google/wiki40b huggingface dataset:
Løvenstad

Offentlige og private tjenester

På Løvenstad finnes nærbutikken Coop Extra (tidligere Coop Prix) med post i butikk. Høyblokka huser frisørsalong, kafé og gatekjøkken. 
Tettstedet har en egen barneskole, Løvenstad barneskole. Etter 7. klasse går elevene herfra over til Sandbekken ungdomsskole, som ligger kort vei unna barneskolen. Like ved barneskolen ligger Løvenstadtunet, et stort bo- og omsorgssenter, og to barnehager.
Ruter trafikkerer to busslinjer som passerer Løvenstad. Den mest brukte er rute 411. Denne bussen går frem og tilbake mellom Lillestrøm og Oslo, og ruten kan forenkles slik: Lillestrøm-Løvenstad-Blystadlia-Løvenstad-Strømmen-Lørenskog-Oslo. 
Rushtidsbussen 418 mellom Vika og Blystadlia passerer også Løvenstad og betjener holdeplassene Torgenholtet og Løvenstadveien.

Kultur og idrett

Løvenstad Fotballklubb holder til på Løvenstad. Denne klubben har arena på Sandbekken kunstgressbane, som består av en 7'er- og en 11'er-bane. Ved banene ligger Løvenstad FKs klubbhus. 
Andre idretter, som håndball (Rælingen Håndballklubb) og innebandy (Fjæringby Innebandy), har tilholdssted i Sandbekkhallen. I hallen er det også et 25x12,5 m stort svømmebasseng. Sandbekkhallen brukes også av Sandbekken ungdomsskole, og svømmehallen brukes også av Løvenstad barneskole. 
Trebygget Sandbekkstua ble senest bygget på 1700-tallet, kanskje enda tidligere, og er kanskje det eldste huset i hele Rælingen kommune. Huset ble i tidligere tider brukt som hvile- og ølsjenkested for forbifarende. I dag eier Rælingen Kommune huset, og Rælingen kunstforening disponerer det.
På Løvenstad finner man også Nordens største Budhisttempel. Dette ligger like nedenfor Sandbekken ungdomsskole.

Kjente innbyggere

Kjente nordmenn som bor eller har bodd på Løvenstad er Pål Anders Ullevålseter og alpinisten Henrik Kristoffersen. Geir Frigård har vært spiller, og Tom Nordlie har vært trener i Løvenstad FK. Linn Ullmann datter av Liv Ullmann har gått på Løvenstad skole.
Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris

Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris ble opprettet av Nordisk råd i 2012, etter initiativ fra de nordiske kulturministerne. Prisen ble delt ut første gang 30. oktober 2013.
Prisen tildeles av en jury på ti medlemmer, to fra hvert av de fem nordiske landene. Hvert lands to jurymedlemmer (og ene varamedlem til juryen) utgjør den nasjonale komiteen som nominerer to barne- eller ungdomsbøker fra hvert av landene. Fra Finland skal det nomineres et finsk- og et svenskspråklig verk. De samiske, grønlandske, færøyske og ålandske forfatterforeningene eller tilsvarende har nominasjonsrett for én bok fra sine språk hvert år; og dersom det er nominert bøker fra disse språkene skal juryen utvides med ett medlem fra den aktuelle forfatterforeningen.
Norske jurymedlemmer er per 2015 Jonas Bakken og Lise Männikkö. Tore Elias Hoel er varamedlem.
Miotemna

Utseende

En liten, avlang, rødbrun oldenborre.

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Bolivia.
Historisches Lexikon der Schweiz

Historisches Lexikon der Schweiz (HLS, «Sveits' historiske leksikon») er et tretten binds oppslagsverk som presenterer Sveits’ historie på encyclopedisk form.

Historikk

Det første bindet kom ut i 2002, det siste i 2014. Verket er gitt ut på alle de fire nasjonalspråkene i Sveits. Navnene på de tre andre er Dictionnaire historique de la Suisse (DHS), Dizionario storico della Svizzera (DSS) og Lexicon istoric retic  (LIR).
Utgiver er en stiftelse som beskyttes av Det sveitsiske akademi for humaniora og sosialvitenskap og Det sveitsiske historieselskap. 
Det offentlig finansierte prosjektet startet opp i 1988 og ble avsluttet i 2014. Redaksjonen besto av rundt førti medarbeidere. I alt arbeidet over 2500 forfattere, hundre rådgivere og rundt 200 oversettere på prosjektet. Historikeren Marco Jorio var sjefredaktør.

Verk

Alt i alt omfatter de tretten bindene rundt 60 000 artikler om sveitsiske personer, familier, steder og annet.
Verket kom ut i fullt format på de tre nasjonalspråkene tysk, fransk og italiensk, og innholdet i disse er identisk. Artiklene ble skrevet på ett av språkene, og deretter oversatt til de to andre. Den retoromanske utgaven består av to bind med artikler som er av spesiell interesse for de retoromanske områdene.  
Fra 1998 har det ligget en versjon online. De såkalte e-HLS, e-DHS og e-DSS består av hele stikkordlista og en del frie artikler uten illustrasjoner. Den retoromanske e-LIR kom i 2004. Navneregisteret med oppdatert tilleggsinformasjon og biografiske oppføringer ble integrert i den flernasjonale biografiportalen Biographie-Portal.
Forgjengeren, med tysk tittel Historisch-Biographisches Lexikon der Schweiz, var et historisk-biografisk leksikon som Victor Attinger gav ut på tysk og fransk mellom 1921 og 1934.
Met Office

Met Office (opprinnelig en forkortelse for Meteorological Office) er Storbritannias meteorologiske myndighet, underlagt Department for Business, Innovation and Skills. Hovedkontoret ligger i Exeter.
Met Office ble opprettet i 1854 som en liten avdeling i det britiske handelsrådet under Robert FitzRoy, som en tjeneste for sjømenn. I 1861 begynte Met Office å levere værvarsler til aviser.
Olivia (film)

Handling

En amerikansk ingeniør, som er i London for å demontere og flytte London Bridge til Arizona, innleder et forhold til en ung britisk kvinne som blir dårlig behandlet av sin ektemann. Voldsomme omstendigheter gjør at de adskilles. Noen år senere har han forflyttet seg til broens nye beliggenhet i Arizona. Der oppdager han en dag en kvinne med britisk aksent og som er forbausende lik henne han møtte i London. De to innleder et forhold og etterhvert avslører Olivia at hun er den samme kvinnen og at hun flyktet fra alt da hennes mann falt i elva under basketaket mellom ham og hennes elsker. Hun flytter inn hos ham, men etterhvert blir hun innhentet fortiden. Hun plages stadig av traumer fra barndommen og mystiske stemmer fra hennes forlengst avdøde mor. I tillegg blir hun overvåket av en mystisk fremmed.

Om filmen

Filmen ble innspilt i 1981. Produksjonskostnadene var på ca $500 000.
Seteritak

Et seteritak (fra svensk säteritak) er et valmtak eller et saltak der takflaten er brutt av et vertikalt veggparti som løper rundt hele bygningen. Takvinkelen over og under dette partiet er som regel den samme. Taket nedenfor avsatsen kan være noe brattere. Det finnes også eksempler der den nederste del av taket er buet, enten konvekst eller konkavt. 
Den store forskjellen mellom seteritak og mansardtak, som også er en «brukket» takform, er at mansardtaket bare har en gesims mellom øverste og nederste del av taket, og at den nederste delen som regel er mye brattere enn den øvre, gjerne med vinduer i kobbhus.
Ordet seteritak er en fornorsking av det svenske säteritak. Det svenske ordet kommer fra säteri eller sätesgård, svenske ord for adelens setegårder.
Det er ulike teorier om opprinnelsen. Det har vært vanlig å se på Sverige som opprinnelsesland for denne takformen, som skal være inspirert av italiensk og fransk villaarkitektur, eventuelt av enkelte kirkers basilikaform. 
I 2012 skrev forskeren Lars Jacob Hvinden-Haug en artikkel der han viste muligheten for at Sverige overtok  takformen fra Polen på 1600-tallet. Mens takformen i Sverige skjuler mange ulike takkonstruksjoner, har de polske brukne takene stort sett langsgående takstoler under det øvre taket. Hvinden-Haug antar at den opprinnelige hensikten var å kunne spenne over brede bygninger med kortest mulige bjelker og sperrer, men på sätesgårdene i Sverige var utseendet det viktigste. En sätesgård skulle ha mektige og imponerende bygninger. Der ser ikke takformen ut til å ha hatt noen direkte nytteverdi. Den kunne ofte skjule et vanlig sal- eller valmtak, med et mindre tak bygd oppå. 
I Norge var seteritaket spesielt mye brukt i Trøndelag, og der finnes det fortsatt bygninger fra 1700-tallet med denne takformen, bl.a. Bakke gård i Trondheim og Gjesvål i Orkdal. Det var tidligere antatt at seteritaket ikke kom hit til landet før rundt 1750–1760, og at Kammerherregården i Porsgrunn kunne være det eldste eksemplet. Nøyaktig byggeår er ikke kjent. 
På Maschius' trondheimsprospekt kan man imidlertid se at seteritaket var kjent allerede i 1674. En av de store bryggene er tegnet med avtrappet gavl og det vertikale veggpartiet som er typisk for denne takformen.
Fylkesvei 3358

Fylkesvei 3358 går mellom Høn og Skaudalen i Bamble kommune. Veien er 5,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 207.
Kongen og guden

Kongen og Guden (rekonstruert urindoeuropeisk: rēḱs deiwos-kʷe) er en kort historie rekonstruert på urindoeuropeisk. Historien er løst basert på en del av Aitareya Brahmana, som er en hinduistisk samling av tekster.

På urindoeuropeisk

To rḗḱs éh1est.

So n̥putlos éh1est.

So rēḱs súhnum éwel(e)t.

Só tós(j)o ǵʰeutérm̥ (e)pr̥ḱsḱet: "Súhxnus moi ǵn̥h1jotām!".

So ǵʰeutēr tom rḗǵm̥ éweukʷet: "Ihxgeswo deiwóm Wérunom".

So rḗḱs deiwóm Werunom h4úpo-sesore nu deiwóm (é)ihxgeto.

"ḱludʰí moi, phater Werune!".

Deiwós Wérunos km̥ta diwós égʷehat.

"Kʷíd welsi?"

"Wélmi súxnum."

"Tód h1éstu", wéukʷet loukós deiwos Werunos.

Rēǵós pótniha súhnum gegonh1e.

På norsk

Det var en gang en konge.

Han hadde ingen barn.

Han ønsket seg en sønn.

Han spurte sin prest: «Kan en sønn bli født til meg?»

Presten sa til kongen: «Be til guden Varuna»

Kongen gikk så for å be til guden Varuna.

«Hør meg, fader Varuna!»

Guden Varuna kom så ned fra himmelen.

«Hva ønsker du?»

«Jeg ønsker en sønn.»

«La det så være» Sa guden Varuna.

Kongens kone bar så et barn.
Traktor (tidsskrift)

Traktor er et underholdningsmagasin om traktorer som utgis seks ganger i året av forlaget Tun Media i Oslo.
Marianne Røhme var sjefredaktør i bladet i perioden 2005-2012.
Dag Idar Jøsang var konstituert redaktør i 2007.
Iver K. Gamme er ansvarlig redaktør i bladet per 2013.
Tord Gustavsen

Tord Gustavsen Trio

Sammen med bassisten Harald Johnsen og trommeslageren Jarle Vespestad utgjorde han jazztrioen Tord Gustavsen trio. Deres første album ble utgitt 2003, med navnet Changing Places. Trioens andre album The Ground ble i februar 2005 den første instrumentale jazzplata som toppet VG-lista. Plata endte også på topp av de 10 beste på den amerikanske Billboard Top Jazz Album.
Harald Johnsen døde i 2011. Senere er Mats Eilertsen ny bassist og Tore Brunborg saksofonist i Tord Gustavsen Quartet.
I 2018 ble en ny utgave av Tord Gustavsen Trio lansert - med albumet The Other Side, og Sigurd Hole som bassist.

Tord Gustavsen Ensemble

Fra 2008 utvidet Gustavsen sin virksomhet med et mer fleksibelt ensemble som supplement til trioen. Medlemmer her er saksofonisten Tore Brunborg, bassisten Mats Eilertsen og trommeslageren Jarle Vespestad, og i noen prosjekter er også sangeren Kristin Asbjørnsen, skuespilleren Cecilie Jørstad og trommeslageren Rune Arnesen med. Her spiller Gustavsen i både duo-, trio-, kvartett- og kvintett-besetning. Ensemblet sprang ut fra et bestillingsverk skrevet til festivalen Vossajazz i 2008, og viderefører Gustavsens musikalske profil i en kombinasjon av bevaring og fornyelse. For albumet Restored, Returned vant ensemblet Spellemannprisen 2009 i klassen jazz.
Dindøla

Geografi

Elven Dindøla er 12,6 km og drenerer et nedbørfelt på 29,6 km². Den har sitt utspring i et lite tjern 1 380 moh. med tilløpsbekk vest-sørvest for Brattskarven (1 569 moh.) i sørvest lien i Dindalen, en agnordal til hoveddalen for Driva sør for Lønset. Fra utspringet renner den nordvestover og tar opp noen mindre og større bekker på sin ferd. Like før Måstjønna (892 moh.) bøyer den nordøst gjennom Dindalen, snur nordover der den forlater Dindalen, renner ned lia på sørsiden av Oppdalen og munner ut i Driva i Rathølen (370 moh.) 1,8 km øst for Lønset. De eneste større bekkene som tilfører vann til Dindøla er to bekker fra sør; en navnløs bekk (5,1 km) som renner like forbi Pershøa (1 124 moh.) og Svartbekken (4,6 km).

Vern

Elva er vernet i sammenheng med verneplan 108/2 Driva (øvre deler).
Hellesøy (Kragerø)

Hellesøy er en øy i Kragerø kommune i Telemark. Øya ligger helt i nord, i Eksefjorden, ved grensa til Bamble.
Morrison Hills

Morrison Hills er en rekke ulende åser som går øst-vest mellom Garrardbreen og Hewsonbreen i Queen Alexandra Range. De ble navngitte av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter løytnant I. James Morrison i U.S. Navy som gjorde forberedende arbeid slik at en kunne ta C-130-fly til Antarktis i februar 1960. Han deltok også i U.S. Navy Operasjon Deepfreeze i flere sesonger fra 1958-59.
Fjellpryd

Utseende

En lav (til 5 cm), tett tuet fjellplante med svært tettsittende læraktige blad. Bladene er spatelformede og buet. Om vinteren blir de mørkerøde. Blomstene er klokkeformet radiærsymmetrisk og femtallig. De er ganske store - 8–16 mm. Fargen er gulhvit. Blomstringen er ofte tidlig slik at den ikke legges merke til av fjellvandrere. Frukten er en kapsel med tre rom og mange små frø. Det har tradisjonelt vært skilt mellom to underarter, ssp. lapponica i den amerikanske og europeiske bestanden - og ssp obovata med litt større og mer langskaftede blader i den asiatiske bestanden. Men dette skillet ser ikke ut til å bli opprettholdt av The Plant List

Utbredelse

Fjellpryd vokser cirkumpolært i Nordamerika, Nordeuropa og østlige Asia. I Norge er den vanlig på rabber i fjellet opp til 1600 m fra Jotunheimen og nordover. Sør for Jotunheimen er det kun noen spredte forekomster.
Utbredelseskart
Fjellpryd er vurdert som livskraftig  i Norsk rødliste for 2015.
Det er mye som tyder på at fjellpryd krever mye kulde for å sette frø og at det kan gå mange år mellom hver gang dette skjer. Undersøkelser fra svensk Lappland tyder på at det ikke har skjedd noen nyetablering av planter over en femårsperiode. Derfor er det grunn til å tro at fjellpryd kan være utsatt for temeraturøkning

Dyrkning

Entusiaster forsøker fra tid til annen å dyrke fjellpryd, men den anses å være svært vanskelig. Den trives dårlig med varmen i lavlandet.
Faina Melnik

Karriere

Hun var jødisk, og ble født i Bakota i Ukraina. Under Sommer-OL i 1972 brøt hun den olympiske rekorden tre ganger, og satte verdensrekord med 66,62. I 1976 ble hun den første som kastet over 70 meter i diskos med 70,50, men hun ble bare nummer fire i OL. Under dette OL deltok hun også i kule og ble nummer ti. Hun kom ikke til finalen i OL i 1980. Melnik var gift med Velko Velev, også en deltager under OL i 1976 og i 1980.
Étienne Balázs

Liv

Balazs tilbrakte barndommen og ungdomsårene i Budapest. Gjennom religionshistoriske studier kom han via buddhismen til sinologien. I 1923 fortsatte han i Berlin det studiet han hadde innledet i Budapest, og tok i 1930 doktorgraden under professor Otto Franke med magna cum laude.
På grunn av sitt opposisjonelle arbeid måtte Balazs forlate Tyskland i 1935. Etter at Paris ble okkupert, flyttet han med sin kone i 1940 til Meauzac i department Tarn-et-Garoune. Der ble han i fem år.
En samling av Balazs' artikler er utgitt på fransk av Paul Demiéville under navnet La bureaucratie céleste. Disse artiklene gir en enestående god beskrivelse av den konfucianske stats byråkrati, og går detaljert inn på det komplekse forhold mellom keisere og mandariner. Det var mandarinene som var de virkelige bærere av dette kinesiske statsskikket.
Oddersjaa Ski- og Skøyteklubb

Oddersjaa SSK (Oddersjaa Ski- og Skøyteklubb) er Norges nest eldste skiklubb, stiftet i Kristiansand i 1875. Eldst er Trysilgutten (1861), mens   Christiania Skiklub ble stiftet 1877, men Oddersjaa er visstnok den eneste skiklubben som har vært i uavbrutt virksomhet så lenge som til idag. Dermed er Oddersjaa verdens eldste skiklubb som har vært i kontinuerlig drift helt siden stiftelsen. Opprinnelig var dette en ski- og skøyteklubb. Klubben hentet sitt navn fra utsiktspunktet Oddersjå (229 moh.), øst for Otra.
I dag er det tre aktive grupper: langrenn, hopp og orientering.  
Av de mer kjente utøverne som har representert klubben, kan nevnes langrennsløperne Solveig Pedersen og Geir Ludvig Aasen Ouren og Kristin Drangsholt i Orientering. Solveig Pedersen var med på stafettlaget i Vinter-OL i 1992 da Norge tok sølv.
Klubben disponerer flere treningsanlegg. Hoppgruppa bruker en K16 plastbakke og en K36 hoppbakke (bakkerekord: 38,5 meter) på Klappane, ca. en km nord for Kristiansand sentrum. Skibakken hevdes å være verdens eldste. Langrennsgruppa bruker rulleskiløype på Øvre kongsgård i Kristiansand. Et nytt klubbhus på Øvre Kongsgård ble ferdigstilt i 2013, vegg-i-vegg med Donnhuset. Klubben har tidligere hatt klubbhytte på heia mellom Songdalen og Torridal i Kristiansand som het Kuliahytta. Det opprinnelige navnet var Bergstølhytta. Hytta er nå solgt. Kuliahytta var målpunktet for terrengløpet "Førstemann til Kulia", som Oddersjaa er fast arrangør av. I 2010 ble det seier til den sveitsiske orienteringsløperen Baptiste Rollier fra Kristiansand Orienteringsklubb. Han har også vunnet det tradisjonsrike terrengløpet på Birkeland, Svalandsgubben.
Chhindwara (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 2 090 306 innbyggere i distriktet, mot 1 849 283 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 24,17 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,79 % i 2011 mot 16,14 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 950 i 2011 mot 958 i 2001.
Ludingbroen

Dadu-broen, eller Ludingbroen (泸定桥, pinyin: Lúdìng Qiáo), er en bro over Daduelven i fylket Luding i Sichuan-provinsen i Kina. Broen ble bygget på 1700-tallet under Qing-dynastiet, og var en del av keiserveien mellom Sichuan og Tibet. 
Mellom 1705 og 1816 var dette verdens lengste hengebro.
Den er berømt for et angivelig slag som fant sted her i 1935 under den lange marsjen. I kinesisk propaganda er dette slaget fremstilt som en kamp mellom heltemodige, kommunistiske soldater som krysset den delvis ødelagte broen, under konstant beskytning fra de nasjonalistiske motstanderne. Broen sto som et symbol for kommunistisk heltemot og seier. 
I vestlig historieskriving er slaget blitt omdiskutert, og forfatteren Jung Chang går i «Mao – Den ukjente historien» så langt som å hevde at det ikke fant sted noe slag i det hele tatt.
Broen er oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.
Wuqiang

Wuqiang (kinesisk: 武强县 ; pinyin: Wǔqiáng Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Hengshui.
Befolkningen var i 1999 på 213.313.

Samferdsel

Kinas riksvei 307 passerer gjennom området. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.
Lushnjë

Lushnjë (eller Lushnje) er en by i prefekturet Fier i Albania. Lushnjë ligger cirka 80 km sør for hovedstaden Tirana.
Lushnjë er en havneby, og har også betydelig turisme. Blant turistattraksjonene er kirken i Ardenica, samt den tolv kilometer lange stranden Divjaka. Per 2001 hadde Lushnjë 54813 innbyggere.
Rusttigerhegre

Utbredelse

Arter finnes i: Argentina, Bolivia, Brasil, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Fransk Guyana, Guatemala, Guyana, Honduras, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Surinam, Trinidad og Tobago, Uruguay og Venezuela.
Rue de l'Odéon

Rue de l'Odéon er en gate i 6. arrondissement i Paris på Rive Gauche. På grunn av to bohem-bokhandlere, drevet av henholdsvis Adrienne Monnier og Sylvia Beach, og de engelskspråklige håpefulle forfattere som kretset rundt dem, gav James Joyce gaten tilnavnet «Stratford-on-Odéon». Monnier og Beach kalte den Odéonia.
Gaten ble anlagt fra 1780 etter at det den 10. august 1779 ble bestemt å bygge Théâtre-Français du faubourg Saint-Germain (nå Odéon-Théâtre de l'Europe).
Stavline

Stavline er betegnelse for en konstruksjonsmetode for hus. Metoden har en geografisk utbredelse fra Romsdal og Nordmøre i sør til Nordland. Stavline er en lett konstruksjon som brukes i uisolerte bygninger som løer og naust, på samme måte som grindverkskonstruksjon på Vestlandet.
Stavlinehuset er brukt i de deler av Norges kyst der den sterkeste vindstyrke er målt, og konstruksjonen utmerker seg bl.a. ved sin styrke i forhold til vind.
Stavlinehuset ble lenge oversett i historien om norsk byggeskikk, og er kommet i skyggen av lafting og grindverk.
Mamphela Ramphele

Liv og karriere

Ramphele ble født i Kranspoort, nær Pietersburg (nå Polokwane), i det som nå heter Limpopo. Hun fullførte skolegangen sin ved Setotolwane High School i 1966 og meldte seg så opp til forkurs i medisin ved University of the North. 
I 1968 ble Ramphele tatt opp på medisinstudiet til University of Natal, som da var det eneste medisinstudiet som tok opp svarte studenter uten forhåndsgodkjenning fra myndighetene. Hun var ferdig utdannet lege i 1972.
I studietiden ble hun involvert i studentpolitikk og anti-apartheid aktivisme og var en av grunnleggerne av Black Consciousness Movement (BCM) sammen med Steve Biko.  Som medlem av BCM var hun særlig involvert i å organisere og drive programmer for samfunnsutvikling. Hun og Biko hadde et langt og lidenskapelig forhold. Selv om Biko var gift fikk han og Ramphele to barn, hvor den første, en jente, døde av lungebetennelse etter to måneder.  Sønnen deres ble født i 1978, etter at Biko var død. 
På grunn av sine politiske aktiviteter ble hun internt forvist av apartheidregimet til byen Tzaneen fra 1977 til 1984.
Hun fortsatte sine akademiske studier og tok en PhD i sosialantropologi fra University of Cape Town, en bachelor i administrasjon fra University of South Africa samt diplomer i tropisk helse og hygiene og folkehelse fra University of the Witwatersrand. Ramphele har også skrevet og redigert flere bøker. I 1990 fikk hun Noma-prisen sammen med Francis Wilson for boken Uprooting Poverty: The South African Challenge.
I 1986 begynte hun å undervise på University of Cape Town og ble en av universitetets Deputy Vice-Chancellorer i 1991. Hun fikk stillingen som Vice-Chancellor i september 1996, og ble med det den første svarte kvinne i en slik stilling ved et sørafrikansk universitet.
I 2000 ble Ramphele en av Verdensbankens fire administrerende direktører. Hun hadde ansvar for å overse de strategiske posisjoneringene og operasjonene til World Bank Institute, i tillegg til å være visepresident for eksterne oppgaver. Hun er den første sørafrikaner i denne posisjonen.
Ramphele har vært trustee for Nelson Mandela Children’s Fund, leder for Institute for a Democratic Alternative for South Africa (IDASA) og styremedlem for Anglo-American Corporation and Transnet.
Hun er også trustee for The Link SA fund, en veldedig organisasjon som skaffer penger for å gi tertiærutdannelse til utvalgte studenter som ikke har mulighet til å betale dette selv. Hun sitter også i styret for Mo Ibrahim Foundation, en organisasjon som støtter gode styresmakter og bra lederskap i Afrika.
I en kåring kalt «Top 100 Great South Africans» i 2004 kom hun på 55 plass.
Bowin gasskraftverk

Bowin gasskraftverk er et varmekraftverk i provinsen Chonburi i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 740 MW fordelt på 2 x 370 MW blokker med kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Alstom. Brenselkilden er naturgass.
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med driftsstart for to blokker i 2003. Operatør er selskapet Glow Group. Selskapet har en 25-års konsesjon hos EGAT.