Henry Thomas Buckle

Liv og virke

Buckle var sønn av en formuende kjøpmann/skipsreder. Som barn og ungdom var han så sykelig at han ikke kunne gå på skole eller universitet, i stedet studerte han med stor iver på egen hånd. Han hadde lett for å lære nye språk, og snakket fransk, tysk, italiensk, spansk, portugisisk og nederlandsk, og var i stand til å lese hebraisk, gresk og latin og ytterligere ni språk. Gjennom livet skaffet han seg som autodidakt omfattende kunnskaper, og var for dette en beundret mann i samtiden.
Etter farens død i januar 1840, arvet Buckle en betydelig formue. Sammen med moren foretok han en fire års reise gjennom Europa. De etterfølgende seksten årene drev han intensive historiske studier.
I 1851 begynte Buckle på hovedverket, History of Civilization in England. Den første av to deler kom ut i 1857. Året etter gav han sin eneste offentlige forelesning, The Influence of Women on the Progress of Knowledge. Teksten ble publisert i det litterære tidsskriftet Fraser's Magazine april 1858 og gjenutgitt i første bind av Miscellaneous and Posthumous Works. I 1859 publiserte han Essay on Liberty. Andre del av «History» kom i 1861. Overanstrengt etter arbeidet reiste han til Midtøsten for å hente seg inn igjen, men fikk tyfoidfeber i Nazareth og døde mens han oppholdt seg i Damaskus.

History of Civilization in England

Det ufullførte verket er sterkt influert av positivismen. Med naturvitenskapene som forbilde, ønsket Buckle å gjøre historieforskning til en eksakt vitenskap og forsøkte med det for øye å utlede allmenngyldige lover for utviklingen av menneskelige samfunn. Han framhevet også samspillet mellom naturskapte faktorer og intellektuell utvikling. Verket ble sterkt omdiskutert, men fikk med sin sosiologisk pregede tilnærming stor innflytelse på historiefaget.
Meyers Konversations-Lexikon (1888) skrev om «History» at «det ellers temmelig formløst anlagte verket vakte enorm oppsikt og [gav opphav til] en livlig diskusjon. Beundringsverdig er de flittige studiene, den omfattende kunnskapsmengden, det dyptpløyende skarpsinnet og den filosofiske tilnærmingsmåten Buckle tar i bruk i forsøket på å finne og fastslå en allmenn lovmessighet; men like påfallende er ensidigheten og den doktrinære overdrivelsen han utviser ved å tvinge materialistisk forståtte kausalitetslover på de historiske prosesser, uten at han lar frihetsfaktoren komme til sin rett. Den psykologiske tilnærming forsvinner til fordel for de empirisk tilegnede naturlovers strengeste årsakssammenheng, overfor hvilke individet er som ingenting å regne.»

Sjakk

Buckles var en pasjonert amatørsjakkspiller på høyt nivå. Han vant et og annet parti mot tidens sjakkmestre, men betraktet sjakk som et tidsfordriv og deltok i liten grad i store turneringer. I Berlin 1843 møtte han de beste tyske spillerne og klarte seg bra mot dem. Adolf Anderssen lovpriste Buckles talent og spillestyrke. I London 1847 vant Buckle 9:7 (+9-7=0) mot Henry Edward Bird, i Paris 1848: 4,5:3,5 (+3-2=3) mot Lionel Kieseritzky og i London 1851 5:2 (+5-2=0) mot Johann Jacob Löwenthal. Samme år vant han en turnering på Londons sjakk-kafé, The Divan. Ifølge Chessmetrics var han verdens sterkeste sjakkspiller en kort periode rundt 1849–1850.