google/wiki40b huggingface dataset:
John Peckham

John Peckham eller Pecham (født ca 1220/1225 i Patchem i Sussex i England, død 8. desember 1292 i Mortlake Manor i Surrey)), latinisert Ioannes de Pecham og Johannes Pechamus og så videre, var en engelsk katolsk biskop, naturforsker og teolog (med tilnavn doctor ingeniosus). Han var erkebiskop av Canterbury fra 1279 til 1292.

Studier, akademisk virke

John Peckham studerte ved Sorbonne i Paris og dessuten i Oxford, og inntrådte ca 1250 i fransiskanerordenen. Fra 1257 til 1259 studerte han teologi i Paris, der han tok doktorgraden i 1269. Peckham studerte også optikk og astronomi, og hans studier hans på desse feltene var påvirket av Roger Bacon.
Deretter var han i to år (1269–1271) rektor ved universitetet i Paris.
I 1275 ble han ordensprovinsial for fransiskanerne i England.
Han arbeidet en tid som lærer og kom i motsetning med Thomas Aquinas. Han var kjent som en konservativ teolog og var uenig i Aquinas' i teologien om sjelen.
Han virket fra 1277 ved den pavelige kurie i Roma.
Peckham forfatter verker om tallene (Tractatus de numeris) og om optikk (Tractatus de perspectiva, sannsynligvis skrevet mellom 1269 og 1277, Perspectiva communis,ca 1278, gjenutgitt i 11 opplag frem til 1665). Innen optikken behandler han blant annet lysbrytningen i linser, regnbuen, og perspektiver, og følger i det vesentligste Al-Haitham. Hans Perspectiva communis ble noe av et standardverk i middelaleren innen optikken. Også utover denne tid var Peckhams verk materiale ved universitetsundannels. Slik holdt man for eksempel foreløsninger i Würzburg ennå ved utgangen av 1500-tallet over Perspectiva communis.
For sine arbeider i Paris og i den romerske kurie ble han i samtiden og i ettertiden sitert av blant andre Leonardo da Vinci, Lorenzo Ghiberti, Witello og Roger Bacon.

Erkebiskop av Canterbury

I 1279 ble Peckham utnevnt til erkebiskop av Canterbury og dermed som den engelske kirkes primas. Han etterfulgte erkebiskop Robert Kilwardby. Engelskmennene hadde året før valgt biskop Robert Burnell til dette kirkelige embede, men Roma godkjente ikke valget.
Hans tid som erkebiskop var preget av forsøk på å øke disiplinen i presteskapet, og omorganisere eiendommene i erkebispedømet. Pluralisme, som i denne sammenheng betyr å ha mer enn ett sognekall på samme tid, var noe Peckham kjempet mot.
Han tjente kong Edvard I av England i Wales. Under tiden som erkebiskop skrev han flere verk om optikk, filosofi og teologi, i tillegg til at han skrev salmer. Flere manuskripter fra hans verker har overlevd.
Han ble gravlagt i katedralen i Canterbury, men hjertet ble gitt til fransiskerene.
Schantzska huset

Schantzska huset er en bygning på Stortorget 18 ved siden av Seyfridtzska huset i Gamla stan, Stockholm, oppført i 1650 og restaurert i 1905. Huset har fått sitt navn etter byggherren, den kongelige sekretæren Johan Eberbard Schantz.
Bygningen har en gavl av tysk-nederlandsk type, som kalles den nordiska renessansestilen. Gavelen er en så kalt trappegavl, utsmykket med dekorative ankerjern og skulpturdetaljer. Kalksteinsportalen er dekorert av Johan Wendelstam med liggende romerske krigere, datert til 1650. Innredninger er fra 1600- og 1700-tallet.
Over portalen finnes en inskripsjon på tysk, den er fra Salmenes bok 37:5, Befiehl dem Herrn deine Wege und hoffe auf ihn, er wirds wohl machen. 
Det finnes en myte om dette huset, som handler om antallet steiner rundt vinduene. Om man teller ser man at antallet er 94 og det fortelles at disse 94 steiner skal minne om de 94 personer som ble halshugget ved Stockholms blodbad i 1520, steinenes tilknytning til de henrettede har dog ingen reell historisk forankring.
Fylkesvei 5504

Fylkesveg 5504 går mellom Mastrevik og Mastrevik kai i Austrheim kommune. Veien er 535 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv420.
Riksmålspartiet

Riksmålspartiet var et politisk parti som stilte til valg i Norge fra 1910 til 1931. Partiet regnes som tilknyttet til Høyre. Det hadde sitt utspring i språkstriden i Norge, særlig knyttet til innføring av sidemålsstilen i 1907.
Partiet stilte lister i flere kommuner, i kortere eller lengre tid, og som regel med utgangspunkt i lokale stridsspørsmål. Partiet ser ikke ut til å ha hatt noen sentralorganisasjon.
Ved Stortingsvalget 1912 fikk partiet 1 033 stemmer, og stilte liste i valgkretsene Namdalen, Søndre Nordmør, Romsdal og Karmsund. Ved kommunestyrevalget 1925 fikk partiet 27 277 stemmer i 5 ulike fylker, og fikk 35 kommunestyrerepresentanter. Ved de to påfølgende valgene, i 1928 og 1931, fikk partiet 332 og 338 stemmer og bare 9 representanter.
Ordførere fra Riksmålspartiet var blant andre Haakon Rochseth i Frosta, Bernhard Rostad i Verdal, Gustav Ertzgaard i Frol, Lorents Seem i Snåsa og Karl Klingen i Klinga kommune.
Sun Ba kraftverk

Sun Ba kraftverk er et varmekraftverk i Tainan langt sør i Taiwan. Det har en installert produksjonskapasitet på 980 MW fordelt på to blokker á 490 MW hver. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.
Anlegget stod ferdig i 2004, og har teknologi fra Toshiba.
Cupfinalen i fotball for menn 2017

Cupfinalen for herrer 2017 var en fotballkamp som ble spilt søndag 3. desember 2017 på Ullevaal Stadion og den siste kampen i Norgesmesterskapet 2017. Kampen var den 112. cupfinalen for herrer og den 75. finalen på Ullevaal Stadion. Kampen ble spilt mellom Lillestrøm SK og Sarpsborg 08.
Bear River (Great Salt Lake)

Elveløp

Elveløpet fortoner seg på kartet som noe lignende en omvendt U, som legger seg om den nordlige enden av fjellkjeden Wasatch Range. Bear River utspringer nordvest i Utah i flere stutte armer på nordflanken av de inntil 4100 meter høye Uinta Mountains sør i Summit County. 
Den flyter mot nord og skjærer gjennom Wyomings sørvestlige hjørne ved Evanston. Derette bukter elven seg på sin lange vei mot nord langs delstatsgrensen mellom Utah og Wyoming, inn og ut av de to statene. Den dreier så mot nordvest is Franklin County og flyter gjennom Bear Lake Valley. 
Den passerer Montpelier, der den får tilførsel fra den korte Bear Lake Outlet Canal, som kommer fra Bear Lake. Ved Soda Springs i den nordlige enden av Wasatch Range svinger Bear River brått mot venstre. Den renner forbi Preston i den brede Cache Valley, som strekker seg nordover fra Logan. 
Elven flyter sørover fra Preston og inn i Utah igjen, og bukter seg forbi Cornish og Newton. Ved en oppdemning av elven dannes  Cutler Reservoir, som også får tilførsel i sør fra Little Bear River. Fra den vestlige enden av reservoaret flyter elven sør gjennom Bear River Valley og passerer Bear River City. 
Før Bear River tømmer seg ut over flatevannsslammet i en bred bukt øst i Store Saltsjø (Great Salt Lake) om lag 15 km sørvest for Brigham City, munner også Malad River inn i den fra nord.
Både i Idaho og i de siste etapper i Utah benyttes Bear River til irrigasjon av fruktbare dalganger. De siste 15 km før dens munning i et lite elvedelta er vernet, og utgjør Bear River Migratory Bird Refuge.

Historie

Ved begynnelsen av 1800-tallet var elvedalen bosatt av shoshoneindianerne. Trappers (felleoppsettere, fangstmenn) for Hudson's Bay Company begynte fra 1812 å utforske området med tanke på fangst av fremfor alt bever, hvis pelser gav svært gode priser. De dro sørover langs Snake River. 
Sent i 1840-årene var dalen mål for mormonere som ville bosette seg utenfor det som den gang var USAs vestgrense. 
Langs et midtre stykke av elvens løp gikk den gamle migrasjonsruten Oregon Trail med nybyggere på vei til Oregon og Stillehavet med sine okse- og eselkjerrer senere på 1800-tallet. Her kunne man også bøye av mot sør dersom man hadde California som mål.
Under den amerikanske borgerkrigen utspant 29. januar 1864 den såkalte Bear River-massakren seg i Cache Valley nær Preston i Franklin County i Idaho. United States Army angrep da en vinterlandsby for shoshonene. De drepte rundt 400 shoshoneindianere.
Vennskapstall

Vennskapstall, eller vennskapelige tall, oppstår dersom summen av divisorene i det ene av to tall er lik det andre tallet, og divisorene i det andre tallet er lik det første tallet. Eksempelvis tallene 220 og 284 er vennskapstall.
Det var pythagoreerne som oppdaget vennskapstall. De var religiøst besatt av «magiske tall», dvs. tall som har bestemte egenskaper.
Fiat 125

Polski-Fiat 125 er en Polsk-produsert Fiat som ble Lansert i 1967. Den var en erstatning for den populære bilen Fiat 500 "Knøtte".
Polski-Fiat 125 ble aldri så populær som Fiat 500.
Trachyderini

Utseende

Middelsstore, litt flate, ofte rødlige eller gulaktige trebukker. Hode og pronotum er forholdsvis store og brede. Antennene er noe kortere enn kroppen hos hunnene, betydelig lengre enn kroppen hos hannene. Dekkvingene er ofte tegnet i rødt eller gult og svart, sjeldnere ensfargede. Spissen er rundet.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.

Utbredelse

De aller fleste av artene og slektene lever i varme områder av Amerika. Ca. 70 arter forekommer i Palearktis.
15 arter forekommer i de sørlige og sentrale delene av Europa, disse hører alle hjemme i de slektene som ofte plasseres i stammen Purpuricenini.
Fellebukse

Fellebukse er norsk betegnelse på en type knelange posebukser som var typisk for den vestreuropeiske herremoten i renessansen og som kom i bruk som stasplagg på norske bygder på 1600-tallet. Forleddet «felle» viser til at plagget var plissert med folder. Kvinnene fikk på samme tid «fellestakk», skjørt med liknende plissering.
Buksemoten ble etter hvert overtatt av trange knebukser som ble typisk for mannsdrakten på 1700-tallet og fortsatt er beholdt i mange folkedrakter og bunader.
Agri Horticultural Society of India

Agri Horticultural Society of India ble grunnlagt i 1820 av William Carey på Alipore Road i Kolkata. Det er en hage med drivhus, et forskningslaboratorium og et bibliotek. Det inneholder en samling av planter og blomster. Det har en betydelig samling av botaniske varianter, inkludert Canna.
Et stort utvalg av bregner og medisinske planter blir dyrket i organisasjonens hager. Både frukter og blomster kan kjøpes i gartneriet. Det arrangeres  årlige blomsterutstillinger om vinteren, og det gis opplæring i hagebruk.  
I 1894 ble Percy Lancaster valgt som leder og han grunnla Alipore Canna-samlingen. Hans arbeid ble videreført av hans sønn, Sydney Percy-Lancaster, frem til han gikk av i 1960-årene.
Soledad O'Brien

Bakgrunn

Soledad O'Brien er datter av en australsk far av skotsk og irsk avstamning og ei svart kubansk mor. Begge to innvandret til USA hvor de møttes i Maryland. Fordi Maryland på det tidspunktet anerkjente ekteskap mellom hvit og svart flyttet de til Washington for å gifte seg. Senere bosatte de seg på Long Island, New York hvor Soledad O'Brien vokste opp. Faren var professor i mekanisk ingeniørfag mens moren var språklærer. Paret fikk seks barn som alle senere avla eksamen ved Harvard University.

Karriere

Soledad O'Briens første jobb var som assistent regissør og nyhetsskriver for WBZ-TV i Boston. Senere jobbet hun som lokal reporter og kontorleder ved KRON i San Francisco. Begge disse TV-stasjonene var knyttet til NBC og fra 1991 til 1999 jobbet hun for NBC i New York som TV-regissør (field producer) for Nightly News og TODAY. Fra 1999 var hun programleder for Weekend Today samtidig som hun bidro med nyhetsreportasjer til andre program og dekket flere viktige nyhetshendelser.
Hun begynte i CNN i 2003 og var programleder for American Morning fram til 2007.
Etter 2007 lagde hun hovedsakelige programmer for serien In America som handler om etniske minoriteter, men hadde også andre reportasje- og programlederjobber.
I 2010 utga hun selvbiografien The Next Big Story: My Journey Through the Land of Possibilities.
2. januar 2012 begynte hun som programleder for morgenprogrammet "Starting Point with Soledad O'Brien.

Utmerkelser

National Association for the Advancement of Colored People tildelte i 2007 Soledad O'Brien organisasjonens President’s Award for hennes humanitære innsats og fremragende journalistiske innsats.
I 2008 mottok hun Goodermote Humanitarian Award fra Bloomberg School of Public Healthfor sine reportasjer fra orkanen Katrinas herjinger og tsunamien i Indiahavet i 2004. Samme år var hun første mottaker av Soledad O'Brien Freedom's Voice Award som ble opprettet i hennes navn av Morehouse School of Medicine.
I 2009 mottok hun Medallion of Excellence for Leadership and Community Service Award fra Congressional Hispanic Caucus Institute.
The National Association of Black Journalists ga henne prisen Journalist of the Year i 2010. Samme år fikk reportasjeserien Latino in America Edward R Murrow lRTDNA/UNITY award.
I 2012 mottok reportasjeserien Black in America: The New Promise Land - Silicon Valley Edward R Murrow lRTDNA/UNITY award.
Hun har også mottatt flere andre priser.

Privat

Soledad O'Brien er gift og har fire barn. Familien er bosatt på Manhattan.

Bibliografi

Soledad O'Brien og Rose Marie Arce (2010): The Next Big Story: My Journey Through the Land of Possibilities, Celebra Hardcover, ISBN 9780451231376
Pech Merle

Pech Merle er en hule, kjent for sine hulemalerier i Cabrerets i  Lot deartement et Lot i Occitania -regionen i Frankrike, om lag 30 km øst for Cahors. Det er en av de få steder med hulmalerier i Frankrike som er åpen for allmennheten. Hulen er mer enn en kilometer lang, veggene er malt med dramatiske veggmalerier som dateres fra Gravettian-kulturen (Ca. 25 000 år f.Kr). Noen av maleriene kan imidlertid dateres til senere magdalétiden (maksimalt 16 000 år f.Kr.)
I dette området hadde en gang vært en stor elv, hulen ble senere brukt av mennesker for ly og til slutt for maling av veggmalerier.
Veggmaleriene ligger i de dypere områdene av hulen og ble oppdaget i 1922 av Andre David og Henri Dutetre, to tenåringersgutter som hadde utforsket hulen i mer enn to år. Som andre barn i området hadde disse to blitt oppmuntret og veiledet i sin utforskning av Father Amedee Lemozi, kapellan i Cabrerets, en amatørarkeolog som hadde oppdaget andre hulemalerier i regionen.
Veggene i syv av kamrene i Pech Merle viser legemstore ullhårde mamuter. flekkede hester, énfargede hester, okser, rein, håndavtrykk  og noen mennesker. Et fotavtrykk av barn er bevart i det som en gang var leire, er blitt funnet mer enn en halv kilometer under bakken. Innen en seks-kilometer radius av dette stedet ligger ti andre grotter med forhistorisk kunst fra den sene stenalderperioden, men ingen av disse er åpne for publikum. I istiden ble hulene meget trolig brukt som tilfluktssteder av forhistoriske folk da området hadde et arktisk klima, svært lave temperaturer, og dyrearter svært forskjellige fra de i dag. Det er antatt at på et tidspunkt i fortiden forårsaket en regnskyll et jordras og dekket huleinngangen med en lufttett forsegling frem til det 20. århundre.
Den franske arkeologen Michel Lorblanchet har utført eksperimenter og antar at malingen som ble bruk i noen av maleriene var trolig fremstilt hjelp av en delikat spytt-teknikk.
Hulen i Pech Merle har vært åpen for publikum helt siden 1926. Besøksgrupper er begrenset i størrelse og antall for ikke å ødelegge de skjøre kunstverkene med overdreven fuktighet, varme og karbondioksid produsert av menneskets åndedrett.
Kim Jin-hyeon

Landslaget

Han ble tatt ut i Sør-Koreas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Varese (provins)

Kommunikasjoner

Flyplassen Malpensa ligger i Varese. Den har internasjonale forbindelser.
John-Anker Zwart

Utdannelse, stilling, verv

Zwart er utdannet ved universitetet i Leiden, og har doktorgrad fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim, der han nå er professor II i nevrologi. Siden 2011 er han leder av FORMI (Formidlingsenheten for muskel- og skjelettlidelser), som er underlagt FiU-avdelingen ved Klinikk for kirurgi og nevrofag, Oslo universitetssykehus. For tiden (2015) er han overlege og forskningsleder ved samme klinikk.

Forskning

Zwart har publisert en rekke vitenskapelige artikler, og blant annet bidratt til forståelsen av hodepine og ryggsmerter.
Svein Molaug

Liv og virke

Molaug var sønn av en lærer i Stavanger. Sjøl tok han til å studere ved Universitetet i Oslo, etter at han hadde unnagjort militærtjenesten. Han tok magistergraden i kunsthistorie i 1946, men før den tid hadde han fungert som fylkeskonservator i Vestfold i perioden 1944-45. Fra 1947 var han konservator ved Norsk Folkemuseum i Oslo, der han hadde ansvar for by- og bygdesamlingene.
I 1956 ble Molaug ansatt som direktør ved Norsk Sjøfartsmuseum i Oslo. Gjennom sine 28 år som leder for museet la han ned en formidabel innsats. Han fornya sjøfartshistorien og skapte begrepet «kystkultur». Han fikk engasjert mange lokallag og -miljø langs kysten, deriblant lokale dykkerklubber, som var aktive deltakere ved marinarkeologiske søk. I tillegg sørget han for å få gjort en mengde intervjuer med gamle seilskutefolk og andre som hadde hatt sitt virke langs kysten.
I 1967 ledet Molaug sammen med Arne Emil Christensen en marinarkeologisk utgravning av fregatten «Lossen». Utgravningen var en av den første i sitt slag i Norge og vakte også internasjonal oppmerksomhet, ettersom dykking med SCUBA-utstyr fortsatt var relativt nytt. Utgravningen av «Lossen» var en av de første større vitenskapelige undervannsutgravningene her til lands og var med på å etablere norsk marinarkeologi som et fagfelt.
Gjennom åra skrev Molaug en rekke artikler om folkekunst, kulturhistorie og marinarkeologi. Hovedverket, tobindsverket «Vår gamle kystkultur» fra 1985, regnes som et standardverk om levevis i norske kystsamfunn og har siden utgivelsen kommet ut i flere opplag.
Skogbrannen i Froland 2008

Forløp

Skogbrannen startet 9. juni som følge av gnister fra en skogsmaskin. Skogbrannen truet spesielt tettstedet Mykland i Froland kommune.
Etter fire dager var så mange som 250 personer fra Heimevernet, brannvesenet og Sivilforsvaret involvert i slukkearbeidet. Flere helikoptre, bl.a to fra Forsvaret, deltok i slukkearbeidet. Brannen var så stor at røyklukten fra den kunne merkes i Kristiansand og på den andre siden av Skagerrak i Thisted, Danmark.

Skader

Over 15 hytter brant ned til grunnen, eller ble sterkt skadet, som en følge av brannen. Fem høyspentmaster brant også opp i det rammede området, noe som førte til strømbrudd i noen områder. Et sted mellom 20 000 og 30 000 mål skog ble rammet av skogbrannen. Over 70 mennesker ble evakuert fra hjemmene sine. Det økonomiske tapet ble estimert til 30 millioner kroner etter tre dagers skogbrann.

Innsats

Mannskaper fra lokalt og regionalt brannvesen styrte slukkingsinnsatsen, sammen med politiets innsatsledelse. I tillegg bidro mannskaper fra Sivilforsvaret, Heimevernet og Forsvaret ellers. Mengden mannskap ble trappet opp etterhvert som brannen utviklet seg, og på det meste var mellom 250 og 300 mennesker involvert. På et tidspunkt ble det etterlyst bedre slukkestøtte fra luften, og det ble vurdert å motta støtte fra EU. Italia stilte et brannfly  til disposisjon, men Regjeringens kriseråd - med justisministeren Knut Storberget i spissen - mente det var tilstrekkelig med de 16 helikoptrene som etterhvert var i sving.

Virkninger

I desember 2008 har NIVA konstatert at skogbrannen har fått en uventet og uønsket effekt på vannet i området. Sulfat i jorda, opprinnelig ankommet med sur nedbør, er i ettertid frigjort av ny nedbør og er nå havnet i bekker, vann og elver. Forsuringen er verre enn i 1980-årene. NIVA regner med at all fisk og amfibier er utryddet.
Ilha Grande (øy)

Ilha Grande er en øy som ligger i delstaten Rio de Janeiro  i Brasil. Øya ligger i kommunen (municipoen) Angra dos Reis og er på 193 km². Den er fredet som en delstatspark, og det finnes derfor ingen bilveger på øya; i stedet finnes det en rekke turstier. Tidligere hadde Ilha Grande et fengsel for oppbevaring av farlige fanger, men dette er nå nedlagt. Man kan komme til øya ved å ta båt fra Mangaratiba eller Angra dos Reis.
Jenny (roman)

Jenny er en roman av den norske forfatteren Sigrid Undset, utgitt i 1911.
Deler av handlingen foregår i Roma. Den er både en kunstnerroman, og en kjærlighetsroman. Hovedpersonen Jenny lykkes som kunstner, men mislykkes i kjærlighetslivet. Hun ignorerer vennen og kollegaen Gunnar Heggen, fordi deres vennskap og fortrolighet gjør at de ikke ser hverandre som kjærlighetsmateriale. I Roma møter hun Helge Gram, som hun forlover seg med, og siden skilles fra. Senere innleder hun et forhold til Helges far, Gert Gram. Han er omtenksom og følsom, men preget av sitt tidligere destruktive forhold. Jenny flykter fra Gert da hun venter deres felles barn. Når barnet dør, mister hun livsmotet, og avviser Helge når han oppsøker henne. Romanen ender med hennes selvmord.
Romanen ble Undsets gjennombruddsroman. NRK laget i 1982 tv-serien Jenny basert på romanen, med Per Bronken som regissør og Liv Ullmann i tittelrollen.
Boksing under Stillehavslekene 1987

Boksing under Stillehavslekene  1987. Boksing var en av flere sporter som var med i de åttende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 8. til 20. desember 1987. Det var åttende gangen som boksing var med på programmet under stillehavslekene. Det var elleve vektklasser, kun for menn. Fransk Polynesia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Amerikansk Samoa som også vant fire gull.
Lycorininae

Utseende

Middelsstore, oftest fargerike praktvepser. Bakkroppens ryggplater har inntrykte, trekantede groper. Hunnens eggleggingsrør er omtrent så langt som bakkroppen. Det bakerste leddet på thorax (metathorax) har en bakoverrettet krok som griper inn i en grop i propodeum (bakkroppens første ledd, som er sammenvokst med thorax).

Levevis

De er parasitoider. Lite er kjent om biologien til denne gruppen, men alle kjente vertsinsekter er små sommerfugler som grasmott og viklere.

Utbredelse

Gruppen er utbredt over det meste av Jorda.
Gad (bibelsk person)

Gad (hebraisk: גד, «[God] Lykke») var i henhold til den hebraiske Bibelen (det gamle testamente) den første sønnen til patriarken Jakob med Silpa, og den syvende av Jakobs tolv sønner. Gad ble grunnlegger av den israelittiske stammen Gads stamme. En del bibelforskere mener at det er en opphavsmyte hvor Naftali er en eponymisk metafor som ga en etiologi for denne stammen i henhold til de andre i det israelittiske forbundet.

Etymologi

Teksten i Tora argumenterer at navnet til Gad betyr «lykke/skjebne» på hebraisk, avledet fra et rotord som betyr «kutte/dele» i betydningen å dele ut; klassisk rabbinsk litteratur argumenterer at navnet var en profetisk referanse til manna (føden som ifølge Mosebøkene ble gitt fra Gud til jødene i ørkenen på mirakuløst vis). En del bibelforskere mistenker at det egentlig viser til en guddom som opprinnelig ble dyrket av stammen, den fellessemittiske skjebneguden Gad. Den semittiske guden ble i henhold til Jesajaboken fortsatt dyrket av bestemte hebreere på 500-tallet f.Kr.

Bibelske referanser

Den bibelske fortellingen i Første Mosebok viser at Silpa, terne og slavinne, ble en faktisk hustru av Jakob, men det er ingenting som tyder på at hennes sosiale status endret seg. Hun var og ble Leas slavinne og hennes barn tilhørte ikke henne selv, men hennes herskerinne. En del bibelforskere har tatt det som indikasjon på at bibelforfatterne ikke oppfattet Gads stamme som ikke av fullstendig israelittisk opprinnelse. Bibelforskerne betrakter således Gad som et senere tillegg til det israelittiske forbundet, noe som indikeres ved Mesjastelen som tilsynelatende skiller mellom israelittene og Gads stamme. Gad er i henhold til denne teorien antatt opprinnelig å ha vært en nomadisk stamme nordpå som ved et tidspunkt bosatte seg i Kanaan lik andre stammer gjorde i omtrentlig samme tidsrom.
I henhold til klassisk rabbinsk litteratur ble Gad født på den 10. hesjván, den åttende måneden i det jødiske året, og levde til han ble 125 år (hvilket er et passende rundt tall), Disse kildene fortsetter ved å hevde, i motsetningen til hans andre brødre, at Josef ikke presenterte Gad til farao, ettersom Josef ikke ville at Gad skulle bli utpekt til en av faraos vakter, noe som er en indikasjon på at farao ville ha sett at Gad hadde stor fysisk styrke.
Jasherboken hevder at Gad giftet seg med en Uzith som skal ha vært datteren til Amuram, en etterkommer av Nakor.