgske Nederlandene (1507–1515) og ble formynder av sin unge nevø Karl, den framtidige Karl V av det tysk-romerske rike.
Margarete fungerte som mellomledd mellom sin far og hans undersåtter i Nederlandene. Hun forhandlet fram en handelsavtale med England som favoriserte flamske tekstilinteresser og hun spilte en rolle i dannelsen av Forbundet av Cambrai (1508).
Etter at Karl V ble myndig i 1515 gjorde han opprør mot Margaretes påvirkning, men innså snart at hun var en av hans beste rådgivere, og hun ble igjen guvernør for Nederlandene (1519–1530) fram til hun døde. I 1529, sammen med Louise av Savoia, forhandlet hun fram Cambrai-traktat av 1529, den såkalte Kvinnenes fred.
Margarete døde ved Mechelen, et sted mellom Antwerpen og Brussel, som var hennes bosted i Nederlandene. Hun hadde utpekt sin nevø Karl V som sin eneste arving. Hun ble gravlagt i Bourg-en-Bresse, Franche-Comté.
Det er en statue av henne rett ved Mechelenkatedralen. Hennes regime var en periode som besto av stort sett fred og framgang for Nederlandene, skjønt den protestantiske reformasjonen hadde så vidt begynt, spesielt i nordlige Nederlandene. De første protestantiske martyrer ble brent i 1524 og 1525. Hun hadde noen problemer med å holde Karl, hertug av Guelders, under kontroll. Hun fikk ham til å signere Gorinchemtraktaten i 1528, men problemet var ikke endelig avklart i hennes tid.
Praksis (prosess)

Praksis betegner prosesser hvorigjennom teorier, lærdommer eller ferdigheter blir utøvd eller virkeliggjort. Praksis refererer ofte også til det å anvende, innøve, utøve og virkeliggjøre idéer mer generelt. Særlig har det vært et tilbakevendende tema gjennom store deler av filosofihistorien, og har blitt behandlet gjennom arbeidene til Platon, Aristoteles, Augustin, Francis Bacon, Immanuel Kant, Søren Kierkegaard, Karl Marx, Antonio Gramsci, Martin Heidegger, Hannah Arendt, Paulo Freire, Ludwig von Mises, og en rekke andre.

Historie

På gammelgresk refererte ordet praxis (πρᾶξις) til aktiviteter som frie mennesker tok del i. Filosofen Aristoteles hevdet at menneskenes aktiviteter kunne grupperes i tre grunnaktiviteter: theoria (tenkning), poiesis (tilvirkning) og praxis (handling). Tilsvarende pekte han ut tre tilhørende kunnskapstyper: teoretisk kunnskap, hvor det endelige målet er sannhet; poietisk kunnskap, hvor det endelige målet er produksjon; og praktisk kunnskap, hvor det endelige målet er handling. Videre delte han opp kunnskaper utledet fra praxis i henholdsvis etikk, økonomi og politikk. Han skilte også mellom det han kalte eupraxia  (εὐπραξία, «bra praksis») og dyspraxia (δυσπραξία, «dårlig praksis, uhell»).

Marxisme

Den unghegelianske filosofen August Cieszkowski var en av de tidligste filosofene som brukte begrepet praksis i betydning «handling rettet mot å endre samfunnet», formulert i verket Prolegomena zur Historiosophie (Prolegomena til en Historiosofi) fra 1838. Videre oppsummerte sosialisten Antonio Labriola marxismen som «handlingens filosofi». Denne beskrivelsen av marxismen har siden dukket opp igjen og blitt videreutviklet av en rekke marxistiske teoretikere.

Hannah Arendt

I The Human Condition hevder Hannah Arendt at vestlig filosofi altfor ofte har fokusert på det kontemplative livet (vita contemplativa) og forsømt det aktive livet (vita activa). Dette har ifølge henne ført til at menneskeheten ofte ikke oppfatter filosofiske idéer som relevant i det virkelige liv. For Arendt er imidlertid praxis det høyeste og viktigste nivået i det aktive livet. Dermed hevder hun at filosofene i større grad må engasjere seg i hverdagslig, politisk samhandling eller praxis, hvilket hun anser som den sanne virkeliggjøringen av menneskets frihet. Ifølge Arendt er det vår evne til å traktere og analysere ideer, og å engasjere oss gjennom aktiv praksis som gjør oss unikt menneskelig.

Medisin

Innen nevromedisin betegner praksis evnen til å utføre viljestyrte, kontrollerte bevegelser. Helt eller delvis manglende evne i så henseende, og uten at primærsensoriske eller primærmotoriske lammelser er påvist, betegnes som apraksi.
Oleksandra Kononova

Idrettskarriere

Kononova fikk tre medaljer ved VM i 2009; hun vant 12,5 km skiskyting, og fikk to andreplasser i langrenn. Året etter deltok hun ved Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver, der hun fikk til sammen 3 gullmedaljer og en sølvmedalje. Hun var Ukrainas yngste deltaker ved disse lekene. 
Hun deltok igjen ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011 i Khanty-Mansiysk. I skiskyting fikk hun gull på både 7,5 og 12,5 km, og bronse på jaktstarten. I langrenn kom hun på 1.-plass på sprinten (1 km) og på 15 km, mens hun kom på 2.-plass på 5 km og i stafetten. 
Også ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 fikk hun et VM-gull, denne gangen på 5 km langrenn. Hun fikk også to sølvmedaljer og tre bronsemedaljer i dette mesterskapet. Ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji vant hun 12,5 km skiskyting, og hun kom på 2.-plass på 10 km skiskyting og 3.-plass på 5 km langrenn. Hun deltok også på langrennssprinten, der hun kom på 5.-plass, og hun kom på 6.-plass på 15 km langrenn, og 5.-plass på 6 km skiskyting. 
Hun avsluttet Verdenscupen i langrenn for funksjonshemmede 2013/14 med en 2.-plass sammenlagt i klassen for stående, kun slått av russiske Alena Kaufman.
Tåtten om Torstein teltkar

Tåtten om Torstein teltkar (Þorsteins þáttr tjaldstæðings, «Tåtten om Torstein teltreiseren» eller Þorsteins þáttr Ásgrímssonar, «Tåtten om Torstein Åsgrimson») er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Norge og på Island i landnåmstiden og handler om Torstein som hevner faren og rømmer fra Norge til Island.
Telemarkshersen Ásgrím blir Harald Hårfagres uvenn, og blir drept. Torstein hevner faren, og rømmer til Island. Her blir han en velstående mann. Han får sitt tilnavn «teltreiseren» fordi han gir husrom, i telt, til en syk skipsbesetning som ingen andre ville hjelpe.
Teksten er kjent fra Flateyjarbók. Oversatt til norsk av Hilde A. Bliksrud som Tåtten om Torstein teltkar i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.
Speking

Speking er en konserveringsmetode for mat som har vært kjent gjennom mange århundrer i de fleste land, i Norge i mer enn 1000 år. Man kan speke både kjøtt og fisk. Hensikten med speking er å gjøre råvaren spisbar og holdbar uten videre behandling (som koking og steking). Spekemat regnes gjerne som en delikatesse i dag, men i tiden før moderne konserveringsmidler, fryseboksen og kjøleskapet ble alminnelig, var speking og andre konserveringsmetoder en nødvendighet for at folk skulle kunne overleve. Speket mat kan i noen tilfeller være holdbar i flere år.
Til speking brukes salt, luft og vann i kombinasjoner, avhengig av råvaretype og saltmetoden som skal benyttes. Det finnes to måter å salte råvaren på, såkalt tørrsalting (som mest vanlig til kjøtt) og lakesalting (som mest vanlig til fisk).
Før i tiden ble spekingen fortrinnsvis gjort hjemme, men i dag er det helst næringsmiddelindustrien som driver med dette. Speket mat er fortsatt populært i mange land.
Skrittene

Handling

En spøkelseshistorie som utspiller seg i en stor og tom leilighet på Oslos vestkant.
Universität Innsbruck

Leopold-Franzens-Universität Innsbruck er det største universitetet i Tirol i Østerrike. Det ble grunnlagt som jesuittgymnasium i 1562, og ble grunnlagt som universitet med fire fakulteter i 1669 av den tysk-romerske keiser Leopold I. Det ble etterhvert redusert til et lyseum, men ble grunnlagt igjen som universitet i 1826 av keiser Frans II med dagens navn til ære for sine to grunnleggere.
Hoel-sakene

Hoel-sakene er blitt betegnelsen på to rettsavgjørelser som medførte to justismord mot samme person. I den første saken ble Carl Andreas Ingebrigtsen Hoel, født i 1865 i Valldal,  dømt til 13 års fengsel i 1903 for mordbrann  og frikjent i 1918. I 1929 ble han på ny siktet for ildspåsettelse og forsøk på forsikringssvindel og senere dømt til 18 måneders fengsel. Han ble frifunnet for dette forholdet i 1951, 86 år gammel.

Den første saken

I 1903 ble Carl Hoel i lagmannsretten dømt til 13 års fengsel for mordbrann i Store Markvei i Bergen der en kvinne omkom. Straffen ble senere redusert til elleve år, og han ble løslatt på prøve etter åtte år på Akershus festning.
Etter at det ble påvist et uttall alvorlige feil i politiets etterforskning, ble saken tatt opp på ny i lagmannsretten i 1918, der han ble frikjent for forholdet og tilkjent kr. 7 500 til dekning av utgifter. Retten hadde den gang ikke anledning til å tilkjenne billighetserstatning, men etter søknad til Stortinget, fastsatte stortinget enstemmig en slik erstatning på kr. 100 000,-, et beløp som i 2008 tilsvarer ca. kr. 2 000 000,-.
Pachnessa

Utseende

Antennene er ni-leddete med en fem-leddet klubbe. Kroppen er blank. "Snuten" (clypeus) er oval med en grunn innskjæring i midten. Pronotum har rundede sider.

Utbredelse

Arten er beksrevet fra Nikobarene og er også kjent fra Sumatra, Java og Nias.
Dear Prudence

«Dear Prudence» er en sang skrevet av John Lennon (men kredittert Lennon/McCartney) som ble fremført og utgitt 22. november 1968 med The Beatles på deres dobbeltalbum The Beatles (også kalt White Album).

Bakgrunn

Da The Beatles og bekjente av dem var på meditasjonskurs i Rishikesh i India, ble det laget en del sanger, deriblant «Dear Prudence». Sangen handlet om Prudence Anne Villiers Farrow (lillesøsteren til Mia Farrow). Under oppholdet i Rishikesh var det sjelden at Prudence kom ut av sin meditasjons-hytte. Dette varte hele tre uker. Lennon og George Harrison klarte til slutt å overtale henne til å komme ut.

Innspilling

«Dear Prudence» ble innspilt 28./29./30. august 1968 i Trident Studios i London. Ringo Starr hadde forlatt gruppen midlertidig noen dager i forveien grunnet mistrivsel. Derfor tok Paul McCartney på seg jobben bak trommesettet. På en av innspillingsdagene hadde McCartney besøk av sin fetter John som fikk lov å bidra med kor og håndklapp.

Annet

John Lennons sønn, Sean Lennon ga ut en coverversjon av «Dear Prudence» i Japan i 1991.
Det norske bandet Prudence tok sitt bandnavn fra nettopp sangen «Dear Prudence».
Trichogomphus excavatus

Utseende

En stor (ac. 50 millimeter) og kraftig, tettbygd, blank, svart hornbille. Hannen har et langt og kraftig, pronotum er kraftig uthulet foran, med par runde knøler på sidene. Det uthulede feltet er blankt og glatt, sidene grovt og kraftig punkterte. Hunnen hos denne arten mangler horn på hodet, har bare en liten knøl, og pronotum er rundet uten noen horn eller uthulinger, svært grovt punktert foran og på sidene, glatt og blankt i midten. Dekkvingene hos begge kjønn er blanke, kraftig punkterte, punktene danner litt uregelmessige rader.
Disse billene er meget kraftig bygde, også til hornbiller å være.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt: Molukkene, Ny-Guinea, Salomonøyene og Australia.
Ola Johan Gjengedal

Bakgrunn

Gjengedal var sønn av husmann Arne Hansson Gjengedal (1865–1959) og Inger Olsdotter Rundshaug (1860–1918). Han vokste opp i Hyen, men flyttet til Sunnmøre og tok eksamen ved Volda lærarhøgskule i 1922. Han var lærer i Ørsta fra 1922 til 1948 med et opphold som lærer i Haram i skoleåret 1932–1933. Fra 1948 ble han skoleinspektør i Herøy frem til pensjonsalder i 1969. Han ble etter dette aktiv innen Sunnmøre Indremisjon, Det Norske Misjonssamband, Santalmisjonen samt Den Norske Israelsmisjonen i Møre og Romsdal og Sogn og Fjordane.

Politisk karriere

Gjengedal var en aktiv politiker for Kristelig Folkeparti. Han satt som vararepresentant til stortinget i fem påfølgende perioder fra 1945 til 1965, før han fra 1965 til 1969 møtte til Stortinget som fast representant for Møre og Romsdal.
Han var også Kristelig Folkepartis fylkeslagsleder i Møre og Romsdal fra 1945 til 1956.
Oslo Hospital

Oslo Hospital, adresse Ekebergveien 1, ligger oppunder Ekebergskrenten i Gamlebyen i Oslo og var landets eldste psykiatriske sykehus inntil det ble nedlagt våren 2018. Oslo Hospital inkluderer et større kompleks av eldre og yngre verneverdige bygninger, blant annet Norges eldste hospitalbygg: Gråsteinsbygningen, og sognekirka for Gamlebyen og Ekebergskrenten: Gamlebyen kirke, tidligere kjent som Oslo hospitals kirke. Eiendommen er på 10,3 dekar og grenser mot Ekebergveien i nord, Konows gate i sør, Oslo gate i vest og borettslaget Klosterhagen i øst.

Historie

Dagens bygninger er delvis reist på ruinene av det gamle fransiskanske klosteret som ble etablert rundt 1290 etter invitasjon fra Hertug Håkon. Fransiskanerklosteret i Oslo representerte tidlig bybebyggelse i stein og tegl på sørøstsida av Alna og var direkte tilknytta byens navle gjennom middelalderens Geitabru, brua som ved flere anledninger er omtalt i den norrøne sagalitteraturen og som bandt sammen vestre og østre del av Oslos første bygate, Clemensalmenningen.
Sykehusdriften skriver seg fra fransiskanernes virke: Gråbrødremunkene drev et målretta omsorgsarbeid for spedalske og andre av byens svakeste. Ved reformasjonen ble kloster og omsorgsarbeid lagt under danskekongen. I 1538 ble det etablert et slags alders- og sykehjem. Etter brannen i 1567 ble det oppført en ny bygning i 1581. I 1737 ble Gråsteinsbygningen reist ved hjelp av flere ulike steintyper tilgjengelig gjennom Ekebergs rikt sammensatte geologi, blant annet kalkstein, leirskifer og gneis.
Fra 1736, da Birthe Jonsdatter ble benådet av kongen i København for drapet på sitt nyfødte barn, har sykehuset vært et psykiatrisk sykehus. I 1777 ble det oppført et såkalt «Dollhus for afsindige». Dette ble revet i 1938 og dagens bygning ble reist, tegnet av arkitekt Wilhelm K. Essendrop. Sykehusdriften ble i 1997 overtatt av Oslo Hospital Psykiatrisk Sykehus AS, som er registrert som aksjeselskap under bransjen «institusjoner for voksenpsykiatri». I 2010 overtok Lovisenberg Diakonale Sykehus aksjeselskapet.
Sykehuset ble avviklet våren 2018. Stiftelsen Oslo Hospital har i 2019 lansert planer om Kirkens Hus på området.

Kulturminne

Oslo hospital er et kulturminne og har nummer 86168 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Kravspesifikasjon

Kravspesifikasjon eller problemanalyse er i informatikken et ord som brukes til å beskrive alle oppgaver som inngår i undersøkelse, avgrensning og definisjon av et nytt eller endret datasystem. Kravspesifikasjon er en viktig del av programvareutvikling; hvorved forretningseksperter eller programvareutviklere identifiserer en kundes (eller sluttbrukers) behov og krav; når disse krav er identifisert er de i stand til å utvikle en løsning.
I det meste av informatikkens historie er kravspesifikasjon blitt ansett for å være en relativt nem del av hele programvareutviklingen. Siden 1990-årene er det blitt stadig mere anerkjent som den viktigste del av prosessen; for hvis ikke man får lagd en god kravspesifikasjon er det nærmest umulig å få implementert programvare som oppfyller kundens krav og behov og som blir ferdig til tiden.
Balkarer

Balkarer er en muslimsk tyrkiskspråklig stamme i den russiske republikken Kabardino-Balkaria. Folkegruppa har tradisjonelt hatt tilhold i Kaukasus ved grensa til Georgia. Store deler av befolkningen blei i 1943 deporterte til Sibir, men mange vendte tilbake etter 1953. Russiske kilder oppgir størrelsen på folkegruppa til 112 924 i 2010.
Propofol

Indikasjoner

Propofol brukes for innledning av generell anestesi hos voksne og barn eldre enn én måned, vedlikehold av generell anestesi hos voksne og barn eldre enn tre år samt for barn mellom en måned og 3 år under inngrep som ikke varer lenger enn en time. Det brukes også for sedasjon av intuberte og mekanisk ventilerte pasienter i intensivavdelinger.

Farmakodynamikk

Propofol virker raskt. Anestesi inntreffer etter om lag 30 sekunder. Oppvåkningen går vanligvis raskt. Virkningsmekanismen er usikker, men det antas at hovedeffekten er på GABAA-reseptorene. Virkningen er stort sett proporsjonal med dosen eller plasmakonsentrasjonen.

Farmakokinetikk

Etter administrasjon av en intravenøs dose av propofol skjer det en rask likevektsfordeling av konsentrasjonen mellom blod og hjernevev -noe som forklarer den raske effekten. I den første distribusjonsfasen elimineres propofol raskt, med en halveringstid på 2-4 minutter. Denne fasen følges av en fase der halveringstiden er 30-60 minutter, og til slutt en tregere fase der propofolet redistribueres fra vev som har mindre blodgjennomstrømning. Eliminasjonsratene hos voksne varierer fra 21 til 29 ml/kg/minutt. Propofol metaboliseres hovedsakelig i leveren, og metabolittene skilles ut gjennom nyrene.

Annet

15. mai. 2012 meddelte den amerikanske delstaten Missouri at de i fremtiden kom til å bruke Propofol som eneste medikament til å henrette mennesker som er dødsdømt i staten. Dette fulgte en utvikling hvor flere stater har dømt den tidligere brukte tre-medikament-«coctailen» som ukonstitusjonell fordi det er en mulighet for at den dødsdømte opplever smerte og angst ved bruk av denne. I oktober 2013 stoppet Missouris daværende guvernør Jay Nixon det som skulle bli den første henrettelsen med medikamentet i delstaten. Noe av årsaken skal ha vært at EU truet med å begrense eksport av Propofol til USA om medikamentet ble brukt til henrettelser. Missouri gikk over til å benytte barbituratet pentobarbital til henrettelser.
Det er blitt antatt at medikamentet førte til Michael Jacksons død.
Beretta 87 Target

Design

Pistolen har fester til utstyr (kikkertsikte, rødpunktsikte, laser eller annet) på Weaverskinne oppå løpet, samt feste til tilleggsutstyr i spor under løpet. Rammen er av spesialbehandlet zirkonium-aluminium for stor styrke og lavere vekt. Sikringen er dobbeltsidig for både høyre og links skyttere. Den har fullt justerbart baksikte og mulighet for å bytte forsikte i forskjellige bredder.