google/wiki40b huggingface dataset:
Skulpturlandskap Nordland

Skulpturlandskap Nordland er en utendørs samling av skulpturer i Nordland. Den ble etablert i perioden 1992–98. Initiativtaker og leder av prosjektet var Kulturetaten i Nordland fylkeskommune. I samarbeid med en rekke kommuner i fylket bygget internasjonale kunstnere en skulptur i hver sin vertskommune.
Da prosjektet ble avsluttet i sin første fase var det bygget skulpturer i 32 kommuner i Nordland samt én skulptur i Troms. I dag er samlingen på 35 skulpturer; etter at prosjektet ble avslutt i 2009 og 2010 i Dønna og Rødøy. 
Prosjektets kurator var Maaretta Jaukkuri. Komponistene Kari Beate Tandberg og Karsten Brustad laget verket «Skulpturlandskap Nordland – en musikalsk dialog.»
Syltelabb

Syltelabb er, sammen med svineknoke, en tradisjonell norsk rett, som regel spist fra en tid etter høstslakt og til rundt juletider. Begge er først marinert i saltlake og deretter kokt. Labb og knoke er som navnene sier, rett og slett de mest kjøttfylte leddene på grisens føtter. 
Tidligere var det veldig vanlig å spise syltelabb, men nå er det mer kjent som en juledelikatesse for entusiaster. Syltelabb selges vanligvis ferdig kokt og saltet i blisterpakning, mens den før gjerne ble tatt opp av kokevannet hos slakteren og solgt i løs vekt. 
Syltelabb blir ofte spist alene som snaks, eller servert med rødbeter, sennep og ferskt brød eller med lefse eller flatbrød. I selskaper og lag blir syltelabb gjerne servert med juleøl, eller annet øl og sprit (som akevitt). Dette er fordi syltelabb er veldig salt mat. Surmelk i forskjellige varianter er for barn og andre som ikke vil ha alkohol.
I 2006 ble det arrangert VM i syltelabbspising i Brokelandsheia hvor komikeren Kristopher Schau deltok.
Sauropoder

Bygning og levevis

Sauropodene var stort sett bygget ganske likt, med lang hals og hode og en stor, romlig kropp. Kroppen var båret opp av fire søyleaktige ben. De fleste artene kunne reise seg på to, muligens i forbindelse med kamper om dominans eller for å forsvare seg, og noen hadde ekstra lange tommelkør på forbeina.
Alle sauropodene var over 8 meter lange når de var ferdig utvokst.
Bondebladet (avis)

Bondebladet var en avis utgitt i Voss og Bergen fra 1914 til 1935. Avisen var et organ for bønder på landsmål.
Første utgave kom ut i Voss 4. mars 1914 med undertittelen «Blad for jordbruk og bondesamskipnad». I juni 1915 gikk Vestlandsbonden inn i Bondebladet. Avisen kom først ut ukentlig, men i 1919 ble tilbudet utvidet til tre utgivelser i uken. I 1922 ble avisen dagsavis, og hovedkontoret ble flyttet fra Voss til Bergen. Samtidig ble avisen partiavis for det nystartede Senterpartiet og dekningsområdet utvidet til hele Vestlandet. Avisen fikk etterhvert problemer med å leve opp til den ambisiøse satsningen, og gikk inn 6. desember 1935.
Charibert II

Liv og virke

Det er ingen redegjørelse for når Charibert nøyaktig ble født, kun at han var «noen få år yngre» enn sin halvbror Dagobert I. Hans far Klotar hadde åpenbart flere hustruer, noe som ikke var uvanlig på denne tiden, og Charibert ble født av hans yngre hustru Sikilde.
Da hans far Klotar II, frankernes konge, døde i 629, etter et styre på førtifem år, fikk hans sønn Dagobert sjansen til å utøve som reell kongelig kontroll, skjønt han hadde formelt vært konge av Austrasia siden 623. Charibert forsøkte å kreve Neustria på bekostning av Dagobert. Charibert var representert av sin onkel Brodulf, bror til dronning Sikilde. Dagobert fikk Brodulf myrdet, og truet Charibert til å trekke seg tilbake til et lite delvis uavhengig område kjent som Aquitaine. Denne avtalen ble bekreftet da Charibert i 631 var gudfar for Dagoberts sønn Sigibert.
Chariberts rike inkluderte Toulouse, Cahors, Agen, Périgueux og Saintes som han la til sine områder i Gascogne. Charibert var gift med Gisela, datter av Amand, hersker av Gascogne. Hans styrker kuet motstanden til baskerne til hele Novempopulania (latin for «landet til de ni folkene», tilsvarer det sørlige Frankrike og deler av det nordlige Spania) var under hans kontroll.
Charibert døde i Blaye i Gironde, antagelig myrdet på ordre av Dagobert, og kort tid etterpå ble også Chariberts sønn, spedbarnet Chilperik også drept. Aquitaine gikk tilbake til Dagobert. Både Charibert og hans sønn er gravlagt i det tidlige romanske Basilica Saint-Romain i Blaye.
Forsbacka

Forsbacka er et tettsted i Gävle kommune i Gävleborgs län i landskapet Gästrikland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 702 innbyggere.
Stoksund

Administrativ inndeling

Under Frostatinget i middelalderen hørte Fosen til Nordmøre, og kystbygdene i Bjørnør utgjorde et skipreide med sete på Revsnes. Siden middelalderen har Revsnes også vært kirkested.
Ved reformatsen i 1589 var det to prester i Bjørnør prestegjeld som betjente hovedkirken i Roan og annekskirkene i Osen og Stoksund. Med formannskapslovene av 1837 utgikk fra prestegjeldet det verdslige Bjørnør formannskapsdistrikt. I 1892 ble Bjørnør delt i tre herreder (kommuner), etter sognegrensene. I 1964 ble Stoksund en del av Åfjord kommune, etter at den faste veiforbindelsen mellom de to kommunene hadde åpnet i 1955. I 1967 ble Stoksund sogn overført fra Bjørnør til Åfjord prestegjeld. Prestegjeldene ble faset ut fra 2004, og Stoksund hører til Fosen prosti i Nidaros bispedømme.
Aksel Sandemose

Liv og virke

Aksel Sandemoses fødenavn var Axel Nielsen, men i 1921 endret han navn til Aksel Sandemose, et navn med tilknytning til hans norske mors slekt. Oppveksten i byen Nykøbing på øya Mors i Limfjorden i Nord-Jylland ga stoff til en stor del av hans forfatterskap. Også tiden som sjømann i unge år er biografisk stoff i bøkene hans. 
Sandemoses mor som var fra Skedsmo utenfor Oslo, har gitt forfatteren noe han selv har beskrevet som «fedrelandsdrift» mot hennes hjemland. Etter forslag fra forfatterkollega Sigurd Hoel bosatte han seg i Norge i 1930. I Norge etablerte Sandemose seg straks som norsk forfatter gjennom å oversette deler av sitt danske forfatterskap til norsk, blant annet En sjømann går i land fra 1931. Hans sterke forhold til norsk i denne første tiden kommer blant annet til uttrykk i det Vinje-inspirerte enmannstidsskriftet Fesjå fra 1935, men norsk statsborgerskap fikk han først etter krigen. En forløper for det langt mer omfattende enmannstidsskriftet Årstidene – Brev fra Kjørkelvik som kom i 13 nummer i årene 1951–1955.  
De første årene i Norge bodde han med sin første familie på Blylaget på Nesodden ved Bunnefjorden, fjorden rett sør for Oslo. Siden han var tilknyttet et miljø som arbeidet aktivt mot den tyske okkupasjonsmakten, valgte han i 1941 å flykte til Sverige. Tiden i Sverige var en vanskelig, men fruktbar tid for forfatteren. Hans andre hovedverk, Det svundne er en drøm, ble skrevet her og utgitt i Sverige med tittelen Det gångna är en dröm i 1944. En tittel som ikke er en oversettelse av den norske tittelen, siden den er en strofe hentet fra den svenske poeten Dan Andersons verk. 
Etter krigen flyttet Sandemose tilbake til Norge sammen med sin nye kone, Eva Borgen. Sandemose hadde lenge drømt om å flytte ut av hovedstaden og tenkte først på Trysil, men paret kom over det nedlagte småbruket Kjørkelvik i Søndeled i Aust-Agder på Sørlandet og kjøpte dette.  
Etter ti gode på småbruket, begynte en tøff periode for Sandemose. Først mistet han den ene tvillingsønnen sin, Espen, og et par år senere døde også kona Eva. Sandemose har skildret hendelsene i Murene rundt Jeriko, en bok som han kaller en minnebok om disse som sto ham nær. Han flyttet så tilbake til Oslo, hvor han i 1963 giftet seg for tredje gang. Våren 1965 ble Sandemose syk og innlagt på Ullevål sykehus. Han begjærte seg flyttet til Militærhospitalet i København, hvor han døde i august samme år.  
Etter sitt tredje hovedverk, Varulven i 1958, var Sandemose på slutten av femtitallet en av de fremste kandidatene til Nobelprisen i litteratur. Hovedverkene En flyktning krysser sitt spor, Det svundne er en drøm og Varulven har gitt forfatterskapet en plass i verdenslitteraturen. 
Sandemose var far til oppfinneren Bjarne Sandemose (1926–2013), bestefar til kunstneren Iben Sandemose og oldefar til filmregissøren Mikkel Sandemose. Han var også far til filosofen og forfatteren Jørgen Sandemose (født 1945).
Jacob Hübner

Virke

Som zoolog arbeidet blant annet med å klassifisere insekter, særlig sommerfuglene. Han var en av de tidligste entomologene i Europa som begynte et systematisk arbeide på denne gruppen og han beskrev (autor) mange av de vanligste artene av sommerfugler, men også mange slekter og andre grupper.
Hübner var en dyktig designer og tegner. I tre år arbeidet han som dette i en bomullsfabrikk i Ukraina. På fritiden samlet han sommerfugler og både tegnet og beskrev dem. Sammen med noen arter fra hans hjemsted, Augsberg, ble de utgitt i arbeidet: Beiträge zur Geschichte der Schmetterlinge (1786–1790). Hübners viktigste arbeide var Tentamen, som utkom noe senere.
Antennopothyne

Utseende

En middelsstor, lang og tynn, mørk trebukk med gule flekker på dekkvingene. Antennene er tynne og mye lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er jevnbrede, med en liten tann i spissen.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Myanmar.
Erik P. Petri

Livskronologi

Foreldrene var Johannes Petterson og Augusta Charlotta Holmqvist.
Kunstmaler som levde fra 1878 til 1966. Han oppholdt seg i Amerika fra 1901 til 1914. I 1906 giftet Petrus Petterson seg i Amerika med Johanne Eriksen fra Birkenes, som han senere ble skilt fra. Paret fikk to barn. Han oppholdt seg i flere stater, blant annet Minnesota, Ohio og New York. I Amerika brukte han navnene Peter og Paul Petrie, men signaturen var som oftest «P. Petri». I 1914 vente han tilbake som Erik P. Petterson Petri med kunstnernavnet «Erik Petri». Han bodde i Kristiania fra 1914 til 1919. Giftet seg i Norge med skuespillerinne og sangerinne Thurid Hetland i 1918. Han flytter så sammen med «fru Turid» til Filtvet i Hurum i 1919, 41 år gammel, og blir boende der resten av livet. Er gravlagt på Filtvet kirkegård sammen med «fru Turid».
Petri levde for og av sin kunst i mer enn 60 år. Han malte hovedsakelig lerret og tegnet med kullstift på papir. Mange av hans kunstverk er i privat eie, men omsettes også ved kunstauksjoner i flere land i Europa og stater i USA.

Gravsted

Erik Petri ble stedt til hvile fra Filtvet kapell 25. februar 1966 og er gravlagt på Filtvet kirkegård.
Askim og Omegn Boligbyggelag

Askim og Omegn Boligbyggelag ble stiftet 7. oktober 1947 og opererte blant annet i Askim i Østfold samt nabokommunene Spydeberg, Hobøl, Skiptvet og Trøgstad.
Boligbyggelagets første boligprosjekt var Høiendal Borettslag som på folkemunne ble kalt "Det glade vannvidd". Boligprosjektet ble realisert i 1947.
Boligbyggelaget hadde vel 2 900 medlemmer og forvaltet 1 660 boliger i 57 borettslag, sameie og andre selskap (2006).
I 2008 ble Askim og Omegn Boligbyggelag innlemmet i Follo Boligbyggelag.
Barnes Cray

Historie

Inntil viktoriansk tid var stedet en liten landsby omkring en kilometer fra Crayford, med bare seksten hjem og et trykkeri drevet med vannkraft fra Wansunt. Trykkeriet ble senere omgjort til produksjon av gummiartikler, så filt og til sist tepper. I 1890 ble bygningen revet. 
I årene 1915 til 1919 under den første verdenskrig ble den lille bosetningen gradvis innlemmet i Crayford, på grunn av stadige utvidelser av Vickers’ våpenfabrikk. Etter krigen begynte byggingen av boligområder mot nord. Disse grenset etterhvert mot boligområder i Erith. I 1933 ble Barnes Cray House, som ble brukt som sykehjem og da var den eneste store bygningen fra tiden før krig som var bevart på stedet, også jevnet med jorden.

Teater

Teateret Geoffrey Whitworth Theatre ligger i Barnes Cray, og har navn etter forfatteren Geoffrey Whitworth (1883-1951) som var en ledende forkjemper for popularisering av teater og drama. I 1918 var han tilstede av en dramalesning av Vickers-arbeidere i Crayford som inspirerte ham til å opprette British Drama League og var medvirkende i opprettelsen av det britiske nasjonalteater Royal National Theatre. Bygningen som bærer hans navn ble åpnet i 1959 som lokalscenen til British Theatre Group, lokalisert ved Beech Walk. Teateret har deltatt i Royal Shakespeare Companys prosjekt Åpen scene, som har resultert i oppsetninger som Stormen sommeren 2012.

Transport

Bussrute 428 mellom Erith og Bluewater Shopping Centre er den eneste ruten som betjener Barnes Cray.
Tripitaka Koreana

Den første Tripitaka Koreana (1087)

Tripitaka Koreana ble opprinnelig inngravert på treplater i 1087 da det koreanske kongedømmet Goryeo ble invadert av Khitan i den tredje krig mellom Goryeo og Khitan. Arbeidet med å gravere tekstene inn på treblokkene ble ansett som en måte å påkalle Buddhas hjelp.
Goryeo var navnet på Korea fra det 10. århundre fram til det 14. århundre. Tekstsamlingen ble derfor opprinnelig kalt egentlig Koryŏ Taejanggyŏng (MR) eller Goryeo Daejanggyeong (RR).
Under den mongolske invasjonen av Korea i 1232, ble den første utgaven ødelagt av hærstyrkene til Djengis Khan; bare noen få spredte deler av trykkplatene er bevart. «Koryŏ Tripitaka» tjente senere som referanse for Taishō Shinshū Daizokyō.

Den andre Koreana Tripitaka (1236-1251)

Under den mongolske invasjonen ble Goryeos hovedstad flyttet til Ganghwa. Der beordret kong Gojong å lage en ny og revidert utgave.
Inngraveringen på treplater tok 16 år, fra 1236 til 1251. I 1398 ble platene flyttet til Haeinsatempelet, hvor de er oppbevart i fire bygninger.
Hver treplate ble laget av bjørk fra de sørlige øyene av Korea, og ble behandlet på en spesiell måte for å hindre forringelse av treverket. Treplatene ble først lagt i sjøvann i tre år, hvorpå de ble beskåret til sin endelige form og kokt i saltvann.
Etterpå ble treplatene plassert i skyggen og utsatt for vind i tre år, før tekstene ble inngravert. Etter at hver treplate var blitt inngravert med tekst, ble de dekt av en giftig lakkering som holdt insekter unna, og med metall for å hindre at treet skulle vri seg.
På hver treplate er det på begge sidene inngravert 23 linjer med tekst, med 14 tegn per linje, det vil si 644 tegn på hver treplate.
Kalligrafien er en vakker kinesisk stil fra Sung-Kina, og Tripitaka Koreana er derfor kjent for sin estetiske verdi.
Stilen er svært konsistent, og kan tyde på at én enkelt mann inngraverte hele samlingen. Ifølge koreanske kilder ble arbeidet utført av mester-kalligrafen Ou-yang Hsun. Det er imidlertid senere blitt antatt at en gruppe på 30 menn arbeidet med å gravere tekstene på platene.
Tripitaka Koreana er også enestående i sitt slag fordi fordi den inneholder unike gjengivelser av flere tekster i versjoner på gammelt Nordlige Sung-kinesisk, Khitansk, og gammel-koreansk. I tillegg inneholder den tekster skrevet av respektable koreanske munker. Tripitaka Koreana er orientalistenes eneste kilde til mange av de eldre kinesiske og khitan-versjonene av tekstene. 
Haeinsatempelet i ble i 1995 plassert på UNESCOs verdensarvliste. UNESCOs komité har beskrevet Tripitaka Koreana som en av de «aller viktigste og mest komplette samling av buddhistiske lærebøker i verden».
Etiopias parlamentsvalg 2010

Etiopias parlamentsvalg 2010 endte med en overveldende seier til den regjerende koalisjonen EPRDF, som sammen med sine samarbeidspartier fikk 545 av de 547 setene i folkerepresentanthuset i Etiopias parlament.
Ved valget fikk EPRDF-koalisjonen 499 av de 547 setene i parlamentet, partier som er alliert med EPRDF fikk 46 seter, opposisjonsalliansen Medrek fikk ett sete, og en uavhengig representant fikk det siste setet. Ved flere av de siste valgene har opposisjonen boikottet valgene, «fordi de mente at regjeringen hadde laget valgregler som gjorde det umulig for andre å vinne frem». Under parlamentsvalget i 2010 ble «flere potensielt sterke opposisjonskandidater fengslet eller befant seg i eksil under valget. Offisielle og uoffisielle observatører fra organisasjoner som Den europeiske union (EU) og Human Rights Watch meldte om en lang rekke initiativ for å stilne motstandere og undertrykke mediene og sivilsamfunnet, inkludert drap og trusler.»
Hans Jeschonnek

Bakgrunn

Hans Jeschonnek var sønn av en Studienrat, hans bror var den senere marineinspektør viseadmiral Gert Jeschonnek.

Karriere

Hans Jeschonnek meldte seg i en alder av 15½ år til Kadettenanstalt Lichterfelde og til fronttjeneste under første verdenskrig. Han tjenestegjorde i 3. Niederschlesisches Infanterie-Regiment Nr. 50 og ble i september 1914 forfremmet til løytnant. Sommeren 1917 gikk han over til landets luftstridskrefter, og deltok i grensekampene i Oberschlesien etter krigens slutt.
Etter overføringen til Reichswehr var han offiser i kavalleriet, og var sin årgangs beste under generalstabsutdannelsen.
Deretter arbeidet han Reichswehrministerium i den avdeling som organiserte den hemmelige oppbygning av det forbudte luftvåpen. I 1933 ble Jeschonnek adjutant til statssekretæren i Reichsluftfahrtministerium, Erhard Milch.
I 1935 ble han forflyttet til Fliegergruppe Greifswald, og overtok i oktober 1936 als Kommodore den der oppsatte opplæringsskvadron. I 1937 vendte  Jeschonnek tilbake som avdelingsleder ved Reichsluftfahrtministerium, der han i februar 1938 ble sjef for Luftwaffenführungsstab og i november 1938 ble forfremmet til oberst.

Annen verdenskrig

Jeschonnek var som generalstabssjef (utnevnt 1. september 1939) sterkt involvert i planleggingen og gjennomføringen av Luftwaffes krigføring i Polen 1939, Frankrike 1940, Storbritannia 1940–1941 og Sovjetunionen 1941–1943. Da Polen var beseiret i slutten av september 1939 fikk Jeschonnek Ridderkorset. I Polen og Frankrike hadde Luftwaffe høstet store triumfer, men over Storbritannia og Sovjetunionen viste Luftwaffes logistiske problemer seg, og tapene av flypersonell og materiell tiltok. Jeschonnek og Luftwaffes sjef, Hermann Göring, fikk skarp kritikk fra Adolf Hitler. Luftwaffe tapte med tiden evnen til å støtte det tyske artilleriet og infanteriet. Jeschonnek ble stadig mer desillusjonert og klaget på Görings inkompetente lederskap. 
 
Natten mellom den 17. og den 18. august 1943 gjennomførte Royal Air Force Operation Hydra innenfor rammene av Operation Crossbow. RAF bombet rakettforskningsbasen i Peenemünde, men foretok først en skinnmanøver med 20 Mosquito-fly over Berlin. Jeschonnek gav ordre om at Berlins luftvern skulle beskyte de fiendtlige flyene, noe som innebar at 148 tyske nattjaktfly risikerte å havne i skuddlinjen. Kort etter å ha fått kjennskap til angrepsbølgen mot Peenemünde begikk Jeschonnek selvmord ved å skyte seg.
Reisaelva

Geografi

Elvas øverste løp ligger i Reisa nasjonalpark. Fra Ráisjávri (444 moh) renner først elva vestover gjennom et typisk viddelandskap. Ved Ráisvuopmi skjærer elva seg ned i ei trang kløft. Den renner sammen med Njállajohka fra sør, og snur mot nordvest og deretter nord. Elva skjærer seg stadig dypere ned i den omkringliggende vidda, og danner den imponerende Imofossen. 
Reisaelva snur nå igjen mot nordvest, og her begynner den egentlige Reisadalen. Elva passerer den 269 meter høye Mollisfossen, Troms fylkes høyeste, som faller ned i dalen fra øst. I denne midtre delen veksler elva mellom slakke, langstrakte strykpartier og bredere, innsjølignende utvidelser. Dalen er her ubebodd, og landskapet stort sett helt uberørt. 
Nedenfor Bilto er dalen bredere, og elva blir roligere og bredere. Det ligger store jordbruksområder langs elva, spesielt på de siste drøye 10 kilometrene før utløpet. Det drives også utstrakt skogsdrift i denne delen av dalen. Elva munner ut i Reisafjorden rundt 2 km nord for Storslett.
Reisautløpet naturreservat ble opprettet i 1995 og ble ramsarområde i 2011.

Bruk

Reisaelva er ei av landets beste lakseelver. Den er også populær for turer med kano og elvebåt. 
Europavei 6 krysser elva ved Storslett, og fylkesvei 865 går langs elva fra Storslett til Bilto. 
Gjennom Verneplan III for vassdrag ble vassdraget varig vernet mot framtidig kraftutbygging, og vernet er senere styrket gjennom etableringen av Reisa nasjonalpark. Før vernevedtakene var det dog gjennomført endel mindre inngrep i vassdraget. I Kildalselva, ei sideelv som munner ut like ved Storslett, ble Kildalen kraftverk utbygd på slutten av 1950-tallet, og på 1960-tallet ble den øvre delen av Mollešjohka ble overført til Aboelva i Kvænangen i forbindelse med utbyggingen av Kvænangsbotn kraftverk, noe som reduserte vannføringen i Mollisfossen med rundt 15%.
Bønnefrøbille

Utbredelse

Bønnefrøbille registreres av og til i Norge, men skal ikke være utbredt og vanlig. Den kommer vanligvis med importerte brune bønner. Den finnes i de fleste europeiske land. Den er spredt til flere verdensdeler, og kommer opprinnelig fra Asia.

Utseende og levevis

Bønnefrøbille er 3,5-4 mm lang, stripet gråbrun, noe spraglete. De foretrekker særlig tørre, brune bønner, men kan forekomme i andre belgfrukter.
Larvene utvikler seg i belgfruktene og etterlater uthulte belgfrukter med et lite hull. Den regnes som skadedyr på belgfrukter, men kan bekjempes ved å kaste angrepet mat. Den spres ikke til annen mat enn tørre belgfrukter.
Morimolamia

Utseende

En middelsstor, bred og hvelvet, matt brun trebukk. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er nærmest rektangulært, bredere enn langt. Dekkvingene er hvelvede, bredest i midten.

Utbredelse

Arten lever i Vest-Malaysia.
Ancylonotus

Utseende

Middelsstore trebukker med lange antenner hos hannen (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.
Aoria

Utseende

Stort sett middelsstore (ca. 5 millimeter) bladbiller, gjerne mer eller mindre rødlige, ofte med metallisk glans, gjerne tett kledt med korte, lyse, oppstående hår. Antennene er tynne og lange, beina nokså kraftige. Pronotum er betydelig smalere enn dekkvingene.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Asia.
Likekjønna ekteskap på Grønland

Likekjønna ekteskap ble tillatt på Grønland 1. april 2016. Partnerskapsinngåelse hadde da vært tillatt fra 1. juli 1996.
Den danske partnerskapsloven gjaldt fra 1. oktober 1989. Et lovforslag om å utvide denne til å gjelde Grønland ble godkjent av det danske Folketinget 28. mars 1996 og fikk kongelig sanksjon 26. april 1996. Den trådte i kraft 1. juli 1996. Loven ga registrerte partnere nesten identiske rettigheter med ektepar, med noen unntak.
Loven ble opphevet 1. april 2016 da likekjønna ekteskap ble tillatt.
Periodesystemets grupper

Periodesystemets grupper er periodesystemets loddrette rader. En gruppe kan for eksempel være hydrogen,litium,  natrium, kalium, rubidium, cesium og francium. Det er totalt 18 grupper i periodesystemet og noen av gruppene har spesielle navn. De atomene som er samlet i samme gruppe har likt antall elektroner i det ytterste elektronskallet (valenselektroner).
Han Zhaodi

Keiser Zhāo av Hàn (tradisjonell kinesisk: 漢昭帝; forenklet kinesisk: 汉昭帝; hanyu pinyin: Hàn Jǐngdì; 94-74 f.Kr.), født Liú Fúlíng (劉弗陵), posthumt navn Zhōngzhōng (中宗), var den åttende keiseren av det tidlige kinesiske Han-dynastiet, kjent som det Det vestlige Han-dynasti, fra 87 til 74 f.Kr. Han var den yngste sønnen til den tidligere keiseren Han Wudi. Da Fúlíng ble født, var keiser Wu allerede 62 år gammel. Da Wudi døde i 87, besteg Fúlíng tronen som keiser Zhāo bare åtte år gammel, mens Huo Guang tjente som regent. 
I keiser Wus lange regjeringstid hadde Hàn-dynastiet blitt utvidet i alle retninger, men på grunn av konstant krigføring ble rikets ressurser brukt opp. Keiser Zhāo, under påvirkning fra Huo Guang, tok initiativet til å senke skattene og regjeringens utgifter, og på grunn av dette fikk folket bedre levekår og riket opplevde en fredsperiode.
Keiser Zhāo kom til å dø i 74, bare tjue år gammel.