Pieter Brueghel den eldre

Liv og verk

Pieter Bruegel den eldre ble oppkalt etter stedet hvor han ble født. Det er opptegnelser som viser til at han ble født i Breda i Nederland, men det er likevel uklart om det var den nederlandske byen eller den belgiske byen Breda i Latin det er snakk om.
I tillegg stavet han navnet sitt på flere ulike måter. Han signerte verker «Bruegel» eller «Brueghel», men ble kalt «Narrbruegel» eller «Bondebrueghel» av senere kunsthistorikere for å skille ham fra andre medlemmer av malerfamilien Bruegel. Også datoen for hans fødsel er usikker, liksom nærmere detaljer om hans utdannelse. 
Han var en lærling av Pieter Coecke van Aelst, og senere, i 1563, giftet han seg med dennes datter Mayke. I 1551 ble han akseptert som en mester i kunstmalernes laug i Antwerpen. Han reiste til Italia noe senere, og kom tilbake til Antwerpen senere før han slo seg ned for godt i Brussel ti år senere. Han døde i Brussel den 9. september 1569.
Han var far til Pieter Brueghel den yngre og Jan Brueghel den eldre. Begge ble malere, men de var fortsatt småbarn da han døde slik at han rakk aldri å gi dem personlig opplæring i malekunst..

Stil

I sine senere år malte Brueghel i en enklere stil. Den mest opplagte påvirkning av hans kunst var den nederlandske mesteren Hieronymus Bosch, spesielt på Brueghels demonologiske eller oversanselige bilder slik som Dødens triumf og Dulle Griet (Gale Grete). Det var derimot i naturen at han fant sin største inspirasjon ettersom han er blitt identifisert som en mester av landskapsmaleri. Det var i disse landskapene hvor han skapte fortellinger hvor flere scener synes kombinert i ett maleri. Slike verk kan bli sett i De opprørske englers fall, og den tidligere nevnte Dødens triumf.

Tematikk

Bruegel hadde et medfølende, men usentimentalt interesse for de som arbeidet med jorden og han spesialiserte seg på landskapsmaleri befolket av bønder. Han er ofte blitt anerkjent som den første vestlige kunstner som malte landskaps for bildets egen del enn som en bakgrunn for en religiøs allegori.
Å gi oppmerksomhet til livet og kulturen til bøndene var uvanlig i kunsten på denne tiden. Breughels jordnære, usentimentale, men levende beskrivelser av bondesamfunnets liv, inkludert jordbruk, jakt, måltider, festivaler, dans og spill, er unikt bilder inn i en tapt bondekultur og en ikongrafisk hovedkilde til både det fysiske som det sosiale livet på 1500-tallet. Eksempelvis illustrerer maleriet Nederlandske ordspråk et dusin av datidens aforismer, mens Barns lek viser et utvalg av de leker som barn bedrev tiden med. Hans vinterlandskaper fra 1565 er blitt framholdt som et bevis på hvor streng vintrene var under den lille istid.
Breughel skapte noen av de tidligste bilder av akutte sosiale protester i kunsthistorien, eksempelvis i malerier som Kampen mellom karnevalet og fasten, en satire på konfliktene som kom med reformasjonen, og graveringer som Eselet i skolen. På sitt dødsleie ble det sagt at han ga ordre til sin hustru om brenne de mest politiske eller samfunnsnedbrytende bilder for å beskytte familien mot politisk forfølgelse.

Brueghel-familien

Pieter Brueghel den eldre er den mest kjente av malerne i Brueghel-familien, som også omfatter sønnene hans Pieter Brueghel den yngre og Jan Brueghel samt sistnevntes sønn Jan Brueghel den yngre og sønnesønn Abraham Brueghel.