google/wiki40b huggingface dataset:
MICAH

MICAH, eller Mission civile internationale d'appui en Haïti, var et FN-engasjement i Haiti godkjent av FNs generalforsamling i desember 1999 og utstasjonert fra 16. mars 2000. Det fortsatte arbeidet til fredsstyrken MIPONUH. MICAH fikk i oppdrag å fremme menneskerettigheter og institusjonsbygging, særlig i politi- og justissektoren. MICAH var i virksomhet til februar 2001.
Høvdingen

Medvirkende

Terje Kristiansen er høvdingen, hans kone Vibeke Løkkeberg er kone og Eva von Hanno en svigermor. Døtrene er hans egne Tonje og Marie Kleivdal Kristiansen. I mindre roller var Klaus Hagerup, Arne Hestenes, Sverre Anker Ousdal og bestefar Sigbjørn Bernhoft Osa.
Peter Stump

Begredelig liv og onde gjerninger

Under rettssaken erklærte han seg også skyldig i å ha revet fosteret ut av en gravid kvinne, for å begått voldtekt mot barn, og for å ha spist hjernen til den sønnen som han fikk etter et incestiøst forhold til sin egen datter. Guttens hjerne påsto han å ha spist mens hans datter og elskerinne så på. Dermed ble også disse to arrestert. 28. oktober 1589 ble de alle tre funnet skyldige og dømt til døden. Eksekusjonen fant sted ved Köln tre dager senere.
Stubbe-Peter ble henrettet ved bruk av grov tortur. Han ble steilet på hjul med glødende pigger, fikk kjøttet flådd av, og ble både halshugd og brent på bål mens datteren og elskerinnen måtte bivåne det hele. Etterpå ble også disse brent.

Pamflett

Den mest omfattende kilde til saken mot Stubbe-Peter er ikke annet enn en populær pamflett på 16 sider, som ble utgitt i London i 1590. Den har åpenbart vært en oversettelse fra tysk, men det har ikke vært mulig å oppdrive noen eksemplarer av originalen. Av den engelske pamfletten eksisterer det derimot to kopier, som ble oppdaget av okkultisten Montague Summers i 1920.
Pamfletten beskriver Stubbe-Peters liv, hans angivelige forbrytelser, selve rettssaken og noen attester fra naboer og utsagn fra folk som hadde vært vitne til forbrytelsene.
Sombrero

Sombrero er et spansk ord for hatt. På norsk og andre språk brukes ordet om spesielle bredbremmede hatter som er vanlige i Spania og Latin-Amerika. Særlig kjent er meksikanerhattene, sombreroene i Mexico, som har en høy pull og svært vid, rund brem. Varianter av slike hatter har blitt brukt av landarbeidere og andre i flere århundrer som beskyttelse mot sola. Sombreroer er i dag en del av den tradisjonelle folkedrakten mange steder med spansk kulturbakgrunn. Spanske sombreroer har også gitt opphav til de nordamerikanske cowboyhattene. 
Sombreroer blir vanligvis laget av filt eller flettet halm.

Historikk

Den runde sombreroen stammer fra spansk herremote på 1500-tallet, da det ble vanlig med kapper og stive hatter med vide bremmer. Disse utviklet seg til de store kavalérhattene som igjen utviklet seg til trekanthattene på 1600- og 1700-tallet.
Sombreroer ble vanlig hodeplagg for bønder og gjetere i Mellom- og Sør-Amerika under den spanske koloniseringen. Der ble spansk hatt ofte båret sammen med poncho eller andre typer kappe. På 1800-tallet ble sombreroene særlig utbredt blant ridende kvegdrivere, en type gjetere som i Mexico ble kalt vaqueros eller charros, i Venezuela llaneros, i Argentina og Uruguay gauchos, i Peru  morochuco og piajenos, i Chile huasos og i Ecuador chargas. I Mexico fikk sombreroene ekstremt stor, ofte opprullet brem. 
Den spanske hattemoten dannet også grunnlaget for cowboyhattene i Nord-Amerika, som særlig hattefabrikanten Stetson utviklet og gjorde populære fra 1860-tallet av.
Hazarajat

Historie

Hazaristan eller Hazarajat-regionen i Hindu Kush-fjellene er et område som de gamle grekerne kalte Paropamise. Det ble inntatt av indoeuropeiske ariere rundt 2000-1500 f.Kr. som flyttet inn i nåværende Iran, Afghanistan, Armenia og Nord-India, og ble da en del av Ariana, som har gitt navnet til dagens Iran.
Bamiyan er viktigste byen i Hazarajat og blir regnet som den kulturelle hovedstaden til hazarene. Fra 500 f.Kr til 1100-tallet e.Kr var området en del av kongeriket Ghandara, og var en del av Kush-riket. Ghandara-riket eksisterte frem til det frem til det ble erobret av de persiske sassanidene på 1100-tallet.  
Kusherne var et indoeuropeisk nomadisk folkeslag fra Tarimbekkenet i den autonome regionen Xinjiang , helt vest i Kina, rett nord for Tibetplatået. Indosassanidene tok riket på 200-tallet, og herskere kalte seg Kushansha. De ble slått av mongol-asiatiske heftalittene, de hvite hunerne i år 410. De tok Bamiyan som sin hovedstad, og hunerne holdt regionen frem til de ble erobret av de persiske saffaridene i år 870.
Byen er best kjent for de to Buddha-statuene som ble bygget i det 6. århundret av gandharene, og sprengt av Taliban i 2001, samt som et sentralt buddhistisk kultursenter langs Silkeveien. 
Ghaznavid-dynastiet, et rike av turko-persisk opprinnelse, etablerte Ghazni som sin hovedstad på slutten av 900-tallet.
Ghaznavidene ble på midten av 1100-tallet drevet bort av ghuridene, et afghansk dynasti fra dagens hazar-provins Ghor.
Barvepser

Utseende

Kroppen er kraftig og bred, uten en innsnørt «midje», slik som hos stilkvepsene. Barvepser er små insekter, under 12 millimeter lange.  Antennene er trådformet og har mer enn 13 ledd, vanligvis omtrent 20. Antennene hos hanner og hunner har forskjeller i utformingen av de enkelte ledd.

Levevis

Hunnen hos barvepser skjærer et snitt i barnålen, hvor hun plasserer egget.  Snittet lukker seg omkring egget, som er beskyttet mot predatorer og dårlig vær.
Barvepser tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der vepsens indre og ytre organer endres.  Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) klubbvepsen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.

Skadedyr

Enkelte arter regnes som skadedyr, da de kan opptre i store mengder og snauspiste barskog over store områder. I Norden er vanlig furubarveps og rød furubarveps de to artene som kan gjøre skade. Men det har ikke vært angrep med omfattende og stor skade, bare lokale angrep på mindre områder. De mest alvorlige angrepene på furu har vært forårsaket av rød furubarveps.
Ved et større angrep blir konsekvensen at bartreet får redusert tilvekst av nye skudd. Ved helt avnåling av et tre er sjansen for at treet dør stor. Larveperioden til enkelte barveps fortsetter etter at årets nåler er fullt utvokst, slik at trærne vil overvintre uten nåler. Treets næringsreserve blir liten neste vår, og dette kan forårsake treets død. Ved et moderat angrep er muligheten for at treet overlever større.

Utbredelse

Barvepser finnes helst på den nordlige halvkule, og lever i nærheten av barskog. Finnes i Norge med seks arter. Men barvepser er litt dårlig undersøkt i Norge og det er antatt at det kan være 19 arter totalt.
Kvadrokopter

Et kvadrokopter er et luftfartøy som får dynamisk oppdrift og fremdrift ved hjelp av selvstendige rotorer. Kvadrokoptere klassifiseres som rotorfly i motsetning til fastvingede luftfartøy slik som fly. De kan også klassifiseres som helikoptre, men til forskjell fra vanlige helikoptre anvender kvadrokoptere (som oftest) fastvinklede rotorblader, hvor rotorens helning i forhold til akslen ikke endrer seg når bladene dreier. Fartøyet styres ved at hastigheten til en eller flere rotorer varieres i forhold til de andre rotorenes hastighet.
Democratici di Sinistra

Historie

Partiet utviklet seg fra Partito Democratico della Sinistra (PDS), som igjen hadde utviklet seg fra Partito Comunista Italiano (PCI) til et demokratisk sosialistisk parti. Under ledelse av Massimo D'Alema gikk PDS sammen med noen mindre politiske bevegelser og dannet DS. De andre partiene som sluttet seg til den nye partidannelsen var Federazione Laburista (FL), Cristiano Sociali (CS), Sinistra Repubblicana (SR), Movimento dei Comunisti Unitari (CU) og Riformatori per l'Europa. Det nye partiet erstattet hammer og sigd, som PDS fortsatt hadde brukt som symbol, med den mer sosialdemokratiske røde rose.
DS besto av tre fløyer. Avstemninger i partiet tydet på at venstrefløyen omfattet omkring 20 % av medlemmene. Både høyre- og venstrefløyen hadde velorganiserte fraksjoner, noe partiet tillot. Sentrumsfløyen var sosialdemokratisk, høyrefløyen liberal og venstrefløyen venstresosialistisk.
Massimo D'Alema ble statsminister i oktober 1998 og ble erstattet som leder for DS av Walter Veltroni, som var leder fram til november 2001, da Piero Fassino, partiets siste leder, overtok.

Parlamentsvalget i 2006

Ved parlamentsvalget den 9. og 10. april 2006, støttet partiet Romano Prodis kandidatur som statsminister. DS stilte alene til senatet, og som en del av Oliventrekoalisjonen, sammen med Democrazia è Libertà - La Margherita og Movimento Repubblicani Europei, ved valget til nytt deputertkammer. Partiet oppnådde 17.17% i senatet (62 senatorer) og Oliventrekoalisjonen 31.20% i deputertkammeret (220 deputerte), sistnevnte var bedre enn summen av enkeltpartiene i koalisjonens oppslutning i senatet. Sammen med den lille marginen i forhold til høyrekoalisjonens resultat, førte dette til en diskusjon om partiets framtid, en diskusjon som altså ledet fram til dannelsen av det nye partiet PD.

Partiets fjerde landsmøte og splittelsen

Det fjerde landsmøtet ble avholdt mellom den 19. og 21. april 2007. Piero Fassino fikk støtte av 75.6% av partiets medlemmer for sitt forslag (Per il Partito Democratico) Forslaget, som var klart positivt til dannelsen av det nye partiet, ble støttet av flertallet av partiets ledende medlemmer, som D'Alema, Pier Luigi Bersani og Antonio Bassolino.
Venstresiden, med Fabio Mussi, Cesare Salvi, Fulvia Bandoli og Valdo Spini (tidligere leder av FL) fikk støtte av 15.0% av partimedlemmene for sitt forslag (A Sinistra. Per il socialismo europeo), som var negativt innstilt til dannelsen av det nye partiet. Denne gruppen brøt senere ut av DS og dannet Sinistra Democratica (SD).
Et tredje forslag (Per un partito nuovo. Democratico e Socialista), signert av Gavino Angius, Mauro Zani og opprinnelig også av Giuseppe Caldarola, fikk støtte av 9.3% av partimedlemmene. Denne gruppen, samlet i fraksjonen Socialisti ed Europei støttet dannelsen av det nye partiet kun dersom det forble en del av Det europeiske sosialdemokratiske partiet.
Etnogenese

Etnogenese er en prosess hvor en gruppe mennesker begynner å oppfatte seg selv som en særskilt etnisk gruppe, og/eller så begynner de å bli oppfattet som en egen etnisk gruppe av andre grupper omkring dem.

Etymologi

Ordet etnogenese er sammensatt av det greske ordet ethnos, ἔθνος, som betyr «gruppe av mennesker» eller «nasjon», og genesis, γένεσις, «opprinnelse», eller «fødsel».
Guvernørvalget i Oregon i 1950

Bakgrunn

McKay hadde blitt valgt ved det ekstra guvernørvalget i Oregon i 1948 som erstatter for den midlertidige guvernøren John Hubert Hall. Hall, som leder for representantene hus i Oregon, hadde etterfulgt som guvernør etter dødsfallene til guvernør Earl Snell, Oregon Secretary of State Robert S. Farrell, Jr., og president for delstatssenatet i Oregon Marshall E. Cornett i en flystyrt 30. oktober 1947.
«Saga Farmann»

Bygging og annet

Bygginga av «Saga Farmann» foregikk på «Vikingodden» på Lindahlplan i Tønsberg. Entusiaster i Stiftelen Oseberg Vikingarv (OVA), brukte tre år, fra 2015 til 2018, på å bygge en nøyaktig kopi av «det fjerde vikingskipet», en knarr datert til like før år 1000. Båtbyggerne brukte redskap som i vikingtida.
«Saga Farmann» er 60 fot lang (20, 6 meter) som originalen, har hånddrevet spill (vinsj) for å heise seilet og keiper til årene. Sommeren 2019 ble det i tillegg montert batteridrevet elmotor som drivkraft i motvind og smult farvann. Under generatoren på dekket er maskineri og propeller under skroget. Den elektriske motoren blir styrt gjennom fire stasjoner, to foran og to bak, og marsjfart er seks-sju knop. 
Jomfruturen med «Saga Farmann» gikk fra Tønsberg 13. juli 2019, opp Telemarkskanalen til Kviteseid. Videre gikk ferden til trebåtfestivalen i Risør, der skipet ble kåra til «Årets båt» under dette arrangementet.
Sommeren 2020 er det planlagt en seilas med «Saga Farmann» langs norskekysten nordover til Murmansk i Russland.
Stiftelsen Nytt Osebergskip (SNOS) sjøsatte i 2012 «Saga Oseberg», en liknende replika av «Osebergskipet». Både «Saga Farmann» og «Saga Oseberg» ligger fortøyd til brygga i Tønsberg fritt tilgjengelig for turister.
Hover Sogn

Hover Sogn er et sogn i Ringkøbing-Skjern kommune i Danmark. Inntil kommunalreformen i 1970 lå det i Hind Herred (Ringkjøbing amt).
Hover kirke ligger i Hover Sogn.
Apéritif (tidsskrift)

Apéritif er et norsk bransjeblad om mat og drikke. Bladet utgis av selskapet Apéritif AS  og er fagblad for Norsk Vinkelnerforening. Utgiveren står også bak nettsidene aperitif.no, som er Norges største nettsted om mat og drikke.
Bladet inneholder annonser for alkoholholdige drikker, og er derfor kun tilgjengelige gjennom abonnement til ansatte i bedrifter med skjenkebevilgning. Abonnementet gir åtte nummer i året av Apéritif .
Apéritif er Norges største arrangør av mat- og drikkekurs med godt over 5000 deltakere hvert år.
2. divisjon fotball for menn 1982

Opp- og nedrykk

Begge avdelingsvinnerne rykket direkte opp til 1. divisjon 1983. Nummer to i hver avdeling spilte kvalifisering mot nummer 10 i 1. divisjon om opprykk. De tre nederste lagene fra hver avdeling rykket ned.
Direkte opprykk: Kongsvinger (avdeling A) og Brann (avdeling B)
Opprykk via kvalifisering: Eik (avdeling A) rykket opp etter kvalifiseringskamper mot Steinkjer (avdeling B) og Fredrikstad (1. divisjon)
Nedrykk: Odd, Raufoss og Grand Bodø fra avdeling A, Sunndal, Varegg og Kristiansund fra avdeling B
Arethusana arethusa

Utseende

En middelsstor, brun sommerfugl. Oversiden er gråbrun, med et nokså bredt, gulaktig tverrbånd i vingens ytre del og en rund, svart flekk (uten lys kjerne) i spissen av forvingen. Undersiden av forvingen er grågul med grå kanter, undersiden av bakvingen er gråspraglete med tre uregelmessige, mørke tverrstreker.

Levevis

Arten finnes på varme, gresskledte steder på kalkgrunn.

Utbredelse

Arten er utbredt i Marokko, gjennom det sørlige Europa nord til det nordlige Frankrike, østover til Tien-Shan-fjellene.
Maren Nyland Aardahl

Karriere

Aardahl har spilt for Byåsen hele sin karriere. I eliteserien 2015/16 fikk Byåsen sølv, fire poeng bak Larvik Håndballklubb. 
Ved NM i beachhåndball 2016 spilte hun for Utleira Idrettslag, og vant NM-gull sammen med dem. Hun ble tatt ut på landslaget i beachhåndball for første gang i 2016, og ble tatt ut til Prague Open i Praha og VM i beachhåndball 2016. Norge fikk bronse i VM 2016, etter at de slo Ungarn 2-1 i bronsefinalen, der Aardahl scoret 8 poeng.
Hun deltok i EM i beachhåndball 2017 i Zagreb, der Norge vant, og i Verdenslekene 2017 der Norge kom på fjerdeplass. Norge fikk sølv under VM i beachhåndball 2018, og Aardahl ble der tatt ut på All-star-laget, som turneringens beste venstreving. Norge vant også fair play-prisen, som i 2016.
Fylkesvei 1134

Fylkesvei 1134 går mellom Sørli og Skipstadsand i Hvaler kommune. Veien er 963 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 496.
Spodistes grandis

Utseende

En middelsstor til stor (35-45 millimeter), bred, nokså flat, brunlig hornbille. Den er i gjennomsnitt den største og mest langhornede av Spodistes-artene. Særlig hannene kan minne om små versjoner av de store artene i slekten Dynastes, men er ikke i nær slekt med disse. Kroppen er nokså bred, kroppsbygningen temmelig spinkel til hornbiller å være. Kroppen er mer eller mindre tett kledt med gulgrå bestøvning og ser matt ut. Hannen har et langt horn på hodet, kløvet i spissen, som danner en klype mot et nedoverkrummet horn på pronotum. Hos hunnene er pronotum dekket av store punktgroper, bestøvningen mindre tett. Beina er forholdsvis slanke, leggen på forbeinet med tre korte men skarpe tenner.

Utbredelse

Arten er kjent fra Ecuador.
Nasjonal kunnskapsbase

Nasjonal kunnskapsbase var navnet på en statlig norsk anbudskonkurranse, utlyst den 22. juni 2001 av Kulturdepartementet i samarbeid med Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet (KUF) og Nærings- og handelsdepartementet (NHD), om nasjonal tilgang til et leksikon på internett. Den statlige vurderingskomitéen ble ledet av jusprofessor Jon Bing.
Ifølge departementets pressemelding av 22. august 2001 hadde fire anbud kommet inn, men kun de tre kommersielle (fra Cappelen, Kunnskapsforlaget og Ementor) oppfylte de formelle fordringer. Dette gjorde ikke det eneste ikke-kommersielle forslag, Norgeslexi, som ble innsendt av Stein Ugelvik Larsen ved Institutt for sammenliknende politikk ved Universitetet i Bergen. For Kunnskapsforlaget ville utvikling av Store norske leksikon på internett koste omtrent 27 millioner kroner per år, ifølge samtidige opplysninger i pressen.
I november 2001 sto to anbud igjen: Kunnskapsforlaget ANS og en samarbeidsgruppe bestående av J.W. Cappelens Forlag A.S., stiftelsen Det Norske Samlaget, Schibsted Multimedia AS, Norsk rikskringkasting AS og Nasjonalbiblioteket. Etter at Bing-komiteen hadde konstatert at det var «betydelig usikkerhet om hva staten ville sitte igjen med» av verdier etter en to års prøveperiode og «en fare for at staten ville bli påført langvarige økonomiske utlegg», ble konklusjonen å ikke gå videre med saken.
Bing-komiteen tok dissens om hvilket anbud de skulle anbefale, men «Flertallet tilkjennegir tvil med hensyn til anbefalningen. Det innser at man ved å bygge på en tekstbase konvertert fra et konvensjonelt leksikon kan bli hengende ved en form for presentasjon av materialet som ikke tilstrekkelig er tilpasset nye medier.»
Nordmarkskapellet

Historie

Nordmarkskapellet ble tegnet i 1924 av Norges første kvinnelige arkitekt, Kathinka Lexow 
(1889–1978). Kapellet ble bygget på dugnad og ble innviet 2. april 1933. Siden da er kapellbygningen blitt utvidet flere ganger. Lagshytta er en frittstående bygning, ti meter unna kapellbygningen, som ble satt opp på 1960-tallet. Siste ombygging var i 1995 da det ble laget et moderne storkjøkken i kapellbygningen.

Kapellbygningen

Kapellbygningen består av selve kirkerommet, en stor peisestue, kjøkken og sovefløy. I kjelleren er det vaskerom med dusjer og varmekabler i 
gulvet og et tørkerom. Sovefløyen har tre store soverom med åtte køyer og et mindre rom med fire køyer. I tillegg er det en liten peisestue og et lite en-sengs soverom som leietakerne disponerer frem til lørdag kl 17 når husmor og husfar (husfolket) kommer opp. Kapellbygningen har 28 sengeplasser. I kapellrommet finnes et piano, som også kan trilles inn i den store peisestuen.

Lagshytta

Lagshytta ligger tvers over tunet, ti meter fra kapellbygningen og kan leies sammen med kapellbygningen eller av en uavhengig gruppe. Hytta har peisestue med langbord, piano og en krittavle, kjøkken, to soverom i første etasje og seks i andre etasje. Det er vaskerom i hver etasje, og de som leier Lagshytta kan bruke dusjene i kapellet. Lagshytta har 47 sengeplasser.

Adkomst

Kapellet ligger ved Slaktern ca. 6 km fra Voksenkollen og Frognerseteren stasjoner på Holmenkollbanen. Det går an å sykle helt inn til kapellet på grusveier i sommerhalvåret, mens disse grusveiene prepareres til skiløype om vinteren. Til Sognsvann er det ca. 10 km – mest nedoverbakker på veien hjem. Fra Sørkedalen skole er det 4 km, men for det meste på blåmerket sti. Fra Tryvann er det 4 km. på vei. Hvis man ønsker å frakte mat og utstyr inn til Nordmarkskapellet med bil, må man sende skriftlig søknad om kjøretillatelse til Friluftsetaten.

Kapellvakt

De som leier Kapellet og Lagshytta får det som kalles «Kapellvakt» som innebærer at man blir med på forberedelser og gjennomføring av gudstjenesten og kafédrift søndag fra klokken 9 til ca. 15.

Aktiviteter

Stedet har en liten ballbane for fotball og volleyball, en ti meter bred klatrevegg og en 8 meter høy klatrevegg. I tillegg er det satt ut orienteringsposter i området rundt kapellet, og kjøpt inn kart med forslag til tre ulike løyper. Orienteringspostene står ute i barmarksesongen.

Kulturminne

Nordmarkskapellet er et kulturminne og har nummer 85159 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Made in Sweden

Made in Sweden var en svensk musikkgruppe, startet i 1968, og bestod av Georg Wadenius på gitar, piano og orgel, Bo Häggström på bass, piano og orgel, og Tommy Borgudd på trommer.
De slapp sin første LP Made in Sweden (with Love) i 1968, en plate som gjorde stor suksess, og ble tildelt en Grammis.
Steine sykehus

Steine sykehus ble bygd på Steine i daværende Buksnes, nå Vestvågøy kommune i Nordland rundt 1865. Det ble etablert etter at det kom krav om flere sykehus i Lofoten, etter at Gravdal sykehus var blitt bygd på 1840-tallet. Steine sykehus hadde ca. 40 senger, og var i drift til 22. september 1913, da det ble ødelagt av brann. Brannen startet i butikken til handelsmann Jentoft Nilsen, og spredde seg til sykehuset som lå 100 meter unna. Sykehuset ble ikke gjenoppbygd, men ble erstattet av ei mindre sykestue i Stamsund, som kun var i drift i fiskesesongen.
Psychomachia

Psychomachia («Sjelekamp») er et litterært verk av Prudentius, en latinske, kristen poeten fra senantikken. Psychomachia er sannsynligvis det første og mest innflytelsesrike allegoriske verk som startet en lang tradisjon av allergiske litterære tekster som nådde sitt høydepunkt i middelalderen med verker som Roseromanen, Enhver og Piers Plowman.
Prudentius har blitt kalt for den keisertidens største kristne dikter og den kristne Horats. Som forfatter stilte Prudentius sin penn til disposisjon for kristendommens sak. Psychomachia er således et av de aller første rene kristne epos.
På mindre enn tusen tekstlinjer beskriver poeten konflikten mellom laster og dyder som en bokstavelig kamp i samme stil som Vergils Æneide. Laster og dyder opptrer som personfikasjoner. Både de hedenske (mannlige) lastene og de kristne (kvinnelige) dyden dueller med sverd og skjold. Kristen tro er angrepet av og overvinner hedensk Avgudsdyrking og blir hyllet av tusen kristne martyrer. Kyskhet blir overfalt av Begjær, men hun slår sin fiende med et sverd. Raseri angriper Tålmodighet, som greier ikke å forsvare henne og ødelegger seg selv isteden. På et tilsvarende vis kjemper ulike laster mot tilsvarende dyder og alle lastene blir overvunnet. Bibelske figurer som eksemplifiserer disse dydene opptrer også, eksempelvis opptrer Job som Tålmodighet.
Til tross for det faktum at det er syv dyder som beseirer syv laster er disse ikke de kanoniske syv dødelige synder (hovmod, griskhet, utukt, vrede, grådighet, misunnelse og dovenskap), heller ikke de tre teologiske (tro, håp og kjærlighet) og fire kardinale dyder (visdom, rettferdighet, mot og selvbeherskelse).
Psychomachia fikk uansett en stor betydning i middelalderen, ikke bare i litteraturen, men også i billedkunsten. Billedfremstillinger av personifiserte dyder og laster ble svært populært til langt inn i renessansen.
Eugène Sue

Liv og virke

Sue, hvis far var overkirurg i Napoléon Bonapartes hær, deltok også selv som militærlege på det spanske felttog 1823, på flere sjøtokt og i sjøslaget ved Navarino i 1827. I 1829 fratrådte han sin stilling og  bosatte seg i Paris, der han viet seg til maling og forfatterskap.
Til sine første romaner, som var påvirket av Lord Byron, hentet han materiale fra sitt liv til sjøs. Etter disse fulgte et par historiske romaner 1835–1840 om blant annet kong Ludvig XIV. På denne tid tog Sue sterkt inntrykk av de sosialistiske idéer og ble talsmann for sosiale og politiske utopier. Bøkene fra 1841–1845 ble store lesersuksesser og de ble publisert som føljetonger, som de fleste av hans senere romaner, i de større Parisavisene.
Sues stil var preget av enkel underholdning med meget meget forutsigbar handling, men han kunne fange nysgjerrigheten og strø på med heftige melodramatiske effekter og pikante bilder som gjorde ham populær. Sue ble forvist fra Frankrike etter statskuppet i 1851.