Adlai Stevenson II

Bakgrunn

Adlai Stevenson var sønn av politikeren Lewis Green Stevenson og hans hustru Helen Louise Davis. Han ble født i Los Angeles, men vokste opp i Bloomington i Illinois. Faren var fra 1914 til 1917 Secretary of State i delstaten Illinois' administrasjon. 
Stevenson gikk på Princeton University fra 1918 til 1922 og studerte deretter jus ved Northwestern University, der han tok en god eksamen. Han fikk advokatbevilling og begynte som advokat i Chicago i 1926.

Politisk karriere

Stevenson begynte å interessere seg for politikk omkring 1930. Han gikk i offentlig tjeneste i 1933. I ett års tid var han rådgiver i landbruksministeriet i  Illinois. 
I 1935 vendte Stevenson tilbake til advokatspraksisen i Chicago. Han ble involvert i samfunnsspørsmål, ikke minst som formann for Chicago-avdelingan av Committee to Defend America by Aiding the Allies fra 1940 til 1941. I denne egenskap arbeidet han for å fremme almenhetens støtte for militær og økonomisk bestand til Storbritannia og dets allierte i kampen mot Nazi-Tyskland under annen verdenskrig. Stevenson mente at Storbritannia var Amerikas første forsvarslinje og gikk inn for å trekke tilbake nøytralitetslovene, og støtte president Roosevelts lend-lease-program. Hans anstrengelser ble sterkt kritisert av oberst Robert R. McCormick, den mektige og isolasjonistiske utgiver av Chicago Tribune og et ledende medlem av den anti-intervensjonistiske America First Committee.
I 1940 tilbød oberst Frank Knox, som var blitt president Franklin D. Roosevelts marineminister, Stevenson stilling i hans ministerium i Washington, D.C.. Stevenson skrev taler, representerte Knox og marinen i komiteer, besøkte forskjellige krigsskueplasser og tok seg av mange administrative oppgaver. Ettersom Knox ikke var særlig mer enn en gallionsgigur var det ikke mange virkelig store oppgaver for Stevenson. Men tidlig i 1944 ble han sendt til Sicilia og Italia for Foreign Economic Administration for å granske landets økonomi.  
Etter at Knox døde i april 1944, vendte Stevenson tilbake til Chicago der han forgjeves forsøke å få kjøpt Knox' kontrollerende eierskapsandel av Chicago Daily News.
I 1945 var han pressetalsmann for den amerikanske delegasjon ved FN. I 1946 var han  rådgiver for den amerikanske FN-delegasjon.

Guvernør i Illinois

I 1948 ble han valgt til guvernør i Illinois, en post han innehadde fra tiltreden 10. januar 1949 og til 12. januar 1953. I løpet av sin fireårsperiode øket han skatten på olje. Sklik finasierte han utbygging av veinett og motorveier. Arbeidslovene ikke minst innen gruveindustrien ble overhalt. Guvernøren kjempet også mot korrupsjon og bestikkelser i offentlig tjeneste. Den 9. juli 1951 ble Illinois Civil Defense Act vedtatt; denne loven gjaldt tiltak under nødstilfeller som for eksempel atomkrig eller andre militære farer. 
Stevenson bestemte seg i 1952 for ikke å stille til gjenvalg som guvernør.

Presidentkandidat

I stedet ble han nominert til Det demokratiske partis presidentkandidat. Han var partiets kandidat både i 1952 og i 1956, men tapte begge ganger mot Dwight D. Eisenhower. Ved begge valg fikk han bred støtte i Sørstatene.

Ambassadør

Hans navn var i spill også i 1960, men han valgte å støtte partifellen John F. Kennedy, som ble partiets kandidat og så vant presidentvalget. Kennedy utnevnte ham etterpå til ambassadør ved FN i 1961, en post han gjorde seg bemerket i under Cubakrisen i 1962 som da han i Sikkerhetsrådet fremviste luftfotos av utplasserte sovjetiske raketter på Cuba, og som han beholdt de siste fire år av sitt liv. 
Han døde brått under et kort opphold i London.