google/wiki40b huggingface dataset:
Jin Nong

Jin Nong (kinesisk: 金農; pinyin: Jīn Nóng; Wade-Giles: Chin Nung; født 1687 i Hangzhou, død 1764) var en kinesisk maler, forfatter, kalligraf, kunstkritiker og -handler under Qing-dynastiet i Kina. Han regnes som den mest kjente av de åtte eksentrikere fra Yangzhou. Han var den første kinesiske kunstneren som malte et stort antall selvportretter og som tjente til sitt livsopphold både gjennom salg av sine arbeider på det åpne markedet, til rike personer i Yangzhou og publisering av skriftlige arbeider. Han hadde ikke en spesiell mesén. Jin Nong mente at det å leve av kunsten ikke skulle ansees å være uten ære.

Biografi

Jin Nong var en fattig, barnløs enkemann som ikke begynte å male før etter at han hadde fylt 50 år. Han var en nonkonformist som ved siden av menneskeskikkelser, landskap og fugler fortrinnsvis malte mer tradisjonelle og symbolrike motiver som orkideer, bambus, krysantemum og mei-blomster (kinesisk plomme). I Yangzhou der han bodde, var maleriene av mei-blomster etterspurt og disse regnes til hans fineste skildringer. Senere malte han også tablåer fra buddhismen. Nong skapte en egen kalligrafi-stil som han ga navnet «lakk-kalligrafi» (qishu). Navnet viser til lakkskrift på bambuspapir under Han-dynastiet.
Bortsett fra inntekten han fikk som maler, fikk han også inntekter fra arbeid som skribent og designer. Han hadde fått meget gode kritikker for poesien sin fra notable kritikere som Mao Qiling (1623–1716) og Zhu Yizun (1629–1709). Det er kjent at han reiste rundt med flere av sine lærlinger som også fungerte som hans tjenere. Disse assisterte ham i produksjon av tusjstener (blokker) og lanterner som han senere ferdigstilte med en personlig kunstnerisk tilføyelse. Takket være salg av disse objektene ble han økonomisk uavhengig. Ning var kjent som forfatter før han ble kjent som maler, malingen ble ikke hovedinntektskilde før etter at helsen hans begynte å svikte. For å kunne øke produksjonen aksepterte han at andre malte under hans eget navn. En av disse «skyggemalerne» var Luo Ping (navnet kan også være gjengitt som Lo Ping eller Luo Pin), og han redigerte også noen samlinger av Jin Nongs verker.
Jin Nong lot seg blant annet inspirere av Gao Xiang og Wang Shishen, mens han selv skal ha inspirert Zheng Xie, Li Fangying, eleven Luo Ping og Wu Changshuo.
Kvalifisering til VM i fotball 2018 (UEFA)

Play-off

De åtte beste gruppetoerne deltar i play-off. Lagene spiller her mot ett lag hver, i én hjemme- og én bortekamp. Vinnerne er klare for VM i fotball 2018 i Russland.
Larvik Høyre

Larvik Høyre er partiet Høyres nest eldste kommuneforening, opprettet i 1883. Kommunelaget ledes (2018) av Rita Kilvær. Høyre har siden 2015 totalt ni representanter i Larvik kommunestyre, og Bjarne Steen er gruppeleder. Ved kommunevalget 2019 er Erik Bringedal partiets ordførerkandidat. Larvik Høyre har to representanter i Vestfold Fylkesting, Lene Westgaard-Halle og Jan Birger Løken.
Kallo kraftverk

Kallo kraftverk er et gasskraftverk med kombinert gassdrift og oljedrift i Belgia. Det har en installert produksjonskapasitet på 560 MW fordelt på to like store turbiner. Anlegget ble ferdig i 1976–1977. Brenselstypen er naturgass og olje. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var 278 900 tonn.
John Hope, 1. marki av Linlithgow

Utmerkelser

Hope var ridder av Tistelordenen, storkorsridder av Order of Saint Michael and Saint George og storkorsridder av Royal Victorian Order. Han var også medlem av Det kongelige råd.
Vidarbha kraftverk

Vidarbha kraftverk er et kullkraftverk under bygging i distriktet Wardha i delstaten Maharashtra, India. Brenselstypen blir bitumenøst kull. Totaleffekten skal bli 1 320 MW fordelt på to enheter når anlegget står ferdig. Utbygger er Lanco Group Ltd.
VM i landhockey 1998 for menn

Arena

Stadion Galgenwaard i den nederlandske byen Utrecht var arena for dette niende verdensmesterskapet. Stadionet ble åpnet i 1982 og blir i hovedsak brukt til fotball. Det er hjemmebanen til fotballklubben FC Utrecht. Stadion Galgenwaard har en tilskuerkapasitet på om lag 24 500 og var i sin tid et av de mest moderne stadionene i verden. Det har blitt brukt som spillested for to VM-finaler: Den første var finalen i denne VM-turneringen (som denne artikkelen handler om), mens den andre var for finalen i U20-VM i fotball i 2005.
Nigeriansk Premier League

Struktur

Ligaen består av 20 lag der de 4 dårligste rykker ned til 1. divisjon. Denne divisjonen er delt opp i 2 avdelinger, 1 divisjon Avd A og 1 divisjon avd B.
Spurius Maelius

Spurius Maelius var en velstående romersk plebeier, død 439 f.Kr.
Maelius lot på en tid av kornknapphet dele ut på egen bekosning korn blant folket. Mistenkt for enevoldsplaner på grunn av dette, ble han stemt for diktatoren Cincinnatus og ble, da han nektet å adlyde, hugd ned av dennes rytterioberst Gaius Servilius Ahala.
Nå fryd deg, kristne menighet

Nå fryd deg, kristne menighet er en tysk salme (ty. Nun freudt euch, lieben Christengmayn)) av teologen og reformatoren Martin Luther, skrevet ca. 1523.
Salmen er en balladeaktig fortellende salme, som formidler reformatorisk kjernestoff om synd, soning, forsoning og nåde. Den er tradisjonelt blitt betraktet som Luthers  poetiske selvbiografi, som speiler hans indre utvikling, frem til hans «oppdagelse» av rettferdiggjørelseslæren. Den kan også klassifiseres som en menighetssalme. Det er menighetens som skal fryde seg over Guds frelsende initiativ og fortsatt leve med Den hellige ånds hjælp.

Tekst

Salmen ble utgitt i 1524, som en del av en av de tidligste  evangeliske sangbøker, Etlich Christlich Lieder, også kjent som Achtliederbuch. Sangboken inneholdt 8 salmer, hvorav Nun freudt euch er den første i salmeboken. 
Tradisjonelt regnes salmen som Luthers andre salme forfattet i 1523. Den første, Eyn newes lied wir heben an, ble skrevet i anledning de første evangeliske martyrer i Brussel 1523. Umiddelbart etterpå ble Nun freudt euch skrevet (august el. september). Den regnes ikke som en kirkesang, men mere som en folkelig sang for «kjøpmenn, håndverkere og tjenestepiker». Salmen regnes ved siden av Vår Gud han er så fast en borg, som selve reformasjonssalmen. 
Luther skrev salmen med 10 vers, i jambisk versefot. I salmen veksler fortellerstemmen tale av Gud Fader og Gud Sønn. Først beskrives problemet, så Guds intervensjon og til sist Guds sønns tale og formaninger.
Det første vers tjener som en slags overskrift og innledning til fortellingen:
Nv frewt euch lieben Christen gmeyn 

vnd last vns frölich spryngen.

Das wir getrost vnd al ynn eyn

mit lust vnd liebe syngen.

Was Got an vns gewendet hat

vnd seyne susse wunder that.

Gar theur hat ers erworben.
Det første vers oppfordrer menigheten til å lovprise Gud, til å hoppe i glede og synge med lyst og kjærlighet, fordi Gud har vendt seg mot menneskene gjennom sine gode undergjerninger, men likevel så dyrekjøpte sår. Forestillingen om at det er Luthers selvbiografi vi møter i salmen er blitt utfordret og afvist i moderne forskning, hvor der betones at salmens «jeg» er det allmenne menneske (i likhet med Rom. 7). Det harmonerer bedre med forståelsen av første vers som en innledning, en strofe, hvor det er menigheten som settes i jeg'et.
I den norske salmebok finnes salmen på nummer 336 og i salmeboken fra 1985 på nummer 322. Salmen er oversatt til bokmål av Øystein Thelle, i 1972.

Melodi

Salmen synges i Norge til en melodi fra Nürnberg 1523, som er den melodi som er angitt i Etlich Christlich Lieder.
Pukchang interneringsleir

Pukchang interneringsleir (også kalt  Bukchang; 북창 제18호 관리소, 北倉 第十八號 管理所, revidert romanisering: Bukchang Je18ho Gwalliso, McCune-Reischauer: Pukch’ang Che18ho Kwalliso) er en arbeidsleir i Nord-Korea, som benyttes hovedsakelig for politiske fanger. Det offisielle navnet er Kwan-li-so (straffeleir) nr. 18.
Leiren ligger i fylkene Pukch’ang og  Tŭkchang i provinsen Sør-Pyongan i Nord-Korea. Del ligger i midtre del av dalføret til elven Taedong. Selve elven danner nordgrensen; leirområdet omfatter også fjellene sønnenfor. På den andre siden av elven ligger Kaech'ŏn interneringsleir (Kwan-li-so nr. 14).
Leiren Pukch'ang ble etablert i 1958, og er det eldste av Nord-Koreas straffeleirer. Det er omgitt av et fire meter høyt gjerde og rommer både Yodŏk interneringsleir, en straffekoloni for livstidsfanger, og en omskoleringsleir.
Linn-Elise Øhn Mehlen

Biografi

Mehlen er opprinnelig fra Drammen, men flyttet til Oslo og vokste som tenåring opp på Holmenkollen. Senere har hun bosatt seg på Grønland på byens østkant.
Øhn Mehlen var med i både Unge Høyre og AUF før hun gikk inn i RU. Hun hadde vært landsstyrerepresentant og nestleder for Oslo RU og jobbet som regionssekretær for Østlandet før hun ble leder for organisasjonen. Hun arbeidet som økonomiansvarlig på Rød Ungdoms kontor da hun ble valgt til leder på organisasjonens landsmøte i april 2014.

Leder i Rød Ungdom

Som leder i Rød Ungdom har Mehlen særlig markert seg i arbeidslivsspørsmål og fagforeningspolitikk. Hun har vært en skarp kritiker av Høyre/FrP-regjeringens endringer av arbeidsmiljøloven i 2015.
Hun har også markert seg mot det Rød Ungdom kaller «skjønnhetstyranniet» og tatt til orde for merking av retusjerte modeller i reklame. 
I skolepolitikken har hun gått inn for å fjerne hjemmeleksene og gått mot heldagsskole.
Mehlen har også gitt uttrykk for at moderpartiet Rødt trenger modernisering på enkelte områder.
Agnes Strickland

Familie

Agnes var datter av Thomas Strickland av Reydon Hall i Suffolk, som nedstammet fra en gammel adelsslekt. Fra tidlig i middelalderen kunne familien telle sine aner tilbake til normanniske røtter, Vaux eller De Vallibus, og i England først kjent som De Castlecarrock. I 1179 giftet Walter De Castlecarrock og grunnet sin hustru flyttet han til hennes herskapet Great Strickland i nordlige Westmoreland. Her endret han navn til De Strikeland, som betyr «beiteland for kalver». Han ble senere ridder og stamfar til Strickland-familien som har hatt medlemmer i det engelske parlamentet i nær hver eneste generasjon fram til slutten av 1600-tallet. 
Agnes ble født i London og hennes far var lærd og underviste sin døtre selv, men var ikke velstående. Familien var litterært interessert, og sammen med sine søstre drømte de om en litterær karriere tilsvarende søstrene Brontë. De utga poesi, barnebøker og noveller. To av hennes yngre søsken, Susanna og Catharine utvandret til Canada i 1832 grunnet fattigdom i England. Både Susanna og Catharine ble forfattere i sitt nye hjemland hvor de skrev om det harde pioneerlivet. For Agnes var det utelukkende å utvandre til et land uten store engelske biblioteker, teatre og museer, og ble ved hjelp av søsteren Elizabeth en feiret forfatter av biografier. 
Antagelig var det søsteren Elizabeth som var den som gjorde det meste av den historiske forskningen og skrivingen, men Elizabeth var ekstremt sky og skydde offentliggjøring og kun Agnes’ navn sto nevnt som forfatter.

Forfatterskapet

Agnes begynte sin karriere med et dikt, Worcester Field, etterfulgt av The Seven Ages of Woman and Demetrius. Etter å ha skrinlagt poesien skrev hun blant annet Historical Tales of Illustrious British Children (1833), The Pilgrims of Walsingham (1835), Tales and Stories from History (1836).
Hennes viktigste verk er dog Lives of the Queens of England from the Norman Conquest, og Lives of the Queens of Scotland, og English Princesses, etc. (8 bind, 1850–1859), Lives of the Bachelor Kings of England (1861), og Letters of Mary Queen of Scots.

Ettermæle

Søstrene Stricklands forskning og undersøkelser var omstendelig og samvittighetsfulle, og deres verker er fortsatt en nyttig kilde, men har ikke den objektivitet som man forventer av dagens historikere. Stricklands stil er ansett som middelmådig av dagens lesere, men sammenlignet med samtidens historiske forfattere skiller de seg ikke utelukkende negativt ut. Agnes Strickland var en som poplariserte historien, og med verkenes sjarm og detaljerikdom var de lenge nyttige for det lesende publikum og for lærere, men de fleste lesere i dag likevel mene at tiden har løpt fra forfatterne og verkene blir lite lest i dag.
Det forsømte forår (film)

Handling

På 25-årsjubileet etter videregående husker noen av de blomstrende elevene skoledagene som lykkelige. I virkeligheten var det stikk motsatt. Skolen var et galehus der lærerne, spesielt «Blomme», plaget elevene. Som et resultat var det en av elevene som ble morder.

Priser

Filmen vant priser for beste mannlige hovedrolle (Frits Helmuth) og beste mannlige birolle (Jesper Langberg) under Bodil Festen i Danmark. Frits Helmuth vant også prisen for Årets mannlige hovedrolle under Robert festen for samme film.
Fastlandssperringen

Fastlandssperringen også benevnt kontinentalblokaden eller kontinentalsperren (fransk blocus continental) var en økonomisk blokade av Storbritannia som Napoléon Bonaparte igangsatte. Blokaden ble kunngjort den 21. november 1806 i det franskokkuperte Berlin. 
Målet med blokaden var å stenge hele det europeiske kontinentet for handel med Storbritannia, både gjennom å forhindre britene i å selge varer i Europa og ved å forhindre britene i å få forsyninger fra kontinentet. Slik ville Napoleon tvinge britene i kne, og fastlandssperringen ble hans fremste utenrikspolitiske mål i perioden frem til 1812. 
En rekke land ble tvunget av Napoleon til å slutte seg til fastlandssperringen. Da Sverige nektet å slutte seg til fastlandssperringen ble landet angrepet av Frankrikes forbundsfelle Russland i 1808 og den såkalte finskekrigen endte med at Sverige mistet Finland til Russland i 1809.
Storbritannias svar på blokaden var dels å forsøke å unngå den gjennom å handle med nøytrale land, dels ved å straffe de land som sluttet seg til blokaden. Danmark-Norge ble tvunget til å slutte seg til fastlandssperringen i 1807, etter å ha mistet det meste av krigsflåten i Slaget om København og Norge ble sterkt rammet, med sterkt redusert kornimport og hungersnød som resultat. Det kjente diktet Terje Vigen av Henrik Ibsen beskriver nettopp forholdene rundt den britiske «motblokaden».
Rejzekius

Utseende

En nokså liten, bred, blank trebukk, gulrød med svarte dekkvinger. Antennene er spinkle og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, litt bredere enn langt, med en liten tann på hver side litt ovenfor kanten. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen, dekker ikke bakkroppsspissen. Beina er korte og tynne.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Jemen.
James Collett (1655–1727)

Slekt

Man kjenner ikke James Colletts foreldre, og det har heller ikke vært mulig å finne forbindelser til den engelske Collett-familien. Men i signetet sitt benyttet han samme våpen som en gren av den engelske slekten. I alle fall ble James Collett stamfar til den norske Collett-slekten, med grener i Sverige og Danmark. I 1686 ble han gift med Karen Leuch (1666–1745), datter av rådmann Peder Nielsen Leuch, eier av Bogstad gård.

Liv

James Collett var født i London og drev som handelsmann import av trelast fra Norge. I 1683 besøkte han sin forretningsforbindelse Peder Nielsen Leuck i Christiania og ble en venn av sønnen Morten Lauck og dennes søster Karen. Han giftet seg med henne i 1686, men betraktet lenge oppholdet i Norge som midlertidig. Han virket i Christiania som faktor for engelske kjøpmenn som drev trelasthandel på Østlandet, men drev også handel på England for egen regning. Først i 1703 tok han borgerskap i Christiania, avla troskapsed til kongen og kjøpte den store bygården som ble i slektens eie til 1828. Collett var allerede omkring 1700 en av byens rikeste menn og fikk tittelen kommerseråd. Det første tiåret på 1700-tallet var en gunstig tid for handelen i Christiania, men i 1709 kom Danmark-Norge med i den store nordiske krig, som påførte Collett store tap, spesielt ved Carl XIIs besettelse av Christiania i 1716. Collettgården ble påført store skader, og taket mistet ved reparasjonen sin høye gavl og ble omgjort til valmtak. Likevel var han trolig Christianias rikeste mann ved sin død i 1727.
James Colletts giftermål med Karen Leuch var innledningen til en tett forbindelse mellom slektene Collett og Leuch gjennom hele 1700-tallet. Hans sønn Peter Collett gikk i kompaniskap med Peder Leuch og dannet firmaet Collett & Leuch, som ble fortsatt av begge disses sønner. Hans sønnesønn var kjøpmann i Christiania James Collett (1728–1794), som ble gift med Karen Leuch (1733–1794) og oppførte Collettgårdens fløy mot Kirkegata. Deres sønn John Collett (1758–1810) overtok Collettgården og gården Ullevål i Aker. Professor Jonas Collett (1815–1851), gift med forfatteren Camilla Collett, var også etterkommer av den første James Collett.
James Collett kjøpte i 1703 bygården på hjørnet av Kirke- og Tollbugaten, Collettgården. Den ble eid av hans etterkommere i 125 år, til sønnens sønnesønn Otto Collett (1784–1833), den siste eieren av handelshuset Collett & Søn, måtte selge den i 1828. Gården var fredet, men ble revet i 1939 og flyttet til Norsk Folkemuseum, hvor den ble gjenreist fra 1963 til 1982.
Hans Oster

Bakgrunn

Oster tilhørte en protestantisk prestefamilie. Faren var sogneprest for den reformerte franske menighet i Dresden.

Militær karriere

Etter abitur ble han i 1907 yrkesoffiser, og deltok i første verdenskrig, til sist som offiser i generalstaben. Han ble forfremmet til major i 1929. I 1932 ble han tvunget til å avslutte sin tjeneste på grunn av et «æresspørsmål» (et forhold til en annen offisers kone).
I i 1935 ble han rekruttert til Abwehr av admiral Wilhelm Canaris. Begge var nasjonalkonservativt innstilt, og avviste følgelig nasjonalsosialismen. De konspirerte i flere år mot det nasjonalsosialistiske regimet. Oster var en av de mest aktive antinazistene, og gikk allerede i 1938 inn for snarest mulig å drepe Hitler og begå statskupp for å avsette nasjonalsosialistene.
Under annen verdenskrig var Hans Oster Canaris' kontaktmann til den militære motstanden mot regimet, hjulpet av menn som Helmuth Groscurth og Georg Thomas, dom i tidsrommet mellom Polen-felttoget og angrepene på vestfronten prøvde å stille kjeppene i hjulene for de nasjonalsosialistiske krigsplaner. Han gikk til og med så langt at han advarte Nederland og Belgia om at det de tyske angrepsplaner og angrepsdatoen. I advarselen overfor Bert Sas, den nederlandske militærattaché i Berlin, skrev han «das Schwein» (svinet, ment var Adolf Hitler) var avreist til fronten (i vest).
I 1942 ble han forgremmet til generalmajor.
Da Hans von Dohnanyi ble fengslet i april 1943 fikk Gestapo også mistanke til Oster, og han ble permittert og satt under overvåkning. Etter det mislykkede 20. juli-attentatet ble Oster en dag senere arrestert. Kort før krigens slutt ble Oster, som da hadde graden generalmajor, dømt til døden i en skueprosess og hengt i konsentrasjonsleiren Flossenbürg sammen med Dietrich Bonhoeffer og Wilhelm Canaris. For å ydmyke de dødsdømte, ble de tvunget til å kle av seg og gå nakne til galgen.
Oster var av 20. juli-konspiratorene tiltenkt rollen som president for Rikskrigsretten etter statskuppet.
Oster var gift med Gertrud Knoop, som tilhørte en bremisk tekstilindustrifamilie. Han hadde tre barn, bl.a. sønnen Achim Oster, som etter krigen ble generalmajor i den tyske hæren, og i egenskap av militærattaché i Spania fikk i oppdrag å arrestere Spiegel-redaktøren Conrad Ahlers i forbindelse med Spiegelaffæren.
Subei

Subei (kinesisk: 肃北蒙古族自治县; pinyin: Sùběi měnggǔzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for mongoler i byprefekturet Jiuquan i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var 11 165 i 1999.
Fylket består av to omtrent like store deler som ikke grenser til hverandre; i mellom ligger noen andre administrative enheter. Det befolkningsmessige, økonomiske og politiske tyngdepunktet ligger i den sørlige delen.
Kamfølerbiller

Utseende

Små til middelsstore (2,5 – 16 mm), avlange biller, oversiden hårete. De fleste av artene har kamformede antenner. Hodet er nokså lite, fasettøynene er utstående med fine fasetter, uten hår. Antennene er lange, 11-leddete, trådformede, sagtakkede eller kamformede. Hos hannene har vanligvis hvert ledd en leddet sideutvekst (hos andre biller er det vanligvis ikke noe ledd mellom antenneleddet og utveksten). Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort, bredere enn langt, omtrent trekantet i omriss sett ovenfra. Scutellum er hjerteformet med et hakk i fremkanten, noen tenner på bakkanten av pronotum griper inn i dette hakket. Dekkvingene har ofte et påfallende fargemønster. Larvene er sylindriske og hårete. De artene som lever i vann har ofte ulike slags åndetilpasninger (analgjeller, nakkroppen trukket ut til ånderør).

Levevis

De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus. Ptilodactyla exotica, som finnes i drivhus over store deler av verden, blir regnet som en mulig skadegjører i drivhus. Man forsøker å begrense den videre utbredelsen til denne billen ved hjelp av kontroll av planteimport, karantenerestriksjoner etc. Det er uklart hvor denne billen opprinnelig stammer fra, men den er funnet frittlevende på Mauritius og Réunion i Det indiske hav.
Da han møtte henne

Handling

Harry og Sally treffer hverandre for første gang da hun gir ham skyss fra Chicagos universitet til New York. Filmen hopper i tid, og paret støter stadig på hverandre på grunn av mislykkede kjærlighetsforhold. Etter en stund skapes et nært vennskap mellom dem, og de trives med å ha en venn av det motsatte kjønn. Men så blir de stilt spørsmålet: «Kan en mann og en kvinne være venner uten at sex kommer i veien?»
Grunnkretser i Frøya kommune

Grunnkretser i Frøya kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Frøya kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Browning BDA

Historie

Pistolen ble utviklet tidlig på 80-tallet hos belgiske Fabrique Nationale. Den ble introdusert i 1983 for å være med å konkurrere om kontrakten på nytt sidevåpen hos US Army. Pistolen tapte mot Beretta 92, men det finske forsvar adopterte pistolen som «9.00 PIST 80» og «9.00 PIST 80-91».

Design

Pistolen har dobbeltradet magasin med kapasitet for 14 patroner. Utløserbryteren for magasinet kan vendes for høyre og venstrehånds bruk. Den leveres med faste sikter, og nattsikter kan leveres som ekstrautstyr. Pistolen er kamret for 9 x 19 mm Luger ammunisjon, men er også tilgjengelig i 9 x 21 mm IMI i de land der våpen i 9 x 19 mm Luger er forbudt.
Tante Pose (hørespill)

Tante Pose er et norsk enkeltstående hørespill som ble sendt på NRK Radio i 1940. Stykket er en julefortelling av Gabriel Scott, som utkom i bokform 1904. Hørespillet et på 90 minutter og ble dramatisert av Peter Lykke-Seest, mens Gunnar Neels-Hansson er instruktør. Det ble sendt 1. nyttårsdag 1940.