Arma dei Carabinieri

Bakgrunn

Styrken ble etablert av den sardinske kongen for å gi det nye Kongedømmet Sardinia en fast, stående politistyrke. Denne funksjonen hadde tidligere blitt ivaretatt av et såkalt Dragoni di Sardegna corps, fra 1726 som var en frivillig styrke. Etter at franske styrker på sluttet av 1700-tallet hadde okkupert Torino og senere forlatt byen og overlatt denne til Piemonte, ble det kongelige Carabinieri stiftet ved et kongelig befaling av 13. juli 1814.
Den ble gitt to hovedformål, nasjonalt forsvar og polititjeneste. Den nye styrken ble delt inn i divisjoner, slik at hver provins fikk sin divisjon. Divisjonene ble delt inn i kompanier og disse igjen delt inn i enheter som hadde kommandoen over, og koordinerte de lokale politistasjonene og fordelt rundt i landet i publikumstjeneste.

Dagens tjeneste

Carabinieris status økte da stryken ble etablert som en egen våpengren i det italienske forsvaret 31. mars 2000. Styrken minner også med stolthet vice brigadiere (sersjant) Salvo D'Acquisto, som 23. september 1943 ble henrettet av tyske styrker i Torre di Palidoro utenfor Roma under andre verdenskrig. D'Acquisto gikk i døden for 22 beboere som tyskerne ville henrette som hevn for at en tysk Waffen-SS-soldater ble drept og flere andre såret da en håndgranat hadde gikk av da de undersøkte en forlatt ammunisjonsboks, og dette ble antatt for å være en felle. Tyskerne forlangte at D'Acquisto skulle bistå i etterforskningen, men ville ikke høre på da han mente det skulle sees på som en ulykke. Da gislene var i ferd med å skulle bli henrettet, hevdet D'Acquisto at det var han som hadde satt ut fellen, og han ble umiddelbart henrettet ved skyting.
I de senere år har enheter fra Carabinieri blitt utplassert i ulike fredsbevarende oppgaver, blant annet under Kosovokrigen, Afghanistan og Irak. I 2003 ble tolv Carabinieri drept i et selvmordsbombeangrep mot deres base i Nasiriyah ved Basra i det sørlige Irak.
På G8-møtet i 2004 fikk Carabinieri i oppdrag å etablere et Centro di Eccellenza per le Unità di Polizia di Stabilità et senter for utvikling av gode polititjenester, opplæring, prinsipper for operasjoner og internasjonal koordinering av dette arbeidet som setter standard for sivile politienheters deltakelse i internasjonale fredsbevarende operasjoner.

Organisering

Korpset ble ledet av en kommandoledelse, bestående av  Comandante Generale (en general), nestkommanderende  Vice-Comandante Generale (en generalløytnant) og stabssjefen, alle disse er stasjonerte i Roma. Stabssjefen styrer, koordinerer og kontrollerer alle styrkens aktiviteter. Stabssjefen er også direkte overordnet sjefene for administrasjon, helse, teknisk, kjøretøyer og veterinærtjenesten. Dennes nestkommanderende er overordnet rekruttringstjenesten, den sentrale administrasjonen og det juridiske kontoret.

Oppgaver

Carabinieri er videre organisert regionalt med hensyn til deres oppgaver innen sivil rettshåndhevelse, 80 % av styrken er utplassert og organisert hierarkisk med utgangspunkt i fem interregionale, 19 regionale, og 102 provinsielle kommandoer. På utsiden av den territorielle organiseringen, er det anti-terrorgruppen Gruppo di intervento speciale og Raggruppamento Operativo Speciale som er en anti-mafia og narkotikaenhet.
Videre har enheten Corazzieri spesialoppgaver med hensyn til vakthold rundt iste over den italienske presidenten i Quirinalet. Denne har spesielle opptakskrav (blant annet minimumshøyde er 195 cm for soldater, 190cm for offiserer), er organisert som en kavaleriavdeling og egne uniformer.
Carabinieri har også oppgaver med vakthold av italienske ambassader i utlandet, og har sammen med statspolitiet og finanspolitiet ansvaret for grensekontrollen.

Uniformering

Carabinieri-korpset ble utstyrt i en tydelig uniform, i mørk blå med sølv-fletting på kragespeilet og håndleddene, kantene i dyp rødt og epåletter i sølv. Fjelldivisjonen har hvite frynser i epålettene, mens infanteristyrkene har lys blå. Den tradisjonelle tosnutet hatten blir populært kalt lucerna. For parader og høytidelige seremonier blir en utgave av den historiske uniformen brukt, mens dagliguniformen er en forenklet, men tydelig uniform.
På dagliguniformen bærer distinksjonene på skulderklaffene. På uniformsbuksene har infanterienhetene enkle røde striper, mens kavalerienhetene har doble røde striper. Mannskapene og underoffiserene bærer hvit bandolær, uten sverdknute. Offiserer kan bære et svart belte med skulderstropp. Til paradeuniformen kan offiserer bære en trekantet hatt og høye offiserer kan også bære et blått ordensbånd
Fram til slutten av 1980-tallet brukte Carabinieri en khaki-farget sommeruniform, som ikke var så ulik hva andre deler av hæren brukte. Nå består sommeruniformen av mørke blå bukser og lyseblå skjorte. Kampenheter bruker kamuflasjefargede uniformer, hvor mønsteret avhenger av tjenesteområdet. Disse enhetene bruker også beret som hodeplagg.
Som luemerke brukes et stilisert granatemblem. For mannskapene og lavere underoffiserene er dette i sølv, mens for høyere underoffiserer og offiserer er det i gull. For generaler blir merket erstattet av en såkalt aquila, eller tilsvarende en romersk legionsørn. Denne er av sølv for en- og to-stjernes generaler, mens for tre-stjernes generaler er den av gull. Alle generaler, uavhengig av våpengren bruker en aquila som luemerke, for å indikere at de kun representerer ulike grener av en helhetlig tjeneste.