Haakon VIIs Frihetsmedalje

Bakgrunn

Ved etableringen i mai 1945 ble Haakon VIIs Frihetsmedalje innstiftet i samme kongelige resolusjon som Haakon VIIs Frihetskors. Resolusjonen endret samtidig statuttene for de allerede eksisterende utmerkelsene Krigskorset og Krigsmedaljen. De to nye utmerkelsene ble sett i sammenheng: I den kongelige resolusjon ble «en tjenesteorden med 2 klasser» besluttet innført, der Frihetskorset skulle være den øvre klasse og Frihetsmedaljen den nedre. Utformingen av de to utmerkelsene, som først ble fastsatt senere, fikk visse likhetstrekk. Begge har Haakon VIIs monogram kombinert med bokstaven V, seierstegnet, som det sentrale motiv og begge er opphengt i mørk blått bånd. Den kongelige resolusjonen ga likevel ikke noe felles navn på tjenesteordenen, men navnga i stedet de to klassene. Det ble også fastsatt to ulike sett statutter, ett for Haakon VIIs Frihetskors og ett for Haakon VIIs Frihetsmedalje. I statuttene benyttes navnet «Haakon den 7de's Frihetsmedalje» i overskriften, deretter «Frihetsmedaljen» i de enkelte paragrafer. De to statuttene viser ikke til hverandre. Selv om det ved innstiftelsen ble talt om én tjenesteorden i to klasser, er det vanlig å betrakte Haakon VIIs Frihetskors og Haakon VIIs Frihetsmedalje som to selvstendige utmerkelser.
Det ble etter innstiftelse av utmerkelsene vedtatt at Haakon VIIs frihetsmedalje, sammen med Haakon VIIs frihetskors, ikke skulle tildeles norske statsborgere for sivil eller administrativ innsats. Til tross for dette ble disse utmerkelsene gitt enkelte personer som hadde tjenestegjort i lengre perioder ved baser på Shetland og på kontinentet, samt i Arktis. Haakon VIIs frihetskors og Haakon VIIs frihetsmedalje ble etter innføringen i hovedsak benyttet for å belønne utenlandske statsborgere.

Utforming

Medaljen er i bronse og har monogrammet til Kong Haakon VII over bokstaven «V», etter victoria, latinsk for seier, omgitt av en perlerand på advers. Utenfor denne står omskriften «ALT FOR NORGE + 1940 – 1945 +». Revers er forsynt med en eikekrans. I militær sammenheng benyttes eikeløv og eikegrener som symboler for tapperhet, styrke og patriotisme. Medaljen er opphengt i båndet i et ledd utformet som en smal banderole, foldet i begge ender. Medaljen skal bæres på venstre side av brystet i et blått bånd. Den er produsert av gullsmedfirmaet J. Tostrup i Oslo, og sammen med medaljen følger det et diplom, undertegnet av kongen.

Tildeling

Tildeling av Haakon VIIs Frihetsmedalje begynte i 1945 og fortsatte de første etterkrigsårene fram til begynnelsen av 1950-tallet. Beslutning om tildeling fant sted etter vedtak av kongen i statsråd. Innstilling om tildeling fant sted gjennom Forsvarsdepartementet, Utenriksdepartementet eller Justisdepartementet. Fra 1945 til 1949 ble det utdelt medaljer til 204 nordmenn, 507 briter og et ukjent antall fra andre land.
Tildeling av Haakon VIIs Frihetsmedalje ble i 1979 gjenopptatt. Bakgrunnen var kritikk mot at norske sjøfolk som seilte i handelsflåten under den andre verdenskrig ikke hadde fått den heder de fortjente. I 1981 ble også tildeling gjenopptatt for de som tjenestegjorde i det norske sjøforsvaret under andre verdenskrig. Sakene ble vurdert av Krigsdekorasjonsrådet og resulterte i nye tildelinger av medaljen. Etter gjenopptakelsen og fram til 1989 ble 12 178 personer tildelt Haakon VIIs Frihetsmedalje.