google/wiki40b huggingface dataset:
Fort Crown Point

Historie

Franskmennene bygde en festning på Crown Point på 1930-tallet med  12 fots (3,7 m) tykke sandstensvegger som fikk navnet Fort Saint-Frédéric. Britiske  styrker angrep den to ganger under Den franske og indianske krig før franskmennene ødela den sommeren 1759.
Crown Point fort ble bygget av den britiske armé under kommando av Sir Jeffery Amherst etter at Carillon ble tatt. Carolion var et fransk fort som lå lengre syd (og ble omdøpt Ticonderoga), etter rivningen av Fort Saint-Frédéric. Amherst brukte byggearbeidene til å holde sine menn opptatt gjennom vinteren 1759 etter å ha jaget franskmennene til dagens Canada.
Fortet ble aldri direkte angrepet. Byggearbeidene ble først ferdige etter at trusselen om fransk invasjon var over. Det ble mest bruk som lager og verksted, heller enn som en festning. Den 21. april 1773 brøt det ut en pipebrann ai soldatenes kaserner. Den spredte seg raskt kg brannen varte i flere dager. I mai 1774 beskrev den britiske armé-ingeniør John Montresor fortet (etter brannen) med følgende ord: "the conflagration of the late fort has rendered it an amazing useless mass of earth only". Montressor foreslo utvidelser og forbedringer utendørs, heller enn å forsøke å reparere selve fortet.
Etter krigen etterlot britene et skjelett av en militær styrke ved fortet. De utnevnte raskt kaptein Seth Warner til å lede en gruppe på 100 Green Mountain Boys, en patriotisk amerikansk milits som den 12. mai  1775  deltok i Erobringen av Fort Ticonderoga ved starten på den amerikanske revolusjonen. amerikanerne tok 111 kanoner fra britene ved Crown Point, og transporterte  29 til Boston for forsvar av Boston Harbor.
Fortet ble brukt som base for Benedict Arnold under revolution for hans marine på Lake Champlain.  Etter at denne marinen ble desimert i1776 under Slaget ved Valcour Island, ble fortet forlatt av britene i 1777 etter tapet under den  patriotiske Invasjonen av Canada (1775).  I 1780 forlot britene fortet og og etter revolusjonen hadde USA ikke lenger behov for det, så de lot det forfalle.
Fortets store jordvoller er flremdeles i det  21. århundre godt synlige. Brannen i april 1773 hadde fullstendig ødelagt de tømmerede veggene . Stenruinen av de kasernene står fremdeles og hele området blir nå bevart.
Forter ble erklært et National Historic Landmark i 1968.
Royal Cinque Ports Golf Club

Royal Cinque Ports Golf Club er en golfklubb i byen Deal i Kent i det sydlige England. Den ble grunnlagt i 1892. Navnet kommer av Deals medlemskap i Cinque Ports, en gruppe havner som i middelalderen ble tildelt spesielle privilegier av den britiske monarken. Klubbens har én 18-hulls linksbane.
Royal Cinque Ports var vert for The Open Championship i 1909 og 1920. De neste to gangene klubben skulle arrangere The Open, i 1938 og 1948, måtte turneringen flyttes fordi uvanlig høyt tidevann oversvømmet banen. Klubben ble dermed fjernet fra The Open-turnusen.
Shuanghu

Shuanghu (kinesisk: 双湖县, pinyin: Shuānghú Xiàn, tibetansk: མཚོ་གཉིས་་རྫོང, Wylie: mtsho gnyis rdzong) er et fylke i prefekturet Nagqu i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina. Det ble oppgradert til fylke fra særdistrikt i november 2012.
Befolkningen er på om lag 10.000 innbyggere (2010).

Geografi og klima

Shuanghu har et areal på 116.637 km² og ligger i snitt på 4800 meters høyde. Høyeste fjell heter Zaqungngomar, og er på 6304 m. Her er mange innsjøer, blant annet Dogaicoring Qangco med et areal på 256 km² på 4788 moh, og Yaggain Co på 4978 moh.
Klimaet er svært vindfullt. Her er kaldt og tøty, og luften er ikke særlig oksygenmettet. Vinteren er svært lang. I 1999 ble det i nordæst etablert en værstasjon. Der er laveste registrerte temperatur på -62,4 °C (i januar 2006). Varmerekord ble satt i juli 2000, med 2,3 °C. Normalt svinger temperaturene mellom n -45 og -5 °C. Årlig er det gjennomsnittlig 2628 timer solskinn og 150 mm nedbør.
Parlamentsvalget i Italia 2001

Valgordningen

En folkeavstemning den 18. april 1993 ga en overveldende støtte til å fjerne den proporsjonale valgordningen som landet hadde hatt til da. Et system som kombinerte elementer av flertallsvalg og forholdstallsvalg ble innført i august samme år; tre fjerdedeler av plassene i hvert av parlamentets to kamre ble fordelt ved hjelp av flertallsvalg, en fjerdedel ved en mer proporsjonal valgordning.
Stortingsvalget 1850

Valgordning

I hvert prestegjeld hadde sognepresten ansvar for å holde valgting som utpekte valgmenn. Sognepresten hadde også ansvaret for å vite hvem som var kvalifisert for stemmerett. Hvert kjøpsted holdt valgting og oppnevnte én valgmann for hver femti stemmeberettigede. Hvert prestegjeld på landet oppnevnte én valgmann for hvert påbegynte 100 stemmeberettigede.
Valgmennene møttes til valgmannsting. På landet hadde hvert av de sytten amtene valgmannsting, og utpekte inntil fire av 67 stortingsrepresentanter. 5-14 valgmenn skulle velge én stortingsrepresentant, 15-24 skulle velge to, 25-34 valgte tre, flere enn 34 valgte fire.
Kjøpstedene var oppdelt i 23 valgdistrikter. Disse valgdistriktene hadde én eller flere representanter, dels valgte flere kjøpsteder sammen én representant. En kjøpstad med færre enn 150 stemmeberettigede (Sarpsborg, Drøbak, Lillehammer, Sandefjord, Grimstad, Molde, Levanger, og Hammerfest) valgte tingmann sammen med nærmeste større kjøpstad. 3-6 valgmenn i en kjøpstadsvalgkrets hadde én representant, 7-12 hadde to, 11-14 hadde tre, flere enn 14 hadde fire.
Kvalifisert for stemmerett var menn over 25 år med eiendom av en viss størrelse. I tillegg var embedsmenn og rettighetsmenn i Finnmark kvalifisert. For å være stemmeberettiget måtte de i tillegg avlegge ed til grunnloven ved innføring i manntall. Allmenn stemmerett for menn ble innført i 1898. Kvinner hadde ikke stemmerett.
Hammerfest og Ålesund stemte første gang som kjøpsteder. Brevik var for første gang egen valgkrets. Molde valgte sammen med Ålesund i stedet for Kristiansund. Moss og Drøbak fikk én representant, mot to ved forrige valg.
Den totale folkemengden var anslått til 1 409 300, 73 125 hadde stemmerett. Av disse stemte 36 770. 337 valgting i landdistriktene utpekte totalt 834 valgmenn. 31 valgting i byene utpekte totalt 174 valgmenn. Valgmannstingene ble holdt i perioden 23. mai 1850 til 21. oktober 1850.

Politikk

Det 13. ordentlige storting fikk vedtatt husmannsloven og den første matrikkelloven. Jødeparagrafen ble endelig opphevet.

Resultater

Valgmennene kunne stemme på hver enkelt stortingsplass i sitt valgmannsting. Kandidatene måtte tilhøre valgkretsen, og kunne ikke stemme på seg selv.
Daniel Hoelgaard

U23/amatør

I 2012, i sitt første år som U23-rytter, tok Hoelgaard to internasjonale seire i Belgia, noe som fikk ham invitert til treningsleir hos Omega Pharma-Quick Step. Det ble signert en stagiaire kontrakt ut sesongen for Team Østerhus Ridley.  Kort tid etter kom den første seieren for Team Østerhus Ridley i Kernen Omloop Echt-Susteren. Han er med dette den første nordmann siden Edvald Boasson Hagen til å vinne et UCI-ritt som debutant i seniorklassen. Hoelgaard signerte en ettårskontrakt med Omega Pharma-Quick Steps rekrutteringslag - kontinentallaget Etixx, den 16. oktober 2012.

Junior

Hoelgaard drev tidligere med langrenn, men begynte i 2007 å satse på landeveissykling. I 2010 ble han fast medlem av det norske landslaget. Han har blant annet deltatt i Nations Cup, og oppnådd seier i Regio Tour. I 2011 kom han på syvendeplass i sykkel-VM i landeveisrittet for juniorer. Dette var til da den beste norske junior-plassering i en VM-fellesstart noensinne.
Cornelis Vreeswijk-stipendet

Cornelis Vreeswijk-stipendiet er et svensk stipend som årlig deles ut av Stiftelsen Cornelis Vreeswijks minne til Cornelis Vreeswijks minne. Prisvinnerne må være minst 36 år og ha søkt, men ikke fått, statlig eller kommunalt stipendium.
Essouk

Status som Verdensarv

Det arkeologiske området tilknyttet Essouk ble lagt til på forhåndslisten for Verdensarvsteder, 8. september 1999, med tanke på plassering i kulturkategorien.
Trond Erics aller beste

Trond Erics aller beste er en samleplate utgitt av Trond Erics i oktober 2007. Dette ble også den aller siste utgivelsen bandet ga ut før bandet ga seg.
Lovgivende makt

Den lovgivende makt i Norge

I et Norge blir den lovgivende makt (Stortinget) valgt av folket. Den lovgivende makt setter igjen retningslinjer for hva den dømmende makt (domstolene) kan foreta seg, og gjennom parlamentarismen har folket også kontroll over den utøvende makt (Kongen via regjering). I § 49 i den norske Grunnloven heter det at: «Folket utøver den lovgivende Magt ved Storthinget.»
Etter at Norge undertegnet EØS-avtalen, er det i praksis ikke alltid Stortinget som er den lovgivende makt, for EØS-avtalen medførte overføring av suverenitet til EFTAs overvåkningsorgan (ESA) og EFTA-domstolen vedrørende håndhevelse av konkurransereglene. Dette kan medføre overstyring av lover og regler som er vedtatt av Stortinget. Stortinget er gjennom avtalen også forpliktet til å innføre EU-direktiv i norsk rett og har på denne måten fått begrenset sin lovgivende makt.

Den lovgivende makt i Danmark

I Danmark er både den lovgivende makt og den utøvende makt samlet i Folketinget. Dette følger ikke helt ideen om maktens tredeling, som Montesquieu definerte den. I Danmark er kongemakten prinsipielt overhode for den lovgivende makt (og den utøvende makt). Den sittende konge eller dronning skal godkjenne Folketingets lovforslag og utnevne statsministeren. Denne deltagelse i den lovgivende makt er dog bare formelt og ikke av reell karakter, det er ennå aldri skjedd at kongemakten ikke har underskrevet en lov eller godkjent den utvalgte regjeringen.

Den lovgivende makt i Storbritannia

Lovgivende makt utøves av det britiske parlamentet. Parlamentet består av monarken som overhode og to kamre – Underhuset (House of Commons) med 659 medlemmer og Overhuset (House of Lords) med rundt 700 medlemmer. Underhuset blir valgt ved flertallsvalg i enmannskretser i en valgomgang.

Den lovgivende makt i USA

Kongressen er USAs nasjonalforsamling (tilsvarer Norges Storting), og den lovgivende makten. Den er på den mange måter bygd opp på samme måte som den britiske nasjonalforsamlingen – med ett underhus og et overhus. Forslag til lovendringer kommer først opp i Representantens hus, deretter sendes det til Senatet som kan forkaste eller godkjenne forslaget. Ved spesielle anledninger har presidenten i USA til slutt anledning til å overprøve lovforslaget – men dette skjer i svært få tilfeller.

Den lovgivende makt i EU

Europaparlamentet deler den lovgivende makten i EU sammen med Ministerrådet. De 751 representantene, velges for fem år ved direkte valg, er talerør for 500 millioner EU-borgere.
Brachydaktyli type D

Brachydaktyli type D (ICD-kode Q71.8) er den vanligste formen for brachydaktyli. Det er en medfødt skjelettilstand som klinisk viser seg i kort, tykk tommel med bred neglerot. Det fremste leddet på berørte tomler har vanligvis mellom 50 og 66 prosent av lengden som uberørte har. Tilstanden følger et autosomal dominant arvemønster. Mutasjoner i kromosom 2 (q31.1) i genet HOXD13, som er viktig for fingerutvikling og -vekst, er minst en delvis årsak. Endringer i kromosom 7 (p15) har også blitt foreslått. Tilstanden ble først beskrevet i 1928 av O. Thomsen.
Skredder

En skredder er en håndverker som designer og produserer klær og kostymer.  Faget har røtter tilbake til 1200-tallet. Tidligere var det mulig å ta norsk fagbrev både som herreskredder og som dameskredder, men i 1997 ble muligheten til å ta fagbrev som dameskredder avviklet. Per 2019 er det fortsatt mulig å ta fagbrev som herreskredder. 
Skreddere arbeider på for eksempel skredderverksted, fabrikk eller egen virksomhet. Ofte jobber de på oppdrag fra kunder.
I Norge per 2019 er utdannelsen til dette yrket en del av det videregående utdanningsprogrammet Design og håndverk. Du må gå to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret kalles «Vg1 Design og håndverk» og andre skoleåret kalles «Vg2 Design og tekstil».
Herreskredderfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.
Calometopus nyassae

Utseende

Små til middelsstore, avlange, litt matte gullbasser. Hodet er forholdsvis stort med tydelig "hals", foran med en U-formet innskjæring. De er mørke med lyse flekker. Pronotum er svart med en stor, lysgul flekk på hver side, dekkvingene svarte med et par rundede, gule flekker, bakkroppen har hvite flekker på oversiden på sidene.
På bakbeinet er leggen (tibia) sterkt utvidet i spissen og trukket ut til to tenner, foten (tarsus) er svært lang.

Utbredelse

Arten er utbredt i Tanzania, Mosambik og Zimbabwe.
Bergsnevet

Navn og etymologi

Statens kartverk har besluttet å skrive navnet som Bergsnevet. På lokal dialekt har plassen så langt man kan huske blitt uttalt «Bærsnæven.» I dokumenter fra 1600-tallet, er stedet beskrevet som henholdsvis; «Bersneff,» og «Bersnoff.» Det finnes flere teorier om opphavet til dette stedsnavnet, men det finnes ikke noen absolutt sikker forklaring på dette, bare forskjellige sannsynligheter for ulike teorier.

Historie

Bergsnev ble delt fra Nyland (Vefsn) som i sin tid var en del av krongodset, og følgelig tilhørte derfor var Bergsnevet Kongens eiendom. I 1664/66 ble krongodset solgt til Johan Irgens. På 1800-tallet ble Bergsnevet forvaltet som en del av de Angellske Stiftelser, helt til det på slutten av 1800-tallet ble gitt adgang til leilendingene å kjøpe de gårdene de selv drev. Det ble da kjøpt ut fire bruk i tidsrommet 1897-1912.

Skole og skolekretser

Den tiden det var vanlig med omgangsskoler, utgjorde Bergsnevet, Brattbakken og Forsmo en skolekrets. I 1861 ble denne skolekretsen utvidet, og skolekommisjonen ville legge undervisningen til et leidd lokale på Brattbakken. Foreldrene på Bergsnevet ville heller sende elevene til Stuvland. Denne skoleveien til Stuvland var imidlertid problematisk, fordi barna måtte krysse Drevjo (Drevjeelva) i alle slags værforhold. Det ble derfor besluttet å sende elevene fra Bergsnevet til Holand, en strekning på 4,6 km. Denne ordningen varte i fem år, til det ble bygget bru over Drevjo mellom Nyland og Stuvland. Etter det har elever fra Bergsnevet gått på Stuvland skole fram til Granmoen skole sto ferdig i 1969.

Samferdsel

Bergsnevveien mellom Nyland og Bergsnevet sto ferdig for biltrafikk i 1956. I 1960/61 ble denne veien videreført over Brattbakkengan til Brattbakken. Før dette hadde Bergsnevet bare hatt veiforbidelse for hester og fotgjengere. I 2014 ble det åpna en ny fylkesvei over Bergsnevet. Denne veien går i tunnel (Bergsnevtunnelen) gjennom Bergsnevaksla.
Nordlandsbanen går forbi Bergsnevet, og gårdene måtte avgi mye land da den ble bygget. Nærmeste stasjon for folket på Bergsnevet var stasjonen på Nyland (Vefsn) (Holandsvika). Denne stasjonen ble stengt i 1989.
Diffusjonsflamme

Diffusjonsflamme er hvor brensel blir omgjort til gass enten fra fast stoff (pyrolyse) eller fra væske (fordamping). Flammen kan da bare oppstå der hvor den brennbare gassen er i kontakt med oksygen. Dette medfører at en diffusjonsflamme kan ses på som hul. Inne i flammen er det ren gass som trenger oksygen for å kunne forbrenne. En måte å forestille seg dette på kan være se for seg en ballong. Luften inne i ballongen representerer branngassene og gummien representerer den hinnen hvor gassen blandes med luft. Da vil det kun være gummien i ballongen som kan brenne og ikke luften. Flammen er således hul.
Småplanet

En småplanet er et lite himmellegeme som går i bane rundt solen, men som har betydelig mindre dimensjoner enn de vanlige planetene. Noen bestemt grense for hva som er en småplanet finnes ikke. 
De fleste kjente småplanetene finnes i asteroidebeltet mellom Mars og Jupiter og kalles asteroider. Der finnes blant annet Ceres, den første småplaneten som ble oppdaget.
Trojanske asteroider kalles to grupper av småplaneter som ferdes i Jupiters bane, omtrent 60 grader før eller etter Jupiter (sett fra solen) i de såkalte lagrangepunktene. Svermen foran Jupiter (Achillesgruppen) er nesten dobbelt så stor som den bak (Patroklosgruppen). 
Småplaneter har nylig blitt oppdaget i Kuiperbeltet utenfor Neptun. Her finnes Quaoar og Sedna.
Siden august 2006, da en internasjonal astronomkonferanse besluttet dette, har Pluto blitt regnet som en dvergplanet. Dette er en nyopprettet underkategori som er en del av kategorien småplanet. Også Ceres, Eris, Haumea og Makemake regnes som dvergplaneter.
Satish Dhawan Space Centre

Beliggenhet

Satish Dhawan Space Centre ligger på Sriharikota, en spindelformet øy på østkysten av Andhra Pradesh. Egenskaper som en god asimut-korridor for forskjellige oppskytninger (både militære og vitenskapelige), nærheten til ekvator (fordelaktig for østgående oppskytninger) og et stort, ubebodd område gjør det til et utmerket sted for rombase.
SDSC dekker et område på i alt cirka 145 km² med en kystlengde på 27 km. Før området ble kjøpt for ISRO av den indiske regjeringen, fantes det en plantasje med eukalyptus- og casuarinatrær som ble brukt til å lage ved. Denne øya påvirkes både av sørvestlige og nordøstlige monsuner, men kraftig regnvær forekommer bare i oktober og november. Dermed er det mange klare dager for oppskytninger og statiske tester utendørs.
SDSC er knyttet til Sullurupeta via en vei som går over Pulicatsjøen. Sullurupeta har forbindelse til resten av India ved jernbane, og ligger på riksvei 5 (National Highway 5) som forbinder byen med storbyene Chennai (rundt 100 km sørover) og Kolkata. På vei mot Chennai finner en Sricity, en raskt voksende næringsby som ligger på grensen mellom Andhra Pradesh og Tamil Nadu.

SLV Launch Pad

Denne oppskytningsrampen ble brukt for Satellite Launch Vehicle og Augmented Satellite Launch Vehicle, og ligger på sydspissen av dagens oppskytningsområde. Den er ikke lenger i bruk. Til å begynne med ble denne oppskytningsrampen bygget for å skyte opp SLV-3-raketter, men senere ble også ASLV-raketter avfyrt fra samme sted.

First Launch Pad (FLP)

Den første moderne oppskytningsrampen ble bygd for Polar Satellite Launch Vehicle i første halvdel av 1990-årene. Den har også blitt brukt til å avfyre Geosynchronous Satellite Launch Vehicle. Den tjuende oppskytningen fra denne rampen fant sted 1. juli 2013, da IRNSS-1A-satellitten ble sendt opp med en PSLV-XL-rakett.

Second Launch Pad (SLP)

SLP er et moderne oppskytningskompleks. Det kan konfigureres for å skyte opp alle rakettyper tilhørende ISRO, herunder moderne raketter som for tiden er under utvikling og som skal tas i bruk i løpet av neste tiår og mot 2030. SLP ble tatt i bruk i 2005.

Third Launch Pad (TLP)

TLP bygges til en pris an seks milliarder indiske rupi, og skal være spesielt tilrettelagt for bemannede romoppdrag.
Vallen

Vallen (eller Isengrims borg) befinner seg nær Munka-Toarp i Tomelilla kommun, og er Skånes største borganlegg (ruin).
Formentlig er det tale om Grimslektens borg fra 1200-årene. Dobbeltvoldtstedet, et såkalt Motte-baileyanlegg, er Skånes eneste kjente private voldsted av denne tidlige middelaldertype. Hvor og når det nærliggende Tostrup tok over Vallens posisjon er ikke klarlagt.

Beskrivelse

Vallen ligger inntil en å og rester av dammer viser at den delvis har vært omgitt av vann. Borgens sentrale del består av en kvadratisk kulle hvis øverste platå har sider som er drøyt 40 m lange. Kullen reiser seg 12 m over ådalens bunn og er med en grunn grav skilt fra en 5 m lavere kulle, som også er ca. 40 m i kvadrat. Den høye kullen omgis i vest og syd av en opp til 10 m dyp voldgrav som er 15 m bred og har stupbratte sider. Utenfor denne voldgrav ligger en vinklet vold med en 15-20 m bred toppflate. 
Anlegget er ytterst monumentalt og mange forskere fra 1500-tallet og frem til våre dager har besøkt plassen og fortalt om deres iakttagelser. På sin skånske reise i 1777-78 tegnet C.G.G. Hilfeling en fin situasjonsplan over Vallen sammen med andre prospekter fra Tostrup, som nå befinner seg i Dronningens håndbibliotek på Amalienborg. Under en pløying oppe på den høyeste kullen på 1930-tallet, hadde man påtruffet tegl i store mengder, og det ble derfor tilkalt arkeologer. Det ble funnet et ovnsanlegg, en masse dyreben og en spore fra 1300-tallet.

Jens Grim, Isengrim

Jens Grim, også kalt Isengrim, hadde store gods og var ifølge sagnet ikke spesielt ridderlig. Han hadde en veldig skare med krigere som var like ville som han selv, og med hvilke han plyndret og gjorde traktene usikre. Ifølge Brunius'  skal borgherren på Vallen ved navn Isengrim ha stjålet en flokk kreaturer fra bøndene i Löderup. Presten i Löderup skal da ha bannlyst Isengrim som til gjengjeld sendte sine menn for å straffe presten, som da hadde gjemt seg i Löderup kirke. Isengrims menn begynte å hugge seg vei igjennom døren, men presten kom i stedet selv gående ut i fullt alterskrud. Presten ble så dratt med ut på kirkegården og slått ihjel der. Isengrim var redd for å bli forbundet med denne handlingen, og skjøt derfor alle skyld over på bøndene, som iøvrig ble stengt straffet. Dronning Margrethe  trodde imidlertid ikke på Isengrim, og lot borgen hans brenne ned.  
I en annen fortelling ble borgen revet av Margrethe fordi Jens Grim ikke ville stille opp i kampen mot mecklenborgerne. Historiske sett stemmer det at det under Margrethe og hennes far Valdemar Atterdags tid ble revet mange adelsborger ned, samt innført forbud mot å bygge nye.  
Den engelske forfatteren J.R.R. Tolkien døpte i sin trilogi om Ringenes herre, en av sine figurer til Isengrim.
Shut In

Handling

En enkebarnepsykolog som bor i en isolert eksistens i det landlige New England blir fanget i en dødelig vinterstorm, og må finne en måte å redde en ung gutt på før han forsvinner for alltid.
V-3

V-3, gjengjeldesvåpen 3, var en kanon som var tenkt å brukes mot London under andre verdenskrig. Kanonen hadde et løp på 130 m, og flere slike kanoner skulle graves ned nær Mimoyecques på den franske kanalkysten. Tanken var at man med disse kanoner skulle kunne skyte opp til 600 granater per døgn mot London.
Langs løpet var det kruttkamre som tente når prosjektilet hadde passert for å gi økt utgangshastighet, men etter testing viste det seg at rekkevidden ikke var på mer enn 2/3 av den teoretiske. Når dette ble meddelt Hitler la han ned prosjektet.

V-3 museum

Museet i Mimoyecques lar besøkere få se galleriene (med ulik grad av ferdigstilling og bombeskade), rester av skytevåpnene, en nedskalert modell av V-3 og videre eksempler på maskineri, transportsystem og verktøy. På stedet finnes også minnesmerker over slavearbeiderne som nazistene brukte ved byggingen og til flyvåpenpersonell som ble drept når de angrep basen.
Basen i Międzyzdroje i Polen har også et museum.