Korinna

Liv og virke

Det er antatt at Korinna ble født i mai måned. Om Pindaros faktisk var hennes elev kan det bli antatt at hun født noen år tidligere enn hans fødselsdato som var 522 f.Kr. En del skribenter har imidlertid plassert henne på 400- eller 300-tallet f.Kr. Det bysantinske oppslagsverket Suda mener å vite at hun var datter av Akeloodoros og Prokatia, en elev av den kvinnelige poeten Myrtis, og at hennes kallenavn var Myia (gresk: Μυῖα)
En antagelig legendarisk fortellinger formidlet av Plutark forteller at Pindaros var hennes elev og at hun hadde først rådet ham til å inkludere flere myter i sin poesi, og deretter ledd av ham for å ha lagt inn for mange.
Pausanias forteller at hun vant en poesitevling mot Pindaros og fikk deretter et monument reist til sin ære. I henhold til ham var hennes suksess takket være både sin kvinnelige skjønnhet og dessuten at hun benyttet den gammelgreske dialekten i Boiotia i motsetningen til Pinardos’ dorisk greske dialekt. Claudius Aelianus hevder at Korinna beseiret Pindaros fem ganger, og i et bittert svar på disse nederlagene skal han ha kalt henne for «ei purke». Antipatros fra Thessalonike vurderte henne langt høyere, karakteriserte hennes poesi som «søt stemme» og plasserte henne i sin katalog over ni dødelige muser.
Hun var så populær i Tanagra at en grav ble reist for henne i byen på en iøynefallende sted. Pausanias forteller at om man dømmer fra et portrett han hadde sett av henne, var hun en av de vakreste kvinner i sin tid.
Til tross for vanskelighetene med hennes dialekt var Korinnas sanger og poesi velkjente i antikken. Hun ble lest av romeske poeter som Statius og hans far, Propertius og Ovid, som kan ha døpt sin Corinna etter henne. Det ble skrevet kommentarer på hennes verker og hun ble inkludert i kanon av kvinnelige poeter til Antipatros fra Thessalonike, Klemens av Alexandria og Eustathios. En årsak til hennes popularitet var hennes behandling av arkaiske myter, hvilket Antipatros benyttet for å definere hennes verker.

Moderne forskning

Mange moderne forskere har utfordret den tradisjonelle påstanden at Korinna var en samtidig med Pindaros, og hevder at hun var virksom ved en langt senere tid. Ved å henvise til boiotiske rettskrivning i de bevarte fragmentene, har forskeren David Campbell, som har redigert en moderne utgivelse av hennes poesi, argumentert for at hun levde en gang rundt 200 f.Kr. og at hennes tradisjonelle biografi, fylt opp med selvmotsigende redegjørelser om hennes karakter, framsto som en legende ved en langt senere dato.
Andre forskere som blant annet Peter Levi er også overbevist om at hun levde langt senere, basert på hennes mytologiske referanser som er fra en senere dato, ettersom hun skrev i en tid da lokal mytologi hadde blitt systematisert, det vil si på 300-tallet f.Kr. Samtidig var «personifiseringen av fjellene som vennligsinnet ukultur som skjedde kun i senere relieffer av nymfer», akseptert. Det er også et fravær av enhver samtidig redegjørelse som bekrefter hennes seier over Pindaros. I tillegg er de eldste kjente fragmentene av hennes tekster fra 100-tallet f.Kr., noe som synes mer i overensstemmelse om når hun faktisk levde, en gang mellom 200- og 100-tallet f.Kr.
Selv om en del moderne kritikere har vurdert henne som en naiv gjenforteller av folkelig fortellinger, er det andre forskere som har revurdert hennes poesi for å finne tidligere oversett litterær dyktighet. Hun har også fått oppmerksomhet i sammenheng med kvinnestudier da en del av hennes forfatterskap synes rettet til et kvinnelig publikum.