google/wiki40b huggingface dataset:
Vindustjener

En vindutjener er et dataprogram hvis primære oppgave er å koordinere innmatning og utmatning mellom klienter og fra resten av operativsystemet og maskinvaren. En vindutjener kommuniserer med klienten over serverprotokollen, en kommunikasjonsprotokoll som kan være nettverkstransparent eller simpelthen nettverkskapabel.
Vindustjeneren er en nøkkelkompronent i et hvert grafisk brukergrensesnitt, spesielt vindussystemer.
Nordnorsk råd

Nordnorsk råd er et politisk samarbeidsorgan som ble etablert i 2014 av fylkesrådene i Nordland og Troms, og fylkesutvalget i Finnmark. Rådets mål er å styrke og videreutvikle landsdelen ved å utvikle og samordne fylkeskommunal tjenesteproduksjon og fremme felles interesser.
Nordnorsk råd skal bestå av fylkesrådet i Nordland, fylkesrådet i Troms og fem medlemmer fra fylkesutvalget i Finnmark. Samtidig inngår gruppeledere for de største opposisjonspartier i Nordland fylkesting og Troms fylkesting.
Ledelsen av rådet går på omgang mellom de tre fylkeskommunene, med varighet på to år. Fylkesrådslederen i Nordland hadde lederansvaret i første periode, mens fylkesrådslederen i Troms overtok høsten 2015.
Det er etablert et arbeidsutvalg bestående av fylkesrådslederen i Nordland, fylkesrådslederen i Troms og fylkesordføreren i Finnmark.
KylieFever2002

Informasjon

Turneen var den største produksjonen Minogue hadde lagt på så langt i karrieren. Albumet og musikkvideoer var i stand til å gi og inspirere flere kulisser og kostymeendringer. Turneen hadde et mye større budsjett enn de foregående på grunn av suksessen til albumet og singleutgivelsene.
Kostymene ble designet eksklusivt for Minogue av italienske motedesignere Dolce & Gabbana. Den var Minogues første turné som hadde offisielle sponsorer; Evian og Vodafone. Selv om Fever er Minogues mestselgende album til dags dato i USA, var det usikkert om hun ville være i stand til å fylle amerikanske arenaer. Imidlertid gjennomførte Minogue en turné i USA som besøkte Anaheim, Houston, Miami, Philadelphia og New York City.
Phnom Penh

Phnom Penh (khmer ភ្នំពេញ [pʰnum pɯɲ]) er hovedstaden i Kambodsja. I 1998 hadde byen 862 000 innbyggere, men tallet beregnes i dag til over en million. Phnom Penh ligger der elvene Mekong, Tonlé Sap og Bassac møtes.
Byen ble grunnlagt i 1373 i forbindelse med byggingen av tempelet Wat Phnom. Byen ble landets hovedstad i 1431, da kong Ponhea Yat flyttet dit fra Angkor etter at han var blitt beseiret av Siam (Thailand). Det kongelige palasset i Phnom Penh med sølvpagoden ble bygd i 1866, og det var først da at byen ble en storby. Under den franske kolonimakten var Phnom Penh kjent som Asias perle. Byen ble hovedstad i det selvstendige Kambodsja i 1953. I 1975 ble byens den gang to millioner innbyggere fordrevet av Røde Khmer-styrker etter at de hadde inntatt byen. Befolkningen begynte å vende tilbake etter at vietnameserne rykket inn i 1979.
Etter Røde Khmers fall har Phnom Penh vokst, og har i de senere år blitt til et turistmål. Blant Phnom Penhs severdigheter er, i tillegg til det ovennevnte, nasjonalmuseet, Choeung Ek (Røde Khmers rettersted utenfor byen), Tuol Sleng-muséet (tidligere S-21, fengsel fra Røde Khmer-tiden) og Wat Ounalom.
Jakten på nazigullet

Handling

Like etter andre verdenskrig gjennomfører en korrupt gruppe amerikanske offiserer et raid mot et jernbanetog i det okkuperte Tyskland. De kommer seg unna med gull til en verdi av 250 millioner dollar som nazistene gjemte unna mot slutten av krigen. Ranet oppfattes som et nederlag for General Patton og han involverer seg derfor personlig for å få gullet tilbake. Major Joe De Lucca blir satt på saken og han får uventet hjelp fra Maria, en kvinne han hadde et forhold til i starten av krigen. Det blir gjort forsøk på å rydde ham av veien, men det lykkes ikke. Han kommer stadig nærmere de skyldige og sannheten om det store gullranet. En profesjonell leiemorder blir satt inn for å drepe både ham og Patton.

Anmelderne

Den amerikanske anmelderen Leonard Maltin gav den 2 av 4 stjerner.
Trestikkmyra

Trestikkmyra er en myr vest i Sarpsborg kommune og grensen mot nabokommunen Råde kommune går over myra i vest. Trestikkmyra er en av de større intakte lavlandsmyrene i Østfold. Totalarealet på myra er 91 dekar. Myra har stor biologisk verdi og det er observert et stort biologisk mangfold ved myra.

Biologi

Myra er relativt urørt og regnes som en sjeldenhet i regionen. Myra har et belte med takrør langs kanten i øst og myra er noe tresatt i sørøst. Myra ligger i en grunnfjellforsenkning og er voksested for enkelte spesielle myrplanter. Alle de norske soldoggplantene kan observeres i myra. Gul myrsommerfugl er også blitt observert ved myra, sammen med blåtopp, tranebær, pors og klokkelyng. Det er et rikt fugleliv ved myra, og mange fuglearter er blitt observert ved myra. Rudge, ringdue, trepiplerke, svarttrost, orrfugl, måltrost og bokfink er noen av fugleartene som er blitt påvist ved trestikkmyra.

Historie

Under den 2. verdenskrig så foregikk det en rekke våpenslipp over Østfold. Slippene kom fra britiske fly som forsynte den norske motstandsbevegelsen Milorg med våpen, utstyr, ammunisjon og eksplosiver. Det var vanskelig å finne egnede slipplasser for våpnene. Plassene som skulle benyttes til våpenslipp måtte være i god avstand fra tyske forlegninger, stedet måtte være skjermet, lyssignaler måtte lett kunne sees fra fly, nærhet til gjemmesteder var viktig og det åpne landskapet måtte være 700-800 meter langt og 300-600 meter bredt. Trestikkmyra ble derfor en optimal plass for våpenslipp. Det ble forsøkt å slippe våpen over Trestikkmyra 20. februar 1945, men slippet ble avbrudt. Det ble også forsøkt å slippe våpen på myra 22. februar 1945, men dette slippet ble også avlyst. 
26. februar 1945 så prøvde britene å slippe våpen over Trestikkmyra for tredje gang og denne gangen så lykkes de. 33 containere med våpen ble sluppet over Trestikkmyra. Det var 18 mann i aksjon ved myra når slippet fant sted. Disse jobbet med å få containerne med våpen skjult. Materiellet fra slippet ble transportert ut i Østfold distriktet med ulike kjøretøy. Sykkel ble i begynnelsen brukt, men de gikk over til bil etterhvert.
Hedeskoga

Hedeskoga er et tettsted i Ystad kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 282 innbyggere.
I Hedeskoga ligger det et avfallsanlegg for Ystad kommune, Sjöbo kommune og Skurup kommune. Den drives av Sysav. Her finner vi også Hedeskoga kirke og Hedeskoga skole.

Hedeskogavägen

Hedeskogavägen var tidligere kjent som Källesjövägen, men byttet navn i forbindelse med at vegen var stengt sommeren og høsten 2008 da tettstedet Källesjös nordlige vegnett ble utvidet. Vegen er den eneste inn- og utfarten til Hedeskoga for motorkjøretøyer, og leder fra Sjöbovägen til Källesjö (derav vegens tidligere navn).
Myslovitz

Historie

Gruppens første navn var «The Freshman». I 1994 byttet den navn til Myslovitz etter hjembyen sin. Innledningsvis spilte den på forskjellige polske festivaler, og i 1995 gav den ut sitt første album.
Sangtekstene er ofte påvirket av kinematografi og popkultur. Tekstene skrives både på polsk og engelsk.
Nattverdsoblat

En nattverdsoblat eller et nattverdsbrød, i Den katolske kirken kalt hostie, er en brødbit som brukes under nattverden, et takksigelsesrituale  i den katolske og protestantiske kirken innstiftet av Jesus som et minnemåltid kvelden før han ble korsfestet. Tradisjonelt skal dette brødet bakes kun med hvetemel og vann. I en del reformerte kirker anses ikke ingrediensene å ha noen betydning. 
Nattverdsbrødet er i den vestlige kirke normalt usyret brød, det vil si brød hvor det ikke har foregått noen hevingsprosess. Av praktiske årsaker bruker man normalt individuelt utstansede skiver, et par millimeter tykke, sirkelrunde og med en diameter på 2-3 centimeter. I enkelte kirker er det vanlig at presten bruker en større oblat under konsekrasjonen, helligelsen eller innvielsen av brød og vin som finner sted ved opplesning av innstiftelsesordene til nattverden. 
I de østlige kirker er det normalt å bruke syret brød; dette var et sentralt spørsmål under det store skisma 1054. Man bruker der også vanligvis et brød av mer konvensjonell form som brytes opp. I enkelte menigheter og kirker i de vestlige kirkene har det også blitt vanlig å bruke brød av konvensjonell form. Dette er da vanligvis usyret.
I Den katolske kirke anser man at brødet gjennomgår en total og permanent forvandling til Kristi legeme, og derfor blir konsekrerte hostier behandlet med stor respekt. De oppbevares normalt i et tabernakel, og kan også utstilles for tilbedelse. Innen luthersk teologi anser man også at brødet under nattverden blir Kristi kropp, men ikke på en slik måte at det ikke fortsatt også er brød. Med fokuset på nattverdshandlingen tar man normalt ikke vare på nattverdselementene etter handlingen, men de skal etter kirkens ordninger behandles respektfullt.
I Den norske kirke har alle nattverdsoblater blitt laget ved Diakonissehusets oblatbakeri siden 1888. Det produseres ca. 1,5 millioner oblater per år ifølge Diakonissehuset Lovisenberg i Oslo.
Biri Glassverk

Biri Glassverk var en bedrift som framtilte glass, mest vindusglass og flasker i grønt glass, på Biri. Verket lå på garden Svenes i det som i dag er Gjøvik kommune.
Verket ble opprettet av Det kongelige oktroajerede Norske Kompagni i 1761, men produksjonen kom ikke i gang før omkring 1764. Virksomheten ble endelig lagt ned i 1880, det hadde også vært opphør fra ca. 1843 til 1855. Det hadde vært flere ulike eierskap i driftstida, på slutten ble verket drevet av samme selskap som sto bak Hadeland Glassverk og Hurdal Glassverk.
Verket har også vært kalt Birid Glasværk, Biri Glasfabrique og Biri Glasværk.
Vilde Ingeborg Johansen

Klubb

Johansen har spilt for de norske klubbene Runar, Larvik og Tertnes, og vil fra 2019 spille for den danske klubben Herning-Ikast.

Landslag

Hun har fem kamper for Norges alderbestemte landslag og to kamper for ungdomslandslaget, i den ene kampen scoret hun ett mål.
18. april 2014 scoret Johansen fem mål i debutkampen hennes på Norges juniorlandslag mot Tsjekkia. Hun fikk totalt 3 kamper og scoret 7 mål mellom 18. og 20. april 2014.
24. juli 2015 debuterte hun for det norske A-landslaget mot Russland og ble tatt ut i bruttotroppen foran Håndball-VM 2017 og Håndball-EM 2018, men var ikke blant de 16 utvalgte i noen av mesterskapene.
Sony Imagesoft

Sony Imagesoft var en utgiver av videospill som drev fra 1989 til 1995 og var lokalisert i California. Utgiveren var opprettet i januar 1989 i Los Angeles, California, som et datterselskap av det Japan-baserte CBS / Sony Group (CSG) og het opprinnelig CSG Imagesoft Inc.
I starten fokuserte utvikleren på markedsføring av spill til Nintendo-konsoller.
Guitar World

Guitar World er et amerikansk musikktidsskrift med musikerintervjuer, omtale av album og musikkinstrumenter, og transkripsjoner på tabulaturform for gitar og bass.
Magasinet gis ut månedlig med et ferienummer i tillegg, totalt 13 utgivelser i året.
Konsthögskolan i Umeå

Utdanning

Konsthögskolan tilbyr både det treårige bachelorstudiet (BFA) og en toårig påbygningsutdanning, mastergrad (MFA) i fri kunst. Det tilbys også frittstående kurs i estetikk I, II, II, samt sommerkurs. Utdanningen i fri kunst inneholder både praktiske og teoretiske momenter. Studentene lærer seg å arbeide med tre, metall, gips, bronse, grafikk, foto, video, lyd og databasert kunst.
Studentenes arbeider presenteres siden 1993 kontinuerlig i det egne galleriet, samt ved årlige vårutstillinger, som pleier å holdes i skolens lokaler eller i Bildmuseet som ligger like ved.

Forskning

Konsthögskolan driver også forskerutdanning innen kunst, knyttet til den nasjonale Konstnärliga forskarskolan, samt et antall forskningsprosjekter.

Lokaler

Virksomheten ble i starten drevet i bygning som hadde vært en del av Umeå träsliperi, hvor fasaden var tegnet i 1909 av Sigge Cronstedt. Fabrikken var da den startet i 1910 byens første større industri og ble drevet fram til 1954. Sliperibygningen ble i 1986 ombygd til lokaler for Konsthögskolan, og innflytting skjedde et år senere.
Våren 2012 flyttet Konsthögskolan inn i nybygde lokaler ved Konstnärligt Campus. De tidligere lokalene i sliperiet bygges i 2013–2014 om til inkubator for kunstneriske næringer og prosjekter, men kommer også i fortsettelsen til å huse Konsthögskolans eget galleri.
Zimbabwes flagg

Zimbabwes flagg ble antatt 18. april 1980. Figuren på bildet symboliserer en statue som ble funnet i ruinene av Store Zimbabwe. Fuglen symboliserer Zimbabwes historie, mens den røde stjernen under den symboliserer kampen for selvstendighet.
Tulbaghia

Utseende

Små til middelsstore, avlange, gjerne blankt brunlige oldenborrer.

Levevis

Larvene lever i jorda, der de eter røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Redningsvest

Redningsvest eller flytevest er et flyteplagg som blir brukt i forbindelse med aktiviteter ved og på vann og sjø for å holde personer (eller dyr) flytende dersom de skulle falle i vannet. Flyteplagg og -vester kan ha ulik utforming; de kan være små og store, med og uten krager og belter, laget for å blåses opp eller ha faste flyteelementer. Det er også flytejakker og -drakter.

Historikk og typer

De første redningsvestene var av kork, reinhår og planten kapok. Redningsvesten er et godt hjelpemiddel for å redde liv, men det er fremdeles mange som ikke bruker redningsvest ute i båt. Den første redningsvest som kunne blåses opp med munnen kaltes Tethys og ble patentert i Norge i 1898, og i USA i 1903 av Breder Carlsen fra Bodø.
De siste årene har selv-oppblåsende flytevester blitt populære. Disse vestene blåses automatisk opp i kontakt med vann ved hjelp av CO₂-gass, men kan også utløses eller blåses opp manuelt. De er komfortable å ha på, men gir ikke samme høye sikkerhet for bevisstløse personer som konvensjonelle redningsvester. De leveres i en rekke ulike farger. Disse vestene krever mer vedlikehold, og gasspatronen må byttes etter at de har vært i kontakt med vann. 
Fargen til en redningsvest kan være oransje, men forekommer også i limegrønn, som en refleksvest, og andre farger.

Påbud i Norge

I dag er det påbudt å ha flyteplagg til alle om bord i småbåter i norske farvann. Sommeren 2011 ble diskusjonen om påbudet også skulle utvides til at alle måtte ha vest på når båten er i fart aktualisert etter flere båtulykker med flere omkomne.
I mars 2015 kom påbudet da Stortinget vedtok at alle ombord i fritidsbåter i fart må bære redningsvest, unntatt fritidsbåter over 8 meter. SV, Høyre og Fremskrittspartiet gikk i mot forbudet, mens Miljøpartiet De Grønne sikret flertall.
Det første påbudet om redningsutstyr i båt stammer trolig fra Jacob Christian Abelsted som på vegne av Rivierhavnens baatforening i Oslo skrev kappseilingsreglement i 1875: «Enhver Baad må være forsynet med Redningsbøie for hver av Mandskaberne, i Mangel heraf bliver Baaden tilbagevist.»
Los Pepes

Los Pepes (kortform fra spansk: «Perseguidos por Pablo Escobar»(norsk oversettelse: «Forfulgt av Pablo Escobar»)), var en colombiansk dødsskvadron som ble etablert i 1993 for å ta livet av Pablo Escobar. Gruppen drev væpnet krig i mindre skala mot Medellin-kartellet tidlig på 1990-tallet, og innstilte sin virksomhet i 1993 som følge av dødsfallet til Escobar.

Forbindelser til Cali-kartellet

Ifølge den amerikanske tankesmien Institute for Policy Studies (IPS) var Los Pepes delvis finansiert av Cali-kartellet, som var Escobars rivaler.

Forbindelser til myndighetene

Los Pepes skal ifølge noen kilder ha hatt bånd til tjenestemenn i det colombianske politiet (CNP), spesielt til en spesialenhet som ble kalt «Bloque de Búsqueda» (norsk: «Ettersøkelseskontingenten», som de utvekslet opplysninger med for å få gjennomført sine aksjoner mot Escobar. Ifølge dokumenter som ble offentliggjort av USAs Central Intelligence Agency (CIA) i 2008, uttalte den colombianske politidirektøren Miguel Antonio Gómez Padilla at «han hadde bedt en høytstående etterretningsoffiser i CNP om å holde kontakt med Fidel Castaño, den paramilitære lederen av Los Pepes, med det formål å innhente etterretning».

Etterspill

Etter at Escobar ble skutt og drept i trefninger med Bloque de Búsqueda i 1993, ble flere av Los Pepes' ledere etter en tid ledere av en nasjonal paramilitær allianse i Colombia. Denne alliansen kalles på spansk Autodefensas Unidas Colombianas (AUU), på engelsk United Self-Defense Forces of Colombia, og er en paramilitær organisasjon som ble dannet for å bekjempe ikke bare Medellin-kartellet, men også den marxistiske geriljagruppen Colombias revolusjonære væpnede styrker (FARC). Castaño-brødrene (Carlos (1965–2004), Vicente og Fidel, som forsvant i 1994) grunnla flere paramilitære grupper, og var drivkraften bak opprettelsen av AUU.
Et annet medlem av Los Pepes, Diego Murillo Bejarano, også kalt "Don Berna", ble til slutt ble generalinspektør for AUU. Han ble også en sentral narkotikasmugler tilknyttet en gruppering av Medellin-kartellet som på engelsk kalles «The Office of Envigado».
Institute for Policy Studies forsøker å kartlegge hvilken forbindelse CIA og DEA hadde til Los Pepes. Instituttet har reist søksmål mot CIA med hjemmel i Freedom of Information Act. Søksmålet har ført til avgradering av tusenvis av dokumenter fra CIA og andre amerikanske myndigheter, herunder Utenriksdeparementet, Drug Enforcement Administration (DEA), Defense Intelligence Agency og Kystvakten. Disse dokumentene har blitt publisert på nettstedet «Pepes Project».

Bokutgivelse

I sin bok Killing Pablo belyser forfatteren Mark Bowden noe av virksomheten til Los Pepes, og beskriver noen av de former for samarbeid og støtte som gruppen angivelig har mottatt fra medlemmer av det colombianske politiet.

Fjernsynsserie

I Netflix' tv-serie Narcos er virksomheten til Los Pepes omhandlet i sesong 2 og 3.
Frøtvet

Frøtvet er en meget gammel gård ved Åros i Røyken kommune.
Navnet er sammensatt av et gudinnenavn, Freyja, og «tveit» som betyr rydning. Første gang man hørte om gården Frøtvet var i 1368, da ga Thorgils Ogmundssøn sitt frendebarn Thora Aunsdatter til gifting på Nedre Sande gård. Det er gjort arkeologisk funn fra steinalder ved gården. Nå i ny tid er gården mest kjent for bakeriet bryggerhuset på frøtvedt
Killing Season

Killing Season er en amerikansk actionfilm fra 2013 skrevet av Evan Daugherty og regissert av Mark Steven Johnson for Millenium films. Filmen handler om en personlig kamp mellom en amerikansk krigsveteran (spilt av Robert de Niro) og en tidligere serbisk soldat (spilt av John Travolta).
Livmorkannibalisme

Livmorkannibalisme eller intrauterin kannibalisme er en ekstrem form for konkurranse mellom søsken som forekommer hos enkelte kjøttetende arter. Slik kannibalisme kan ta mange former, men i alle tilfeller fører det til at mange fostere dannes ved unnfangelsen, men bare noen få blir født. De større og sterkere fostrene spiser sine svakere og mindre utviklede søsken som en kilde til næring for å gjennomføre fosterutviklingen. Livmorkannibalisme forekommer bare hos levendefødende og ovovivipare arter.

Eksempler

Det finnes flere former for livmorkannibalisme. I adelopfagi eller embryofagi spiser fostere hverandre, mens i oofagi spiser de nyutviklede egg. Livmorkannibalisme er relativt sjeldent i dyreriket, men forekommer hos en del marine snegler (familiene Calyptraeidae, Muricidae, Vermetidae og kongsnegler) og enkelte havbørsteormer, som Boccardia proboscidia. Det er også kjente fra ganske tidlige fosterstadier hos flatormer. Hos disse ligger mange egg tett sammen i eggkapsler, og større og mer velutviklede egg tar plommemasse fra mindre utviklede egg.
Hos virveldyr er livmorkannibalisme kjent fra håbranner slik som tigerhai, og hos ildsalamander og alpesalamander. Enkelte ovovivipare tannkarper har et system der fostrene spiser nydannede egg (oofagi) i mors liv. Det finnes også fossile eksempler. Fossiler av svært unge eksemplarer (nyfødte eller muligens aborterte fostre) av havmusa Delphyodontos dacriformes fra karbon, har både skarpe tenner og avføring i tarmen, som antyder at de har spist som fostere.
FN-erklært sikker sone

FN-erklært sikker sone  var områder som i 1993 ble etablert i Bosnia-Hercegovina som humanitære korridorer etter vedtak av FNs sikkerhetsråd.
Srebrenica-massakren skjedde i en slik sone.
William Houlder

Oppvekst og tiden før krigen

Han var sønn av James Houlder. William Houlder ble født i Sauherad i Telemark, men vokste opp i Hausmannsgate i Oslo. Etter middelskole og handelskurs ble Houlder jernvareekspeditør hos Ingwald Nielsen, Oslos ledende forretning i bransjen.

Krigsinnsats

William Houlder var med i kampene i Norge i 1940 og ble tidlig med i motstandbevegelsen. Houlder ble en viktig kurer mellom Sverige og Norge, til han til slutt ble arrestert i Sverige i slutten av 1941 og utvist til Storbritannia tre måneder senere. Her ble han innrullert i Kompani Linge 23. mars 1942.
17. april 1943 kom Houlder sammen med Svein Blindheim til Norge under kodenavnet Puffin. De skulle drive instruksjonsvirksomhet i Oslo- og Drammensområdet for Milorg. Fra august 1944 var Houlder nestkommanderende aksjonsoffiser i D13, og fra begynnelsen av januar 1945 tok han over kommandoen som aksjonsoffiser i D13. Houlder var en av de mest aktive sabotører i Milorg og Oslogjengen. Houlder ble tildelt Krigsmedaljen for sin innsats i første del av Operasjon Puffin.
William Houlder var med på sabotasjeaksjonen mot Luftwaffes hovedverksted for Messerschmitt jagerfly i Moldegata 1, Bjølsenhallen på Bjølsen i Oslo. Aksjonen måtte gjennomføres på en søndag for å ikke ramme nordmenn på jobb i bygget, og aksjonen måtte gjentas hele tre ganger. Første forsøk den 29. juli 1944 måtte avbrytes fordi vaktmannen i bygget ikke reagerte da sabotørene banket på døren. Andre gangen, den 7. august 1944, møtte ikke Houlder opp. Houlder, som hadde ansvaret for hovedlunten til sprengladningene, hadde ikke hørt vekkerklokken og hadde forsovet seg. Ved tredje forsøk den 14. august 1944 lyktes det Max Manus (som ledet aksjonen), Gunnar Sønsteby, Roy Nielsen, Andreas Aubert, Henrik Hop og William Houlder å ødelegge 25 Messerschmitt Bf 109-jagerfly, 150 byttemotorer og tyskernes største lager av reservedeler for jagerfly i Norge. Bjølsenhallen brant langt ut i det tredje døgnet etter angrepet.
William Houlder deltok i 74 vellykkede og 28 resultatløse aksjoner. Samtlige aksjoner ble gjennomført uten tap av en eneste jeger fra Milorg.

Tiden etter krigen

William Houlder giftet seg etter krigens slutt med Tordis Lindskog. Sammen overtok de en jernvareforretning i Oslo sentrum.
Houlder døde i 1984 – 66 år gammel. Han ble bisatt 9. mars samme år på Vestre gravlund.
Laos' riksvåpen

Laos' riksvåpen er fastlagt i grunnlovens § 90. Det nasjonale emblemet er sirkulært. Nederst vises det en del av et tannhjul og et bånd med innskriften Laofolkets demokratiske republikk flankert av halvmåneformede strå av fullvoksen ris på hver side og røde bånd med innskriftene Fred, uavhengighet, demokrati (laotisk ສັນຕິພາບ ເອກະລາດ ປະຊາທິປະໄຕ) samt Enhet og rikdom (laotisk ເອກະພາບ ວັດຖະນາຖາວອນ), som sammen utgjør Laos motto. Mellom risaksene er det et bilde av pagoden Pha That Luang. En asfaltert vei, en rismark, en skog og et vannreservoar er avbildet midt i sirkelen.

Historisk utvikling

Riksvåpenet ble endret i 1991. De kommunistiske symbolene røde stjerne samt hammer og sigd ble da tatt bort og erstattet med bilde av pagoden That luang.
Yavatmal (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 2 775 457 innbyggere i distriktet, mot 2 458 271 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 21,59 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,55 % i 2011 mot 15,03 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 915 i 2011 mot 933 i 2001.
NM i roing 1987

NM i roing 1987 ble arrangert på Årungen 27.-28. juni 1987. 
Kongepokalvinnere ble Horten Roklubb (dobbeltfirer med Espen Thorsen, Arild Hanseth, Rolf Thorsen og Ivan Enstad) og 
Christiania Roklub (dobbeltfirer med Nina Gullerud, Cathrine Løvenskiold, Irene Aaberg og Lisa Scheibert).