google/wiki40b huggingface dataset:
Corazón Aquino

Unge år

Cory Aquino var født som paret Don José C. Cojuangcos og Doña Demetria Sumulongs fjerde barn. Hun vokste opp i velstand i provinsen Tarlac, som medlem av en ledende familie i det filippinske oligarki. Paniqui, byen familien bodde i, er en av de få byer i provinsen der språket er pampangeño.
Cory Aquino ble utdannet av assumpsjonistnonner i Manila, ved Ravenhill Academy i Philadelphia i USA, ved Notre Dame Convent School i New York, ved College of Mount Saint Vincent i New York og ved Far Eastern University i Manila.
Da hun var 22 år gammel, giftet hun seg med Benigno S. Aquino, som akkurat var blitt valgt til borgermester for Concepción i Tarlac. Han ble etterhvert guvernør for provinsen og så senator. Under Marcos-tiden ble han arrestert, dømt til døden og så sendt i eksil. Corazón ledsaget sin mann i landflyktighet i 1980.

Politiker

Etter at Benigno S. Aquino ble myrdet på lufthavnen i Manila da han kom tilbake, gikk Corazón til politikken i hans sted. Hun ble leder for Laban-koalisjonen og stilte mot Ferdinand Marcos ved presidentvalget i februar 1986. Både Marcos og Aquino hevdet at de hadde vunnet, og begge lot seg hver for seg tas i ed som president den 25. februar. Etter enorme folkelige demonstrasjoner (People Power Revolution) og uvillighet fra det militæres side til å slå ned protestene, forlot så Marcos landet.

President

Til tross for sin enorme personlige popularitet og den nye filippinske konstitusjon som ble vedtatt ved folkeavstemning i 1987, var Aquinos presidentperiode plaget av gjentatte kuppforsøk fra de yngre militære sjikt og under ledelse av oberst Gregorio B. Honasan (som tidligere hadde bidratt til at president Marcos ble styrtet), og måtte samtidig forholde seg til fortsatt geriljavirksomhet fra den kommunistiske «New People's Army».
Da hennes presidentperiode var forbi ble hun etterfulgt den 30. juni 1992 av general Fidel V. Ramos, Marcos' militære øverstkommanderende som under den folkelige revolusjonen hadde snudd Marcos ryggen og dermed vesentlig medvirket til maktskiftet.
Fylkesvei 5382

Fylkesveg 5382 går mellom Øvre Granvin og Nesheim i Granvin kommune. Veien er 1,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv305.
Harald Gullskjegg

Harald Gullskjegg var en norsk høvding, og var småkonge i Sygnafylke (Sogn) på 800-tallet.
Sagaen forteller at han var far til Ragnhild Haraldsdatter, som var gift med Halvdan Svarte. Gullskjegg fikk ingen sønner, men hans barnebarn Harald, barn av Ragnhild og Halvdan Svarte, ble oppfostret på gården hans. Før sin død overlot han Sygnafylke til Harald. Ragnhild døde like etter sin far, og Harald døde påfølgende vår, bare 10 år gammel. Da Halvdan Svarte hørte om sin sønns død reiste han dit og gjorde krav på Sygnafylke. Folket der tok vel imot den nye kongen, og Halvdal Svarte satte Atle jarl fra Gaular til å styre i riket. Halvdan Svarte giftet seg ifølge sagaen senere med Ragnhild Sigurdsdatter og fikk med henne sønnen Harald Hårfagre.
Ifølge sagaen arver altså den første Harald det rike morfaren Harald Gullskjegg hadde i Sogn, men dør selv like etterpå, slik at faren Halvdan Svarte arver Sygnafylke av sin sønn. Siden blir det etter sagatradisjonen født en ny sønn av Halvdan Svarte, også han med navnet Harald, og også denne gang med en Ragnhild, denne gang en som oppgis å være av dansk kongeslekt på morssiden: "Mor til Ragnhild var Tyrne, datter til kong Klakk-Harald i Jylland; hun var søster til Tyre Danmarksbot, som var gift med Gorm den gamle som rådde for Danevelde den gang."
Historikeren Claus Krag legger i "Norges Historie fram til 1319" til grunn at Harald Gullskjegg faktisk var morfar til den Harald som senere skulle bli kjent som Harald Hårfagre. Tolkningen må innebære at han antar at de to sønnene med navnet Harald som nevnes i Halvdans Svartes saga er en og samme person, eller at han mener den andre Harald er et litterært grep av Snorre for å knytte Hårfagreætten tettere til Østlandet og Danmark. Dette kan stemme med at den åpenbart mytologiske fortellingen om "Ragnhilds drøm" knyttes til den andre Ragnhild.
Jens Harald Bratlie

Priser og utmerkelser

Bratlie har vunnet atskillige priser, blant dem er Griegprisen, Kritikerprisen, og Spellemannprisen 1986 i klassisk musikk/samtidsmusikk sammen med Arve Tellefsen, Eva Knardahl og Aage Kvalbein for Grieg sonater for fiolin/klaver og cello/klaver.
Yongfeng

Yongfeng (kinesisk: 永丰县; pinyin: Yǒngfēng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ji'an.
Befolkningen var 394 356 i 1999.

Kulturminner

Longganggravsteininnskriften (Longgang qianbiao bei, 泷冈阡表碑) av Ouyang Xiu fra Songdynastiets tid ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Eulepidius

Utseende

En liten (14-23 millimeter), mørkbrun hjortebille. Kroppen er tynt kledt med lyse skjell. Hannens kjever er brede ved roten, den ytre delen er krokformet og smal.

Levevis

Larvene utvikler seg i morken ved.

Utbredelse

Arten lever i Sørøst-Asia (Borneo og Sumatra).
Lissozodes

Utseende

En middelsstor, lang og spinkel, mattsvart trebukk, "skuldrene" er gulbrune. Antennene er lengre enn kroppen, fint hårete. Pronotum er rørformet, flere ganger så langt som bredt. Dekkvingene er parallellsidige, rundede i spissen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil og Ecuador.
Mandal historielag

Mandal historielag er en lokalhistorisk forening som virker i Mandal i Vest-Agder.
Foreningen ble stiftet i 1991 og har idag rundt 200 medlemmer.
Lagets formål er at alt av historisk interesse i lagets virkeområde blir tatt vare på og vernet om. Videre skal laget øke og spre kunnskap om alle sider av kommunens historie.
For å gjennomføre dette har laget ca. seks medlemsmøter i året hvor foredragsholdere tar for seg ulike aspekter av lokalhistorien. Mange av foredragene bygger på materiale som ikke tidligere er publisert.
Siden stiftelsen har foreningen gitt ut årsskriftet «Slekters Gang».
Historielagets formann er Helga Saanum pr. 2008.
Foreningen er et lokallag av Agder historielag.
Bama Yao

Bama (kinesisk: 巴马瑶族自治县; pinyin: Bāmǎ yáozú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Hechi.
Befolkningen var på 236 370 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.
Mykolas Romeris-universitetet

Stuktur

Det var det litauiske parlamentet som grunnla universitetet. Ledelsen består av universitetsrådet, senatet og rektor. Det er fem fakulteter på universitetet som består av 13 institutter, ni departementer og en business- og medieskole (i samarbeid med Middlesex University). Universitetet tilbyr mer enn 70 studieprogram innen bachelor-, master-, og doktorgradstudier. Studiene blir utført i samsvar med prinsippene i Bologna-prosessen. De største studiefeltene på universitetet er business, kommunikasjon, økonomi, finans, historie, ledelse, pedagogikk, informatikk, jus, filosofi, politikk, offentlig administrasjon, offentlig sikkerhet, sosialt arbeid og sosiologi.

Forskning

Mykolas Romeris-universitet tar del i nasjonale, regionale og internasjonale forskningsprogrammer. Forskningsresultater fra universitetets fakulteter, departementer, laboratorier og sentre er grunnleggende for integrasjon mellom forskning og studier. Universitetet er i hovedsak engasjert i forskning innenfor samfunnsfag, men har i nyere tid startet forskning på biomedisin, teknologi og humaniora.

Internasjonalisering

Internasjonale samarbeid ved MRU er ønskelig for å styrke internasjonalisering og forskning. I samarbeid med andre institusjoner opprettes det samarbeidsavtaler. Studenter, akademiske- og administrative ansatte deltar i utvekslingsprogrammer, internasjonale konferanser og andre arragementer. Universitetet har internasjonale samarbeid over hele verden og har kontakt med over 400 internasjonale akademiske institusjoner. Fra 2006 tilbyr universitetet mastergrader i samarbeid med andre internasjonale institusjoner og de oppmuntrer studenter til å ta doble eller triple diplomer. Universitetets jobb mot internasjonalisering har bidratt til at antall internasjonale studenter har økt jevnlig. Dette gjør at både Litauiske studenter og internasjonale studenter kan dele opplevelser og idéer, samt samarbeide og utvikle seg kulturelt.
Piezarina

Utseende

En middelsstor, avlang, mørk rødbrunlig trebukk. Oversiden er blank og tydelig punktert. Antennene er kraftige og sagtakkede, omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, litt innsnevret ved roten, med en kort lengdefure litt foran roten. Dekkvingene er jevnbrede, i spissen rundede, med en lys stripe langs sømmen. Beina er middels kraftige, baklårene litt klubbeformede.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Costa Rica i nord til Bolivia i sør.
Salomos salmer

Bakgrunn og tilblivelse

Bokens historiske og sosio-politiske kontekst er omtrent midten av det første århundre f.Kr. Salmenes skildrer etter all sannsynlighet politiske begivenheter og religiøse konflikter på denne tiden. De viser blant annet til Gnaeus Pompeius Magnus' berømte erobring av Jerusalem og tempelet i 63. f.Kr og hans grusomme død i Egypt etter nederlaget mot Gaius Julius Cæsar i 48 f.Kr.
Det er derfor vanlig å datere salmene til ca. 50 f.Kr. De greske og syriske manuskripter som vi har salmene overlevert i form av er relativt sene (tidsrommet 1000-1700 e.Kr.).

Teologi, form og miljø

Salmene er teologisk poesi og har et svært belærende og polemisk tonefall. Hovedtemaet i salmene er spørsmålet om Guds rettferdighet. 
Salomos salmer er basert på Det gamle testamentes salmer, men i motsetning til de som etter tradisjonen stammer fra kong David, stammer disse salmene fra kong Solomo. Salmenes bruk er vanskelig å si noe om, men mest sannsynlig har de ikke vært brukt i liturgisk sammenheng slik som salmene i Salmenes bok.
Salmene bruker apokalyptiske vendinger for å skildre den kommende messianske tidsalder (jf. PsSal. 11 og 17-18). Salmene venter en jordisk, rettferdig «messiaskonge» av Davids hus, mot apokalyptikkens evige og trancendente messiasforestilling. PsSal. 17 minner svært mye om Salme 72.
Flertallet av salmene har fokuserer likevel på den individuelle botsfromheten.
Basert på salmenes teologi regner en del forskere med at salmene har blitt til i fariseeiske kretser og en del andre med essenerne, men det er ikke lett å avgjøre. Dersom salmene stammer fra fariseerne, burde de i så fall ha blitt tradert i den senere jødiske tradisjon (Rabbinismen) og ikke forbli borte frem til 1600-tallet.
Cyrtoclytus

Utseende

Middelsstore, kontrastrikt tegnede trebukker. Artene kan minne noe om vepser. De er oftest brunsvarte med lyse tegninger, kan også være  mer eller mindre gulbrune. Antennene er spinkle og betydelig kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, litt innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede eller litt avsmalnende bakover. Beina er lange og slanke.

Levevis

Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia: Thailand, Laos, Vietnam, det sørlige Kina, Taiwan og Japan.
Trumf (lojalitetskort)

Trumf er et bonuskort, eller såkalt lojalitetsprogram som drives av Trumf AS (976 912 047 i enhetsregisteret) og som er rettet mot kunder i NorgesGruppen og Shell.  
Trumf ble lansert i 1996. Programmet omfattet 1,2 millioner norske husholdninger ved utgangen av 2008. Dagligvarekjedene Centra, Joker, Kiwi, Meny, Spar og Ultra, Mathuset Jacob's på Holtet, bensinstasjonkjeden Shell og kredittkortene Trumf Visa og Shell Mastercard er tilsluttet programmet. Kunder som har skaffet seg Trumfkort opparbeider bonuspoeng ved kjøp i tilsluttede dagligvareforretninger tilsvarende 1% rabatt. De får også visse andre fordeler fra partnerne i programmet.
Noen få torsdager i året er det Trippel-Trumf, noe som vil si at kundene får 3% rabatt. Det er flere kredittkort som kan kobles opp til Trumf bonuskortet og gir ekstra bonuspoeng. Dette gjelder blant annet yA kredittkort, som vil gi kunden 3% ekstra poeng. Under en Trippel-Trumf-torsdag vil derfor kunden få bonuspoeng tilsvarende 6% rabatt. 
I 2007 ervervet NorgesGruppen kontroll i Trumf AS.
Knut Eriksson

Fra flukt til mord

Etter at hans far, Erik den hellige, ble drept ca. 1160 ble Knut beseiret av sine motstandere og tvunget til å flykte fra Sverige. I henhold til en langt senere krønikeoppgift fra 1400-tallet oppholdt han seg tre år i Norge. Denne informasjonen kan dog ikke bekreftes i norske kilder og kan bero på at kronikøren har forvekslet Knut med hans sønn Erik. Knut kom tilbake til riket i 1167 og i henhold til Vestgøtalovens kongeliste overfalt og drept han kong Karl Sverkersson på Visingsö.
I tiden som fulgte var Sverige i en tilstand av borgerkrig med tre konger som slåss mot hverandre. På den ene siden var brødrene Kol Sverkersson og Burislev Sverkersson og på den andre siden Knut Eriksson. De første representerte den Sverkerætten med støtte fra Danmark, men Knut Eriksson klarte å overvinne og drepe sin motstandere i løpet av vinteren 1172–1173 og ble da den ubestridte hersker av Sverige i en alder av 23 år.

Diplomatiske forbindelser

Fra Knut Erikssons tid hører den første kjente svenske handelstraktaten, mellom Lübeck og Sverige, en avtale som Knut Eriksson sammen med jarlen Birger Brosa inngikk med hertug Henrik Løve av Sachsen. Knut opprettet også rundt 1185 diplomatiske forbindelser med England og fikk i den sammenheng blant annet en rustning som gave av den engelske kongen Henrik II av England. I henhold til den norske Sverres saga fikk kong Knut og de øvrige nordiske kongene i 1195 et brev med en begjæring om militær støtte av den bysantinske keiseren Alexios III. Kong Knut opprettholdt gode forbindelser med den norske kongen Sverre Sigurdsson som 1185 giftet seg med hans søster Margareta. Relasjonene til de danske kongene var derimot spente.
Ifølge middelalderens annaler ble Sigtuna overfalt og brent i 1187 av pirater, ifølge Erikslegenden kom de fra Karelen, men arkeologiske utgravninger har ikke kunne bekrefte denne informasjonen. Samme kilde sier for øvrig at erkebiskopen ble drept ved samme anledning ved Almare-Stäket.
De eldste bevarte originalbrevene fra en svensk konge ble gjort av kong Knut. Av de ni bevarte originalbrevene gjelder åtte av dem Viby kloster ved Sigtuna. Det ble gjort en omfattende pregning av mynter under kong Knuts styre.

Ettermæle

Kong Knut døde en naturlig død i 1195 (eller i 1196) og ble begravd i Varnhems klosterkirke hvor Magnus Gabriel De la Gardie lot en gravstein reises over ham.
En bedømning av hans lange regjeringstid kan betraktes som den tid da den svenske statsmakten for alvor begynte å etablere seg etter kontinentalt mønster med en skriftlig sentraladministrasjon og dokumenterte diplomatiske forbindelser med andre nasjoner. I hvilken grad denne fortjenesten skal deles mellom kong Knut og hans særdeles dyktige jarl Birger Brosa kan derimot vanskelig leses direkte fra kildene.
Kong Knut ble fulgt som konge av Sverker Karlsson den yngre.
Agonum ruficorne

Utseende

Agonum ruficorne er i underkant av 10 mm lang. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har vanligvis tre børstepunkt (stive hårbørster). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår, hos noen arter også på det tredje leddet, og noen lange børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene). Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia).

Levevis

Agonum ruficorne tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Friidrett under de europeiske småstatslekene 2001

Friidrett ved de europeiske småstatslekene 2001 ble arrangert i San Marino fra 30. mai til 2. juni 2001.
Julia Jakob

Karriere

Jakob var svært lovende som juniorløper og fikk muligheten til å representere Sveits i Junior-VM i orientering hele fire ganger. Individuelt oppnådde hun 5.-plass som sine beste resultat på alle de tre individuelle distansene, lang, mellom og sprint. I italienske San Martino ble Sveits juniorverdensmestre i stafett etter at Julia Jakob avgjorde som ankerkvinne på det sveitsiske vinnerlaget.
I seniorklassen fikk Julia Jakob sitt definitive gjennombrudd i 2014. Under europamesterskapet dette året ble Jakob europamester i stafett ettersom de sveitsiske jentene gikk helt til topps i portugisiske Palmela. Jakob løp første etappe på det sveitsiske vinnerlaget. De øvrige etappene ble løpt av Sabine Hauswirth og Judith Wyder. Sveits vant stafetten foran Sverige 2 og Russland.
Fra VM-sammenheng har Jakob 5.-plass i stafett og 9.-plass på sprint fra Inverness i 2015 som sine beste resultater.
Wigan

Historie

Historisk beliggende i Lancashire, var Wigan i oldtiden tilhørende området til den keltiske stammen briganterne som spredte seg over det meste av nordlige England. Ved den romerske erobringen av Britannia på 100-tallet, ble briganterne sammen med andre stammer underlagt romerne. Den romerske bosetningen Coccium lå der dagens by Wigan ligger. Det er antatt at Wigan ble en borough i 1246 som følge av et charter gitt av kong Henrik III. Mot slutten av middelalderen var byen en av fire borougher i Lancashire som var innehaver av kongelig charter; de andre var Lancaster, Liverpool, og Preston.
I løpet av den industrielle revolusjon fikk Wigan en dramatisk økonomisk ekspansjon og en rask vekst i befolkningen. Selv framstilling av porselen og produksjon av klokker hadde vært en betydelig virksomhet for byen, ble Wigan en stort senter for kullgruvevirksomhet og produksjon av bomullstekstiler. Den første kullgruven ble etablert i 1450 og på det meste var det rundt 1000 gruvesjakter innenfor 8 km av byens sentrum. Gruvedriften var så omfattende at et byrådsmedlem bemerket at «en kullgruve i bakgården var ikke uvanlig i Wigan.» Kullgruvedriften opphørte derimot i den siste halvdel av 1900-tallet.

Beskrivelse

Den store butikkjeden Marks & Spencer ble grunnlagt i byen, og hovedkvarteret lå i Wigan de første tre årene.
Ian McKellen, skuespilleren som nå er mest kjent som Gandalv i Ringenes Herre, vokste opp i Wigan. Musikalsangeren Dianne Pilkington er født i Wigan.
Folk fra Wigan kalles ofte nedsettende «paispisere» (pie eaters), antagelig referanse til gruvearbeiderne som måtte spise billige paier mens de jobbet.
To viktige kanalsystemer møtes ved Wigan, og det var derfor et transportknutepunkt. Det viktigste kaianlegget er Wigan Pier, som ble berømt i England, ettersom det har et navn som antyder likhet med de store pirene som går ut i havet på steder som Blackpool, Southport og Brighton, mens det egentlig er en industribrygge omkring 40 km inne i landet. George Orwell skrev en bok kalt The Road to Wigan Pier (1937), en sosiologisk framstilling av de dårlige arbeids- og levevilkårene til lokalbefolkningen på 1930-tallet. Wigan Pier er nå en samling av varehus og et senter for lokal kulturarv og kultur.

Sport

DW Stadium er hjemmebane for både fotballklubben Wigan Athletic og rugbyklubben Wigan Warriors. Begge klubbene er meget suksessfull i sine respektive sporter, og hvor den førstnevnte var vinner FA-cupen 2013.Det er rugby på sommeren og fotball på vinteren. Athletic har hatt en broket karriere, men Warriors var i 1980- og 1990-årene klart det beste rugbylaget i verden.
Wigan har et svømmebasseng med internasjonal standard, og svømmeklubben Wigan Wasps har stått bak flere suksesshistorier, som OL-vinnere June Croft.
Platåberget

Platåberget er et 450 - 480 meter høyt fjell ved Longyearbyen på Svalbard. Platåberget ligger ovenfor flyplassen og Hotellneset, og avgrenses i østlig retning av Blomsterdalen og mot vest av Bjørndalen. Mot sør strekker platået seg mot foten av Nordenskiöldfjellet. Platåberget er dominert av nesten vegetasjonsløs blokkmark med innslag av partier med lav- og mosedominert vegetasjon med lite høyere planter.
Platåberget var det første sted på Svalbard med virkelig gruvedrift. Trondhjem-Spitsbergen Kulkompani foretok skjerp i fjellet, inklusive Blomsterdalen, i 1901 og anla «Trøndergruva» her i 1903. Etter den amerikanske overtakelsen i 1906 ble kulldriften konsentrert om Longyeardalen, men allerede i 1928 startet ny-skjerpingen med prøvetaking for det som skulle bli Gruve 3.
Svalbard satellittstasjon (SvalSat) har vært i drift siden 1999 på Platåberget, majoritetseid av Kongsberg Satellite Services. Satellittstasjonen tilbyr nedlesning av jordobservasjonssatellitter for meteorologi, miljøovervåking og ismåling. I 2013 ble det også reist en kalibreringsstasjon her for Galileo-satellittene. Stasjonens mange antenner er ikke synlige fra Longyearbyen eller flyplassområdet, men fra blant annet Hiorthhamn. Før igangsetting av byggearbeidet ble det søkt etter kulturminner, men det ble ikke påvist noen kulturminner på Platåberget.
I 2008 åpnet Svalbard globale frøhvelv – et globalt lager for frø og plantemateriale – inne i Platåberget. Det er anlagt inne i tre kamre av tidligere gruveganger fra Gruve 3.
Om vinteren er det flere alternative scooter-traséer som gjør det mulig å komme opp på platået og om sommeren går det turløyper opp til Platåberget.
Svalbard Samfunnsdrift har foretatt vurderinger knyttet til etablering av vindkraftpark i Longyearbyen. Basert på vinddata fra blant annet flyplassen ble Adventdalen og Platåberget vurdert som de stedene med de beste vindressursene i Longyearbyens nærhet. Adventdalen ble raskt vurdert som uaktuell ut fra visuelle forhold, mens Platåberget ble vurdert nærmere, blant annet gjennom vindmålinger. I en rapport fra 12. mai 2004 viser analysene at den forventede middelvinden på Platåberget er 5,8 m/s i 40 meters høyde, noe som er vurdert som lovende.
Dimokratikó Kómma

Dimokratikó Kómma (DIKO), "Demokratiske partiet", er et sentrumpolitisk parti på Kypros, grunnlagt i 1976 av Spyros Kyprianou. Etter Europaparlamentvalget 2004 satt partiets europaparlamentarikere i Alliansen av liberale og demokrater for Europa (ALDE), men uten å tilhøre noe europeisk parti. Siden Europaparlamentvalget 2009 sitter partiets europaparlamentarikere istedet i Progressive forbundet av sosialdemokrater i Europaparlamentet (S&D).
Ved Europaparlamentsvalget 2004 fikk partiet 17,1 % av stemmene og ble det tredje største partiet på Kypros. Ved det nasjonale parlamentsvalget i 2006 fikk partiet 17,9 % og 11 av de totalt 56 mandater. I Europaparlamentsvalget 2009 fikk partiet 12,3 % av stemmene, det vil si en nedgang på tre prosentenheter sammenlignet med valget 2004. Partiet fikk allikevel beholde sine mandater og forble det tredje største partiet på øyen.
Maritim

Maritim (av latin mare som betyr «hav»]) er et adjektiv for det som har med hav og sjøfart å gjøre; eksempelvis, «Norges maritime forbindelser», eller som i en boktittel fra 1990, Maritim terrorisme: en trussel mot norsk skipsfart og oljevirksomhet.
Uttrykket brukes i dag mest i tilknytning til shipping, for å understreke det internasjonale preget. Også brukt som navn på hoteller i typisk historiske sjøfartsbyer.
Ringhalelemur

Kosthold

Ringhalelemuren eter blomster, frukt, blader, bark og sevje, som den samler med hendene.