google/wiki40b huggingface dataset:
Eric Gordon England

Tidlige år

Gordon England ble født i Argentina i 1891, sønn av britiske foreldre, George og Anne England. Han emigrerte til England i en alder av ti år og han ble først utdannet ved New College, Southport, så fra 1904 til 1906 på Framlingham College i Suffolk Han begynte deretter som lærling ved Great Northern Railways verksteder i Doncaster under W O Bentley.

Tidlig luftfart og seilfly

I 1908 forlot han jernbane for sin første jobb innen luftfart, som assistent for Noel Pemberton Billing som prøvde å etablere en startbane i Sør-Fambridge i Essex. Mens han arbeidet for Pemberton Billing møtte han José Weissig som konstruerte og bygde et haleløst seilfly, og England begynte som assistent for Weiss. Den 27. juni 1909 fløy England et av Weiss' glidefly (Olive etter en av Weiss fem døtre) ved Amberley Mount, Sussex, nåde en høyde på 30 meter. Det er det første registrerte seilfly, og er ansett for å startet sporten.

Flyver, konstruktør og ingeniør

. I 1911 lærte Gordon England seg å fly ved Bristol flyskole på Brooklands og han fikk flysertifikat etter tre timers instruksjon. Senere, i 1911 ble han med i Bristol Aeroplane Company som stabpilot, men ble snart anerkjent som konstruktør. En av hans første oppgaver var å konvertere en Bristol T-type dobbeldekker til et trekkfly som ble kalt Bristol Challenger-England. Denne konverteringen ble etterfulgt av tre dobbeltdekkere (G.E. 1, G. E. 2 og G. E. 3), alle konstruert av England. I august 1912 ble G. E. 2 fløyet av England i Military Aeroplane Trials på Larkhill. England forlot Bristolselskapet og i 1912 i samarbeid med James Radley bygde han Radley-England sjøfly. Det var det første tre-motors fly bygget i Storbritannia. England har også bygget og testet Lee-Richards ringformede endekker. Mellom 1913 og 1916 var han testpilot og konsulent for en rekke flykonstruktører, hovedsakelig på den engelske sørkysten, inkludert J. Samuel White and Company og White and Thompson.
I 1916 ble han fabtikkbestyrer for Fredrik Sage & Company som bygget - Short sjøfly og Avro 504K på lisens.

Motorsport, bilbygning og senere liv

I 1919 forlot Gordon England Fredrik Sage & Co til å bli konsulent, og begynte med motorsport. I 1922, sammen med sin far, George, ble han interessert i å bygge deler for Austin Seven sportsbiler ved hjelp av de ferdigheter som han hadde  fått med fly, han patenterte et nytt lett karosseri laget av kryssfiner. Et rammeverk dekket med tynne kryssfinerplater. I 1925 deltok han i 24-timersløpet på Le Mans løp ved å bruke en av sine egne konstruksjoner, men han klarte ikke å fullføre. I 1927 var over 20 000 Austin Seven blitt bygget med deler fra England. Han stiftet selskapet Gordon England (1929) Ltd. men med økning i bruken av metallskrog ble firmaet til slutt stengt i 1930.. England ble leder av avdeling for smøremidler ved ved Vacum Oil Company 1930-1935.
England døde i februar 1976.
Ubangi-Shari

Ubangi-Shari (på det opprinnelige fransk: Oubangui-Chari), var fra 1894 navn på en del av Sentral-Afrika som i 1910 ble del av kolonien Fransk Ekvatorial-Afrika. Etter at en nordøstlig del av den tidligere tyske koloni Deutsch-Kamerun i 1916 under første verdenskrig omfattet Ubangi-Shari omtrent det område som fra 1960 ble uavhengig som Den sentralafrikanske republikk. 
Navnet Ubangi Shari kommer fra områdets to største floder: Ubangi og Shari. 
Den franske kolonialforvaltning ble etablert i 1903, etter at franske tropper samme år hadde beseiret en egyptisk hær under Abbas II, som gjorde krav på området.  Økonomisk var ikke området av stor interesse, men det gjaldt for franskmennene å komme amndre kolonoialmakter i forkjøpet. I 1906 forente de området med sin koloni Tsjad, som i 1910 ble del av det sørre Fransk Ekvatorial-Afrika.
Connacht-annalene

Connacht-annalene er en irsk krønike som dekker årene 1224 til 1544 og er trukket ut fra et manuskript som ble satt sammen i løpet av 1400-tallet og 1500-tallet av minst tre skrivere, alle antatt å være medlemmer av klanen Ó Duibhgeannáin.
De tidligste seksjonene, som begynner med dødsfallet til kong Cathal Crobdearg Ua Conchobair av Connacht, er ekstraordinært detaljerte og gir et godt vitnemål på affærene til ætten Connacht i løpet av 1200-tallet og til midten av 1300-tallet, spesielt for familiene til Ó Conchobhair og Burke. Opptegnelsene blir derimot mer springende senere, spesielt for 1500-tallet. Verket er uansett av stor verdi ved at det forteller om det som ellers ville ha ligget i mørke eller være totalt ukjent for historien til Connacht i særdeleshet og for Irlands historie generelt.
En sammenligning mellom Connacht-annalene og Clonmacnoise-krøniken avslører en felles kilde, eller at den ene er en delvis kopi av den andre.
Python (mytologi)

Varianter og tolkninger

Det er ulike varianter av Pythons fødsel og død. I de homeriske hymner til Apollon, nå antatt å ha vært komponert i 522 f.Kr. i klassisk tid, er det gitt en mindre detalj angående Apollons kamp mot slangen, i en del seksjoner identifisert som den dødelige Drakaina, eller hennes foreldre.
Den versjonen som Hyginus hevder at Zevs lå med gudinnen Leto, og da hun var gravid med Apollon og Artemis, sendte Hera uhyret Python til å jage Leto gjennom landet slik at hun ikke kunne føde noe sted hvor solen skinte. Således da Apollon vokste opp var han allerede en fiende av Python, og dro til fjellet Parnassos hvor slangen hadde sin bolig. Han jagde den til orakelet til Gaia ved Delfi, og der overskred han den hellige grense og drepte slangen med sine piler ved den kløft hvor prestinnen satt på sin offertripod.
Robert Graves, som jevnlig har lest primitive myter som en gjenfortelling av arkaiske politiske og sosiale opprør, i dette er det et ekko av grekernes erobringen av en førgresk helligdom. «Å blidgjøre den lokale oppfatning ved Delfi,» skrev han i The Greek Myths, «ble jevnlige gravleker instituert til ære for den døde helt Python, og prestinnene ble gjeninnsatt i sin posisjon.»
Denne politikken er uviss, men myten forteller at Zevs beordret Apollon til rense seg selv for vanhelligelsen og instituere de pythiske leker som Apollon selv ble beskytter av, da som en bot for sin vanhandling.
Erwin Rohde skrev at Python var en jordånd som ble erobret av Apollon, og begravd under Omfalos, og at det er et tilfelle hvor en gud setter opp sitt tempel på graven av en annen.
Prestinnen ved orakelet i Delfi ble kjent som Pythia etter stedsnavnet Pytho som grekerne forklarte var navngitt etter den døde slangens råtne (πύθειν) legeme ved styrken til Hyperion (dage) eller Helios (solen).
Károly (Karl) Kerényi har pekt på at eldre fortellingene nevner to drager, noe som kanskje var bevisst sammensmelt; den andre var en drage av hunkjønn (drakaina) som ble kalt for Delfyne i de homeriske hymner til Apollon, og som bodde sammen med en drage av hankjønn kalt for Typhon: «Fortellerne synes å ha forvekslet dragen til Delfi, Python, med Tyfon eller Typhoevs, den store fienden til Zevs." Slangen av hunkjønn (...) ble til sist en apolloniansk slange, og Pythia, prestinnen som ga orkelsvarene ved Delfi, ble navngitt etter ham. Mange bilder viser slangen Python som lever i vennskap med Apollon og vokter Omfalos, den hellige navnelstein og jordens midtpunkt, hvilket sto i Apollons tempel.»
Denne myten har blitt beskrevet som en allegori for spredningen av giftens tåke og skyer som oppsto fra dammer og myrer (Python) av solens stråler (Apollons piler).
Mankeand

Biologi

Mankeanda er 41–50 cm lang, og kan minne om en liten gås. Andriken er grå med mørkebrunt hode og flekkete bryst.  Hunnen har hvite striper over og under øynene og flekkete underside.  Begge kjønn har grå vinger med sorte håndsvingfjær og et hvitt vingespeil.
Gresser for det meste, svømmer sjelden.  Hunnen legger 8–12 egg i en hul trestamme.
Rottefella

Rottefella er en skibinding og et norsk selskap. Det startet i Oslo i 1927 da skiløperen, seileren og oppfinneren Bror With skulle delta i et stort skirenn, og ikke var helt fornøyd med bindingene sine. Skibindingen Bror With oppfant, fikk sitt gjennombrudd under OL i St. Moritz i 1928 da den norske militærpatruljen brukte bindingene og tok OL-gull.

Priser

I 2007 mottok Rottefella hedersprisen for God Design for telemarksbindingen NTN (New Telemark Norm).
Lophocampa caryae

Utseende

Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea, men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker. Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.

Levevis

Lophocampa caryae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.

Utbredelse

Lophocampa caryae finnes i det sydlige Canada, helt sør til Nord-Carolina i USA. Den finnes ikke i Europa.
Riihimäki–St. Petersburg-banen

Riihimäki-St. Petersburg-banen, som også kalles St. Petersburgbanen, er en del av Finlands og Russlands jernbanenett. Banestrekningen går fra Riihimäki, via Lahtis, Kouvola og Vyborg till St. Petersburg. Dens lengde er 385 km. Banen er dobbelsporet mellom Riihimäki og Luumäki samt mellom Vyborg og St. Petersburg, og enkelsporet derimellom.

Historie

Riihimäki-St. Petersburg-banen ble først tatt i bruk på strekningen Riihimäki–Lahtis år 1869, og banen til St. Petersburg stod ferdig den 11. september 1870. I St. Petersburg ender den i Finlandskij-banegården.
Riihimäki–St. Petersburg-banens store betydning ligger i dens videre forbindelse til Helsingfors. Mellom Hensingfors og Riihimäki var det allerede en jernbaneforbindelse, Helsingfors–Riihimäki-banen, slik at man fra første stund i 1870 sammenknyttet de to byene.
Det var den nest eldste jernbanen i Finland etter Helsingfors-Tavastehus-banan. Allerede ved dens ferdigstillelse ble den til å bli en viktig trafikkanal eytersom den sammenknyttet Finland og St. Petersburg som var den daværende hovedstad i Russland. I 2006 ble Lahtis direktebane åpnet mellom Helsingfors og Lahtis, og der går russlandstogene nå. Hastigheten ble i år 2010 økt fra 140 til 200 km/h mellom Lahtis oh Luumäki, forut for innføring av  hurtigtog mellom Helsingfors og St. Petersburg.
I Russland fikk jernbanen også en stor betydning av mer lokal art. De sørlige deler av jernbanen løp på den vestre del av det karelske neset, og langs den ekspanderte Sant Petersburg. Også storbyens mest eksklusive datsjaområder vokste opp her på slutten av 1800-tallet. Da den russisk-finske grense ble flyttet vesentlig mot nord etter Vinterkrigen og etter Fortsettelseskrigen ble disse utbygginger forsterket.

Passasjertrafikk

Det går (2018) tre persontog over grensen per retning: to dagtog Helsingfors–St. Petersburg, og et nattog Helsingfors–Moskva. Det finnes også tog Helsingfors–Joensuu og Viborg–St. Petersburg. Høyeste tillatte hastighet er i Finland 200 km/h (2011; utenom Luumäki-Vainikkala som har 140 km/h).
Fra 2010 går det her hurtigtog med navnet Allegro. Nye tog med 220 km/h maksimalfart er blitt innkjøpt. Den russiske jernbanen fra St. Petersburg til grensen tillater opp til 200 km/h. Grensekontrollen er blitt raskere. Persontogene tar 3,36 time på 417 km strekning (mot 5.30 tidligere) og skal etterhvert ha flere avganger. Den russiske strekningen medregnet grensepassasje tar nå 1.40 mot 3.40 før.

Godstrafikk

Godstrafikken er i grensetraktene blitt flyttet til en delvis ny jernbane via Kamennogorsk.
Dharmapāla av Nālandā

Dharmapāla (tradisjonell kinesisk: 護法,  pinyin: Hùfǎ) (født 530, død 561) var en buddhistisk filosof og en hovedlærer innenfor skolen Yogacara i India. Han var en samtidig med Bhavaviveka (清辯, c. 490-570 CE.), som han debatterte med.
Jiulong (Garze)

Jiulong (kinesisk: 九龙县; pinyin: Jiǔlóng Xiàn), eller Gyaisi, er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.
Befolkningen var på 49 294 innbyggere i 1999.
I dette fylket anlegges Jiangbian-demningen med vannkraftverk.

Administrative enheter

Storkommunen Xia'er (Garba) 呷尔镇
Kommunene Tanggu 汤古乡, Xieka 斜卡乡, Sanyanlong 三岩龙乡, Shangtuan 上团乡, Bawolong 八窝龙乡, Naiqu 乃渠乡, Wulaxi 乌拉溪乡, Yandai 烟袋乡, Kuiduo 魁多乡, Hongba 洪坝乡.
Nasjonalitetskommuner (yifolket): Zi'er 子耳彝族乡, Sanya 三垭彝族乡, E'er 俄尔彝族乡, Xiaojin 小金彝族乡, Duoluo 朵洛彝族乡, Taka 踏卡彝族乡, Wanba 湾坝彝族乡.
Oeneis

Utseende

Forholdsvis store og smalvingede ringvinger, brunlige eller okerfargede, de fleste Oeneis-artene er forholdsvis blekt fargede. De har oftest øyeflekker på vingene i alle fall på undersiden. Bakvingens underside er ofte mørk-spraglete.

Levevis

Larvene lever på gress (Poaceae). Mange av disse artene lever under ekstreme klimatiske vilkår, med lave dagtemperaturer. De sitter gjerne og soler seg for å få opp temperaturen i kroppen slik at de kan fly.
På grunn av lave temperaturer og kort vekstsesong tar larveutviklingen vanligvis to år.

Utbredelse

Oeneis-artene er nordlige sommerfugler og de er blant de meget få dagsommerfuglene som lever i Arktis. Lenger sør forekommer de helst på kjølige steder som fjellområder og torvmyrer i barskog.
Zhangmu

Zhangmu (樟木) er en liten landsby og grensepost på kinesisk side av Folkerepublikken Kinas grense til Nepal i Himalayafjellene. Den ligger rett ved elven Bhote Kosi og grensebyen Kodari i Nepal. Zhangmu ligger 2300 meter over havet, og hat mildt og fuktig subtropisk klima, noe som er uvanlig for Tibet.
Landsbyen ligger i fylket Nyalam, og er endepunkt for Kinas riksvei 318, som kommer hele veien fra Shanghai. Ved Zhangmu går den 70 m lange Vennskapsbrua (Friendship Bridge), bygd ferdig av kineserne i 1975, over til Kodari i Nepal.
Provinskongress

Provinskongress var navnet gitt flere av de utenomrettslige forsamlinger etablert i enkelte av De tretten kolonier, tidlig i den amerikanske revolusjon.
Lamidanda lufthavn

Lamidanda lufthavn (IATA: LDN, ICAO: VNLD) er en flyplass for Lamidanda, en landsby i Khotangdistriktet i Sagarmatha i Nepal.
Flyplassen ligger 1 250 moh. og har en rullebane på 518 meter.

Ulykker og hendelser

Den 15. desember 2010 fløy en Twin Otter fra Tara Air rett inn i en fjellvegg like etter avgang. Flyet var chartret og fløy med passasjerer til Kathmandu, Nepal. Alle 19 passasjerer og besetning omkom.
Karl Friederich Griffin Dawes

Karriere

Dawes ble født i Fredrikstad i 1861, som sønn av ingeniør, senere trelasthandler i Fredrikstad og Kristiania, Henry Dawes og hans hustru Caroline Griffin. Foreldrene var født i England. Han ble i 1887 gift med Karoline Sofie Wille (født 1863).
Han tok eksamen ved Sjøkrigsskolen i 1884 og ved Den militære høiskole året etter. Han hadde også flere studieopphold i utlandet med offentlig stipend: Frankfurt am Main i 1890, Berlin i 1891 og Danmark i 1895. Han var sekondløytnant fra 1882, premierløytnant fra 1885, kaptein fra 1894, kommandørkaptein fra 1900, kommandør fra 1903, samt kontreadmiral og kommanderende admiral fra 1910. Dawes overtok som kommanderende admiral etter Christian Sparre, som måtte fratre etter den bitre admiralstriden. Dawes fratrådte som kommanderende admiral i 1919, og var sjef for 1. sjømilitære distriktskommando 1919–1929.
Han arbeidet ved Forsvarsdepartementet 1895–1901, først som teknisk assistent, fra 1899 som avdelingssjef. Han var midlertidig verftsdirektør i Horten 1901–1902, og sjef for Sjøkrigsskolen 1902–1910. Overadjutant hos kong Haakon VII 1905–1907. 
Dawes var formann i Sjømilitære Samfund 1906–1908.
Han ble i 1904 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, og forfremmet til kommandør av 1. klasse i 1908. Han var også innehaver av en rekke utenlandske ordener og norske dekorasjoner.

Politisk arbeid

Dawes var statsråd og sjef for Forsvarsdepartementet i Jørgen Løvlands regjering som satt fra 23. oktober 1907 til 18. mars 1908. Han var også en aktiv lokalpolitiker, og satt i formannskapet i Kristiania 1898–1901 og i Horten 1901–1904. Han var dessuten formann i Jarlsberg og Larvik amts venstreforening (i dag Vestfold Venstre) 1884–1885.
Regia Aeronautica

 Regia Aeronautica  var det fascistiske Italias flyvåpen. I 1922 kom diktatoren Benito Mussolini til makten, og i 1923 samlet han hærens Corpo Aeronautico og  marinens Aviazione della Regia Marina i det selvstendige Regia Aeronautica. Det fikk Régia (kongelig) i navnet fordi Italia var et monarki med Viktor Emmanuel III av Italia som marionettkonge.

Propagandaverktøy

Regia Aeronautica var et propagandaverktøy for å vise verden hvor dyktig italienerne var. I 1920- og 1930-årene var den italienske flyindustrien toneangivende i Europa  og ble ivrig kopiert. Mario Castoldi konstruerte og testfløy racerflyet Macchi M. 39, som vant Schneider-troféet i 1926. I 1934 fløy han sin Macchi i 709 km/t, noe som fortsatt er rekord for sjøfly med stempelmotorer. I 1930-årene hadde Regia Aeronauticas aerobatikkskvadron Giornata dell'Ala oppfunnet noen av de formasjonene som fortsatt brukes i dag. I 1930-årene gjennomførte Italo Balbo en transatlantisk flyging med 24 Savoia-Marchetti S.55-sjøfly til Verdensutstillingen i Chicago (1933) å demonstrere Italias luftfartsvirksomhet.

Krigen mot Etiopia

I 1935 var hele Afrika kolonisert med unntak av Etiopia. Eventuelle forsøk på å erobre land fra andre afrikanske kolonimakter ville føre til krig mot en europeisk makt, så Mussolini kastet seg over Etiopia i oktober 1935. Det var en ulik kamp med en bokstavelig talt «overlegen»  italiensk angriper. Etiopiske krigere med spyd ble forgiftet med sennepsgass av Regia Aeronautica.

Spanske borgerkrigen

Regia Aeronautica etablerte et korps av «frivillige» i Aviazione Legionaria, som deltok på tysk side i den spanske borgerkrigen. De dyktige italienske jagerflygere i sine dobbeltdekkere  skjøt  ned mange republikanske fly. Derfor kom den feilaktige konklusjonen at fremtidige jagerfly måtte være dobbeltdekkere
Ragnarok (utgivelser i 1935)

Ragnarok utgaver 1935 – Innholdsfortegnelse
Ragnarok var et nasjonalsosialistisk månedstidsskrift som kom ut i perioden 1934–1945. Ragnarok fikk tidlig et opplag på rundt 3 000, hvilket må sies å være betydelig tatt i betraktning tidsskriftets skarpe redaksjonelle profil.
Her er innholdsfortegnelse for utgivelser i 1935.
Sun-4

Sun-4 var en serie med Unix arbeidsstasjoner og tjenere som ble produsert av Sun Microsystems. De to første modellene ble lansert den 8. juli 1987. Serien hadde VMEbus på samme måte som Sun-3.
Disse datamaskinene introduserte en ny familie med mikroprosessorer. Motorola 68000 serien, som hadde blitt brukt i tidligere modeller fra Sun Microsystems, ble erstattet av deres egen mikroprosessor SPARC. Dette var en RISC mikroprosessor som var en implementasjon av spesifikasjonen SPARC versjon 7, og den første mikroprosessoren i SPARC-familien.
Idrettens fredskorps

Idrettens fredskorps er et internasjonalt utviklingssamarbeid tuftet på idrettens grunnverdier: glede, fellesskap, helse og ærlighet. Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF) har sendt rundt 200 idrettsungdommer til det sørlige Afrika fra 1997.
Medlemmene av idrettsfredskorpsene er i alderen 20 til 26 år, har idrettsfaglig utdannelse eller bred idrettsbakgrunn som trenere, ledere eller dommere.
Oppholdet kan bli kombinert med studier i idrett, kultur og utviklingssamarbeid. Det tilsvarer seksti studiepoeng.
Vertslandene er Zambia, Sør-Afrika, Namibia og Zimbabwe.
Vittorino da Feltre

Vittorino da Feltre (født i 1378 i Feltre, død 2. februar 1446 i Mantua) var en italiensk lærd og humanist i renessansen.

Utdannelse

Han het egentlig Vittorino Ramboldini. Han studerte på universitetet i Padova under Gasparino da Barzizza og underviste der senere. Fra 1415 studerte han gresk i 18 måneder på en skole grunnlagt av Guarino da Verona, i Venezia. Som gjenytelse underviste han i latin. Under pesten forlot de Venezia, og dro til Padova.

Mantova

Etter noen år ble han kalt av markgreven av Mantua til å undervise hans barn. 
Han ble forstander for en skole, Casa Giocosa, dvs. «det glade hus», og underviste barn fra de formuende klasser sammen med barn fra de fattigere befolkningslag. Skolen holdt til i et palass i landskapet Mincio, nordøst for Mantua. Han underviste i det som skulle bli for renessansen typiske emner, som skuille sette sitt preg på flere århundres europeisike pedagogiske plan: Vitenskap, historie, geografi, musikk og kroppsøvelse. 
Vittorino da Feltre: «Ikke alle er kalt til å bli jurister, leger, filosofer, og leve for offentlighetens øyne. Alle har ikke heller fått en lysende intelligens i gave fra naturen, men alle er vi skapt til et liv av sosiale plikter, alle er vi ansvarlige for den personlige innflytelse, som utgår fra oss.»
Utførlige skildringer av hans vis å undervise på finnes i en biografisamling av hans samtidige Vespasiano da Bisticci fra 1483; forfatteren roser Vittorinos dygder.
Mange skoler i Europa imiterte hans fremgangsrike skole.
Petrejoides

Utseende

Nokså store, blanke, kraftige passalider. Hodet er blankt, mye bredere enn langt, med et kort horn i pannen og kraftige kjever. Pronotum er bredere enn langt med en skarp midtfure. Dekkvingene har fine punktstriper, mellomrommene mellom dem litt hvelvede. Forleggene har små tenner langs det meste av yttersiden.

Levevis

Disse artene lever i tropisk skog, der de gnager i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.
Tyr-raidet

Raidet

Libanesiske kilder rapporterte at IDF-kommandosoldater ankom med helikoptre rundt klokken 1:00 på natten,og landet ved byens nordlige nærområde. Soldatene skar igjennom et gjerde og åpnet ild mot andre etasje av en bygning. Øyenvitner hevdet senere at innboere ble skadet under skytingen.
Skuddveksling mellom israelske soldater og Hizbollah begynte, ettersom et AH-64 Apache-helikopter gav soldatene på bakken støtte.
Tre timer senere, rundt klokken 4:00, trakk soldatene seg ut av området.
Oseaniamesterskapet i sprinttriatlon 2018

Oseaniamesterskapet i sprinttriatlon 2018 ble arrangert 17. februar 2018 i Devonport i Australia. 
Løypa bestod av 750 meter svømming, 20 km sykling og 5 km løping.
Splittflagg

Splittflagg er et flagg med splitt, det vil si et flagg med to spisser, ofte også med «tunge» (dermed tre spisser, som særlig er i bruk i de nordiske lands statflagg). 
Norges stats- og orlogsflagg har splitt og tunge, og har forholdet 16:27, mens nasjonalflagget har forholdet 8:11. Det norske statsflagget er identisk med orlogsflagget, men dette er ikke tilfelle i alle land.