Phyllomedusa bicolor

Beskrivelse

Hannfrosken måler 91–103 millimeter (0,091–0,103 m)mm og hunnfrosken 111–119 millimeter (0,111–0,119 m) mm fra snute til bakdel. Dens dorsum er mørkegrønn, mens buken er hvit til gul-hvit eller kremfarget. Underleppene, brystet og forbena bærer spredte hvite flekker med mørke innramminger. Disse er mer tettsittende på flankene og bakbena. Fingrene har en gjennomsiktig brunfarge og  store, grønne selvklebende plater. Det er en fremtredende kjertel som strekker seg fra bak øyet over tympanum. Dens iris er mørk grå.

Distribusjon

Frosken finnes gjennom hele Amazonasregnskogen i nord Bolivia, vestlige og nordlige deler av Brasil, sørøst - Colombia, øst i Peru, sørlige og østlige Venezuela, og Guianas. Noen ganger, det er også funnet i flomskogsmarkområdet i Cerrado, en stor tropisk savanneregion i Brasil.

Habitat og adferd

Phyllomedusa bicolor er en nattferdende frosk som lever i trærne. Hannfrosken kvekker paringsrop fra trær i fuktig tropisk skog. Hunn og Hannfrosk konstruerer bladreder over skogens vannbassenger. Når eggene klekkes, faller rumpetrollene  i vannet hvor de fortsetter å utvikle seg til voksne frosker. Paringssesongen er på topp i regntiden. Frosken har ingen naturlige fiender og dermed er den heller ikke folkesky, i regntiden kan den komme veldig tett på mennesker.

Bevaring

I  Verdens naturvernunion sin liste over truede arter lister den opp i kategorien for de minst bekymringsfulle artene, i lys av deres nåværende brede og store befolkning.

Medisinsk bruk og historie

Frosken «svetter» ut et sekret som inneholder blant annet deltorphin, Deltorphin I  og dermorphin. 
Også hittil ukjente peptider er funnet i P. Bicolors sekresjon 
Phyllomedusin, Phyllokinin, Phyllocaerulein
Tradisjonelt kalles sekretet fra frosken Kambo, kambô eller kampu. Navnet kommer fra legenden om medisinmannen Kampu som visstnok var den første til å annvende froskesekretet som medisin. Det er uvisst hvor gammel kambotradisjonen er.
Opprinnelig var kambo bare praktisert blant stammer i Amazonasregnskogen. I våre dager har kambo som medisin funnet sin vei via Brasils urbane fellesskap inn i den vestlige verden.
Vitenskapsmenn har forsket på disse substansene, dermorfin og deltorfin, som er smertestillende, styrker immunsystemet og fremprovoserer ødeleggelsen av patogenetiske mikroorganismer. Substansene I froskesekretet har også antibiotiske egenskaper, og styrker immunsystemet gjennom kroppens produksjon av antistoff
Forskning på sekretet er fortsatt i startfasen og mye har dreid seg mye om isolert forskning på hvert enkelt peptid
Selv med millioner av kroner til forskning på å lage et syntetisk medikament av P. Bicolor sitt sekret, har ingen klart å reprodusere den originale kambos gunstige effekt. Kambo i sin naturlige form er en helhetslig behandling som enda ikke er helt forstått  Kambo har ingen psykotropisk effekt.
Å spise froskesekretet ville vært svært giftig. Tradisjonelt brukes det utvortes på huden og følger en prosedyre. Siden uaktsom bruk av kambo har tidligere medført helserisiko, har det derfor vokst frem organisasjoner som arbeider med forebygging gjennom bevisstgjøring og tilrettelegging for praktiserende av kambo.