google/wiki40b huggingface dataset:
Brandbu Idretsforening

Historie

Klubben har sine røtter tilbake i «Grans skøyteklub» som ble stiftet i 1888, og som var Hadelands første idrettsorganisasjon. I fortsettelsen på 1890–tallet, ble ski og flere andre idrettsaktiviteter organisert. Etter at kommunen ble delt i 1897 (Brandbu og Gran kommuner), ble det stiftet en særskilt skiklubb, Brandbu skiklubb, ved årsskiftet 1898/99.
Navnet «Brandbu Idrætsforening» ble første gang presentert for allmennheten i avisen «Vestoplændingen», 17. mai 1904. Iflg. formålsparagrafen drev denne primært med friidrett og turn, men skulle være en allsidig klubb og med sterk vekt på sosiale og relasjonsbyggende aktiviteter.
I 1915 markerte klubben «Rask» seg. Den ble stiftet som en fotballklubb, men fikk overdratt også friidrett av det da etablerte «Hadelands Idrætskretslag». Brandbu Idretsforening ble stiftet i 1915.
Blant utøvere som har representert klubben, finnes Hans Engnestangen som satte verdensrekord på 500 m i Davos under Allround-VM 1938 på 41,8 sekunder.
Country perler – beste norske

Country perler – beste norske er et musikkalbum med countrysangerinnen Heidi Hauge, utgitt i 2003.
Lethu

Lethu (Leti) var konge over langobardene i første halvdel av det femte århundre. Han etterfulgte kong Lamissio og regnes som grunnlegger av det letingiske dynasti hos langobardene.
Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok Germania fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere.
Kong Lamissio hadde slått hunerne i et slag ved den romerske provinsen Noricum og hadde etablert et langobardisk samfunn i dette området ved dagens Østerrike. Hovedkilden til langobardenes historie, Historia Langobardum av Paulus Diaconus (fra ca 790), er svært sparsom på opplysninger om Lethu. Han skal ha regjert i førti år som langobardenes tredje konge uten store stridigheter. Etter hans død ble kongemakten overlatt til hans sønn Hildeoc og han har med dette sannsynligvis innført arverett til kronen.
Langpils

Langpils er et musikkalbum med Rama Lama das Pönkabteilüng, utgitt den 8. januar 2004.
Knowltonia

Utseende

Middelsstore (10-15 millimeter), avlange, hvelvede, grønnlig metallisk fargede praktbiller, dekkvingene med mørke (blålig-svarte) flekker. Fasettøynene er store og ovale, antennene noe kamformede. Pronotum er firkantet. Oversiden er kraftig skulpturert.

Levevis

Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Nord-Amerika.
Røkt fisk

Røkt fisk er fisk som har blitt konservert ved hjelp av røyking.
Laks er fiskeart som egner seg spesielt for røyking, ofte ved kaldrøyking, men også andre fiskarter egner seg, da gjerne ved varmrøyking, slik som sik, sild, ørret, makrell og andre. Røkt fisk er vanlig i Norge og Russland, og er vanlig også i jødisk matrett foruten flere land i Øst-Europa.

Røyking av fisk

Røyking av fisk er ikke bare en konservering, men betraktes som en videreforedling.
Et røykeri kan man bygge selv av enkle midler. Man bygger et lite hus med en ovn på ca. 3 meters hold. Ovnen skal stå i underkant av gulvet, røykrøret skal være så langt at røyk blir avkjølt. Innmaten ut av et kjøleskap kan også benyttes istedenfor et eget hus.
Fisken skal saltes og sukres i ca. et døgn. Som salt benyttes saltlake eller havsalt. Blandingsforholdet bør være 2 deler salt 1 del sukker. Fisken skal tørkes i ca. 3 timer. Deretter skal den henges eller legges i røkeriet. Temperaturen skal være på ca. 15-18 grader maksimum og den skal røykes i rundt 18 timer. Spon fra bjørk og einer anbefales. Til slutt tørkes fisken 1 til 3 døgn etter eget ønske.
Dukkoppteatret

Dukkoppteatret er et figurteaterkompani som ble etablert i 1994 med Brit Steinsvik som kunstnerisk og administrativ leder. Dukkoppteatret startet opp i eget kunstatelier ved Troms fylkeskultursenter i Tromsø med årlig driftsstøtte fra Norsk Kulturråd, prosjektstøtte fra Troms fylkeskommune og Tromsø kommune. I 1998 etablerte figurteatret seg i Oslo.
Dukkoppteatrets særtrekk var at det integrerte skyggeteater i alle sine produksjoner. Teatret holdt også kurs i både skyggeteater og andre former for figur/dukketeater.
Kompaniet var fra starten av et turnéteater som samarbeidet med både institusjonsteatre og andre frie teaterkunstnere. Blant samarbeidspartnerne var Riksteatret, Hålogaland teater og Nordland Dukketeaterverksted. Dukkoppteatrets satte opp følgende rettesnor for sin virksomhet:
«Dukketeater er elsket av både barn og voksne. Dukkoppteatret ser det som sin oppgave å lage profesjonelle produksjoner i landsdelen, og spre kunnskap og interesse for dukketeater som kunstform. Dukkoppteatret dukker opp hos alle som ønsker det!»
Dukkoppteatret var en av mange initiativtagere til at Troms fylkeskultursenter ble en realitet. Med økonomisk støtte og god planlegging fra Troms fylkeskulturkontor samtidig med en stor statlig interesse fra kulturminister Åse Kleveland, kom økonomien på plass. Kunstnere hadde endelig fått egne atelier og ordentlige arbeidsforhold i Tromsø.
I 1995 gikk de profesjonelle frisceniske gruppene i Nord-Norge organisert i Danse- og teatersentrum  sammen for å starte opp Nordnorsk Teaterforum. Formidling av profesjonell scenekunst i Troms og Finnmark var på programmet og førte til teaterfestivalen Scene Nord i 1996.
Forbrytelse og straff ble Dukkoppteatrets første produksjon, og var den første profesjonelle figurteateroppsetning for voksne i landsdelen. Regissør var Anette Grønneberg. Scenografi og dukkedesign var ved Brit Steinsvik. Dukkespillere var Gisle Hass og Brit Steinsvik. Forestillingen var et samarbeid med Hålogaland teater og Figurteatret i Nordland og deltok i 1995 på Den Internasjonale Figurteaterfestivalen (Agder) i Kristiansand. Forestillingen turnerte i både nord og sør i landet.

Shadow versus Light

Dukkoppteatret gikk i 2011 inn et flerårig forskningsprosjekt Shadow versus Light, som har et videre perspektiv på skyggeteater som kunstform. Dette er samproduksjoner med scenograf/visuell kunstner Silje Steinsvik, leder av prosjektet , skyggespiller Brit Steinsvik og komponist/musiker/billedkunstner Jonas Qvale.
Utviklingsprosjektet Filmatiske distraksjoner inngår som tredje del av det kunstnerisk forskningsprosjektet Shadow versus Light, som arbeider med å utvikle sceniske utstillingsvisninger i uterom, gallerier og kunsthaller. Filmatiske distraksjoner er en iscenesettelse som berører naturens musikalitet og det abstrakte i tilværelsen.
I 2016 ga Viken filmsenter  midler til kunstfilmroduksjonen, som hadde premiere i Prosjektrom Helium ved Hydrogenfabrikken kunsthall i Fredrikstad . Natur, arkitektur og sansning har vært hovedtema i utforskningene.
The Fields of Anfield Road

«The Fields of Anfield Road» er en populær fotballsang som blir sunget av Liverpool s supportere. Den synges til melodien til The Fields of Athenry; som ble komponert av Pete St. John i 1979. Før den ble tilpasset av Liverpool s supportere ble den ofte sunget av andre supportere over hele Storbritannia og Irland, bl.a av supporterne til Celtic. Sangen ble tilpasset i 2009 og et tredje vers til minne om 20 års markeringen av Hillsborough-tragedien. John Power fra Cast og the La's skrev det siste verset, og fikk bidrag av kjente spillre som Phil Thompson og Bruce Grobbelaar. Sangen gikk til 16.-plass på UK Top 40-listen den 12. april 2009 og 14.-plass en uke senere. Sangen nådde også 9.-plassen til iTunes i Storbritannia den 13. april.
Epp

«Epp» er en roman fra 1965 av Axel Jensen. I 1992 gav Axel ut oppfølgeren Lul.

Handling

Romanen handler om den pensjonerte mannen Epp som bor i blokk 982 i byen Oblidor i landet Gambolia på en ikke spesifisert planet i et gjennomteknifisert samfunn. I området rundt blokken han bor i er det flere titalls lignende blokker. Utenfor, på en åpen plass mellom blokkene står et monument med to stålkolosser som skal illudere Kargon og Jarosi, de store heltene i Gambolia, som var de første til å bli skutt opp i verdensrommet.
Det gis inntrykk av at beboerne i Epps blokk har blitt plassert der (ordet installert brukes). Myndighetene kommer til tider på døren for å sjekke beboerne. I tillegg ordner det såkalte Boligblokkdepoet med å sette i stand hybler når beboere flytter ut og nye flytter inn.
Epp tilbringer for det meste dagene på hybelen sin og fører rapporter med sine egne vurderinger av det som foregår i livet hans og i blokken forøvrig, om de som bor i de andre hyblene, om hvilke tapetmønstre  de har på veggene og hva de driver med. Epp har tidligere jobbet på en tapetfabrikk.
Særlig forteller han om sin tidligere nabo Lem, som har reist til feriekysten. Det virker som om han har et negativt forhold til Lem, spesielt hva angår trivielle ting som tapetmønster og kjøtt. Han fabulerer også over planene til Lem om å skape et slags fellesskap i blokken ved å bore hull gjennom vegger og tak mellom hyblene. Epp beskriver også den nattlige aktiviteten i blokken, som består i å stå i kø foran dørene til andre beboere og kikke inn gjennom judasøyet.
Epp bruker også svært mye tid på å fabulere over navnet sitt, som da er et navn på tre bokstaver, noe som indikerer at han innehar en gjennomsnittlig posisjon på den sosiale rangstigen. Hvis han hadde vært høyere, hadde han hett Eppe, Eppen, eller enda bedre, Eppenepp Epp, som er det ypperste navnet man kan ha. Er man lavere på rangstigen enn Epp, kan man hete Ep, eller enda verre: man kan bli degradert til E.
Videre har Epp en kjøttetende plante ved navn Ili. Ellers går dagene blant annet med til koking av egg til frokost, noe Epp er svært påpasselig med. Egget må være perfekt, hvis ikke er det et nederlag. Han er også svært stolt av sin hjemmelagde knekk. Videre er han påpasselig med å ikke få blekkflekk når han fører rapport. Han fører rapport med penn og blekk, og streker under viktige ting med rød blyant.

Tolkning

Romanen kan betraktes som en science-fiction-roman. Samtidig virker den dystopisk og kan leses som samfunns- og teknologi-kritikk hvor innbyggerne blir kontrollert eller overvåket av myndighetene. Samtidig kan det virke som at Epp sliter med ensomhet og tvangshandlinger.

Priser

For «Epp» fikk Axel Jensen Abraham Woursells internasjonale litteraturpris.
Stora Nygatan

Store Nygatan er en gate i Gamla stan i Stockholm, som sammen med Lilla Nygatan er hovedgatene gjennom området som ble ødelagt av storbrannen i Stockholm 1625. Etter brannen ble det utarbeidet en ny reguleringsplan for dette området. Den regnes for å være Stockholms første organiserte byplanlegging.

Historikk

Til å begynne med ser det ut til at Stora Nygatan bare ble kalt for Nygatan, noe som ble presisert som den store Nye gatan rundt 1640. Men gaten har senere også blitt kalt Kongs- eller stoora Nygatan. Omkring 1720-tallet befester det nåværende navnet seg.
Sannsynligvis på initiativ fra Gustav II Adolf, ble Stockholms første paradegate anlagt her, og arbeidet med reguleringsplanen startet i 1626. Her ble det for første gang i en byplan for Stockholm tegnet store regelmessige kvartaler, helt etter renessansens idealer. Den nye Stora Konungs Gatan strakte seg snorrett fra Kornhamnstorg i syd til Riddarhustorget i nord. 
Det skulle ta flere tiår innen gaten var bebygd og reguleringsarbeidene pågikk fremdeles på 1640-tallet. I 1660, når Karl X Gustav av Sveriges begravelsesprosesjon gikk gjennom gaten, hadde man dog en standsmessig bebyggelse med store murte hus å vise fram.
Ingeborg Belling

Familie

Ingeborg Belling var datter av snekkermester Carl Daniel Belling (1817-1889] og Serine «Siri» Andrine Torkildsdatter (ca. 1828-1879).
Hun ble 12. mai 1872 gift i Christiania med skuespiller Abraham Christian Hjalmar Frithjof Hammer.

Liv og virke

Ingeborg Belling var våren 1870 elev hos den danske teaterdirektøren Frederik Adolph Cetti i Bergen. Cetti ga flere elevforestillinger hvor Ingeborg Belling medvirket.  
I perioden 1870-1872 var Belling skuespiller ved Møllergatens norske teater under Bjørnstjerne Bjørnsons ledelse. Det var her hun fikk sin Kristiania-debut, og her spilte hun fra starten av sammen med sin kommende ektemann, Hammer. Hun debuterte 15. september 1870 med hovedrollen (og den eneste rollen) i  Johan Ludvig Heibergs vaudeville-monolog Emilies Hjertebanken, og hennes debut falt særdeles heldig ut. I Dagbladet kunne man senere lese at «Aftenens største begivenhet var imidlertid frøken Belling i Emilies Hjertebanken, en Debutantinde af første Rang. Den Maade, hvorpaa hun allerede forstaar at fylde denne fordringsfulle, lille Rolle, den Glæde, Friskhed, Liv, som sprudlede ud af alle Replikker, bragte Publikum i den bedste Stemning, og under stærkt og almindeligt Bravoraab ble hun fremkaldt. Som saagodtsom alle vore talentfulde Skuespillerinder er hun Bergenserinde, og i hende har vor Scene vistnok fundet en Kunstnerinde, som vil hævde sin Fødebys Ry.»
Ingeborg Belling ble høsten 1871 med Bjørnson og hans trupp til Trondheim, der de opptrådte i tre måneder. Deretter var hun ved Christiania Theater, hvor hun i likhet med de øvrige skuespillerne fra Møllergaten ble reengasjert. Hun vendte tilbake til Bergen omkring 1879, hvor hun fikk flere roller ved teatret, men engasjementet ble avsluttet i 1881.
Appedesis

Utseende

Middelsstore, litt brede, lyst rødbrunlige trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Hodet er fremstrakt, med utstående fasettøyne. Pronotum er klokkeformet. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er nokså lange og tynne.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar.
Outland (butikk)

Outland AS (org.nr. 980 583 147, stiftet 1. januar 1999) er en norsk butikkjede innen tegneserier, sci-fi og fantasy-litteratur, manga, kort- og brettspill samt Lego og relaterte effekter for både barn og voksne.
Varene deres regnes som en del av nerdekulturen innenfor tegneserier, science fiction og fantasy.
Drammen stasjon

Knutepunkt

På grunn av tilkoblingene til alle de ulike jernbanestrekningene er stasjonen i dag et naturlig sted for overganger hvor reisende kan bytte mellom Intercity-togene på Vestfoldbanen og fjerntogene til Kristiansand/Stavanger og fjerntogene Bergen.
Boxholm

Boxholm er et tettsted i Östergötlands län i Sverige. Det er administrasjonssenter i Boxholm kommune. I 2010 hadde tettstedet 3 194 innbyggere.
Boxholm er en gammel industriby og ligger ved Svartån og Södra stambanan.

Boxholms bruk

Boxholms bruk ble grunnlagt i 1754, og ble omdannet til aksjeselskap i 1872. Siden først på 1980-tallet er brukets virksomhet (bl.a. stålverk, sagbruk, meieri og jordbruk) blitt oppdelt mellom flere forskjellige selskaper.
Tilbake av det tidligere industrimiljøet finnes noen rødmalte arbeiderboliger, samt et par eldre bruksbygninger, bl.a. ei kvern fra 1777, som nå er Boxholms eldste bygning (som i dag fungerer som museum). Tilbake finnes også disponentvillaen og den nygotiske kirken, bygget slaggstein 1895–1897 etter tegninger av Gustaf Petterson, se Boxholm kirke.

Byens administrative historie

Boxholm var municipalsamhälle mellom 1904 og 1946, og deretter köping. Siden 1971 har byen vært administrasjonssenter i Boxholm kommune.
Wushan (Chongqing)

Wushan (kinesisk: 巫山县; pinyin: Wūshān Xiàn) er et fylke øst i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 584 665 innbyggere i 1999, og 590 000 innbyggere i 2004.
Selve byen Wushan ligger på nordre bredd av floden Yangzi (Chang Jiang), ved innløpet til Wuxiakløften, den midtre av de tre kløfter. Ikke langt unna er også de såkalte tre små kløfter, langs elven Danings (大宁河) løp.

Kulturminner

Longgupofunnstedet (Longgupo yizhi, 龙骨坡遗址) – et pithecanthropus-funnsted fra tidlig pleistocen – ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Funnene der ble gjort i 1985 og utover, og ytterligere utgravninger ble foretatt av et fransk-kinesisk team i 2003.
Skanderborg amt (1662–1793)

Skanderborg amt ble opprettet 1662 og opphørte som en del av reformen i 1793.
Halo-serien

Halo-serien, ofte bare omtalt som Halo, er et science fiction-videospill laget av Bungie Studios og eid og produsert av Microsoft Game Studios. Spillserien fungerer på plattformene Xbox, Xbox 360, Microsoft, Mac OS X og Xbox 1. Spillserien inkluderer Halo: Combat Evolved, Halo 2, Halo 3, Halo Wars, Halo wars 2, Halo 3: ODST, Halo: Reach , Halo: Combat Evolved Anniversary, Halo 2 Anniversary, Halo 4 og Halo 5
Boeing KC-97 Stratotanker

Historie og utvikling

KC-97 Stratotanker er en Boeing Modell 367 lufttanker-variant av C-97 Stratofreighter og flyet var omfattende modifisert med all nødvendig tanker, rørledninger og bommen. Det store, øvre flydekket hadde plass til store fraktcontainere og ga tilgang til dette gjennom en veldig stor dør i siden på flyskroget eller. Alternativet var å ha store drivstofftanker på ned nedre flydekket. Begge dekkene var oppvarmet og de var også trykkabiner slik at de kunne brukes uten problemer i stor høyde.
KC-97 var i drift ved den amerikanske Strategic Air Command i perioden fra 1951 til 1964, og den amerikanske Air National Guard brukte dem fra 1957 til 1978.
Det amerikanske luftforsvaret brukte KC-97 fra 1950 fram til de ble faset ut til fordel for KC-135 ved begynnelsen av 1956. Flyene ble da overført til luftforsvarets reservestyrke og til Air National Guard før det ble tatt fullstendig ut av tjeneste i 1978. Totalt ble 816 KC-97 innkjøpt fra Boeing, mens kun 74 fly ble kjøpt inn av fraktevarianten, C-97. KC-97 hadde fire bensindrevne propellmotorer, men fraktet med seg jet-drivstoff for øverføring til jetfly i luften. På grunn av dette hadde flyet separate drivstoffsystemer for de to forskjellige typene drivstoff. To jetmotorer ble lagt til i konstruksjonen for å øke den maksimale operative høyde og hastighet, noe som gjorde tankflyene mer kompatible med datidens jetfly.
Disse tankflyene var vitale som støtte for de verdensomspennende oppdragene utført av B-47 bombeflyene.
Virginia Aviation Museum

Utstilte fly og gjenstander

(Arragert kronologisk etter dato)
10. etappe i Tour de France 2005

Info

Et brudd på 7 mann som inkluderte Laurent Brochard kom løs helt i starten på etappen og disse hadde på det meste et forsprang på 10:40 minutter. Etterhvert bestemte Jörg Jaksche og Oscar Pereiro Sio seg for å ta opp jakten. Jaksche tok igjen den opprinnelige gruppen til Brochard og deretter Brochard selv og Luis Sanchez som nå lå alene i teten, ca. 40 km fra mål. Forspranget ned til hovedfeltet var i denne perioden på 04:30 min. Avstanden krympet raskt etterhvert som den siste stigningen nærmet seg, samtidig falt de fleste rytterne fra det opprinnelige bruddet fra tetgruppen. Hovedfeltet kjørte inn i den siste stigningen 22 km fra mål med ett forrykende tempo og etter kort tid besto denne gruppen av bare 15 ryttere: Armstrong, Azevedo, Hincapie, Ullrich, Vinokourov, Mancebo, Evans, Landis, Piepoli, Mazzoleni og Leipheimer. En rekke sammenlagtkandidater som Roberto Heras og Iban Mayo falt tidlig fra. Noe overraskende falt også Vinokourov fra tidligere enn ventet. Da det var ca. 10-11 km igjen var Armstrongs hjelperyttere ferdige, dette hadde liten betydning for jernmannen fra Texas som knuste sine nærmeste konkurrenter i sammendraget de siste 10 til 15 kilometerne. En mann som Jan Ullrich måtte slippe allerede rundt 11 km fra mål, omtrent samtidig som Armstrongs siste hjelperytter. Jaksche ble tatt igjen ca. 10 km fra mål av Armstrong og de få andre rytterne som nå lå i front. Den eneste som fulgte Armstrong hele veien var Alejandro Valverde som til gjengjeld slo Armstrong i spurten. Rasmussen sikret seg en fortsatt solid ledelse i kampen om klatretrøyen. Han ble også betegnet som en utfordrer til Armstrong i sammendraget av enkelte eksperter etter denne etappen.
Lucassenia

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Madagaskar.
Guatemalica

Utseende

Middelsstore gullbasser, matt brunsvarte med hvite tegninger.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.
KK Living

KK Living er et norsk magasin som dekker stoffområdene bolig og interiør. KK Living kommer med 6 utgaver i året. Utgiver er Aller Media AS som også utgir kvinnebladet KK.
Slaget ved Pfeddersheim

Slaget

Først sendte kurfyrsten to kompanier og en skvadron i forveien for å narre bøndene til å tro de hadde en større hær enn ham, for så å deretter rykke hans egne styrker i kolonner for å fange inn bøndene som kom ned fra deres posisjoner ved byen Pfeddersheim.
Kampen var kort, men brutal. Kurfyrstens styrker drev vekk de angripende bøndene og fikk tatt alle kanonene og de kunne så omringe byen mens restene av bondehæren flyktet vekk med et tap på 1 500 falne.
Den 24. juni, etter en stund med bombardement, overga byen seg til kurfyrsten. Han kunne da på nytt returnere hjem til Pfalz.
Kasper Salin-prisen

Kasper Salin-prisen (svensk: Kasper Salin-priset) er en svensk arkitekturpris som deles ut av Sveriges Arkitekter. Prisen ble delt ut første gang i 1962 og er den mest prestisjetunge arkitekturprisen i Sverige. Prisen deles ut hvert år til et svensk byggverk eller gruppe av bygninger av høy arkitektonisk klasse. 
Prisen er oppkalt etter arkitekt Kasper Salin (1856–1919) som var byarkitekt i Stockholm. Den ble innstiftet på grunnlag av en hvilende donasjon fra Salin. 
Prisen deles ut til byggverket og består av et bronsrelieff utformet av arkitekt Bengt Lindroos,  som festes på bygningen. Kopier av prisen gis til byggherren og arkitekten.