google/wiki40b huggingface dataset:
Tennkilde

Tennkilde er en kilde til en brann eller en eksplosjon. Tennkilden er det som starter/antenner en brann eller en eksplosjon.

Brann

Tennkilde er et sentralt brannteknisk faguttrykk og betyr ifølge NS 3900: «Varmekilde som blir brukt til å antenne brennbare materialer eller produkter.»
Tennkilde er en av fire forutsetninger for at det skal kunne oppstå brann. Alle branner er avhengige av en tennkilde (varme) i tillegg til luft (okysgen), brennbart materiale og mulighet for kjedereaksjon. For at en tennkilde skal kunne antenne en brann må temperaturen til tennkilden være høyere enn tenntemperaturen til det brennbare stoffet.

Eksplosjon

Statens «Retningslinjer for områdeklassifisering» fra 1986 definerer en tennkilde som «et tennpunkt som frigjør en energimengde tilstrekkelig til å antenne en eksplosjonsfarlig atmosfære.»
Scandlynx

Scandlynx er et norsk-svensk forskningsprosjekt på gaupe (Lynx lynx). Etter å ha vært fåtallig i mange tiår økte den skandinaviske gaupebestanden jevnt og trutt gjennom hele 80- og 90-tallet, både i tetthet og utbredelse. Denne rekoloniseringen av gaupe var imidlertid preget av konflikter, samtidig som kunnskapsnivået om gaupas økologi var lavt. På midten av 1990-tallet startet derfor forskning på gaupe og byttedyrene for å fremskaffe objektiv kunnskap om gaupas økologi. Prosjektet er i regi av Norsk institutt for naturforskning (NINA) og Sveriges lantbruksuniversitet (SLU). Forskningen har på norsk side vært finansiert av blant annet Norges forskningsråd, Miljødirektoratet og regional forvaltning.
Scandlynx har samlet inn kunnskap om gaupenes arealbruk, sosial organisering, spredning, reproduksjon, overlevelse og predasjonsatferd hos gaupe gjennom oppfølging av gauper med ulike typer radio- eller GPS-sendere. I tillegg har prosjektene i Bergslagen og Sørøst-Norge fokusert på populasjonsdynamikken til gaupas viktigste byttedyr, rådyret. De ulike studieområdene gjenspeiler de ulike miljøforhold gaupa lever under i Skandinavia, fra tamreinområdene i nord, via snørike og ”rådyrfattige” Østerdalen, til ”rådyr-rike” kulturlandskap i sør. De senere år har studiene foregått ved hjelp av viltkamera
Kunnskap om størrelsene på gaupas leveområder hjelper oss til å bestemme den riktige skala for forvaltning av individer og bestander. Noe av det mest oppsiktsvekkende fra studiene av radiomerkede gauper gjelder størrelsen på leveområdene gaupene bruker. Størrelsen på leveområdene til gauper varierer voldsomt innad i Skandinavia. De største områdene finner vi helt i nord. I Troms og Finnmark har noen av gaupene benyttet seg av leveområder på størrelse med Østfold fylke! I de produktive områdene lenger sør i Skandinavia har gaupene betydelig mindre arealkrav, og en hunngaupe kan benytte seg av 3-400 kvadratkilometer.
Hvor mange byttedyr gaupa dreper, og hva dette betyr for utviklingen i ulike byttedyrbestandene opptar mange. Scandlynx har derfor fulgt gauper intensivt i ulike deler av Skandinavia. Forskning på gaupas predasjon på rein og sau gir kunnskap som vil kunne benyttes til å utvikle praktiske verktøy som kan redusere konflikten mellom utmarksbasert husdyrproduksjon og rovvilt. I tillegg har forskerne validert dagens nivå på kompensasjon for rovviltdrepte sau og rein.
De naturlig lave bestandstetthetene blant store rovdyr medfører ekstra store krav til en effektiv og presis forvaltning. Det er derfor svært viktig å få oversikt over faktorer som påvirker deres bestandsdynamikk. Forskerne har samlet data på reproduksjon og dødelighet hos gaupe i ulike deler av Skandinavia. Dødelighet er den faktoren med sterkest påvirkning på bestandstilveksten til store rovdyr, og derfor er det viktig å kartlegge omfanget og betydningen av ulike dødsårsaker. Voksne gauper i Skandinavia dør sjelden av naturlige årsaker. De viktigste dødsårsakene er relatert til mennesket, som jakt, ulovlig jakt og påkjørsler.
Santa Sabina

Santa Sabina er en tidlig kristen basilika på Aventinerhøyden i Roma. Santa Sabina er dominikanerordenens moderkirke. Kirken ble oppført på 400-tallet, trolig i årene 422–423. På 700-tallet og 800-tallet gjennomgikk den restaureringer.
Norgesmesterskapet i alpint 1991

Norgesmesterskapet i alpint 1991 var det norske mesterskapet i alpin skiidrett. Mesterskapet ble arrangert på Voss fra 13. til 21. februar.
Lille Kjerringfjorden

Lille Kjerringfjorden (nordsamisk: Unna Várjevuonaš) er en fjord på Stjernøya i Hasvik kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 4 kilometer sørover til Kjerringfjordbotn. Den har innløp mellom Lille Kjerringfjordneset i vest og Store Kjerringfjordneset i øst.
Det er ingen bosetning ved fjorden. Fjorden har navn etter fjellet Kjerringa (959 moh, som ligger sørøst for fjordbotnen, mot Store Kjerringfjorden i øst.
Henry Pottinger

Bakgrunn

Pottinger ble født i Mount Pottinger som på den tiden var et landbruksområde utenfor Belfast i Irland. Han var sønn av Eldred Curwen Pottinger og Anne Gordon. Han studerte ved Belfast Royal Academy.
Nord-Hamgyong

Administrativ inndeling

Regionen er delt inn i tre byer («si») og 12 fylker («kun»). Ch'ŏngjin er videre inndelt i sju distrikt («kuyŏk»).
Boys Noize

Karriere

I 2007 ga Boys Noize ut sitt debutalbum «Oi Oi Oi». Albumet inneholdt sanger som «Lava Lava», «Frau feat. iRobots» og «Oh!». Albumet fikk blant annet en firer av nettavisen "Natt og Dag" I oktober 2009 lansert Boys Noize med albumer «Power», med singlene; «Jeffer» og «Starter».
Vrigstad

Vrigstad er et tettsted i Sävsjö kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 421 innbyggere.
Byåsen prosti

Byåsen prosti er et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirken. Det favner deler av Trondheim kommune i Trøndelag fylke.
Prosten har sete i Trondheim hvor Byåsen kirke er prostikirke.
Prostiet er inndelt i sogn. Sognet er grunnenheten i Den norske kirken.
De som arbeider i kirken er enten tilsatte av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller de er tilsatte i prostiet. 
De fleste prestene er tilsatte i prostiet, og har tjenesten sin tilsluttet et eller flere sogn.
Frem til 2004 var prestetjenesten lokalt organisert i prestegjeld.
Damhaugen

Damhaugen er et gammelt byområde i Halden sentrum. Området er kjent for sine verneverdige gamle arbeiderboliger. De fleste bygningene er trebebyggelse, i to etasjer. Damhaugen ligger like ved elva Tista, Porsnes videregående skole, og Norske Skog Saugbrugsforeningen.
Aixam

Førerkrav for mopedbil

Minstealderen er 16 år når tre- og firehjuls moped har egenvekt ikke over 150 kg (minus batterienes vekt ved eldrift). Er disse mopeders egenvekt over 150 kg (minus batterienes vekt ved eldrift), er minstealderen 18 år. Samme aldersbegrensninger gjelder klasse AM147 som forutsetter førerkort i klasse T. Med mopedbil forstås fire-hjuls moped med karosseri, ratt, pedaler og betjeningsanordninger som i en personbil. Resultatet av alt dette utstyret blir at disse kjøretøyene alltid får en egenvekt over 150 kg slik at minstealderen er 18 år. Det finnes ingen unntak fra denne minstealderen på 18 år for mopedbil for den som har bare klasse AM 147.
Førre

Organisasjoner

Mange som vokser opp i Førre har en eller annen gang vært tilknyttet enten speiderbevegelsen i Førre, eller Stegaberg idrettslag. Den største skolen i Tysvær ligger i Førre, Førre barneskole .
Hans Knudsens plass

Gatens historie

Fra 1935 lå Ortopedisk hospital ved Lyngbyvej. Hospitalet ble nedlagt i 1978 og overført til Rigshospitalet. I dag fungerer bygningene som pleiehjem.
Plassen ble i 1942 av Københavns kommune navngitt etter Hans Knudsen, som opprettet Samfundet og Hjemmet for Vanføre (Sahva) i en nærliggende bygning.
Lyngbyvej ble omlagt i 1931 og i den forbindelse kom det en rundkjøring, som ble nedlagt i 1974. Da ble Lyngbymotorvejen, som Helsingørmotorvejen het inntil 2005, nemlig forbundet med Hans Knudsens plass.
Plassen fungerte også som bussholdeplass og endestasjon, både for de Gule Omnibusser (1953–64) og Jyllandsbussen. Derfor var det også en kiosk og frukthandel å finde på Hans Knudsens plass, så passasjerer og andre kunne proviantere til reisen.
I midten av 1950-årene hadde Københavns Handelsbank en avdeling i nr. 2. Westergaards bokhandel fant man i 4A og tøybutikken Ryvangens Messe (ved Walter Mortensen) var i nr. 6.

Transport

Hans Knudsens plass har to busstoppesteder, foruten å ligge ca. 150 meter fra Ryparken stasjon: Et i nordgående retning og et i sydgående retning.
Smith's Bible Dictionary

Smith's Bible Dictionary, opprinnelig titulert A Dictionary of the Bible, var et bibel-oppslagsverk som inneholdt over fire tusen oppføringer. Oppslagsverket var oppkalt efter dets redaktør, William Smith.
Det opprinnelige oppslagsverket ble publisert som en tre-binds utgave i 1863. I 1893 kom den andre utgave, som inneholdt fire bind og ble gitt ut i USA under tittelen A dictionary of the Bible comprising its antiquities, biography, geography, and natural history.
De opprinnelige utgavene er falt i det fri, mens noen avledete, kommersielle versjoner er fremdeles under opphavsrett.
Pierre Gassendi

Pierre Gassendi (født 22. januar 1592 i Champtercier ved Digne, død 24. oktober 1655 i Paris) var en fransk katolsk prest, naturforsker og filosof. Gassendi ble utnevnt til professor i matematikk ved Collège royal i Paris i 1645. Han var en av de få personene som observerte Merkurpassasjen 7. november 1631. Gassendi var en av Nikolaus Kopernikus' støttespillere innen astronomi og bidro mye for å få frem hans meninger.

Biografi

Grassendi ble i 1616 doktor i teologi i Avignon. Han ble presteviet 1617 og samme år lærer i filosofi ved universitetet i Aix-en-Provence, men ble i 1622, da jesuittene var kommet til byen, erstattet av en av dem og sendt bort, deretter oppholdt han seg ofte i Paris. 
I 1634 ble han prost ved domkirken i Digne. I 1646 mottog han lærerstolen i matematikk ved College de France, men sykdom tvang ham i 1648 til å reise sydpå. Etter å ha oppholdt seg i forskjellige byer vendte han i 1653 tilbake til Paris, hvor han etter sigende som følge av tretten årelatinger på én dag døde.

Faglig verk

Gassendi, som var en elskverdig karakter med megen humor, stod i forbindelse med en lang rekke av tidens betydeligste menn. Hans største betydning ligger i at han har hadde mot og evne til at påvise at de overleverte beskyldninger mot Epikur, som ble betraktet som symbol på den mest utpregede hedenskap, var grunnløse, samt i at han, uten dogmatisk å hevde den som eneste mulige grunnlag for filosofiske forklaringer, har fremstilt atomlæren som best egnet til naturforklaringen. 
Hans fremstilling er vesentlig i overensstemmelse med Epikur og Lukrets, men er dog på enkelte punkter omformet, slik at den bedre passet med den moderne mekaniske naturopfattelse og har noe teologisk tillempning i utenverkene.
Mot Descartes rettet han en skarpsindig og i flere henseender treffende kritikk. Han talte sansningens og erfaringens sak, men i øvrig er det verdensbilde som han selv antok, høyst forskjellig fra det tilsynelatende umiddelbart sanselige. Han har i astronomien, som han gav seg meget inn på, og foretok selv en observasjon av [[Merkutpassasjen]9 i 1631. Han var en skarp motstander av astrologien.
Rom og tid, lærte han, var uavhengige av tenkende subjekters eksistens, de var særlige former av virkeligheten som ville eksistere, selv om der ikke fantes ting. Rom og tid tenkte han seg atomistisk, altså bestående av usammensatte deler. 
Han hadde stor historisk sans og har bl.a. skrevet biografier av Kopernikus og Tycho Brahe .Han stod den heliosentriske oppfatning nær, muligens i den blandede variant som Brahe stod for. Hans samlede verker er utgitt 1658 i Lyon i seks bind og 1727 i Firenze i seks bind.
Også i fysikkens historie inntar Gassendi en plass, særlig ved å spre Galileo Galileis lærer. 
Han foretok også selvstendige eksperiment om legemers fall og forklarte helt rett at legemer som faller fritt ned utetter masten på et fartøy i bevegelse, beholder parallellismen med masten. Han beviste også eksperimentelt at høye og lave toner forplanter seg med samme hastighet.
Analogi (biologi)

Analogi er egenskaper eller organer som er like hos to ubeslektede grupper organismer. Innenfor kladistikk kalles dette fenomenet homoplasi (av gresk lik form).

Analogier i systematikken

Analogier er et problem når slektskap skal rekonstrueres. Analoge egenskaper kan tolkes som homologe, og derved lure forskere til å tro at organismer som ikke er beslektet faktisk er det. For eksempel trodde man at flaggermus var fugler helt til Carl von Linné fastslo at de er pattedyr. Andre tilfeller kan være langt mindre opplagte, særlig innen paleontologien, der man ofte må finne slektskap utfra fragmentariske fossilfunn. Å skille analoger fra homologier er en av de viktigste oppgavene innen fylogenetikk.

Like løsninger på like problemer

Det klassiske eksemplet er evnen til å fly hos fugler og flaggermus. Begge kan fly, men de to har utviklet denne egenskapen uavhengig av hverandre, og flygeegenskapene gjør ikke at fugler og flaggermus er nære slektninger. Motsatsen til biologiske analogier er homologi, der tilsynelatende forskjellige organer eller egenskaper er nedarvet fra en felles stamfar. Den britiske anatomen Richard Owen var den første som systematisk skilte mellom analogier og homoligier, og som gav de to fenomenene navn.
Analoge egenskaper oppstår gjerne ved evolusjonær konvergens der forskjellige arter leve på samme måte og/eller i samme miljø, og derved møter samme utfordringer. Både sild og delfiner er strømlinjeformede fordi de må svømme i vann, men slid er en beinfisk og delfiner et pattedyr. I Mesozoicum svømte strømlinjeformede fiskeøgler rundt i havet og liknet svært på delfiner, nok et eksempel på samme løsning på samme problem. Et tilsvarende fenomen er seler og øreseler (sjøløve), som man har vært usikre på om virkelig er i slekt eller om representerer to separate tilfeller av rovdyr som har vendt tilbake til et liv i havet.
Kjukeborere

Utseende

Små (0,5 – 4 mm), gjerne korte, sylindriske biller, oversiden oftest sterkt hvelvet. Nesten glatte, fint hårete eller med lang utstående behåring. Lys brune til nesten svarte biller. Hodet er kort og bredt. Hos en del arter har hannene horn eller knøler på munnskjoldet eller ved Brystskjoldets (pronotum) fremkant. Antennene er forholdsvis korte og består av 8-10 ledd. De tre ytterste leddene danner en løst leddet kølle. Pronotum er bredere enn langt, som oftest sterkt hvelvet. Dekkvingene er mer eller mindre parallellsidige, gjerne sterkt hvelvet. Punktene danner som oftest ikke tydelige rekker. Beina er temmelig korte, framleggene (protibiae) har ofte karakteristiske utvekster i enden. Føttene er fire-leddete.

Levevis

Kjukeborerne er knyttet til kjuker eller poresopper (Polyporaceae), mens noen få arter lever kun på barksopp (Corticiaceae). Både larvene og de voksne billene gnager ganger i fruktlegemene til soppen. Ofte angriper kjukeborerne kjuker som er levende, og starter angrepet i de eldre delene (flerårige kjuker) eller borer seg rett inn i fruktlegemet (ett-årige kjuker). De ulike artene kan foretrekke ulike arter av kjuker i ulike nedbrytingsstadier. Livssyklusen er ganske kort, hele utviklingen er gjerne unnagjort på 8-10 uker. Noen arter (ikke de norske) er parthenogenetiske, det vil si at det bare finnes hunner og den nye generasjonen utvikler seg fra ubefruktede egg. Kjukeborerne har mange naturlige fiender, blant annet kortvinger, maurbiller, hettebiller, snylteveps og gallmygg.

Kilder

Navarrete, J.L. 1997. Ciidae. I: Solis, A. (red.): Las Familias de insectos de Costa Rica. INBio.  (på spansk)
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Litse over Nordens biller). Helsinki.
Silfverberg, H. 2004. Enumeratio nova Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae. Sahlbergia Vol. 9:1, 1-111.
Den båndkeramiske kulturen

Den båndkeramiske kulturen var en mellomeuropeisk kultur fra yngre steinalder, best kjent fra Tsjekkia, Slovakia, sørlige og vestlige Tyskland samt Nederland. Kulturgruppa forekom også i Ungarn, Østerrike, Polen og Frankrike. Den vikstigste næringsveien var buskapskjøtsel, men det forekom også jordbruk i mindre skala.
Den båndkeramiske kulturen oppsto rundt 5500 f.Kr. i dagens Ungarn, og innebar en spredning av jordbrukskulturen mot nordvest. Bebyggelsen ble knyttet til Sentral-Europas fruktbare løsjordsområder. Kulturimpulsen nådde Belgia omkring 5200 f.Kr.

Kjennetegn og levninger

Den mest typiske hustypen var et langhus med fast bredde på omkring seks meter og en lengde på opptil 40 meter. I blant annet Nederland og Tyskland har det vært gjort undersøkelser av steinalderbosetninger med opp til 50 til 100 hus. Riktignok har kun en mindre del av husene vært i bruk samtidig. Siden åkrene ikke ble gjødslet ble jorden utarmet, og etter to–tre års drift måtte beboerne oppgi boplassen. Noen år senere, når jorda hadde kommet seg igjen, vendte de tilbake.
Et viktig redskap i den båndkeramiske kulturen var skafthulløksen.
Keramikken kan deles inn i en eldre og en yngre gruppe. Den eldre linjebåndkeramikken har i begynnelsen innrisset ornament og dekorasjon, men den yngdre stikkbåndkeramikken har rettlinjet innstukkete bånd. Den vanligste formen, både i den eldre og den yngre gruppen, er halvkuleformet skål.
Kalsiumhydroksid

Fremstilling

Kalsiumhydroksid dannes ved at kalkstein (CaCO₃) varmes opp. Ved tilstrekkelig høy temperatur vil kalkstein omdannes til kalsiumoksid (CaO) og karbondioksid (CO₂).
CaCO₃ → CaO + CO₂
Når kalsiumoksid løses opp i vann («leskes»), får vi dannet kalsiumhydroksid ved at kalsiumoksid-molekylene reagerer med vannmolekyler.
CaO + H₂O → Ca(OH)₂
Augosoma

Utseende

Meget store (40-100 millimeter), blankt svarte eller mørkbrune biller.
Hannen har et langt, krumt horn på hodet, dette er utvidet på innsiden litt før spissen, dessuten et langt hotn på pronotum som er gaffeldelt i spissen, ved roten av dette to kortere pigger. Hos store eksemplarer kan hornene bli lenger enn resten av kroppen.
Som vanlig hos hornbiller mangler disse hornene hos hunnen.

Levevis

Larvene lever i døde plantedeler (for eksempel råtnende palmeblader). De gjelder for å være forholdsvis enkle å ale opp i fangenskap. Augosoma centaurus er regnet som et alvorlig skadedyr i kokosnøtt-plantsjer i Sentral-Afrika.

Utbredelse

Slekten finnes i tropisk Vest-Afrika (Kamerun, Gabon, Den sentralafrikanske republikk).
Slaget ved Vionville

Von Bredows «dødsritt»

Slaget ved Mars-la-Tour er også bemerkelsesverdig for å ha vært et av de svært få suksessfulle kavaleriangrep i moderne krigføring. Det franske artilleriet hamret ned hver gang general von Alvensleben omgrupperte styrkene etter hvert franske angrep. Da infanteriet hans var utmattet og han fryktet hans skrøpelige vestlige flanke ville bli angrepet sendte generalen en beskjed til kommandanten av den 12. kavaleribrigaden, major-general Friedrich Wilhelm Adalbert von Bredow, og krevde at han fjernet det franske artilleriet og bremset det fransk kavaleriet ved å angripe det selv.
Under bemerkningen la «det vil koste hva det vil» organiserte von Bredow brigaden, bestående av 7. kyrasér, 19. dragoner og 16. uhulaner. Ved det som skulle bli omtalt som «Von Bredows dødsritt» red kavaleriet ut fra de prøyssiske linjene klokken 14.00. De utnyttet terrenget og kanonrøyken til å skjule sine bevegelser fra franske utkikksposter inntil siste øyeblikk. De kom til syne tusen meter fra de franske linjene, angrep og brøt gjennom de franske linjene. Franskmennene ble grepet av panikk og de spredte seg i alle retninger. Det fransk kavaleriet gikk til motangrep mot von Bredows flanke og bakparti, men ble forhindret av flyktende franske soldater som skjøt vilt på alt de så røre på seg.
Etter å ha nedkjempet det franske artilleriet og nøytralisert det franske kavaleriet klarte von Bredows bridage å redde seg ut og trekke seg tilbake. De hadde riktignok tapt halvparten av styrken. Blant de skadde hos 12. brigade var Herbert von Bismarck, sønn av den prøyssiske kansleren Otto von Bismarck.

Resultater

Slaget ble en avgjørende seier for de tallmessige underlegne prøysserne. François Bazaine mislyktes i å forflytte hæren til Verdun. På kort tid hadde prøysserne fanget Bazaine i byen og beleiringen av Metz var sikret.
«Von Bredows dødsritt» hadde en betydelig effekt på krigføringen. Suksessen med kavaleriangrepet ga det inntrykk at kavaleriet fortsatt kunne spille en avgjørende rolle i et slag, og kavalerienheter fortsatte å være en del av væpnede styrker i Europa i de neste 47 årene.
Bjelke (slekt)

Bjelke (også skrevet Bielke) er en nå utdødd dansk og norsk adelsslekt. Dens våpenskjold var et sølv skjold med to blå bjelker. Slektsvåpenet finnes blant annet i segl fra slektsmedlemmer, i skulptur på Austrått og på portrett av Ove Bjelke kombinert med andre slektsvåpen. 
 
Slekten Bjelkes stamfar var Joseph Andersen av Gyllarp i Skåne, som levde på midten av 1400-tallet. Hans sønn, Tilluf Josephsen til Gyllarp, var far til Jens Tillufsen Bjelke, som ved sitt ekteskap med Lucie Nielsdatter Gyldenløve kom i besittelse av Austrått på Ørland i Norge. På 1600-tallet var slekten den mektigste i Norge. Slektens siste mann var dr. phil. Carl Frederik Bjelke (1837–68).

Den svenske Bielke

Den svenske Bielkeslekt og den norske Bjelkeslekt har ingen bekreftet forbindelse mellom seg. Den svenske Bielkeslekten er blitt omtalt som uradel, dvs adelsverdigheten er så gammel at tiden for dens tilkomst er ukjent.
Den i Norge nålevende slekten Bjelke stammer fra den svenske adelsslekten  Lilliebjelke.
Singapores forsvar

Singapores forsvar (engelsk: Singapore Armed Forces (SAF)) er det militære forsvaret til Singapore. Det består av Singapores hær (Singapore Army), Singapores luftforsvar (Republic of Singapore Air Force (RSAF)) og Singapores marine (Republic of Singapore Navy (RSN)). 
Forsvaret baserer seg på verneplikt og har en stående styrke på rundt 71 600 personell og er i stand til å mobilisere rundt 350 000 reservister.

Historie

Opphavet til Singapores forsvar var Straits Settlements Volunteer Force (SSVF) som ble dannet i 1922. Denne styrken var basert på det tidligere Singapore Volunteer Artillery (SVA) som ble etablert i 1888. I 1915 bidro SVA til å slå ned et mytteri blant sepoyene i Singapore. 
Under andre verdenskrig tok SSVF del i slaget om Singapore og ble tatt til fange av japanerne. Etter krigen ble SSVF etablert på nytt i 1948 før det ble nedlagt og overført til Singapore Military Forces (SMF) i 1954. I 1961 ble SMF omdøpt til Singapore Armed Forces.
Da Singapore ble selvstendig i 1965 besto forsvaret av kun to infanteriregimenter med mest ikke-singaporere med britiske offiserer. Singapore begynte så et opprustningsprosjekt med israelsk støtte og det singaporske forsvaret er basert på det israelske forsvaret.

Forsvarspolitikk

Forsvaret er en viktig del av singaporsk politikk og fungerer som en avskrekker mot de større landene rundt Singapore. Fra 1967 til 1977 var Singapore-malayer, som har religiøse og etniske bånd til Singapores større nabo Malaysia i stor grad unntatt fra verneplikten. Etter 1977 har malayer i stor grad blitt henvist til tjeneste i politiet eller sivilforsvaret. Kvinner er unntatt fra verneplikten, men kan tjenestegjøre i både stridsavdelinger og som ikke-stridene.
Gardssundfjorden

Gardssundfjorden er en fjord i Finnøy og Hjelmeland kommune i Rogaland mellom øyene Ombo i nord og Randøy i sør. Fjorden strekker seg omtrent 10 kilometer fra Finnøyfjorden i vest til Hjelmelandsfjorden i øst, men hører til samme fjordsystem som går videre østover, Jøsenfjorden. Den totale lengden fra innløpet i vest til bunnen av Jøsenfjorden er 32 kilometer. Det vestlige innløpet ligger mellom Halsnes på Halsnøya i sør og Eidsneset på Ombo i nord, mens fjorden i øst ender mellom Øyeneset på Randøy og Skibaviga på Ombo.