google/wiki40b huggingface dataset:
Tokelaus administrator

Tokelaus administrator er en nyzealandsk tjenestemann som har øverste administrative ansvar for New Zealand i det avhengige området Tokelau. Stillingen innehas av en tjenestemann i New Zealands utenriksdepartement med tjenestested Wellington.

Bakgrunn

New Zealand overtok forvaltningen av Tokelau i 1926 og New Zealands generalguvernør fikk ansvar for øyene. Generalguvernøren delegerte dette ansvaret til den nyzealandske høykommissæren i Vest-Samoa, med sete i Apia.
Da Samoa fikk selvstendighet i 1962, ble stillingen som administrator skilt fra embetet som nyzealandsk høykommissær (tilsvarende ambassadør) i Samoa. Administratoren fortsatte imidlertid sitt arbeid fra Apia. Tokelau ble i 1972 overført til departementet for maori- og øysaker og statsråden overtok rollen som administrator. To år senere, i 1974, ble ansvaret for Tokelau flyttet til utenriksdepartementet og ansvaret som administrator ble gitt til utenriksministeren. I praksis ble arbeidet med tokelauiske saker utført av en offisiell sekretær basert i Apia. Ingen administrator har noen gang hatt fast tilhold i Tokelau.
I 2017 gikk David Nicholson av som administrator etter krav fra den tokelauiske regjeringen som reagerte på hans dobbeltrolle som administrator og nyzealandsk høykommissær i Samoa med tjenestested Apia. New Zealands utenriksminister Brook Barrington overtok da administratorens fullmakter inntil en ny administrator ble utnevnt. Jonathan Kings, som også tidligere har fylt stillingen, ble så utnevnt til administrator i august 2017.
Administratorens fullmakter er redusert som følge av innføring av indre selvstyre i Tokelau. I 1994 ble administratorens fullmakter delegert til Fono Fakamua, Tokelaus folkevalgte forsamling, og til Fono mo te Malo Fakaauau, regjeringsrådet. Delegasjonen ble i 2004 trukket tilbake og i stedet ble administratorens myndighet delegert til de tre landsbyrådene, som så igjen delegerte myndighet til Fono Fakamua og regjeringen. Som følge av økende selvstyre har administratoren lite gjenværende myndighet og få oppgaver.

Rolle

Administratoren samordner New Zealands politikk og aktiviteter når det gjelder Tokelau og yter støtte til selvstyremyndighetene. Det er også administratorens oppgave å ivareta forbindelsen med FNs spesialkomité for avkolonisering, som har Tokelau på sin liste over områder med rett til å utøve selvbestemmelse.
Wesselengens Bataljon

Wesselengens Bataljon er et bergensk buekorps (gutter) stiftet 24. april 1873
Buekorpset er et søndagskorps, som betyr at det var et buekorps for allmuen og hadde eksersis på søndager, noe som de også har den dag i dag. 
Strøket deres går fra Krohnengen til Skansen, og fra Stølegaten til Krohnengen. Et område kalt Eidemarken

Historie

Guttene på Wesselengen hadde fått ideen til å starte buekorps da de så Skutevikens Buekorps. Problemet var at de ikke hadde penger til fane, så de startet en innsamlingsaksjon. Eidemarken var en eneste stor byggeplass i årene rundt 1873, og guttene samlet sammen spikre for å så rette de ut igjen og selge de videre.
Det var i alt 9 gutter som var med å hentet korpsets første fane, og blir ansett som stifterne av buekorpset. Av disse, er det spesielt Jakob Johannessen og Torvald Jørs som trekkes frem som de fremste initiativtakeren til Wesselengens, der Jakob Johannessen var korpsets første sjef.  
Wesselengens er et buekorps med stolte tradisjoner. Wesselengens har vært kjent i allmenn tid for å ha svært gode trommeslagere, om ikke de beste. Wesselengens har blant annet vunnet Buekorpsenes Dag for beste trommeslager hele to ganger.  
Korpset har på sitt meste vært ca. 400 gutter, noe som blir sett på det nest største antallet noensinne. I dag er Buekorpset bestående av ca. 60 gutter, og har i moderne tid blitt trukket frem for sin flotte marsjering, samt eminente slagergjeng.   
Wesselengens ble i 2014 kåret til byens beste buekorps av den offisielle BA-kåring på 17. mai.

Kjente personligheter

Av kjente personligheter som har vært med i dette korpset kan en nevne kunstneren Audun Hetland som gikk i bataljonen da han var gutt. Han har siden brukt buekorpset i mange av sine tegninger, og var en svært patriotisk ovenfor sitt buekorps og strøket han kom fra.

Ekserserplass og lokale

Wesselengens ekserserer på Krohnengens skoleplass og de disponerer lokalet i den gamle vaktmesterboligen med Krohnengen skole. Der blir det avholdt en rekke sammenkomster som guttene selv måtte ønske. Det er på mange måter et samlingspunkt for guttene, som de har mulighet til å disponere året rundt. Lokalet, også kjent som Rådslokalet/Rådet, er der hvor Rådet til buekorpset holder til. Rådet består av de øverste offiserene, som styrer buekorpset. Offiserene er demokratisk valgt, og styres av ungdommer.  
Samarbeidspartnere til Wesselengens er de nærliggende buekorpsene Fjeldets Bataljon og Skutevikens Buekorps. En allianse kjent som FSW-alliansen. Sammen arrangerer buekorpsene en rekke sosiale aktiviteter, som kinoturer, idrettsdager og fellesutmarsjer.
NM i hopp uten tilløp 1958

NM i hopp uten tilløp 1958 var en del av NM i friidrett 1958.
Mesterskapet ble arrangert i Tønsberg 23. februar. Arrangør var IF Tønsberg-Kameratene.
Sentrum (Bergen)

Regulering av sentrum

Brannen hadde lagt øde hele området mellom Torgallmenningen og Murallmenningen. På en natt var det sentrum som gikk helt tilbake til middelalderen, lagt i aske. Det første man måtte gjøre var å gjerde inn brannområdet. Så ble de farlige restene sprengt. Tilbake sto det 17 bygninger eller bygningsrester, blant annet Telefonkompaniets nye hus i Veiten, som fortsatt står i dag. Det ble ryddet veier for å skaffe forbindelse til Nordnes og Engen. Nå kunne det store reguleringsarbeidet begynne.
Det ble utlyst en stor reguleringskonkurranse, og vinneren, Albert Lilienberg, og Georg Greve, som ble nummer to i konkurransen, fikk i oppdrag å regulere det nye sentrum.
Lilienberg og Greve fikk hjelp av arkitekt Ole Landmark til å utarbeide en bebyggelsesplan for sentrum. Landmark var særlig flink med bergensk arkitektur og byggetradisjon. Hensikten var gjennom en bebyggelsesplan å sikre en vakker og harmonisk gjenoppbygging av byen. Reguleringsplanen hadde bestemte arkitektoniske virkninger og krav som måtte oppfylles utfra forfatternes forutsetninger. Det var derfor naturlig å gi retningslinjer gjennom en bebyggelsesplan. I april–mai 1917 var den ferdig med fasade- og perspektivtegninger til et nytt sentrum. Oppgaven falt i to deler: å gi et skjema med positive bestemmelser for bygningene, og å gi et bilde og et miljø. Første delen besto i, ved hjelp av tegninger, å fastslå gesimshøyder, takfall, takhøyder, vindus- og etasjehøyder som var bundne retningslinjer. Den andre delen var å utrede de forskjellige strøks arkitektoniske utforming, fordele de offentlige og halvoffentlige bygninger i strøket, og å sørge for en god helhetsvirkning.

Det nye sentrum

Dette ga muligheter til en oppbygging av «moderne» bygårder og med Torgallmenningen som det definitive sentrum. Arkitekt Finn Berner utformet bygningene og plassen i 1923. Plassen med bygningene rundt er et hovedverk i norsk klassisisme.
BMW M06

2,8

2,8-litersutgaven (2 788 cm³) hadde en boring på 86 mm og en slaglengde på 80 mm. Det var en SOHC-motor med kompresjon på 9,0:1 og leverte en effekt på 170 hk (127 kW) og 250 Nm (185 ft-lbf).
Ephedra

Bruk

Ephedra brukes utstrakt som medisinplante, ikke minst Ephedra sinica i Kina. Virkestoffene sies å motvirke astma, høysnue og forkjølelse. Arten Ephedra distachya inneholder opp til 3% efedrin (C₁₅H₁₀NO). Efedrin brukes også i skolemedisinen som slimhinneavsvellende/bronkiedilaterende (Efedrinmikstur) og intravenøst for å heve blodtrykket (for eksempel under operasjoner).
Senter for likestilling

Senter for likestilling er et senter på Universitetet i Agder som ble opprettet våren 2008, på initiativ fra Agderrådet. Senter for likestilling er et samarbeid mellom Universitetet i Agder, Agderforskning og Agderregionen. Senteret har to ansatte. Det må ikke forveksles med det tidligere statlige Likestillingssenteret.

Målsetning

Senter for likestilling har som målsetning å bidra til at gutter og jenter og menn og kvinner får flere reelle muligheter uavhengig av kjønn og økt individuelt handlingsrom.

Formål

Senter for likestilling skal samle og styrke forskning og kompetanse på kjønn og likestilling på Agder, styrke utdanning og formidling om kjønn og likestilling og være en drivkraft for økt kjønnslikestilling i regionen.
Svitjod

Svitjod, også skrevet Svithjod, er et gammelt navn på deler av Sverige. Det diskuteres om man med «Østre Svitjod» kan ha ment områder som nå er i Russland. Navnet betyr trolig «landet til Svea-folket» der svi står for «Svea» og tjod betyr «folk».

Ordbakgrunn

I gammelnordisk var formen Svíþiúð og i angelsaksisk Swēoþēod (i Beowulf). Navnet Swethiuth og dets ulike former ga opphav til det latinske navnet for Sverige: Suethia, Suetia og Suecia liksom navnet på Sverige i vestgermanske språk som engelske Sweden og tyske Schweden. På islandsk heter Sverige fortsatt Svíþjóð.

Geografisk område

Det egentlige Svitjod tilsvarte antagelig de befolkede områdene nord for Mälaren, det vil si det Uppland og deler av Västmanland. Sveane bodde i Svitjod. Landsbyene inngikk i skipslag. Skipslagene ble styrt fra Husaby eller Husby (senere kalt Kungsgården). Til Husaby ble skippslagets «hund» innkalt til leidang («hund» = 100 mann og fire stridssnäckor fra hver hundare). 
Svitjod ble inndelt i tre folkeland, Attundaland (åtte hundare), Fjädrundaland (fire hundare) og Tiundaland (ti hundare). Ved kystene (også de inne i Mälaren) lå Roden (Roslagen). Det finnes en del som taler for at Östan om stång i Östergötland, altså kyststrekningen, inngikk i Roden.
Alocoderus

Levevis

Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Flere av artene er regnet som truede.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Afrika og Palearktis. I Europa finnes Alocoderus hydrochaeris over det meste av kontinentet bortsett fra Skandinavia.
Augiades

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 45 millimeter), kraftige smygere. Vingene er lysbrune i den indre delen, mørke ytterst, forvingen med noen små, lyse flekker.

Utbredelse

Artene er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Bjarni Djurholm

Familiebakgrunn og yrkeskarrière

Han er sønn av lærer Niels Pauli Djurholm og Gunda Skaalum. Faren var også kommunekasserer, lokalpolitiker og klokker i sognekirken. Bjarni Djurholm er gift med Eydna Jacobsen. Han er utdannet lærer fra Føroya Læraraskúli fra 1982. Først underviste han ved en landsdekkende skole for elever med særskilte behov, deretter ved Tórshavns tekniske skole 1984–1996. Fra 1996 er han assisterende rektor ved barne- og ungdomsskolen Eysturskúlin i Tórshavn. Han var timelærer ved Føroya Handilsskúli 1993–1995.

Politisk arbeid

Han har vært medlem av Fólkaflokkurin siden 1970-årene. Han var i 1980 med på å stifte en ungdomsorganisasjon for Fólkaflokkurin i Tórshavn, Viljin, hvor han i 1982 ble formann. Djurholm var medlem av skolestyret i Tórshavn 1984–1996. Han møtte første gang på Lagtinget som vararepresentant i 1987, senere fast for Jógvan Sundstein 1991–1993. Djurholm var fast innvalgt på Lagtinget fra Suðurstremoy 1994–2008. Det vakte oppsikt at Djurholm og Óli Breckmann ikke ble gjenvalgt i 2008, men begge møtte fast som vararepresentanter. Djurholm var på nytt innvalgt i perioden 2011–2015.
Djurholm ledet Lagtingets kultur- og skolekomité 1991–1993 og 1996–1998, Lagtingets finanskomité 1998–2000 samt Lagtingets kulturkomité 2011–2015. Han var Lagtingets 1. nestformann 1996–1998.
Djurholm var næringsminister i tre regjeringer 2000–2008 og visestatsminister i Jóannes Eidesgaards første regjering 2004–2008. I 2007 stilte han som formannskandidat i Fólkaflokkurin, men tapte mot Jørgen Niclasen.

Utmerkelser

I 2005 ble han utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.
Jessica Jones (sesong 2)

Den andre sesongen av den amerikanske netttvserien Jessica Jones, som er basert på Marvel Comics-figuren med samme navn, følger Jones i en ny sak etter hendelsene rundt møtene med Kilgrave.
Sarkidiornis

Taksonomi

De to artene blir ofte regnet som to taxa av samme art (S. melanotos), men også som to selvstendige arter. Det siste kan forsvares med distinkte forskjeller i størrelsen (inkludert vingespennet), fjærdrakten (blant annet glansen) og den eiendommelige kammen (både i størrelse, form og farge) hannen har over nebbet. Det påpekes imidlertid at ytterligere studier av volkaliserings- og atferdsforskjeller er nødvendig for endelig å bekrefte artsbegrepet.
Norsk Ornitologisk Forening (NOF) betrakter de to artene som to taxa av samme art; kamand (S. melanotos), mens BirdLife International betrakter dem to selvstendige arter.

Biologi

Sarkidiornis består av større gåselignende fugler med en vekt omkring 1 069–2 610 g. Artene er utbredt i Sør-Amerika (sjelden også Øst-Panama), Afrika sør for Sahara, og i India og deler av Sørøst-Asia. De trives i ulike former for våtmark, som sump, elver og elvedeltaer, innsjøer med mer som består av ferskvann, gjerne omkranset med spredte trær og gressland. Fuglene er i hovedsak standfugler, men kortere trekk i forbindelse med vannstandsnivåene, regntiden og tilgangen på mat skjer. Begge artene regnes som relativt stillferdige.
Brachymitra thomasi

Utseende

En middelsstor (ca. 25-30 millimeter), bred, litt matt, gjerne brunrødlig gullbasse. Hannen har et kort, firkantet, litt T-formet framspring i pannen.

Utbredelse

Arten forekommer i Tanzania.
Brentford

Toponymi

Stedet er først dokumentert som Breguntford i 705 i et angelsaksisk charter, og har betydningen «krysningspunkt/vadested over elven Brent». Navnet på elven er keltisk og betyr «den hellige» + tillegget -ford («krysningspunkt») som er angelsaksisk. Krysningspunktet var antagelig lokalisert der hvor hovedveien krysset elven. New Brentford er nedtegnet som Newe Braynford i 1521 og var tidligere kjent som Westbraynford. Old Brentford er nedtegnet som Old Braynford i 1476 og var tidligere kjent som Estbraynford.

Historie

Det var bosetning her før den romerske okkupasjonen, og således eldre enn grunnleggelsen av London. Det er avdekket en rekke før-romerske gjenstander, blant annet keramikk fra bronsealderen og brent flint på adskilte steder i Brentford. Mengden av funn tyder på at Brentford var et møtested for flere før-romerske stammer, og at det ble utført ritualer der. Et viktig funn fra jernalderen, fra rundt 100 f.Kr.–50 e.Kr., var en seremoniell del fra en stridsvogn, tilhørte opprinnelig den lokale oldtidssamleren Thomas Laytons samling og er nå utstilt i Museum of London. Gjenstanden er dekorert med et keltisk knutemønster kjent som Brentford Knot. 
Det har blitt fremmet en teori om at det også var et krysningssted i Themsen ved Brentford, og at det var der Julius Cæsar krysset elven da han invaderte Britannia. Et slag mellom Cæsars styrker og catuvellaunerne skal ha stått der, uten at det finnes beviser som støtter dette. To senere slag er dokumentert, i 1016 og 1642. 
Brentford er hjemstedet til Brentford FC og lagets hjemmebane Griffin Park. 
Et lokalt marked og festival, Brentford Festival, har blitt arrangert i Brentford hver eneste september siden 1900.
Ole Lukøie

Ole Lukøie fra 1841 er en eventyrfortelling av den danske forfatteren H.C. Andersen. Den bygger på, og er en delvis gjenfortelling av, historiene omkring Jon Blund.
Kid Ink

Karriere

Den Los Angeles-baserte rapperen startet sin karriere som produsent, og jobbet blant andre med Sean «Diddy» Combs, Sean Kingston, Yung Berg og Nipsey Hussle.
Han debuterte som rapper i 2010 med mixtapen Crash Landing. Daydreamer, hans neste mixtape, hadde 150 000 nedlastinger på én uke, og ble gjestet av blant andre Meek Mill og Cory Gunz.
Kid Ink var med på magasinet XXL sin 2012 «Freshman Class», som presenterte artister magasinet mente ville få sitt gjennombrudd i 2012/2013. Kid Ink slapp sitt debutalbum 12. juni 2012 med tittelen Up & Away. Den 21. november 2012 utga Kid Ink sin femte mixtape, Rocketshipshawty. Den 4. januar 2013 kunngjorde han at han hadde signert en avtale med RCA Records, og ga ut et nytt spor med tittelen «Bad Ass» med Wale og Meek Mill. Han ga ut albumet Full Speed den 13. februar 2015.
Dawa (Panjin)

Dawa (kinesisk: 大洼县; pinyin: Dàwā Xiàn) er et fylke i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Panjin.
I 1999 var folketallet på 385 612 innbyggere.
Saige-demningen

Saige-demningen er en demning med vannkraftverk under planlegging i provinsen Yunnan i Kina, i elven Nu (Salween) nær Myanmar. Anlegget er svært omstridt. Det ble planlagt igangsatt i 2008, og skal eter tidligere vedtak stå ferdig i 2015. Det er usikkert om tidsplanen vil holdes.
Total effekt blir inntil 1 000 MW, som vil gjøre kraftverket til et av de 270 kraftigste i verden.
Tennis under Sentralamerikanske og karibiske leker 2010

Tennis under Sentralamerikanske og karibiske leker 2010. Tennis var en av flere sporter i de tjueførste sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Mayagüez på Puerto Rico i perioden 18. juli til 1. august 2010. Det var tjuende gangen som tennis var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var fem turneringer; single og double for både kvinner og menn og en mixeddoubleturnering. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer.
Det nasjonale gjennombrudd

«Det nasjonale gjennombrudd» er en karakteristikk av det tematiske innholdet i Norges kunst og åndsliv på 1840- og 50-tallet. Begrepet er skapt av Moltke Moe i 1890-årene, gjennom forelesningsserien Det nationale gjennembrud og dets Mænd. Det nasjonale gjennombrudd henger sammen med den økende bevisstheten om nasjonal kultur, og knyttes gjerne til nasjonalromantikken, som utvilsomt var en viktig inspirasjonskilde. Men når folk som Andreas Faye, Asbjørnsen og Moe, Ivar Aasen, Olea Crøger, Landstad, Ole Bull, Edvard Grieg og Lindemann arbeidet med å samle inn og dokumentere folkets diktning og musikk og folkets levende språk så grundig som det etter forholdene var mulig, hadde de vitenskapelige ambisjoner, og arbeidet som nasjonale realister.

«Det nasjonale gjennombrudd», et begrep skapt i ettertid

Samtidens skribenter og forfattere refererte aldri til sin egen tid som det nasjonale gjennombrudds tid. Begrepet ble trolig brukt første gang av Moltke Moe som tittel på en forelesningsserie han holdt på 1890-tallet: Det nationale gjennembrud og dets mænd (P.Chr. Asbjørnsen – Jørgen Moe – Ivar Aasen). Serien ble siden publisert som en storartikkel(som forøvrig aldri ble helt fullført). Den ble først ble trykt i Nordmænd i det 19de Aarhundrede, 1902 (ny utg. i 2 bd., 1914) Anders Krogvig brukte uttrykket i tittelen da han i 1915 utgav en bok som først og fremst inneholdt brev fra Jørgen Moe til P. Chr. Asbjørnsen, hentet fra Moltke Moes samlinger: Fra det nationale gjennemombruds tid. Han omtaler dokumentene som «aktstykker fra nationalromantikkens historie». Boka innledes med en biografisk framstilling av Jørgen Moes ungdom.
Bertie Wooster

Bakgrunn

Wooster er en styrtrik, ung dagdriver i London. Han er utdannet ved Eton og Oxford, men viser få tegn på intellektuelle evner. Han har ingen nevneverdige interesser utenom veddemål, selskapsliv og practical jokes, og få bekymringer utenom sin tante Agatha.
Agatha Gregson er Berties nærmeste slektning, med svært lave tanker om hans karakter og åndsevner, og stadige planer om å få ham gift med en fast og handlekraftig pike eller skaffe ham en jobb.
Andre varige kilder til bekymring er skolekameraten «Bingo» Little (med sin hang til å forelske seg i tilfeldige kvinner), Berties fettere, tvillingene Claude og Eustace (silkeramp av verste sort), og venner og venninner som «Tuppy» Glossop og Bobbie Wickham (som elsker å spille Bertie grove puss).
Fortellingenes virkelige hovedperson er Woosters tjener, Reginald Jeeves. Jeeves er sin arbeidsgiver fullstendig overlegen på alle områder, og klarer alltid å befri Bertie og hans venner fra de absurde situasjonene de rutinemessig roter seg opp i. Han har imidlertid som regel sin egen agenda, og løsningene fører ofte til at Wooster blameres offentlig eller må oppgi ett av sine smakløse yndlingsklesplagg.
Wooster ble framstilt av skuespilleren Hugh Laurie i den britiske TV-serien Jeeves and Wooster som ble produsert fra 1990 til 1993.
MF «Nordhordland» (1976)

M/F «Nordhordland» er en bilferge bygget i 1976 for Bergen-Norhordland Rutelag (BNR). Skipet gikk i rute Steinestø – Knarvik i mange år, senere overført til Valestrandsfossen-Breistein. De siste årene i ordinær rute gikk hun strekningen Leirvåg-Sløvåg.
«Nordhordland» ble bygget over samme lest som fergene til Rutelaget Askøy-Bergen og var ofte å se som vikar i ruten mellom Kleppestø og Nøstet. Den skilte seg således veldig ut fra de andre fergene i BNRs flåte, og blant andre norske riksveiferger.
Bilkapasiteten var 85 personbilenheter (PBE) og fergen hadde en rekke forskjellige oppgitte høyeste passasjertall. På slutten var den oppgitt som 350.
UNINETT Sigma

UNINETT Sigma er et selskap i UNINETT-konsernet. Det administrerer anskaffelse og drift av nasjonalt utstyr for avanserte vitenskapelige beregninger, for eksempel superdatamaskiner, og skal blant annet sørge for en langsiktig utvikling av infrastrukturen. I tillegg koordinerer selskapet den norske innsatsen innenfor utvikling av Grid-infrastrukturer, og representerer Norge i internasjonalt grid-arbeid.
Selskapet ble etablert 2. desember 2004. Selskapet viderefører det arbeidet som ble startet innen Notur-prosjektet (2000–2004). Konsortiedeltakerne i Notur (II) prosjektet (2005–2014) er UNINETT Sigma, Universitetet i Bergen (UiB), Universitetet i Oslo (UiO), Universitetet i Tromsø (UiT), Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) og Meteorologisk institutt. Prosjektet finansieres av Norges forskningsråd og konsortiedeltakerne.
Siden 2007 har selskapet også ansvaret for infrastrukturprosjektene NorGrid og NorStore.
Virksomheten drives ikke-kommersielt. Selskapet har kontorer i Trondheim sammen med resten av UNINETT-konsernet.
Friidrett under Sommer-OL 2008 – 1500 meter menn

Semifinaler

Kvalifiseringsregel: de første 5 i hvert heat pluss de 2 raskeste tidene kvalifiserte seg.
Kal-El (band)

Kal-El er en norsk stoner metal-gruppe fra Stavanger. Gruppa ble startet i 2012 av Ståle Rodvelt («The Captain»), Rolf Thore Eilertsen («Roffe»), Bjørn Harald Stornes («Bjudas») og Vegar Thorsen («Vekthor»). Gruppas tekster er science fiction-relaterte og er basert på noveller skrevet av «The Captain». Plateomslagene er også preget av science fiction-inspirert kunst sammensatt av billedkunstneren «Mr Voetmann» (Kai Voetmann Simenstad).

Historie

9. februar 2013, ga gruppa ut sin første EP med Dark Moon Voyage, som ble liggende som beste nykommer i sjangeren rock på NRK Urørt i flere uker. Kort tid før utgivelsen sluttet Vegar Thorsen i gruppa og ble erstattet av Elisabeth Anette Thompsen («Liz»). 
I 2014 signerte gruppa ny platekontrakt med det italienske plateselskapet Wormhole Death Records, og ga ut gitt første album Pakal, 27. mai samme år. Etter et år hos Wormhole Death Records bestemte Kal-El seg for å forlate plateselskapet til fordel for det mer stoner-relaterte, tyske selskapet Setalight Records. Wormhole Death hadde da valgt å legge seg på en mer ekstrem- og operaaktig metallinje, og Kal-El mente at dette kunne de selv ikke være en del av. Kal-El ga ut sitt andre album Ecosphere 22. august 2015. Gruppa ga i 2017 ut Astrodoomeda på selskapet Argonauta Records.
Stasjon Nexus

Stasjon Nexus er en romstasjon som opptrer i flere av historiene til Jon Bing og Tor Åge Bringsværd, særlig i tilknytning til romskipet Marco Polo.
Stasjon Nexus er også navnet på en tegneserie tegnet av Thore Hansen etter manus av Bing & Bringsværd, publisert i Nazar 2: Åndeskrift, Bing & Bringsværd, Gyldendal 1976. Serien handler om NASA-astronautene Portobello og Cyrano som i sine forberedelser til en Venusekspedisjon, finner spor som sender dem tilbake i tid og hvor de til slutt finner Atlantis.
Rundt 1970 kjøpte ukebladet Illustrert tegneserien «Stasjon Nexus», men de måtte legge ned virksomheten, før serien ble utgitt. Deretter ble serien kjøpt av Vi Menn, som aldri utga den. «Stasjon Nexus» ble noe senere utgitt i «Bobbla». I 1976 ble serien utgitt på ny. Denne gang i Bings og Bringsværds antologi «Åndeskrift» (fra side 112 til side 163).