Homo floresiensis

Oppdagelse og forviklinger i undersøkelsene

Levningene til Homo floresiensis ble funnet av en gruppe australske og indonesiske forskere ledet av australierne Peter Brown og Mike Morwood.  
Paleoantropologen Teuku Jacob tok beinrestene fra det antropologiske instituttet i Jakarta til sitt eget kontor, og dermed gjorde han dem utilgjengelige for de andre forskerne. Jacob satt på beinrestene i fire måneder, og når han endelig returnerte dem til oppdagerne, var flere bein brukket eller knust.
Forskerne ble i 2005 nektet tilgang til utgravningsområdet hvor det første funnet ble gjort. 
Forskerne ble imidlertid ikke utestengt før de rakk å avdekke enda flere beinrester.

Ny art - søster til Homo habilis

Etter det første funnet i 2003 mente forskergruppen at det var en ny art. De kalte den Homo floresiensis og mente det handlet om en etterkommer etter Homo erectus, som kan ha kommet til øya for litt over 800.000 år siden. I 1998, ved det arkeologiske funnstedet Mata Menge, fant australske forskere steinredskaper som de kunne være 800.000 år gamle. Forskerne mente at Homo floresiensis stammet fra en ukjent og kortvokst hominid som var mer primitiv enn Homo erectus og hadde kroppsproporsjoner som lignet mer på Lucy, en 3,2 millioner år gammel Australopithecus afarensis som ble funnet i Etiopia i 1974. Hun ble heller ikke noe særlig høyere enn én meter.
Det er foreslått at Homo floresiensis utviklet seg fra Homo erectus gjennom en prosess som kalles øydverging eller dverging. Dette er et fenomen som kan oppstå på øyer hvor arter ikke er truet av å bli spist av andre dyr i stor grad, men hvor de er under press i forhold til begrensede ressurser og små populasjoner. I slike tilfeller kan det oppstå en utvikling hvor små dyr blir større og store dyr krymper. Vi vet at dette har skjedd på Flores, hvor det har levd både kjemperotter og dvergelefanter.
Enkelte mente at en hominid med liten hjerne og liten kropp kom til Flores og krympet enda mer.
Det er også foreslått at Flores-mennesket kan ha utviklet seg som en egen art fra den tidligere arten Homo rudolfensis. I så fall må hjernemassen ha blitt mindre totalt sett, men kroppen ha krympet enda mer, slik at hjernen likevel forholdsvis har blitt større.
I 2014 hevdet Maciej Henneberg sammen med andre forskere at skjelettet som danner grunnlaget for hypotesen om en ny art, stammer fra et vanlig menneske med Downs syndrom. Studien fikk motbør av andre forskere, som mente at hypotesen om Downs syndrom var dårlig underbygd. Funn av rester av av flere enkeltknokler med samme bygning fra samme sted viser at originalfunnet ikke kan være av et enkelt patologisk individ.
I 2017 ble det vist at Flores-menneskene var en søsterart til Homo habilis. De har enten utviklet seg i Afrika og emigrert, eller så har felles forfedre av Homo habilis og Homo floresiensis utvandret, og Homo floresiensis har utviklet seg et annet sted. Det bygger på sammenlikninger av 133 datapunkter fordelt over kroppen. Ingen av dataene støttet at de utviklet seg fra Homo erectus. Homo habilis  er kjent fra funn i Afrika som er om lag 1,75 millioner år gamle. 
Det er enda ikke offentliggjort om det er funnet DNA, som gjør det mulig å fastslå artstilknytningen på den måten. En har imidlertid sett på dagens befolkning på øya Flores, og uten hell lett etter genetiske spor etter en annen art der.

Redskaper

Det er funnet små og fint lagde steinredskaper sammen med skjelettene. Det er også funnet Stegodon-bein (dvergelefant) med skjæremerker. Noen av disse er forkullet, og antyder at Homo floresiensis hadde innsikt i kokkekunsten.
Enkelte mener det er usannsynlig å knytte kulturelle aktiviteter til hobittene bare ut fra noen steiner og bein, og advarer om at redskapene og ildstedene kan stamme fra moderne mennesker.

Alder

I 2005 offentliggjorde tidsskriftet Nature en artikkel som beskrev ni individer og tilhørende redskaper som var fra 12 000 til 94 000 år gamle. Alderen på beinrestene tilsa at «hobbitene» bodde på øya i mange tusen år. De levde lenge etter at neandertalerne forsvant og etter at det moderne mennesket kom til Australia. Dateringene var basert på dateringer av steinredskaper og fauna.
Nye dateringer i 2016 viser til at skjelettrestene var i lag som var fra ca. 60 000 år til ca. 100 000 år gamle, mens steinredskapene var i lag som var om lag 50 000 til 190 000 år gamle. De er datert med grunnlag i stratigrafiske vurderinger.