google/wiki40b huggingface dataset:
George S. Boutwell

Politiske karriere

Boutwell begynte sin politiske karriere som demokrat og tilhenger av Martin Van Buren. I perioden 1842 til 1844 og fra 1847 til 1850 tjenestegjorde han i Massachusetts House of Representatives. Han gjorde tre mislykkede forsøk på å komme inn på representantenes hus, i 1844, 1846 og i 1848, samt to mislykkede forsøk på å bli guvernør i Massachusetts, i 1849 og 1850. Ett år senere ble han valgt til guvernør for delstaten, et verv han hadde til 1853.
I 1861 deltok han på fredskonferansen i Washington D.C., hvor det ble gjort forsøk på å forhindre den fremtidige amerikanske borgerkrigen. Året etter skiftet han partitilhørighet til Det republikanske partiet og tjenestegjorde i en militær kommisjon under United States Department of War før han ble utnevnt til den første kommisjonæren i Commissioner of Internal Revenue av president Abraham Lincoln samme år. Han tjenestegjorde som kommisjonær frem til han ble valgt inn representantenes hus i 1863, hvor han satt til 1869. Som kongressmann tjenestegjorde han blant annet som aktor i riksrettssaken mot president Andrew Johnson.

Finansminister og senator

I mars 1869 takket han ja til å bli utnevnt til finansminister etter å ha blitt forespurt av president Ulysses S. Grant. Som minister var Boutwells største bedrifter blant annet å reorganisere finansdepartementet, forbedre bokføringen i tollhusene, innlemme United States Mint i departementet samt redusere statsgjelden. Han håndterte også den såkalte Black Friday–krisen den 19. september 1869 hvor han opptrådte som formynder ovenfor gullspekulanter ved å fylle markedet med gullreserver fra finansdepartementet. Boutwell gikk av som finansminister i 1873 til fordel for senatorstillingen i Massachusetts, da den daværende senatoren Henry Wilson ble utnevnt til visepresident og dermed ga fra seg et ledig sete i senatet.
I senatet tjenestegjorde han som ordstyrer i komiteen for revisjon av lover i den 44. kongressen. Etter at han forlot senatet i 1877 ble han utnevnt til kommisjonær for å systematisere og redigere de reviderte statuttene i forfatningen til USA av president Rutherford B. Hayes. Etter denne perioden praktiserte Boutwell internasjonale lover og patentlover både i Boston og i Washington, D.C. I 1884 takket han for øvrig nei til å bli utnevnt til ny finansminister etter å ha blitt forespurt av Chester A. Arthur. I 1898 markerte han seg sterkt som motstander til USAs annektering av Filippinene ved å bli president i den politiske interesseforbundet American Anti-Imperialist League. To år etter var han valgmann for demokratenes presidentkandidat William Jennings Bryan under presidentvalget i USA 1900.
I sine senere år skrev Boutwell flere bøker innenfor pedagogikk og nasjonaløkonomi. Boutwell døde den 27. februar 1905 i Groton i Massachusetts.
Knivsta

Knivsta er et svensk tettsted som ligger i Uppsala län i landskapet Uppland. Det er Knivsta kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 7 081 innbyggere.
Knivsta ligger ved jernbanen og E4 cirka 48 kilometer nord for Stockholm og 18 kilometer sør for Uppsala.
Barium

Historie

Bariumholdige mineraler ble først undersøkt av den italienske skomakeren og hobbyalkymisten Vincenzo Casciarolo i 1602. Han fant noen skinnende steiner, som lyste i mørket når de ble varmet opp. Lyset var fosforescens (en form for luminescens) fra bariumsulfid. Fenomenet vakte oppsikt, og steinene ble kalt «Bologna-steinene».
Barium ble først identifisert av den tysk-svenske kjemikeren Carl Wilhelm Scheele i 1774, og isolert av den britiske kjemikeren Humphry Davy i 1808 ved hjelp av elektrolyse. 
Navnet kommer fra gresk βαρύς barys, som betyr «tung».

Egenskaper

Barium er et sølvhvitt (i uoksidert tilstand) jordalkalimetall som har kjemiske likhetstrekk med kalsium og de andre jordalkalimetallene. En forskjell er at barium er mer reaktivt enn de andre. Det oksiderer lett i luft og reagerer kraftig i vann under dannelse av hydrogen. I luft dannes bare et tynt oksidsjikt, og i fuktig luft kan stoffet selvantenne. Barium løses opp av de fleste syrer med unntak av konsentrert svovelsyre. I svovelsyre dannes et passiviserende sulfatsjikt og dette stopper reaksjonen. Barium er blant de mest reaktive metallene og i ren form må det oppbevares i beskyttende væske eller gass, for eksempel parafin eller argon. Overflaten blir mattgrå når barium kommer i kontakt med luft. Det brenner med en grønn flamme med karakteristiske spektrallinjer fra 524,2 nm til 513,7 nm.

Forekomst

På grunn av sin høye reaktivitet finnes ikke barium i ren form naturlig. Det er det 14. vanligste grunnstoffet i jordskorpen med 0,042%. I sjøvann finnes barium i 10-20 ppm. Barium finnes i flere mineraler. Rent barium fremstilles ved elektrolyse av smeltet bariumklorid.
I 2003 ble det produsert 6,7 millioner tonn på verdensbasis og de viktigste produsentlandene er Kina, Mexico, India, Tyrkia, USA, Tyskland, Tsjekkia, Marokko, Irland, Italia og Frankrike.

Anvendelse

Bariumnitrat og bariumklorid brukes i fyrverkeri for å fremskaffe grønt lys. På grunn av sin ugjennomtrengelighet for røntgenstråler brukes bariumsulfat som kontrastmiddel i røntgenfotografering. Baritt (BaSO₄) absorberer også radioaktiv stråling og benyttes derfor i betong både i kjernekraftverk og i veggene på røntgenundersøkelses-rom. Bariumsulfat anvendes også som hvitt fargepigment. I oljeboring brukes baritt for å øke boreslammets egenvekt. Bariumkarbonat brukes til rottegift. Bariumoksid benyttes i spesialglass med høy lysbrytningsindeks.
Saint-Denis-kanalen

Canal Saint-Denis er en kanal i Paris i Frankrike som ble åpnet for trafikk i 1824.
Kanalene Saint-Denis og Saint-Martin ble planlagt allerede på 1700-tallet for å korte ned transporttiden for fartøyene på Seine ved å skjære gjennom en krøkning av elven. Beslutningen om å innlede byggingen ble fattet av Napoleon I i 1802, men kom ikke i gang før i 1825 henholdsvis i 1821.
Den har en lengde på 6,6 km, og ved hjelp av syv sluser faller den ca. 24 meter.
Omkring Saint-Denis er den industrielle karakter blitt bevart og kanalens forlatte kaier med sine småindustrier minner ofte om scener i en fransk film noir.
Nissebakken

Nissebakken, eller Nissebakkin er en gård i Sør-Aurdal. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Mikkjel Fønhus (1894–1973) bodde her i årene 1927–1973.
Huset, som er laftet i to etasjer, ble bygget for Fønhus i årene 1926–27. Det ligger kort vei fra hans barndomshjem Lundby og slektsgården Nordre Fønhus. Her stiftet han familie; han giftet seg i 1934 med Margrete Frøshaug, som overlevde ham. 
I Fønhus' forfatterskap er det særlig romanen Det skriker fra Kverrvilljuvet (1920) som har tilknytning til områdene rundt gården. Det oppdiktede Kverrvilljuvet kan minne om en trang kløft i Høleraelva i nærheten. 
Huset eies i dag av familien, og er tilgjengelig for publikum etter avtale. Hovedhuset på Nissebakken er bevart uendret siden Mikkjel og Margrete bodde der. Mikkjels arbeidsrom er urørt slik han forlot det siste gang en høstdag i 1973. Innredningen omfatter blant annet jakt- og fiskeustyr, utstoppede dyr og fugler og andre minner fra reiser i Norge og Afrika. Da Mikkjel Fønhus' datter Gudbjørg Fønhus Stensrud i 2001 fikk kommunens kulturpris var hennes innsats for å ivareta barndomshjemmet en del av begrunnelsen. I et nylig oppført laftet hus på tunet er det innredet et lite museum. Hun har også beskrevet faren og hjemmet i to bøker, først en kort artikkel om barndommen på Nissebakken i minneboka Mikkjel Fønhus. Slik vi husker ham (1974), deretter i boka Mikkjel – far min (1985).
Peter McParland

Klubbkarriere

Han ble kjøpt av Aston Villa fra Dundalk for £3 880 i 1952. I Aston Villa vant han FA-cupen i 1957, og i finalen scora han begge målene som gjorde at Aston Villa slo Manchester United 2–1 i finalen. Han var innblanda i en kontroversiell situasjon i den samme finalen. Han gikk inn med skulderen i Uniteds keeper Ray Wood (som var lovlig den gangen) etter seks minutter spilt av kampen. Wood brakk kinnbeinet. Han vant også 2. divisjon med Aston Villa i 1960 og Ligacupen i 1961. McParland spilte i Villa i ti sesonger før han forlot klubben i 1962, etter 293 spilte ligakamper og 98 scorede ligamål.
I 1962 gikk han til naboene litt lengre nord; Wolverhampton Wanderers. Selv om han bare var der i en sesong, så scora han ti mål på 21 kamper. Han forlot Wolverhampton til fordel for Plymouth Argyle i 1963. Han spilte i sørkystklubben i en sesong, spilte 38 kamper og scora 15 mål. Han spilte i Plymouth til 1964.
I 1967 spilte han en sesong i Atlanta Chiefs i USA.

Internasjonal karriere

McParland spilte 34 landskamper for Nord-Irland og scora ti mål, blant annet et mål i debuten mot Wales. Han spilte for Nord-Irland i fotball-VM 1958, og i dette mesterskapet scora han fem mål. Nord-Irland tapte 0–4 i kvartfinalen mot Frankrike.
Kontoret

Handling

Handlingen foregår i Slough-avdelingen til papirfirmaet Wernham-Hogg, som blir ledet av David Brent (Ricky Gervais) sammen med assistenten Gareth Keenan (Mackenzie Crook). Mye av komikken oppstår når Brent skal imponere kamerafolkene og de ansatte forøvrig med sin humoristiske lederstil, og ender opp med å være ytterst diskriminerende, rasisistisk eller politisk ukorrekt. 
Vi finner også Tim Canterbury (Martin Freeman), som er forelsket i resepsjonisten Dawn Tinsley (Lucy Davis), et tema som går igjen i alle episodene. Dawn på sin side er forlovet med Lee, men er også skjult forelsket i Tim.
Livet på kontoret foregår med arbeid, teambuilding og frykten for nedskjæringer og forfremmelser.

David Brent

Brent (Ricky Gervais) er sjefen for Slough-avdelingen av Wernham-Hogg. Han ser på seg selv som en renessansemann med anlegg for filosofi og musikk og ikke minst med humoristisk sans. Han tror han er alles bestevenn, og bortimot den beste sjefen i verden. Problemet er at han er alene om å synes alle disse tingene. Han er i virkeligeheten utrolig pompøs og selvsentrert, og det vises gang på gang når han hele tiden surrer rundt kameraet mens han prøver å være morsom. Det hjelper heller ikke når han prøver å være politisk korrekt, som ender med at han gjerne fornærmer kvinner, etniske minoriteter, homofile eller handikappede mennesker. Han er ingen god sjef, og beviser gang på gang at jobben er viktigere enn han er for jobben.

Tim Canterbury

Tim (Martin Freeman) er selger på Wernham, og ser på jobben sin som utrolig menigsløs, men får seg aldri til å slutte. Han er morsom og godt likt, og bruker dagene på å flørte med Dawn og erte opp sin skrivebordsnabo Gareth. Han forsvarer til og med David ved enkelte anledninger, noe som gjør han til den mest sympatiske på kontoret.

Gareth Keenan

Gareth (Mackenzie Crook) er teamleder på kontoret og Tims erkefiende. Han tar jobben overdrevent seriøst, er humorløs, og skryter av erfaringene sine fra reservestyrkene. Rollen som teamleder innebærer ikke annet enn en tittel, men den knuger han på for alt han synes den er verdt. Han ser på seg selv som sofistikert og sjarmerende ovenfor kvinner, samtidig som han er Davids bestevenn. Han er ingen av delene.

Dawn Tinsley

Dawn (Lucy Davis) er firmaets resepsjonist, og som oftest må takle Davids humor. Hun ønsker å gjøre noe helt annet. Hun forlover seg med Lee, selv om hun er forelsket i Tim. Sammen med sistnevnte bruker hun dagene til å henge, og spekulere i nye ting de kan gjøre mot Gareth.
King Hu

Bakgrunn og virke

Hus bestefar var guvernør av Henan mot slutten av Qingdynastiets tid. I 1949 emigrerte King Hu til Hongkong. Der, etter veksling mellom flere jobber, begynte han i 1958 i Shaw Brothers Studio, som set-arbeider, skuespiller, manusforfatter og regiassistent. Han samarbeidet med regissør Li Han-Hsiang blant annet om den populære filmen  The Love Eterne (1963).
I 1965 regisserte Hu sin første film: Sons of the Good Earth. Hans andre film, Come Drink With Me, ble i 1966 en stor suksess og ble med tiden en kultklassiker innen wuxiasjangeren. Dette gjennomgrudde gjorde det mulig for Hu å forlate Shaw Brothers. I 1967 kom nok en fremgangsrik wuxia,  Dragon Gate Inn, innspilt på Taiwan. 
1969 begynte arbeidet med A Touch of Zen, som ikke ble ferdig før i 1971. Dnne filmen er i ettertid blitt betraktet som King Hus mesterverk, og ble premiert ved blant annet Filmfestivalen i Cannes. Etterpå regisserte Hu både for Shaw Brothers og i et eget produksjonsselskap, men ingen av dem gjorde det så godt som hans tidligere wuxiafilmer Come Drink With Me, Dragon Gate Inn og A Touch of Zen, trass i endel gode anmeldelser.
I 1990 prøvde King Hu seg på et comeback i wuxia-sjangeren med filmen Swordsman. Etter et sammenstøt med produsenten av filmen Tsui Hark forlot han produksjonen, slik at filmen måtte gjøres ferdig uten ham. Ikke desto mindre nevnes han i Swordsmans sluttkrediteringer.
De siste ti år av livet tilbragte han i Los Angeles. Han døde av slag i Taiwan under forberedelsene til en ny film.

Stil og innflytelse

King Hus tidlige wuxia-filmer har senere oppnådd en slags kultstatus. De fikk betydelig innflytelse innen østasiatisk film. Dette gjelder allerede Come Drink With Me, som nok var i stor grad «Shaw Brothers-stil», men hadde mye som skulle regnes som typiske King Hu-elementer. Men særlig Dragon Gate Inn og A Touch of Zen var filmer hvorved Hu revolusjonerte wuxiafilmen. Kampscenene fikk en hittil ukjent intensitet. Men samtidig var de mer realistiske, trass i bruken av voldsomme koreografiske grep som fikk frem slosskjempenes overnaturlige krefter. Inspirert av den kinesiske opera betraktet Hu kampen som en form for dans. Derfor kunne Cheng Pei-pei ende opp med en pris for danseprestasjonene i Come Drink With Me. Et annet eksempel på slike kampscener er kampen i bambusskogen i A Touch of Zen.
En annen særegenhet hos Hu er heltinnene; kvinnene opptrådte med samme hardhet som de mannlige helter, men uten å miste sin femininitet. Hu regnes som oppdageren av de kvinnelige kampfilmtalentene Cheng Pei-pei (Come Drink With Me), Polly Kuan (Dragon Gate Inn) og Hsu Feng (A Touch of Zen).
Mange, kanskje alle, av de direkte påfølgende årtiers wuxiafilmer kan sies å være tungt påvirket av King Hu, som for eksempel Tiger and Dragon og House of Flying Daggers.
SPECT

SPECT står for Single Photon Emission Computed Tomography og er en metode for å ta tredimensjonale snittbilder med et gammakamera. Metoden har stor betydning innenfor nukleærmedisinsk bildediagnostikk, for eksempel for å fremstille gjennomblødning av hjertemuskel eller hjernen.
Kong Tang av Shang

Kong Tang av Shang (hanzi: 商汤; hanyu pinyin: Shāng Tāng ; død ca. 1753 eller ca. 1646 eller  ca. 1588 f.Kr.), også kalt Chéng Tāng (成湯), familienavn (姓) Zǐ (子), personlig navn (名) Lǚ (履), stilnavn (字) Tàiyǐ (太乙), var den første kongen av det kinesiske Shang-dynastiet. Han styrtet den "tyranniske" kong Jié av det tidligere dynastiet Xià etter at Shāng-styrkene beseiret Xià i et slag ved Mingtiao. Overgangen fra Xià til Shāng har tradisjonelt i Kina blitt tolket som at Shāng hadde overtatt Himmelens mandat etter Xià hadde mistet det grunnet vanstyre, men senere historikere har tenkt det heller har dreid seg om stridigheter mellom ulike stammer. Han blir tradisjonelt regnet for å ha vært en god konge. Tāngs etterkommere i 17 generasjoner hersket over riket han grunnla. 
Tāng skal ha hersket over Shāng som et rike underlagt Xià dynastiet i 17 år, og siden i flere år som konge med Anyang som hovedstad. Når regjeringstiden hans var er ukjent; Liu Xin regnet Shāng-dynastiet for å ha blitt oppretta i det 18. århundre f.Kr, mens Bambusannalene tidsetter grunnleggelsen til c. 1556 f.Kr, og noen moderne historikere regner Shāng for å ha vart fra c. 1600 til 1046 f.Kr.
Olympisk landsby

En olympisk landsby er et bostedsenter bygget for de olympiske leker, vanligvis i en olympiapark eller et annet sted i vertsbyen. Olympiske landsbyer er bygget for å huse alle deltagere, såvel som funksjonærer og trenere. Etter München-massakren under De olympiske sommerleker i 1972 er landsbyene blitt sikrere. Bare utøvere, trenere og offisielle funksjonærer har adgang til rom i landsbyen, selv ikke familiemedlemmer og tidligere olympiske utøvere får adgang uten omhyggelig kontroll, og heller ikke presse og media har adgang.

Historie

Idéen om en olympisk landsby kommer fra Pierre de Coubertin. Frem til De olympiske sommerleker i 1924 leide de nasjonale olympiske komitéer lokaliteter rundt om i vertsbyen for å huse deltakerne, noe som ble for dyrt. For lekene i 1924 bygde arrangørene hytter nær olympiastadion for at deltakerne skulle ha lett adgang til lekene. Landsbyen fra 1932 tjener som en modell for dagens landsbyer, den bestod av en gruppe bygg med rom for utøverne og bygninger med andre fasiliteter som kantine, spisesal, og felles oppholdsrom.

Livet i landsbyene

Det er blitt rapportert om omfattende festing og seksuelle utskeielser i de olympiske landsbyer.  For lekene i 2014 i Sotsji ble det delt ut gratis 100 000 kondomer fra IOC til de 6 000 deltagerne  (ca. 16 per utøver), for lekene i  London i 2012 ble det delt ut 150 000 kondomer. Sydney bestilte  70 000 kondomer, men oppdaget at de skulle ha bestilt ytterlige 20 000.
Landakotskirkja

Landakotskirkja («Landakotkirken»), egentlig Basilika Krists konungs, er domkirken til den katolske kirken på Island. Den er som regel referert til som Dómkirkja Krists konungs. Landakotskirkja ligger i den vestlige delen av Reykjavík, på eiendommen Landakot. Den har et spesielt flatt tak, i motsetning til de vanlige kirketårnene.

Historie

De første katolske prestene som ankom Island etter reformasjonen var franskmennene Bernard Bernard og Jean-Baptiste Baudoin. De kjøpte gården Landakot i Reykjavík, og bosatte seg der tidlig på 1800-tallet. De bygde et lite kapell i 1864. Et par år senere ble en liten trekirke reist ved Túngata (gate i Reykjavik), nær Landakot. 
Etter første verdenskrig så islandske katolikker behovet for å bygge en større kirke til det økende antallet katolikker. De besluttet å bygge en neo-gotisk kirke, og ga oppgaven til arkitekten Guðjón Samuelsson. Etter flere års bygging ble Landakotskirkja endelig innviet 23. juli 1929. Det var den største kirken i Island på den tiden. 
I dag er Landakotskirkja et tydelig landemerke i vestlige Reykjavík. Den eneste katolske skolen på Island, Landakotsskóli, ligger i nærheten.
Vraket ved Småbrattholmene

Vraket ved Småbrattholmene var et vrak av et større klinkbygget fartøy som ble funnet ved Småbrattholmene i Åbyfjorden. Fartøyet er dendrokronologisk datert cirka 1345 etter Kristus.
Vraket er fremdeles ikke utgravet, men er trolig godt bevart etter å ha vært nesten helt tildekket av beskyttende sedimenter. De øverste delene av skipsvraket sterkt utsatt for erosjon fra luft, lys og is. Etter at to av de fire innløpene til stedet hvor vraket ligger i nyere tid er blitt muret igjen, er funnstedet blitt et «basseng» med lav vannstand som kan eksponere deler av skipsvraket. Isskruring om vinteren kan skade vraket.
Chamoli (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 391 114 innbyggere i distriktet, mot 370 359 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 15,11 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,98 % i 2011 mot 15,04 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 889 i 2011 mot 935 i 2001.
Parahyagnis

Utseende

Middelsstore, avlange, grå- eller brunaktige trebukker.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Etiopia og Sør-Afrika.
Yueshikulturen

Yueshikulturen (kinesisk: 岳石文化) var en arkeologisk kultur i regionen Shandong i det østlige Kina, som daterer seg fra 1900 til 1500 f.Kr. Den dekker perioden fra senneolittisk tid til tidlig i bronsealderen. I området Shandong, ble den etterfulgt av Longshankulturen (2600–1900 f.Kr.), og ble senere erstattet av Erligangkulturen (som identifiseres med det historiske Shangdynastiet).
Woodsdale kraftverk

Woodsdale kraftverk er et varmekraftverk i Butler County, delstaten Ohio i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 200 MW. Brenselkilden for anlegget er fyringsolje og naturgass. Anlegget stod ferdig i 1992. Operatør er Duke Energy.
Rhodesian Front

Rhodesian Front (RF) var et politisk parti i Sør-Rhodesia da landet var en koloni styrt av den hvite minoriteten, og etterpå i perioden 1965-1980 da landet erklærte seg selv uavhengig med navnet Rhodesia. Partiet ble først ledet av Winston Field, og fra 1964 av var Ian Smith dets leder. Rhodesian Front var etterfølgerpartiet til det tidligere Dominion Party, som tradisjonelt var opposisjonspartiet i kolonien. RF ble dannet i 1962 av den hvite delen av befolkningen som var motstandere av sort flertallsstyre. Det tok makten etter seier i parlamentsvalget i 1962. I de følgende valgene i perioden 1964 til 1979, hvor den hvite minoriteten hadde reservert 50 av de 66 parlamentssetene, vant de en majoritet av plassene. I denne perioden var Smith landets statsminister.
RF var grunnlagt på 15 prinsipper, blant disse opprettholdelsen av hver rasegruppes rett til å ivareta sin identitet, opprettholdelsen av 'egnede standarder' ved en meritokratisk politikk for forfremmelse i byråkratiet, opprettholdelse av det eksisterende eierskapssystemet av landrettigheter, motstand mot tvungen raseintegrasjon, beskyttelse av stillingene til hvite arbeidere og opprettholdelse av regjeringens rett til å tilby ulike tilbud til de forskjellige rasene.
I valget etter landets anerkjente uavhengighet i 1980, vant RF alle de 20 parlamentssetene som var reserverte for den hvite minoriteten. I 1981 endret partiet sitt navn til Republican Front og i 1984 igjen til Conservative Alliance of Zimbabwe. I 1985 vant partiet 15 av de 20 setene i valget. I 1986 åpnet partiet muligheten for medlemskap for zimbabwere fra alle raser. I 1987 avskaffet regjeringen ordningen med reserverte seter til den hvite minoriteten, og mange av medlemmene ble med i det herskende ZANU-partiet.
Super Bowl XLVII

Super Bowl XLVII var en kamp i amerikansk fotball. Kampen var den 47. Super Bowl gjennom historien og den 43. mesterskapskampen til National Football League. Vinner av American Football Conference (AFC) Baltimore Ravens slo vinneren av National Football Conference (NFC) San Francisco 49ers 34–31 i Mercedes-Benz Superdome i New Orleans i Louisiana 3. februar 2013. Dette satte sluttstrek for sesongen 2012.
På grunn av Super Bowl i Superdome ble Mardi Gras-kalenderen for 2013 endret i Orleans Parish. Parader planlagt for 3. februar ble flyttet frem en uke. Det samme hendte i 2002 da Terrorangrepet 11. september 2001 førte til en ukes forsinkelse i sesongen 2001 som gjorde at Super Bowl XXXVI falt innenfor Mardi Gras' paradekalender.
Kampen ble sendt på CBS i USA med kommentatorene Jim Nantz og Phil Simms, og i Canada av CTV. Ifølge CBS ble det satt ny rekord i prisen for en 30 sekunders reklame, USD 4 000 000. General Motors annonserte at de ikke vil reklamere under kampen på grunn av den høye reklamekostnaden.
Beyoncé var hovedunderholder for Super Bowl halftime show, sammen med et gjenforent Destiny's Child. Til tross for rykter om at han ville delta, var Jay-Z (Beyoncés ektemann) ikke med på showet.
Den 5. november 2012 annonserte CBS at en spesialepisode av Elementary ville etterfølge Super Bowl (fjernsynsprogrammet som etterfølger Super Bowl blir som oftest blant de mest sette programmene det året).
Rulleskøytehockey under Middelhavslekene 1955

Rulleskøytehockey under Middelhavslekene 1955. Rulleskøytehockey var en av flere sporter under de andre Middelhavslekene som ble arrangert i Barcelona i Spania i perioden 15. til 25. juli 1955. Det var første og eneste gangen som rulleskøytehockey var med på programmet under Middelhavslekene.