google/wiki40b huggingface dataset:
Elina Hundere Hermansen

Elina Hundere Hermansen (født 1864 i Sogndal, død 26. juli 1957 i Moss) var datter av Herman Hundere, den første presten i Frikirken i Moss.

Bakgrunn

Fru Hermansen ble født i Sogndal i 1864, men fikk sin oppvekst i Holmestrand. Som ung dame kom hun til Moss som lærerinne og giftet seg med agent Ludvik Hermansen. Det var ialt 8 barn i ekteskapet. Hennes far var en av stifterne av Frikirken i Moss, og fru Hermansen kom tidlig med som et interessert og aktivt medlem. Det Hvite Bånd nøt også godt av hennes aktivitet, hun var med og stiftet denne forening som hold til på Vårli, Jeløya i Moss, og var en av dets ledende krefter i mange år. På foreningens vegne foretok hun mange reiser i de nordiske land, og var også redaktør av bladet «Hvite Bånd». I tillegg til dette var hun med i bystyret og forskjellige kommunale komiteer.
Hennes store hobby utenom hjem og foreningsliv var malerkunsten. I sine yngre dager gikk hun på Kunstakademiet i København og i sin Holmestrand-tid var hun elev av Harriet Backer.

Humør

Fru Hermansen var kjent for sitt strålende humør, og for all virksomhet hun utøvde på så mange områder. Hun var i sannhet et overskuddsmenneske som hadde lært å se livets lyse sider, og i så måte var hun til stor hjelp for mange andre.

Død

Hermansen døde 26. juli 1957, 93 ½ år gammel. 
Hennes mann døde 26 år før henne, og fru Hermansen bodde under krigen hos en av sine sønner og deretter i noen år hos sine døtre, inntil hun de siste 7 årene av sitt liv bodde på Det Petersonske Gamlehjem på Rosnes, Jeløya i Moss.
Institutt for historiske studier (NTNU)

Institutt for historiske studier hører til Det humanistiske fakultet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Instituttet er lokalisert på Dragvoll i Trondheim, og driver undervisning og forskning innenfor fagene historie, arkeologi, klassiske fag, europastudier og kulturminneforvaltning.
Instituttets navn stammer fra 2013, da Det humanistiske fakultet endret instituttstrukturen, og arkeologi (inngikk i Institutt for arkeologi og religionsvitenskap) ble slått sammen med Institutt for historie og klassiske fag.
Som en følge av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Sør-Trøndelag, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik) og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund), er det til dels store endringer i institutt- og fakultetsstrukturen ved NTNU fra 1. januar 2017. Dette berører i liten grad Institutt for historiske studier, som videreføres uten større endringer.
I tillegg til de fast vitenskapelig ansatte, har instituttet et stort antall doktorgradsstipendiater, post doc-forskere og oppdragshistorikere.
Førsteamanuensis Tor Einar Fagerland var instituttleder fra 2013 til 2018.
Volleyball under Panamerikanske leker 1971

Volleyball under Panamerikanske leker 1971. Volleyball var en av flere sporter under de sjette Panamerikanske leker som ble arrangert i Cali i Colombia fra 30. juli til 13. august 1971. Det var en turnering for menn og en for damer, Cuba vant begge.
Hardanger Arbeiderblad

Fulgte NKP

I november samme året skjedde også den store splittelsen i Arbeiderpartiet. Ved bruddet fulgte både partiet i Odda og avisen Norges Kommunistiske Parti, og industristedet på Vestlandet ble et av de stedene NKP sto sterkest i landet. Partiet hadde i mange år både flertall i de fleste lokale fagforeningene, et dominerende Hardanger Arbeiderblad som talerør og styring med det viktige Folkets Hus i Odda. Avisen ble først utgitt en gang i uka, men trappet sent på året 1927 opp til to utgivelser ukentlig
Arbeiderpartiet slet lenge for å bygge seg opp i bygda. Først i 1929 klarte de å utfordre NKPs tilnærmede «informasjonsmonopol». Det gjorde de i første omgang ved å etablere egen «Odda-side» i AP-avisen Bergens Arbeiderblad.
I august 1940 forbød tyskerne NKP og stanset partiets aviser. Siste utgave av Hardanger Arbeiderblad før forbudet kom 14. august 1940. Odda og Tyssedal Faglige Utvalg forsøkte deretter å få ut en lokal avis. Den kom under tittelen Hardanger Folkeblad med ujevne mellomrom fram til juni 1941, før den også ble stoppet.
Sus og dus på by'n

Handling

Hovedpersonene i historien er Slegga, Reven og Nelly. Slegga er stor og sterk, snill og kanskje litt dum. Reven er en helt annen type. Han er smart og en dreven småkriminell. Nelly befinner seg også på feil side av loven, men har hjertet på rett sted. Trekløveret går ut og inn av fengsel, men finner sammen når de alle er på frifot. Filmens tre sekvenser beskriver fengselsfuglenes handlinger og omgangskrets i Oslos underverden.
Den russisk-svenske krig (1741–1743)

Forløp

Sverige erklærte Russland krig den 8. august 1741 med 8 000 svenske og finske soldater ved den russiske grensen, nær Villmanstrand og Fredrikshamn. Målsettingen var å true den russiske hovedstaden St. Petersburg og siden utløse et statskupp. Kuppet var planlagt av franske og svenske diplomater, og planen var å styrte Anna Leopoldovna, som var vennlig innstilt mot Østerrike. Kuppet ble gjennomført i desember, men den nye tsarinnen Elisabeth av Russland brøt det angivelige løftet sitt om å overføre landområdene tilbake og holdt dermed frem krigen.
Trusselen mot den russiske hovedstaden foregikk til 3. september da rundt 20 000 russiske soldater under ledelse av feltmarskalk Peter von Lacy avanserte fra Viborg mot Villmanstrand hvor han slo den svenske hærføreren Carl Henrik Wrangel. I juni 1742 hadde den 35 000 mann sterke russiske arméen lyktes å tvinge 17 000 svensker bort fra Fredrikshamn. Lewenhaupts posisjon ble deretter tvunget tilbake til Helsingfors.
I august gikk Lacy inn i Borgå og Nyslott hvor han omringet den svenske hæren nær Helsingfors. Den 19. august Lewenhaupt og Buddenbrock ordre om å komme seg tilbake til Stockholm. Hærledelsen ble så overført til oberst Jean Louis Bousquet, og han undertegnet kapitulasjonen den 24. august. Den russiske hæren erobret senere hele Finland i det som er blitt kalt den lille ufreden.
Etter at den russiske hæren hadde tatt Åbo kom Aleksander Rumjantsev og Erik Mattias von Nolcken sammen for å diskutere et fredsforslag. Tsarinnen kom med lovnader om å forlate Finland på vilkår av at Adolf Fredrik, som da hadde slekt inngift i tsarfamilien, skulle utnevnes til tronarving. Hattarene gikk med på forslaget i håp om at Adolf Fredrik skulle få bedre fredsvilkår fra tsarinnen.
Mens fredsforhandlingane dro ut ødela den russiske flåten en svensk flotilje nær Korpo. Lacy fulgte opp seieren med å seile fra Kronstadt og gjorde et angrep på mot det svenske fastlandet, noe han hadde erfaring med fra den store nordiske krigen. Da flåten hans nærmet seg Umeå i 1743 kom omsider nyhetene om freden i Åbo som gjorde slutt på krigen.

Konsekvenser

I freden i Åbo ble Sverige tvunget til å avstå ytterligere en landremse av Finland til Russland, og dermed gå ytterligere et steg ned fra Sveriges tidligere stormaktsstatus. Sverige fikk nå en enda vanskeligere grense å forsvare mot øst, noe som skulle vise seg å bli skjebnesvangert 65 år senere. Charles Emil Lewenhaupt ble for øvrig henrettet som følge av dårlig opptreden og ledelse under felttoget.
Dansk sportsponni

Sportsponni er en norsk betegnelse for foredlede ponnier avlet for ridning og konkurransebruk. Slike rideponnier har blitt utviklet gjennom mange år i Storbritannia. Gjennom flere generasjoner har de beste egenskapene blitt tatt vare på og resultatet er en vakker, edel ponni med et godt, funksjonelt eksteriør, gode bevegelser og et godt lynne. Grunnlaget i sportsponniavlen er stort sett Welsh krysset med Engelsk Fullblod (xx) og Fullblodsaraber (ox). Dartmoor har også vært brukt.
Sportsponni er ingen egentlig rase, men en type ponni der målet er å avle en ponni som kan hevde seg i konkurransesammenheng, spesielt i sprang, dressur og feltritt
Kalundborg

Etymologi

Navnet Kalundborg kjennes fra 1199 som Kalendeburc, fra 1231 som Kalundæburgh. Bynavnet består av tre ledd: ka – lund – borg; kaa er det gamle navnet for en kaie. Lund viser til en liten skog som må ha ligget på stedet og borg viser til byens første befestning Vestre Forborg. Navnet betyr dermed Borgen ved den lille skogen, hvor det lever kaier".

Historie

Som byens grunnlegger regnes Esbern Snare. Omkring 1170 anla han en borg, (Vestre Forborg), ved fiskerlandsbyen Cordale og naturhavnen bak Gisseløre – Hærvig, som var hjemsted for en del av leidangen. Restene av borgen kan sees i ruinparken vest for Vor Frue kirke og Kalundborg og Omegns Museum. Esbern Snares datter, frøken Cæcilie, avsto borgen til kongehuset, som hadde borgen til 1664, da den blev solgt sammen med Lerchenborg til Gabriel Marselis.
På slutten av 1200-tallet ble byen befestet mot øst, og under Valdemar Atterdag ble befestningen ytterligere forsterket, da Kalundborg slott ble bygget, og bymuren forsterket.
I perioden 1350-1560 holdt skiftende konger danehoff, stendermøter og riksråd i byen. Deler av statsadministrasjonen var samlet her, riksarkivet ble oppbevart i Folen (tårnet) på Kalundborg slott.
Kalundborg fikk kjøpstadsrettigheter før 1270 og disse ble bekreftet av kong Hans i 1485.
Dronning Dorothea av Brandenburg levde sine siste år i Kalundborg, hvor hun hadde enkesete, og hvor hun døde den 10. november 1495.

Næringsliv

Frem til midten av 1800-tallet hadde Kalundborg handel, håndverk, skipsfart og utskiping av korn til Norge, Holstein og Storbritannia som sine viktigste næringsveier. Etter at jernbanen kom medførte det en endring og et oppsving i næringslivet.
Det finnes flere store virksomheter i byen i dag, blant annet Asnæsverket som er en del av DONG Energy, gipsplatefabrikken Gyproc, Kalundborg havn, Statoil Refining Denmark Raffinaderiet og Novo Nordisk.
De største virksomhetene i byen er med i et miljøsamarbeide – industriell symbiose.
Tidligere var også motorfabrikken Bukh, Carmen Curlers, Dansk Svovlsyre- og Superphosphatfabrik og Kalundborg Skibsværft betydelige virksomheter i Kalundborg.
Een pige og 39 sømænd

Handling

Den nyutdannede telegrafistinne Else Jensen (Birgit Sadolin) får hyre på et skip, men hverken kapteinen (Axel Strøbye) eller mannskapet bryr seg om å ha kvinner ombord. Jensen ankommer skipet med et god porsjon selvtillit og optimisme, men 
hun får den dårligst mulige start på sin karrière og begår alle tenkelige feil.
Cordemais kraftverk

Cordemais kraftverk er et kombinert kullkraftverk og varmekraftverk i departementet Loire-Atlantique i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 3185 MW fordelt på 8 blokker / turbiner. Operatør er Electricite de France. 
Anlegget ble utbygd i årene 1970–1984. Brenselstypen er opprinnelig kull, men anlegget har blitt ombygd til også å fyres med tungolje (2 x 700 MW), og hovedkokeren har fått kalkbasert rensefilter som avgir gips som biprodukt. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 811 000 tonn.
Frøland kraftverk

Historie

Frøland kraftverk var Bergen Elektricitetsverks første vannkraftverk. Rettighetene til Samnangervassdraget ble kjøpt opp i 1889. 28. juni 1909 vedtok et enstemmig Bergen Bystyre utbyggingen av vassdraget. Den 16. februar 1912 startet den første turbinen, og 9. mars leverte kraftverket for første gangen strøm til Bergen. Fjernledningene gikk 35 kilometer mellom Samnanger og Bergen gikk via Aldal, Ådland, Hisdal, Trengereidfjorden til Minde stasjon og Solheim sekundærstasjon. Ved Solheim sekundærstasjon ble vekselstrømmen omformet til likestrøm, og spenningen nedtransformert fra 40 kV til byens fordelingsnett på 7,5 kV.
Frøland kraftstasjon er tegnet av arkitekt Sigurd Lunde og den monumentale, katedralaktige kraftstsjonen ble oppført i pusset mur med detaljer i huggen stein. Sigurd Lunde tegnet samtidig også Solheim sekundærstasjon i Bergen. 
Frøland var fullt utbygget med 6 aggregat i 1921. I 1962 ble de aggregat 1-4 erstattet av to større aggregat, hver med en ytelse på 11,5 MVA.

Anlegg

Nedslagsfeltet er på 99 km² og tilsiget er på 311 mill. m³. Inntaksmagasinet er Fiskevatn og kraftverket utnytter en fallhøyde på 151 meter. Kraftstasjonen forsynes via trykkrør som går opp fjellsiden bak kraftstasjonen samt en 1950 meter lang tunnel fra inntaksmagasinet. Vannet brukes også av en mindre kraftstasjon lavere i vassdraget - Safa-Samnanger kraftverk.
I kraftstasjonen er det i dag installert tre francisturbiner med ytelse på 23 MVA, inkludert aggregat 3 fra 1920, som har en ytelse på 6 MVA og driftes kun ved flom. Den eldste maskinen i bruk er en magnetiseringsmaskin, en likestrømsgenerator som leverer strøm til det eldste aggregatet. Aggregat 4 (opprinnelig Aggregat 6) fra 1920 er på 6 MVA ble tatt ut av drift i 1990.
Midlere årsproduksjon er på 138 GWh.

Rehabilitering av Frøland kraftverk

BKK produksjon AS har tidligere planlagt å bygge et nytt kraftverk i Aldal som skal utnytte hele fallet mellom Grønsdalsvatnet i Samnangervassdraget og Samnangerfjorden. I et middels år skulle Aldal kraftverk produsere rundt 222 GWh, noe som ville være en produksjonsøkning på 80 GWh sammenlignet med dagens. Frøland kraftverk skulle i denne planen brukes som et småkraftverk der et av de gjenværende aggregatene skulle produsere rundt 11 GWh. Dette alternativet ble skrinlagt til fordel for en oppgradering av eksisterende anlegg, bl.a. med etablering av nytt aggregat.
Rehabiliteringen var ferdig i slutten av 2018. Innstallert effekt er nå 24,9 MW. Årsproduksjon er på 153 GWh.
Foulsham

Historie

Landsbyens navn er avledet fra sham (som i home, «hjem») og foul i betydning «fugl». Foulsham ble omtalt Domesday Book for 1085.
Under den andre verdenskrig var basen RAF Foulsham vertskap for No. 100 Group RAF, en spesialenhet under RAF Bomber Command som drev elektronisk krigføring.
Stedet fikk en del oppmerksomhet i 1990-årene for sin overdådige julebelysning. Dette førte til så mange besøkende at det ble kaos på veien, og lysene måtte fjernes.
Kastrup fort

Kastrup fort (opprinnelig Kastrup batteri) er et område som ligger på Amager og som tidligere var en del av Københavns befestning.
Området er ca. 4 hektar stort og omgitt av en 25-60 m bred vollgrav som er 2-3 m dyp. På den andre siden av Amager Strandvej ligger Amager Strandpark. Kastrup fort ble bygget i 1886-1887 og ble overtatt av Københavns kommune i 1925. 
Området åpnet som folkepark i 1933 etter en omarbeiding ved stadsgartner Valdemar Fabricius Hansen.
Kastrup fort ble benyttet av tyskerne under annen verdenskrig.
Området ble fredet i 1969.
Studentersamfundets Interne Teater

Studentersamfundets Interne Teater (SIT, utt. «essite», også kjent som Samfundets Interne Teater, Samfundsteateret eller Studentersamfundets Teater, ofte feilaktig omskrevet som Studentenes Interne Teater) er en studentteatergruppe tilknyttet Studentersamfundet i Trondhjem som kunstnerisk gjeng. SIT ble stiftet på Samfundsmøte 3. desember 1910, og er således Trondheims eldste eksisterende teater. Første premiere var i 1911, mens første revy ble satt opp i 1912. Dette gjør SIT til innehaver av Norges lengste revytradisjon, i dag manifestert gjennom UKErevyen. SIT drives i dag av rundt 70 frivillige studenter med to års bindingstid, fordelt på undergruppene Kostyme, Kulisse og Skuespiller. SIT har siden 1913 en orden, Den Gyldne Kat. Denne deles ut annenhvert år etter UKA til dem som har gjort en særlig stor innsats for gruppen.

Daglig drift og oppgaver

SITs drift kan deles i to kategorier: UKEsemester og vanlig semester. Vanligvis setter SIT opp to forestillinger hvert semester, i tillegg til at undergruppen Kunst Under Press (KUP) utfører underholdningsinnslag på Samfundsmøter og på bestilling. En typisk oppsetning har gjerne ti forestillinger og spilles på én av Samfundets scener, vanligvis Knaus eller Klubben. Kun for større produksjoner brukes Storsalen. Hvert fjerde semester kommer UKA, og SIT får ansvaret for å sette opp teater under den tre uker lange kulturfestivalen, deriblant hjertet i UKA, UKErevyen. Formelt har SIT kun én oppgave overfor Studentersamfundet i Trondhjem; å skrive og sette opp UKErevyen. Likevel har SIT gradvis økt aktiviteten i forbindelse med UKA, og siden midten av 90-tallet har antallet samtidige teateroppsetninger vært fem. Under UKA-09 var disse UKErevyen, Barneteateret, Nattforestillingen, Radioteateret og Supperevyen.

Utgivelser

SIT har i samarbeid med Forsterkerkomitéen og i mange tilfeller Studentersamfundets Orkester gitt ut en rekke plater og kassetter, de aller fleste i forbindelse med UKA.

EP-er, LP-er, kassetter og CD-er

En tilnærmet komplett liste er oppført under Studentersamfundets plateselskap.
Tyfonen Mangkhut (Ompong)

Tyfonen Mangkhut (på Filippinene: Ompong) er en supertyfon som medio september 2018 huserer omkring Guam, Marshalløyene, Taiwan, Filippinene og Kina (Hongkong og Macau). Tyfonen bygde seg på et tidspunkt opp til en diameter på 900 km, hvorav øyet hadde en diameter på 125 km. Tyfonen hadde en middelvind på over 200 km/t. Tyfonen ble forventet og tidlig varslet slik at forberedelser kunne iverksettes. Den passerte over det nordlige Filippinene (fra Baggao i Cagayan i øst til Ilocos Norte i vest) og fortsatte retning vestlige Guangdong i Kina. Tyfonen svarte til en kategori 5-orkan på Saffir-Simpson-skalaen, 5 er den høyeste kategorien.  Omfattende evakueringer fant sted på Filippinene fra områder stormflod eller ras kunne påregnes.
Eksjö kommune

Kommunevåpenet

Blasonering: På sølv bunn en grønn eik.
Eiken kommer antagelig fra kommunenavnet og finnes på ett bevart seglavtrykk fra 1439. Våpenet ble offisielt først i 1949. Ved kommunedannelsen i 1971 fantes det to forskjellige våpen, dette for Eksjö stad, og et for Höreda landskommun. I 1974 lot kommunen registrere det gamle byvåpenet som kommunens våpen.
OPEC Fund for International Development

OPEC Fund for International Development (OFID) er en finansieringsinstitusjon for utviklingshjelp etablert i 1976 av Organisasjonen av oljeeksporterende land (OPEC). Fondet var opprinnelig tenkt å være midlertidig, men ble i 1980 en permanent organisasjon. OFID gir lån og økonomisk støtte til utviklingsland. Midler kanaliseres også gjennom andre internasjonale organisasjoner. Organisasjonen har hovedkontor i Wien.
OFIDs utviklingshjelp har prioritert land i Afrika sør for Sahara og ikke-arabiske land i Asia.
OPEC Fund for International Development har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.
Kristoffer Hagenes

Kristoffer Hagenes (født 9. mai 1990) er en norsk fotballdommer fra Åsane i Bergen. Han representerer Hovding IL og ble av Norges Fotballforbund satt opp til å dømme 1. divisjon fotball for herrer fra sesongen 2014. Hagenes debuterte som tippeligadommer i 2016 21. august i kampen mellom Start og Sogndal og er en del av eliteseriegruppen fra sesongen 2017. Fra sesongen 2018 er han internasjonal FIFA-Dommer etter innstilling fra Norges Fotballforbund.
Tidligere har Hagenes vært assistentdommer i 1.divisjon fra 2008 til 2010 og i Tippeligaen i sesongen 2011 og 2012.
Drototelus

Utseende

Middelsstore, lange og tynne trebukker. Antennene er lange og tynne, pronotum forholdsvis smalt og tilsmalnende forover.

Utbredelse

Gruppen er endemisk for New Zealand og finnes der bare på Nordøya.
Landsdelsserien 1956–57

Opp- og nedrykk

Ett lag fra hver av Østland-distriktene rykket direkte opp til Hovedserien 1957–58, mens ett lag fra Sørland/Vestland og ett lag fra Møre/Trøndelag rykket opp etter kvalik. Ett til tre lag fra hver avdeling rykket ned til 3. divisjon 1957-58.
Direkte opprykk: Eik og Raufoss
Opprykk via kvalik: Brann og Molde
Pseudalleucosma

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika (kjent fra Guinea, Mali, Burkina Faso, Den Den demokratiske republikken Kongo og Angola).
Viseguvernør for Man

Viseguvernør for Man (mansk Fo-chiannoort) er representanten for herren av Mann, for øyeblikket dronning Elizabeth II. Han har myndighet til å skjenke kongelig samtykke og er tiltalt som His Excellency – Deres eksellense. I nyere tid har guvernøren enten vært en pensjonert diplomat eller en senior militær offiser. Ingen person født på Man har noen gang vært utpekt til viseguvernør av Man, men manskfødte første deemstere (ex officio stedfortredende guvernører) har hatt rollen i overgang mellom myndighetsmakt mellom guvernører, og i tider når viseguvernør er i utlandet.
Den offisielle boligen til viseguvernøren er Government House i Governor's Road som ligger i Onchan, ikke langt fra hovedstaden Douglas.
Tidligere hadde viseguvernøren all juridisk, skattemessig og utøvende makt og ved år 1900 hadde mer makt over sitt rike enn noen annen leder i Det britiske samveldet. Imidlertid mistet han sin rolle som overhode av domstolene, som leder av regjeringen i 1961, som president av det lovgivende råd i 1980 og endelig som president av Tynwald i 1990. I dag er rollen til viseguvernøren i all hovedsak seremoniell, skjønt bestemt myndighet under Mans lovgivning faller fortsatt til guvernøren eller guvernørens råd (rådgivning og med godkjennelse av ministerrådet).

Forslag om å endre tittelen

I oktober 2005 søkte Tynwald om å endre tittelen av viseguvernør (Lieutenant Governor) til kronens kommissær (Crown Commissioner). Søknaden ble sendt til Justisministeriet (Storbritannia) for underkastelse av godkjenning av herren av Mann (Elisabeth II). Imidlertid etter mye offentlig misnøye forkastet Tynwald i april 2006 sitt eget forslag og trakk forespørselen tilbake. Tittelen som viseguvernøren vil derfor bestå.
Sinyang (Sør-Pyongan)

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby), ett rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 16 ri (landsby).
Erik I av Slesvig

Erik I av Slesvig (født ca. 1241, død 27. mai 1272) var hertug av Sønderjylland (Hertugdømmet Slesvig).
Erik var den nest eldste sønn av kong Abel av Danmark og arvet etter sin eldre bror Valdemar IIIs død i 1257 fordringen av lenet på hertugdømmet. Hans onkel, kong Kristoffer I av Danmark vil dog ikke gi det til ham. Etter at kongen i februar 1259 hadde brutt med stormennene ved å fengsle erkebiskop Jacob Erlandsen dro Erik til et møte med biskopen av Roskilde, Peder Bang, hos fyrst Jaromar II i Rügen. De dro sammen med en hær til Sjælland, og inntok København og beseiret kongens hær. I mellomtiden hadde Kristoffer I dratt til biskopen i Ribe, og her døde han brått under nattverden, antagelig forgiftet, den 29. mai 1259.
Etter kongens død fikk Erik hertugdømmet Slesvig i len i 1260, og året i forvegen hadde giftet seg med Jaromar IIs datter Margrethe. Fyrst Jaromar II selv døde i 1260 på et hærtokt i Skåne. I de kommende år og fram til 1266 var det enkedronningen Margarete Sambiria som var regjerende regent i Danmark. Hun fryktet nye angrep mot den danske tronen fra hertug Eriks side og besluttet å komme ham i forkjøpet. Hun angrep hertugdømmet, presset hertug Erik sørover over Dannevirke og leverte den 28. juni 1261 et hovedangrep på Lohede, mellom Sorgåen og Rendsborg. Her gikk hun imidlertid på et avgjørende nederlag. Både hun selv og sønnen Erik Klipping ble tatt til fange. Ved den endelige fred etter at kongen var satt fri på foråret 1264 ble det gitt store innrømmelser til hertugen, alt krongodset i Slesvig med Als i egen forlening mens hans yngre bror Abel Abelsøn fikk Langeland og slektsgodset på Fyn.
Erik arvet Gottorp av biskop Niels av Slesvig (død 1265) som også var blitt tatt til fange i 1261. På Gottorp oppførte han et fast tårn.
Hertug Erik døde 27. mai 1272. Hans hustru døde samme år. De etterlot seg to sønner, den senere hertug Valdemar IV av Slesvig og Erik (Langben) av Langeland, samt datteren Margrete (død ca. 1315).
Groupe Elyssa

Groupe Elyssa var et band fra Tunisia.
Bandet var aktivt mellom 1999 og 2004 og solgte 35 000 eksemplarer av debutalbumet. Den norske gitaristen Lyes Abid var med på alle innspillingene.
Genomisk preging

Genomisk preging (genomisk imprinting) er et epigenetisk fenomen der et gen vil uttrykkes ulikt avhengig av hvilken forelder allelet er arvet fra. Slike arveprosesser er uavhengige av klassisk mendelsk nedarving. Mekanismen består i at genet skrus av i eggcelle eller sædcelle ved metylering før befruktning, og at genet forblir avskrudd gjennom celledelingene etter befruktning. Siden allelet fra den ene forelderen dermed ikke gir noe genprodukt, vil kun allelet fra den andre forelderen bli uttrykt.
Genomisk preging er påvist hos planter, sopp og dyr. Hos menneske kan avvikende uttrykk av pregete gener gi opphav til en rekke sjeldne genetiske sykdommer, f.eks. Beckwith–Wiedemann syndrom, Silver–Russell syndrom, Angelman syndrom, Prader–Willi syndrom og Turners syndrom