google/wiki40b huggingface dataset:
Løvfluer

Utseende

Små til middelsstore (de fleste 2-7 mm), nokså kraftige fluer. Mange av de vanligste artene er gule men det finnes også en god del svarte og brokete arter. Brystet (thorax) har fin, men ikke tett, hårkledning og flere kraftige, mørke børster. Bakkroppen er sylindrisk. Beina er ganske lange og slanke, med rekker av lange, utstående hår på forlåret. 
Vingene er ganske store og har ofte en gulaktig grunnfarge. Mange arter har mørke flekker, eller mørke striper over tverr-årene i vingen.
Hodet er sterkt varierende i formen – ofte nokså lite og rundt men det finnes grupper der det er mye kortere enn høyt (slekten Prosopomyia) eller avflatet på oversiden og trekantet i profil (slekten Trigonometopus). Børstene på hodet er mørke og kraftige. Det sitter vanligvis to børster (orbitalsetae) ved innerkanten av hvert fasettøye, og et par framoverrettede børster mellom punktøynene som sitter bakerst i pannen (ocellarsetae), videre et par børster (postvertikale børster) bak disse som krysser hverandre. Antennene er tre-leddete og varierer mye i formen. Mange har typiske flue-antenner med korte og avrundede ledd, mens andre har det tredje leddet forlenget og stavformet. Løvfluene mangler kinnbørste (vibrissa) og munndelene er ikke påfallende, neppe synlige fra siden. 
Larvene er av vanlig fluetype (maggot), uten noen bein eller vedheng, pølseformet, noe tilspisset i hode-enden. På det bakerste leddet sitter to åndehull (spirakler) på opphøyde vorter.

Levevis

Larvene til løvfluene er saprofager, dvs. de lever av råtnende organisk materiale. Noen minerer i døde blader, andre lever i gamle fuglereir, og noen er funnet i råtten ved. Det er sannsynlig at larvene egentlig lever av sopp og bakterier som finnes i det råtnende materialet. De fleste artene finnes helst på fuktige og skyggefulle, gjerne litt kalde steder. Men finner dem ofte tallrikt litt nede i tett vegetasjon. Det ser ut til å tåle en del kulde og noen arter er aktive sent på høsten. De voksne fluene spiser sopphyfer som vokser på blader, og blir tiltrukket til åte av råtnende epler eller gjødsel. De besøker ikke blomster. Ingen av artene er kjent som skadedyr.
Tula (Tula)

Historie

Byen har eksistert i hvert fall siden 1300-tallet. Noen historikere mener at Tula kan identifiseres med Taidula, en avsides lokalitet nevnt i en krønike under året 1146.
I middelalderen var Tula en mindre festning ved Fyrstedømmet Rjazans grense. Da byen kom under Storfyrstedømmet Moskva ble det bygget en kreml i stein, fullført i 1530. Den var en nøkkelfestning i den russiske festningslinjen Zasetsjnaja tsjerta, og den sto imot en beleiring av tatarer i 1552. I 1607 inntok Ivan Bolotnikov og hans støttespillere citadellet og motsto en fire måneder lang beleiring av tsarens arme. På 1700-tallet ble enkelte deler av kreml-murene revet. 
I 1712 ble Tula besøkt av Peter den store som ga Demidov-smedene i oppdrag å bygge Tula Arsenal, Russlands første våpenfabrikk. Noen tiår senere ble Tula av Demidovene omgjort til Øst-Europas største senter for jernfabrikker. Byens eldste museum, som viser våpnenes historie, ble åpnet av Demidovene i 1724. Den første fabrikken for industriell produksjon av samovarer ble også opprettet der på 1700-tallet. Etter at Demidovene flyttet senteret for sin produksjon til Ural, fortsatte byen som et senter for tungindustri, spesielt innen våpenproduksjon. 
Under andre verdenskrig var byens våpenproduksjon av stor viktighet. Tula ble mål for en tysk offensiv, fra 24. oktober til 5. desember 1941, for å bryte den sovjetiske motstanden i Moskvaområdet. Den tungt befestede byen klarte seg imidlertid, og Guderians Andre panserarme ble stoppet nær Tula. Byen sikret sørflanken under det sovjetiske forsvaret av Moskva og den etterfølgende motoffensiven.

Severdigheter

Den mest populære turistattraksjonen i Tula er Jasnaja Poljana, hjemmet og gravstedet til forfatteren Leo Tolstoj. Det ligger fjorten kilometer sørvest for byen. Det var her at Tolstoj skrev sine berømte romaner Krig og fred og Anna Karenina.
Sigvat

Etymologi

Sigvat har opprinnelse i norrøne Sighvatr, som er dannet av sigr, «seier», og hvatr, «aktiv, livlig, energisk, mandig». Sevat er en dialektform av Sigvat.
1. etappe av Tour of Norway 2014

Beskrivelse

Etappen har seremoniell start i sentrum av Larvik og følger så vei nr 301 utover og har reel start ved Agnes. Før den fortsetter forbi Stavern og fortsetter 301 til man kommer til Hummerbakkvein. For så å svinge til venstre inn på denne og følge den forbi Hummerbakken og opp til vei 301 igen. Så til venstre inn på 301 og følge den til Helgeroa. Her tar man inn på vei 302 og følger den opp til Tveidalsveien. Den følger man så nordover til den går over i Mørjeveien på grensa mellom Vestfold og Telemark. Og følger denne til man kommer til Langangsveien og tar til venstre inn på denne, forbi Langangen og opp Korketrekkeren hvor det er klatrepris. Langangsveien følges helt til Eidanger. Her tar man så Movegen over E18 før man så svinger til høyre opp Bjørkedalsvegen og følger den til Oklungen. Hvor man kommer over i Markavegen og følger den tilbake til Langangen. Og følger så utgående løype tilbake til man møter vei 302. Her tar man så til venstre og følger denne Tanumveien som man svinger til høyre og følger ned til vei 301 og tar til høyre bortover denne. Til man kommer til Helgeroveien og følger denne til Helgeroa. Der svinger man til inn i vei 302 og følger den til Tveidalsveien. Da gjør man denne runden 2 ganger til forbi Helgeroa. Før man følger 302 helt inn til Larvik og målgang i Nansetgata.
Scaptelytra

Utseende

Middelsstore, avlange, kobberglinsende praktbiller. Antennene er forholdsvis lange og tynne.

Levevis

Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse

Artene lever i det sørlige Afrika  og Australia .
Båndmøll

Utseende

Små (vingespenn gjern 10 – 20 mm), slanke møll, mer eller mindre grå- eller brunaktige. Hodet er ganske stort og bredt med litt utstående fasettøyne. Labialpalpene er krummet oppover og bakover langs hodets fremkant. Sugesnabelen er velutviklet, ved roten skjellkledt. Antennene er trådformede, varierende i lengde fra halvparten av til så lange som forvingene. Forvingene er avlange og smale, avrundede i spissen. Artene i slekten Oegoconia er mørkegrå med tre hvite tverrbånd på vingene, andre er gjerne mer eller mindre gråspraglete. Forvingene har lange hårfrynser langs ytterkanten og den ytre halvdelen av bakkanten. Bakvingene er ensfargede, avlange med hårfrynser som er omtrent så lange som vingene er brede. Beina er lange og slanke uten påfallende sporer.

Levevis

De voksne møllene flyr om natten og kommer til lys. Larvene lever i ulike slags råtnende organisk materiale. Arten Holcopogon bulbucellus, som finnes i Sverige, har larver som lever i tørr hestemøkk, og en art på Galápagosøyene utvikler seg i møkk fra kamiguaner. Andre lever i vepsebol av rosettveps (Polistes spp.).

Radiasjon på Galápagosøyene

Slekten Galagete har utviklet en rekke arter på Galápagosøyene, en såkalt adaptiv radiasjon. Adaptive radiasjoner på Galápagosøyene og andre øyer er velkjente, blant annet hos landskilpadder, Darwins finker og spottefugler, og spilte en rolle i Charles Darwins utvikling av evolusjonsteorien. Slekten Galagete, som ble beskrevet av Landry så sent som i 2002, er det eneste kjente eksempelet mellom sommerfugler på Galápagosøyene.
Shangaan

Shangaan eller vatsonga er en stor folkegruppe i det sørlige Mosambik i provinsene Gaza og Maputo. Der er også en stor shangaan-gruppering i Limpopo i Sør-Afrika hvor de som oftest kalles tsonga. De snakker xitsonga og de europeiske språkene portugisisk, afrikaans og engelsk. Shangaan er hovedsakelig kristne, delt i katolikker eller protestanter i både Mosambik og Sør-Afrika.
Shangaanerne styrte en gang Gaza-riket skapt av Soshangaane, hvis hovedstad var basert i Mosambik på dagens grense med Zimbabwe. Gaza-riket bestod av deler av det som nå er det sørøstlige Zimbabwe og strakte seg fra Save-elva ned til det sørlige delen av Mosambik og dekket delene som nå består av provinsene Sofala, Manica, Inhambane, Gaza og Maputo i Mosambik og deler av Sør-Afrika. Soshangaane flyttet hovedstaden fra Mossurize til Gaza. Etter hans død, overtok hans sønn Muzila makten og etter Muzila kom Ngungunhane som ble fengslet av portugiserne i Mandlakazi (nå  provinsen Gaza) i 1895.
Here for You

Musikkvideo

Musikkvideoen til «Here For You» ble gitt ut 29. september 2015. Den er regissert av Michael Maxxis og filmet på location i Palm Springs California. Per april 2016 har videoen fått over nitten millioner visninger på YouTube.
Xixiangtang

Xixiangtang (kinesisk: 西乡塘区; pinyin: Xīxiāngtáng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Nanning i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 1.118 bzw. 1.298 km² og teller 717.000 innbyggere (2004).
Forces armées en Polynésie française

Forces armées en Polynésie française (FAPF) er de franske forsvarsstyrkene i Fransk Polynesia. Enheten ble opprettet i 2012. I 2012 ble viseadmiral Anne Cullerre sjef for denne fellesavdelingen.
Styrkene har ansvar for forsvar av Fransk Polynesia og driver suverenitetshåndhevelse, med særlig vekt på patruljering av de store sjøområdene som tilhører Fransk Polynesia. I tillegg driver FAPF også redningstjeneste. FAPF har ansvar for områdene der det tidligere ble drevet atomprøvesprenginger.
Sjøforsvarsstyrken består per 2013 av en fregatt utstyrt med helikopter, et patruljeskip, en flotilje på tre maritime overvåkningsfly og en flotilje med to helikoptre. Luftforsvaret bidrar med en skvadron på to transportfly. Landstyrken består av Détachement Terre de Polynésie/Régiment d’Infanterie de Marine du Pacifique – Polynésie (DTP/RIMaP-P).
FAPF ble opprettet i 2012 da sjø-, hær- og luftstyrkene ble samlet i en organisatorisk enhet. Hæravdelingen Régiment d'infanterie de marine du Pacifique – Polynésie ble da omgjort til Détachement Terre de Polynésie/Régiment d’Infanterie de Marine du Pacifique – Polynésie. Base aérienne 190 «Sergent Julien Allain», med tilhold på Tahiti internasjonale lufthavn, ble nedlagt som selvstendig enhet.
Michael Gothard

Biografi

Michael Gothard ble født i London i 1939. Etter han var ferdig med skolen reiste han rundt i Europa, uten noen særlig plan for hva han skulle gjøre videre i livet. Han forsøkte seg i mange forskjellige yrker, blant annet var han bygningsarbeider i en periode. Han bodde et år i Paris på Boulevard Saint-Michel i Latinerkvarteret. Han arbeidet også en kort periode som klesmodell, men følte seg aldri komfortabel med den jobben. Da han vendte tilbake til England, 21 år gammel, bestemte han seg for å bli skuespiller.

Karriere

Han dukket opp i flere suksessrike filmer, men uten å ha den ledende rollen. Han var viden kjent for sin dype og kraftfulle stemme, som var en del av hans viktigste kjennetegn. Han gikk på kveldskurs på et verksted mens du holder nede en dag jobb. Han begynte sin skuespillerkarriere å spille små roller i mange TV-serier. Han fikk senere en berømt rolle i skrekkfilmen Skriiik og skriiik igjen (1970), der han spilte en farlig seriemorder som har tørster etter blod. Med denne filmen begynte han sitt rykte for å spille merkelig tegn.
En av hans mest kjente roller var i skrekkfilmen The Devils (1971), der han hadde en framstående rolle som en fanatisk heksejeger og eksorsist. Han spilte i mange historiske filmer og serier, herunder Arthur of the Britons (1972), en britisk TV-serie om den historiske Kong Arthur av britene, hvor han hadde rollen som Kai. Han spilte også de virkelige drapsmannen John Felton i De tre musketerer (1973). Han ble kjent for et større kino-publikum da han spilte drapsmannen med briller Emile Leopold Locque i James Bond-filmen Kun for dine øyne (1981). Denne rollen er fortsatt regnet som en av de viktigste i karrieren hans. Det var også en av hans siste store filmroller. Hans senere kamper inkludert biroller i TV-filmen Ivanhoe (1982), og i science-fiction-skrekkfilmen Lifeforce (1985). Han spilte senere George Lusk i TV-serien Jack the Ripper (1988), dette var en av hans siste roller.

Dødsfall

Michael Gothard bodde i Hampstead mot slutten av sitt liv og var aldri gift. Han led av alvorlig depresjon, men lite er kjent om detaljene rundt dette. Det var sannsynligvis på grunn av den langsiktige banen for ensomhet. Han begikk selvmord ved hengning, i sitt eget hjem i 1992.
Vestfoldmodellen

Vestfoldmodellen er et samarbeid mellom instanser som møter vold i nære relasjoner. I Familievoldsteamet sitter representanter for politiet, barnevernvakten, krisesenteret og familievernkontoret.
To tiltak er iverksatt: et ambulerende Voldsmottak og Alternativ til Vold (ATV). ATV har for tiden (per 14. juni 2007) 107 klienter. 70 prosent av de voldelige personene som deltar i prosjektet slutter å bruke vold. Det avholdes årlige fagdager og stormøter. For tiden satses det spesielt på å bygge opp et tilbud til barn som opplever eller blir utsatt for vold i nære relasjoner.
Al Cheznovitz

Oppvekst og karriere

Han startet sin karriere som 9 åring da han ble med i farens lokale trommekorps, The Saints. Han begynte Garfield Cadets før han i 1979 dannet bandet Atlantic City Expressway sammen med Jon Bon Jovi som spilte på forskjellige klubber rundt om i New Jersey i fem år. Al Chez sitt nyeste band Al Chez & The Brothers of Funk Big Band er et storband med 15 medlemmer.
Gikk ut fra John P. Stevens High School i Edison, New Jersey i 1980.
Han har spilt med artister som Tower of Power, Robert Cray Band, Spyro Gyra, Dave Edmunds, Dion, Graham Parker, Kim Wilson og Bon Jovi.
Al Chez møtte Paul Shaffer og basist Will Lee for første gang på en klubb i New York i 1986 og ble spurt om å turnere sammen med The World's Most Dangerous Band. Sammen med Paul Shaffer og co spilte han på festivaler som Jacksonville Jazz Festival og Summerfest in Wisconsin.
Han begynte å spille fast sammen med The CBS Orchestra 3. februar 1997. Han sluttet i juli 2012.
Han spilt under arrangement som Presidential Inauguration i 1989, John Lennon's 50th Birthday Celebration og avslutningsseremonien til OL i Atlanta i 1996.
Han spiller trompet og flygelhorn.
Han bor fortsatt i New Jersey med sin kone Cat, og deres 6 barn.
Kanonprisen 2014

Nominert og vinnere

De nominerte listes opp i hver sin kategori med vinnerne uthevet.
Ski-VM 1930/Langrenn herrer

Verdensmesterskapet på ski 1930, Langrenn herrer ble avholdt i Holmenkollen.
Odd-Bjørn Hjelmeset

Bakgrunn

Hjelmeset er født og oppvokst på gård, og er nest eldst av fire søsken. Familien er en idrettsfamilie, og han yngre bror Roar er landslagstrener for det norske sprintlandslaget for kvinner. Han har også vært langrennsløper og deltatt på Fjellhug/Vereide Hyen ILs stafettlag i NM flere ganger. Kusinen, Bodil Hjelmeset, som vokste opp på nabogården like ved Sandane lufthavn, er en av Norges beste spydkastere gjennom tidene (nummer 10 per 2013), og har fem sølvmedaljer fra NM. 
Fra 1987 til 1990 gikk Hjelmeset på idrettsfag ved Firda videregående skole og fikk der dyrket som allsidighet som utøver. Han har flere medaljer i friidrett, i tillegg til sin karriere som skiløper. Han fikk bronse på 3000 meter hinder ved NM i friidrett 1996 og 1999, og han fikk sølv i NM i motbakkeløp i 2005.
Hjelmeset var en periode samboer med skiesset Bente Martinsen, og arbeidet da for Odd Martinsen i Fischer Norge. Han flyttet deretter til Lillehammer. Han er i dag bosatt i Nittedal nær Lillomarka, er gift og har 3 barn. 
I 2007 var han ansatt som sponsoransvarlig hos sin egen sponsor, Terra-Gruppen. Fra 2013 tok han over som sponsorsjef i frukt og grønt grossisten BAMA Gruppen. Han tok da over etter stillingen etter alpinisten Astrid Lødemel.

Verdenscupen

Hjelmeset debuterte i verdenscupen 13. mars 1993, på 50 km i Holmenkollen. Han fikk sin første pallplassering fem år senere, 14. mars 1998, med andreplass på samme distanse, også da i Kollen.
Sesongen 1999/2000 kom han på tredjeplass sammenlagt i verdenscupen, og på andreplass i sprintcupen. Per 2008 har han vunnet åtte individuelle enkeltrenn i verdenscupen, hvorav fire i sprint. I tillegg har han tre verdenscupseire med det norske stafettlaget. Han har per 2008 28 pallplasseringer i verdenscupen, hvorav ni er på stafetter.

VM

Under VM 2007 i Sapporo vant han sitt første individuelle VM-gull, da han spurtbeseiret Frode Estil på 50 km klassisk fellesstart. Dette til tross for at Hjelmeset underveis i løpet måtte bytte ski. To uker senere vant han den klassiske femmila i Holmenkollen etter en spennende duell med tyskeren Tobias Angerer. 
Hjelmeset ble tildelt Holmenkollmedaljen for sin prestasjon i Holmenkollen i 2007. Under Idrettsgallaen 2008 5. januar fikk han folkets pris som «Årets navn», etter en stor sesong.

OL

Hjelmeset har deltatt i tre olympiske leker, med to pallplasser totalt, bronse på 50 km klassisk under OL 2002 i Salt Lake City og sølv i 4 x 10 kilometer stafett under OL 2010 i Vancouver. I stafetten i Vancouver gikk han andre etappe. Han gikk ut på fjerdeplass, 4,3 sekunder bak Finland som ledet, men slet med is under skiene, og vekslet på sjetteplass, 34,3 sekunder bak Sverige som da ledet. Hjelmeseths kommentar «jeg fikk is i rubben» er i ettertid blitt stående som et uttrykk å bruke når man skal bortforklare seg.

Friidrett

Hjelmeset har også bakgrunn fra friidrett og har to bronsemedaljer fra NM på 3000 meter hinder (1996 og 1999). Han har kretsrekord for Sogn og Fjordane på distansen med tiden 8.54,42, satt i forbindelse med NM-bronsen 6. august 1999. I friidrett representerer han Gloppen Friidrettslag.
Egg (landskapsformasjon)

En egg er en smal fjellrygg.
Ordet egg i denne betydning er samme ord som i knivsegg. Navnet finnes også igjen i stedsnavnet Egge, både i Steinkjer og i Lier. Eggen, Eggene og Besseggen er fjell eller fjellformasjoner med egg i navnet.
Norges høyest beliggende egg er på Styggedals- og Skagastølsryggen.
Masayuki Okano

Japans herrelandslag

Masayuki Okano spilte 25 landskamper for Japans herrelandslag, og deltok for Japan under Fotball-VM 1998.
Léon-Adolphe Amette

Bakgrunn

Amette hadde sin skolegang i Évreux og begynte så på Presteseminaret St. Sulpice i Paris og studerte der filosofi og katolsk teologi.

Prest

I 1873 mottok kan prestevielsens sakrament. Han ble deretter personlig sekretær for biskopen av Évreux. Fra 1889 til 1898 ledet han i egenskap av generalvikar forvaltningen av bispedømmet Évreux. Under sedisvakansen i 1890 førte han også embedsforretningene der.

Biskop

I 1898 ble han utnevnt av pave Leo XIII til biskop av Bayeux. Bispevielsen ble foretatt av erkebiskopen av Rouen, Guillaume-Marie-Romain kardinal Sourrieu; medkonsekratorer var erkebiskop François Sueur av Avignon, og biskop Philippe Meunier av Evreux. I 1906 ble Amette koadjutorerkebiskop av Paris og titularerkebiskop av Side. I 1908 ble han erkebiskop av Paris.
I mai 1911 truet han med ekskommunikasjon av enhver katolikk som gikk for å se den planlagte oppsetningen av balletten Le Martyre de saint Sébastien, med den jødiske danserinnen Ida Rubinstein, med tekst av Gabriele D'Annunzio, musikk av Claude Debussy og koreografi av Michel Fokine. Oppsetningen ble ansett som skandaløs. Erkebiskopen mente den blandet det hellige med det profane, blandet hedendom og kristendom, la til rette for en fremstilling av den kristne martyren med trekk fra de greske mytenes Adonis, den skjønne tenåringen som falt for Afrodite. Danseren som skulle forestille Sebastian var en kvinne. Verket ble ingen suksess og ble ikke tatt opp i repertoiret.

Kardinal

Pave Pius X opptok ham den 27. november 1911 som kardinalprest med tittelkirken Santa Sabina i kardinalskollegiet. Han deltok på konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV. Som erkepiskop i Paris søkte han å modernisere de pastorale metoder i et sterkt tradisjonelt bispedømme. På politisk nivå virket han for formidling mellom fløyene og for forsoning.
Amette døde den 29. august 1920 og ble begravet i katedralen Notre-Dame de Paris.
Ren matematikk

Ren matematikk er den delen av matematikken som ikke fokuserer på anvendelser. Ofte deler en matematikken inn i ren og anvendt matematikk, med statistikk og matematikkdidaktikk som tredje og fjerde kategori. Fra 1700-tallet og fremover var dette en anerkjent kategori av matematisk aktivitet. Ren matematikk står i rak motsetning til de delene av matematikken som søker å tilfredsstille behovene fra navigasjon, astronomi, fysikk, ingeniørvitenskap osv.

1800-tallet

På midten av 1800-tallet ble det opprettet et professorat i ren matematikk ved University of Cambridge. Det kan ha vært på denne tiden at ideen om ren matematikk som en egen disiplin ble til. Gauss' generasjon hadde ikke noe skarpt skille mellom ren og anvendt matematikk. I de påfølgende årene ble det en spesialisering og profesjonalisering av matematikken (særlig i forbindelse med Weierstrass' tilnærmelse til matematisk analyse) som gjorde skillet stadig mer tydelig.

1900-tallet

I starten av 1900-tallet førte David Hilberts eksempel til at matematikere tok opp den aksiomatiske metode. Den logiske formuleringen av ren matematikk som Bertrand Russell foreslo ble mer og mer troverdig etter hvert som stadig større deler av matematikken ble aksiomatisert. Dermed kunne også en stadig større del av matematikken bevises ved hjelp av en streng bevisførsel. 
I tradisjonen som utviklet seg frem til og rundt Bourbaki-gruppen, ble ren matematikk sett på som den matematikken som kunne bevises. Gjennom en slik utvikling ble synet på ren matematikk endret, og det å jobbe med ren matematikk begynte å bli anerkjent.

Generalitet og abstrahering

Geometri har utviklet seg slik at det nå også består av topologi. Algebra har utviklet seg og består nå også av abstrakt algebra, mens analysen nå består av både matematisk analyse og funksjonsanalyse, og dessuten har vi også fått reell analyse og kompleks analyse. Hver av disse grenene av den mer abstrakte matematikken har mange undergrener, og det er faktisk koblinger mellom ren matematikk og anvendt matematikk på flere områder. Likevel har vi sett en klar abstrahering av matematikken. 
I praksis har denne utviklingen ført til et skarpt skille mellom matematikk og fysikk, særlig fra 1950 til 1980. Noen har kritisert denne utviklingen og sagt at det har blitt for mye Hilbert og ikke nok Poincaré.

Renhet

Matematikere har alltid hatt ulike meninger om skillet mellom ren og anvendt matematikk. Et av de tydeligste eksemplene i moderne tid er den debatten som vi finner i G.H. Hardys A Mathematician's Apology. Her angriper forfatteren (som er tallteoretiker) den anvendte matematikken og kaller den «stygg» og «kjedelig». Samtidig sammenligner han ren matematikk med malerkunst og poesi. Hardys kjærlighet til tallteoriens klare unyttighet har senere vist seg å være uberettiget, etter som blant annet bruken av kryptografiske metoder støtter seg sterkt på dette feltet.
FoX Linux

FoX Linux er en tidligere Linuxdistribusjon fra Italia som var basert på Fedora. Distribusjonen rommet på en enkelt CD.
Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøet KDE. Distribusjonen støttet datamaskinarkitekturen 32-biter i686.
Versjon 1.0 ble lansert 25. desember 2005.
5 loddrett

Handling

Knut Jespersen (spilt av Henki Kolstad) er sjef for et plateselskap. Han vil være herre på by'n, og en kveld møter han den forføreriske nattklubbsangerinnen Anita Daae (Ingerid Vardund). Kona Randi (Nanna Stenersen) søker råd hos arkitekten Hans Falkenberg (Knut M. Hansson), og for å vinne mannen tilbake bestemmer hun seg for å forandre seg.

Annet

I scenen der Anita Daae møter Knut Jespersen for første gang bar Ingerid Vardund et kostyme laget av den norske motedesigneren William Jensen. Sverre Wilberg fikk sin debut på filmlerretet i denne filmen. Rollene som de to eldste barna i Jespersen-familien ble spilt av Trulte Heide Steen og Jon Heggedal, som begge var teaterskoleelever da filmen ble spilt inn.

Mottakelse

Etter premieren på Saga kino fikk filmen terningkast fire av en av anmelderne. I vurderingen fant anmelderen temaet (hustru over oppvaskbaljen og ungestrevet) litt avleggs: «...Det er vel ellers et problem som kommer til å forsvinne med neste generasjon når for alvor våre styrendes velferdspolitikk har drevet samtlige ektehustruer ut i arbeidslivet.»
Da filmen ble sendt på NRK fjernsyn i 1974 trakk man paralleller til filmen Støv på hjernen, som også var fra 1959.