David Bronstein

Unge år

David Bronstein ble født i en jødisk familie i Bila Tserkva nær Kiev i Ukraina. Her opplevde han at faren i desember 1937 under Stalins utrenskninger ble arrestert ut fra grunnløse anklager og satt i fangeleir, Gulag. Først i februar 1944 ble faren satt fri, og da med ødelagt helse.
David Bronstein lærte å spille sjakk av bestefaren da han var 6 år. Han viste tidlig talent for sjakk, og kom under kyndig trening i Kiev hos internasjonal mester i sjakk Aleksander Konstantinopolskij. Han ble nummer to i bymesterskapet i Kiev da han var bare 15, og oppnådde den sovjetiske mestertittelen da han var 16 for andreplassen i det ukrainske mesterskapet i 1940, etter Isaak Boleslavskij, som han senere ble en god venn med. (Og i 1984 giftet han seg med Boleslavskijs datter, Tatjana).

Sjakkarriere

Mot slutten av den andre verdenskrigen ble det mulig å spille sjakk igjen, og Bronstein vant mot sovjetmesteren Mikhail Botvinnik i Sovjetmesterskapet i sjakk i 1944. I Sovjetmesterskapet for 1945 ble Bronstein nummer 3, og viste i årene deretter at han hørte til i den sovjetiske sjakkeliten. Han vant begge partiene sine på 10. bord i radiosjakklandskampen mot USA i 1945, og bidrog således til at Sovjetunionen vant landskampen.
Den første internasjonale suksessen kom i intersoneturneringen i Saltsjöbaden i 1948. Han vant turneringen klart, med 13,5 poeng på 19 partier, ett poeng foran nestemann. Han var dermed kvalifisert til kandidatturneringen i Budapest i 1950. I kandidatturneringen delte han førsteplassen med Isaak Boleslavskij. Bronstein vant deretter en tvekamp mot Boleslavskij i Moskva, om retten til å spille VM-kamp mot verdensmesteren Botvinnik i 1951.
Etter tittelmatchen i 1951, som han altså var svært nær ved å vinne, kom Bronstein aldri til å spille flere VM-matcher. Han hørte til en liten gruppe av svært sterke spillere som var nær ved å bli verdensmester i sjakk, men aldri ble det, slik som også Paul Keres og Viktor Kortsjnoj.
Bronstein fikk førsteplasser i mange turneringer. To av de sterkeste er Sovjetmesterskapet i sjakk i 1948 – som han vant sammen med Alexander Kotov og 1949 – som han vant sammen med Vasilij Smyslov. Han vant Moskva-mesterskapet 6 ganger. Han spilte for Sovjetunionen ved sjakkolympiadene (lag-VM i sjakk) i 1952, 1954, 1956 og 1958. Alle gangene vant Sovjetunionen lag-gullet, og alle gangene fikk Bronstein medalje for prestasjonen sin på det bordet han spilte.
Verdenssjakkforbundet FIDE utnevnte David Bronstein til «Internasjonal stormester i sjakk» i 1950, som én av de 27 første. Han var da den yngste stormesteren i verden.

Sjakkskribent

Som sjakkskribent skrev David Bronstein både flere bøker og mange artikler. Han er kanskje mest kjent for turneringsboken fra kandidatturneringen i Zürich i 1953, i engelsk utgave Zurich International Chess Tournament 1953, og som medforfatter til The Sorcerer's Apprentice fra 1995, «Trollmannens læregutt». Begge bøkene er regnet som høydepunkter i sjakklitteraturen, underholdende og velskrevne bøker der Bronstein forklarer ideene bak trekkene, i stedet for å bruke uforholdsmessig mye plass på dyptpløyende analyser av varianter som aldri ble spilt.

Bidrag til sjakkteori

I sjakkåpninger (åpningsteori) bidro Bronstein særlig når det gjaldt å endre vurderingen av kongeindisk fra å være regnet som en tvilsom åpning til å være et moderne, pålitelig forsvar. Dette går også fram av bidraget hans i boka Bronstein on the King's Indian («Bronstein om kongeindisk») fra 1999.