google/wiki40b huggingface dataset:
Sanron-shū

Sanron-shū (japansk: 三論宗) eller "skolen om de tre shastraer" var en av de seks skolene innen japansk buddhisme som ble etablert i Naraperioden. Den var en avlegger av den kinesiske skolen Sanlun zong.
Sanron-shū var en Madhyamaka-skole og regnes i en større sammenheng som en del av østasiatisk madhyamaka.
Chresmododea

Utseende

Ganske store, slanke insekter med korte, tykke antenner og store fasettøyne. Beina var svært lange, et unikt trekk var at føttene (tarsene) var svepeformede og kunne bestå av opptil 40 ledd - hos moderne insekter er det meget uvanlig med mer enn fem. Hunnene hadde to par membranøse vinger, der forvingene var smale og bakvingene brede, og et langt eggleggingsrør.

Levevis

Disse insektene har mange likhetstrekk med den nålevende gruppen vannløpere (Gerridae), og man tror de hadde et lignende levesett, som rovdyr eller åtseletere som løp på vannoverflaten.

Fossiler

Chresmododea er kjent fra fossiler fra Jura og Kritt. Ordenen er kanskje en av få insektgrupper som døde ut i masseutdøingen som avsluttet Kritt-tiden for 65 millioner år siden.
Bradysville (Ohio)

Historie

Bradysville ble opprinneligkalt Bradyville, og ble opprettet under det siste navnet i 1839 av Van S. Brady, og oppkalt etter ham. Et postkontor kalt Bradyville ble opprettet i 1846, og var i drift til 1904.
Langangen Idrettslag

Langangen Idrettslag (stiftet 15. februar 1931) er et idrettslag i tettstedet Langangen like utenfor Porsgrunn. Klubben har gjennom historien hatt forskjellige tilbud som terrengløp, friidrett, skøyter, skyting, langrenn, håndball og fotball. Langangen spiller sine hjemmekamper på Myrhaug stadion. Herrelaget i fotball spiller i 5. divisjon.

Historikk

Klubben ble stiftet 15. februar 1931, og på den første generalforsamlingen 12. mars samme år ble Yngvar Sundsåsen valgt som formann.
DS «Engebret Soot»

D/S Engebret Soot, med byggenummer 1, er en dampbåt bygget i 1862 på Nylands mekaniske verksted i Christiania (Oslo).
«Engebret Soot» er en av verdens eldste propelldrevne dampbåter som fremdeles er i drift. Båten har hjemmehavn på Ørje i Østfold og trafikkerer Haldenkanalen i sommersesongen.

Venneforeningen D/S «Engebret Soot»

I dag drives båten av Venneforeningen D/S «Engebret Soot». Venneforeningen består av ca. 200 medlemmer, hvorav 20–25 er ildsjeler. Foreningen er kjent for sine unge aktive medlemmer helt ned i 15-årsalderen, noe som ikke er vanlig for foreninger som arbeider med gamle verneverdige fartøy. Foreningen har tre unge jenter som læres opp av sin morfar Hans Husebråten til å bli dampmaskinister.
Foreningen ble stiftet i 1987, og i 2007 hadde den 20-årsjubileum hvor det ble utnevnt æresmedlemmer og foreningens nye båt, dampbåten «Hans», oppkalt etter æresmedlem Hans Husebråten, blir døpt.
Platynocephalus arnaudi

Utseende

En middelsstor (opptil 32 millimeter) blankt rødgul til brungul gullbasse. Kroppen er glatt og noe blank, men uten metallglans. På hodet har hannene to nokså lange, oppoverkrummede, gule horn. Pronotum og dekkvingene er rødgulaktige, dekkvingene kan også være gulhvite. Hannens bein er lange, spesielt forbeina.

Levevis

Larvene utvikler seg i jorda.

Utbredelse

Arten lever i Thailand.
Øst-Karelen-opprøret

Den finsk-sovjetiske konflikten 1921–1922 (russisk: вторжение финских войск в Карелию), eller Øst-Karelen-opprøret (finsk: Itäkarjalaisten kansannousu) brøt ut da karelske opprørere, geriljaer og finske frivillige begynte å gjøre opprør i Øst-Karelen den 6. november 1921. Konflikten tok slutt den 21. mars 1922, da Finland og Sovjet-Russland ble enige om en fredsavtale for å sikre fred langs den finsk-sovjetiske grensen, og Øst-Karelen oppnådde dermed ikke sin uavhengighet. Konflikten blir i Finland ansett som en Heimosodat – de finske vennskapskrigene.
Jens Braarvig

Forskning

Blant hans publikasjoner om buddhismen er “The Akṣayamatinirdesasūtra and The Tradition of Imperishability in Buddhist Thought,” der hovedtemaet er moralspørsmål i Mahayana-buddhismen. Han har dessuten oversatt litteratur fra gresk, sanskrit, akkadisk og sumeriske språk.
Braarvig har i de senere år arbeidet med kunnskapshistorie i et globalt perspektiv, og har i denne anledning etablert en nettside, Bibliotheca Polygotta, der viktige multilinguale tekster fra de store kunnskapstradisjoner blir fortløpende publisert.
Braarvig utførte et omfattende arbeid for Schøyen-samlingen, men etter en dokumentar på NRK i 2004 om uklarheter i forbindelse med ervervelsen og opphavet til deler av materialet i samlingen, måtte Braarvig forsvare dette arbeidet mot kritikken som ble reist. Som følge av denne saken arbeidet verken Braarvig eller Universitetet i Oslo med dette materialet i en lang periode. Etter en lang prosess fikk Braarvigs forskning rundt Schøyensamlingen full moralsk støtte gjennom behandlingen av saken i Den nasjonale forskningsetiske komité for humaniora og samfunnsvitenskap, og av International Association of Buddhist Studies. Afghanske myndigheter ga også Braarvig full støtte til ham og hans internasjonale forskerteam, både når det gjelder den forskning som er utført og den som er planlagt.
Grunnlegger og leder av Nettverk for universitetssamarbeidet Tibet-Norge fra 1992 til 2001.
Grunnlegger av Akkado-sumerisk Seminar 1997.
Grunnlegger og direktør for Norsk institutt for paleografi og historisk filologi fra 2003.
Medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 2004. 
Doctor Honoris Causa, Mahachulalongkorn University, 2011. 
Jens Braarvig er sønn av forfatteren og oversetteren Hans Braarvig.
Oppegård kirke

Tidligere kirker

Dagens kirke er den tredje på stedet. Den første kirken var en stavkirke som man kjenner fra en besiktigelse foretatt i 1688. Utfra denne beskrivelsen antas det at stavkirken har bestått av et rektangulært skip og et lavt, smalt kor.
Stavkirken ble revet og man oppførte en ny kirke av laftet tømmer i 1722. Den ble innviet av «...Ædle Welærwærdighed, Prousten Herr Lars Rasch, den 16de October 1722.»
Kirken hadde rektangulært skip, et lavere og smalere kor, også dette rektangulært, samt tårn med pyramidetak i vest. Da kirken ble reist hadde den takrytter midt på taket, men det ble revet da man i stedet bygget tårn i 1839. Kirken fra 1722 ble revet i 1875.

Dagens kirkebygning

Dagens kirke ble reist på samme tomten og Keitel har i hovedsak beholdt den tidligere planen med rektangulært skip, lavt, smalt og rektangulært kor, samt tårn i vest. Under byggingen ble deler av de gamle materialene brukt. Taket og tårnet er tekket med skifer.
Altertavlen er en portalaltertavle antagelig skåret av brødrene Jaspersen fra Ås. Maleriet i det store feltet i midten viser nattverden og er antatt utført etter et stikk fra 1600-tallet. Altertavlen kom til kirken rundt 1760 og er altså fra 1722-kirken.
Døpefonten i hvit marmor var en gave fra en herr Lassen. Foten har en innskrift hvor det står: «F. Tacquier, Caen, France.» Prekestolen har seks fag og åttekantet fot. 
Ellers finnes flere rituelle kar, dåpsfat. m.m., en del av dette er utstyr fra tidligere kirke. Noe av inventaret ble solgt på auksjon i 1885, blant annet hadde kirken to votivskip, begge ble solgt. Det ene har senere blitt kjøpt inn av Norsk Folkemuseum.

Kirkegård

På kirkegården finnes en del eldre gravminner. Kirkens byggmester Andreas Keitel ligger også begravet her. Kirkegården er fredet.
Wubang kullkraftverk

Wubang kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shanghai, i det østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2.075 MW. Operatør er China Power Investment Corporation Co Ltd.
Fylkesvei 214 (Hordaland)

Fylkesvei 214 i Hordaland gikk mellom Kleppestø og Kleppestø kai i Askøy kommune. Veien var 203 meter lang.
2019 ble feien del av fylkesvei 563.
Storkyrkoskolan

Sankt Nicolai skola, nå Storkyrkoskolan, var en grunnskole som ble etablert av Sankt Nicolai-menigheten i Stockholm.
I dag ligger skolen sammen med den estiske skolen i Svartmangatan 20-22 og Tyska stallplan med skolegård mot Prästgatan.

Historie

Det er funnet bevis for at skolen har eksistert siden 1315, men antas å ha eksistert fra slutten av 1200-tallet og regnes for å være byens eldste skole i tillegg til monastiske skoler. Skolen lå til 1551 på Storkyrkobrinken, da den flyttet til den tidligere fransiskanerklosteret på øya Riddarholmen. I 1666 flyttet skolen igjen, nå til Själagårdsgatan 13. I 1814 flyttet den tilbake til Riddarholmen og det nåværende Östra Gymnasiehuset, Birger Jarls torg 7. I 1821, overtok den nyopprettede Stockholm videregående skole lokalene.

Storkyrkoskolan

Skolen heter i dag Storkyrkoskolan og har ligget på sitt nåværende sted, på Svartmangatan 20-22 siden slutten av 1800-tallet. Skolens eldste del er Ehrenstrahlska huset som ble påbegynt i 1650. I 1874 ble det en barneskole. I 1930-årene kom den gule bygningen, en blokk i tyvetalls klassisistisk stil med tårn og tårnklokke som ble tegnet av Ärland Noreen.
 Den delen er nå skolens hovedbygning. Siden år 2006 holder den estiske skolen til i bygningen. Storkyrkobadet har siden 1932 ligget i kjelleren under den estiske skolen og svømmehallen stammer fra 1750-årene. Den hvelvede kjelleren var tidligere kombinert vin- og kullager, senere ble bare kull lagret der.

Utgravninger

I forbindelse med utgraving for fjernvarme som ble gjennomført i 2016 foregikk det utgravninger i skolegården. Arkeologene fant fundamentrester fra 1300-tallet som kan stamme fra kirken til Svartbrödraklostret eller fra selve klosteret. Det ble funnet mer enn to meter tykke vegger av stein som går i en annen retning enn den på 1600-tallet.
Mabus Point

Mabus Point er en odde på kysten av det antarktiske kontinent, beliggende rett sør for Haswell Islands i Queen Mary Land. Mabus Point markerer den østre utstrekningen av McDonald Bay. Det ble første gang kartlagt av den australasiatiske antarktisekspedisjonen 1911–14 under ledelse av Douglas Mawson, senere av G.D. Blodgett i 1955 basert på flyfotografier tatt under Operasjon Highjump i 1946–47.
Stedet ble navngitt av USAs Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter kapteinløytnant Howard W. Mabus i US Navy, nestkommanderende på isbryteren «Edisto», som støttet Operasjon Windmill i å etablere astronomiske kontrollstasjoner langs denne kysten i 1947–48.
Den russiske forskningsstasjonen Mirnyj ble etablert på Mabus Point sesongen 1955–56.
Basilisk

Basilisker i mytologien

Navnet basilisk er en diminutivform av det greske ordet basileos, som betyr «konge». Betegnelsen skal ha opptått på grunn av en diademliknende flekk på dyrets hode og basilisken ble ofte kalt reptilenes konge. Dyret beskrives oftest som en stor slange eller øgle, men Plinius den eldre beskrev basilisken som en liten slange hvis gift var så dødelig at bare det å krysse dens spor var nok til å drepe et menneske. I tillegg til den sterke giften ble det gjerne sagt at basiliskens blikk kunne forvandle et menneske til stein.
I middelalderen mente man at en basilisk ble skapt ved at en hane la egg som så ble ruget ut av en slange. Det hender faktisk at haner danner harde knoller av kalk og urinsyre i kloakken som kan se ut som misformede egg. Dette kan ha vært med på å gi næring til myten. Etter å ha blitt ruget ut i et slangereir ville dette dyret oppkaste seg til slangenes konge. I samtidige illuminasjoner framstilles basilisken gjerne som en hane med hale som en øgle eller krokodille, og med krone på hodet eller en kroneliknende hanekam.

Harry Potter og Mysteriekammeret

I Harry Potter og Mysteriekammeret, den andre boka i J.K. Rowlings populære serie om Harry Potter, blir en basilisk beskrevet som en stor slange som kontrolleres av en som kan snakke «ormtunge», slangenes språk. Den har store gule øyne som dreper den som ser rett inn i dem, og forsteiner den som ser dem gjennom noe eller reflektert fra noe. Basilisken beveger seg gjennom rørsystemer så ingen oppdager at den forflytter seg fra ett sted til ett annet.

Gudene fra olympos - Neptuns sønn

I Neptuns sønn, bok to i serien Gudene fra Olympos, er basilisker små slanger som puster ild og kan sende ut en gift som gjør til at ting smuldrer opp. De blir beskrevet som ondskapsfulle monstre.
OCH Ortopedi

OCH ortopedi AS utvikler spesialtilpassede ortopediske hjelpemidler (proteser, ortoser og ortopedisk fottøy) med egne klinikker i Fredrikstad, Oslo, Porsgrunn og Ålesund samt på Lillehammer og Otta.
OCH ortopedi AS har aner helt tilbake til 1846, den gang Moritz Gallus og Carl Brose på hver sin kant etablerte seg i Oslo som henholdsvis bandagist og kirurgisk instrumentmaker.
Administrerende direktør er Lars Ivar Adde. Styreleder er Thomas Babintsev-Skorstad.
OCH ortopedi AS har siden 1996 vært et heleid selskap av Ausonius Medical AS.
Pseudepisphenus

Utseende

Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.

Levevis

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea.
Antoniazzo Romano

Liv og verk

Antoniazzo var påvirket av Fra Angelicos og Benozzo Gozzolis maleri. Han samarbeidet med Domenico Ghirlandaio og Melozzo da Forli ved utsmykningen av Vatikanbiblioteket 1475-1481.
Antoniazzo har smykket flere av Romas kirker med fresker, blant annet «Bebudelsen» (1485) i Santa Maria sopra Minerva og «Korsnedtagelsen» (omkring 1490) i Sant'Ambrogio della Massima.
I 1468 utførte Antoniazzo og hans medhjelpere i klosteret Tor de' Specchi nedenfor Capitolium en serie fresker med scener fra sankt Francesca Romanas liv.
Estela de Luz

Estela de Luz er et monument i Mexico by som ble oppført i 2010–2011 for å markere jubileumsåret 2010, med Mexicos 200 år som selvstendig stat og 100-årsdagen for den meksikanske revolusjonen. Monumentet er en 102 meter høy stele av kvarts, og står like ved hovedinngangen til Chapultepec-parken, langs Paseo de la Reforma, skrått ovafor Torre Mayor. Monumentet ble innvia 7. januar 2012.
Riflebedding

Riflebedding (også kjent som glassbedding) er en prosess hvor man fyller gliper mellom låskassen og skjeftet på en rifle med et epoxybasert materiale. Bedding gjøres hovedsakelig for mer stabil presisjon, men kan også forelenge kolbens liv.
Sweet Lover & the Moneymakers

Sweet Lover & the Moneymakers (SLAMM) er en norsk popgruppe fra Kragerø. Bandet ble startet 14. desember 1990 av Vegard Øyen på bass, piano og vokal og Andreas Ramberg på vokal og gitar. Repertoaret består av egenkomponert musikk med norske tekster med et klart humoristisk tilsnitt. Bandet hadde stor lokal suksess på 1990-tallet, spesielt med den egenproduserte musicalen Slamms Eventyrblanding (1993/94). Andre medlemmer i bandet er Petter Dahlgren på gitar, Stian Molvik på trommer, bass og piano, Erik Bentsen på saksofon og trommer, Kristine Husabø Hansen på vokal og saksofon, og Harald Westermoen på vokal og piano. Flere av medlemmene er å finne i andre musikalske sammenhenger, blant annet i duoen Bestefar & Kaptein Øyen.
Bandet er aldri blitt formelt oppløst, og har sporadiske gjenforeninger.
Sumatrajordskjelvet 2005

Sumatrajordskjelvet den 28. mars 2005 hadde sitt episenter 30 km under overflaten av Indiahavet, 200 km vest for Sumatra og 1400 km nordvest for Jakarta, omtrent midtveis mellom øyene Nias og Simeulue. De første seismiske målingene viste at jordskjelvet hadde en styrke på ca. 8,2, men dette tallet ble raskt oppjustert til 8,7, noe som gjør det til det nest kraftigste jordskjelvet siden langfredagsjordskjelvet i Alaska i 1964.
Skjelvet, som man tror var et etterskjelv etter jordskjelvet i Indiahavet i 2004, varte i rundt to minutter, lenger enn de fleste etterskjelvene man hittil har opplevd. Skjelvet var så kraftig at det raskt ble fulgt av omkring et dusin egne etterskjelv fra styrke 5,7 og opp.
Jordskjelvet rystet øya Sumatra og forårsaket strømbrudd i den indonesiske byen Banda Aceh, som ble lagt i ruiner under det forrige store jordskjelvet i området 26. desember 2004. Det brøt ut panikk, og flere tusen flyktet fra sine hjem for å ta seg opp i høyden i frykt for at en eller flere tsunamier på nytt skulle ramme kystområdene. I den malaysiske hovedstaden Kuala Lumpur ble flere høye bygninger evakuert.
På den indonesiske øya Nias, utenfor kysten av Sumatra, har flere hundre bygninger blitt jevnet med jorden. En talsmann for katastrofesenteret i området antar at over 1 000 har omkommet på Nias, og Indonesias visepresident Jusuf Kalla uttalte noen timer etter skjelvet at man kunne regne med 1–2 000 omkomne på øya. Han understreket samtidig at anslaget er basert på antallet ødelagte bygninger, og ikke på antall bekreftet omkommet. 
Særlig fra byen Guntung Sitoli, den største byen på Nias, ble det meldt om mange dødsofre. Omkring 30 prosent av husene der ble ødelagt. Det var også store skader i Teluk Dalam, øyas nest største by. 
Mange var bekymret for en ny tsunami, og flere truede kystområder i Thailand, Malaysia og Sri Lanka ble evakuert. Australias nasjonale kringkaster meldte under henvisning til militære indonesiske kilder at en tre meter høy bølge hadde truffet øya Simeulue og forårsaket stor skade . Bortsett fra det er det ikke blitt meldt om noen større tsunamier.
Ceratoryctoderus armatus

Utseende

En stor (ca. 50 millimeter), brunsvart hornbille, kroppen nokså matt og forholdsvis avlang til hornbiller å være. Hannen er vanligvis mye større enn hunnen, og har horn på hodet og en dyp, U-formet uthuling av pronotum som i midten når nesten tilbake til roten. Hodet har et bredt horn som er kløvet i spissen, på pronotum er det en bred tann på hver side av uthulingen. Pronotum er tett og kraftig punktert, særlig i uthulingen.
Forleggen (protibia) har tre tenner på utsiden. Dekkvingene er jevnbrede og har kraftige punktstriper. Arten ligner Ceratoryctoderus candezei men er noe bredere og kraftigere.

Utbredelse

Arten lever på Sulawesi.
Arbeidets Rett

Arbeidets Rett er en avis som kommer ut på Røros i Trøndelag. Avisa kom ut første gang under navnet Mauren 16. januar 1907, fra 4. januar 1912 under dagens navn. 
Avisa dekker kommunene Røros, Holtålen i Trøndelag og Os, Tolga, Tynset, Alvdal og Folldal i Hedmark. Den kommer ut tre ganger per uke. Avisa har 31 ansatte, hvorav ni og en halv i redaksjonen. Ansvarlig redaktør er Guri Jortveit. Daglig leder: Beate Schjølberg.
PVC (band)

PVC var en rockegruppe fra Oslo, startet i april 1980.

Biografi

Bandet var et av de første som startet sin egen label, og utviklet seg i løpet av et par år fra pønk til synthbasert dysterrock. Inspirasjonskildene innbefattet såpass forskjellige samtidsband som Joy Division, The Residents og Pere Ubu.
Våren 1980 debuterte bandet med singelen Sykebil/Gråstein. Besetningen bestod da av Rune Martinsen, Jørn Loe, Hans Christian Andersen, Nils Petter Jensen og Svein Dahl. Opplaget på 500 eksemplarer ble utsolgt før året var omme. Snart ble vokalen overtatt av Bitten Forsudd og høsten 1981 kom neste utgivelse, Galehus.
I 1981 kom en mini-LP; Emilie Berliner. Bandets medlemmer var da Forsudd, Martinsen, Loe og Eivind Rølles på slagverk. Da neste mini-LP, ...confront...confront, kom i 1982 var det bare Martinsen og Loe igjen av medlemmene. Knut-Erik Sandlie hadde tatt over etter Forsudd, som samme år startet Garden of Delight. Rølles ble med i Broadway News og Johnny Styve fra Gumm Gakk A/S tok hans plass. Ganske snart tok Oddvar Karlsmyr som trommeslager. Bandet ble oppløst senere i 1982.

Bandmedlemmers betydning

Flere av tidligere medlemmer i PVC fikk betydning innenfor norsk musikk etterhvert. Bitten Forsudd spilte senere i Love Deniers, Vera Cruice, Garden of Delight (noe som også gjelder Johnny Styve) og Einmal kommt die Liebe. Oddvar Karlsmyr ble senere med i Ym:stammen. Eivind Rølles ble med i Broadway News, senere i Monroes og var deretter sjef for BMG Norge og markedsjef for EMI Norge. Knut-Erik Sandlie var senere med i MMI (Multi Media Incest)
Industrisamfunn

Industrihistorie

De første industrisamfunnene oppsto i Storbritannia på 1700-tallet, selv om enkelte gruveområder og lignende (f.eks i Bergslagen i Sverige) var byer bygd opp på industriell virksomhet. På 1800-tallet og 1900-tallet spredte industrialismen seg til andre deler av verden.

Sosiologi

I sosiologi betegner industrisamfunn et samfunn som har en moderne struktur. Slike sosiologiske strukturer utviklet seg i vesten etter den industrielle revolusjon. Premoderne eller pre-industrielt samfunn kalles også for landbrukssamfunn. Industrisamfunn er ofte massesamfunn.
Ulrich Beck, Anthony Giddens og Manuel Castells hevder at vi er inne i en transformasjon fra industrisamfunn til postmoderne samfunn. Den utløsende teknologiske endringen for en slik transformasjon var dampkraft som gjorde masseproduksjon mulig og reduserte behovet for arbeid innen landbruket.
Industrisamfunn er vanligvis bygget rundt elver.
Informasjonsteknologi gir en utløsende teknologisk mulighet for overgang til et postmoderne samfunn.

Industrisamfunn i Norge

Det finnes ingen typiske industrisamfunn i Norge slik vi kjenner de fra blant annet Storbritannia og Tyskland. Norge er en råvarenasjon og de senere år en postmoderne nasjon, som aldri fikk den industrielle utviklingen som andre land i vesten.
Etter de mindre og mer lokale norske forhold regner vi imidlertid Notodden og Årdal som industribyer. Videre finnes gruvesamfunn som Røros og Knaben, men gruvedrift kan delvis karakteriseres som en primærnæring.
Valget i Sachsen 2019

Utgangsposisjon

Ved valget i Sachsen 2014 fikk CDU 39,4 %, Die Linke 18,9 %, SPD 12,4 %,  AfD 9,7 %, Grünen 5,7 %, NPD 4,9 % og FDP 3,8 %. CDU og SPD dannet regjering med Stanislaw Tillich som ministerpresident.
Etter valget til Forbundsdagen i 2017 gikk ministerpresident Stanislaw Tillich av, som følge av det dårlige valgresultatet for CDU i delstaten. Michael Kretschmer overtok som ministerpresident og partileder for CDU i Sachsen.

Valgordning

Landdagen i Sachsen består av 120 medlemmer, men antallet kan øke som følge av at det oppstår overskudds- og utjevningsmandater.
Halvparten av mandatene blir valgt direkte fra valgretsene, og den andre halvparten ved partilister. Hver velger har to stemmer: en direktestemme (førstestemmen) for valget av en person fra valgkretsen, og en listestemme (andrestemmen) for valget av en partiliste. Vinnerne av valgkretsen kommer alltid inn i landdagen. Partivalget avgjør imidlertid styrkeforholdet i landdagen. Dersom et parti får flere medlemmer valgt enn det partivalget skulle tilsi (overskuddsmandater), mottar de større partiene utjevningsmandater. Sperregrensen er fem prosent.
Stemmerettsalderen er 18 år for alle tyske statsborgere som valgdagen har bodd i delstaten i minst tre måneder.

Valgresultat

CDU beholdt sin posisjon som delstatens største parti, men AfD fikk den største framgangen av samtlige partier. Av de 120 valgte representantene ble ett av AfDs medlemmer strøket av valgstyret av formelle grunner.
Oleksandr Kutsjer

Landslag

Han ble tatt ut til Fotball-EM 2012 i Polen og Ukraina.
Han ble tatt ut i Ukrainas EM-tropp til EM i Frankrike 2016.