Caroline Mathilde av Danmark og Norge

Oppvekst

Caroline Mathilde vokste opp i en stor søskenflokk hvor moren, prinsessen av Wales, var alene om omsorgen. Ved det danske hoffet var man på utkikk etter en ektefelle til kronprins Christian VII og da den danske utsendingen var på besøk i England i 1765 valgte han Caroline Mathilde. Opprinnelig var det ikke henne man hadde utsett seg, men hennes eldre søster. Man kjenner ikke til årsaken til at man endret på dette. Caroline Mathildes far og Christian VIIs mor, dronning Louise, var søsken. Dronning Louise hadde vært en populær dronning i Danmark og man håpet på at hennes gode navn ville smitte over på Caroline Mathilde og Christian. I tillegg fremsto Caroline Mathilde som en robust person.

Ekteskapet med Christian VII

I februar 1766 døde Frederik V og Christian overtok tronen. Han var på dette tidspunkt bare 17 år gammel og selv for konger på 1700-tallet var det ikke vanlig å gifte seg så tidlig. Det var imidlertid den øverste ledelsen i statsapparatet med J.H.E. Bernstorff som den toneangivende som presset frem at ekteskapet skulle fremskyndes. Årsaken var at Christian hadde det omgivelsene anså som en ustyrlig seksualitet og man mente dette kunne dempes ved å la det få utløp i en mer passende retning.
Den 1. oktober 1766 ble Caroline Mathilde gift med den danske kongen ved stedfortreder i England. Hun la ut på reisen til sitt nye hjemland kort tid etter og ankom først til Altona med et stort hoff. Her ble hun mottatt av danske utsendinger som sendte hele hoffet tilbake og erstattet det med danske tjenere.
Da dronningen ankom København møtte hun Christian for første gang. Kongens sinnssykdom hadde på dette tidspunkt ikke brutt endelig ut og deres første år sammen var preget av selskapelighet med dronningen som midtpunkt.
Dette varte ikke lenge og snart var Christian i gang med festing som i mange tilfeller fikk voldelig utgang. Caroline Mathilde knyttet nærmere bånd til sin overhoffmesterinne Louise von Plessen og ble etter hvert ensom og fullstendig isolert fra det øvrige hoffet.

Struensee kommer til København

Sommeren 1768 dro Christian på en lengre utenlandsreise og besøkte flere av hoffene rundt i Europa. Reisen var kommet i stand av personer i regjeringen som trodde nye impulser og omgivelser kunne endre kongens væremåte. Det var på denne reisen han ble kjent med legen Johann Friedrich Struensee. Struensee var den første som forsto at kongen var alvorlig syk.
Da Christian kom hjem fra reisen var Struensee med og var blitt ansatt som livlege.
I januar 1769 fødte Caroline Mathilde sønnen Frederik, den senere Frederik VI. Frederik var et svakelig barn og mye syk. I et forsøk på å få et bedre forhold til ektefellen lot hun seg overtale til at Struensee skulle undersøke Frederik. Struensee vaksinerte også barnet mot kopper.
Til sin overraskelse ble hun tiltalt av legen, ikke bare fordi han lot til å forstå henne situasjon, men også fordi han hjalp henne med å få til et bedre forhold til ektefellen.

Struensee og Louise Augusta

Fascinasjonen utviklet seg raskt til forelskelse og på vårparten i 1770 ble den 14 år eldre Struensee dronningens elsker.
Etter at Struensee tok makten tilrettela Caroline Mathilde et tilnærmelsesvis borgerlig familieliv på Hirschholm slott sammen med han og sønnen Frederik. Frederik fikk en oppdragelse etter Rousseaus ideer om naturlig barneoppdragelse. Blant annet skulle han herdes ved å løpe barbent i det kalde slottet og stikke fingrene i grøten for å varme seg. Noe senere ble oppdragelsesmetoden mildnet. Man kan ikke se helt bort fra at herdingen var vellykket ettersom Frederik visstnok aldri var syk i voksen alder.
I juli 1771 fødte Caroline Mathilde datteren Louise Augusta. Som vanlig under en fødsel i kongefamilien var mange tilstede i rommet under fødselen. Jordmoren var en kvinne ved navn Karen Ørslev, hun hadde også ledet dronningens første fødsel. Dronningens egen livlege Berger var med, han ble ansett for å være tidens største ekspert innen fødsler. Struensee var også til stede selv om det ikke var hans oppgave å bistå med selve fødselen.
Det er aldri blitt klarlagt med 100 % sikkerhet hvem som var far til Louise Augusta. Amdisen skriver at det er flere motstridende kilder når det gjelder å kunne fastslå farskapet. Etter at Struensee ble styrtet og Caroline Mathilde arrestert og plassert på Kronborg sammen med Louise Augusta, ville hun ha barnet med seg i eksil og sa til sin forsvarer Peter Uldall at Louise Augusta ikke hadde noen forbindelser med den danske kongefamilien. Det kan allikevel ikke legges vekt på dette utsagnet ettersom hun på det tidspunktet var desperat og prøvde i det lengste å få beholde i det minste det ene barnet sitt.
Louise Augusta ble portrettert av maleren Jens Juel rundt 1790 og er svært lik Struensee på dette maleriet uten at dette på noen måte kan tas som bevis for at han var faren.

Kupp og forvisning

Natten mellom 16. og 17. januar 1772 fant kuppet mot Struensee sted og Caroline Mathilde ble arrestert i sine værelser på Christiansborg slott av Schack Carl Rantzau og ført til Kronborg. Hun fikk tillatelse til å ta med seg Louise Augusta, mens Frederik måtte bli igjen.
I en proformasak ble ekteskapet mellom Christian VII og Caroline Mathilde oppløst i april 1772 og samtidig mistet hun retten til tittelen sin. De nye makthaverne hadde bestemt seg for å sette henne i forvaring på Aalborghus på livstid, men ble utsatt for sterkt press fra det britiske kongehus og regjering. Caroline Mathildes bror var på dette tidspunktet blitt konge av England som Georg III og han hadde arveland i Hannover. Britene sendte to fregatter og en kongejakt til Danmark og de ankret opp på reden utenfor Helsingborg 26. mai 1772. Vitneutsagn fortalte at hun så skipene fra vinduet på Kronborg.
I motsetning til det som var vanlig i samtiden ammet og stelte Caroline Mathilde Louise Augusta selv. Hun ammet henne helt frem til sin avreise og barnet måtte fjernes med makt.
Dronningen ble ført ombord i skipet og ført til Celle i Hannover, hvor hun slo seg ned i familiens slott. Hun så aldri sine barn igjen.

Død

Caroline Mathilde døde av en voldsom febersykdom i 1775 23 år gammel. Det ble arrangert en stor innsamling i byen for å skaffe penger til et monument over henne. Monumentet står i Französischer Garten og hun selv er begravet i welfenes fyrstegrav (fürstengruft) i Stadtkirche St. Marien i Celle.