google/wiki40b huggingface dataset:
Pekka Lagerblom

Klubbkarriere

Lagerblom startet sin fotballkarriere hos hjemklubben FC Lahti, og i sesongene 2003 og 2004 spilte han 55 seriekamper og scoret 13 mål i Veikkausliiga. I januar 2004 meldte han overgang til tyske SV Werder Bremen, hvor han på vårsesongen fikk med seg en seier i både Bundesligaen og DFB-Pokal. Etter å ha slitt med å etablere seg i førstelagstroppen ble han lånt ut til 1. FC Nürnberg den påfølgende vårsesongen, hvor han spilte totalt 11 seriekamper.
På sommeren 2006 meldte han overgang til 1. FC Köln i et forsøk på å få flere førstelagskamper, og fikk totalt 27 seriekamper og scoret ett mål frem til sommeren 2007. Da meldte han overgang til TSV Alemannia Aachen, hvor han spilte 40 seriekamper frem til sommeren 2009. I begynnelsen av juni 2009 forlot han Alemannia Aachen og skrev under på en ettårskontrakt med FSV Frankfurt, hvor han fikk 13 seriekamper. Den 6. juli 2010 meldte han overgang til VfB Stuttgart II, hvor han spilte 30 seriekamper under 2010/2011-sesongen.
Sommeren 2011 satte han kursen mot 3. Liga, hvor han skrev under for RB Leipzig. Her fikk han problemer med å etablere seg på førstelaget, og fikk kun syv seriekamper. Den 20. februar 2013 forlot han tysk fotball og dro hjem til Finland, hvor han skrev under for IFK Mariehamn i Veikkausliiga. Selv etter å ha spilt 21 seriekamper for IFK Mariehamn valgte han å forlate klubben ved sesongslutt, og signerte deretter under på en kontrakt med Hamarkameratene, hvor han var tiltenkt midtstopperplass.
I juni 2014 ble Lagerblom og Hamarkameratene enige om å si opp kontrakten med spilleren. I juli samme år skrev han under kontrakt med den svenske klubben Ånge IF.

Internasjonal karriere

Lagerblom fikk, i likhet med Juha Pasoja, sin offisielle landslagsdebut for Finland den 16. november 2003 i en kamp mot Honduras, hvor han kom inn som innbytter for Alexei Eremenko. Lagerblom fikk totalt 12 kamper frem til 2006.
Innholdsmarkedsføring

Innholdsmarkedsføring (på engelsk content marketing) er en markedsføringssteknikk  som går ut på å produsere og spre innhold som er av interesse for personer som bedriften definerer som potensielle kunder. Innholdsmarkedsføring etterligner ofte journalistikk og bruker ofte journalistisk uttrykkform for å skape interesse. Tidligere ble dette gjerne omtalt som tekstlike annonser. I medie- og reklamebransjen brukes mange overlappende og delvis synonyme begreper om innholdsmarkedsføring. Mange av disse bærer preg markedsstrategier hentet direkte fra PR- og konsulentbransjen uten begrepsoversettelse til norsk: Journalistisk reklame, reklamejournalistikk, kamuflert reklame, tekstreklame, annonsefinansiert innhold, sponset innhold eller betalt innhold. Innholdsmarkedsføring som er reklame produsert internt i mediehusene omtales av bransjen ofte som native advertising.
Eksempler på typer innholdsmarkedsføring er annonsebilag i aviser eller nettaviser (engelsk advertorials), sponsede artikler tradisjonelle eller sosiale medier eller betalt innhold. Typisk vil innholdsmarkedsføring på nett skje ved at en bedrift lager en blogg eller et nettsted om et bestemt tema. På denne bloggen skriver bedriften innlegg med relevant faglig innhold, slik at potensielle kunder får bloggen opp som søketreff når de søker etter de emner og problemstillinger som bloggen omhandler. På denne måten vil bedriften gratis kunne profilere seg overfor brukere på Google og andre søkemotorer.
Det er også vanlig at bedriften søker å legge til rette for at blogginnleggene spres gjennom forskjellige sosiale medier.

Regelverk for innholdsmarkedsføring

I Norge har markedsføringslovens §3 en bestemmelse at «Markedsføring skal utformes og presenteres slik at den tydelig framstår som markedsføring». Vær Varsom-plakatens punkt 2.6 har en bestemmelse om å avvise «alle forsøk på å bryte ned det klare skillet mellom reklame og redaksjonelt innhold. Avvis også reklame som tar sikte på å etterligne eller utnytte et redaksjonelt produkt, og som bidrar til å svekke tilliten til den redaksjonelle troverdighet og pressens uavhengighet»
Norsk redaktørforening har også utarbeidet råd for hvordan skille mellom reklame og markedsføring.
Pallaskatt

Beskrivelse

Pallaskatt er på størrelse med en alminnelig huskatt og veier gjerne ca. 2–5 kg, men det gir et helt annet uttrykk. Noen mener den minner om perserkatt, og mange har hevdet at den er en forfar til denne, men det er ikke tilfellet.
Pallaskatten har et bredt og kort hode med svært små, runde ører som er ansatt lavt på skallesidene. Øynene er store og gulaktige i fargen, og pupillene er runde. Kroppen er tung og lemmene kraftige og relativt korte.
Pelsen er lengst hos alle ville kattedyr og gir denne katten et meget karakteristisk utseende. Pelsfargen varierer fra gråbeige til gråbrun og rødoransje med hvite hårtupper, noe som gir den et gir et frossent uttrykk. Det er små sorte flekker over kroppen og hodet. På kinnene har den to sorte streker som starter under øynene og renner nedover og bakover mot bakkinnene og gir den et gaupelignende uttrykk.

Utbredelse og habitat

Pallaskatten er å finne fra området rundt Kaspihavet til det sørlige Sibir i Russland, Kasakhstan, Iran, Mongolia, Tibet og Kina. Den største populasjonen holder trolig til på de gresskledte steppene i det sentrale Mongolia.
Pallaskatten trives i tørt klima på de steinete steppene som finnes i disse områdene, i høyder  opp mot 4 000 moh. Den er imidlertid sjelden i områder der snøfallet blir mer enn 10 cm og i sandørken.

Atferd og matvaner

Pallaskatten  er mest aktiv i tussmørke, men den har også blitt observert i aktivitet på dagtid. Når  den  hviler, tar den gjerne tilhold i små steinhuler og revner, men det hender også at den overtar en hule etter et annet dyr. Parringsskrikene minner om en hornugle.
Dietten består for det meste av pipehare og andre smågnagere, men den spiser også fugler, små krypdyr og insekter.

Trusler

Den største trusselen mot pallaskatten er uttynningen av populasjonene av dens naturlige byttedyr, pipeharer og murmeldyr.
Disse artene jages og forgiftes da de regnes som skadedyr, både fordi de regnes for å kunne spre byllepest og da de konkurrerer med husdyr for beitemark.
Pallaskatten har tradisjonelt blitt jaktet i Mongolia, Russland, og Kina for sin tykke pels.
Internasjonal handel i pallaskattens pels har imidlertid mer eller mindre opphørt siden 1980-tallet.
Pallaskattens fett og indre organer brukes til å tilverke tradisjonell medisin i Mongolia og Russland.
Rick Astley

Tidlig liv

Richard Paul Astley ble født 6. februar 1966 i Newton-le-Willows, Lancashire, England, som det fjerde barnet i sin familie. Foreldrene hans skilte seg da han var fem, og Astley ble oppfostret av sin far. Astleys musikerkarriere startet da han var 10år i et lokalt kor. Mens han gikk på skole spilte han trommer i flere band. Etter å ha sluttet skole på en alder av 16, fant Astley seg en jobb om dagen som sjåfør i faren sitt gartneri, og spilte i klubber om kvelden i band som ‘Give Way’ - spesielt spilte de coverlåter av Beatles- og Shadows-sanger - og ‘FBI’, som vant flere lokale talentkonkurranser.
I 1985 hadde Astley opptreden som trommeslager med et soul band kalt FBI. De var et velkjent lokalt band som skrev og spilte sine egne låter, i klubber og puber. Da FBIs vokalist forlot bandet, ble Astley spurt om å være vokalist. Dette var da han ble oppdaget av plateprodusenten Pete Waterman, som overtalte han til å komme til London for å jobbe i PWL platestudio, med RCA Records som ga ut platene hans. Under oppsyn av Mike Stock, Matt Aitken og Pete Waterman, kjent som Stock Aitken Waterman.

Fenomenet rickrolling

I 2007 ble Astleys "Never gonna give you up" til fenomenet "Rickroll", en videreutvikling av "Duckroll". Formålet med denne internett memen er å få personer til å følge en link til interessant eller annet materiale for så å finne videoen av «Never gonna give you up».
Oppland

Geografi

Fylket er usedvanlig fjellrikt, og av arealet på vel 25 000 km² ligger kun 5109 km² under 600 moh. Landets høyeste fjell, Galdhøpiggen (2469 moh.) samt fjellmassivene Jotunheimen, Dovrefjell og Rondane har store arealer innenfor fylkets grenser. Oppland består ellers av typiske flatbygder som Toten og Hadeland og de to dalførene.
Området lengst sør i fylket, langs Norges største innsjø Mjøsa, og videre til fylkessetet Lillehammer har relativ tett bosetning, ellers er fylket mer grisgrendt. På Hadeland, som for øvrig er et viktig jordbruksområde, bor mange pendlere, både til Oslo, Gardermoen, Hønefoss og Gjøvik-området. Gjøvik, som er fylkets største kommune i folketall, er også den største handelsbyen mellom Oslo og Trondheim. 
Lillehammer, som har fylkets administrasjon, arrangerte i 1994 de Olympiske vinterleker. Byen huser også viktige utdanningsinstitusjoner og muséer.
De største vassdragene i Oppland er Gudbrandalslågen, Etna-Dokka og Begnavassdraget. Dessuten finnes mindre vassdrag som drenerer til Mjøsa, Randsfjorden, Hurdalsvassdraget,  Leira og Oslomarkavassdragene. En fjerdedel av kraftpotensialet på 13 TWh er vernet mens 5,6 TWh er utbygget.
I Oppland finnes det seks byer; Lillehammer, Gjøvik, Raufoss, Otta, Fagernes og Vinstra.

Bosetning

Fylket var landets mest folkerike i 1845 med 7,7 % av landets folketall. Dette har avtatt til henholdsvis 5 % i 1900 og så til 4 % i 2000. De siste vel tyve årene har folketallet vært nokså stabilt på litt i overkant av 180 000 innbyggere.

Tusenårssted

Fylkets tusenårssted er Hundorp, Dale-Gudbrands gard i Sør-Fron kommune.
Visegrad vannkraftverk

Višegrad vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i elva Drina, ikke langt fra byen Višegrad i det østlige Bosnia-Hercegovina, nær grensen til Montenegro. Installert vannkraftkapasitet er 315 – 345 MW. 
Demningen er en 67 meter høy gravitasjonsdam med flere bruksområder.
Lufttrafikktjeneste

Lufttrafikktjeneste er en fellesbetegnelse for flygeinformasjonstjeneste ( NOTAM),
alarmtjeneste og flygekontrolltjeneste. Sistnevnte omfatter områdekontrolltjeneste,
innflygningskontrolltjeneste og tårnkontrolltjeneste, systemer som er styrt av flygeledere.
Flykontrolltjenesten (air traffic control service) er en tjeneste som skal sikre at lufttrafikken foregår på en effektiv og trygg måte. De dirigerer flyene og forteller dem hvor de skal lande. Flyinformasjonstjenesten (flight information service) skal sørge for at flygerene får all relevant informasjon under flyturen. Alarmeringstjenesten (alterting service) skal ordne at all savnende luftfartøy skal bli forsøkt sporet opp igjen og å varsle om fly i nødssituasjoner. Kommunikasjonen skjer hovedsakelig på engelsk, med det er også mulig å snakke norsk i norske luftrom. Lufttrafikktjenesten drives av Avinor i Norge.
Chydeniusbreen

Chydeniusbreen er en 10 lang og 5 km bred isbre på Ny-Friesland, nordøst på Spitsbergen på Svalbard. Den munner ut i Vaigattbogen i Hinlopenstretet.
Breen har navn etter den finske astronomen og fysikeren J.K.E. Chydenius (1833-64), som var medlem i Otto Torells ekspedisjon til Svalbard i 1861.
Stortorgsbrunnen

Stortorgsbrunnen er en vannpumpe på hovedtorget i Gamla stan, Stockholm. I mange år var Stortorget det stedet i Stockholm hvor alle avstander til og fra hovedstaden ble målt. Allerede i middelalderen var det en brønn på torget. I 1778 tegnet Erik Palmstedt en ny brønn. Mellom 1857 og 1953 sto det en på Brunkebergstorget og den fikk deretter navnet Brunkebergspumpen.

Historie

Pumpene var på 1700-og 1800-tallet både viktige og vakre. De var ikke bare nødvendig som drikkevannskilde for Stockholms innbyggere, men også viktig for brannslukking. De offentlige brønner og pumper lå under Byggningscollegiet, hvor byarkitekt Johan Eberhard Carlberg pleiet pumpene med ekstrem forsiktighet. Carlberg sa at brønnene ikke bare skulle være vakre men, som han uttrykte det, "å være en aktuell begivenhet". Han tegnet selv et par brønner, men det var hans assistent, vicestadsarkitekten Erik Palmstedt som tilslutt fikk oppdraget med å tegne de mange brønnhus i byen. I I Gamla stan er to brønner bevart, en på torget og en på Tysk brunnsplan.l

Stortorgsbrønnen

Brønnshuset på Stortorgsbrunnen, som var plassert i midten av plassen ble tegnet av Erik Palmstedt i forbindelse med den nye børsebygningen som ble bygget i 1778. Hvor viktig dette arbeidet var å vise til at Palmstedt tegnet flere svært forseggjorte forslag til brønnshuset på torget. En variant viste et høyt tårnlignende overbygg med fire pumper og fire løvehoder. Et annet forslag fra 1778 viste tre alternative løsninger med varierende høyde.
Den brønnen som kom til å bli bygget hadde fire pumper. Pumphådtakene ble lavet i smijern med jernkuler som lignet kanonkuler. Utløpet for vann portretterte Palmstedt som et løvehode hvor vannet strømmet ut fra løvens munn. Overbygningen var et rundt tårn. Alt sammen ble avsluttet med en urne øverst.
Tilgang til pumpehuset var via en spiraltrapp som førte ned til den nederste etasje. Det ble gravd ned "til en med Mälarhorisonten tiltalte deep", som betyr ca. 14 meter. Fra Stortorgsbrunnen var det også et rør som førte vann til Børsen. I utgangspunktet hadde Stockholm "...den søteste vann av noen by i hele Europa kan vise til en", men på 1800-tallet tørket den inn og overbygningen ble flyttet til Brunkebergtorget.

Brunkebergspumpen

Stortorgsbrønnen tørket inn i 1854 fordi grunnvannstanden var blitt senket på grunn heving av terrenget. I løpet av sommeren 1857 ble den flyttet til torget på Brunkeberg fordi den forstyrret trafikken på torget. På Brunkebergstorget gjorde den igjen nytte og ble omdøpt til Brunkebergspumpen. I 1950-årene var pumpen nedslitt og delvis ødelagt.
I året 1953, i forbindelse med Stockholms 700-årsjubileum ble Palmstedts pumpe flyttet tilbake til torget og renovert, og som et estetisk monument og som en virksom pumpe. Midtsommer, 23. juni 1953, ble den avduket med publikum tilstede på torvet. Vannet renner nå fra springen, løvehodet. Til julemarkedet i 2009 ble pumpehusets dør mot sør åpnet og overbygningen var ment å brukes til en utsalgsbod Tomten i brunnen og utenfor lå Kafé Mäster Olof.
MONUSCO

Mandat

Strykens opprinnelige mandat var å beskytte sivilbefolkningen, hjelpepersonell og menneskerettighetsforkjempere, samt bistå landets regjering i forsøk på å stabilisere landet og få til varig fred.
FNs sikkerhetsråd godkjente ved resolusjon 2098 av 28. mars 2013 en offensiv intervensjonsbrigade innenfor rammene av MONUSCO. Intervensjonsstyrken, med base i Nord-Kivu, fikk mandat til å foreta offensive operasjoner mot væpnede grupper øst i landet. Den nye intervensjonsbrigade fikk en styrke på 2 500 soldater. Det var første gang Sikkerhetsrådet godkjente en offensiv styrke innenfor en fredsbevarende operasjon. Den nye styrken planlegges satt inn i juli 2013. Den forventes å bestå av tropper fra Sør-Afrika, Tanzania og Malawi.
MONUSCO som helhet fikk samtidig sitt mandat endret og forlenget til 31. mars 2014.

Styrke

Ved utgangen av februar 2017 rådde MONUSCO over en styrke på 18 728 i uniform, derav 16 893 soldater, 473 militærobservatører og 1 362 politifolk. I tillegg hadde styrken støtte av 779 internasjonale sivile, 3 317 lokalt ansatte og 352 fra FNs fredskorps.
Hovedscenen

Hovedscenen er en programpost på NRK2, som blir brukt til å sende opera, ballett, klassisk musikk og lignende programmer. Programmet har gått siden 2011.
Wendeng vannkraftverk

Wendeng vannkraftverk er et vannkraftverk under planlegging i provinsen Shandong i det nordlige Kina, og dette blir et såkalt pumpekraftverk med to vannmagasiner. Total effekt blir inntil 1.800 MW, som vil gjøre kraftverket til et av de 110 kraftigste i verden.
Stanisław Moniuszko

Bakgrunn

Han ble født i en szlachta-familie av polsk-armensk bakgrunn  i de østlige områdene i det delte Polen, og fattet tidlig interesse for musikk. Fra 1827 lærte han pianospill hos August Freyer i Warszawa – fra 1830 derimot hos Dominik Stefanowicz i Minsk. I 1837 reiste han til Berlin for å studere harmonilære, kontrapunkt, instrumentasjon og dirigering hos Carl Friedrich Rungenhagen.

Musiker, komponist

Etter å ha fullført studiene i 1840 reiste han til Vilnius, hvor han giftet seg med Aleksandra Müllerówna. Her virket han som organist og musikklærer, og bidro meget til å utvikle musikklivet i byen. Han reiste ofte til St. Petersburg, hvor han stiftet vennskap med fremragende russiske musikere, blant annet Mikhail Glinka og Aleksander Dargomyzjsky, som uttrykte stor anerkjennelse for hans talent. 
I 1858 flyttet han med familien til Warszawa, hvor han med stor suksess satte opp fireaktersoperaen Halka (en tidligere toaktersversjon ble satt opp i Vilnius i 1848), og ble ledende dirigent for Den Polske Opera ved Teatr Wielki, hvor han med årene satte opp alle sine operaer. I 1865 satte han opp til stor entusiasme sitt mesterverk Straszny Dwór, som ved siden av Halka er blitt den mest kjente polske opera. 
Fra 1864 utmerket han seg som pedagog, og foreleste i harmonilære, kontrapunkt og komposisjon ved musikkinstituttet i Warszawa. Hans musikk har nytt stor anerkjennelse i det polske samfunnet, og betraktes allment som eksemplarisk slavisk. Moniuszko døde plutselig i 1872 av et hjerteinfarkt, og ble gravlagt på Powązki-kirkegården i Warszawa.
Harald Natvig

Lege

Harald Natvig  var født i Stavanger, som sønn av skipsfører Jacob Andreas Natvig, og ble student i 1890 fra Kristiansand katedralskole, cand.med. 1898 og dr.med. 1906. Allerede som medisinsk student vikarierte han i 1897 en kort tid som kommunelege i Lyngør, og senere, i 1900 som gruvelege i Bossmo, Rana. Han tjenestegjorde i en årrekke ved forskjellige sykehus, dels som assistent dels som kandidat, og til slutt som reservelege. Fra november 1903 til juli 1905 var han «volontørassistent» ved Barnbördshuset i Helsingfors, hvor han utarbeidet sin doktorgradsavhandling, som ble trykt i Archiv für Gynäkologie (1905). I 1906 fikk Natvig den medisinske doktorgrad. Fra 1905 til 1907 var han underlege i Bergen, deretter fra 1908 til 1911 reservelege i Kristiania. Mellom 1910 og 1913 var han universitetsstipendiat i fødselsvitenskap og kvinnesykdommer. Ved opprettelsen av den nye Oslo kommunale Kvinneklinikk i 1930 ble Harald Natvig dens første overlege til 1938. 
Natvig tok skarp avstand fra abortfremkallelse på såkalt «humanitære og sociale indikasjoner».
Harald Natvig besøkte de fleste europeiske land, dels som turist, dels for å se på fødselklinikker. Han gjorde også tjeneste som kirurg under to kriger, i serbisk tjeneste under den første Balkankrigen, og som leder av Norges Røde Kors ambulanse i Finland under borgerkrigen i 1918. Han tok mange fotografier fra krigen som i dag er klassiske innen sin sjanger, og er trykt i mange vitenskapelige verker om krig.

Skytter

Harald Natvig deltok i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen og tok laggull i løpende hjort, både enkelt- og dobbeltskudd. I tillegg tok han individuell bronsemedalje i løpende hjort, enkeltskudd. Fire år senere, under Sommer-OL 1924 i Paris, ble det igjen laggull i løpende hjort, enkeltskudd og lagsølv i løpende hjort, dobbeltskudd.
Hoffdrakt

Sverige

Fra 1778 bæres Gustav IIIs nasjonaldrakt i svart og rødt til hverdags, i hvitt og blått til galla. Begrepet avser dog siden cirka 1800 fremst den kvinnelige drakten, i hvilken puffermer med rander funnits kvar fra nasjonaldrakten. Den kvinnelige hoffdrakten anvendes ved cour til og med 1950 og ved Riksdagens høytidelige åpning siste gang i 1974. Siden 1988 bæres hoffdrakt i mørkeblå fløyel av hoffdamer.
Ilakomplekset

Ilakomplekset er et boliganlegg langs Uelands gate, Fougstads gate, Herman Foss' gate, Diriks' gate og Colletts gate på Ila i Oslo, oppført 1924-33. De 725 boligene i nyklassisistisk stil er et av de største anleggene fra perioden 1914-1933, da Oslo kommune sto for en rekke helhetlig planlagte boliganlegg.
Midt i anlegget ligger den monumentale Ilatrappen.

Navnet

Da Ilakomplekset ble bygget ble anlegget kalt Ilaløkken etter byløkken med løkkebygning nord for Colletts gate, omtrent ved krysset med Diriks' gate. Anlegget kalles også Ilabyen og Ilakvartalene. Anlegget må ikke forveksles med Iladalen, som ble bygget i dalen på andre siden av Uelands gate i 1930- og 40-årene.

Beliggenhet

Ilakomplekset ligger i strøket Ila, langs østskråningen ned fra St. Hanshaugen, den nordligste delen av Akerryggen, på 50-64 meters høyde over havet (St. Hanshaugens topp er 89 moh., Alexander Kiellands plass 31 moh.). Plasseringen gir utsikt over det meste av den gamle østkanten, med det flate Grünerløkka og høyderyggen fra Ola Narr til Kampen park og Ekebergskråningen. Fra Ilakomplekset er det cirka 2 km til Karl Johans gate.

Filminnspillinger

Filmene Hustruer (1975) og Olsenbanden jr. Det sorte gullet (2009) og TV-serien Schmokk (2010, sendt på NRK 2011) har scener spilt inn i Ilatrappen og/eller kvartal IIA.
Samisk arkiv

Samisk arkiv eller Sámi Arkiiva ble opprettet som en stiftelse for å dekke behov for å finne og ta vare på kilder til samisk kultur, historie og samtid. Det tidligere Sámi Instituhtta - Nordisk samisk institutt og Guovdageainnu suohkan - Kautokeino kommune deltok aktivt i etableringen av arkivet. Men fra 1. januar 2005 ble forvaltningsansvaret overtatt av Arkivverket og i dag er arkivet en egen institusjon i Arkivverket. Arkivet arbeider spesielt med samiske privatarkiver, som det har et landsdekkende ansvar for. Samiske privatarkiver er arkiver eller samlinger med dokumenter, lydbånd, foto, film, elektroniske arkiv m.m. som foreninger, organisasjoner, privatpersoner, reinbeitedistrikt og siidaer m.m. har bygd opp, samlet eller tatt vare på. Slike arkiver er en viktig dokumentasjonskilde til å forstå ulike sosiale, kulturelle og politiske prosesser i det samiske sivile samfunn. Også forskere som har samlet samisk relevant stoff, velger gjerne å levere dette til Sámi Arkiiva. Arkivet tar også vare på en del offentlige samiske arkiver, i samarbeid med Statsarkivet i Tromsø. 
Arkivet er lokalisert i Guovdageaidnu - Kautokeino i det felles kunnskapssenteret Diehtosiida. Sámi Arkiiva samarbeider med samiske institusjoner og sentra, forskningsmiljøer, organisasjoner og lag både i Norge, over landegrensene og internasjonalt. Arkivet initierer og driver en rekke prosjekter for å ta vare på, tilgjengeliggjøre og tilrettelegge digitalt samlinger og arkiver av spesiell interesse for samiske miljøer. Arkiver med særlig samisk relevans finnes også i Statsarkivet i Tromsø, Riksarkivet, Statsarkivet i Trondheim, i de interkommunale arkivene i Nordland, Troms og Finnmark foruten i en rekke museer og samiske sentra. Samiske arkiver blir også tatt vare på i ulike institusjoner i Norden og Russland.
Fylkesvei 5002

Fylkesveg 5002 går mellom Grønhaug og Urang i Bømlo kommune. Veien er 3,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv17.
Nyrud

Informasjon

Nyrud er i hovedsak et område for tyngre næringer og lettindustri. Helgelandskraft har sitt hovedkontor der.
Vest og sørvest for Nyrud ligger Mo og blant annet Helgelandssykehuset, avdeling Mosjøen, tidligere Nord-Norges Salgslag og Elveparken.
Sør og sørøst for Nyrud ligger Kippermoen. Der ligger byens ungdomsskole, Kippermoen ungdomsskole, og Mosjøen vidergående skole, avdeling Kippermoen (yrkesfag). I dette området ligger også Kippermoen Idrettspark, et utstrakt frilufts- og treningsområde som foruten Mosjøhallen omfatter fotballbaner med ekte og kunstig gress, fotballøkke, løpebane og fasiliteter for tennis, badminton og kurvball.
Sør for Mo og Kippermoen ligger Trudvang, også kjent som Helvete. Trudvang ligger på sin side nord for Olderskog.
Hiroyuki Abe

Landslaget

Hiroyuki Abe spilte 3 landskamper for Japans herrelandslag.