google/wiki40b huggingface dataset:
Qinyang

Qinyang (kinesisk: 沁阳; pinyin: Qìnyáng) er et byfylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiaozuo.
Befolkningen var på 444 480 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Zhu Zaiyus grav (Zhu Zaiyu mu, 朱载堉墓), Sanshengpagoden ved Tianningklosteret (Tianning si sansheng ta, 天宁寺三圣塔) og Beidamoskeen i Qinyang (Qinyang Beida si, 沁阳北大寺) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Bidevind

En seilbåt seiler bidevind når vinden kommer skrått forfra mot båten (forenom tvers). Uttrykket kommer fra nederlandsk bij de wind.
Richardis av Lauenburg

Richardis av Lauenburg (også kalt Rixa av Schwerin eller Rixa av Slesvig) (død 1384) var hertuginne av Slesvig. Richardis var dronning av Danmark i en kort periode 1326–1330 hvor ektefellen Valdemar III fungerte som regent.
Paret hadde to barn; Valdemar (døde før faren) og Henrik – senere hertug av Slesvig som sin far.
Takymetri

Takymetri er når en landmåler lager et situasjonskart ved hjelp av målinger i marka. Landmåleren kan bruke en totalstasjon til målingene. Sanntids GPS kan også brukes til takymetriske målinger. Takymetri vil være en mer lønnsom metode enn fotogrammetri ved kartleggingsarbeider opp til noen dekar. Ved kartlegging av større arealer vil fotogrammetri være mest lønnsomt.
Ordet ble tidligere skrevet tachy-, men ble endret til taky- av Språkrådet i 1984.
Abteilung Fremde Heere

Abteilung Fremde Heere var et tjenestested innrettet av den tyske hærs store generalstab under første verdenskrig for å vurdere den militære fiendes styrke. Tjenestedet la stor vekt på informasjoner fra fremste ledd, som kom fra hærens Feindlageoffiziere ved frontene («fiendesituasjonoffiserer») og Abteilung III b. Det utgikk i mai 1917 fra den inntil da bestående Nachrichenabteilung («Etterretningsavdelingen»).
Etter første verdenskrig ble avdelingen formelt oppløst (som så meget annet i det militære, som følge av pålegg fra Versailleskonferansen), men under dekknavnene Heeresstatistische Abteilung i Abteilung T 3 under Reichswehr troppeembede ble virksomheten fortsatt. Denne avdeling var frem til 1928 tilknyttet Gruppe Abwehr, som senere ble en frittstående avdeling direkte understilt riksvernsministeren. Denne endringen ble foretatt for å skille mellom etterretningsinnhenting og etteretningsvurdering.
I 1931 fikk virksomheten offisielt tilbake navnet Abteilung Fremde Heere. I 1938 fulgte interne omstruktureringer, som førte til to adskilte avdelinger under generalstaben, nemlig Fremde Heere West (3. Abteilung) og Fremde Heere Ost (12. Abteilung). Begge avdelinger stor likesom attaché-gruppen under ledelse ab Oberquartiermeister IV (O Qu IV) i Hærens generalstab.
Abteilung Fremde Heere Ost ble fra 1942 til april 1945 ledet av Reinhard Gehlen, som steg i gradene til generalmajors rang. Det var Gehlen som etter krigsslutt fikk tillatelse og støtte fra amerikanerne til å samle rundt seg gamle medarbeidere som fannet kjernen i etterretningsorganisasjonen Organisation Gehlen – som etter hvert ble meget stor. Denne ikkestatlige amerikanskstøttede Organisation Gehlen dannet i 1956e kjernen i den tyske etterretningstjeneste Bundesnachrichtendienst.
Opdalingen

Opdalingen er en avis som utgis i Oppdal i Trøndelag. Avisa kommer ut onsdag og fredag. Den ble grunnlagt og eid av Knut H. Dørum, som ble den første redaktøren og Ivar Fjøsne, som ble forretningsfører, i 1934. Redaktørstillingen ble ikke heltidsstilling før i 1984 da Ove Karlsvik ble ansatt.
Fjøsnes bror Melchior Fjøsne overtok hans eierandel og oppgaver i 1937. I 1967 solgte Melchior Fjøsne sin eierandel til Martin Iversen på Aksidenstrykkeriet på Sunndalsøra for 15 000 kroner. I 1972 kjøpte Iversen den andre eierandelen av Knut H. Dørum for samme pris.
Norsk Arbeiderpresse kom inn som eiere i 1977, gjennom Aura Avis i Sunndal. Opdalingen er senere blitt skilt ut som et eget selskap i A-pressen, senere Amedia. I 2015 kjøpte Adresseavisen gruppen de tre avisene Opdalingen, Malvik-Bladet og Stjørdalens Blad fra Amedia.
Avisa kom ut som ukeavis i begynnelsen, fra høsten 1937 endret avisa navnet til Nordmøringen og kom ut mandag og torsdag. I 1938 var Opdalingen tilbake og begge avisene fortsatte til 1942 da de la ned.
Opdalingen ble startet igjen i 1946 som torsdagsavis. Fra 1947 kom avisa ut tirsdag og fredag men bare for en kort periode. Fram til 1967 ble avisa omtalt som «Torsdagsflaket». Fra da av forsøkte en seg på nytt med tirsdags- og fredags-utgaver, men heller ikke denne gangen ble forsøket langvarig. En forsøkte seg med to utgaver nok en gang i 1971 og denne gangen gikk det bra. Fra 1986 kom avisa ut mandag, onsdag og fredag. I 2000 ble mandagsavisa erstattet med en tirsdagsavis, og i 2002 ble onsdagsavisa flyttet til torsdag for å møte konkurransen fra OPP.
Opdalingen hadde en meget svak periode rundt 1970-71. Avisen kunne være helt uten eget redaksjonelt stoff. Avisen ble fylt opp av pressemeldinger, annet innsendt materiale og artikler hentet fra andre aviser. I 1972 ble Driva i Sunndal startet med Einar Sæter som redaktør. Driva definerte Oppdal som dekningsområde, og hadde fra 1973 en medarbeider i Oppdal. Konkurransen førte til at Opdalingen ble rustet opp og fikk en fast ansatt medarbeider. Trykkerieier Olav Snøfugl startet Oppdal og Rennebu Avis i 1980 men la ned allerede året etter. Adresseavisen opprettet eget lokalkontor i Oppdal i 2001.
Opdalingen er i en sjelden norsk posisjon, siden 2002 har avisa fått konkurranse fra avisa OPP.
Rådgiver

Rådgiver er en yrkesbeskrivelse og -tittel for en person som tilbyr sin ekspertise innenfor et visst fagfelt gjennom rådgivning eller veiledning. Det finnes en rekke ulike typer rådgivere.
I den norske staten er rådgiver en byråkratstilling over førstekonsulent og under seniorrådgiver, normalt for personer med høyere grads eksamen og et par års erfaring. Tittelen er brukt tilsvarende i norske kommuner og fylkeskommuner, i private virksomheter og andre steder.
Rådgiver kan også være tittelen på en sosiallærer eller sosialpedagogisk rådgiver i en skole.
Rådgiver kan også svært generelt bety en person som gir råd til andre, ikke bare i profesjonell sammenheng. Man finner ordet brukt i sammenstillinger som for eksempel kommunikasjonsrådgiver, politisk rådgiver og så videre.
Douglas Crockford

Bakgrunn og arbeid

Crockford er utdannet fra San Francisco State University, og arbeidet deretter med design av interaktiv media. I 1990-årene arbeidet han blant annet hos Lucasfilm/LucasArts, Paramount Pictures og Atari Sunnyvale Research Laboratory. Mens han var hos LucasArts arbeidet han blant annet med spillet Maniac Mansion, og ble da kjent i internettkretser for essayet «The Expurgation of Maniac Mansion for the Nintendo Entertainment System», der han beskrev problemene med å tilfredsstille Nintendos harde krav til innhold i spill til konsollene deres. Senere var Crockford blant annet innom Yahoo!, og han har siden 2012 arbeidet for PayPal.
Crockford var grunnlegger av programvareselskapet State Software, og her oppfant han dataformatet JSON i 2002. Dette formatet var designet som et lettvektsalternativ til XML, og ble med RFC 4627 i 2006 gjort til en offisiell standard.

JavaScript: The Good Parts

I 2008 kom Crockford med boken JavaScript: The Good Parts, som raskt ble en klassiker i JavaScript-miljøer. I boken hevder Crockford at alle programmeringsspråk har sine gode og sine dårlige sider, og for JavaScript sin del deler han språkets forskjellige konsepter inn i de tre kategoriene «vakre», «grusomme» og «ille». I førstnevnte kategori plasserer han det at funksjoner er førsteklasses objekter, hvordan språket har dynamiske objekter med prototypebasert arv, og hvordan array- og objekt-literaler fungerer. Som «grufulle» ting i JavaScript (altså ting man ikke kan unngå når man bruker det) finner man blant annet globale variable, manglende blokk-scope og automatisk innsetting av semikolon på slutten av linjer. I kategorien «ille» (altså ting man kan unngå når man bruker språket) plasserer Crockford blant annet ==-operatoren, eval()-fuksjonen og hvordan switch-konstruksjoner lar eksekvering fortsette med mindre man eksplisitt avbryter flyten.
I forlengelsen av reglene for riktig bruk av JavaScript som Crockford definerte i JavaScript: The Good Parts laget han JSLint, et statisk analyse-verktøy for å finne dårlig og feilaktig kode i JavaScript-programmer. Dette verktøyet vil for eksempel advare programmereren om at han eller hun har brukt ==-operatoren, og heller oppfordre til bruk av ===.
Cnematoplatys

Utseende

Små, kraftige, rødbrune til svarte gjødselbiller, antennene ender i en vifte. Oversiden er spredt kledt med fine, korte hår. Hodet er bredt og skovlformet. Pronotum er bredt, betydelig bredere enn langt. Dekkvingene har markerte punktrader og er nokså jevnbrede, avrundede bak. Beina er korte og kraftige, særlig føttene er forkortede.

Levevis

Disse billene lever under barken på døde stokker

Utbredelse

Slekten er utbredt i Indonesia (vest til Sumatra, Ny-Guinea, Australia og Mikronesia.
Wenshang

Wenshang (kinesisk: 汶上县 ; pinyin: Wénshàng Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jining.
Befolkningen var i 1999 på:725.971.

Kulturminner

Jiabai-funnstedet (贾柏遗址, Jiabai yizhi) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Sørumsmarka

Sørum (gnr. 47) og Sørumsmarka (av norr. Suðrheimr) ligger i tidligere Norderhov kommune, nå del av storkommunen Ringerike. Motorisert tilkomst til området går via Ringveien og Sørumsgata, som det er avkjøring til ved sørenden av Skjæringsbrua.

Marka

Sørumsmarka er et jordbruksområde som består av et skogs- og åkerlandskap som strekker seg langs riksvei 7 fra Sandaker bru i Ytre Soknedalen til avkjøringen mot Hokksund og riksvei 35 langs europavei 16. Området innbefattet opprinnelig landskapet øst for Sogna, sør for Ve (gnr. 54), vest Veien (gnr. 49), og nord for Prestegaarden (gnr. 42) (Styggedalskrysset) i Ringerike kommune. Opprinnelig tilhørte også den vestligste delen av Veienmoen (området mellom Storskjæringa, Ringveien, Høybyveien og Vestliveien), det aller meste av Tolpinrud (untatt toppen over Hvelven) og nær halve Sørmoen (lokalt gjerne kalt Bærengsletta), områdene vest for Askveien, Sørum. Det meste har trolig vært skogkledd mark, og navn som Tolpinrud antyder at det kan ha vært furuskog (Pinus sylvestris).

Gårdsbrukene

Sørum-gårdene ligger på et høydedrag i området like vest av E16, der landskapet preges av kornproduksjon. Dette var opprinnelig én stor gård, men den er for lengst delt i flere bruk, hvorav fem i dag er selvstendige gårdbruk av en viss størrelse. Første gang Sørum nevnes i skriftlige kiler er i NRJ. IV 237 i 1528, i forbindelse med gjengjerden. Da ble Ketil paa Sorlinn ført opp med å ha betalt gjengjerden med malt (jfr. sidene 146, 237 og 580 i bind IV). Videre er gården nevnt i 1542, 1578, 1604, 1617, og 1723.
Sørum (gården sør for...) har fått gårdsnavnet sitt etter urgårdens beliggenhet, i dette tilfellet sannsynligvis Ve. Området er kjent for å ha vært et maktsenter som har preget Ringerike i over 600 år, for cirka 1 400–2 000 år siden, og på motsatt side av E16 ligger Hringariki Kulturminnepark, som er kommunens og Buskerud fylkes tusenårssted. Bergensbanen krysser også igjennom dette landskapet, og i tidligere tider var Sørumtoppen en holdeplass for folk som bodde her.
Sørum tilhører de såkalte heim-gårdene og er svært gammel (før vikingtid) i sin opprinnelige form, men den har blitt delt flere ganger og består i dag som fem større gårdsbruk. Søndre Sørum nord (gnr. 47/1) utgjør cirka 331 daa; Søndre Sørum sør (gnr. 47/2) utgjør cirka 196 daa; Østre Sørum (gnr. 47/3) utgjør cirka 500 daa; Nordre Sørum (gnr. 47/4) utgjør cirka 336 daa; og Branddalen (gnr. 47/5) utgjør cirka 443 daa.
Nordre Sørum (bnr. 4–5) ble solgt i 1757 og delt i 1793. Slik oppsto Nordre Sørum (bnr. 4) og Branddalen (bnr. 5). Søndre Sørum (bnr. 1–2) ble delt i skjøte av 27. april 1847, mellom to arveberettigede brødre. Slik oppsto Søndre Sørum nord (bnr. 1) og Søndre Sørum sør (bnr. 2).
Transportministeriet

Historie

Ved demokratiets innførelse i Danmark (i forbindelse med Danmarks første grunnlov av 5. juni 1849) var trafikkpolitikken plassert under Indenrigsministeriet. Trafikkpolitikken fikk sit eget ministerium i 1892 i form av Ministeriet for offentlige Arbejder, som dog ble nedlagt i 1896 for så å gjenoppstå i 1900. I perioden 9. november 1942 til 7. november 1945 hadde ministeriet to ministre, ministeren for offentlige arbejder og trafikministeren, men var ikke selv delt tilsvarende. Deretter ble ministeriet så atter samlet under én minister, ministeren for offentlige arbejder. I 1986 skiftet ministeriet navn til Trafikministeriet, som ble anvendt til 2005, hvor ministeriet ved regjeringsdannelsen med tilføyelse av energiområdet (Energistyrelsen) ble til Transport- og Energiministeriet. Energidelen ble den 23. november 2007 overført til det nyopprettede Klima- og Energiministeriet. Heretter heter ministeriet Transportministeriet.
Bombadilla Days

Bombadilla Days er et musikkalbum med Franklin, utgitt i 1989. Albumet lå seks uker på VG-lista og endte med niendeplass som beste plassering. Dette er bandets første plate.
Umesamer

Umesamer er en etnisk gruppe blant samene, som geografisk befinner seg mellom pitesamer i nord og sørsamer i sør. Som etnisk gruppe skiller umesamene seg fra andre samiske grupper med et eget samisk språk, umesamisk.
I Norge ble umesamisk talt i Rana, Hemnes og Korgen, men denne folkegruppen blitt assimilert.
I 1995 fantes det, ifølge M. Krauss, 1 000 etniske umesamer igjen i Sverige, fordelt i Lycksele, Malå, området omkring Tärnaby, og i Sorsele. Ifølge språkforskeren Trond Trosterud, var det i 2003 bare noen få igjen som snakket umesamisk, alle eldre.
Kampanile

En kampanile, av italiensk campana, klokker, er et frittstående klokketårn. Som oftest står det i tilknytning til en kirke eller en katedral. Dette forekommer ganske ofte i Italia hvor ordet stammer fra.
De to mest kjente kampanilene er det skjeve tårn i Pisa og kampanilen på Markusplassen i Venezia. Kampaniler utenfor Italia er som oftest modellert etter sistnevnte.
Moderne kampaniler inneholder ofte klokkespill. En del slike finnes på universitetsområder.
Petroleum Air Services

Historie

Flyselskapet ble etablert og startet operasjoner i 1982. Flyselskapet eies av Egyptian General Petroleum Corporation (75%), Bristow Group Inc. (25%).
Flyselskapets hovedkontor er i Nasr City, flyselskapet flyttet operasjonene dit i 1990.
I løpet av Dubai Airshow, signerte flyselskapet en ordre med Bombardier for deres første jetfly Bombardier CRJ900. Flyet ble levert i 2012.

Charterflyvninger

PAS opererer med charterflyvninger til alle innlandsdestinasjonene i Egypt og internasjonale flyplasser i regionen.

VIP Ruter

PAS opererer Bombardier DHC-7, DHC-8 and CRJ-900 på regionale VIP-flyvninger. PAS tilbyr også helikopter VIP-ruter på innlandsruter i Egypt.
Ulaanbaatar kraftverk

Ulaanbaatar kraftverk er et varmekraftverk med flere enheter i hovedstaden Ulaanbaatar i Mongolia.
Ulaanbataar 4 har en installert produksjonskapasitet på 570 MW, fordelt på 6 omtrent like store blokker. Anlegget ble bygget ut i årene 1981–1989. Brenselkilden er kull og råolje, og anleggsteknologien er russisk. Dette er landets kraftigste, termiske kraftverk målt etter effekt. Det leverer om lag 70 % av elektrisiteten og 60 % av kraftvarmen til hovedstaden.
Ulaanbataar 3 har en installert produksjonskapasitet på 148 MW, fordelt på 4 små blokker. Anlegget ble bygget ut i årene mellom 1960–1969. Brenselkilden er kull og råolje, og anleggsteknologien er russisk. Anlegget ble rehabilitert og oppgradert gjennom et internasjonalt lån i 2000. Dette er landets nest kraftigste termiske kraftverk målt etter effekt. Det leverer elektrisitet og fjernvarme til hovedstaden.
Arion alpinus

Utseende

Arion alpinus har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier. De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge. Man kan lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa.
Arion alpinus kan ligne på enkelte arter i familien kjølsnegler (Limacidae), men disse har åndehullet bak midten av kappa og en kjøl på den bakre delen av kroppen.

Levevis

Arion alpinus lever for det meste av ulike plantedeler, som den spiser. Den har ikke tenner, men en raspetunge, som den kan raspe i seg maten med. Men den kan spise døde dyr (åtsler) eller mindre snegler som de kommer over.
Arion alpinus finnes på fuktige steder med skygge. Den er aktive om natten når luftfuktigheten er høyere. Om dagen hviler den ofte undere steiner eller i tett vegetasjon. Om været blir for tørt og varmt, lukker den åpningen til kapphulen, mest mulig for å spare på fuktigheten.
Arion alpinus er hermafroditter (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under parringen, befrukter hverandre. Den legger flere hundre egg i grupper på 20-30 egg, på skyggefulle fuktige steder. Etter noen uker klekker eggene. De nyklekkete sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene. Utviklingstiden til et voksent individ kan variere etter arten, men mellom seks og sju måneder er vanlig.
Ombrosaga

Utbredelse

Slekten er utbredt på Filippinene og Sulawesi.
Døving kapell

Døving kapell var en kirke på gården Døving i Valldal på Sunnmøre. Det var minst to kirkebygg på stedet, det siste sto frem til 1812. Det eldste kirkebygget er ikke tidfestet, men det dreier seg antakelig om en stavkirke reist i middelalderen før 1450.
Tidlig på 1600-tallet ble den daværende stavkirken i bygdesenteret på Sylte revet og flyttet til Dale på andre siden av fjorden. I lang tid var derfor Døving kapell den eneste kirken i Valldal, til tross for at Valldal er den største bygda i Norddal. I 1812 ble kirkebygget på Døving tatt ned og satt opp igjen på strandstadet og bygdesenteret Sylte. På utskiftingskartet fra 1876 er kirkegården inntegnet. I 2007 ble det satt opp en minnestein omtrent der kapellet sto. Det eldgamle alterbordet av stein ble benyttet som trappehelle i den nye kirken på Sylte. Denne steinhellen med innhogd gjemmested for oblater eller relikvie står nå oppstilt i Sylte kyrkje. Hans Strøm beskriver dette alterbordet slik: «et ældgammelt Alter Bord, bestaaende af en heel Steen, hvori sees et firkantet Hul med Steen-Laag over». Minnesteinen og alterbordet er nå de eneste sporene etter det gamle kapellet på Døving.
Hans Strøm skriver i 1766 «...et lidet capel, kaldet Døvings-Capel, bestandig har staaet fra de Catholske Tider, og hidindtil nogle faa Gange om Aaret været forsynet med Prædiken og Guds Tieneste, til Bekvemmelighed for Voldalens Beboere, og især for de gamle og skrøbelige, som ikke uden altfor stor Vanskelighed kan besøge den rette Sogne-Kirke.»
Fram til en gang tidlig på 1600-tallet var det altså to kirker i Valldal, en på Sylte og et kapell på Døving bare 4 km fra hovedkirka på Sylte. Det er uklart hvorfor det var to kirker i nedre del av den lange Valldalen. En hypotese er at Døving kapell i katolsk tid ble satt opp som et privat kapell. Leonhard Tafjord skriver at gården Døving hørte til presten Iver Eriksen i Norddal (1590–1620), som samtidig eide Nedre Lande i Ørskog. Tafjord nevner da at Døving kan ha vært en stormannsgård med en «hogjendes kyrkja» (høgendeskirke), altså privat kapell for høvdingen eller storkaren der.
«Dyffuings cappell» er nevnt i Trondhjems reformats 1589 og der heter det at kapellet ligger 3 «wegsøe» og ei halv mil til lands øst for (den daværende) hovedkirken i Ørskog. Det står også at Døving kapell ligger ½ mil fra «Dall» kirke som var navnet på den daværende kirken på Sylte. I Døving kapell skulle det være gudstjeneste fire ganger i året i stedet for på Sylte. Det første kapellet på Døving kan ha vært en stavkirke, men det bygget som ble flyttet til Sylte var i tømmer og fra omkring 1754. Da Hans Strøm besøkte stedet på 1760-tallet var den eldre, falleferdige «lille Kirke» borte og et nytt bygg i tømmer var oppført på samme sted. Dette tømmerbygget var nesten 7 meter bredt og 17 meter langt, i tillegg var det et våpenhus eller inngangsparti på 3x3 meter.
Love Story

Handling

Den unge og vellykkede jusstudenten Oliver Barrett IV (Ryan O'Neal) fra Harvard møter den søte musikkstudenten Jennifer Cavalleri (Ali MacGraw), og det blir kjærlighet ved første blikk. Olivers rike far (Ray Milland) gjør alt for at forholdet ikke skal utvikle seg.
Demomisis

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Jesu blod

Jesu blod er et begrep i kristen teologi som viser til (a) det fysisk blodet som rant av Jesus Kristus mens han hang på korset, og frelsen som kristendom lærer var derav fullendt; og (b) blodet til stede i nattverd som er betraktet av katolikker å være det samme blodet som Kristus spilte på korset. Den katolske kirke, som den ortodokse kirke og de orientalske ortodokse kirker, er av den tro at i nattverden vil den troende motta Kristus' bokstavelige blod i form av vin. 
Den katolske kirke, den ortodokse kirke, de orientalske ortodokse kirker, den assyriske kirke i øst, og den evangelisk-lutherske kirke sammen med den anglikanske kirke tror på den sanne tilstedeværelse til Kristus i nattverden. Den katolske kirke benytter begrepet «forvandling» for å beskrive den endring i brødet og vinen inn i Kristi blod og legeme. De lutherske kirker følger læren til Martin Luther i å definere Kristi tilstedeværelse i nattverdens elementer som en sakramental forening - skjønt som en konsubstansiasjon, det vil si Kristi nærvær i betydningen av den fundamentale «substans» eller «kjernen» i Kristus' blod og legeme som bokstavelig er til stede sammen med substansen av brød og vin.

Historie

I den tidlige kirke mottok de troende nattverden i form av viet brød og vin. Sankt Maximus forklarte at i de gamle lovene i Det gamle testamente ble kjøttet til offeret delt med folket, men offerets blod ble kun hellet over alteret. Under den nye lov ble Jesus' blod den drikk som ble delt av alle kristne. Justin Martyr, en tidlig kirkefar på 100-tallet, snakker om nattverden som det samme legeme og blod til Kristus som var til stede i hans legemliggjørelse.
Caelorrhina angolensis

Utseende

En middelsstor, avlang, ensfarget skinnende grønn gullbasse. Pannen er fremstrakt, avrundet firkantet, noe innbuktet foran, uten tenner eller horn. Pronotum er rundet, avsmalnende forover. Dekkvingene er nesten jevnbrede, i spissen danner sømmen en liten tann.

Levevis

De voksne billene eter gjerne frukt.

Utbredelse

Arten er kjent fra Angola.
Volleyball under Asialekene 2002

Volleyball under Asialekene 2002. Volleyball var en av flere sporter under Asialekene 2002 i Busan i Sør-Korea. Volleyballturneringene ble avviklet 2. til 13. oktober 2002. Det var i ni herrelag og seks damelag som deltok i volleyballturneringene. Sør-Korea vant herreturneringen og Kina dameturneringen.
NC3

Tekniske detaljer

Det er to halvtog på en motorvogn og en passasjervogn som settes rygg mot rygg til en enhet, beregnet for 120 km/t i allmenn gjennomsnittlig fart med en kapasitet for 392 passasjerene. Hver av disse halvtogene hadde egne betegnelse, NC3-1 og NC3-2 ettersom disse kan kjøres som selvstendige enheter ved behov. 
NC3-toget som det bare fantes et eksempel av, var designet som forstadsbanetog til tross for sine unike egenskaper på det kinesiske jernbanenettverket. Den historiske dimensjonen av virksomheten for NC3 er ikke godt kjent, men det var stort sett på jernbanen mellom Beijing og Tientsin (Tianjin) som hadde en sporskinnelengde på over 100 km.