google/wiki40b huggingface dataset:
Sjakalen (1997)

Handlingen

Den beryktede leiemorderen Sjakalen – verdens mest fryktede og beryktede morder – og har av den russiske mafia fått i oppdrag å likvidere en viktig person i det amerikanske, politiske systemet. Oppdraget koster 70 millioner dollar. Declan Mulqueen, en fengslet IRA-terrorist, er den eneste som kan stoppe ham. FBIs assisterende direktør tar derfor et enormt ansvar og risiko når han bestemmer seg for å sette fri Mulqueen for å stoppe Sjakalen. Leiemorderen Sjakalen er derimot svært vanskelig å få has på da han er konstant på farten, stadig i ny forkledning. Han er ekspert på å endre sitt ansikt, hår, stemme, alder og kroppsspråk. Han bruker alle nødvendige undergrunnskontakter for å skaffe våpen og falske pass uten å etterlate spor.

Popularitet og økonomi

Sjakalen innbragte 159 millioner dollar på verdensbasis, hvorav 55 millioner i USA. 
Produksjonskostnadene var på rundt 60 millioner dollar.

Anmelderne

Filmen ble dårlig mottatt av kritikerne og har bare fått 23 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den bare 1,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner. 
Både VGs og Dagbladets anmeldere gav den terningkast tre.

Annet

Regissøren av den originale filmen, Fred Zinnemann, var svært lite begeistret for nyinnspillingen og forlangte at tittelen skulle endres. Derfor ble den bare hetende The Jackal.
Gatlingvåpenet brukt av Bruce Willis i filmen hadde navnet "Polish ZSU-33 14.5 mm", men eksisterer ikke i virkeligheten.
Holocaust – tidsvitner

Holocaust – tidsvitner er en norsk dokumentarfilm produsert av Edvard Hambro. I filmen intervjues fem gjenlevende norske jøder om overgrepene de selv og deres nærstående opplevde under andre verdenskrig. Alle fem mistet familiemedlemmer og venner i tyske konsentrasjonsleirer.
Personene i filmen ble intervjuet av Berit Reisel fra Holocaust-senteret og professor Irene Levin. Levin er selv datter av Fanny Raskow, et av intervjuobjektene. Dokumentaren ble laget i samarbeid med NRK og Fritt Ord. Filmen ble første gang vist i NRK-programmet Fakta på lørdag den 25. november 2006.
Melchior Vulpius

Melchior Vulpius(født rundt 1570  i Wasungen, Thüringen; død 7. august 1615 i Weimar) var en tysk protestantisk kirkemusiker og komponist.

Liv og virke

Vulpius kom fra en fattig håndverkerfamilie. Han gikk på borgerskolen i Wasungen og fikk undervisning av salmedikteren Johannes Steuerlein. 
Fra 1589 til 1596 var Vulpius ansatt ved Hennebergisches Gymnasium i Schleusingen i Thüringen, deretter var han bykantor i Weimar resten av sitt liv. 
Han skrev salmemelodier og publiserte salmebøkene Cantiones sacrae (1602 og 1604), Kirchengesänge und geistliche Lieder Dr. Luthers (1604), Canticum beatissimae (1605) og Ein schön geistlich Gesangbuch (1609).
Morten Konradsen

Karriere

I 2010 deltok han i på Ole Gunnar Solskjær/Statoil Fotballakademi og har spilt for det norske G17-landslaget.

Bodø/Glimt

Konradsen debuterte i Tippeligaen 13. april 2014 for Bodø/Glimt hjemme mot Sogndal. Konradsen skåret sitt første eliteseriemål for Bodø/Glimt mot Viking i den siste serierunden av 2014 sesongen.

Rosenborg

31. juli 2017 ble Bodø/Glimt og Rosenborg Ballklub enige om en overgang for Morten Konradsen.
2. august 2017 skrev han under for Rosenborg ut 2020.
14. oktober 2017 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot Tromsø.
I sesongen 2017 var han med å vinne Eliteserien.
26. april 2018 var han med å vinne Mesterfinalen i fotball for menn 2018. Rosenborg vant 1-0 mot Lillestrøm.
I sesongen 2018 var han med å vinne Cupen.

Bodø/Glimt

15. august 2018 skrev han under en treårskontrakt med Bodø/Glimt.
Stor-Iran

Stor-Iran (persisk: ایران بزرگ Irān-e Bozorg eller ایران‌زمین Irānzamīn; «iransk jord») viser til regionene som har betydelig innflytelse av iransk kultur. Med andre ord er det navnet på den iranske kultursfærens og det iranske folkets geografiske utbredelse i Asia. Det omfatter stort sett det området som strekker seg over det iranske platået fra Kaukasus og Kurdistan i vest til Induselven og Transoxiana i øst, og området samsvarer med den historiske forståelsen av hele området til «Iran». Dette territoriet overensstemmer også med de geografiske grensene som de to persiske rikene Akamenide-dynastiet og Sasanide-dynastiet styrte over. Spesielt Akamenide-dynastiet, som grunnla den første persiske staten, er i iransk selvbevissthet en hjørnestein i den persiske identiteten. 
Stor-Iran er også kjent som Stor-Persia på europeiske språk, mens Encyclopædia Iranica bruker betegnelsen Iranian Cultural Continent med henvisning til et større landområde som også inkluderte India, Levanten og Anatolia (Tyrkia), som alle har vært under betydelig iransk kulturell påvirkning. Stor-Iran stemmer dermed overrens med den historiske forståelsen av begrepet Iranshahr («Det iranske området») som omfatter de samme områdene som er nevnt ovenfor.
Geraldine McCaughrean

Bøker

Siden debuten med Adventure in New York (1979) har hun skrevet over 150 bøker. Forfatterskapet omfatter skoleteaterstykker, fem historiske romaner for voksne, barneromaner og gjenfortellinger av klassiske myter og eventyr.
A Pack of Lies (1988) er en samling historiske noveller, satt inn i ramme av en antikvitetshandel, hvor innehaveren forteller om sine varer. Boka vant både Guardian Children's Fiction Prize og Carnegiemedaljen. A Little Lower than the Angels (1987), Gold Dust (1993) and Not the End of the World (2004) har alle vunnet Whitbread Children’s Book Award. The Kite Rider (2001) – som foregår i Kina under Song-dynastiet (960–1279), ble i 2013 kåret til en av de 100 beste britiske barnebøkene fra de siste 100 årene.
I 2005 ble hun valgt ut, blant 200 kandidater, til å skrive den offisielle oppfølgeren til J.M. Barries Peter Pan. Boka utkom året etter, og er oversatt til 37 språk. 
På norsk finnes Eventyr fra balletten (1995), Skjønnheten og udyret (1999),  Isai-treet (2005), Peter Pan i rødt (2006) og Julens fortelling (2008).
Gastrida

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Sparreholm

Sparreholm er et tettsted i Flen kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 741 innbyggere.
Arizona Coyotes

Historie

Klubben ble grunnlagt under navnet Winnipeg Jets i 1972 i Winnipeg, Manitoba i Canada og var en av de opprinnelige klubbene i ligaen World Hockey Association. I WHA var Jets den mest suksessrike klubben med tre mesterskapstitler og finaledeltagelse hele fem ganger av ligaens syv års eksistens. Da WHA ble lagt ned i 1979 ble klubben en av fire klubber fra WHA som kom med i NHL. I denne ligaen ble Winnipeg Jets foregående suksess overskygget av Edmonton Oilers, og da spillerlønningene steg tidlig på 1990-tallet fikk klubben økonomiske problemer, noe som i 1996 tvang klubben til å bli solgt og flyttet til Phoenix.
Winnipeg Jets skiftet derfor navn til Phoenix Coyotes og den nye hjemmebanen ble America West Arena i forstaden Scottsdale hvor klubben oppnådde moderat suksess i grunnspillet og med deltakelse i sluttspillet flere år på rad. I 2003 flyttet klubben til den nåværende hjemmebanen i Glendale.
27. juni 2014 endret laget sitt geografiske navn fra «Phoenix» til «Arizona», og modifiserte lagets alternative logo.
Umma

Umma (arabisk: أمة, pl. umam, hebraisk: אוּמָה) er et ord som betyr «folk», «samfunn», «nasjon» eller «fellesskap». I moderne arabisk og hebraisk betyr umma «nasjon» eller «samfunn». Ordet kom trolig til arabisk fra hebraisk, hvorfra det kan være avledet fra assyrisk.

Som islamsk begrep

Innen islam, og som fremmedord i vestlige språk, f.eks. norsk, brukes ordet typisk om fellesskapet av troende muslimer, egentlig al-Umma al-Islamiyya (الأمة الإسلامية), som kan oversettes som det islamske fellesskapet. Hege Storhaug beskriver umma som «en islamsk nasjon underlagt kalifatet og sharia».
I Koranen, der ordet forekommer 62 ganger, brukes ordet om ulike religiøse samfunn, slik som det jødiske, det kristne og det islamske. I Ḥadīt̲h̲-litteraturen er bruken mer begrenset til islam, men også der skrives det om andre ummaer, gjerne i betydningen andre trossamfunn.

Tidligst kjent bruk

Nora S. Eggen (doktor i filosofi) skrev i 2012 at «Umma-begrepet finnes i arabisk språk forut for profeten Muhammad, og det finnes i koranpassasjer som stammer fra tiden før emigrasjonen til Medina år 622».
I Medina-konstitusjonen (Ṣaḥīfat al-Madīnah), trolig fra 622, brukes «umma» med setningene «Dette er et dokument av Muhammed, profeten, mellom de troende og muslimene fra Quraysh og Yathrib (dagens Medina) og de som fulgte dem og arbeidet med dem. De er ett fellesskap - umma - i motsetning til andre menn.». Det er også med bakgrunn i dette dokumentet at man i senere islamsk diskurs har brukt ordet umma om et fellesskap som i tillegg til å være religiøst, også har politisk autoritet og autonomi.

Som del av slagord og organisasjonsnavn på norsk

«Ett mål. En ummah» var slagordet for en fotballturnering, sommeren 2012.
Profetens Ummah er en organisasjon som nyhetsmedier omtalte først høsten 2012.
Calometopus legrandi

Utseende

Små til middelsstore, avlange, litt matte gullbasser. Hodet er forholdsvis stort med tydelig "hals", foran med en U-formet innskjæring. De er mørke med lyse flekker.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sentral-Afrika.
Gibbaranea omoeda

Utseende

Gibbaranea omoeda er en ganske kraftig bygd edderkopp, med en todelt kropp, en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bred, med fine, nedliggende hår. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Den har åtte øynene, fire forholdsvis store øyne i midten, som mer eller mindre danner et kvadrat, og et par ganske små øyne som sitter tett sammen på hver side. Chelicerene er korte, kraftige, med tenner på innsiden. Beina er middels lange og ganske kraftige.
Artene i denne slekten kan være ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Ligue 1 2005–2006

Den 15. UNFP Fotball-troféutdeling

Vinnerne 
Beste spiller i Ligue 1:
Juninho Pernambucano (Olympique lyonnais) 
Beste håp om Ligue 1:
 
Franck Ribery (Olympique Marseille) 
Beste keeper i Ligue 1:
Grégory Coupet (Olympique lyonnais) 
Årets lag i Ligue 1 (4-4-2):
 
Grégory Coupet (Lyon) – 
David Jemmali (Bordeaux), Cris (Lyon), Mario Yepes (PSG), Eric Abidal (Lyon) – 
Diarra (Lyon), Juninho Pernambucano (Lyon), Florent Malouda (Lyon), Franck Ribery ((OM) – 
Pedro Pauleta (PSG), Sylvain Wiltord (Lyon). 
Best trener for Ligue 1:
 
Claude Puel (Lille OSC) 
UNFP trofé-CANAL + «Det vakreste målet i Ligue 1» (publikum stemmer):
 
Franck Ribery (Olympique Marseille) – Marseille-Nantes (15. runde) 
Æres-Trofé av UNFP:
 
Olympique lyonnais
Linopodius

Utbredelse

Arten lever på Madagaskar.
«Nordkapp» (oppsynsskip) (1937)

«Nordkapp»

«Nordkapp» ble satt inn i tjeneste like etter sjøsettingen i 1937, og var ved krigsutbruddet den 9. april 1940 stasjonert i Nord-Norge, under 3. sjøforsvarsdistrikt. Fartøyet var her en del av Norges forsvar, inntil evakueringsordre ble gitt 7. juni samme år. «Nordkapp» lå da ved Svolvær, og ble liggende der til klokken 0300 natten 8. juni, for å vente på flyktninger og frivillige som ville ta seg over til Storbritannia. 12. juni kom «Nordkapp» frem til Thorshavn på Færøyene. Fartøyet ble siden oppgradert i Storbritannia, blant annet med flere og kraftigere våpen enn kun den éne kanonen hun i utgangspunktet hadde, og ble fra den 21. september 1940 stasjonert på Island.
Her var «Nordkapp» vaktfartøy, og det fortsatte hun å være frem til den 19. september 1943, da hun i stedet ble underlagt sjefen for Shetlandsgjengen.
«Nordkapp» deltok fra 20. juni til 11. september 1944 i Operasjon Neptune (Overlord), ved å eskortere konvoier langs kysten av og til invasjonsområdet, i tillegg til patruljetjeneste på vakt mot fiendtlige fartøyer. Fra 15. desember 1944, etter hovedettersyn i Aberdeen, ble «Nordkapp» stasjonert som vaktfartøy i Scapa Flow. Ved krigens slutt seilte «Nordkapp» den 18. mai mot Norge, hvor hun ankom Stavanger 20. mai 1945. Hun fortsatte å gjøre tjeneste frem til 1954, hvorpå hun ble solgt for å bygges om til fiskefartøy.
Til tross for intensiv tjeneste under hele 2. verdenskrig kom «Nordkapp» aldri i direkte kamp med fiendtlige enheter.
Stokke skolers musikkorps

Stokke skolers musikkorps (SSMK) er et musikkorps i Stokke i Vestfold. Det ble stiftet i 1955 og er tilsluttet Norges Musikkorps Forbund (NMF), der det sogner til NMF Sør. SSMK skal fremme interesse for og utøvelse av musikk blant medlemmene.
Korpset er selvstendig og består av barn og ungdom. Det har aspirant- og juniorkorpset for barn fra ca. tredje skoletrinn, og et hovedkorps for musikanter som har deltatt i korpsets aspirant- og juniorkorps og/eller har annen tilsvarende bakgrunn.
Boccia

Regler

Boccia kan spilles individuelt eller med lag på 2 eller 3 spillere.
Målet er å kaste kuler (egentlig av lær), og komme nærmest mulig en liten målball, som gjerne kalles «grisen» (eng: Jack). Konkurrentene har hver sin farge på kulene; rød eller blå. Hvem som skal kaste først avgjøres ved å kaste mynt og kron.
«Grisen» kastes først, deretter kaster lagene sine baller etter tur. Ballen kan kastes eller skyves med foten, og dersom en utøver er spesielt handicappet kan han benytte en bocciarenne. Dersom utøveren trenger en assistent for å bruke bocciarennen, skal denne assistenten stå med ryggen mot banen, slik at denne ikke kan hjelpe utøveren.
Etter hver runde telles poengene opp, og vinneren gis ett poeng per ball som er nærmere «grisen» enn motstanderens nærmeste ball (likt curling). Laget eller spilleren som har flest poeng sammenlagt etter alle rundene, vinner kampen.
I individuelle konkurranser skal det spilles 4 runder og 6 baller per spiller per runde. I parspill skal det spilles 4 runder og 6 baller per par per runde (3 per spiller). I lagspill skal det spilles 6 runder og 6 baller per lag per runde (2 per spiller).

Mesterskap

For handicappede i Norge arrangeres årlig NM individuelt og NM for lag. I tillegg arrangeres Norgesserien individuelt og for lag. Internasjonalt arrangeres årlig EM og VM, og boccia er dessuten en gren i de paralympiske sommerleker.
Nordlysprisen

Nordlysprisen (etablert i 1989) er en årlig pris som presenteres av avisen Nordlys under åpningskonserten på Nordlysfestivalen i Tromsø, Norge. Nordlysprisen tildeles en utøvende musiker eller komponist, som gjennom sitt arbeid i Nord-Norge har utmerket seg på et høyt kunstnerisk nivå, og med dette bidratt til å markere regionens musikkliv på en positiv måte. I 2008 var prisen på 50 000 norske kroner og i 2013 de prisvinner ble tildelt 50 000 norske kroner.
Surimi

Surimi (japansk すり身, «oppmalt kjøtt») er japansk foredlet fiskefarse som brukes til produksjon av ulike fiskeprodukter i Japan og i resten av verden. Surimi er en proteinrik fiskefarse laget av renskåret hvitfiskfilet. Fisken hodekappes og sløyes, fileteres, trimmes for ben, skinnes og prosesseres videre til en stabil fiskefarse. Farsen tilsettes så stabilisatorer (ca. 4 %) slik at surimien inneholder ca. 96 % ren hvitfiskfilet. Fiskefarsen beholder sine opprinnelige verdier av saltløselige proteiner og har unike egenskaper når det gjelder stabilitet og bindingsevne. Det stilles strenge krav til hvordan surimi skal produseres, og det finnes ulike kvalitets- og prisklasser av surimi.

Opprinnelse

Det ble på 1100-tallet oppdaget i Japan at fint opphakket fisk, gjæret og gelatinisert med sukker, ble mer holdbar. Ordet surimi siktet opprinnelig på tilberedelsesmåten. Det kan være at oppdagelsen var en overføring fra det østasiatiske fastland - i alle fall var metoden omtrent samtidig kjent også annetsteds. I Kina ble fiskemassen brukt til å lage en type fiskeboller (魚蛋/魚丸) og skulle inngå som ingrediens i en tykk suppe kjent som Geng (羹) og utbredt i Fujian-kjøkkenet. I Japan ble den benyttet til å lage flere slags kamaboko eller fiskepølser.
Industrialisert surimifremstilling ble utviklet i 1969 av Nishitani Yōsuke fra Hokkaidos institutt for fiskerieksperimenter.
Anaspasis

Utseende

Middelsstore (gjerne 10-15 millimeter), ganske slanke, blanke, rødbrune smellere. Artene i denne slekten er mer eller mindre brunlige, pronotum er lengre enn bredt med langt uttrukne bakhjørner. Antennene er sagtakkede. Dekkvingene har fine punktrader.

Utbredelse

Slekten lever i Chile.
Balkanmesterskapet i triatlon 2018

Balkanmesterskapet i triatlon 2018 ble arrangert 15. og 16. september 2018 i Ohrid i Makedonia.
Antônio Carlos Zago

Landslaget

Antônio Carlos Zago spilte 37 landskamper for Brasils herrelandslag. Han ble tatt ut i Brasils tropp til Copa América 1993 og 1999.
Volvo LV60

Historikk

Suksessen med LV4-serien fulgt til et markedsetterspørsel om en kraftigere modell med større ytelsesevne, så Volvo videreutviklet konseptet inn i LV60 med sekssylindersmotor på 55 hk og firetrinns girkasse. Men ellers var den identisk med forgjengeren som avløses etter kort tid.
Volvo tidlig ønsket å få innpass i det norske lastebilmarkedet som domineres av amerikanskproduserte lastebiltyper, og startet de første salgene høsten 1929. LV60-serien kom til norske kunder som straks lagt merke til de fortreffende egenskapene, allerede i året 1932 var 100 Volvo lastebiler førstegangsregistrert. 
LV4-serien kom også til Norge, men det var LV60-serien og etterfølgerne som vant seg norske kunder, dermed lagt et grunnlag for Volvos sterke posisjon på det norske markedet siden begynnelsen på 1930-tallet.

LV60-LV65

I 1929 innførte Volvo nye lette lastebiler av type LV60 til LV65 som hadde en sekssylindret motor med en enkel forgasser og en forskyvning av 3,010 cm, med kraftytelse 55 hk. I tillegg til en sterkere girkasse med firetannhjul, var de identiske med LV40 Type 2.
I 1931 ble LV60-LV65 med en større motor på 3366 cc introdusert. Denne motoren leverte 65 hk. Med sine enkle akselbremser og tre -spoke hjul var disse lette lastebiler på den tiden allerede utdatert og Volvo hadde startet med utviklingen av moderne etterfølgere. Ved slutten av 1932 var LV60-LV65 serien på vei ut.

LV66-LV70

Med LV66 Volvo introduserte i 1931 sin første mellomvektslastevogn. I motsetning til sine mindre brødre brukte Volvo ikke lenger deler til LV66-LV70 fra Volvos personbilavdeling . Disse lastebilene fikk en ny hodeventilmotor, en kraftigere fire-trinns girkasse, stålfelger og hydrauliske bremser.
LV66 og LV67 har en nyttelast på 3,5 tonn, fra 1933 med bakaksel 5,25 tonn. LV68 og LV69 har en nyttelast på 3,25 tonn. LV70 er en utvidet versjon og var et populært valg som busschassis.
I begynnelsen var LV66-LV70 modellene kun tilgjengelig med en sekssylindret bensinmotor av 4097 cc med enkel forgasser, som produserte 75 hk. Fra 1933 ble denne motoren også levert i form av en Hesselmann-motor, en hybridmotor som kjører på både bensin og diesel. Dette ga samme antall hestekrefter, men et høyere dreiemoment.
Hermann Knackfuss

Liv og virke

Knackfuss studerte ved Kunstakademie Düsseldorf (1865-1869), var med som soldat i den fransk-preussiske krig (1870–71), og fortsatte deretter kunststudiene under Eduard Bendemann, og senere under Eduard von Gebhardt. Han vant for to historiske bilder den store statsprisen i 1874, og dessuten et statsstipend, som kunne finansiere hans videre studier i Roma (1875–78). Han underviste så som professor i Kassel i anatomi ved the Cassel-akademiet (fra 1880) og så i kunsthistorie (fra 1890). 
Han utførte allegoriske og historiske malerier i Strassburgs jernbanestasjon, i Tøyhuset i Berlin, i regjeringsbygningene i Kassel og for keiser Vilhelm IIs regning Keiserens inntog i Jerusalem 1898 (1903), Keiserens inntog i Damaskus 1899 med flere. Etter utkast av keiseren utførte han et par politisk-symbolske malerier (Den gule fare m.fl.). Han foretok lange reiser rundt i Italia, Hellas, Spania, Lilleasia, Egypt og i 1898 i keiser Wilhelm IIs gølge til Palestina. Mange av hans verker har motiver fra disse land.
Han anferdiget også verker for katolske og protestantiske kirker, blant annet glassmalerier. Disse verkene anses å vitne om hans heller lunkne religiøsitet. Han var av katolsk bakgrunn og en av hans brødre gikk inn i dominikanerordenen, men selv praktiserte han ikke sin tro. 
Fra 1890 fikk hans malerkunst mer preg av impresjonismens metoder.
Knackfuss var også portrettmaler og en svært produktiv tegner. Han var også kunsthistorisk forfetter og utgav Deutsche Kunstgeschichte (to bind, 1888), påbegynte i 1895 en serie rikt illustrerte kunstnermonografier, av hvilke han selv forfattet atskillige, og utgav 1897–1903 Allgemeine Kunstgeschichte (tre deler, for de meste forfattet av Max G. Zimmermann og W. Genzel).

Ettermæle

Som uttrykk for det akademiske historiemaleri og illustrator av borussisk (prøyssisk) historie er hans verk etter 1945 i stor grad falt offer for glemselen, også fordi mange av hans verker ble ødelagt under eller etter annen verdenskrig. Han huskes dermed for det meste bare for sine mange künstnerbiografier, blant annet viktige biografier om van Dyck, Velasquez, Tizian og Rembrandt.
Slaget om Charleroi

Slaget

General Joseph Joffre mente at Frankrike skulle følge den offensive planen Plan XVII, uavhengig av hva som skjedde i Belgia. Han tok ikke generalmajor Charles Lanrezacs advarsler om at retrett var nødvendig for å hindre et militært nederlag til etterretning, og han beordret Lanrezac til å angripe de tyske styrkene langs Sambre. Før Lanrezac fikk innledet angrepet om morgenen den 21. august hadde den tyske andre armé gått til angrep på de franske stillingene langs Sambre. De klarte å etablere to brohoder over elven, og franskmennene klarte ikke å redusere brohodene. General Karl von Bülow angrep igjen den 22. august med tre korps mot hele fronten til den franske femte arme. Kampene fortsatte den 23. august helt til de franske styrkene som var sentrert rundt Charleroi begynte å trekke seg tilbake.
Tara Hjem

Tara Hjem er et norsk bolig- og interiørblad, lansert i 2016.
Andre bladet som utgis eller har blitt utgitt under Tara-navnet er Tara, Tara Smak og Tara Frisk.
Eurovision Choir of the Year 2019

Arrangørsted

Göteborg er den nest største byen i Sverige og den femte største byen i Norden. Göteborg har tidligere vært vertsby for en Eurovision-konkurranse, da Eurovision Song Contest i 1985 ble avholdt i Scandinavium.

Arena

Etter tidligere spekulasjoner i februar 2018, ble det 8. juli 2018 bekreftet at den andre utgaven av Eurovision Choir of the Year ville bli arrangert i Göteborg i Sverige. Scandinavium, en arena med plass til 14 000 tilskuere, ble foreslått som arena for konkurransen. Men, den 18. desember 2018 ble det bekreftet at konkurransen ville bli avholdt i Partille Arena.

Format

Konkurrerende land som er medlemmer av Den europeiske kringkastingsunion (EBU) er kvalifisert til å delta i Eurovision Choir of the Year. Ti land deltok i årets konkurranse, hvor fire av landene deltok for første gang. Hver av de konkurrerende landene er representert av et profesjonelt kor. Konkurransen foregår gjennom to runder. I første runde framførte hvert kor et korstykke som maksimalt kunne være fire minutter lange. Hvert stykke kunne omfatte et enkelt eller flere musikalske verk av en valgfri sjanger, men måtte inneholde nasjonale eller regionale elementer fra de deltakende landene. Etter at alle korene hadde framført, valgte juryen tre kor som gikk videre til andre runde, hvor de skulle framføre et nytt korstykke som maksimalt kunne være tre minutter lange. Etter at korene hadde framført bidragene, ble vinnerkoret kåret. 
Vinnerkoret ville vinne en pokal og deltagelse i World Choir Games, som vil bli avholdt i Vlandern i Belgia i 2020.

Programlederne

5. april 2019 ble det presentert at den britiske radio- og TV-programlederen Petroc Trelawny og den svenske programlederen Ella Petersson skal lede konkurransen. Trelawnys karriere startet i BBC Radio Devon i 1989 som reporter og har siden 1998 jobbet som programleder i BBC Radio 3. Trelawny ledet Eurovision Young Musicians i 2018 sammen med Josie d'Arby, da konkurransen ble arrangert i Usher Hall i Edinburgh. Petersson er programleder for Kulturstudion på SVT 2 og spørreprogrammet Kulturfrågan Kontrapunkt på SVT 1.