google/wiki40b huggingface dataset:
Brasils herrelandslag i strandhåndball

VM i beachhåndball

Brasil deltok ved det første VM i beachhåndball som ble arrangert i 2004. Der kom de på 9.-plass. Egypt vant dette mesterskapet. 
Ved VM 2006 i Rio de Janeiro i Brasil vant Brasil mesterskapet. De vant bare én av sine fire kamper i gruppespillet, men gikk videre til kvartfinalen. De slo ut Kroatia (2-0) i kvartfinalen og Egypt (2-1) i semifinalen. I finalen møtte de Tyrkia, og Brasil vant finalen 2-0. Bruno Carlos de Oliveira kom på All-star teamet i dette VM-et. 
Ved VM 2008 fikk Brasil 2.-plass, etter finaletap 1-2 for Kroatia. Ved VM 2010, VM 2012 og VM 2014 vant de mesterskapet, og ble verdensmestere.

Panamerikamesterskapet i beachhåndball

Panamerikamesterskapet i beachhåndball er det regionale mesterskapet i beachhåndball, for land i Amerika, og mesterskapet er også kvalifisering for VM i beachhåndball.
Det brasilianske herrelandslaget har vunnet samtlige fem panamerikanske mesterskapene som har vært arrangert, fra 2004 til 2014. I fire av disse har Uruguay vært tapende finalemotstander.

World Games

Beachhåndball var oppvisningsgren ved World Games 2001, World Games 2005 og World Games 2009, men var offisiell gren ved World Games 2013. 
Ved World Games 2001 kom Brasil på 3.-plass. 4 år senere, ved World Games 2005, kom de på 8.-plass, og ved World Games 2009 vant de turneringen. 
Ved World Games 2013 slo de Russland 2-0 i finalen, og vant disse lekene for andre gang.
Üdzümütschinsk

Üdzümütschinsk (mongolsk: ᠦᠵᠦᠮᠦᠴᠢᠨ ᠠᠮᠠᠨ ᠠᠶᠠᠯᠭᠤ üjümüčin aman ayalγu, kyrillisk; үзэмчин) er en dialekt av det mongolske språket shilingolsk, et sørmongolske språk innenfor den sentralmongolske språkgruppe. Dialekten tales i Indre Mongolia, det østlige Mongolia og i deler av Kina.
Üdzümütschinsk snakkes av omkring 75.000 mennesker.
Pythais

Utseende

En nokså liten, tettbygd, lysbrun trebukk. Dekkvingene har hvite striper langs sømmen og ytterkanten, og en skråstripe i vingens fremre del.

Utbredelse

Arten lever i det sørøstlige Brasil.
Bushra Ishaq

Hovedemner

Bushra Ishaq ble først rikskjent under debatten om bruk av religiøse hodeplagg i politiet vinteren 2009, hvor hun forsvarte retten til å bruke skaut ut fra en feministisk argumentasjon om kvinnens rett til å velge, og lik rett til arbeid uansett religiøs identitet. Hun profilerte seg raskt for sin dialogførende debattstil og samfunnsengasjement. Ishaq har belyst fenomenet «Imperialistisk feminisme», og krevd retten til å definere feminismen, og angrepet vestlige feminister for det hun oppfatter som deres nedlatende holdninger overfor religiøse kvinner i Vesten, og kvinner fra den tredje verden. Hun har skrevet flere artikler i det feministiske tidsskriftet FETT.
Ishaq har også krevd respekt og toleranse for andre minoriteter.
og tatt klar avstand fra dødsstraff for homofile: «For meg som norsk muslim er det viktig å ta entydig og helt klar avstand fra dødsstraff eller noen former for straff mot homofile. Vi kan ikke leve i et samfunn med sjikane og hat mot homofile, jøder, eller andre minoriteter».
Gjennom sin faste spalte har hun engasjert seg i mange andre saker, og har blant annet tatt til orde for å beholde nynorsk som sidemål, og gjeninnføre norske skjønnlitterære originaltekster som obligatorisk læringsmål i den norske skolen.
I 2010 skrev hun en artikkelserie om «Islam, økologi og klima» i tidsskriftet Salam, og hun har engasjert seg for «Grønne moskeer», samt kampanjen «10:10 NORGE». Ishaq har vært en sterk og prinsippiell stemme for mangfold og likeverd, men har møtt mye motbør fra antimuslimsk hold og har trukket seg fra norsk offentlighet i perioder

Bøker

I 2017 utgav hun boka Hvem snakker for oss? Muslimer i dagens Norge - hvem er de og hva mener de? Boka var basert på intervjuer og en holdningsundersøkelse blant norske muslimer. Boken ble gjenstand for debatt på grunn av muslimers tydelig støtte til norske verdier med spørsmål om metoden for befolkningssundersøkelsen. Undersøkelsen ble utført av TNS Gallup, og landets beste forskere på feltet har ved flere anledninger karakterisert Ishaqs arbeid som vitenskapelig solid. Nestor i holdningsundersøkelser, Professor Ottar Hellevik ved Universitet i Oslo, påpekte i Aftenposten ved to anledninger at befolkningsstudiene til Ishaq var grundige og relevant. I en kronikk i VG (31.12.2017) gikk også forsker Sindre Bangstad ved Kifo, Professor Marta Bivand Erdal ved PRIO og forsker Lars Østby ved SSB  sammen i en sterk støtte for den vitenskapelige kvalitet i boken, og mente at kritikken mot Ishaq handler om generell mistenksomhet mot muslimer. Professor Knut Vikør ved Universitet i Bergen, har også berømmet Ishaq for hennes  evne til sunn nytolkning av islamsk trostradisjon i Morgenbladet
Sommer 2018 kom hun med boken "Tro på tvers" med presten Sunniva Gylver.
Bjørkemus

Utbredelse

Utbredelsen i Norge ser ut til å være spredt og usammenhengende. Arten er imidlertid vanskelig å registrere, så det er sannsynlig at den finnes i noen områder hvor den ennå ikke er oppdaget. Det første offisielle funnet i Norge ble registrert så sent som i 1907, noe som sier mye om artens skjulte levevis. De norske funnområdene er spredt fra Romerike i Akershus til Rana i Nordland. Man antar at bjørkemusa har hatt en mer sammenhengende utbredelse tidligere, men at den av årsaker man ikke kjenner, har dødd ut i mange distrikter.
Verdens naturvernunion har pr. februar 2018 denne inndelingen av utbredelsen av arten - opprinnelig art i disse landene/områdene:
Aserbajdsjan, Danmark, Estland, Finland, Georgia, Hviterussland, Kasakhstan, Latvia, Litauen, Moldova, Mongolia, Norge, Polen, Romania, Russland, Slovakia, Sverige, Tsjekkia, Tyskland, Ukraina og Østerrike.

Dvale

Noe av det mest spesielle med bjørkemusa er dens evne til å gå i dvale på samme måte som piggsvin og flaggermus. Det gjør den både om vinteren og når den hviler om dagen i sommerhalvåret. 
Allerede i oktober kan den gå i vinterdvale i et bol den har laget nede i bakken, i en stubbe eller lignende. Den har på forhånd lagt opp et betydelig fettlager og kan på dette tidspunktet veie det dobbelte av det «normale». Vinterdvalen kan vare helt til mai. Under dvalen kan kroppstemperaturen gå helt ned til 4 grader, og stoffskiftet kan bli redusert til tre-fire prosent av det som er vanlig for hvilende pattedyr av denne størrelsen. Hjerterytmen reduseres fra 550-600 til ca. 30 slag i minuttet. Den puster to til seks ganger etter hverandre, deretter stopper pusten i inntil et minutt, så nye pust, osv. 
Etter dagdvalen om sommeren kan kroppstemperaturen øke med en grad i minuttet før den nattlige aktivitetsperioden, og i løpet av en halv time er den fullt aktiv. Det hender for øvrig at den også er i aktivitet om dagen. På den annen side kan den ligge i dvale i flere dager i strekk om sommeren dersom været er dårlig.

Føde

Bjørkemusa er nokså altetende. Den spiser bl.a. frø, bær, insekter og andre smådyr. En del av føden finner den oppe i buskvegetasjonen. Den er en god klatrer, og bruker halen aktivt som «gripeorgan» under klatringen. På både fram- og bakbeina kan den sette den ytterste tåa mot de andre som en «tommel», noe som ytterligere bedrer klatreevnen.

Reproduksjon

Bjørkemusa er ikke like produktiv som de andre norske smågnagerne. Den får vanligvis bare ett kull i året, ofte i juli. Normalt antall unger i kullet er to til seks, men opp til elleve unger er registrert. De unge hunnene blir ikke kjønnsmodne før året etter ar de er født. Når arten kan klare seg med såpass lav reproduksjon, har det trolig sammenheng med at gjennomsnittlig levealder ser ut til å være noe høyere enn hos andre norske smågnagere. Bjørkemusa kan leve i to-tre år ute i naturen.
Liknes

Historie

Liknes kommune var en tidligere selvstendig kommune i Vest-Agder. Fra 1837 utgjorde Liknes sammen med Feda Kvinesdal formannskapsdistrikt. Kommunene ble delt i 1900 og Liknes og Feda ble selvstendige kommuner. 
I 1917 skiftet Liknes kommune navn til Kvinesdal kommune. I 1963 ble denne kommunen slått sammen med Feda og Fjotland til en ny storkommune med navnet Kvinesdal kommune.
De eldre kommunale arkivkildene for kommunen finnes i dag hos Interkommunalt arkiv i Vest-Agder IKS (IKAVA). Dette inkluderer protokoller fra for eksempel kommunestyre, formannskap, fattigstyre, skolestyre og arkiver med blant annet personopplysninger i form av klientarkiver, skatteprotokoller og skoleprotokoller.

Liknes på Karmøy

Stedet Liknes er også en bygd i Åkrehamn på Karmøy. Navnet stammer antakelig fra gml.norsk "Leikarnes"; der vikingene hadde sine leker og spill. Dette er også opphav til lignende stedsnavn som Leknes og Leiknes.
Karate under Middelhavslekene 2013

Karate under Middelhavslekene 2013. Karate var en av flere sporter under de syttende middelhavslekene som ble arrangert i Mersin i Tyrkia i perioden 20. til 30. juni 2013. Det var tredje gangen som karate var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i fem klasser for kvinner og fem for menn. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Tyrkia ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Egypt og Italia med to hver.
Klumpane

Klumpane er en gruppe små nunataker nord for Flårjuven i Ahlmannryggen i Dronning Maud Land. De ble kartlagt av norske kartografer etter landmålinger og flyfoto tatt av Maudheimekspedisjonen (NBSAE) (1949–52) og navngitt av dem.
Megaminx

Megaminx er et Rubiks kube-lignende puslespill med dodekaeder-form, altså er den fem-kantet og har tolv sider. Målet er det samme som Rubiks kube; å få alle fargene til hver sin side. En megaminx har 50 biter som kan flyttes rundt på, i motsetning til den litt mer kjente 3x3- kuben som har 20 flyttbare brikker. 
Megaminx-en, eller Magisk dodekaeder, ble oppfunnet av flere personer samtidig, og produsert av flere ulike produsenter med litt forskjellige motiver. Uwe Meffert slutt kjøpte rettighetene til noen av patentene, og fortsetter å selge den i sin puslespill-butikk. Den er også kjent under navnet ungarske Supernova, oppfunnet av Dr. Cristoph Bandelow. Hans versjon kom ut først, kort tid etterfulgt av Mefferts Megaminx.
Den raskeste tiden noen har brukt på å løse megaminx på er 27,81 sekunder, og rekorden ble satt i juli 2018 av Juan Pablo Huanqui fra Peru.
Nord 262

Ulykker

Nord 262 har vært innblandet i 9 dødsulykker .
Ramsøyfjorden

Ramsøyfjorden er havområdet som ligger mellom Smøla i Møre og Romsdal og Hitra i Trøndelag. Fjorden starter i Trondheimsleia, og slutter ute i Norskehavet, omtrent der Frøyfjorden starter, nordvest for Hitra.
NM i mangekamp 1924

NM i mangekamp 1924 var en del av NM i friidrett 1924.
Det ble konkurrert i femkamp og tikamp for menn. 
Mesterskapet i femkamp ble arrangert i Tønsberg 22. juni.
Mesterskapet i tikamp ble arrangert i Bergen 13.-14. september.
Pioneer-programmet

Pioneer-programmet er en serie amerikanske ubemannede romsonder som var beregnet og bygget med henblikk på utforsking av planeter. Programmet besto av mange slike oppdrag, men de mest kjente er Pioneer 10 og Pioneer 11, som utforsket de ytre planetene og nå er i ferd med å forlate Solsystemet. Begge har med seg en gullbelagt plakett, med en avbilding av en mann og en kvinne og informasjon om opprinnelsen og skaperne av romsondene, i tilfelle romvesener en dag skulle finne dem.

Tidlige Pioneer-ferder

De tidligste oppdragene var forsøk på å oppnå jordas unnslipningshastighet, bare for å vise at det var mulig, og å studere månen. Dette omfattet også den første romferden til NASA, som ble opprettet med basis i det tidligere NACA. Disse romferdene ble gjennomført av US Air Force og US Army.

Senere Pioneer-ferder (1965-1978)

Fem år etter programmet med de tidlige Able-romsondene endte brukte NASAs Ames Research Center Pioneer-navnet på en ny serie av romferder. Målet for de første av disse ferdene var det indre solsystemet, før de ble etterfulgt av de kjente ferdene til Jupiter og Saturn og forbi. Disse romferdene var en stor suksess, men er senere blitt noe overskygget av Voyager-sondene fem år senere, ettersom bildene fra de nyere sondene var av betydelig høyere kvalitet enn de fra Pioneer. I 1978 endte Pioneer-programmet med en retur til det indre solsystemet, med Pioneer Venus Orbiter og Pioneer Venus Multiprobe som begge ble plassert i bane rundt Venus.
De nye romferdene ble nummerert fra Pioneer 6 (alternative navn i parentes).
Fylkesvei 479 (Rogaland)

Fylkesvei 479 (Fv479) i Rogaland gikk mellom Rygg og Grødem i Randaberg kommune. Veien var 420 meter lang.
2019 ble veien arm av fylkesvei 4592.
Francis Tkel

2009

Tkel deltok i Mikronesiamesterskapet i friidrett 2009, og fikk der bronse på 10.000 meter med tiden 44:30,53. Han deltok også på 100 meter, men kom der sist i kvalifiseringen, og nådde ikke finalen. På 400 meter og 800 meter kom han på åttendeplass 
Han deltok også i Pacific Mini Games 2009 på Cookøyene, og kom der på 11.-plass på 400 meter og 12.-plass på 200 meter.

2010

Under Mikronesialekene 2010 vant Palau 4 x 400 meter stafett, der Tkel løp sammen med Douglas Schmidt, John Stills og Rodman Teltull. Individuelt kom han på fjerdeplass på 400 meter, 14.-plass på 800 meter, sjetteplass i lengdehopp.

2014

Mikronesialekene 2014 ble arrangert på Pohnpei, og Tkel vant der tresteg og åttekamp, og Paulu vant også 4 x 400 meter stafett med Tkel på laget. I tillegg kom han på 12.-plass på 400 meter og femteplass i lengdehopp.

2015

Han deltok i Oseaniamesterskapet i friidrett 2015, og kom der på femteplass i tresteg og 13.-plass på 400 meter, og Paulu kom på sjuendeplass på 4 x 100 meter stafett. Under Stillehavslekene 2015 kom han på 17.-plass på 400 meter, og deltok på Paulus stafettlag som kom på sjetteplass på 4 x 100 meter stafett.
Thomas Blood

Thomas Blood (født 1618, død 23. august 1680) var en irskfødt oberst i British Army som er mest kjent for sitt forsøk på å stjele Storbritannias kronregalier fra Tower of London i 1671.

Tidlig liv

Blood ble født i Meath i Irland. Som mange av sine landsmenn ble han utdannet i England. Under de tre rikers krig gikk han i tjeneste under Oliver Cromwell, og på Cromwells forespørsel reiste han tilbake til Irland hvor han fikk en eiendom som betaling for sine tjenester. Da Karl II kom på tronen i 1660 ble eiendommen inndratt, og Blood flyktet med sin kone og sønn. 
En tid etter inndragelsen av eiendommen la han en plan om å kidnappe James Butler, 1. hertug av Ormonde, som var Irlands stattholder. Planen ble avslørt, men Blood klarte å unngå myndighetene og kom seg til Nederland. I 1670 forsøkte han igjen å kidnappe Ormonde, men mislyktes igjen.

Kronregaliene

I 1671 gjorde han sitt beryktede forsøk på å stjele kronregaliene. Gjennom flere uker hadde han bygget opp en vennskap med vokteren, Talbot Edwards. Den 9. mai klarte han å overtale Edwards til å vise frem regaliene, som da var i Martin Tower, til to av sine venner. De slo Edwards i hodet med en hammer, og bandt, kneblet og knivstakk ham. Blood brukte så hammeren til å slå St. Edvards krone flat, slik at han kunne gjemme den under prestekjolen han hadde forkledd seg i. En av de andre brukte en fil til å dele scepteret med kors i to, mens den tredje stappet monarkens rikseple ned i buksene. Edwards' sønn, som hadde vært i hæren i Flandern, hadde tilfeldigvis valgt akkurat den dagen til å besøke sin far for første gang på mange år. Da de så at han var på vei mot Martin Tower flyktet tyvene. Den unge Edwards slo alarm, og tyvene ble tatt mens de forsøkte å komme seg ut av Tower of London. 
Blood ble tatt med til palasset, hvor han ble forhørt av Karl II og flere medlemmer av kongefamilien. Kongen spurte: «Hva om jeg gir deg ditt liv?», hvorpå Bloood svarte: «Jeg vil forsøke å fortjene det, herre!». Ikke bare ble han benådet, han fikk til Ormondes fortvilelse en eiendom i Irland med årlig inntekt på 500 pund. I årene som fulgte ble han en kjent person i London, og var ofte ved hoffet.

Død

Blood døde i sitt hjem i Bowling Alley i Westminster den 23. august 1680, og ble gravlagt ved St. Margarets kirke (kirkegården er nå Christchurch Gardens) nær St James's Park. Det ble i ettertid hevdet at myndighetene gravde opp liket for å sjekke at han virkelig var død, ettersom det gikk rykter om at dødsfallet og begravelsen hadde blitt fingert for å unngå å måtte betale en stor erstatning etter et søksmål.
Therese Skauge

Priser

Therese Skauge mottok i 2004 Kritikerprisen som danser for sin rolle i "I lie, Speak" av Ina Christel Johannessen.
I 2006 mottok hun Rolf Gammleng-prisen fra Fond for utøvende kunstnere.
Bogsfjorden

Bogsfjorden er en fjordarm av Erfjorden i Suldal kommune i Rogaland. Den har en total lengde på rundt 3,5 kilometer og strekker seg nordover til vestsiden av eidet som bygden Erfjord ligger på. På det smaleste er dette eidet bare 250 meter bredt og på andre siden ligger den indre del av Erfjorden. Eidet går videre sørover til halvøyen Erøyna, som skiller Bogsfjorden fra resten av Erfjorden. Innløpet til Bogsfjorden er ved Bogssundet mellom Hommaneset og Tangane.
Innenfor Bogssundet ligger Bogsholmen og vest for denne ligger den lille bygden Bog, som har gitt navn til fjorden.
Vernebriller

Vernebriller er briller beregnet for mekanisk beskyttelse av øynene. Vernebriller med korrektive linser finnes også, men synskorreksjon er ikke hovedhensikten med denne type briller. 
Vernebrillene beskytter øynene mot væske, gass, splinter eller andre objekter som kan være skadelige å få i øynene. Vernebriller er gjerne laget av hard plast. Vernebriller finnes i varianter for en rekke ulike formål, som for eksempel arbeid, laboratoriumbruk eller idrett. Vernebriller for dyr finnes også. 
Ved visse risikofylte virksomheter kan bruk av verneutstyr slik som vernebriller være påkrevet. Øyet er blant de organer som oftest skades i arbeidsulykker, årlig har det forekommet rundt 6 000 arbeidsrelaterte øyeskader i Norge, og bruk av vernebriller er et effektivt virkemiddel for å forbygge slike skader.
Porskappefly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 39 – 44 mm), kraftig, grått nattfly. Forkroppen er grå med en svart V rett bak hodet. Forvingen er blygrå, oftest med et blålig skjær. Den har kraftige, svarte lengdestreker ved roten (rotstrek) og litt bak midten (tappmerke), i tillegg er underkantene av nyre- og ringmerkene svarte. Alle lengdestrekene er bøyd opp i endene slik at de blir skålformede. Tappmerket er gaffeldelt i den indre, men ikke i den ytre enden, slik skiller den seg fra den nokså like arten gaffelkappefly (Lithophane furcifera), der merket er gaffeldelt i begge ender. Nyre- og ringmerkene er markerte men ikke svært påfallende. Nær ytterkanten er det en kort, W-formet, svart tverrstrek (del av bølgelinjen). Bakvingen er grå med rødlige frynser.

Levevis

Arten finnes på myrer, ved strender av ferskvann og på andre fuktige steder. Larvene lever helst på rakler og blader av pors (Myrica gale) men de kan også gå på en del andre busker, trær og urter. De voksne sommerfuglene flyr i september før de overvintrer og flyr igjen i april – mai.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og videre østover til Stillehavet. I Norge er den forholdsvis vanlig på Sørlandet og Østlandet. Den mangler på Vestlandet, bortsett fra lengst i sør og nord, men er funnet et par steder i Trøndelag.
Enischnispa

Utseende

Ganske små (2,7 - 3,4 millimeter), avlange, gule med svarte tegninger eller helt svarte bladbiller. Hodet er nokså stort, antennene ganske lange og tynne og 8-leddete. Pronotum er tønneformet, tett og nokså fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede med 8-9 punktrader av grove punkter, med tre opphøyde lengderibber. Beina er korte og kraftige.

Levevis

Både larver og voksne lever på enfrøbladete planter og eter fra dem. Slekten kan finnes på busker og trær fra flere ulike familier.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea inkludert Bismarckarkipelet.
I'm My Own Grandpa

«I'm My Own Grandpa» (Noen ganger fremført som «I'm My Own Grandpaw») er en amerikansk noveltysang, skrevet av Dwight Latham og Moe Jaffe. Den ble fremført av Lonzo and Oscar i 1947.
Sangen handler om en mann som, gjennom en usannsynlig (men lovlig) kombinasjon av ekteskaper, blir stefar til sin egen stemor. Det vil si: Ved å stilltiende droppe ste-moderatorene blir han sin egen bestefar.
I 1930-årene hadde Latham ei gruppe, The Jesters, på radio: Deres spesialiteter var biter av talt humor og noveltysanger. Mens han leste en bok om Mark Twains anekdoter fant han et avsnitt, hvor Twain beviste at det ville være mulig for en mann å bli sin egen bestefar. I 1947 utvidet Latham og Jaffe idéen til en sang, som ble en hit for Lonzo and Oscar.

Hendelse fra det virkelige liv

Ifølge en artikkel av James Pylant på genealogymagazine.com var sangen inspirert av en anekdote, som har blitt publisert med jevne mellomrom av aviser i godt over 150 år. Det tidligste sitatet var fra the Republican Chronicle i Ithaca, New York 24. april 1822 og det ble kopiert fra London Literary Gazette:
Et bevis på at en mann kan være sin egen bestefar. Det var en enke og hennes svigerdatter og en mann og hans sønn. Enken giftet seg med sønnen og datteren med den gamle mannen. Enken ble derfor moren til sin ektemanns far følgelig bestemoren til sin egen ektemann. De fikk en sønn, som hun var oldemoren til. Nå, som sønnen til en oldemor enten må være en bestefar eller grandonkel, var denne gutten derfor sin egen bestefar. N. B. Dette var faktisk tilfellet med en gutt på en skole i Norwich.
Skjønt ikke ofte inntreffer situasjoner slik som dette av og til i virkeligheten. Ett kjendiseksempel er Bill Wyman og Mandy Smith-affæren, som innbefattet hans sønn og hennes mor.
Situasjonen er innbefattet i et [set] av problemer [attributed] til Alcuin av York og også i den siste historien i Baital Pachisi; the question asks to describe the relationship of the children to each other. Alcuin's solution is that the children are simultaneously uncle and nephew to each other; he does not draw attention to the relationships of the other characters.
Charles Jean Marie Barbaroux

Den franske revolusjon

Etter studier i rettsvitenskaper markerte han seg snart som en revolusjonær og fikk stor oppslutning i hjembyen. Han arbeidet først som kommunesekretær for Marseille, som senere sendte ham som representant til Paris. Ved stormen på Tuileriene den 10. august 1792 kommanderte han den såkalte Marseille-bataljonen.
I september 1792 ble han representant for sitt hjemdepartement Bouches-du-Rhône ved nasjonalkonventet, og der sluttet han seg til girondistene. Ved denne tid ble han også nært tilknyttet Jean-Marie Roland de La Platière og hans hustru Madame Roland. Med store talegaver gikk han i konventet særlig ut Berget. 
Ved slutten av 1792 fikk Barbaroux Anklageakten rettet mot kongen vedtatt. Han mente imidlertid at Ludvig XVI måtte holdes ved live og at nasjonalkonventets dom over ham skulle fremlegges til folkeavstemning. Etter at dette forslaget falt, sluttet han seg til dødsdommen mot den tidligere konge og at dommen måtte eksekveres uten appell og uten opphør. 
I mai 1793 motsatte han seg i nasjonalkonventet uten hell å hindre at Velferdskomiteens (Comité de salut public) fullmakter ble utvidet. Likeså falt hans forslag om å innskrenke komitemedlemmenes handlingsrom.

Motstander av Robespierre

På grunn av sin kritikk mot Maximilien de Robespierre og hans tilhengere, som han anklaget for å strebe etter dikatorisk makt, ble han forfulgt ved utbruddet av Terroren og den 2. juni 1793 ble han satt i husarrest. Det luktes ham imidlertid å flykte, først til Caen og senere til Bordeaux, der han grunnla en motstandsgruppe mot Berget. 
Da hans sammensvergelse ble avslørt ble han arrestert sammen med Jérôme Pétion de Villeneuve og François Buzot og andre motstandere av Robespierre arrestert på landet nær Castillon. Han hadde da nettopp mislyktes i å ta sitt eget liv ved å skyte seg selv med pistol - han ble bare såret. Han ble så dømt til døden. 
Den 25. juni 1794 ble han henrettet med guillotin.
Dukovany kjernekraftverk

Dukovany kjernekraftverk er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Dukovany i regionen Vysočina i Tsjekkia. Det ble bygget i perioden fra 1970 til 1985. Anlegget eies av selskapet ČEZ.
Installert maksimal effekt i fire reaktorer er om lag 1 776 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 13,39 TWh elektrisk kraft. Kjøletårnene er hver 125 meter høye.