google/wiki40b huggingface dataset:
Livets vei

Livets vei, russisk Доро́га жи́зни, doroga zjizni, var en isvei over innsjøen Ladoga som Sovjetunionen benyttet under beleiringen av Leningrad, da aksemaktene hadde avskåret  alle landveier til byen.
Den ble benyttet vintermånedene i 1941–1944, mens byen under beleiringen var omringet av Heeresgruppe Nord og de finske styrker. 
Veien er i dag en del av UNESCOs Verdensarvsliste .
Beleiringen av Leningrad varte i 29 måneder, fra 8. september 1941 til 27. januar 1944. De tyske styrker omringet byen sammen med de finske styrker. Over en million innbyggere i Leningrad omkom under beleiringen på grunn av sult, stress, kulde og bombardementer. 
Livets Vei ble første gang benyttet 2. november 1941, da den første konvoi av sleder trukket av hestet fraktek forsyninger til byen. Kort eyter begynte lastbiler å ta veien i bruk. Via Livets Vei kunne vitale forsyninger bli brakt frem til byen, og sivile kunne bli evakuert til det sovjetisk-kontrollerte område på den motsatte kyst. Under vinteren 1941–42 var Livets Vei i bruk i 152 daget, helt frem til 24. april.
Omkring 514.000 av byens innbyggere, 35.000 sårede soldater, industrielt uystyr fra 86 fabrikker og enkelte museumsgjenstander ble evakuert fra Leningrad under den første vinter med beleiring. Selv om veien var beskyttet av antiluftskytsartilleri på isen og jagerfly i luften, ble lastbilkonvoiene konstant utsatt for angrep fra tysk artilleri og fly, noe som gjorde reisen farlig. Noen som hadde overlevd turen på Livets Veij, døpte derfor ruten «Dødens vei».
Det totale antall mennesker som flyktet via Livets Vei under Leningrads belejring, var omkring 1,3 millioner, hvorav størstedelen var kvinner og barn som tog turen til fots.
I 1942 ble en rørledning til transport av olje bygget gjennom Ladogasjøen. Dens lengde var 29 km, hvorav 21 km var over 12,5 meter nede i vannet. 
I vinteren 1942–1943 ble Livets Vei tatt i bruk igjen, startende med at hestetrafikken begynte den 20. desember 1942. Motorkjøretøyer ble satt inn 24. desember. Konstruksjonen av en isjernbane på 30 kms lengde begynte også i desember 1942.
Operasjon Iskra var en sovjetisk storoffensiv av tropper fra Leningrad og Volkhov-fronten som begynte om morgenen den 21. januar 1943. Etter voldsomme kamper seiret den røde armé i den fremskutte tyske sone og hen til den sørlige del av Ladoga-sjøen. Den 18. januar 1943 møtte frontene hverandre og åpney derved en korridor til den beleirede by. Straks begynte både lastrbiler og togvogner å bringe forsyninger inn til Leningrad.
Leningrad var stadig et mål for i hvert fall delvise angrep såvel som artilleribombardementer, inntil en sovjetisk offensiv brøt igjennom de tyske linjer den 27. januar 1944.
For den heroiske motstand innbyggerne ydet, ble Leningrad som den første by beæret med tittelen helteby i 1945.
Laedorcari

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, gulbrune eller rødbrune trebukker, dekkvingene kan være svarte. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er nesten jevnbrede med sider som er noe innsvingede, og når til bakkroppsspissen. Beina er mørkbrune, nokså lange og tynne, lårene tydelig klubbeformede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil og Peru.
Video Games Live

Video Games Live (VGL) er en konsertserie skapt og produsert av Tommy Tallarico og Jack Wall. Konserten består av fremføringer av videospillmusikk, som fremføres av orkestre, gjerne med video fra spillet musikken kommer fra, og synkronisert belysning og andre effekter. Konsertene har også gjerne interaktive segmenter, hvor publikumet tas med. De blir dirigert av Emmanuel Fratianni.
Hierarki

Makthierarki

Makthierarki er et system som bygger på «den sterkestes rett».

I dyreverden

Etter Darwins utviklingslære er makthierarkiet et viktig element i utvelgelsen av dyr, for at de som  best tilpasset skal bringe rasen videre (oftes på norsk referert til "den sterkestes overlever", noe som er en misvisende oversettelse av originalen "survival of the fittest", dvs "den best egnede overlever"). De dyr som står nederst på rangstigen kommer sist til matfatet, og hannene får gjerne ikke anledning til å pare seg og derved bringe sine gener videre.

Slik rangordning er vanlig hos de fleste dyreslag – «hakkeorden».

I menneskeverden

Makthierarki er også velkjent blant mennesker. I et slikt menneskelig hierarki vil de som står lavest på rangstigen ha minst innflytelse på avgjørelsene. Mest utviklet er hierarkiet i offentlig forvaltning. Det aller klareste og mest omfattende finnes i forsvaret, der hver enkelt rang har en betegnelse og et helt klart definert ansvarsområde. Hver forsvarsgren er inndelt i 14 militære grader.

Systemhierarki

Systemhierarki er en klassifisering basert på likhetstrekk og/eller utviklingstrekk. Hensikten er å systematisere data. Det finnes flere former for systemhierarki, for eksempel innen geografi, astronomi, språk, kjemi, varehandel, industri o.a. Her på Wikipedia er kategoriene bygget opp etter et hierarkisk mønster. Et par andre eksempler:

Innen informasjonsteknologi

Hierarkimodellen brukes for eks. innen lagring av data.
Datastrukturer blir i stadig større grad lagret som XML som følger en streng hierarkisk modell.
De fleste moderne programmeringsspråk har også en innebygget hierarkisk oppbygning av et hovedprogram som består av mange underliggende funksjoner eller subrutiner.
Christian Ulrich von Nissen-Benzon

Christian Ulrich von Nissen-Benzon til stamhuset Skærsø (født 1691, død 1756) var en dansk embedsmann. Han var kommandant på Dansborg fra 1718,  guvernør i kolonien Trankebar fra 23. januar 1720 til 12. oktober 1726, senere etatsråd, stiftamtmann over Trondhjems stiftamt (1736–1744), stiftamtmann over Aarhus stiftamt, stiftamtmann over København, medlem av Danmarks Højesteret 1744–56 og ridder av Dannebrogordenen 1747.
Hans bror Christian Siegfried von Nissen-Benzon til Skærsø (1700–1763) var generalmajor. Navnet von Nissen-Benzon ble etter adelig skikk antatt av de to brødrene da de arvet stamhuset Skærsø fra sin kusine Sophie Amalia Benzon til Skærsø i 1754. De var sønner av etatsråd Herman Lorentz von Nissen, som ble adlet 3. november 1710, og tilhørte en godseierslekt fra Sønderjylland (Nissen (slekt fra Sønderjylland)). Deres mor var Ida Sophie Amalie Glud (1672–1703), datter av biskop i Viborg Søren Glud (adlet 1679) og Ida Christine Moth (en søster av kongens elskerinne Sophie Amalie Moth). Deres mor var blant annet kusine til Ulrik C. Gyldenløve.
Johannes XIII

Liv og virke

Han hadde sitt prestelige virke ved det pavelige hoff. Allerede fem måneder etter Leo VIIIs død gikk Benedikt V bort, og Johannes ble valgt som kompromisskandidat med aksept fra keiser Otto I. 
Den nye paven hadde en oppførsel og utenlandsk støtte som gjorde ham upopulær i Roma, og i desember 965 var det opptøyer som førte til at han frem til november 966 måtte holde seg utenfor byem. 
Etter å ha vendt tilbake til Roma samarbeidet han med keiseren om forbedringer i kirken, blant annet gjennom opprettelsen av Magdeburg erkebispedømme. Han utviklet også erkebispedømmer i det sørlige Italia, og reduserte dermed Det bysantinske rikes og Den ortodokse kirkes innflytelse der. 
Julen 967 kronet han Otto Is sønn Otto II som medkeiser. Otto II ble senere gift med en niese av den bysantinske keiseren Johannes I Tzimisces, som en del av et forsøk på å forsone den østlige og den vestlige kirken. 
Det er usikkerhet omkring hans død, og det har vært hevdet at han kan ha blitt myrdet slik Johannes XII ble; det er dog også usikkerhet omkring de faktiske 
forhold ved sistnevntes død, så sannhetsgehalten i dette er meget usikker ettersom det dreier seg om et rykte som viser til et annet rykte.
Kym Crosby

Idrettskarriere

Crosby deltok i Para-VM i friidrett 2015, og fikk der sølv på 200 meter, bak Ilse Hayes, og bronse på 100 meter i klassen T13. Hun deltok i Paralympiske sommerleker 2016, og fikk der bronse på 100 meter.
Under Para-VM i friidrett 2017 fikk hun bronse på 100 og 200 meter. Hun deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Lima i Peru, og vant der 100 meter i klassen T13.
Sentosa

Sentosa er ei lita øy sør for hovedøya i Singapore. Den er et populært utfartssted, og besøkes av rundt fem millioner mennesker hvert år. Den har blant annet en to kilometer lang strand, Fort Siloso, to golfbaner, en rekke hoteller, og Resorts World Sentosa, hvor temaparken Universal Studios Singapore ligger. Øya er forbundet med hovedøya med ei bru for motorkjøretøyer, ei gangbru, et tog og en gondolbane.
Navnet Sentosa betyr «fred og ro» på malayisk.
Frederick Hans Haagensen

Liv og virke

Haagensen ble født i den engelske byen Grimsby i Lincolnshire i 1877 av norske foreldre, Peter Hendrik Haagensen (1837-1919; født i Moss) og Janna Haagensen (1837-1897; født i Vinger). Hans far var en norsk skipsreder som handlet i tømmer og kull, og var en tid norsk og svensk konsul. Sønnen fulgte faren jevnlig på forretningsreisene mellom Norge og Grimsby. Han hadde tre søsken Henry, Clara, og Macia. Hans kunstneriske undervisning begynte med veiledning i Firenze, og siden med omfattende reiser fra Skandinavia, Russland og de baltiske statene til vestlige Afrika, Spania og Cuba.
Han slo seg til sist ned i England, flyttet til Chelsea hvor han arbeidet og bodde med sin engelske hustru Audrey (død 6. februar 1994)  og barn i løpet av 1920- og 1930-tallet. Han arbeidet hovedsakelig med oljemaleri, akvarell, og trekull, men begynte også å eksperimentere med etsninger. Etter hvert ble det et medium han fortrakk selv om han begynte med det sent i livet, førtisju år gammel. Han hadde utstillinger som grafiker i New York, Boston og London, og ble innkjøpt av British Museum, Manchester Art Gallery og av private samlere. Han reiste gjentatte ganger fra England og til Norge for male og tegne naturen der.
Etter å ha oppdaget et eldre hus i gammelhollandsk stil under en sykkeltur i Essex, besluttet han å flytte dit med familien. De siste sju årene av sitt liv bodde han i den lille landsbyen Bradwell-on-Sea. Han er gravlagt i den gamle kirkegården i Bradwell på kysten av East Anglia. Hans hustru Audrey Haagensen organiserte etter hans død flere utstillinger med hans bilder i Grimsby, Kendal, Southend-on-Sea, Chelmsford, og ved Leighton House i London. Til sist fikk hun også i stand en utstilling av hans grafikk i Oslo i hans gamle hjemland;  «For», uttalte fru Haagensen, «til tross for hans fødsel Grimsby, han var av rent norsk blod.» Munchmuseet kjøpte flere av hans bilder. I 1977 utga hun en bok med hans etsninger.
Solveig Muren Sanden

Utdannelse og anerkjennelse

Muren Sanden tok utdanning ved Statens kunstakademi før og etter den andre verdenskrig. Der arbeidet hun med maleri og illustrasjon, og konsentrerte seg etterhvert mest om illustrasjoner. Hun har vært og er en av de få kvinnelige skaperne av tegneserier i verden. Hun var yrkesaktiv som tegneserietegner helt fram til 2008, og fortsatte i de påfølgende årene med oljemaling.
I 1973 ble hun den første mottakeren av Kulturdepartementets tegneseriepris, som hun mottok sammen med manusforfatter og redaktør av Norsk Barneblad, Johannes Farestveit. I 2004 ble hun tildelt Trollprisen under Eventyrfestivalen i Heidal for sin unike framstilling av norske eventyr med sin karakteristiske strek. Ordfører i Sel kommune, Dag Erik Pryhn, delte ut prisen. Året etter fikk hun Kviteseid kommunes kulturpris. Solveig Muren Sanden har også blitt tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.

Smørbukk

Solveig Muren Sanden har tegnet over 60 Smørbukk og Tuss og Troll i perioden 1957 – 1981. Hun er en av tidenes største norske serietegnere, spesielt kjent for eventyrseriene i juleheftet Tuss og Troll (Norsk Barneblad), som hun overtok etter Jens R. Nilssen i 1957. I 1959 tok hun også brått over Smørbukk fra Nilssen. Hun jobbet mye med å få til en sømløs overgang og i begynnelsen var stilen hennes en regelrett kopi av Nilssens. Over tid ble både streken og innholdet mykere; hennes introduksjon av en yngre og mer godlynt Smørbukkfigur ga mindre rom for ironi og karikatur. Rent geografisk hadde Jens R. Nilssens Smørbukk framstått som vestlending, men gjennom bruk av telemarksnatur med kjente hustyper og landskap og handling lagt til bygdemiljøet gjorde etter hvert Solveig Muren Sanden Smørbukk om til telemarking .
«- Vi har tre generasjonar Smørbukk. Vi teiknarar lagar vår, og nye tekstforfattarar endrar også den Smørbukken vi kjenner, seier ho.
«Før var ikkje teikneseriane rekna for kunst, slik dei vert i dag. Eg tenkte ikkje så mykje over det. Eg prøvde berre å glede ungane – det tenkte eg mykje på.»

Teleros

Ei glassfiberku dekorert av Ruth Kvålo Dalen fra Øyfjell etter skisser av Solveig Muren Sanden, forsvant fra sin sokkel i Åmot i Vinje sommeren 2006. Kua inngikk i det globale kunstprosjektet CowParade. Teleros var dekorert på bestilling med motiver fra Kviteseid, fra Morgedal – Skisportens vugge, fra Trollet på Brakanfjellet og mer til.
Det viste seg at kunstkua Teleros var stjålet av Oslo Militante Grafittikunstnere, som blant annet krevde at Teleros og de andre CowParade-kuene skulle sendes ut av landet. Gruppa fikk ikke gjennomslag for kravene sine og kua ble halshugget.
Euphydryas

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 25 – 50 mm) sommerfugler, relativt spinkelt bygde. Som hos de aller fleste flikvinger er frambeina reduserte. Sugesnabelen er velutviklet, antennene middels lange og tydelig kølleformede. Vingene er avrundede, ikke flikete langs ytterkanten, og nokså avlange i formen. Oversiden er oransje med mer eller mindre utbredt, brunt nettmønster Bakvingenes underside har vekselvise hvite og brunlige tverrbånd, kantet med svart, ofte også røde flekker. Larvene er dekket med torner, puppene knudrete.

Levevis

Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. De finnes særlig på blomsterenger, og de fleste nordiske artene har larver på planter i maskeblomstfamilien (Scrophulariaceae). Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr. De overvintrer som larver.

Mange truede arter

Rutevingene lever ofte på sjeldne lokalitetstyper, og de har begrenset spredningsevne. Dette har medført at forholdsvis mange arter i denne gruppen er utrydningstruede. Et kjent eksempel er den sterkt truede, nordamerikanske arten Euphydryas editha.
Gassmekanisme

Gassmekanismer benyttes i repetervåpen for å lade våpenet etter avfyring. I en gassmekanisme avledes en del av gassene som oppstår ved avfyring av våpenet til å kaste ut den brukte patronen og lade en ny. Energien fra avgassene hentes ut enten fra en port i løpet, eller fra munningen. Gassen er under høyt trykk, og ledes til et stempel for å skape bevegelsen som løser sluttstykket fra kammeret og føre det bakover i glidekassen, trekker ut den brukte patronen, kaster den ut, spenner hammeren eller tennstempelet, fører en ny patron til kammeret, og låser sluttstykket mot kammeret.

Gass-systemer

De fleste gassmekanismer benytter en eller annen form for stempel. Stempelet presses tilbake av gasser fra antenningen av ladningen i løpet. Tidlige mekanismer, slik som i Brownings M1 Garand brukte relativt lave gasstrykk som ble hentet nær våpenets munning. Dette, kombinert med kraftige deler, reduserte belastningen på mekanismen. Vekten av mekanismen var dog ikke egnet for stridsbruk, og en lettere mekanisme var nødvendig. Ved å hente gassene fra nærmere kammeret oppnådde man et høyere gasstrykk, men dette høye trykket var også så kraftig at det kunne skade våpenet hvis gasstrykket ikke ble regulert. Flere metoder ble tatt i bruk for å regulere trykket. M1 karabinen benyttet et veldig kort stempel som bare beveget seg noen centimeter før det buttet mot endestykket. Overskytende gass ble deretter ledet tilbake til løpet. M14 riflen og M60 maskingeværet benyttet Whites "Expansion and cutoff" system for å avbryte gasstrømmen når stempelet hadde beveget seg et lite stykke. De fleste systemene avleder dog overskytende gass til atmosfæren ved hjelp av hull eller porter i mekanismen.

Direkte gassdrift

Med direkte gassdrift ledes gassene helt tilbake til glidekassen. Rifler som benytter dette systemet inkluderer Svenske Ag m/42, Amerikanske M16 og den Franske MAS-49. Dette systemet har minimalt med bevegelige deler, noe som gir økt stabilitet og mindre vekt. Problemet er at gassen som ledes tilbake inneholder kruttslam og andre partikler, noe som fort avleires på mekanismen. Gassene er også varme, og øker mengden varme i mekanikken ved kammeret, og brente ofte bort smøremidlene som sørget for at delene beveget seg fritt. Varmen fra gassene kunne også ødelegge herdingen på våpendelene, noe som førte til at delene ofte måtte byttes ut etter kort tid.
Estigmenida

Utseende

Middelsstore, blanke, brunlige trebukker. Oversiden er grovt punktert, kroppsformen omtrent sylindrisk. Antennene er tynne. Pronotum er tønneformet, omtren så langt som bredt, uten tenner på sidene. Dekkvingene er jevnbrede, med rader av grove punkter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Asia (Bhutan, Myanmar, Vest-Malaysia og de sørlige Kina).
PC World

PC World er et globalt PC-magasin som publiseres månedlig av IDG. PC World Norge kom ut første gang i november/desember 1984 og kostet 38 kroner. Ifølge målinger var PC World Norge landets største datablad i 2010, med i snitt 114 000 månedlige lesere. Bladet består blant annet av en blanding av nyhetsstoff, tester, guider og brukertips.
Saladin

Ṣalāḥ ad-Dīn Yūsuf ibn Ayyūb (kurdisk: سه‌لاحه‌دین ئه‌یوبی, Selahedînê Eyûbî født 1137/1138 i Tikrit, død 4. mars 1193 i Damaskus) mest kjent som Saladin var en muslimsk politisk og militær leder av kurdisk opprinnelse som grunnla Ayyubide-dynastiet.

Saladin i litteraturen

Saladin inngår som en romantisert ridderfigur i Walter Scotts roman Talismanen (1825). Ridderlighet er også figurens viktigste egenskap i bøkene om Arn av Jan Guillou og Kamelskyer av Thorvald Steen. 
Saladins heltemot og lederskap har gjort ham ideell som kulturfigur ved framveksten av særlig kurdisk nasjonalisme i det 20. århundre.
Thorvald Steen og Tariq Ali skrev teaterstykket Ørkenstormene som hadde utpremiere på Litteraturhuset i Oslo 5. mars 2010. Stykket handler om kampen mellom korsfareren Richard Løvehjerte og Saladin. Det blir et møte mellom to kulturer med klare paralleller til dagens krig mot terror, til striden om Jerusalem og Palestina og til troens problem. Men først og fremst er det et stykke om mennesker som rives mellom fundamentalistisk tro og menneskelig tvil.
Campaign for Nuclear Disarmament

Campaign for Nuclear Disarmament («Kampanjen for kjernefysisk nedrustning»), forkortet CND,  er en britisk organisasjon som kjemper for kjernefysisk avrustning av Storbritannia samt internasjonal kjernefysisk nedrustning og begrensning av atomvåpen gjennom internasjonale traktater, som Ikkespredningsavtalen. Den er mot militære handlinger som kan føre til bruk av atomvåpen, kjemisk krigføring og biologiske våpen, og er motstander av utbygging av atomkraftverk i Storbritannia.
Levanger og Skogns Sparebank

Levanger og Skogns Sparebank var en sparebank i Levanger kommune i Trøndelag. Banken ble etablert den 1. mars 1843, og hadde sine røtter i Selskabet for Skogns Vel, opprinnelig stiftet i Skogn prestegjeld i 1810. Banken hadde tilhold på ulike lokaliteter i kjøpstaden Levanger utover 1800-tallet. I 1913 ble bankbygningen i Kirkegaten 50 ved torget i Levanger åpnet. I 1976 ble Levanger og Skogns Sparebank, Skogn Sparebank og Ytterøy Sparebank fusjonert til Levanger Sparebank, som i 1985 ble innfusjonert i Sparebanken Midt-Norge.
China Unicom

China Unicom, også kjent som China United Netcom Ltd, kinesisk: 中国联合网络通信公司) er den nest største mobiloperatøren i Folkerepublikken Kina, og blant verdens seks største målt etter kundetall. China Unicom har også fastnettkunder. Utover Kina er selskapet ikke tilstede i andre land. Per 2009 har selskapet 144 millioner mobilkunder og 104 millioner fastnettkunder, i tillegg til 38 millioner bredbåndskunder. Selskapet er vesentlig privatisert, og er børsnotert både på NYSE og på børsen i Shanghai. Selskapet har om lag 50.000 ansatte.
Hovedkvarteret ligger i Hongkong, men China Mobile ble startet av staten i 1994 i Beijing, og offisielt grunnlagt (inkorporert) i Hongkong først 7. februar 2000. Fra 2003 inngikk selskapet i et innenriks duopol sammen med China Mobile. Selskapet ble slått sammen med China Netcom i 2008. 2G-nettet bygger på GSM som er oppgradert av Ericsson, mens 3G-nettet bygger på CDMA og (siden april 2009) også på den «japanske» standarden WCDMA som selskapet bygger ut i storbyene. Det tidligere 2G CDMA-nettet er i ferd med å overføres til China Telecom, men i Macao driver China Unicom fortsatt 2G på CDMA-standarden.
Mange av kundene er urbane, og mange bruker såkalte «value-added services» (tjenester utover tale). Selskapet tilbyr ulike data- og bredbåndstjenester over mobil, fastnett taletelefoni (local loop), og fastnett bredbånds- og internettilgang.
Henry (tegneserie)

Henry er en amerikansk tegneserie skapt av Carl Anderson. Serien startet i søndagsbilaget til Saturday Evening Post den 19. mars 1932. I begynnelsen kunne den lille, tynne og skallete gutten si noen setninger, men etter hvert ble serien taus og pantomimisk. Henry lignet ikke på noen andre samtidige tegneseriefigurer. Han er ikke rampete som «Knoll og Tott», men heller ikke en vanlig gutt. Henry er alene og tausheten hans gjør ham fremmed for samfunnet rundt ham. Han er kreativ, impulsiv og tydeligvis helt fri. Vi ser aldri noen foreldre og han opptrer ikke på skolen.
Serien blir distribuert av King Features og siden serien ikke trenger oversettelse, har den vært brukt i mange land. I Norge har den gått i ukebladet Skippern, men også som avisstripe.
Grunnkretser i Oppdal kommune

Grunnkretser i Oppdal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Oppdal kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med skolekretser.
Formålet til Statistisk sentralbyrå er å dele kommunen inn i grunnkretser er å lage små, stabile og geografisk enheter som kan brukes for å arbeide med og presentere regionalstatistikk. Hensikten med dette er å lage et effektivt statistisk grunnlag for kommunal og regional analyse, forvaltning og planlegging. Grunnkretser skal være stabile over en rimelig tidsperiode, de skal bestå av geografisk sammenhengende områder, de bør også være mest mulig ensartet når det gjelder natur og næringsgrunnlag, kommunikasjonsforhold og bygningsmessig struktur. Delområder ligger mellom kommune og grunnkretsene, slik at data som blir for detaljert på grunnkretsnivå kan løftes opp et nivå. Det er lagt vekt på at delområder hører naturlig sammen kommunikasjonsmessig, og gjerne er en naturlig enhet.
Tatsama

Tatsama (sanskrit: तत्सम, IPA: [tətsəmə]) er en lingvistisk benevnelse på låneord fra sanskrit i moderne indiske språk, i første rekke indoariske språk som bengali, hindi, gujarati og singalesisk. De tilhører et høyere og mer renere register enn alminnelige ord, og kan i Europa sammenlignes med bruken av ord av gresk opprinnelse i engelsk.