google/wiki40b huggingface dataset:
Hart Memorial Trophy

Hart Memorial Trophy er den årlig utmerkelsen i den nordamerikanske ishockeyligaen National Hockey League som gis til den mest verdifulle spilleren (MVP) i løpet av grunnspillet. Kåringen skjer gjennom avstemning blant hockeyjournalistene i Professional Hockey Writers' Association.  
Troféet ble donert i 1923 av David Hart, som var faren til Cecil Hart, tidigere manager og coach i Montreal Canadiens.
Sumatrasia

Utseende

Middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, blanke, gulaktige bladbiller. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rrundet, dekkvingene jevnbrede, forholdsvis tynne og noe gjennomsiktige.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Sumatra).
Power of the Dollar

Power of the Dollar er et uoffisielt album fra 50 Cent, utgitt i 1999.
Det ble utgitt 4. juli 2000.
Oddernes kommune

Oddernes kommune er en tidligere kommune i Vest-Agder, siden 1964 en del av Kristiansand kommune. 
Oddernes ble opprettet i 1837, og slått sammen med Kristiansand i 1964. 
Oddernes kommune omfattet fra starten også Randesund. De to delene ble skilt 31. desember 1893, og Oddernes og Randesund var selvstendige kommuner fra 1894 til 1964. Etter delingen hadde Oddernes 1 133 innbyggere. Kommunen omkranset Kristiansand på alle kanter.
Ved lov av 14. juni 1921 ble ca. 2,75 km² av Lund i Oddernes overført til Kristiansand og ble en ny bydel med 2 164 innbyggere. 
Fra 1. januar 1965 ble resten av Oddernes slått sammen med Kristiansand i likhet med kommunene Randesund og Tveit. På dette tidspunktet hadde Oddernes et areal på 103 km² og innbyggertallet hadde vokst til 18 668.
Oddernes kommune hadde et rådhus på Otras østside ved broa «Thygesons minde» som også kalles Lundsbroa. Bygget var også kjent som Filialen på Lund fordi en kjøpmann i Dronningens gate, Raw Wilson, hadde butikk også der. Oddernes kommune hadde senere et nyere rådhus i Tordenskjoldsgate i Kristiansand, et bygg som ble tatt i bruk av Kristiansand kommune ved kommunesammenslåingen i 1965.
D.H. Lawrence

Forfatterskap

Kritiker og beundrer Terry Eagleton har plassert Lawrence politisk på den radikale høyresiden. Han var reaksjonær i den forstand at han var mistroisk til demokratiet, liberalismen, sosialismen, og likhetsprinsippet, men han omfavnet aldri fascismen. En del av Lawrences oppfatninger kan bli sett i hans brev til Bertrand Russell i tiden rundt 1915 hvor han fremmet sin motstand mot å gi stemmerett til arbeiderklassen, fiendtlig til den voksende arbeiderbevegelsen, og nedvurderte den franske revolusjon ved å referere til Liberté, égalité, fraternité, det vil si  «frihet, likhet og brorskap» som «en slange med tre hoder». Framfor republikken, ønsket han seg en eneveldig diktator.
Lawrence fortsatte gjennom hele livet å utvikle sin personlige filosofi. Hans upubliserte innledning til Sønner og elskere etablerte en dualitet som sto sentral i det meste av hans forfatterskap. Det ble gjort med referanse til den hellige treenighet.
Lawrence er best kjent for sine romaner Sønner og elskere, Regnbuen, Kvinner som elsker og ikke minst Lady Chatterleys elsker. I disse utforsket Lawrence muligheten for liv og mening innenfor industrisamfunnet. I særdeleshet var Lawrence opptatt av relasjonenes vesen som kan eksistere innenfor denne settingen. Selv om han ofte er klassifisert som en realist, kan Lawrences bruk av sine litterære figurer bli bedre forstått i referanse til hans filosofi. Hans beskrivelser av seksuell aktivitet, selv om det var sjokkerende i sin tid, hadde sine røtter og bakgrunn i en personlig tenkemåte. Det er verd å merke seg at Lawrence var meget interessert i menneskelig berøring og tilsvarende kommunikasjon (se Haptisk kommunikasjon) og at hans interesser i fysisk intimitet har sine røtter i en opptatthet i å gjenopprette fokuset på kroppens betydning, og gjenopprette balansen med hva han oppfattet som den vestlige sivilisasjonens langsomme prosess med å gi for stor betydning til sinnet. I sine senere utviklet Lawrence mulighetene i novelleform med St Mawr, The Virgin and the Gypsy og The Escaped Cock.
Han giftet seg i 1914 med den seks år eldre Frieda Weekley, født Frieda von Richthofen, en slektning av Manfred von Richthofen, kjent som «Den røde baron», en tysk legendarisk jagerflyver fra den første verdenskrig.
Lawrences roman Sønner og elskere ble kåret til ett av verdenhistoriens 100 viktigste verker da den i 2002 fikk plass i Verdenbiblioteket.
Sangskatten vol.3

Sangskatten vol.3 er en samleplate med Sebastian, utgitt i 2007.
Global klimamodell

En global klimamodell eller generell sirkulasjonsmodell (GCM, engelsk: Global Climate Model) prøver å skildre hvordan klimaet endrer seg ved å bruke ligninger fra væskedynamikk, kjemi og iblant biologi. Disse ligningene er enten basert på fysiske lover, som Newtons lover eller termodynamikkens andre hovedsetning, eller blir de bygget opp av empiriske metoder. Man har både atmosfæriske modeller (AGCM) og havmodeller (OCGM). En ACGM og en OCGM er ofte koblet sammen (AOGCM). Sammen med andre modeller (for f.eks. havis eller fordampning over land) danner AOGCM grunnlaget for en full klimamodell. De forskjellige modellene kan være bygget opp på forskjellige måter og inneholde forskjellige komponenter, som kan gi forskjellige resultater. De første AOGCM ble laget på slutten av 1960-tallet av Syokoru Manabe og Kirk Bryan ved Geophysical Fluid Dynamics Laboratory i Princeton i New Jersey. I dag har man mellom ti og tjue institusjoner over hele verden som kjører AOGCMer for å varsle klimaendringer.
De siste årene har man utvidet GCM til å bli modeller for hele jordsystemet, som inkluderer undermodeller for atmosfærisk kjemi eller karbonsykluser, slik at man bedre kan varsle endringer av karbondioksid. Dette gjør at man kan få tilbakekoblinger mellom de forskjellige systemene. F.eks. kan en kjemi-klimamodell se på hvilke effekter en reparasjon av ozonhullet har på klimaet.
Det er mange faktorer som fører til at resultatene av klimamodellene er usikre. Modellene kan i seg selv være unøyaktige, og man vet ikke helt sikkert hvordan industriforholdene og teknologien vil endre seg i framtiden (som for tiden er den mest usikre faktoren). Så selv om man har svært fysisk relativistiske modeller, vil det fremdeles være mye utrygghet inne i bildet.

Modellgitter

Ligninger i AGC-modeller blir diskretisert ved enten å bruke den endelige differansemetoden eller spektralmetoden. Dette gir et gitter eller rutenett, der alle variablene blir regnet ut i hvert gitterpunkt. Disse gittrene kan enten ha konstant avstand mellom gitterpunktene eller ha avstander som varierer. Hvis man skal studere et spesifikt område, velger man da gitteret slik at det har størst oppløsning over området man vil studere. Spektralmodeller bruker vanligvis et gaussisk gitter, fordi det da blir enklere å omforme matematikken mellom spektral- og gitterpunktene. En typisk horisontal oppløsning i dag for en AGCM er mellom 1 og 5 grader i bredde og lengde, i tillegg til rundt 20 vertikale lag. Dette gir omtrent 500 000 grunnvariabler, siden hvert gitterpunkt har fire variabler, u, v (som er er sonal og meridional vind), T (temperatur) og Q (varmeoverføring), men når man tar med alle variablene (skyer, overflatenivå) så blir dette tallet en del større.
Hesteskosøm

Hesteskosøm er en spesiell type spiker beregnet på å feste hesteskoen til hestens hover. Hesteskosøm var en tid et av O. Mustad & Søns viktigste og verdenskjente produkter som ble produsert på fabrikken på Lysaker, såvel som det ble opprettet fabrikker i andre europeiske land, spesielt for produksjon av hesteskosøm.
Arbeidet med å sko hesten var tidligere smedens arbeidsområde. I dag er det hovslagere som tar hånd om dette.
Cyanidutslippet ved Baia Mare 2000

Årsaker

Ulykkens årsaker var en blanding av konstruksjonsfeil, manglende kontroll og ekstreme værforhold med stor nedbør.

Ulykken i kunsten

2009 slapp det tyske bandet Rammstein albumet Liebe ist für alle da med blant annet en låt kalt Donaukinder (Donaubarn) som en tributt til ulykken.
Stjerneskudd

Stjerneskudd er «lysende stripe på natthimmelen dannet av et himmellegeme som blir glødende når det kommer inn i atmosfæren». Det er en alminnelig betegnelse for meteornedfall (kan også være fra kometer eller menneskeskapt romsøppel) som vises på nattehimlen i form av en lysende stripe som forsvinner i løpet av kort tid når den brenner opp i atmosfæren. Uttrykket stjernerap (sørlandsk: stjernerab) forekommer også brukt for begge betydningene av stjerneskudd som nevnt over. Samme ordet benyttes også i nynorsk.
Stjerneskudd er også varenavn på en type fyrverkeri som består av en pinne av metall der nesten hele pinnen er dekket av et stoff som inneholder glødemateriale og jernfilspon. Når dette antennes, vil jernfilsponet smelte og sprute små gnister til det ikke er mer igjen. Resten forblir varmt en tid etter bruk. En hjemmelaget variant var å bruke (såpefri) stålull i en snor som ble sveivet rundt.
I overført betydning kan et stjerneskudd henvise til nykommer, som en popsanger eller en fotballspiller, som er i ferd med å etablere seg og bli berømt.
Monochamini

Utseende

Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, brune til svarte trebukker, kroppen ofte med flekker av lyse skjell. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske nematoder.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Palearktis, Nord-Amerika, Sørøst-Asia og Afrika.
Verrasundet

Verrasundet er en 22 kilometer lang fjordarm av Trondheimsfjorden som strekker seg sørvestover fra Beitstadfjorden i kommunene Verran og Inderøy i Trøndelag.
Fjorden har innløp mellom Skjelstad i vest og Finnsvika i øst. Verrastranda ligger på vestsiden like innenfor innløpet. En rekke bruk ligger utover fjorden på vestsiden, som Bolmset, Stavrem og Vølset. Sør for Vølset, på andre siden av fjorden ligger Hindberg. Omtrent halvveis inn i fjorden stikker Hovdklumpen (lokalt: Høgklompen) ut i fjorden fra østsiden. Fjorden er her på det smaleste, cirka 200 meter, og sundet forbi neset blir kalt Trongsundet. Ytterst (dvs. lengst vest) i fjorden ligger Verrabotn med Fines kirke.
Fra gammelt av sier man «utover» mot fjordbunnen (Verrabotn) og «innover» om retningen inn i landet mot Innherred. 
720Fylkesvei 720 går langs hele vestsiden av fjorden, mens Fv191Fylkesvei 191 går langs deler av østsiden.
Slaget ved Las Navas de Tolosa

Bakgrunn

I 1195 hadde kong Alfonso VIII av Castilla blitt beseiret av almohadene i den såkalte katastrofen ved Alarcos. Etter denne seieren hadde almohadene inntatt viktige byer som Trujillo, Plasencia, Talavera, Cuenca og Uclés. Deretter hadde kalif Muhammad an-Nasir krysset Gibraltarstredet med en mektig hær, og invaderte de kristnes territorium og inntok Calatravaordenen befestning i Salvatierra. Da var den muslimske trusselen mot de iberiske, kristne kongedømmene så stor at pave Innocens III formanet europeiske riddere til å dra på korstog mot muslimene i Iberia. Erkebiskop Rodrigo Jiménez de Rada av Toledo organiserte koalisjonen av de iberiske kongedømmene, som kom til å bestå av rundt 50.000 soldater under Alfonso VIIIs kommando (mens kongene Sancho VII og Pedro II ledet hver sin flanke i hæren), mot muslimenes hær som skal ha vært på 200.000 mann. 
Det var enkelte uenigheter innenfor den kristne koalisjonen som ble samlet for å gå imot almohadene: franske og andre europeiske riddere var ikke vant med den iberske sommerheten, og enda viktigere motsatte de seg Alfonso VIIs humanitære behandling av jøder og muhammedanere som tidligere hadde blitt beseiret i den kristne erobringen av Malagón og Calatrava la Vieja. Før dette hadde de skapt problemer i Toledo, hvor de ulike kristne korstogshærene samlet seg, hvor de angrep og myrdet i jødekvarteret i byen. Også mer enn 30.000 mann deserterte og dro hjem over Pyreneene.

Slaget

Alfonso krysset fjellkjeden som beskyttet almohadenes leir ved å snike seg gjennom Despeñaperros-passet ledet av en lokal gjeter. Dermed kom den kristne hæren overraskende på almohadenes hær.
Ifølge legender omringet kalif an-Nasir teltet sitt med en livvakt av slavekrigere lenket sammen for å kunne forsvare kalifen. Den navarresiske styrken ledet av sin konge Sancho VII brøt seg gjennom denne livvakten. Kalifen kom seg likevel unna, men hæren hans ble fullstendig knust, og mistet ifølge kildene omtrent 100.000 mann på slagmarken. 
De kristnes tap var forholdsvis mye mindre, og blir beregnet til omtrent 2000 døde (noe som faktisk er mer enn legendene skal ha det til). De kristne tapene var spesielt høye blant ridderordenene. De falne inkluderte Pedro Gómez de Acevedo (Calatrava-ordenens bannermann), Alfonso Fernández de Valladares (Santiago-ordenens kommandant), Pedro Arias (Santiago-ordenes mester, døde av såre fra slaget 3. august) og Gómez Ramírez (Tempelordenens mester). Ruy Díaz (Calatrave-ordenens mester) var så hard såret at han måtte frasi seg sin kommando.
Kalifen Muhammad an-Nasir døde allerede neste år i et slag i Marrakech etter å ha flyktet fra slaget. 
Etter slaget tok kongedømmet Navarra i bruk et nytt våpenskjold til minne om Sanchos bedrift i slaget. Dette nye skjoldet besto av et nettverk av gull kjeder (sic) på en rød bakgrunn med en smaragd i midten. Dette er fremdeles Navarras våpenskjold, slik det også framstilles i Spanias riksvåpen.
Paul von Hintze

Marinekarrière

Hintze fullførte Joachimsthalsche Gymnasium i Berlin, og gikk deretter i 1882 inn i marinen. Han tjenestegjorde blant annet på krysserfregatten Prinz Adalbert. I perioden 1894-96 gikk han på marineakademiet, og ble i 1896 kommandert til marinens overkommando. Hintze tjenestegjorde i Østasia og på linjeskipet Kaiser Wilhelm. 
Han var i 1898 flaggløytnant for den tyske Østasia-krysserskvadron. Den 10. juli 1898 lyktes det ham å unngå en direkte konfrontasjon med den amerikanske admiral Dewey i den såkalte Manila-episoden.

Marineattaché

Fra 1903 var Hintze i admiralstaben, og ble samme år utnevnt som marineattaché i St. Petersburg, med Norden som arbeidsområde. Han vant tillit hos tsar Nikolas II, og dessuten oppmerksomhet hos sin egen oppdragsgiver keiser Wilhelm II. Det siste skjedde gjennom historier som ikke alltid hadde rot i virkeligheten. Under revolusjonen i 1905 rådet han tsaren til harde inngrep overfor de revolusjonære. Det samme året klarte han også å få de to monarkene til å møtes på Björkö, hvor de inngikk den såkalte Björkötraktaten.  
I 1908 ble han adlet og kunne føye et von til sitt navn. Han ble i 1911 forfremmet kontreadmiral.

Sendemann i Mexico, Kina og Norge

Han var sendemann (Gesandter) i Mexico 1911-14, i Kina 1914-17 og i Norge 1917-18. 
Norge var nøytralt under første verdenskrig, men måtte likevel tåle tap av menneskeliv som følge av krigshandlinger. Blant annet ble norske handelsskip angrepet av tyske ubåter. Da Hintze ankom Kristiania, hadde han klare fullmakter til å erklære  sitt vertsland krig, dersom det ikke fulgte Tysklands krav. Norske myndigheter hadde brutt tyske diplomatforsendelser og funnet bomber i koffertene. Forholdet de to landene i mellom var til dels spent. Hintzes innsats som sendemann bidro imidlertid til fortsatt å holde Norge utenfor krigen. Han hadde allerede i Berlin gitt uttrykk for at han som keiserens sendemann i Norge, ikke ville føre en aggressiv politikk. Etter å ha overgitt kong Haakon sine akkreditiver, skrev han tilbake til rikskansleren og foreslo nye retningslinjer for Tysklands politikk i Norge, basert på storsinn og forsonlighet. Trusselen om krig, dersom Norge gikk for langt i retning av ententemaktene, var likevel underforstått.

Leder av utenriksdepartementet, keiserens abdikasjon

Hintze etterfulgte 8. juli 1918 Richard von Kühlmann som statssekretær og leder i Auswärtiges Amt. Hintzes navn ble trukket frem av keiseren selv. 
Hintzes periode som leder av utenriksdepartementet ble kortvarig. Max von Badens regjering som tiltrådte 3. oktober 1918, besto av blant annet to sosialdemokrater. For å skape et fullstendig systemskifte, måtte også Hintze ut av regjeringen, noe han selv også innså. 
Kort tid etter overtok han som rikskanslerens stedfortreder i det militære hovedkvarteret i den belgiske byen Spa. Keiseren ankom selv hovedkvarteret 29. oktober 1918. Dette skapte bekymring hos flere, da det kunne minne om flukt. Den 9. november 1918 meddelte Hintze til regjeringen i Berlin, keiserens betingelser for sin avgang. Svaret fra Berlin var at det var for sent, da keiserens abdikasjon allerede var kunngjort.
Rialto

Rialto (av rivo alto eller rivoaltus «den høye bredden») er et område i bydelen San Polo i Venezia i Italia, og er særlig kjent for sitt torg og Rialtobroen.
Området ble bebygget på 800-tallet på et lite område mellom en rekke små øyer på begge sider av den daværende Rio Businiacus. Etter utgravinger og utfyllinger ble elven til Canal Grande og området ble Rialto og dette var bare området på den venstre bredden av den tidligere elven, da kanalen. Utbygging skjøt særlig fart etter at dogen Agnello Participazio etablerte seg her og gjorde dette området til en sentral del av byen, med det første dogepalasset.
Rialto ble et enda mer sentralt område i 1097, da byens torg og markedssalg ble flyttet hit og i det følgende århundre ble det i 1181 satt opp en flytebro over Canal Grande for å lette adkomsten til området for flere. Denne ble ble først erstattet av en trebro i 1250, som også ble utviklet med hevebro i midten for å kunne slippe igjennom større fartøyer. Utover på 1200-tallet ble det også bygget butikker på begge sider av broen. Dagens steinbro er fra 1591.
Etter hvert som markedshandelen økte, både som detaljist- og grossistmarked og det ble bygget større varehus, særlig det kjente Fondaco dei Tedeschi («tyskernes vertshus») første bygning fra 1228, dagens bygning fra 1505/1508. Det var omsetning av luksusvarer, men også banker og forsikringsbyråer som etablerte seg i området, sammen med byens skattemyndigheter. Også byens slaktehus lå i Rialto.
De fleste av bygningene i Rialto ble ødelagt av en bybrann i 1514, den eneste som klarte seg fullstendig var San Giacomo di Rialto, mens de øvrige måtte gradvis gjenoppbygges.
Området er fortsatt et travel marked, med det daglige Erberia frukt- og grønnsaksmarked og fiskemarkedet Campo della Pescheria.
Rialto opptrer flere steder i litteraturen, særlig kjent fra William Shakespeares Kjøpmannen i Venedig (første akt, tredje scene) og i Elizabeth Barrett Brownings Sonnets from the Portuguese (Sonnet nr 19).
En folkefiende (1937)

Handling

I tiden før den første verdenskrig er Hans Stockmann lege i en mindre by. Han blir utnevnt til badelege i Trimburg, som har utviklet seg til å bli et respektabelt kursted.  Dr. Stockmann, hvis ærgjerrige bror er borgermester der, mener at sanitæranleggene er uforsvarlige og forlanger sanering. Broren og alle - som har tjent godt på dette - går imot ham. Dr. Stockmann angripes fra alle kanter og striden tiltar. Når han bestemmer seg for å flytte tilbake til sin gamle hjemby med familien, blir saken forelagt den ansvarlige ministeren, som straks griper inn og støtter fullt og helt hans meninger.
Snowy Point

Snowy Point er et slakt nes på nordsiden av vestsiden av Browning Pass i Deep Freeze Range i Victoria Land. Det ble først utforsket og gitt det skildrende navnet av Northern Party under Terra Nova-ekspedisjonen, 1910-13.
Calloides

Utseende

Middelsstore, kontrastrikt tegnede trebukker. Artene kan minne litt om vepser. Denne slekten har en noe bredere kroppsform enn de fleste andre Clytini.
De er oftest brune til brunsvarte med gule flekker. Antennene er spinkle og under halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede eller litt avsmalnende bakover.

Levevis

Larvene utvikler seg i død ved. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Kina og i Nord-Amerika.
Landbruk i Rogaland

Landbruk i Rogaland er viktig i nasjonal sammenheng og med omtrent 8 000 sysselsatte er Rogaland det største jordbruksfylket i landet. Rogaland har også størst produksjon i landssammenheng innenfor en rekke områder som for eksempel storfekjøtt, svinekjøtt, fårekjøtt, melk, tomater og egg. Gode klimatiske forhold, et aktivt fagmiljø og lange tradisjoner er grunner for det. I fylket er det 5 300 gårdsbruk. Hovedproduksjonene er melk og kjøttproduksjon på storfe, gris og sau. I tillegg har man og en vesentlig produksjon innen fjørfehold og grønnsakproduksjon. Fylket er også et viktig fiskerifylke, både med fiskerimottak i Egersund og på fiskeoppdrett. Egersund er landets største fiskemottak. Godt og vel 368.000 tonn fisk og skalldyr ble ilandført i Rogaland i 2001, til en verdi av nærmere 500 millioner kroner. Marine Harvest har flere oppdrettsanlegg i Ryfylket og har på Hundsnes i Hjelmeland et slakteri for oppdrettslaks og kveite. Kveita vokser opp på Hjelmeland og selges under det velrenommerte merket Sterling White Halibut.
Det flate og frodige Jæren har lenge vært sentralt i jordbruk og det var her man først startet med jordbruk etter forrige istid. Jordbruksarealet er ca. 1 000 000 dekar der omtrent halvparten blir brukt til gressproduksjon for høsting og vel 400 000 dekar er innmarksbeite. Cirka 25 000 dekar blir brukt til grønnsakproduksjon på friland og til potetdyrking. Vel 30 000 dekar blir brukt til hovedsakelig korn, men og noen oljevekster. Dette utgjør omtrent 9,7 % av hele jordbruksarealet i Norge.
Det er liten tvil om at det er Jæren som er fylkets viktigste jordbruksområde, og rundt 55 % av den totale jordbruksproduksjonen i fylket blir utført i de åtte jærkommunene. Resten er ganske likt fordelt mellom de andre regionene i fylket med ca. 15 % i Ryfylke og i Nord-Rogaland og om lag 11 % i Dalane. Innen tomatdyrking har Rogaland mer enn 80 prosent av landets veksthusareal. 
Landbruket i Rogaland har omtrent 10 000 årsverk som er direkte knyttet til primærproduksjon. Dette legger grunnlaget for en verdiskapning på hele 2,5 til 3 milliarder kroner. I tillegg kommer verdiskapningen tilknyttet foredlingsvirksomhet slik som meieri, slakteri og liknede på omtrent 14 milliarder kroner. Dette fører til at landbruket i fylket er den største næringsgrenene etter oljeindustrien.
What You Waiting For?

«What Are You Waiting For?» er en sang skrevet av Gwen Stefani og Linda Perry. Sangen den er den første på albumet Love. Angel. Music. Baby. som Gwen Stefani gav ut i 2004 og er en balnding av electronica og new wawe. Sangen var også den første singelen fra albumet og toppet listene i Australia og Argentina.
Stefani ble nominert til prisen for beste kvinnelige pop vokal for sangen til Grammy Award i 2007, men vant ikke. Det skotske bandet Franz Ferdinand har laget en coverversjon av sangen og den har blitt samplet en rekke ganger.
Knock-y-Doonee-gravhaugen

Knock-y-Doonee-gravhaugen, «Helgedagshaugen», er en av de elleve gravhaugene på den britiske øya Man fra vikingtiden. Den ble utgravd av arkeologen P. C. Kermode i 1928.

«Helgedagshaugen»

Gravhaugen med det usedvanlige navnet lå på flatlandet The Ayre («Øyrene»), rundt 6,5 km vest for nordspissen av Man i Andreas-sognet vendt mot vestkysten. Under utgravningene i 1928 ble det avdekket at det var en skipsgrav for en sosialt velstående mann, antagelig en storbonde, fra begynnelsen av 900-tallet. Knock-y-Doonee-høvdingen var lagt ned ubrent i en båt med fullt utstyr; sverd, spyd, øks, skjold, bronsenål, belte, en jernbolle, kniv, hammer, smedtang, fiskesøkke av bly. Ved båtens baug ble det funnet hesteseletøy og rester etter hest.
Farkosten var så dårlig bevart at en rekonstruksjon ikke var mulig, men den antas å ha vært på rundt 10 meter i lengden og 2,5 meter bred midtskips. Et antall skipsnagler, rundt 300 stykker, ble funnet sammen med gravgodset. Trolig er båten en mindre karv. Mannen som var gravlagd i sin båt, hadde sannsynlig tilknytning til forskjellig næringer, blant annet smedhåndverk og fiske.
På den tiden da mannen ble gravlagt var det ikke gode havner i området, men åpne sandstrender som det var lett å trekke båtene opp på.