Teater Manu

Teatrets plassering

Teater Manu holder i dag til på Grunerløkka, med kontoradresse Schleppegrells gate 32, og teaterinngang på motsatt side, i Christies gate 5. Schleppegrellsgate 32 er en del av boligkvartalet Fagerheimen fra 1932 (arkitekter Henrik Nissen d.y.og Gunnar Brynning). Bygningen var opprinnelig i drift som «Grünerløkka Folkets hus». Da den ble solgt av Folkets Hus-bevegelsen, skiftet bygget navn til «Grünerløkkas hus». Teaterlokalene ble pusset opp i 2016 og 2017, og gjenåpnet i april 2017.
I Teatrets nærområde ligger blant annet Birkelunden park, Dælenenga fotballbane, The Shamrock pub og Black Box teater.

Starten på tegnspråkmiljøet

Det første tegnspråkmiljøet startet i Norge i 1815 da den døve Andreas Christian Møller (1796–1874) ga privatundervisning til fire døve elever i Trondhjem. Ti år senere ble det etablert en offentlig døveskole i byen, og fra 1848 dukket det også opp tegnspråkmiljøer i Kristiania, Bergen og Kristiansand.
På døveskolene er det interessante eksempler på barnekultur: Eldre døve fortalte til yngre døve barn. I fortellingen kunne det være sakprosa, eventyr, vitsefortellinger, poetiske innslag og pantomimisk dramatisk fremføring. Døvekulturen er den visuelle opplevelsen av tilværelsen, noe som er sprunget ut fra det sosiale liv blant døve, tuftet på tegnspråk.
Et av tegnspråkets vesentlige egenskaper er ikonisitet: muligheten for at tegnene kan gjengi i språklige symboler noe av tingenes form eller bevegelse. Nå har talespråkene også ikonisitet, men på andre språklige nivåer. Tegnspråket beskriver verden på en visuell måte.

Teaterlivet blant døve i gamle dager

Eldste skriftlige dokumenter forteller at døve i Kristiania spilte teater i 1891. Stykket var Nei av Johan Ludvig Heiberg, og ble spilt av de døve amatørskuespillerne maler Axel Fleischer, tegnelærerinne Hermana Bergh, papirhandler Charles Leisner og typograf Bjune. Stykket L’enfant terrible ble spilt med tegn og tale i 1893 med døve skuespillere i Det Norske Studentersamfund, Tivoliteatret i Klingenberggata i Kristiania, så i Moss og til slutt i Drammen. Det hørende publikummet viste sitt bifall, ikke med håndklapp, men ved å vifte med lommetørkle, for de visste at skuespillerne var døve.
Elevene på døveskolene har gjennom tidene fortalt hverandre historier. Underholdningen kunne skje i frikvarterene eller på internatet. Tegnspråket levde og blomstret, selv om det ble fordrevet fra klasserommene ved den orale undervisningsmetoden fra 1890-årene av – det levde videre i internat, forening, sportsklubb og kirke.
Gjennom årene har det vært regelmessige teaterforestillinger i døveforeningene. Det kunne være skuespill, sketsjer og deklamasjoner.

Teater på prøve

Fra 1. januar 1999 til 31. desember 2001 ble det gjennomført et treårig prosjekt for å skape et profesjonelt tegnspråkteater. Prosjektet ble etablert ved Ål Folkehøyskole og kurssenter for døve. Det ble bevilget 3,5 millioner kroner det første året. Målet var kunstnerisk kvalitet og profesjonalitet, tegnspråk som kunstnerisk språk, og drama på tegnspråk. Man skulle vise visuelt teater av litterære teatertekster oversatt til tegnspråk, eller egenproduserte skuespill på tegnspråk. I år 2000 fikk man bevilget 6,1 millioner til tegnspråkteatret i et samarbeid med Riksteatret, Kunsthøgskolen i Oslo (den tidligere Teaterhøgskolen), Norges Døveforbund, Ål Folkehøgskole og Døves Media (tidligere Døves Video). Mira Zuckermann ble ansatt som teatersjef fra 1. august 2000, og fikk fornyet sitt engasjement frem til 2014. (Per 2017 er Zuckermann fortsatt teatersjef.)
I prøveprosjektperioden ble det spilt en rekke forestillinger med stykket Hjelp, vi får gjester! (1999). Dette var den første profesjonelle fremføringen av skuespill på tegnspråk i Norge. Stortinget bestemte i 2001 at teatret hadde livets rett, og at det skulle etableres i Oslo. Det nye teaterets første faste tilholdssted var i Sven Bruns gate 7, og dette markerer også starten for Teater Manu.

Teaterstiftelsen

Torsdag 16. januar 2003 klokken 14 ble stiftelsen Det Norske Tegnspråkteater opprettet av Norges Døveforbund. Startkapitalen var på 10.000 kroner. Mira Zuckermann ble ansatt som teatersjef fra 2003. i 2004 endret man navn til Teater Manu, og flyttet inn i teatret til Grünerløkkas kulturhus i Schleppegrells gate 32.

Formål

Teater Manus formål er å være et turnerende teater som spiller på tegnspråk for barn, ungdom og voksne.

Hovedmål

Teater Manu skal styrke og utvikle tegnspråk som scenespråk gjennom forestillinger av høy kvalitet. Teater Manu skal øke interessen for tegnspråkteater og synliggjøre døves kultur.

Visjon

Teaterets visjon er at det skal bli verdens beste tegnspråkteater.

Finansiering

I dag får Teater Manu støtte over fast post i statsbudsjettet under kap. 323, og i 2017 mottok teatret 15,46 millioner kroner i støtte.

Scenespråk

Teatrets forestillinger foregår på tegnspråk. Hørende teatergjengere får de tegnspråklige forestillingene tolket av hørende stemmeskuespillere. Teater Manus mål er å være et teater for alle, enten man kan tegnspråk eller ikke.

Samarbeid med andre teatre

Teater Manu har også samarbeid med ulike teatre i Norge og i utlandet. I Norge har teatret samarbeidet med Riksteatret i flere år. Teatret har også samarbeidet med Tyst Teater i Sverige, Glad Teater i Danmark og Deaf West Theatre i USA.
Teatret har også deltatt i forskjellige internasjonale festivaler, blant annet på Deaf Way II i 2002, Deaf Art Now i 2004,  Clin d´oeil I 2005–2017 og Nonstop Internasjonale teaterfestival i 2018.

Kulturkafé

Teatret arrangerer kulturkafeer hvor publikum får møte skuespillerne, få informasjon om bestemte teaterstykker, møte regissører og enkelte dramaforfattere. Det er også foredrag, filmvisninger og diskusjonstemaer.

Teaterverksted

For å sikre skuespillerrekruttering til flere generasjoner med teatergjester har teatret teaterverksted for barn og unge skuespillerspirer. Til nå har det vært arrangert fire slike verksteder, i 2005–2006, 2007–2008, 2013–2014 og 2016–2017. Flere av disse skuespillerne har blitt plukket opp til å spille i teatrets senere oppsetninger.

Utdannelse og forskning

Teater Manu har tidligere arrangert kompetansegivende kurs i samarbeid med Kunsthøgskolen i Oslo, (tidligere Statens Teaterhøgskole). Kurset Fra dramatisk tekst til scenisk tegnspråk ga 10 studiepoeng.
Tegnspråk som scenespråk har også blitt forsket på. Live Herheim skrev hovedfagsoppgaven: Kunne det vært annerledes? Teater Manu – Norsk Tegnspråkteater, et tradisjonelt og litterært teater (2004). Rolf Piene Halvorsen og Svein Arne Petersson skrev: Fra skrift til tegn. Om å oversette fra Peer Gynt til Norsk tegnspråk, i boken Tegn som språk – En antologi om tegnspråk.

Teater Manu som arbeidsplass

Teater Manu er en tegnspråklig arbeidsplass der døve er i flertall. Kommunikasjonen foregår på tegnspråkets premisser, og hørende medarbeidere får opplæring i tegnspråk. Teatret har også tegnspråktolker som tolker kommunikasjonen mellom døve og hørende som ikke kan tegnspråk.
Teater Manu er flerkulturelt og har blant annet hatt ansatte og skuespillere med israelsk, polsk, tyrkisk, finsk, svensk, tsjekkisk, islandsk og amerikansk opprinnelse.

Priser og utmerkelser

Teater Manu har mottatt flere hedersutmerkelser for sine oppsetninger.
I 2010 ble teatret nominert til hele tre Heddapriser for forestillingen Pinocchio (2009): nominert i kategorien «Årets kvinnelige hovedrolle»: Ipek D. Mehlum; nominert i kategorien «Særlig kunstnerisk innsats»: Kjersti Fjeldstad, samt en nominasjon i kategorien «Beste barne- og ungdomsforestilling».
Teatret vant avisen NATT&DAGs pris for «Årets scenekunst» i 2011 for stykket Jeg var Fritz Moen. Dette stykket var en samproduksjon mellom Teater Manu og Riksteatret.
I 2012 ble teatret nominert til Hedda-pris for forestillingen Jeg var Fritz Moen (2011), som var regissert av Kjersti Horn.
I 2013 vant Teater Manu Heddaprisen i kategorien «Årets beste audiovisuelle design» for Jack og bønnestengelen, en produksjon fra 2012.