Kain og Abel

Kain (hebraisk: קַיִן – Qáyin, i pausa קָיִן – Qā́yin; gresk: Κάϊν – Káïn) og Abel (hebraisk: הֶבֶל – Hǽḇæl, i pausa הָבֶל – Hā́ḇæl; gresk: Ἅβελ – Hábel) var i henhold til Første Mosebok i Den hebraiske Bibelen de to sønnene til Adam og Eva. Kain er beskrevet som en bonde som dyrket markens grøde, mens hans bror Abel var en gjeter som drev med sauer. Kain var det første mennesket som ble født og Abel ble det første mennesket som døde. Kain begikk det første mordet ved å drepe Abel. Tolkninger av Første Mosebok 4 av oldtidens og moderne kommentatorer er vanligvis antatt at motivene for mordet var sjalusi og raseri. Fortellingen om Kain og Abel finnes i jødedommens Tanakh, og er videreformidlet i den kristne Bibelen, og gjenfortalt i den muslimske Koranen. Kain var far til Henok.

Opprinnelse

Kain og Abel er de tradisjonelle norske gjengivelsene av de hebraiske navnene. Det har blitt foreslått at etymologien av navnene deres kan være en direkte henspilling på den rollen de har i fortellingen i Første Mosebok. «Abel» er antatt å være avledet fra et rekonstruert ord som har betydningen «gjeter», og hvor den moderne arabiske kognat (beslektet) ibil nå særskilt refererer kun til «kameler». «Kain» er antatt å være kognat til sørarabiske ordet qyn i betydningen «smed» eller «metallarbeider». Denne teorien kan gjøre navnene beskrivende for deres roller, hvor Abel arbeider med buskapen og Kain med jordbruk — og er samtidig paralleller til navnene Adam («mann/menneske», אדם) og Eva («livgiver», חוה).
Den eldste kjente kopien av den bibelske fortellingen er fra Dødehavsrullene, og er datert til mellom 200 f.Kr. og 70 e.Kr. Kain og Abel opptrer også i en rekke andre tekster, og fortellingen er emne for en rekke tolkninger. Abel, som det første mordoffer, er tidvis blitt sett på som den første martyr, mens Kain, den første morder, er tidvis sett på som en stamfar til det onde. En del forskere har foreslått at perikopet (avsnittet) kan ha vært basert på en eldre sumerisk fortelling som representerte en konflikt mellom nomadiske sauebønder og bosatte jordbruksbønder. Moderne forskere vurderer typisk sett fortellingene om Adam og Eva, og Kain og Abel, som å handle om sivilisasjonens utvikling under jordbrukets tidsalder, og ikke menneskehetens begynnelse. Da menneskeheten først lærte seg jordbruk, erstattet det levesettet til jegere og samlere.

Marken som motiv

I masoretteksten står det (i dansk oversettelse): «Siden talte Kain til sin bror Abel, og da de en dag var ude i det fri, overfaldt Kain sin bror Abel og slog ham ihjel.» Det står ikke hva Kain faktisk sa til sin yngre bror. Men i den samaritanske Pentateuken og bibeloversettelsene Septuaginta og Vulgata står det at han sa: «La oss gå ut på marken!» Rabbi Richard Elliot Friedman har påpekt at «marken» stadig nevnes i Bibelen når brødre er i konflikt med hverandre. Abel blir drept ute på marken, og Esau, bror til Jakob, beskrives som «en markens mann». Jakobs sønn Josef starter historien som opprører brødrene hans så sterkt, med at de bandt kornbånd «på marken». En kvinne forsøker å overtale kong David til å tilgi sin sønn Absalom for å ha drept sin bror, ved å fortelle en historie om en av sine sønners drap på den andre, mens de var «ute på marken», mens Dommernes bok, kapitel 20 og 21, to ganger viser til «en mark» i beretningen om Benjamin og hans konflikt med de andre stammer.