google/wiki40b huggingface dataset:
Tantra

Tantra i hinduismen

Ifølge hinduisk tantra representerer guddommene Shiva og Shakti universets to grunnprinsipper, det mannlige og det kvinnelige. Symbolske framstillinger av det mannlige organ "lingam" og det kvinnelige "yoni" kan finnes overalt i India.
Tantra har to hovedretninger, høyre og venstrehånds ritene. Venstrehåndsritene omfatter bevisste brudd på sosiale og moralske normer, for hinduer for eksempel kukjøtt, alkohol og rituelle samleier på tvers av kastegrenser. Enda mere uortodokse sekter kan gjøre bruk av blod og menneskekjøtt i ritualene. Ved å bryte sosiale og mentale fordommer skal sinnet bryte gjennom det hverdagslige mønstret og nå opplysning.
Høyrehåndstantrikerne oppfatter ritene mere symbolsk, og kan erstatte de ureine sakramentene med for eksempel ost og honning eller rett og slett rytmen i sitt eget åndedrett. Mange moderne yoga og meditasjonsretninger har en tantrisk bakgrunn.

Tantra i buddhismen

Innenfor buddhismen er det vajrayana-tradisjonene (tibetansk buddhisme, bøn og shingon) som praktiserer tantra. For eksempel er Dalai Lama mester innenfor høyeste yoga-tantra. Spesielt i tibetansk buddhisme skilles det mellom såkalt ytre og indre tantra. Høyeste yoga-tantra (på sanskrit Anuttarayogatantra) tilhører den indre tantra-sti.
Foliokonto

Foliokonto er en brukskonto i banken som kan disponeres uten varsel, ment for daglige inn- og utbetalinger. Lav eller ingen rente. Kalles også bankinnskudd «på folio» (egentlig foliovilkår). Begrepet brukes ofte til å omtale bankers konto i Norges Bank.

Norges Bank

Alle norske banker må ha en konto i Norges Bank hvor de plasserer det meste av sin ansvarlige kapital («reserver»). Kontoen brukes til transaksjoner mellom Norges Bank og bankene (øke/minke basispengemengden), uttak av kontanter fra Norges Bank og transaksjoner mellom bankene.
Denne kontoen er en foliokonto og renten de mottar heter foliorenten, bedre kjent som styringsrenten. Innskudd over en gitt innskuddskvote mottar reserverenten som er foliorenten minus en prosent.
Nicolay Nicolaysen

Liv og virke

Nicolay Nicolaysen ble født i Bergen av kjøpmann og bankadministrator Lyder Wentzel Nicolaysen og Sophia Susanna Siewers. Han var halvbror av lege Julius Nicolaysen. Han ble gift i 1861 med Anne Thue Christie og ble i 1866 far til Lyder Wentzel Christie Nicolaysen.
Nicolaysen var opprinnelig jurist, og tok embetseksamen i 1841. Da Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers bevaring ble stiftet i 1844 var han medlem fra starten av. I 1851 ble han formann i foreningen, og fra 1860 var han ansatt som antikvar og rådgiver ved Kirkedepartementet med spesielt ansvar for fortidslevninger i Norge. Dette vervet var nært knyttet til Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring. 
Nicolaysen er mest kjent for sine undersøkelser av Munkeliv kloster i Bergen, Mariakirken i Oslo, Borrehaugene og Gokstadhaugen, hvor han i 1880 gravde frem Gokstadskipet. Nicolaysen var imidlertid svært aktiv og disse undersøkelsene er kun brøkdeler av hans samlede arbeide. Gjennom en lang årrekke ledet han hundrevis av utgravninger, først og fremst av gravhauger og -felt. Han deltok blant annet aktivt i restaureringen av Nidarosdomen og Håkonshallen på Bergenhus. Nicolaysen sto også bak opprettelsen av Kunstindustrimuseet i Oslo, og han var en viktig pådriver for å reorganisere den gamle Tegneskolen til en tidsmessig kunsthåndverkskole. 
Nicolaysen opparbeidet en imponerende spisskompetanse som antikvar, og da han fratrådte i 1899 må det ha vært svært merkbart innenfor statsforvaltningen. Det er ikke tilfeldig at Riksantikvaren ble opprettet som eget embete i 1912, året etter Nicolaysens bortgang.

Publikasjoner

Nicolaysens mest kjente verker er: «Mindesmerker af Middelalderens Kunst i Norge», «Norske stiftelser» (1-5), «Norske Magazin» (1-3), «Norske Bygninger fra Forntiden» (1-3), «Norske Fornlevninger», «Langskipet fra Gokstad» og «Kunst og Haandværk fra Norges Fortid». Han stod også for den årlige utgivelsen «Aarsberetningerne fra Foreningen til Norske Fortidsminnesmærkers Bevaring» fram til 1899, der han redegjorde for årets utgravninger og undersøkelser.
Pentridge

Historie

Pentridge Hill er en åsrygg formet av en stripe av kalk som er hardere enn den som lå omkring, og som dermed har overlevd erosjonen som har gravd seg ned rundt. På hver side av ryggen er det dype daler som ble dannet i siste istid.
Landsbyen ligger mellom flere neolittiske (bondesteinalderen), romerske og saksiske voller. Den viktigste av dem er Bokerleydiket, som ble anlagt i 397 for å holde sakserne ute av Dorset.
Navnet er avledet fra en keltisk opprinnelse, pen («ås, høyde») og twrch, noe som gir en opprinnelig betydning som «ås med villsvinet». Stedet er nevnt i et dokument datert til før Alfred den stores tid, da som Pentric.
Martine Karlsen

Martine Karlsen Brustad (født 19. juni 1982) er en tidligere norsk skuespillerinne som har hatt roller i flere norske filmer og serier. Filmrollene viser henne som en tøff og uavhengig jente, mens hun i serier ofte spiller mer sympatiske og omgjengelige roller. Martine forlot filmbransjen i 2008 for å forfølge en karriere som advokat.
Langenburg

Langenburg er en by i den frankiske regionen Hohenlohe i Landkreis Schwäbisch Hall i den nordøstlige delen av Baden-Württemberg.
Byen nevnes første gang i 1226. Fra 1568 til mediatiseringen i 1806 var Langenburg residensby for grevskapet og senere fyrstedømmet Hohenlohe-Langenburg. Idag har Langeburg 1,751 innbyggere og er den minste byen i Baden-Württemberg.
Georgios Papadopoulos

Bakgrunn

Georgios Papadopoulos ble født i den lille landsbyen Eleochori (Ελαιοχώρι Αχαΐας) som sønn av en lærer. Etter gymnasiet gikk han fra 1937 til 1940 på kadettskole N (Σχολή Ευελπίδων).

Annen verdenskrig

Etter å ha blitt uteksaminert fra militærakademiet i 1940, ble Papadopoulos innkalt til hæren og tjenestegjorde som artillerist i kampene mot først Italia, og deretter Tyskland under andre verdenskrig. Under den tyske okkupasjonen valgte han å samarbeide med okkupantene, men flyktet med hjelp fra britene i 1944 til Midtøsten hvor den greske eksilregjeringen var. Her var han resten av krigen som løytnant.

Etterkrigstiden

Etter krigen ble han major og utdannet av CIA. Deretter tjenestegjorde han i den greske etterretningstjenesten.
I 1956 deltok Papadopoulos i det mislykkede kuppforsøket mot kong Paul. To år senere var han med på å bygge opp et senter for militære studier, som senere ble utgangspunkt for det vellykkede kuppet i 1967. 
En måned før valget i 1967, ledet Papadopoulos en gruppe høyere offiserer i et statskupp, godt hjulpet av den politiske konflikten som var mellom kong Konstantin II  og statsminister Georgios Papandreou. Papadopoulos hensikt bak kuppet var å omdanne Hellas, og etter kongens mislykkede motkupp 13. desember samme år, måtte kongen forlate landet.

Statsminister

Papadopoulos ble da ny statsminister. Papadopoulos' regime var preget av unntakslover, sensur, massearrestasjoner og tortur. Da den internasjonale kritikken vokste forsvarte han juntaens politikk ved å hevde at landet var truet av en kommunistisk overtakelse av landet. Men bortsett fra amerikansk støtte, forble landet isolert internasjonalt.
13. august 1968 overlevde han et attentat fra Alexandros Panagoulis. Fengslingen av attentatmannen fikk stor internasjonal oppmerksomhet, og den internasjonale kritikken førte til forsøk på å demokratiskere styret. 1. juli 1973 ble monarkiet formelt avskaffet og Papadopoulos utnevnte seg selv til president.

Avsatt

17. november 1973 gjorde studentene ved Athens polytekniske høyskole opprør, og 25. november ble han avsatt av de øvrige militære. Året etter ble demokratiet gjeninnført og Papadopoulos ble stilt for retten. Han ble først dømt til døden, men straffen ble senere omgjort til livsvarig fengsel. Han døde av kreft, 80 år gammel, mens han fortsatt satt i fengsel.
Diastellopterus

Utseende

Middelsstore, rødlige trebukker. Disse billene har forholdsvis tynt hudpanser. Antennene er tynne og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider uten tenner. Dekkvingene utvider seg litt bakover. De er nokså flate og har to opphøyde lengderibber.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika, fra Tanzania og Gabon i nord til Zambia i sør.
Bakhtiaritepper

Bakhtiaritepper er håndknyttede tepper laget av bakhtiarinomadene og deres bofaste etterfølgere. Teppene tilvirkes av slitesterk ull og er som regel svært hardt slått, noe som gjør dem meget tykke og solide. De anses å tilhøre de mest slitesterke av de persiske teppene. De beste bakhtiariteppene med den tetteste knytningen kalles i blant Bibibaff.
Skaperen

Konsept

Skaperen var en slags talentkonkurranse, omtrent på linje med serier som Idol og So You Think You Can Dance, bare at det i denne serien skulle konkurreres i oppfinnelser og gründerskap. De første episodene viste auditionrundene, hvor vanlige folk fra hele landet fikk anledning til å vise frem sine oppfinnelser og ideer foran et dommerpanel. De som lykkes ble sendt videre i konkurransen, og de siste episodene i hver sesong besto av innledende runder hvor en person røk ut i hver episode. I finalerunden fikk vinneren en pengesum til å utvikle produktet sitt videre, og andre- og tredjeplassen fikk en noe mindre pengestøtte til å videreutvikle sine produkter. I løpet av konkurransen måtte deltagerne videreutvikle oppfinnelsene sine, forsvare ideen sin overfor potensielle investorer, samt lage en reklamefilm i samarbeid med et profesjonelt reklamebyrå.
Konseptet er også sendt på svensk TV4 som Uppfinnarna  og dansk TV2  i tillegg til at rettighetene ble solgt til Tyskland.
Konseptet lagde en egen themesong med programleder Terje Sporsem og Bjarte Giske.
Hermannsfjorden

Hermannsfjorden er en fjord på nordsida av Nordkvaløya i Karlsøy kommune i Troms. Fjorden er 3,5 kilometer lang, og går fra innløpet mellom Kopparneset og Langøya sørover til botn av fjorden. Hermannsfjorden er omgitt av relativt høye og bratte fjordsider. På vestsida ligger Kopparberget på 341 meter over havet, og på østsida Svartdalstinden (681 moh) og Bringen (383 moh).
Rolf Nordhagen (informatiker)

Kjernefysiker

Etter cand.real. fra Universitetet i Oslo tok han  Ph.D. i Liverpool i 1958 og var dosent i kjernefysikk ved Universitetet i Oslo fra 1970 til 1974. Han gjorde seg svært tidlig bemerket ved å ta i bruk elektroniske datamaskiner for innsamling og analyse av data fra kjernefysiske eksperiment. Han la med dette grunnlaget for et datateknisk målelaboratorium ved Fysisk institutt ved Universitetet i Oslo. Han har senere arbeidet med generelle problem innen datateknologi.

EDB-sjef

Han ble i 1972 også den første EDB-sjef ved universitetet.
 Han satt i dette til 1986 da han ble tilsatt som professor i informatikk.

Internettpioner

Han var sentral ved opprettelsen av det norske akademiske nettverket UNINETT og NORDUnet. Han var engasjert i nettets muligheter til å fremme internasjonalt samarbeid i mange tiår, også etter at han fikk status som professor emeritus i informatikk.
Han overtok i 1995 som leder for BALTNet-prosjektet, der han bidro  til videre utbredelse av nettet, først til de baltiske stater, dernest til Polen og tidligere sovjetrepublikker.  Første tilkobling var via satellitt fra Oslo til Vilnius i 1991.
For dette ble han i 2014 posthumt innlemmet i "Internet Hall of Fame", et æresgalleri etablert 2012 av Internet Society.  Han hadde  i 1996 fått "gullmusa" fra bladet Computerworld.
Port Dickson gasskraftverk

Port Dickson gasskraftverk er et varmekraftverk i Port Dickson i delstaten Negeri Sembilan i Malaysia. Det har en installert produksjonskapasitet på 440 MW fordelt på 1 blokk á 4 generatorer uten kogenerasjon.
Brenselkilden er primært naturgass. Operatør er et selskapet Malakoff Berhad.
I tilknytning til dette kraftverket finner vi også Tuanku Jafaar gasskraftverk på 715 MW.
Evig ung (sang)

«Evig ung» er en norsk poplåt fra 1980 utgitt og fremført av gruppa ZOO. Sangen ble gruppas store gjennombrudd og regnes som en av deres største hit. Den ble utgitt på albumet Z på maken.
Selv om sangen regnes som en poplåt inneholder den også elementer av disco.
Sangen ble omtalt som en «landeplage» i 1980.
Sørdyrøya

Sørdyrøya er ei øy i Frøya kommune i Trøndelag.
Øya har et fiskemottak på Stranda, og båtslipp i Ørnflauget. Gamle Dyrøy skole ligger på øya. Fra Sørdyrøya går det bro til Norddyrøya. Det er også utbygget et boligfelt rett ovenfor fiskemottaket Seashell.
Morphosphaera

Utseende

Middelsstore, bredt ovale, svarte bladbiller, pronotum gjerne gulbrunt med svarte flekker, dekkvingene med noe metallglans.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Asia.
Tempelet til Venus Genetrix

Tempelet til Venus Genetrix er et romersk tempel i Cæsars forum i Roma som i dag er i ruiner. Det er dedikert til romerske Venus Genetrix, gudinne for moderskap og familie. Det ble dedikert til gudinnen i år 46 f.Kr. av Julius Cæsar.

Beskrivelse

Tempelet ble bygget av solid marmor med åtte søyler (octostyle) på fasade på et hevet podium som stiger ved to mindre sideveis trapper. Tempelets skatter (nå forsvunnet for lenge siden) besto av en kultstatue av Venus foruten også statuer av Cæsar og av egyptiske Kleopatra; tallrike kunstverker, inkludert greske malerier; seks samlinger med graverte edelsteiner og en brystpalte dekorert med perler romersk Britannia.

Historie

Cæsar hadde først planlagt å bygge tempelet for Venus Victrix, men slaget ved Pharsalus i 48 f.Kr. utsatte byggingen. Han besluttet å dedikere sin eget tempel Venus Genetrix som mor av Aineias, betraktet som stamfar til gens Julia som Cæsar selv tilhørte.
Tempelet ble bygget i 46 f.Kr. i byen Roma i det nye Forum til Cæsar. Det ble plassert ved enden av en lang inngjerding av forumet, en praksis som var lånt av romerne fra etruskerne og som senere ble et fast arkitektonisk trekk over hele Romerriket.
Området ble ødelagt av brann så tidlig som 80 e.Kr. Senere ble tempelet gjenoppbygget av keiser Domitian og restaurert av Trajan i 113 e.Kr.. De tre søylene som i dag er synlig er fra denne senere rekonstruksjonen.
Språk i Costa Rica

Det snakkes en rekke språk i Costa Rica, men landets eneste offisielle språk er spansk, som snakkes av de aller fleste innbyggerne. To hoveddialekter av spansk snakkes i landet. Det største språket i landet etter spansk er limonesisk kreol, et engelskbasert kreolspråk som snakkes ved den karibiske kysten. 0,7 % av innbyggerne snakker indianske språk. Alle de indianske språka som snakkes i Costa Rica i dag, tilhører den chibchanske språkfamilien.
De indianske språka i landet snakkes av små minoritetsgrupper, og flere av dem er trua av utryddelse. De to største er bribri og cabécar, begge med flere tusen brukere. Maleku har i overkant av 200 brukere. På 1700-tallet døde chorotega og huetar ut, mens rama og térraba ble borte på 1900-tallet. Ngäbere (også kjent som guaymí) døde ut i Costa Rica, men snakkes fortsatt av indianere i Panama, og guaimíene i Costa Rica er med hjelp fra disse i ferd med å prøve å lære seg det opprinnelige språket sitt igjen. Boruca har sannsynligvis ikke lenger noen morsmålsbrukere, og regnes av mange som utdødd. Borucaene får imidlertid undervisning i boruca på skolen, i et forsøk på å gjenopplive språket. Bribri, cabécar og maleku har en svak nedgang i antall talere. Hovedårsaken til det fallende antallet brukere av de indianske språka er spanskens dominerende posisjon i samfunnet. Rundt Cerro Chirripó, sør i landet, er de eneste områdene hvor det fortsatt fins enkelte enspråklige talere av indianske språk. Det undervises i indianske språk i 20 indianske områder av i overkant av hundre lærere.
På østkysten snakkes limonesisk kreol, eller mekatelyu, av etterkommerne av jamaicanske arbeidere. Plautdietsch snakkes av noen få mennonittinnvandrere, og har vært snakka lenge nok i landet til å regnes som et minoritetsspråk i Costa Rica. En rekke andre språk snakkes av innvandrere som har flytta til landet de siste tiåra. Størst av disse er kantonesisk, med over 4000 brukere.
Den store kjærligheten

Om filmen

Filmen ble produsert av UFA som en propagandafilm for det tredje riket. Den var svært populær og var den mest økonomisk innbringende fimen laget i Tyskland under andre verdenskrig. Flere av sangene fra den ble slagere som fortsatt er populære i dag.

DVD

Filmen er utgitt i Tyskland på en utekstet DVD.
International Star Registry

International Star Registry (ISR), grunnlagt  i 1979, er et foretak som lar kjøpere navngi en stjerne som en gave elle minne etter en avdød. Når stjernen har fått sitt navn, publiserer ISR dets koordinater i en bok ved navnet «Your Place in the Cosmos» (Din plass i kosmos).
Navnet i boken er ikke erkjente av Den internasjonale astronomiske union (IAU), som er den internasjonalt erkjente auktoriteten for å navngi nylig oppdaget stjerner, planeter, asteroider, kometer og andre astronomiske objekter.
Tol Brandir

Tol Brandir eller Tindpigg er en øy i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Denne øya har aldri blitt satt fot på av verken menneske, alv eller dverg. Denne øya har en svært høy tind, og ligger midt i den lange sjøen ved navn Nen Hithoel. Den ligger mellom åsene Amon Hen og Amon Lhaw og så ut over Raurosfallene.
Tiruvallur (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 3 725 697 innbyggere i distriktet, mot 2 754 756 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 65,30% av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 9,93 % i 2011 mot 11,97 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 954 i 2011 mot 957 i 2001.
Rolf T. Tradin

Bakgrunn

Han var sønn av maleren Anna Marie Svendsen (1880–1935) og Rolf Svendsen fra Kragerø. Han var gift med Anna Elise «Tulla» Jensen (1915–2007) fra Tromsø. Hun giftet seg på nytt i 1950 med generalmajor Colin Gubbins (1896–1976).

Ulykke

Rolf T. Tradin ledet jagerflyavdelingen og var nestkommanderende på Fornebu i 1940. 15. mars dette året øvde han på akrobatikkflyvning, da et av skiene som var festet under flyet løsnet og traff og ødela vingen. Tradin klarte å komme seg ut, fikk åpnet fallskjermen og overlevde.

Andre verdenskrig

9. april 1940, da tyske styrker angrep flyplassen på Fornebu, skjøt han med sitt Gloster Gladiator 429 ned et tysk Junkers Ju 52. Han fortsatte angrepet på et annet fly, som klarte å unnslippe. Han kjempet helt til alle fire maskingeværene ombord sluttet å fungere. Han landet på Steinsfjorden, som var islagt, og insisterte på å fortsette kampen etter å ha fått fylt drivstoff. Da flyet var truffet flere ganger, blant annet i motoren, var det nytteløst å igjen gå i kamp. Han ble isteden sendt til Rjukan-avsnittet, hvor han deltok videre i forsvaret av landet som kompanisjef i Infanteribataljonen i Telemark infanteriregiment nr.3 (IR 3).
Da Norge var okkupert, gikk han først inn i politiet, men senere rømte han til Little Norway i Canada, via Sverige og Sovjet. Han ankom i mars 1941, og han ble leder for den viderekomne avdelingen. I oktober 1942 ble han overført til 611 skvadron i Storbritannia, som løytnant.
30. mai 1943 fløy han et Supermarine Spitfire XI med nummer EB 562 FY-B over Frankrike. Han kom i kamp med den tyske fienden, og han skjøt ned et tysk Focke-Wulf Fw 190 jagerfly. På returen ble han selv skutt ned, krasjet i havet ved Pont-l’Évêque og døde. Flyet som skjøt han ned, klarte ikke å rette opp og styrtet også.
Langøya (Bamble)

Langøya er en øy i Langesundsfjorden utenfor Langesund i Bamble kommune i Telemark. Langøya er et populært fritidsområde, kjent for sin rike flora av kalkelskende vekster. Sør på øya ligger Langøytangen fyr.
Langøya består av kambro-siluriske bergarter. Vegetasjonen er vesentlig kalkfuruskog, men det finnes også gode forekomster av forskjellige typer strandvegetasjon. Øya er i det hele meget floristisk rik, det er kanskje dette som har gjort øya mest kjent etter at botanikkprofessoren Mathias Numsen Blytt i 1838 oppdaget fjellplanta reinrose "Dryas octopetala" på østsiden av Langøya. Det finnes også interessante plantearter som flueblomst "Ophrys insectifera" (fredet i 1989) og flere orkidearter.
På øya finner man også flere fine sandstrender, sletter og villenger. I tillegg ligger det det også fossilforekomster på øya.
På begynnelsen av 1600-tallet ble det drevet saltutvinning, samt industri som bakeri og ølbryggeri, deretter vind og hestemølle. Alt dette var opphørt i 1660, på slutten av 1700 tallet ble det drevet et honningkakebakeri som var viden kjent på øya. Senere har det vært drevet gårdsbruk.
1. oktober 1839 ble fyrlykta på Langøytangen tent for første gang, dette var samtidig med fyret på Jomfruland. Fyret var betjent i 150 år frem til 1990.
Langøya er 2,9 km lang og huser gode fiskemuligheter. Fyret har tre tilhørende hus på Langøya gård. Langøya er et mye brukt tur og ekskursjonsområde. I noen år har store flåttplager redusert bruke av øya. Høsten 2003 var flåttbestanden nede på samme nivå som på fastlandet etter flere år med tiltak for å redusere bestanden.
Fyrmesterbolig fra 1939 er satt i stand 2005/06 med statlige og fylkeskommunale midler og stor dugnadsinnsats og leid ut til Langesundsfjorden Kystlag som driver utleie til kystled. Grenland Havn og Grenland dykkeklubb leier to andre boliger på fyrstasjonsområdet. Det gjenstår en del arbeider på den eldste delen av fyrhuset, som kan gjøres tilgjengelig for kystkultur, møter og arrangementer i regi av Kystlaget.
Spesielle naturverdier:
Reinrose, flueblomst og flere andre orkidearter. I juni 2006 fikk 495 dekar av øya status som landskapsvernområde med plante- og dyrelivsfredning.
Tilsyn og drift:
Skjærgårdstjenesten i Bamble - Langøyastyret. Det er etablert et felles brukerutvalg på fyrstasjonsområde.
Norges rikes kansler

Norges rikes kansler var i middelalderen kongens viktigste medarbeider. Han utstedte lover og forordninger, og sto for det daglige styret av riket. Fra 1270-åra satt rikskansleren i Bergen. Magnus Lagabøtes Hirdskrå slo fast at kansleren var medlem av hirden og hadde lendmanns rang, den høyeste adelsrang i datidens Norge. Håkon V la i samarbeid med Åke kansler i Oslo grunnlag for at rikskansleren skulle ha tilhold i denne byen. 31. august 1314 bestemte Håkon V Magnusson at prosten ved Mariakirka i Oslo (dvs. middelalderbyen Oslo) som fast ordning og «til evig tid» skulle være rikets kansler. Han fikk rikets segl til evig tid. Det sa seg selv at kanslerne måtte velges fra presteskapet, siden det var de geistlige som hadde høyere utdannelse og som var skriveføre. Denne ordningen holdt seg med noen få unntak til reformasjonstiden. Etter dette ble fremtredende adelsmenn utnevnt til kanslere. I den norske adels privilegiebrev av 1591 ble det bestemt at kansleren skulle velges av og blant adelen i Norge. Kansleren var den eneste norske riksembedsmannen, var leder for rettsvesenet og hadde en betydelig politisk innflytelse. Kanslerstillingen mistet sin betydning etter Jens Bjelkes kanslertid, og stillingen ble opphevet i 1679.