google/wiki40b huggingface dataset:
Jentene fra Dagenham

Handling

Filmen handler om da syerskene tilknyttet Fords bilfabrikk i Dagenham i Øst London gikk ut i streik for likelønn på fabrikken.
EM i beachhåndball 2013

Europamesterskapet i beachhåndball 2013 for herrer og kvinner ble arrangert i Randers i Danmark fra 9.–14. juli 2013.
Regjerende europamestere var Kroatia; de vant både kvinne- og herreturneringen i 2011.
Reise, Reise

Reise, Reise er det tyske metall-bandet Rammsteins fjerde album. Det ble utgitt i 2004. Med dette albumet ønsket Rammstein å vende tilbake til røttene, men samtidig få en ny start.
HMS «Philomel»

HMS «Philomel» var en Pearl-klasse krysser, hun var det sjette skipet med samme navn. Hun tjenestegjorde i Royal Navy fra kommandoen ble heist i 1890 til hun ble overført til New Zealand Naval Forces i 1914. Hun tjenestegjorde i Royal New Zealand Navy frem til 1947.

Den anglo-zanzibarske krigen

I 1896 tok hun del i den anglo-zanzibarske krigen som var historiens korteste krig.

Overført til New Zealand

I 1913 besluttet Admiralitetet å låne bort HMS «Philomel» til New Zeland som ett skoleskip for det nydannede New Zealand Naval Forces som da var en underavdeling av Royal Navy. Da newzealandsk kommando ble heist var hun New Zealands første krigsskip.

Første verdenskrig

Etter at første verdenskrig brøt ut i august 1914 fungerte hun som eskorte for newzealandske styrker som var sendt for å besette Tysk Samoa. Hun eskortete senere New Zealand Expeditionary Force til Vest-Australia.

Depot- og skoleskip

I 1917 vendte Philomel tilbake til New Zealand, 28 år gammel var hun nå et av Royal Navys eldste skip. Hun ble derfor gjort om til skoleskip.
Da New Zealand Division of the Royal Navy ble etablert i mars 1921 ble Philomel gjort om til rekruttskole og fortøyd ved marinebasen i Devonport utenfor Auckland. Da Royal New Zealand Navy ble etablert i oktober 1941 skiftet den navn til HMNZS «Philomel».

Skjebne

Kommando ble strøket i januar 1947. Etter at viktige deler hadde blitt fjernet ble hun tauet til Coromandel og senket 6. august 1949.
Hovedbasen til Royal New Zealand Navy i Davonport har navnet HMNZS  «Philomel» etter skipet.
Skjoldungernes Land nasjonalpark

Skjoldungernes Land nasjonalpark er en dansk nasjonalpark innviet i 2015. Parken omfatter den sydlige delen av Roskilde Fjord og landområdet som strekker seg mot syd og forbinder fjordlandskapet med de midtsjællandske skogene rundt Hvalsø.
Forslaget til opprettelse av nasjonalparken ble utarbeidet av de tre kommunene Roskilde og Lejre og Frederikssund og Danmarks Naturfredningsforening, Friluftsrådet, landbruket samt flere lokale institusjoner, foreninger og museer og ble levert til miljøministeren  3. mars 2014.
Wang Anyi

Bakgrunn og virke

Hennes mor var den kommunistiske forfatterinnen Ru Zhijuan, og faren var en av dem som ble fordømt av maoistene som høyreorientert, i 1957. Under kulturrevolusjonen ble hun nektet å fortsette sin utdannelse og ble som 15-åring sendt som landsbrukshjelper i provinsen Anhui, til en kommune som var sultrammet.
I 1972 ble hun overført til en kulturtrupp i Xuzhou, og begynte å publisere noveller i 1976. I 1978 fikk hun tillatelse til å vende hjem (Shanghai, og snart etter ble hun redaktør av magasinet Barndom. I 1980 fikk hun forfatterkurs i regi av Den kinesiske forfatterforening, og snart ble hennes verker meget populære og utbredte i Kina. Hun har mottatt en rekke litteraturpriser.
Hun fremheves som en ledende eksponent for ''Xungen''-litteraturen, en litterær sjanger som ble til i begynnelsen av 1980-årene og som søker å være tilbakeskuende, grave etter røttene, i sin behandling av den nære kinesiske fortid.
Boken Xiao Baozhuang (1985) fremstiller symbolisert bondelivet i det kinesiske selskap. Her er det en sterkere individualisering av hovedpersonene enn det som ellers hadde vært vanlig, likeså tilstrebet et mer objektivt blikk, og uttrykt i fabelspråk med mangehandlingstråder og tilbakeblikk. Dette er trekk som går igjen i meget av hennes forfatterskap.
Deretter kom Kjærlighet i en småby, som tar for seg seksuelle avhengighetsforhold, følelsesmessige bindinger, uforløste partnerskap og ektefolk som er blitt fremmede for hverandre. Fortellingene i romanen har en psykologiserende fremstilling og benytter stream of consciousness som grep.
Senere kom Wang atter inn på selvbiografiske temaer, med subjektivitet og søken etter identitetskjernen. Her blander Wang fiktive og reelle hendelser, og de forskjellige fortellinger får utvikle seg uten støtte fra noen indre logikk.
Postmoderne elementer fremkommer første gang i 1990 i Shushu de gushi («Onkels historie»), men ved siden av dette skrev Wang også fortsatt tradisjonelle fortellinger som Mini («Mellom breddene», 1991) og Wenge yishi («Anektoter fra kulturrevolusjonen», 1993). Her gestaltes hovedpersonene psykologisk, og beskrives det ikke-spektakulære i detalj.
I «Hongkongs lys» tematiseres søken etter identitet på bakgrunn av utenlandskinesernes virkelighet.
Hennes mest kjente roman, «Changhen ge» (长恨歌, Chánghèn gē, 1995), følger en ung shanghainesisk jente fra 1940-årene og frem til hennes død etter kulturrevolusjonen. Denne romanen, hvis tittel kanskje kan oversettes som Det lange hatets sang og på engelsk har tittelen The Song of Everlasting Sorrow, fikk hun i 2000 Mao Dun-prisen for. Romanen ligger til grunn for kinofilmen «Everlasting Regret» redigert av Stanley Kwan; den gikk folmpris i 2004 under Filmfestivalen i Venezia.
Wang sammenlignes av og til med forfatterinnen Eileen Chang, som også var fra Shanghai og også gjerne henla handlingen i sine romaner til Shanghai med levende og detaljerte skildringer av denne storbyen.
Seljebørstespinner

Utseende

- En middelsstor (vingespenn 34 – 55 mm), helt hvit spinner. Antennene er vel 1/3 så lange som forvingen, bredt fjærformede hos hannen, smalt fjærformede hos hunnen. Kroppen er sylindrisk og middels kraftig, vingene rundete. Den er den eneste helt hvite spinneren som forekommer i Norden, lenger sør i Europa forekommer bjørnespinner-arten Hyphantria cunea (innført fra Nord-Amerika), der hannen men ikke hunnen er helt hvit. Larven er gråsvart, langs ryggen på hver side med en rekke av hvite flekker, langs sidene med en bred, grå stripe. Jevnt fordelt over hele kroppen sitter rødlige vorter son bører en kvast av stive børster. Disse er brune på ryggen, hvite på sidene. I tillegg sitter det noen lange, mørke børster rundt hodet. Puppen er mørkebrun, med dusker av lange, vite, ullaktige hår.

Levevis

Seljebørstespinneren forekommer i mange ulike miljøer der næringsplantene forekommer, også i fjellbjørkeskogen, men ikke over tregrensen. Bestandene svinger sterkt fra år til år og enkelte år kan den være meget tallrik noen steder. I Sverige har det forekommet at skogen har blitt snauspist i slike år. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli, om dagen kan man finne dem hvilende på undersiden av blader. Parringen er langvarig og kan pågå gjennom en natt og hele den påfølgende dagen. Etterpå legger hunnen 200 – 400 egg i samlinger på 50 – 100, som dekkes med en sekret som hunnen skiller ut. Dette stivner til et hardt, glinsende skum som verner eggene. Larvene klekkes etter 10 – 24 dager og kan sitte på samlet på restebne av eggkaken en stund etter klekkingen. De overvintrer som larver, noen ganger går de i dvale så tidlig som i månedsskiftet juli – august. De våkner igjen når bladene springer ut om våren og fullfører sin utvikling, spinner seg inn i en kokong og forvandler seg til en puppe som klekkes etter omtrent tre uker. Tidligere tiders sommerfuglsamlere har observert at denne arten er svært motstandsdyktig mot blåsyre (hydrogencyanid), som før ble brukt til å avlive innsamlede insekter. Dette skulle tyde på at arten selv produserer slike stoffer for å beskytte seg, men dette er ikke med sikkerhet påvist.

Utbredelse

Seljebørstespinneren forekommer fra Nord-Afrika gjennom nesten hele Europa østover gjennom Russland like til Japan. dessuten ble arten, trolig ved uhell, innført til Nord-Amerika, der den har spredt seg kraftig i det nordøstlige USA og vestlige Canada. I Norge er den funnet i innlandet like nord til Øst-Finnmark, langs kysten finnes den bare til Rogaland.
Hole prestegjeld

Hole prestegjeld var et prestegjeld i Ringerike prosti og dekket Hole kommune i Buskerud. Prestegjeldet har vært eget gjeld siden før svartedauden i 1349, men ble etter denne hendelsen lagt inn under Norderhov prestegjeld. Det ble utfaset i forbindelse med omstruktureringene i Den norske kirke på 2000-tallet.
I 1560 kan man fortsatt lese at det er presten i Norderhov kirke som får tienden. I biskop Jens Nilssøns liste fra 1590-årene er Hole fortsatt ført opp som anneks til Norderhov, noe som blir stadfestet også på 1590-tallet. Omkring 1600 blir imidlertid Hole igjen eget prestegjeld.
I lang tid hørte også Lunder kirke på Sokna, Viker kirke i Vestre Ådal og Tyristrand kirke på Tyristrand til Hole prestegjeld, men disse ble senere lagt inn under Norderhov prestegjeld.
Hinche

Hinche er en by i det sentrale Haiti. Den hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 34 007, med 115 344 i kommunen med samme navn.
Byen er hovedstad i departementet Centre og ligger ikke langt fra grensen til nabolandet Den dominikanske republikk.
James Blish

Tidlig karriere

James Blish debuterte som science fictionforfatter med novellen «Emergency Refueling» i Super Science Stories i 1940, men det er først fra 1950 at forfatterskapet hans regnes for å utmerke seg spesielt. Da ga Astounding Science-Fiction plass til «Bindlestiff» og «Okie», de første historiene hans fra Okie-universet, som etter hvert også skulle være åsted i fire av romanene hans.

Okie-universet

Betegnelsen okie er opprinnelig et demonym for en person fra Oklahoma, men fikk sin moderne betydning gjennom migrasjon i USA under depresjonen, da en stor del av befolkningen i Oklahoma utvandret til California. Folkegruppen og -vandringen er beskrevet i John Steinbecks Vredens druer fra 1939.
I Blish' fiksjon blir betegnelsen brukt om byer som kan flytte fra jorda ved hjelp av teknologi som motvirker gravitasjonen. Som reisende arbeidere sprer de teknologi og kunnskap fra menneskeheten.

Priser

James Blish mottok Hugo-prisen i 1959 for romanen A Case of Conscience og en retro-Hugo i 2004 for den opprinnelige langnovellen som het A Case of Conscience. Dette verket utforsker moralske spørsmål mellom en religionsfri, utenomjordisk rase og katolisismen.
Skyting under Sommer-OL 2012 – Trap kvinner

Gull til Italias Rossi og ny verdensrekord

Italienske Jessica Rossi startet med perfekt skyting og traff alle 75 duene i den innledende skytingen, og satte dermed ny verdensrekord. Slovakiske Zuzana Štefečeková fulgte like bak med to duer mindre, og en due etter henne igjen lå Suzanne Balogh fra Australia og Delphine Reau fra Frankrike før finalen. I finalen fortsatte Rossi med fantastisk skyting, og bommet bare på en due, slik at hun endte med ny verdensrekord på 99 av 100 duer og olympisk gullmedalje. 6 duer bak fulgte tre jenter som måtte i omskyting om sølv og bronse. Štefečeková tok sølvet, Reau tok bronsen, og Alessandra Perilli fra San Marino ble henvist til fjerdeplassen.
Reindalspasset

Reindalspasset er et fjellpass på Spitsbergen på Svalbard. Det ligger ca 200 meter over havet og danner overgangen mellom Lundströmdalen i øst og Reindalen, som det har navn etter, i vest. Grøndalspasset ligger i Nordenskiöld Land, mellom Aasgaardfjellet i nord og Glitrefjellet i sør, rundt 20 kilometer nord-nordøst for Sveagruva.
Lucien Owona

Landslaget

Han ble tatt ut i Kameruns tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Grieghallen

Bruk av hallen

Hallen blir hvert år brukt under Festspillene i Bergen til en rekke konserter. Den blir også brukt til ballett- og operaforestillinger, rock og andre konserter. Bergen filharmoniske orkester har faste konserter her, vanligvis på torsdager.

Eurovision Song Contest 1986

NRK valgte Grieghallen til arrangementsted da Bergen var vertsby for Eurovision Song Contest 1986. Dette var den første Eurovision Song Contest som ble arrangert i Norge, etter at Bobbysocks hadde vunnet med «La det swinge» året før. Åse Kleveland var programleder. Konkurransen ble vunnet av 13-årige Sandra Kim fra Belgia.

Trafikkkurs

Siden 1989 har det det blitt holdt foredrag hvert år om trafikksikkerheten og konsekvensene av å være uforsiktig i trafikken for russen i Grieghallen. Både ansatte i politiet, statens vegvesenet, ambulansepersonalet, vitner og overlevende pleier å forteller om sine erfaringer rundt trafikkulykker. Hensikten med foredragene er å redusere antall trafikkulykker og siden unge pleier å være ekstra utsatte, derfor rettes foredragene spesielt mot dem. Hallgeir Berge bruker å fortelle historien sin nesten hvert år etter trafikkulykken han opplevde. Han overlevde en bilulykke som skjedde i 2003 hvor han kolliderte inn i en telefonboks som falt ned og knuste ansiktet hans.
Llano Estacado

Llano Estacado, på engelsk oftest gjengitt som Staked Plains («utstaket slette» istedenfor det korrekte «slette med palisader»), er en høyslette (ca 900-1500 moh, svakt sluttende mot sørøst, i grenseområdet mellom Texas og New Mexico. Området omfatter ca. 70 000 km² og består hovedsakelig av et kalk- og sandsteinsplatå dekket av et tynt jordlag.
Den engelske versjonen av navnet har gitt opphav til en mengde forskjellige fantasifulle forklaringer av hva det kan være for slagt staker som var ment. Området fikk sitt navn i 1541 av den spanske oppdagelsesreisende og conquistador Francisco Vásquez de Coronado etter forkastningssonen ved områdets nordre grense (Caprock Escarpment), som han altså anså kunne ligne på palisader.
Music to Watch Girls By

«Music to Watch Girls By» er en amerikansk sang med melodi av Sid Ramin og tekst av Tony Velona. Den ble den første Top 40-slageren til Bob Crewe, hvor han brukte sitt eget navn. Hans gruppe The Bob Crewe Generation utgav instrumentalen på singlen DynoVoice 229 i 1966.
Crewe hørte først melodien bli fremført i en jingledemo for en Diet Pepsi-reklame.
Den storbands-, blåserinstrumentdrevne innspillingen nådde en femtendeplass på de n amerikanske Billboard Hot 100-singlelisten.
Ifølge Greg Adams, som skrev for All Music Guide, eksplifiserer melodien «den groovy tilstanden til instrumentalmusikken på den tiden».
Andre instrumentalversjoner ble spilt inn på plate av Billy Vaughn og Al Hirt.
En versjon med Andy Williams nådde en 34.-plass i USA, men etter å ha blitt anvendt i en Fiat-reklame i Storbritannia nådde den gjenutgitte singlen top ten. Sangen var hentet fra albumet Born Free (Columbia).
Williams versjon kom på den britiske singlelisten 6. mai 1967 og lå der i seks uker med nummer 33 som høyeste plassering.
Den kom også inn på den britiske singlelisten 27. mars 1999 og lå der seks uker med nummer ni som høyeste plassering.
Higsons versjon kom på den britiske singlelisten 29. september 1984 og lå der i tre uker med nummer 84 som høyeste plassering.

Norsk versjon

Dag Frøland har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Været». Sangen fantes med Elisabeth Granneman på singlen Polydor NH 66796 fra 1967. Gruppen Penthouse Playboys gjorde en versjon av sangen på sitt debutalbum Sånn skal det gjøresi 1996.
Martine Lervik

Martine Lervik (født 13. juni 1984) er en håndballspiller for Gjerpen Håndball.
Djalminha

Landslaget

Djalminha spilte 14 landskamper for Brasils herrelandslag. Han ble tatt ut i Brasils tropp til Copa América 1997.
Halvor Fiskvatn

Motstandsmann

Fiskvatn deltok i kampene i Vinje i Telemark som sersjant under det tyske angrepet mot Norge våren 1940. Fiskvatn var med på to trefninger, ved Liosvingen og ved Aamot. Da den norske styrken under ledelse av løytnant Thor O. Hannevig kapitulerte 5. mai 1940, dro Fiskvatn hjem. Han ble tidlig medlem av den første hjemmefrontavdelingen på Sørlandet. 
Den 19. august 1940 ble han arrestert og fengslet. I 1942 ble han sendt til Tyskland hvor han først ble fengslet i Berlin. Under oppholdet skrev han dagbok. Senere gikk turen til arbeidsleiren Schülp i Schleswig-Holstein. I juli 1944 ble han overført til tukthuset Dreibergen-Bützow ved Rostock. Der ble han værende til april 1945. Han ble så sendt til Sverige. Først i 1945 returnerte han til Åmli.

Yrkeskarriere

Etter krigen drev Halvor Fiskvatn drev kafé på Åmli. Han var også en periode formannsaksekretær i Åmli. I 1982 ble Åmlis første administrasjonssjef.

Idrettsleder

I 1966 ble han formann i Idrettslaget Dristug og ledet idrettslaget i en årrekke.

Arkivet

Arkivet etter Halvor Fiskvatn befinner seg ved KUBEN i Arendal. Arkivet inneholder ulike dokumenter etter Halvor Fiskvatn, samt dagbok, straffangenummer og bøker med arkivskapers notater.
Håvard Sylte

Karriere

Sylte startet sin karriere i Radio Oslofjord mens han fullførte videregående skole, og gikk inn i fulltidsjobb i samme kanal etter endt skolegang. Etter noen år som musikkansvarlig og programleder søkte han jobb i NRKs nye radiokanal P3 i 1993, og ble ansatt. Her fikk han programlederansvaret for bl.a. «Howards bærbare fredagsparty» og «Poprush» som ble store lyttersuksesser.
Sommeren 1995 inngikk Sylte et samarbeid med kollega HC Andersen, som blant annet resulterte i flere plateutgivelser. I 1995 kom singelen «Bånn Gass», i 1996 ga de ut albumet «TFL (Tilbake fra lunch) – Ruler». Coverversjonen av Ole I'Doles hitlåt «Det Va'kke Min Skyld» ble en stor suksess, og solgte mer enn 10 000 singler i Norge.
Høsten 1996 gikk Sylte over til TV-kanalen NRK2 som programleder for «Fårschpil», som ble direktesendt fra Tromsø. NRK presenterte programmet slik: «Vorspiel-TV med musikk, tempo, trender med mer». Senere ledet han også programmet «Howards påskeparty» i 1997, før han returnerte til NRK P3 sommeren 1997 med programmet «Bikini». Sylte hadde en rekke programmer i NRK P3 frem til 2000. Blant annet «Ti i skuddet», «VG-lista topp 20» og «Howard». I 2000 var han med på oppstarten av NRKs nye radiokanal NRK mPetre.
I september 2005 gikk Sylte over fra NRK mPetre til Digitalradiokanalen NRK Oslofjord og hadde daglig programmet «The Håvard Sylte Show» til kanalen ble lagt ned i 2009.
Sylte har ved siden av NRK jobbingen etablert en rekke nettbutikker. Mest kjent er Soundshop.no
Han jobber nå som programleder, DJ og musikkprodusent.
Abbécourt

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Abbécourt
Referanse: INSEE
Ministerhotellet

Ministerhotellet, eller Pechlinska palatset (Pechlinske palasset), var en bygning på Blasieholmen i Stockholm. Den tjente som arbeidsplass og bolig for norske statsråder i Sverige fra 1814 til 1905. Ministerhotellet ble revet i 1911.
Ole Richter, Norges statsminister i Stockholm fra 1884, tok sitt liv på statsministerkontoret her den 15. juni 1888.
Argippo

Nyoppdagelse

Librettoen ble bevart, men musikken trodde en lenge var gått tapt fram til deler av den (over to tredjedeler) ble oppdaget i 2006 i det private arkivet i Thurn und Taxis-huset i Regensburg av cembalisten og dirigenten Ondřej Macek.
Tore Reppe

Kordirigent

Reppe har videreutdanning i kordireksjon og arrangerer sanger for korene han dirigerer. Han var dirigent for Melhus songlag fra 1993 til 1996, men er nå dirigent for Haltdalen mannskor.
Arthur Lismer

President ved NSCAD universitetet

Mellom 1916 og 1919 var Lismer rektor ved Victoria School of Art and Design (nå: Nova Scotia College of Art and Design). Han ble utpekt som offisiell krigskunstner, der han laget bilder med utgangspunkt i Halifax havn. Kjente verker derfra dreide seg om minesveiping, patruljering/vakthold og kystforsvar.. Tilbake i Toronto, var han viserektor ved Ontario College of Art (1919 - 1927). Deretter ble han leder av et program om kunst for barn, inspirert av østerrikeren Franz Cizek. I 1930-årene ble lignende programmer introdusert i Sør-Afrika. Han underviste også ved Columbia University, New York. Fra 1940 ledet han kunstskolen ved Musée des beaux-arts i Montreal.

Group of Seven

De fire som jobbet for satiremagasinet tilnærmet seg etterhvert til gruppen som ville bidra til å skape en nasjonal kanadisk kunst. En annen kunstner som var tilknyttet gruppen, var Tom Thomsen, som døde før stiftelsen. Han jobbet forøvrig også hos «Grip»
Stilmessig, var det hans tid i Antwerpen og studiet av Barbizonskolen og postimpresjonimen som viste igjen. Samarbeidet med kunstnerne før Group of Seven fikk fram det karakteristiske for landskapene også i hans nye hjemland. Han var ellers en flittig skissetegner og kunne lage gode karikaturer.
Fulltidsundervisning fra 1916 av, ga ham lite anledning til reiser med gruppen. Han var med Harris og Jackson i 1921 til Algoma, til Øvresjøen 1927 og til Rocky Mountains året etter. Han var sterkest knyttet til Georgian Bay, siden stedet lot seg kombinere med å være sammen med familien.
Han ble Companion of the Order of Canada (CC) i 1967.
Han døde i Montreal i 1969, og er gravlagt ved siden av andre medlemmer av gruppen ved McMichael Gallery
Norges faste delegasjon til De forente nasjoner

Norges faste delegasjon til De forente nasjoner, også kalt FN-delegasjonen, er en utenriksstasjon som ivaretar Norges interesser ved FNs hovedkvarter i New York. Delegasjonen ledes av en diplomat med rang av ambassadør, også kalt forhandlingsambassadør.
Delegasjonen ble etablert i 1946.
Den holder til i kontorbygningen 825 Third Avenue, på hjørnet mellom 50th Street og Third Avenue på Manhattan i New York. Siden 2019 er Mona Juul ambassadør ved FN-delegasjonen.
Paula Dobriansky

Bali-konferansen

Dobriansky ble konfrontert med buing av de øvrige deltakerne under Bali-konferansen, innen hun avslutningsvis ga etter for et stort internasjonalt press og gikk med på klimaveikartet. Derpå forklarte president George W. Bush at han ikke var fornøyd med kompromisset.
Árran

Árran er et nasjonalt lulesamisk senter, på Drag i Tysfjord kommune i Nordland. Senteret inneholder lulesamisk barnehage, museum, språksenter og forskningsavdeling. I tillegg har samiske institusjoner som NRK Sápmi og Sametingets administrasjon kontorplasser ved senteret.
Árran arrangerer kurs i lulesamisk. Med utgangspunkt i Árran-miljøet har det blitt publisert læreverk – Sámasta, og ei norsk-lulesamisk ordbok. Árran har siden 1999 utgitt et populærvitenskapelig tidsskrift, Bårjås. Noen av artiklene har blitt publisert på lulesamisk, og artiklene på norsk eller svensk har sammendrag på lulesamisk.
Direktør siden 2011 er Lars Magne Andreassen. Museet ved Árran mottok i 2017 et stort arkiv etter Mikal Urheim.
Font forlag

FONT er et norsk forlag som ble etablert i 2005. Forlaget konsentrerer seg i hovedsak om utgivelse av oversatt skjønnlitteratur og norsk sakprosa. FONT drives av Halfdan W. Freihow og Knut Ola Ulvestad, som begge har en lang og variert bakgrunn i norsk bokbransje. Høsten 2017 ble forlaget kjøpt opp av Cappelen Damm og driver nå videre som et imprint under deres paraply. 
Ordet font kommer fra det latinske fons, som betyr kilde. I dag er ordet mest brukt i betydningen skrifttype, det typografiske utseendet til et sett av bokstaver og tegn. Allerede i oldtidens Egypt eksisterte det to ulike skrifttyper (hieratisk og demotisk). Dette var hieroglyfer som enten var risset inn i stein eller skrevet på papyrus. Font Forlag bruker antikvaskriften Trajan i sin logo. Denne ble utviklet av amerikanske Carol Twombly i 1989, og er stilistisk inspirert av den 40 meter høye Trajan-søylen, som ble reist i Roma mellom år 106 og 113 e.Kr. for å hedre keiser Trajans militære erobringer. Oppover langs denne søylen, som har en diameter på nær fire meter, løper et 200 meter langt spiralbånd med praktfulle relieffer. Søylens base er prydet med de ypperste eksempler på romersk skrift- og steinhoggerkunst. Disse inskripsjonene anses av mange som den viktigste inspirasjonskilden for de ulike antikvaskriftene.