google/wiki40b huggingface dataset:
Slaget ved Princeton

Opptakt

Etter en overraskende seier i slaget ved Trenton tidlig om morgenen den 26. desember 1776 forventet general George Washington og hans krigsråd i den kontinentale armé et tungt britisk mottangrep. Washington og hans råd bestemte seg for å møte dette angrepet i Trenton. 30. desember krysset han over Delaware–elva inn i New Jersey igjen , samlet sine styrker på et høyereliggende område sør for Trenton, på den andre siden av en liten elv som rant gjennom sentrum kalt Assunpink Creek. 
Generalløytnant Charles Cornwallis etterlot 1400 britiske soldater under oberstløytnant Charles Mawhood i Princeton da han rykket frem mot Trenton. 2. januar 1777 endte den dagslange marsjen da den større britiske arméen møtte Washingtons hær. Små grupper av amerikanske soldater lyktes i å forsinke Cornwallis sin fremrykning fra Princeton til Trenton, men de britiske styrkene ankom i full styrke sent på ettermiddagen. Arméene stod mot hverandre på 200 meters avstand, bare med den lille elva og broen mellom seg. 
Cornwallis beordret angrep. Washingtons side åpnet ild med rifler og kanoner og britene led tunge tap etter intense kamper. Amerikanerne holdt broen, mørket falt på og Cornwallis trakk seg tilbake. Hundrevis av britiske soldater trakk seg tilbake fra broen, og det andre slaget ved Trenton var over. Den natten satte Washingtons hær opp leirbål før de stille trakk seg ut etter midnatt mens Cornwallis sov uten å ane uråd. Cornwallis satte ikke ut nok speidere til å oppdage bevegelsene til Washingtons hær.
Forsvarets operasjonsmedalje

Historie

Medaljen ble innstiftet 1. april 2005. For å bli tildelt medaljen måtte man ha tjenestegjort i minimum 90 dager. Dette ble endret i 2011, da kravet ble satt til 30 dagers sammenhengende tjeneste, samtidig som det ble presisert at «innsatsen skal skje utenriks i et krigsteater, et operasjonsområde eller i en bestemt navngitt operasjon», men at Forsvarssjefen kan gjøre «unntak for enheter/fagpersonell som bidrar til den aktuelle innsatsen uten fullt ut å tilfredsstille kravene». For livvaktjeneste som ikke foregår sammenhengende er det er gjort endringer i statuttene slik at tjenestetiden på 30 dager kan akkumuleres i løpet av et år. Også personell som gjør stabstjeneste i multinasjonale staber for slike internasjonale operasjoner er kvalifisert til medaljen. 
Medaljen rangerer som nummer 47 i rekken av norske utmerkelser. Forsvarets operasjonsmedalje tildeles av Forsvarssjefen, som i saker om tildeling får råd av Forsvarssjefens medaljeråd. 
Forsvarets operasjonsmedalje ble første gang utdelt 22. juni 2005 til personell som deltok i ingeniørkompaniet til Telemark bataljon i Irak fra juli 2003.
I juni 2015 ble medaljen for første gang tildelt sivile. Mannskapet på MS «Taiko», som hadde deltatt i operasjonen RECSYR for å fjerne kjemiske stridsmidler fra Syria, ble da tildelt medaljen.

Utforming

Medaljen preges i matt, bronsefarget metall. På advers er riksvåpenet preget foran en oppreist verge (sverd), i tillegg står inskripsjonen «SEMPER PARATUS» (alltid beredt). På revers av medaljen finnes en kompassrose. Medaljen blir utstyrt med forskjellige medaljebånd for ulike operasjoner eller land. Fargene i båndet settes sammen av fargene i Norges flagg og i flagget til landet operasjonen foregår i. Medaljen er ellers lik av utseende. Dersom man har flere tjenesteperioder i samme land markeres dette ved at det blir satt på romertall på medaljebåndet, tallet viser antall tjenesteperioder. Sammen med medaljen kommer også et diplom signert av Forsvarssjefen.
Alexander Vencel

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Tsjekkoslovakia. Han ble europamester i fotball i 1976.
Nattog

Nattog er et jernbanetog som kjøres fra avgangsstasjon til endestasjon i løpet av en natt. Nattoget fører vanligvis en kombinasjon av sovevogner og sittevogner som de reisende etterspør.
Nattoget er hensiktsmessig for mange reisende fordi reisen foregår om natten, og man kan reise mens man sover liggende i en seng, eller sittende i en liggestol. Med nattoget reiser man fra sentrum til sentrum, og jernbanen tilbyr kupeer som hotellrom. Mange nattog fører også vogn med serveringstilbud.
Den tradisjonelle sovevognen hadde kupeer med tre køyesenger over hverandre. I dag er antallet senger redusert.

Nattog i Europa

En ny nattogsforbindelser mellom Moskva i Russland og Paris i Frankrike ble tatt i bruk igjen 12. desember 2011 etter en pause på 17 år. Den drives av det russiske jernbaneselskapet RZD (EuroNight 452/453, 37 timer) og er europas nest lengste direkte jernbaneforbindelse. Europas lengste forbindelse går mellom Moskva og Nice (IC 17/19, rundt 50 timer).

Nattog utenfor Europa

Southern Aurora var et nattog i Australia mellom Sydney og Melbourne i perioden 1962-1986.
Kondopoga

Kondopoga (russisk: Кондопога, finsk: Kontupohja, karelsk: Kondupohju) er en by i republikken Karelia i Russland. Den ligger ved kysten av Kondopozjskajabukta i Onega, nær munningen av elva Suna, rundt 54 km fra Petrozavodsk. Innbyggertall: 34 863 (folketelling 2002).
I Kondopoga ligger noen av de største tremasse- og papirfabrikkene i Øst-Europa. Byen har også jernbanestasjon på Moskva–Murmansk-banen, en medisinsk høyskole, og produksjon av byggematerialer.
Byen er første gang nevnt så tidlig som 1495. Den fikk bystatus i 1938. Kondopoga har bibeholdt et sjeldent monument over russisk tre-arkitektur — den 42 meter høye Maria himmelfarts kirke (russisk: Успенская церковь–Uspenskaja Tserkov), bygget i 1774.
Mount Harker

Mount Harker er et fjell som ligger øst for Willisbreen i Saint Johns Range i Victoria Land i Antarktis. Fjellet ble først kartlagt av Terra Nova-ekspedisjonen (1910–1913) leder av Robert Falcon Scott. Fjellet er oppkalt etter Alfred Harker (1859–1939), en engelsk geolog som var spesialist i petrologi og petrografi.
Bredbåndpraktvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 12-15 millimeter), rødbrun vikler med smale vinger. Den ligner den beslektede arten smalbåndpraktvikler, mne forvingens brune tverrbånd er tydelig bredere og mer markert. Forvingen er smal og jevnbred, varmt rødbrun, i midten med et bredt, skrått, mørkbrunt tverrbånd, dette når vanligvis fram til framkanten. Båndet er smalt kantet med hvitt på begge sider. Vingens ytterkant er litt mørkere enn resten. Bakvingen er gråbrun, forholdsvis smal, forhjørnet ikke påfallende tilspisset.

Levevis

Larvene utvikler seg i frøkapsler av kusymre (Primula vulgaris), marianøkleblom (Primula veris), myrklegg (Pedicularis spp.) og gullris (Solidago virgaurea). I Norge er den bare funnet i tilknytning til nøkleblom-artene. De voksne viklerne flyr i mai-juni.

Utbredelse

I Norge er det et gammelt funn fra Akershus, men i nyere tid er den bare kjent fra Vest-Agder, Rogaland og Hordaland der den lever på heier. Arten er bare kjent fra noen få lokaliteter og er vurdert som Direkte truet (EN) på den norske rødlisten fra 2010.
Gøtueiði

Gøtueiði (IPA: [gøtʊˌaijɪ], dansk: Gøteejde) er en bygd på Færøyene. Den ligger ved eidet mellom Skálafjørður og Gøtuvík på Eysturoy, derav navnet. Bygda har vokst sammen med Skipanes. Gøtueiði er en del av Eysturkommuna. Bygda ble grunnlagt i 1850. I 1980-årene var det en del religiøse teltsamlinger i bygda. 1. januar 2009 hadde Gøtueiði 35 innbyggere, mot 46 i 1985.
Gøtueiði blir ofte kalt Undir Gøtueiði, som er dativsformen av navnet og viser til beliggenheten.
Frikorps Danmark

Frikorps Danmark ble opprettet 29. juni 1941 som et dansk militært korps som skulle delta på tysk side på østfronten.
I vervingen ble det, som i Norge, lagt vekt på kampen mot kommunismen og bolsjevikene, og det var ikke krav om at soldatene skulle være nasjonalsosialister. Korpsets første sjef var oberstløytnant i artilleriet Christian Peter Kryssing som selv ikke var nasjonalsosialist. Korpset ble oppløst 6. juni 1943.
Den danske hærledelsen støttet ikke opprettelsen av styrken, og ville tiltale Kryssing for forræderi. regjeringen støttet først hærledelsens innstilling, men utenriksminister Erik Scavenius fikk regjeringen til å gi Kryssing tillatelse til å ga inn i korpset.
Det var mange som meldte seg til tjeneste og allerede 19. juli 1941 kunne den første kontingenten reise til Langenhorn Kaserne ved Hamburg i Tyskland for opplæring. Som ved de norske avdelingen, var det opprinnelig meningen at avdelingen skulle tjenestegjøre under eget flagg og befal, men den ble snart inkorporert i det ordinære Waffen-SS. I august 1941 var 1000 frivillige innmeldt i korpset. Tilsammen meldte 10 000 dansker seg for tjeneste.
15. september 1941 var opplæringen avsluttet og korpset ble forlagt i Treskau i Posen i dagens Polen. 8. mai 1942 ble korpset satt inn i kampen på østfronten ved Demjansk, sør for innsjøen Ilmen og Novgorod. Fra august til oktober var korpset tilbake i Danmark, men møtte fiendtlighet fra egen befolkning. Fra 13. november 1942 ble korpset utplassert ved Jelgava i Latvia under ledelse av Christian Frederik von Schalburg, hvor det opprinnelig skulle bekjempe partisanvirksomheten, men endte opp med ordinær fronttjeneste. I desember deltok korpset i slaget ved Velikije Luki.
I mars 1943 ble korpset overført til Grafenwöhr ved Nürnberg og 6. juni 1943 ble det offisielt lagt ned. Mange av soldatene ble overført til det såkalte Regiment Dänemark i 11. SS-frivillige-pansergrenaderdivisjon Nordland.
Kadsurafamilien

Utseende

Den utvida familien består av busker og små trær (stjerneanisslekta) og klatreplanter (Schisandraceae i streng forstand). Bladformen er også litt ulike hos de to gruppene; førstnevnte har helranda blader, mens de opprinnelige medlemmenes blader er litt tagget. Imidlertid har alle artene hele, usammensatte blader . Blomstene oppbygning er også ganske lik hos hele den utvida gruppa: radiærsymmetriske uten klart skille mellom begerblad og kronblad, varierende antall blomsterblader, pollenbærere og fruktblader – 4-5 til 60-80, fruktknutene er oversittende og apokarpe. Når det gjelder kjønnsforhold er det imidlertid ulikheter; stjerneansisslekta har tokjønna blomster, mens de andre to slektene har enkjønna blomster og plantene er enten særbu eller sambu. Fruktene er også ulike, belgkapsler hos stjerneanisslekta og bær hos resten.

Utbredelse

De fleste artene finnes i Sørøst-Asia, fra nordøstre India og Sri Lanka via Indokina til Kina og sørøstre Sibir. Sørover strekker utbredelsen seg til vestlige Malaysia. Det er bare to av slektene som finnes i Amerika. En art av Schisandra (S. glabra) finnes i sørøstre USA og nordøstre Mexico. Stjerneanisslekta har 5-6 arter i sørøstre deler av Nord-Amerika, i Mexico og på øyene Cuba og Hispaniola, mens hoveddelen av artene finnes i østlige og sørøstlige Asia, inkludert deler av Malaysia og Indonesia.

Økonomisk betydning

Flere av artene i slekten Schisandra brukes i urtemedisin og flere arter i de andre slektene er også utgangspunkt for urtemedisiner . Men viktigst økonomisk betydning har krydderet stjerneanis.

Norsk navn

Familien Schisandraceae har ikke hatt noe norsk navn siden ingen arter i den opprinnelige familien har hatt noen økonomisk betydning eller bruk i Norge. Med inkludering av stjerneanisslekta kunne man bruke denne som utgangspunkt for norsk navn, men siden navnet stjerneanisfamilien allerede har vært i bruk for Illiciaceae vil dette kunne være forvirrende.
Navnet som er bruk her, kadsurafamilien, er basert på det latinske navnet på en av slektene, Kadsura. Det er imidlertid viktig å ikke blande dette navnet med katsurafamilien som er det norsk navnet på en helt ubeslekta familie, Cercidiphyllaceae. Denne familien inneholder en art, katsuratreet eller hjertetreet (Cecidiphyllum japonicum) som har vært dyrket som prydtre i Norge i lang tid.
St. Olga kirke i Łódź

St. Olga kirke (polsk Cerkiew p. w. św. Olgi) ligger ved Grzegorz Piramowicz’ gate 12 (tidligere Olgińska-gaten) i Łódź. I 1896 begynte byggingen av et hjem for foreldreløse ortodokse barn. Ved siden av ble et stort kapell bygd, som den 16. oktober 1898 ble innviet som St. Olga ortodokse kirke. Begge bygningene ble tegnet av Franciszek Chełmiński.
Kirken er enskipet og har en rektangulær grunnplan med presbyterium. Hovedinngangen finnes i kirketårnet, som ender i en løkformet kuppel. Denne er det eneste elementet i bygningen som knytter an til russisk-bysantinsk arkitektur. Kirken befinner seg i noen hundre meters avstand fra St. Aleksander Nevskij-katedralen.
Vår Kirke

Vår Kirke var en ukeavis utgitt av Oslo Indremisjon (nå Kirkens Bymisjon). Den første utgaven kom i 1887, da under navnet Bymissionæren – ukentlig organ for Kristiania Indremission (fra 1929: Bymisjonæren). Dette var et oppbyggelsesmagasin med et blikk ut over Norges grenser. Eksempelvis ble det skrevet mye om Fridtjof Nansens humanitære arbeid for å hjelpe Russland under hungersnøden i 1921–1922.
I 1951 endret ukeavisen navn til Vår Kirke. Fremdeles var avisen eiet og drevet av Oslo Indremisjon, men innholdsmessig fokuserte man i enda større grad på internasjonalt engasjement, kultur, politikk og økumenikk. Ukeavisen ble en sentral aktør og arena for en kirkelig fundert samfunnsdebatt – frem til nedleggelsen i 1982.
Artigas (forskningsstasjon)

Base Científica Antártica Artigas er en uruguayansk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende på King George Island i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Den åpnet 22. desember 1984, og Uruguay ble året etter konsultativ medlem under Antarktistraktaten.
Artigas ligger på halvøya Fildes Peninsula i nærheten av den russiske forskningsstasjonen Bellingshausen. Stasjonen er helårsbemannet med en kapasitet på 60 personer om sommeren og en vinterbemanning på om lag 10 personer. Forskningsaktivitetene omfatter blant annet miljøovervåkning, glasiologi, ionosfæriske og meteorologiske målinger og humanbiologi.
Stasjonen er oppkalt etter Uruguays nasjonalhelt José Gervasio Artigas (1764–1850) som avskaffet slaveriet og omfordelte land.
Dybbøl

Opprinnelsen til navnet

Første leddet er et gammelt mannsnavn Dytti, etterleddet -bøl betyr enkeltgård. Navnet betyr altså «Dyttis enkeltgård», eller kanskje snarere «Dyttis udflyttergård».

Dybbøls historie

Slaget ved Dybbøl i 1864 regnes for en viktig del av danmarkshistorien. Her ble krigen mellom tyskerne (prøysserne) og østerrikerne på den ene side og danskene på den andre avgjort. Kampene ved Dybbøl gjorde at Danmark tapte krigen og måtte avgi områdene Slesvig, Holsten og Lauenborg ved fredsslutningen. Det betydde også at Sønderjylland – dvs. området sør for Kongeåen og Ribe – ble avgitt til Tyskland og forble tysk inntil gjenforeningen i 1920, da grensen ble flyttet til sitt nåværende sted. Dybbøl ble etter dette et symbol på Danmarks nederlag og endelige opphør som europeisk krigsmakt.

Skansene ved Dybbøl

Den 5. juni 1848 fant det sted kamper mellom Danmark og Tyskland (Preussen), og her lyktes det danskene (til tross for at de var i mindretall) å holde stand mot de tyske troppene. Dette medførte at den danske stat i 1855 bevilget penger til tre sterke skanser ved Dybbøl, men arbeidet kom først i gang seks år senere i 1861. 10 skanser var ikke bygget ferdige da tyske soldater rykket fram i 1864 og tross visse hurtige utbedringer falt Dybbøls skanser den 18. april etter 34 dagers heftige beskytninger og Danmark måtte kapitulere. Tyskernes styrke var på 37 000 mann, mens danskenes var på 11 000. Ved slagets avslutning var 6 000 soldater blitt drept, såret eller tatt til fange. Av disse var godt over 4 800 dansker. Tyskerne bygget senere ut skansene fra 1865-70, blant annet ble Kongeskansen bygget i denne perioden, den skansen hvor den offisielle gjenforeningsfest fant sted 11. juli 1920.
Olje for utvikling

Olje for utvikling (OFU) er et prosjekt som ble satt i gang av regjeringen i Norge i september 2005. Prosjektet har som formål å overføre norske erfaringer innen petroleumsforvaltning på en måte som bidrar til at petroleumsressurser fører til varig reduksjon av fattigdom i utviklingslandene. Det skal også bidra til at utvinning av ressursene skjer på en miljømessig forsvarlig måte. Olje og gass spiller i dag en viktig rolle for mange utviklingsland. Tilgangen på petroleumsressurser har vist seg å være en viktig inntektskilde, og kan om forekomstene forvaltes forsvarlig stimulere til økonomisk og sosial utvikling. Det har imidlertid i mange tilfeller vist seg vanskelig å konvertere olje til velferd for befolkningen, og mange utviklingsland er fanget i "ressursforbannelsen".
Jerndivisionen

Jerndivisionen (tysk: Die Eiserne Division) var en tysk militærenhet opprettet i november 1918 i Baltikum. Enheten ble opprettet ved hjelp av frivillige fra det som hadde vært den tyske 8. armé, innen den ble oppløst som følge av mytteri og kollaps etter våpenhvilen den 11. november 1918, hvilket offisielt avsluttet 1. verdenskrig. Lederen av Jerndivisionen var major Josef Bischoff, og enheten utgjorde en regulær tysk armédivisjon under den stedlige tyske militærkommandant Generalmajor grev Rüdiger von der Goltz, og opererte i samarbeid med Baltische Landeswehr.
Ulvo Ensemble

Ulvo Ensemble er en norsk jazzgruppe som ble startet 2004 av pianist Andreas Ulvo. Gruppen består av Andreas Ulvo (piano), Erlend Habbestad (cello) og Morten Barrikmo Engebretsen (klarinett).
Wangcheng

Wangcheng (kinesisk: 望城县; pinyin: Wàngchéng Xiàn) er et fylke i byprefekturet Changsha i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.
I 1999 hadde det et folketall på 718 606.
Fylket ligger langs elven Xiang Jiangs nedre løp.

Kulturminner

Changsha Tongguan – et sted for ovnsbrenning av kinesisk keramikk i oldtiden – ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Den kinesiske kommunistiske arbeiderhelten Lei Feng (1940–1962) ble født i fylket, nær Leifeng, en landsby som ble gitt hans navn etter at propagandaen rundt hans innsats kom i gang.
Respiratorisk-syncytialt virus

Respiratorisk-syncytialt virus er et virus som overføres med sekret fra luftveiene, via luftsmitte og med forurensede hender.
Infeksjon med RS-virus er meget smittsom, og gir forkjølelse og lungebetennelse.
Flyvende bil

En flyvende bil (riksmål), eller flyende/flygende bil (bokmål), er en bil som kan fly for egen maskin. Det er gjennom tidene gjort adskillige forsøk på å bygge et slikt fartøy med gode egenskaper både som bil og fly, men det har vist seg svært vanskelig å kombinere disse egenskapene i ett og samme fartøy. 
Det første flyvende bilkjøretøyet som var prøvefløyet var i året 1906 da oppfinneren Trajan Vuia fra Romania klarte å løfte et sykkelbil-liknende firehjuls kjøretøy av bakken. Det første kjøretøyet som var bygd som et kombinasjonskjøretøy, beregnet på vegkjørsel og flyvning, var Avion-automobile bygd av René Tampier i Frankrike i 1921, som hadde sammenfoldede vinger på bakken, og som kunne kjøres som en bil. Den var presenterte som en kortvarig sensasjon under flyutstillingen i Paris i det samme året, men ideene levde videre i etterfølgende prosjekter, ikke minst ideen om å folde sammen vingene når man sto på bakken.
Flyvende biler sees ofte i science-fiction.
Wehrpass

Wehrpass er et hefte ifra det tredje rike som var en parallell til vernepliktsboken Soldbuch.

Formål

Alle som ble vurdert for tjeneste i Tyskland i det tredje rike fikk et Wehrpass, selv om de ikke var i tjeneste (som eksempelvis reserve eller tjenesteudyktig). Wehrpass fulgte med kompaniet/avdeling og ikke soldaten, og var for internt bruk i den tyske Wehrmacht, og fulgte med rundt ved troppeforflytninger. Opplysningene som førtes i Wehrpasset var nesten de samme som i Soldbuchen.
Når man avsluttet sin militære karrière fikk man utlevert Wehrpasset, eller familien fikk det hvis man døde i tjeneste.

Design

Wehpass er like uansett hvilken militær gren man var i, men det ble ofte trykket på forsiden hvor man tilhørte. Øverst til høyre er en liten firkant hvor initialene skulle føres for enklere å kartotekføre bøkene. Nederst er en stor firkant hvor det var meningen at militærgrenen personen tilhørte skulle føres (Heer/Luftwaffe/Kriegsmarine)
Kortbane-EM i svømming 2008 – 200 meter brystsvømming kvinner

200 meter bryst kvinner var en svømmeøvelse som ble arrangert under Kortbane-EM i svømming 2008 i Rijeka i Kroatia. Både forsøksheatene og finalen ble svømt 12. desember 2008.
Sara Nordenstam som representerte Norge kom 8.-plass i finalen. Hun satte ny norsk rekord i forsøksheatet.
Magnus Halvorsen

Bakgrunn

Magnus Halvorsen var sønn av kjøpmann Michael Halvorsen og Ingeborg Andersdatter Ihle, og faren døde da gutten var ni år gammel. Halvorsen arbeidet som butikklæring ved siden av skolegangen for å spe på familieøkonomien. 
Han tok examen artium i hjembyen Ålesund, før han i 14-årsalderen ble ansatt som ekspeditør hos en landhandler i Vanylven på Sunnmøre.

Kjøpmann, bankmann

I 1874 ble han bestyrer ved Selje forbruksforening (samvirkelag) i Nordfjord. Året etter begynte han som handelsbetjent, handelsbestyrer og reisende for flere fabrikker og virksomheter i Bergen. I 1881 etablerte han seg som kjøpmann i Trondhjem med egen grossist- og agenturforretning med vekt på silde- og annen fiskeomsetning. Han var forøvrig bestyrer ved Norges Banks avdeling i byen 1899–1915. Han var også medlem av Trondhjems Sparebanks forstanderskap, medlem av Det Nordenfjeldske Dampskibsselskabs direksjon, medlem av Trondhjems Handelsbanks direksjon 1890–1898 og styreformann i Dagsposten 1913–1922.

Politiker

Halvorsen var medlem av Trondhjem bystyre 1895–1904 og igjen fra 1910. 
Han var innvalgt på Stortinget fra Trondhjem og Levanger for Venstre 1898–1900, på Høyres liste 1904–1906, for Samlingspartiet fra Baklandet krets i Trondhjem 1907–1909 og for Frisinnede Venstre 1910–1912. I den siste perioden var Halvorsen stortingspresident. 
Han var også finansminister i fem måneder i Jørgen Løvlands regjering for Moderate Venstre 1907–1908 samt Frisinnede Venstres formann og parlamentariske leder 1910–1912. Halvorsen var blant innbyderne til Frisinnede Venstres stiftelsesmøte, og han var også medlem av partiets hovedstyre i perioden 1915–1918. Han inntok også en fremskutt posisjon i Trondhjems Frisinnede Venstre, hvor han var styremedlem og endatil formann.
Under storlockouten i 1911 virket han som megler sammen med Alfred Eriksen. For denne innsatsen ble de tildelt Borgerdådsmedaljen i gull. Halvorsen ble tidligere tildelt 7. juni-medaljen. Fra 1908 var han også kommandør av 1. klasse av St. Olavs Orden.
Önnestad

Önnestad er et tettsted i Kristianstad kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 378 innbyggere.
Phillip Cocu

Landslagskarrieren

Cocu debuterte på Nederlands landslag 24. april 1996 i en vennskapskamp mot Tyskland, og han ble også tatt ut i troppen til EM 1996.
I VM 1998 hadde han fast plass på landslaget, og scoret to mål i gruppespillet. Nederland tapte semifinalen for Brasil på straffesparkkonkurranse, etter at det stod 1-1 ved full tid. Skuffelsen ble ekstra stor for Cocu, siden han brente sitt straffespark, Brasils keeper Claudio Taffarel reddet Cocus svake skudd i tillegg til Ronald de Boers skudd fra ellevemetersmerket. Brasilianerne scoret på alle sine straffer, og gikk til finalen. 
Cocu spilte også for landslaget under EM 2000 på hjemmebane og EM 2004 i Portugal. 
Med Cocu som en sentral brikke på midtbanen, vant Nederland 10 av 12 kvalifiseringskamper på vei mot verdensmesterskapet i Tyskland. I april 2006 kunngjorde Cocu at han ville trekke seg fra videre landslagsspill etter VM 2006.
Amalienlyst

Amalienlyst er en eiendom/område ved Tunga i Trondheim på nåværende Tungavegen 24, som tidligere var en husmannsplass under gården Rotvoll Øvre før den ble bygslet bort i 1831. Amalienlyst var først leid av byskriver Even Solberg og deretter kjøpt opp av kjøpmann Johan I. Henniesen, før det fra 1858 ble overtatt av kjøpmann C. G. Volgelsang. Hans datter Marie Vogelsang og hennes ektefelle Johan Berg fikk bruksretten til Amalienlyst i 1868.
Området ble utskilt fra Rotvoll i 1920, og fem år senere ble denne solgt til Forsvaret, som brukte eiendommen som lager/base for Hærens forsyningsregiment nummer 5 (FR5). Regimentet eksisterte helt frem til 1995, hvorpå eiendommen ble solgt til den svenske møbelkjeden IKEA som lot oppføre et større møbelvarehus på en del av eiendommen. Idag omtales et boligfelt i nordenden av området som Amalienlyst