google/wiki40b huggingface dataset:
Ode til gleden

Ode til gleden (tysk: An die Freude) er et dikt skrevet i 1785 av den tyske poet og dramatiker Friedrich Schiller. Diktet er særlig kjent for Beethovens tonesetting og bruk i hans 9. symfoni, antatt av Europarådet og Den europeiske union som europeisk hymne med navnet Europahymnen.
Med stor patos beskriver oden et samfunnsideal der alle mennesker har like rettigheter og lever sammen i glede og vennskap. Schiller var en venn av frimureren Christian Gottfried Körner, som mellom 1812 og 1816 ga ut Schillers samlede verker. Körner ba ham skrive en ode som kunne brukes på bygningen til frimurerlogen Zu den drei Schwertern i Dresden og An die Freude ble skrevet sommeren 1785 i Gohlis i nærheten av Leipzig. Oden ble tidlig svært populær, blant annet blant studenter.
Ludwig van Beethoven arbeidet i mange år med sin tonesetting av oden i sin niende symfoni, men ble først ferdig i slutten av 1823. Han brukte hele 1. og 2. strofe, samt deler av 2. og 4. 

Diktet er blant annet gjendiktet til norsk av André Bjerke, utgitt i hans Fremmede toner (1947), og av Terje Nordby, innspilt på Tramteatrets plate Pelle Parafins Bøljeband (1984). I sin vise Crescendo I Gågata har Lillebjørn Nilsen lånt Beethovens An die Freude-tema forkledd til vals i 3/4 takt.
Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi foreslo i 1955 Beethovens versjon som europeisk hymne . I 1972 ble hymnen vedtatt av Europarådet, og fra 1985 har hymnen også vært Den europeiske unions hymne. Etter ønske fra Europarådet arrangerte Herbert von Karajan tre offisielle instrumentalversjoner, en for klaver, en for blåseinstrumenter og en for orkester. Traktaten om en forfatning for Europa slo også fast at hymnen er Den europeiske unions hymne.
106. forsyningsbrigade

106. forsyningsbrigade (russisk: 106-бригада материального обеспечения)) er en forsyningsbrigade underlagt 41. kombinerte armé i det russiske forsvaret. Brigaden er forlagt til Jurga.
M.I.U. Album

Bakgrunn

Albumet er bandets siste på Reprise Records. Brian Wilson, Mike Love og Al Jardine medvirker på samtlige låter, mens Carl og Dennis Wilson medvirker minimalt. Carl var motstander av ideene til albumet, mens Dennis var opptatt med innspillingen av sitt soloalbum Pacific Ocean Blue. 
Brian Wilson fikk igjen stadig større problemer med sin sykdom og sitt misbruk av kokain. Opprinnelig var det meningen at han skulle produsere albumet, men det ble snart klart at han ikke var i stand til å ta på seg en slik oppgave. Han slet både fysisk og psykisk, og trakk seg igjen gradvis tilbake. Dermed tok Al Jardine og Ron Altbach seg av produseringen.
Bandet hadde i september 1977 startet innspillinger av det som skulle blitt julealbumet Merry Christmas from The Beach Boys, da de fikk beskjed av Reprise Records at de måtte spille inn et «ordentlig» studioalbum for å fullføre kontrakten. Dermed fikk en flere sanger om snø, vinter og jul nye tekster, og nye sanger ble skrevet i all hast.
Live in America (Transatlantic-album)

Sporliste

All tekst og musikk av Neal Morse, Roine Stolt, Mike Portnoy og Pete Trewavas unntatt hvor annet er notert.
Grunnkretser i Meland kommune

Grunnkretser i Meland kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Meland kommune, Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Kazan-katedralen (St. Petersburg)

Kazan-katedralen (russisk: Казанский собор, Kazanskij sobor) ligger sentralt ved St. Petersburgs hovedgate Nevskij prospekt, og ingen som har vært i byen kan ha unnlatt å legge merke til den. Når man ser på den er det lett å tenke på Peterskirken i Roma, og det var faktisk meningen. Tsar Paul I (1796–1801) godkjente 14. desember 1800 planene for byggingen, og han ville at dette skulle bli Russlands viktigste kirke. Da var det ikke annet enn naturlig å bruke verdens største kirke som modell. 
Arkitekten som vant konkurransen om den nye katedralen var den til da relativt ukjente Andrej Nikiforovitsj Voronikhin (1759–1814), som fikk tittelen arkitekt først samme år. Grunnsteinen ble lagt ned av tsar Alexander I 27. august 1801. Bare ti år seinere sto katedralen ferdig. Etter seieren over Napoleon i 1812 ble den et slags seiersmonument. Erobrede franske faner ble hengt opp i kirken og den russiske øverstkommanderende, feltmarskalk Mikhail Kutuzov (1745–1813), ble gravlagt inne i kirken. Seinere ble det satt opp en statue av ham utenfor. Kazan-katedralen var St. Petersburgs domkirke fra 1811 til 1858, da Isak-katedralen sto ferdig.
Katedralen ble stengt av kommunistene i 1929, og fra 1932 av inneholdt den et «museum for religion og ateisme». Dette «museet» var svært ideologisk preget, og besto stort sett av latterliggjøring av all religion. For å tråkke mest mulig på religiøse følelser ble det plassert i en av byens viktigste kirker. I dag er katedralen gitt tilbake til Den russisk-ortodokse kirke, og er igjen St. Petersburgs domkirke.
Katedralens viktigste ikon, som også har gitt kirken navn, er «Vår Frue fra Kazan». Historien bak dette ikonmotivet skriver seg tilbake til slutten av juni 1579, da en stor brann ødela byen Kazan. Legenden forteller at hushjelpen Matrona Onousjina, etter å ha blitt oppsøkt av Jomfruen mens hun sov, kunne fortelle erkebiskopen at det viktige ikonet ikke hadde gått tapt, men kunne finnes i ruinene av familiens nedbrente hus. Det stemte, og 8. juli (21. juli etter vår tidsregning) ble ikonet funnet. Senere har denne dagen blitt feiret til minne om  hendelsen. Det finnes i dag mange kopier av dette ikonet.
Predazzo

Historie

Fram til 1919 hørte Predazzo under fyrstedømmet Tirol i Østerrike-Ungarn. Inntil utbruddet av første verdenskrig var  Predazzo garnisonsby for Østerrike-Ungarns keiserlige armé.
Páfos

Opphavsmyte

Opphavsmyten, selv byens navn, er knyttet til gudinnen, da den eponymiske Páfos var sønn av Pygmalion  som skapte et kultbilde av Afrodite som ble gjort levende av gudinnen selv til en kvinne som senere fikk navnet til havnymfen Galatea («den melkehvite»).
Forfatteren av Bibliotheke, en hellenistisk encyklopedi av myter, har en genealogi. Pygmalion var så forhekset av kultbildet til Afrodite at han fjernet statuen fra tempelet og fikk det plassert i sitt palass. Gudinnens daimon gikk inn i statuen og den levende Galatea fødte Pygmalion en sønn, Páfos, og en datter, Metharme. Kinyras, kanskje en sønn av Páfos, men kanskje også den suksessrike frieren til Metharme, og grunnla en by under beskyttelse av Afrodite og bygde et stort tempel for gudinne der. I henhold til en annen legende, bevart av Strabon, skjønt denne teksten varierer, ble byen grunnlagt av amasoner.
Elektrisk sluttstykke

Oppbygging

Et elektrisk sluttstykke inneholder en elektrisk spole som mekanisk er knyttet til en metallisk leppe. Ved å kontrollere spenningstilførselen til spolen kan man bestemme om leppen skal være mulig å åpne eller ikke. Mekanismen er da konstruert slik at dersom leppen er i åpen stilling når spolen gis signal om å låse, kan den fortsatt lukkes, men ikke motsatt. Dersom det i låskassen brukes en falle, vil leppen være fjærbelastet siden fallen også er fjærbelastet og uansett vil passere leppen i låst posisjon. Ved bruk av reile vil leppen stå åpen til døren lukkes og leppen er da anlagt slik at den presses inn i lukket stilling når reilen treffer sluttstykket.
Sluttstykket monteres i dørens karm og har normalt samme standardmål som en låsstolpe som vanligvis brukes hvor man kun har mekanisk avlåsing eller den elektroniske avlåsingen skjer ved hjelp av motorlås eller elektronisk låskasse.

Bruksområder

Elektriske sluttstykker er meget utbredt i næringsbygg, men anvendes relativt sjelden til eneboliger, hotellrom eller lugarer på passasjerskip.
Ved skallsikring av ytterdører anvendes gjerne to sluttstykker med motsatt funksjon av hverandre (evt. ett sluttstykke og en motorlås), gjerne definert som daglås og nattlås.
I eksplosjonsfarlige miljøer benyttes det gjerne pneumatiske sluttstykker i stedet for elektriske, siden gnister fra spolen i et elektrisk sluttstykke kan antenne brennbare gasser i luften.
Pseudoperiboeum

Utseende

Middelsstore (15-20 millimeter), avlange, blanke, mørkt brunlige trebukker. Antennene er litt kraftige og lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede med spredte, lyse hår. Beina er middels lange og slanke, lårene noe fortykkede.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Arizona og nordlige deler av Mexico.
Krypesnegler

Utseende

Skallet er 50-60 millimeter langt, og varierer i utseende mellom de ulike artene. Skallet er udelt (ett skall) og høyrevridd. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger. Skallet består hovedsakelig av kalsiumkarbonat (CaCO3).   Bare hodet og den store foten stikker ut av skallet, og danner den delen av kroppen som synes. Hodet er velutviklet med tentakler, øyne og munn. .Den har en tunge med små tagger, også kalt raspetunge. Med den rasper den i seg deler av planter, som er det den lever av.
Inne i skallet ligger kroppens indre organer oppkveilet. Det er kjønnsorganer, fordøyelsesorganet, kalt innvollssekken.  Innvollssekken er usymetrisk.  
Krypesnegler  er i tradisjonell systematikk  plassert i gruppen  forgjellesnegler (Prosobranchia), Forgjellesnegler er en parafyletisk gruppe og er i nyere systematikk gjerne splittet opp i andre grupperinger. Forgjellesnegler har gjellene plassert foran hjertet. Åndedrett skjer via et hull i framkanten av skallet.

Levevis

Krypesnegler lever i saltvann, i øvre sone langs havstrender, men noen ganger også i brakkvann.  De lever av plantemateriale som alger, som de skraper av større planter, stein o.l. med  raspetungen.  De tomme skallene brukes ofte av eremittkrepser.  
Krypesnegler  er enkjønnet, det vil si at det er både hanner og hunner. Hunnen legger eggene i gelékapsler som klebrer seg til underlaget. Etter en tid klekker eggene.
Ippei Saga

Karriere

Ippei Saga startet sin profesjonelle karriere i Consadole Sapporo i 1999. Han har også spilt for Montedio Yamagata og Okinawa Kariyushi FC.
Johann Kuhnau

Liv

Johann Kuhnau var sønn av en møbelsnekker i Geisling, men fikk stipend for å gå på det berømte Evangelische Kreuzgymnasium i Dresden. Deretter studerte han både filosofi og jus i Leipzig, slike studier hadde helt siden reformasjonen vært det normale for akademisk utdannede kantorer. Han tok juridisk embetseksamen, men etter studietiden tiltrådte han en stilling som kantor i Zittau.
I 1682 vendte Kuhnau tilbake til Leipzig og fikk to år etter en stilling som organist i Thomaskirken. I 1701 overtok han etter Johann Schelle som thomaskantor, en stilling han hadde til sin død. Fra samme år hadde han også embedet som universitetsmusikkdirektør. Flere av hans elever ble komponister, blant andre Johann David Heinichen og Christoph Graupner.
Kuhnau snakket flytende fransk og italiensk, og oversatte fra hebraisk, gresk og latin. I tillegg til å komponere, arbeidet han som advokat, skrev skjønnlitteratur og og fagbøker Kuhnaus mangesidige og betydelige personlighet gjorde et sterkt inntrykk på hans samtidige, og samtidige musikere anså ham for å være et universalgeni. Johan Adlung skriver om ham: «Jeg vet ikke om han brakte meste ære over tonekunstnernes rekker eller [over] de andre lærde. Hans lærdom omfattet teologi, jus, retorikk, dikterkunst, matematikk, fremmedspråk og musikk.»
Han skrev musikerromaner helt i Christian Weises stil – de regnes som skoleeksempler på opplysningstidens realistiske framstillingsmåte.

Musikk

Kuhnau var særlig kjent for sine komposisjoner for klaverinstrumenter. Musicalische Vorstellung einiger biblischer Historien for cembalo, som delvis også egner seg for orgel, anses som tidlige eksempler på programmusikk. Den betydelige Neue Clavierübung påvirket Johann Sebastian Bach.
I kirkemusikken var Kuhnau mindre innovativ, her står tonespråket nærmere sent 1600-tallet enn 1700-tallet.
I senere år har det blitt antydet at Kuhnau kan ha skrevet julekantaten Uns ist ein Kind geboren, som tidligere ble tilskrevet Bach (BWV 142), noe som har ført til at den blir mindre framført enn før.
Jean-Loup Temporal

Begynnelsen

Fra 1946 til 1950 arbeidet Jean-Loup Temporal sammen med Gaston Baty, som var en av samtidens mest kjente dukketeaterkunstnere ved siden av Jean-Loups egen far.

Compagnie de marionnettes Jean-Loup Temporal

I 1949 opprettet han figurteaterkompaniet «Compagnie de marionnettes Jean-Loup Temporal». I løpet av de 25 årene under hans ledelse skapte kompaniet over 20 produksjoner som ble oversatt til en rekke språk og satt opp på scener over hele verden. I 1974 måtte kompaniet nedlegges fordi økonomien ikke lenger tillot å lønne staben på tolv personer. I stedet etablerte Jean-Loup Temporal «l'Atelier 75» i Gaston Batys gamle atelier på Montparnasse i Paris, for å finne frem til og sette opp på scenen dramatikk særskilt skrevet for dukketeater/figurteater.

UNIMA

I 1960 ble han valgt til visepresident i det internasjonale UNIMA, og ble oppfordret til å etablere en fransk avdeling av organisasjonen. UNIMA France så dagens lys i 1961, og ble ledet av Temporal fra 1965 til 1967.

Kunstnerisk virke i Norge

Jean-Loup Temporal ble også invitert til å utøve sin kunst i Norge. I (årstall) regisserte han to produksjoner på Det Norske Teatret; først Autobommen og deretter Kom sol, kom regn. Temporal hadde skrevet manus til begge stykkene, og var også ansvarlig for scenografien i disse produksjonene.
Topkapipalasset

Topkapipalasset (Topkapı Sarayı, ordrett «kanonportpalasset» på tyrkisk) er et palass i Istanbul i Tyrkia. Det ligger midt i byen på Seraljneset mellom Det gyldne horn og Marmarahavet.

Beskrivelse

Palasset var de osmanske sultanenes residens og deres rikes administrative sentrum fra 1465 til 1853. Byggingen ble innledet i 1459 på ordre fra sultan Mehmet II, og den opprinnelige delen av palasset stod klart omkring år 1465. Senere sultaner har så påbygd palasset suksessivt og ved slutten av 1500-tallet hadde det vokst til sin nåværende størrelse. Palasset er et omfattende kompleks av bygninger med flere sammenlenkede gårdsplasser. Palasset fungerte som en by i byen med opp til 4000 personer. Her var moské, bakeri, sykehus, myntverk, hager og et stort harem. Dets sammenlagte areal var rundt 700 000 m². 
I år 1853 ble det oppgitt som dynastiets residens til fordel for det mer moderne Dolmabahçepalasset. 
Topkapipalasset ble i 1924 omgjort til museum på ordre fra president Kemal Atatürk. Inne i relikvierommet i palasset oppbevares en rekke relikvier som sies å komme fra profeten Muhammed. Blant disse er en kappe, et sverd, deler av profetens skjegg, en tann og et avtrykk fra hans fot. Verdt å besøke er også Topkapipalassets harem.
Den 59. Golden Globe-utdelingen

Vinnere

Cecil B. DeMille Award: Harrison Ford
Beste film – drama: Et vakkert sinn
Beste kvinnelige skuespiller i film – drama: Sissy Spacek – In the Bedroom
Beste mannlige skuespiller i film – drama: Russell Crowe – Et vakkert sinn
Beste film – musikal eller komedie: Moulin Rouge!
Beste kvinnelige skuespiller i film – musikal eller komedie: Nicole Kidman – Moulin Rouge!
Beste mannlige skuespiller i film – musikal eller komedie: Gene Hackman – The Royal Tenenbaums
Beste kvinnelige birolle i film: Jennifer Connelly – Et vakkert sinn
Beste mannlige birolle i film: Jim Broadbent – Iris
Beste fremmedspråklig film: No Man's Land (Bosnia)
Beste regi: Robert Altman – Gosford Park
Beste manus: Et vakkert sinn
Beste filmmusikk: Moulin Rouge!
Beste filmlåt: «Until...» – Kate & Leopold (Sting)
Beste TV-serie – drama: Six Feet Under
Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – drama: Jennifer Garner – Alias
Beste mannlige skuespiller i TV-serie – drama: Kiefer Sutherland – 24
Beste TV-serie – musikal eller komedie: Sex og Singelliv
Beste kvinnelige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie: Sarah Jessica Parker – Sex og Singelliv
Beste mannlige skuespiller i TV-serie – musikal eller komedie: Charlie Sheen – Spin City
Beste miniserie eller TV-film: Krigens brorskap
Beste kvinnelige skuespiller i miniserie eller TV-film: Judy Davis – Life With Judy Garland: Me And My Shadows
Beste mannlige skuespiller i mini-serie eller TV-film: James Franco – James Dean
Beste kvinnelige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film: Rachel Griffiths – Six Feet Under
Beste mannlige birolle i en TV-serie, miniserie eller TV-film: Stanley Tucci – Conspiracy
Miss Golden Globe 2002: Haley Giraldo
Alopena

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Aruøyene.
Når katastrofen inntreffer

Når katastrofen inntreffer (orig: Seconds From Disaster) er en britisk-amerikansk dokumentarserie som gikk på National Geographic Channel fra 2004 til 2007 og fra 2011 til 2012. Serien tok for seg forskjellige katastrofer, ofte menneskeskapte, men også en del naturkatastrofer. ProDarlow Smithson var seriens produsent, mens Ashton Smith var programleder og forteller.
I programmene presenteres ulykken, og årsaken til ulykken. Dokumentaren benytter seg av datasimuleringer for å fremstille hendelsesforløpet. Et gjennomgående tema som nevnes i alle program er at «Katastrofer skjer ikke sånn uten videre, de kommer av en kjede med kritiske hendelser». Programmet førsøker også å gi ulykken et menneskelig ansikt med en del intervjuer av overlevende, vitner eller pårørende.
Bykampen

Konsept

Bykampen var verdens første TV-program med sanntids tele-stemming. Selskapet Teletopia Interactive hadde utviklet en videografikk-enhet som ble utplassert i sendbussen til TV 2, som var koblet direkte til Teletopias telesentral via ISDN-linje levert av Telenor. Systemet genererte videografikk (søylediagram osv) i sanntid, basert på antall telefonsamtaler til tele-stemmingssystemene i øyeblikket. Programlederen "hauset opp" stemningen aktivt, ved å vise til at "Nå er det (så og så mange) som holder med Stavanger, må må dere vise hva dere er gode for!!!".
Kinolin

Kinolin, 1-azanaftalen, 1-benzazin eller benzo[b]pyridin, er en heterosyklisk aromatisk organisk forbindelse med formelen C₉H₇N. Det er en fargeløs hygroskopisk væske med sterk lukt. Ved eksponering for lys blir den med tiden først gul og så brun. Kinolin er bare delvis løselig i kaldt vann men løses lett i varmt vann og de fleste organiske løsningsmidler.
Kinolin har LD50 på flere hundre milligram per kilogram.
Torsen

Torsen er en ren mekanisk differensialteknologi for bruk i biler og andre kjøretøyer. Torsen er oppfunnet og patentert av det amerikanske selskapet Gleason Corporation. En Torsen-differensial fordeler kraften trinnløst og kontinuerlig mellom de aksler eller hjulpar den betjener.
Torsen-teknologien ble først brukt i militære kjøretøyer av merket Hummer fra 1983. Fra 1986 tok Audi i bruk Torsen-differensial i sine Quattro-modeller. Betegnelsen Torsen er et akronym laget av «Torque Sensing» (momentfølende).
Ambjörby

Ambjörby er et tettsted i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 227 innbyggere.
Abd ar-Rahman Swar ad-Dahab

Biografi

al-Dahab ble utnevnt til stabssjef av president Gaafar Nimeiry. Deretter ble han forsvarsminister og øverstkommanderende for de sudanske væpnede styrkene i 1984. I april 1985 tok han over makten ved statskupp, men ga fra seg makten etter litt over ett år i presidentembetet.
Ancitini

Utseende

Nokså små (ca. 10 millimeter), svarte trebukker, kroppen med flekker av lyse skjell.

Levevis

Larvene lever i døde grener av akasier.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Australia.
Safri Duo

Safri Duo er en dansk duo bestående av Morten Friis og Uffe Savery.
Duoens kjennetegn er at de blander slagverkinstrumenter med electronica.

Utgivelser

Singlen «Played-A-Live» (komponert sammen med produsent Michael Parsberg) ble en stor suksess da den ble utgitt i 2000. Denne singelen solgte hele 700 000 eksemplarer i Europa og lå 19 uker på danske hitlister. Året etter kom albumet Episode II, deretter fulgte Episode II - The Remix Edition med en ny versjon av Michael McDonalds Sweet Freedom (Rod Temperton). I 2003 kom singelen «Fallin' High» fra duoen, og det etterfølgende albumet het 3.0. I 2004 ble 3.5 utgitt, dette albumet var en 2 diskutgave av 3.0, her ble også singlene «Rise (Leave Me Alone)», «All The People In The World», «Ritmo De La Noche» og «Knock on Wood» (alle med Clark Anderson på vokal) lagt til. Bonus-CD-en inneholder en Safri Duo-medley, 2 forlengede versjoner av «Ritmo De La Noche» og «Rise (Leave Me Alone)» + 7 remikser.
Deres nyeste album heter Origins og ble ut gitt 17 november 2008. Deres nyeste singel heter «Helele» (feat. Velile) og er den offisielle VM-låta til den tyske TV-kanalen RTL.
21. juni 2010 ble det utgitt et Greatest Hits-album med låter fra Episode II, 3.0 og Origins, inkludert singelen «Helele»
Spypose

Spypose er en pose som passasjerer på fly og båt kan bruke hvis de må kaste opp under turen.
Maskinkanon

Maskinkanon er en kanon med kaliber 20 mm eller større som kan avgi automatisk ild med granater i stedet for vanlige prosjektiler.

Skillet på maskinkanoner og maskingevær

I henhold til Genèvekonvensjonene er det ikke lov å bruke ekspanderende ammunisjon. Dette dekker også granater. Granatammunisjon var imidlertid allerede etablert til kanoner, slik at våpen som ble konstruert for å skyte slik ammunisjon ble klassifisert som kanoner til bruk mot stridsmateriell (kjøretøyer, forsvarsanlegg), mens maskingeværer til bruk mot soldater ikke hadde ekspanderende ammunisjon. I praksis går dette skillet ved omkring 20 mm kaliber, selv om det finnes automatvåpen med større kaliber som skyter ammunisjon uten sprengsats (se for eksempel pilammunisjon) og det finnes ammunisjon helt ned i vanlig riflekalibre som har sprengladning, slik som den britiske de Wilde-ammunsijonen i .303 British brukt i RAFs maskingevær og de tyske B-patronen i 7,92 Mauser som ble brukt av skarpskyttere på slutten av krigen. Den norskproduserte multi purpose ammunisjonen til 12,7 mm mitraljøser er med på å viske ut forskjellen, slik at skillet i dag i praksis er avgjort av kaliber, ikke ammunisjonstype.

Virkemåte

Ammunisjonen til maskinkanon er normalt granater, med en tennsats og et sprenglegeme. Virkningen er derved større enn for tunge maskingevær, som vanligvis skyter helmantlet blyammunisjon. Maskinkanoner ble vanlige rundt andre verdenskrig, og brukes vanligvis i fly, på skip og på stormpanservogner. De brukes mot fly, infanteri og lettpansret kjøretøy eller fartøyer. Ekstremt hurtigskytende maskinkanoner har en gatlingmekansime og kalles roterende kanoner.
Vanlige kalibre for maskinkanoner er 20, 23, 25, 30 og 40 mm.
Det norske Forsvaret bruker 20 mm maskinkanon på stormpanservognen NM135, jagerflyet F-16 og som luftvern. 30 mm brukes på stormpanservognen CV9030N og 40 mm som luftvern.
LaMia Flight 2933

Flyet

Flyet var av typen Avro RJ85 (British Aerospace 146) fra LaMia Airlines. Det ble bygget i 1999 og var dermed snaut 18 år da ulykken inntraff. Det var registrert CP-2933, med serienummer E2348. Maskinen hadde fire Lycoming LF507-1F motorer. Det hadde tidligere fløyet for andre flyselskaper, også chartret. En periode fra 2010 til 2013 sto det i opplag.
Boulevard Ney

Boulevard Ney er en boulevard i 18. arrondissement i Paris. Den er et ledd i kjeden av parisiske ytre boulevarder oppkalt etter franske marskalker («boulevards des Maréchaux»).

Beskrivelse

Boulevard Ney begynner fra rue d'Aubervilliers, og løper ved porte de la Chapelle, så porte des Poissonniers, så porte de Clignancourt og så porte de Montmartre, og slutter ved avenue de Saint-Ouen og porte de Saint-Ouen, der den avløses av boulevard Bessières. Den har en lengde på 3000 meter og en bredde på mellom 25 og 40 meter. Den fører gjennom de parisiske bykvarterer Chapelle, Clignancourt, Goutte d'Or og Grandes-Carrières.

Navnet

Boulevarden har sitt navn etter keiserrikets marskalk Michel Ney (1769-1815), duc d'Elchingen, prince de la Moskova, maréchal de France.