Winchester-rifle

Winchester modell 1866

Dette var den første av winchester-riflene, og fikk kallenavnet «Yellow boy» på grunn av sin bronse- /messing-legering, det var kjent for sin robuste konstruksjon og bøylemekanismen som tillot brukeren å avfyre en rekke skudd før en måtte lade om magasinet. Nelson Kings nye og forbedrede patent rettet opp svakheter i Henry Modell 1860 ved å plassere ladeporten på siden av rammen og integrere et rundt lukket magasin som var dekket av fortreet.
Frankrike kjøpte seks tusen modell 1866-rifler med 4,5 millioner patroner i kaliber .44 Henry under den fransk-tyske krigen. Det osmanske riket kjøpte 45 000 modell 1866 musketter og 5 000 karabiner i 1870 og 1871. Disse riflene ble brukt i 1877 under den russisk-tyrkiske krigen og avgjorde situasjonen da tyrkerne var i mindretall under beleiringen av Pleven og påførte fienden fire ganger så mange tap som sine motstandere, som var bevæpnet med enkeltskudd Krnka og Berdan-rifler. Modell 1866 tvang russerne til å utvikle en ny rifle, Mosin-Nagant, etter krigen.

Winchester modell 1873

Modell 1873 var en av Winchesters mest suksessfulle rifler, og fikk tilnavnet «The gun that won the west». Originalt var den konstruert for .44-40 kaliber, men senere ble den produsert i .38-40 og .32-20. Alle kalibrene var svært populære. Modell 1873 ble produsert i tre forskjellige variasjoner, rifle med 24’’ løp, karabin med 20’’ løp, og som muskett. Selv om den originale modell 1873 aldri ble konstruert for militærets standardkaliber .45 Colt, ble en del av de moderne reproduksjonene laget for det kaliberet.
I 1875 produserte Winchester et nytt opplag med modell 1873 med tilnavnet «one of one thousand». De ble solgt for 100 dollar. Løpene skapte uvsedanlig liten spredning under testskytingene.

Winchester modell 1876

Modell 1876 ble introdusert av Winchester Repeating Arms på verdensutstillingen i Philadelphia i 1876 (Centennial International Exhibition, International Exhibition of Arts, Manufactures, and products of the Soil and Mine), der Uavhengighetserklæringen sitt 100-årsjubileum ble feiret. Winchester modell 1876 var lagd for å avfyre kraftige sentertente patroner, som egnet seg godt til storviltjakt. Våpenet ble godt mottatt av de som levde i villmarka, siden det var kraftig nok og hadde lang nok rekkevidde til å drepe store dyr som grizzlybjørner. Denne muligheten gjorde det enklere å skaffe kjøtt i villmarken.
Det ble produsert fire forskjellige versjoner av denne modellen; en karabin med et løp på 22", en Express Rifle med et løp på 26" og magasin på halv lengde, en Sporting Rifle med et løp på 28", og en muskett med et løp på 32". Den totale produksjonen var på omtrent 63800 rifler, og her var det 54 «One of One Thousand Model» 1876 og kun sju «One of One Hundred Mode]». Disse to sistnevnte typene er sjeldne og av høy kvalitet, ofte med spesielle trekk og finisher, og de har som regel stor historisk interesse.
Modell 1876 var det første repetergeværet som kunne brukes til å jakte på storvilt, og det ble favorittvåpenet til Theodore Roosevelt. Selv om våpenet var kraftig nok til å drepe storvilt, var det ikke designet for å takle de mer populære storviltpatronene, inkludert .45-70 Government, og produksjonen stoppet opp i 1897. Mange av de som hadde jaktet med Modell 1876, gikk heller over til Winchester Modell 1886, som tillot lengre og kraftigere patroner.

Winchester Modell 1886

Winchester modell 1886 var en bøylerifle designet av John Moses Browning, og håndterte noen av de mer kraftige patronene i perioden. Det var opprinnelig kamret i .45-70, .45-90 WCF og .40-82 WCF, men ble senere tilbudt i et halvt dusin andre kalibre, inkludert .50-110 Winchester.
Modell 1886 fortsatte trenden mot kraftigere ammunisjon, og hadde en helt ny og vesentlig sterkere låseblokkhåndtering enn Modell 1876. På mange måter var modell 1886 den ekte amerikanske Express rifle, siden den kunne kamre de mest kraftfulle svartkruttpatronene på sin tid. Den viste seg å være i stand til å ikke bare håndtere .45-70, men også .45-90 og de enorme .50-110 Express «bøffel»-patronene. 
I 1935 introduserte Winchester en litt modifisert Modell 1886 som kunne benytte de kraftigere .348 Winchester patroner. Ikke lenge etter introduksjonen av 1886-modellen designet Browning en mindre versjon som var egnet for mindre karabin-patroner. Denne ble lansert som Winchester Modell 1892.

Winchester Modell 1894

Winchester Modell 1894 (også kalt Winchester 94 eller Win 94) er også en bøylerifle, og ble raskt en av de mest populære jaktriflene. Den ble designet i 1894 av John Browning, og ble opprinnelig laget for å skyte to svartkrutt-patroner: .32-40 Winchester og .38-55 Winchester.
Modell 1894 har blitt omtalt som det «ypperste lever action-designet» av våpenhistorikere som R.L. Wilson og Hal Herring. Det var den første kommersielle jaktriflen som solgte over 7 000 000 enheter.

Produksjon

Modell 1894 ble produsert av Winchester Repeating Arms fram til 1980, men ble tatt ut av produksjon på grunn av høye produksjonskostnader som fortsatte å øke gjennom 1960- og 1970-årene, samt en streik som varte fra 1979-1980. Like etter ble fabrikken som hadde produsert riflene kjøpt opp av de ansatte, som etablerte selskapet på nytt under navnet U.S. Repeating Arms Company, og produserte Modell 1984 fram til de gikk konkurs i 1989. Etter at de hadde gått konkurs, ble rettighetene overtatt av et fransk holdingselskap, for så å bli solgt til de belgiske våpenprodusentene Herstal Group. De nye eierne fortsatte å produsere riflen fram til 2006, som ble slutten på den amerikanske produksjonen av Modell 1984. Produksjonen ble nok en gang påbegynt, i 2010, og nå er det det japanske selskapet Miroku Corp. som produserer Winchester Modell 1984.