Bærende hav

Handling

En dag i begynnelsen av 1948 ankommer den unge Martin Göteborgs Centralstation etter et lengre opphold på sykehus. Når han ringer til forloveden Sonja blitt han møtt av beskjeden om at hun er på fest. Martin sporer henne til en restaurant. I løpet av kvelden blir Sonja oppvartet av styrmannen Bo Wenner. Hans sjarm og foretaksomhet gjør inntrykk på henne. Wenner foreslår at de skal ta en tur til verftet og se på hans fartøy «Coolangatta», som ligger inne til oversyn. Ombord venter en rasende sjalu Martin. Det kommer til et slagsmål mellom de to karene. Winner faller ned fra dekket og pådrar seg en alvorlig hodeskade.
Tre år har gått. Winner er helt restituert og tjenestegjør på «Coolangatta». Den påmønstrede besetningen går ombord med avreise for Sør-Amerika. Kapteinens hjertesyke hustru tror ikke hun skal få se sin ektemann mer. Den så vidt voksne Tovas mønstrer på for første gang og blir fulgt av sin mor. 
Søster Ragnvi er ansatt for å overvåke besetningens helse. Hun har tidligere pleid Winner da han lå på sykehus for hodeskaden.
På Nordsjøen innsykner jungmannen «Lärkan» med kraftige magesmerter og blir innlagt på sykehus i Hamburg. Ragnvi besøker i Hamburg sjømannskroen «Die Goldene Katze» sammen med noen besetningsmenn. Der befinner Martin seg. Han er elskeren til stedets attraksjon, den kattelike og fatale vertinnen Lucie, og tjenestegjør samtidig som ubetalt kropianist. Han forlater Lucie når han får vite av svenskene at «Coolangatta» ligger i havna, skaffer seg en falsk sjømannsbok under navnet Martin Berg og mønstrer på i jungmannens sted. Etter tips fra kroas kelner søker tysk politi en svensk mann uten papir, men Ragnvi beskytter Martin under politiets visitasjon ombord.
Martins hensikt er å hevne seg på Winner, som viser seg å være hans eldre bror. Winner har i Martins øyne vært et idol helt fra barndommen av. Oppdagelsen av brorens mellomhavende med Sonja har imidlertid knust alle hans illusjoner om menneskene og livet. Han går rundt med tankene på å drepe broren, men motet svikter når Winner - som i begynnelsen var uvitende om Sonjas og Martins forhold - tilbyr ham muligheten.
Tragiske budskap når fartøyet med telegraf og post ved bunkring på Kanariøyene. Kapteinens fru er død. I et optimistisk brev fra «Lärkan» er det tilføyd noen setninger på tysk. Når en gledespike på en havnekro oversetter dem viser det seg at de inneholder beskjeden om hans død.
Martin isolerer seg fra resten av besetningen, drikker, misskjøtter sitt arbeid og får til slutt juling av broren. Kapteinen legger merke til hendelsen og truer med å skrive rapport om Winners oppførsel. Motviljen mot å underkaste seg sjølivets vilkår fører Martin dypere inn i ensomhet og desperasjon. Blant medlemmene av besetningen virker det som om at det bare er Tovas som bryr seg om ham. Når båten ankommer Santos i Brasil rømmer Martin. Den faglig aktive Palm appellerer forgjeves til hans solidaritet med de øvrige: Det er Tovas' omtanke som får ham til å vende tilbake.
Ved juletider vender «Coolangatta» nordover. En stormnatt blåser radioantennen ned. Tovas anmelder seg som frivillig til å utføre det farlige reparasjonsarbeidet, men han mislykkes og klamrer seg skrekkslagen fast høyt oppe i masten. Martin redder Tovas og reparerer antennen. Han blir nå innlemmet i sjømmenens kameratkrets og får en ekte sjømannsbok av Palm. Martin blir forsonet med broren, som vil gifte seg med Ragnvi.