google/wiki40b huggingface dataset:
Barn av ensomheten

Barn av ensomheten er en roman skrevet av Margit Sandemo i 1978. Originalens svenske tittel var Barn av ensamheten, og er en historisk roman fra Jugoslavia. Den omhandler den rike kjøpmannsdatteren Anna Wardelius, som var et ensomt og ulykkelig barn fra fødselen, mye på grunn av at hennes far haddehåpet å få en sønn og ikke en datter. Anna var også født misdannet, og led også under disse skavankene. Likevel kom hun seg ut i verden som medhjelper med farens forretninger. I Ragusa treffer hun lykkejegeren Giovanni, og med ham drar hun inn i hjertet av Serbia for å finne den sagnomsuste skatten det har gått rykter om i lang tid. Romanen gikk i sin tid som føljetong både i svensk og norsk utgave av ukebladet Hjemmet. Forlaget Winter ga den ut som bok i 1979 under tittelen Forført. I Norge foreligger den som bok nr 1 i «Sandemo-serien».
Krommenie

SolaRoad

Krommenie har verdens første solcelle-sykkelvei (SolaRoad), en 70 meter lang sykkelsti.

Monumenter og severdigheter

I Krommenie finnes det 25 riksmonumenter, blant annet det tidligere rådhuset, den nederlandske reformerte kirken og den gammelkatolske skjult-kirken (schuilkerk).

Rett utenfor Krommenie i nabokommunen Uitgeest finner man Fort Krommeniedijk som er del av Amsterdams forsvarslinje, som er igjen del av Verdensarven.

West og Nord finner man polderområder med gode muligheter til sykkel-, kano- eller skøyteturer [avhengig av sesong].

Man finner også blant annet i hovedgatene en del tradisjonelle grønn-og-hvite trefasader (Zaanse gevels).
Farskapssvindel

Farskapssvindel er når mor oppgir at feil mann er biologisk far til barnet sitt, selv om hun vet at en annen mann er eller kan være faren. 
I studier fra 90-tallet ble følgende utbredelse av farskapssvindel funnet, oppgitt i prosent av alle fødte barn: 1.4% til 1.6% i Storbritannia, 2.8% i Frankrike, 0.8% i Sveits.
Bevegelser for fedres rettigheter her arbeidet for at dette skal bli rettslig regulert. Spesielt relevant ble dette etter at gode DNA-tester ble utviklet tidlig på 90-tallet. I Norge foreslo Solveig Horne (FrP) i 2010 å kriminalisere farskapssvindel, men ifølge daværende likestilling- og inkluderingsminister Audun Lysbakken var det ikke nødvendig.
BMW 5-serie

Historie

5-serien fikk navnet fordi dette var den femte serien «nye modeller» etter V-8 og Isetta. 5-serien skulle erstatte de mindre sedanmodellene 1500, 1800 og 2000. Karosseriet ble designet av Marcello Gandini, basert på Bertones 1970 BMW Garmisch 2002ti utstillingsmodell fra bilutstillingen i Genève.
Frem til i dag har det blitt produsert fem forskjellige modeller av 5-serie. For å skille dem fra hverandre henviser man til dem ved deres unike chassisnummer (Exx).
5-serien startet BMWs tradisjon med å navngi modellene ved tre sifre. Det første sifferet (i dette tilfellet «5») angir modellen, og de følgende to sifrene angir vanligvis motorstørrelsen i desiliter. I tillegg legges flere bokstaver eller tall til på slutten av dette tresifrede tallet for å angi drivstofftype (bensin eller diesel), motor- eller girkassespesifikasjoner eller karosseritype. Opprinnelig sto en «i» for at motoren var utstyrt med elektronisk innsprøytning.

Ansiktsløftning av 5-serie (januar 2007)

Den 8. januar 2007 fikk E60/E61 5-serie en ansiktsløftning, som består av nye redesignede lykter foran og bak, et oppdatert interiør og BMWs nye Drive-By-Wire-system.
Ansiktsløftningen av E60 og E61 facelift ble lansert i mars 2007. Det samme gjelder E61 M5.
131 luftving Sørreisa

Luftforsvarets stasjon Sørreisa eller Control and Reporting Centre (CRC) Sørreisa ligger i Sørreisa kommune, inne i fjellet Høggumpen.
131 luftving er spredt på 13 ulike lokasjoner rundt om i landet.

Oppgave

Hovdoppdraget til stasjon​en er å produsere et luftbilde som til en hver tid er korrekt og oppdatert. Dette innebærer å lokalisere og identifisere all flyaktivitet over og i nærheten av nasjonalt territorium og NATO-territorium.
I kontroll- og varslingssenteret utføres også fjernstyrt kontroll av alle bakkebaserte radarer og radiosystemer, det utøves taktisk kontroll av jagerfly, luftvern og andre luftstridskrefter. Oppdraget utføres av Kontroll- og varslingsbransjen i Luftforsvaret (K&V).

Utdanning

Luftforsvarets Kontroll og Varslingsskole (LKVS) utdanner kontroll- og varslingsspesialister.
Skolen ligger samlokalisert med kontroll- og varslingssenteret, der man kan få tilbud om jobb etter bestått utdanning. Utdanningsløpet har ca. ett års varighet. Første del består av utdanning og siste 6 måneder er plikttjeneste/praksisperiode i kontroll- og varslingssenteret.  I praksisperioden blir man normalt en del av et skift-system med turnusordning for å opprettholde døgnkontinuerlig overvåking av luftrommet.
Fullført og bestått utdanning kan gi mulighet til videre utdanning og spesialisering innen jagerflykontroll eller Luftovervåkning.

Historie

Militæranlegget ble påbegynt i 1955 og sto operativt 3. januar 1962. Anlegget har gjennom tidene gått igjennom stor teknologisk utvikling og er i dag en av NATOs mest moderne enheter innenfor kontroll og varsling.
Etter omstrukturering innen forsvaret har stasjonen blitt splittet opp i mindre avdelinger i forhold til spesifikke arbeidsoppgaver. Personell tilknyttet operativ drift av stasjonen tilhører fremdeles lstn Sørreisa, mens teknisk vedlikehold av utstyret har blitt overført til FLO IKT. FLO IKT drifter også alle eksterne bakkebaserte sensorer. Forsvarsbygg har ansvaret for bygningsmassen med daglig og langsiktig vedlikehold. Totalt jobber det ca. 170 personer i tilknytning til stasjonen. Ca 50 av disse tilhører eksterne sensorer.
Etter at CRC Mågerø ble nedlagt, er Sørreisa eneste CRC.
Kringom (tidsskrift)

Kringom er medlemsbladet til Kringkastingsringen. Bladet kommer ut med fire nummer årlig. Redaktør er Gudrun Kløve Juuhl. Bladet tar opp spørsmål om nynorsk, dialekter og samisk i media, først og fremst i kringkasting, men også i media generelt.
NFL Draft i 2019

Tidlige deltakere

111 kvalifiserte søkere annonserte sine planer om å delta i NFL Draft i 2019 som underclassmen, i hovedsak juniors og redshirt sophomores, et rekordhøyt tall. For å være kvalifiserte må det ha gått minst tre år siden spillerne ble ferdige med high school. Fristen for underclassmen var 14. januar 2019.

Valg av vertsby

Vertsbyen i 2019 (samt i 2020) ble valgt ut mellom finalistene Denver, Kansas City, Las Vegas, Nashville og Cleveland/Canton i mai 2018 under det årlige NFL Spring League Meeting. 23. mai 2018 nnonserte ligaen at Nashville hadde blitt valgt som vertsby for NFL Draft i 2019.

Mediadekning

I november 2018, etter å ha sendt de siste rundene av årets draft på nettverket, annonserte ESPN at de skulle dekke alle tre dagene av draftet i 2019 på ABC. Sendingene på ABC vil ha større fokus på underholdning, med planer for lengre segmenter med profiler for draft picks, samt konserter. ABCs dekning vil bruke det samme panelet som ESPN bruker under College GameDay (som hadde alternativ dekning av forrige draft på ESPN2), inkludert Lee Corso, Rece Davis, Kirk Herbstreit og Desmond Howard. På kabel-TV vil ESPN og NFL Network fortsette å sende mer tradisjonell dekning av draftet. Dette kom etter at Fox sendte NFL Networks dekning av de første to rundene i 2018 på TV (som tok i bruk personer fra Fox), som en innledning til oppkjøpet av Thursday Night Football for den kommende sesongen. ESPN hadde de beste seertallene av alle de tre nettverkene i første runde (5,33 millioner), men Fox og NFL Network (med henholdsvis 3,776 millioner og 2,005 millioner seere hver) hadde mer sammenlagt.
NFL Networks morgenprogram, Good Morning Football ble også sendt på ESPN2 den 25. og 26., hvor personligheter fra både ESPN og NFLN deltok på begge nettverkenes studiosendinger.
Vadbein

Vadbein eller vadhorn (av norrønt vaðr, snøre eller line) er et fiskeredskap som festes på båtripa for å redusere slitasjen under fisking med fiskesnøre eller line, nå mer i form av en rulle av tre, plast eller metall (rullevadbein). Vadbeinet brukes spesielt ved pilking eller juksafiske. Hensikten med vadbeinet å unngå slitasje på båtripa og fiskesnøret, som konstant dras opp og slippes ned ved disse fiskemetodene. Bruk av vadbein gjør det også lettere å dra snøret.
Navnet vadbein stammer fra norrøn tid, da det ble brukt stykker av bein eller horn til å dra snøret over. Disse vadbeinene var enten gaffelformede, hvor snøret ble dratt mellom takkene, eller salformede, laget av delte rørknokler, hvor snøret ble dratt over salen. Etterhvert ble disse vadbeintypene erstattet av rullevadbeinet, laget i tre med sideplater på hver side av rullen. I nyere tid er tre blitt erstattet av andre materialer, hovedsakelig plast eller metall.
Inis Mór

Inishmore (irsk: Árainn eller Árainn Mhór) er den største av Aranøyene i Galwaybukten i Irland. Den er om lag 14 kilometer lang (nordvest-sørøst) og 3,8 kimlometer bred. Det er 522 fastboende på øya (2006). 
På irsk er den også kjent som Inis Mór («Storøya»), den irske formen av navnet «Inishmore» som det britiske kartverket (Ordnance Survey) fant opp på midten av 1800-tallet. Tidligere, og lokalt også langt ut på 1900-tallet, var øya mer kjent som Aranmore (dvs. «Store Aran») på engelsk, fra det tradisjonelle irske navnet. Dette førte ofte til forveksling med  Arranmore i grevskapet Donegal. Det irske ordet Árainn betyr «lang åsrygg», hvilket er en passende beskrivelse på øya.
Øya er kjent for sin sterke irske kultur, lojaliteten til det irske språket og en mengde fornminner fra førkristen og tidlig kristen tid, blant dem Dún Aengus. Gælisk er det mest brukte språket, og den regnes til Gaeltacht-området.
Inishmore er et viktig turistmål. Private minibusser, hestevogner og sykkel er de vanligste måtene de mange turistene tar seg fram på øya på. Det er et lite museum som illustrerer historien til festningen  Dún Aengus. I nærheten er det også en neolittisk grav. 
Den største landsbyen er Kilronan.
Stigmella floslactella

Utseende

En liten (vingespenn 5-6 millimeter), ganske brokete farget møll. Ulikt mange andre dvergmøll er denne arten ganske variabel i fargen på vingene. Antennen er trådformet, gulbrun og omtrent halvparten så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt, hodet er kledt med gule hår. Forkroppen er kan variere i farge fra gulbrun til brunsvart, bakkroppen er mørk. Forvingene er forholdsvis lyst fargede, med påfallende store skjell. De kan være ensfarget brunlige, gule med mørk spiss eller gulbrune med et bredt, litt krumt, lyst tverrbånd, i så fall er spissen gjerne mørkere. Om grunnfargen er lys, er det gjerne spredte, mørkere skjell der også. Bakvingen er smal, grå, med lange frynser. Arten er vanligvis nokså lett å kjenne på den lyse vingefargen, de fleste andre dvergmøll er mye mørkere.

Levevis

Larvene lever i bladene på hassel (Corylus avellana). Arten har to generasjoner hver sommer som flyr henholdsvis i mai-juni og i august. Larven lager en nokså bred, uregelmessig slynget mine.

Utbredelse

Arten er utbredt i Europa øst til Volga-området. I Norge er den funnet langs kysten vest til Rogaland.
Peltonotus morio

Utseende

En middels stor (gjerne 15-20 millimeter), kraftig, blank, svart hornbille. Slekten mangler horn eller knøler på hodet og ser ikke påfallende ut som hornbiller. Hannene kan kjennes på at det ytterste fotleddet og klørne på framføttene er sterkt forstørret. Hunnene har punktrader på dekkvingene. Undersiden er kledt med lange, lyse hår.

Levevis

De voksne billene finnes gjerne på blomstene av planter i myrkonglefamilien (Araceae)

Utbredelse

Arten er utbredt i Sikkim, Assam, Nepal, Bhutan, Myanmar og Thailand.
Det Norske Kammerorkester

Det Norske Kammerorkester (DNK) er et kammerorkester i Oslo som ble startet i 1977. Orkesteret ble stiftet av fiolinisten Bjarne Fiskum som fikk idéen etter et sommerkurs for unge stryketalenter sommeren 1975. Siden starten har orkesteret spilt inn et 20-talls album og vært på en rekke turnéer i Norge, Europa, Asia og USA. Orkesteret har siden 1995 arrangert Oslo Vinternattsfestival hvert år. Med totalt seks Spellemannpriser, inkludert Årets spellemann for 1988, er orkesteret en av de mestvinnende artistene uavhengig av sjanger.
Terje Tønnesen har vært kunstnerisk leder i orkesteret siden starten. Iona Brown var kunstnerisk leder for orkesteret fra 1981 til 2001, en posisjon hun delte med Tønnesen. Siden 2002 har i tillegg Leif Ove Andsnes vært orkesterets første gjesteleder. Fra 2009 er fiolinisten Isabelle van Keulen knyttet til orkestret som kunstnerisk leder sidestilt med Terje Tønnesen.
Det Norske Kammerorkester er et prosjektorkester der medlemmene i orkesteret varierer fra prosjekt til prosjekt. Orkesteret har som mål å samle de beste musikerne i Norge til hvert prosjekt, og henter musikere fra flere av de norske orkestrene med hovedvekt på musikere fra Oslo-Filharmonien, samt utstrakt bruk av frilansmusikere. Orkesteret forsøker også å hente hjem norske musikere som jobber i utlandet til flere av sine prosjekter. Det er likevel alltid en kjerne av medlemmer som er med på å holde kontinuiteten i orkesteret. 
Orkesteret produserer 30 – 40 konserter årlig og har en egen serie i Oslo. I tillegg reiser orkesteret på egne turneer i Norge, samt besøker en rekke festivaler over hele landet. Orkesteret har ingen fast konsertarena, men spiller sine konserter i Oslo både i Den Norske Opera & Ballett, Oslo Konserthus, Gamle Logen og i en rekke kirker. Orkesteret hadde i mange år Universitetets Aula som hovedarena, og vil når denne igjen åpner i 2011, fortsette å spille flere av sine konserter der.
Orkesteret er finansiert gjennom tilskudd fra den norske stat, samt Oslo kommune. Offentlig støtte utgjør ca. 50% av finansieringen. Øvrige inntekter kommer fra billettsalg, salg av konserter, samt sponsorinntekter.
Styret i Det Norske Kammerorkester bestp per 1. mars 2018 av Amund W. Skou (formann), Sigrun Vågeng, Svenning Vang, Frode Helgerud, Tom Remlov, Knut Olav Klokk, Solveig Slettahjell, Maalfrid Brath, Torun Stavseng og Marius Flatby.
Antoni Tàpies

Antoni Tàpies, marki av Tàpies (født 13. desember 1923, død 6. februar 2012) var en katalansk ekspresjonistisk maler og skulptør. Han var født og oppvokst i Barcelona.
Tàpies ble 8. april 2010 adlet av kong Juan I Carlos. Han fikk tittelen marki av Tàpies (Marqués de Tàpies).
Han ble tildelt Wolfprisen i 1981 og Praemium Imperiale i 1990.
Fantasi-Fabrikken

Fantasi-Fabrikken A/S er et produksjons- og utviklingsselskap i Tønsberg i Vestfold som særlig arbeider med tegneserier, barnebøker, barnefilmer og annen underholdning for barn. Aksjeselskapet ble startet 1995 og eies av illustratør, designer og manusforfatter Morten Myklebust og kona Anne Thovsen – daglig leder og styreleder. Fantasi-Fabrikken har laget en rekke historiske faktabøker for barn, blant annet fra norsk vikingtid og middelalder, deriblant om Middelaldergutten Brage, samt om bergverksdrift. Bøkene er utgitt på eget og eksterne forlag. Selskapet har videre skapt og utviklet universet rundt Den lille traktoren Gråtass gjennom bøker, teater, musikk og filmer. I 2009 utviklet og produserte selskapet også TV-serien og teaterforestillingen om Stubbefolket.
Fantasi-Fabrikken AS holder til i eget spesialtegnet fabrikkbygg på tettstedet Eik like nord for Tønsberg.
Narve Bjørgo

Bjørgo som historiker

I verket Norsk utenrikspolitikks historie skrev han kapitlene om tiden før 1537.
Slaget ved Kapp Passaro

Slaget ved Kapp Passaro (eller Passero) var nederlaget til den spanske flåten under admiral Antonio de Gaztañmaten og Fernando Chacón for en britisk flåte under admiral George Byng, nær Kapp Passero i Sicilia, den 11. august 1718, fire måneder før kvadrupelalliansekrigen formelt ble erklært.

Bakgrunn

Spaningar mellom Spania og Storbritannia var stor. Den 2. august 1718 krevde kvadrupelalliansen med Det tysk-romerske riket, Kongedømmet Frankrike, Storbritannia og De forente Nederlanda at Spania skulle trekke invasjonsstyrkene sine ut fra Sicilia og Sardinia. Den britiske flåten hadde sett i land en liten austerriksk armé nær Messina, som beleiret byen som var kontrollert av spanjolene.

Slaget

Den spanske flåten besto av 26 krigsskip, to brannskip, fire bombefartøy, syv galeier og flere andre skip med forsyninger. Flåten seilte spredt og da de britiske skipene kom til utsetning ble det i starten ikke regnet som noe vesentlig, og de var ikke klar over ultimatumet til kvadruppelalliansen. Den spanske flåten delte seg i to - de mindre skipete seilte mot kysten, mens de større skipene møtte britene. HMS «Canterbury», under George Walton ble skilte lag med HMS «Arygll», HMS «Burford» og fire andre skip for å følge etter den første gruppen, og kapret de fleste av dem. Disse kaprete spanske krigsskipene ble siden samlet ved Menorca.

Ettervirkning

Fire måneder senere, den 17. desember 1718, erklærte Frankrike, Storbritannia og Østerrike krig mot Spania, og startet kvadruppelkalliansekrigen. Nederlandene ble med seinere og erklærte krig mot Spania i august 1719.
Utan at spanjolene klarte å gripe inn, erobret den østerrikske arméen Messina året etter, og ødela de gjenverende spanske skipene i havna. Samlet sett førte disse hendingene til at den spanske kongen aksepterte vilkårene til kvadruppelalliansen i 1720.
Byng fekk en fin lønn for denne seieren av kong Georg I av Storbritannia, og fikk fullmakt til å forhandlemed dei forskjellige fyrstene og statene i Italia på vegneav den engelske Konen. Da han kom tilbake til England i 1721 ble han kontreadmiral for Storbritannia og medlem av Privy Council. Han ble òg adlet som Baron Byng av Southill og 1. vicomte Torrington i Devon.
Uten at spanjolene klarte å gripe inn, erobret den østerrikske arméen Messina året etter, og ødela de gjenværende spanske skipene i havnen. Samlet sett førte disse hendelsene til at den spanske kongen aksepterte vilkårene i kvadrupelalliansen i 1720.
Av skipene som ble kapret i slaget hadde «Principe de Asturias» tidligere vært det britiske skipet HMS «Cumberland» med 80 kanoner, som ble kapret av Frankrike i 1707 og senere solgt til Spania. Etter slaget ved Kapp Passaro ble hun solgt til Østerrike. I 1731 tilbød britene seg å gi tilbake de andre kaprefe skipene som lå ved Menorca, men de hadde da forfalt og ble hugget opp i stedet.
Călărași (fylke)

Administrativ inndeling

Fylket har to municipiu, tre byer og 48 comună.
Qingliu

Qingliu (kinesisk: 清流县; pinyin: Qīngliú Xiàn) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Sanming.
Befolkningen var på 145 076 innbyggere i 1999.
Hendrina kullkraftverk

Hendrina kullkraftverk er et kullkraftverk 40 km sør for Middelburg i provinsen Mpumalanga i Sør-Afrika. Det har en installert produksjonskapasitet på 2000 MW fordelt på 10 turbiner.  Anlegget stod ferdig i 1977 etter seks års utbygging. Årsproduksjonen er 11,7 TWh elektrisk kraft. Anlegget har 1000 ansatte.
RBU-1000

RBU-1000 Smerch-3 er en 300 mm kaliber russisk anti-ubåt og anti-torpedo utskytningsrampe. Det kom i tjeneste rundt 1962-1963.  RBU-1000 er fjernstyrt av Burya  kontrollssystem (som også brukes av RBU-6000 - systemet). Det skal bemannes av tre menn, to i magasinet, en i kontrollsenteret.
Marie Hedemark

Familie

Maja Hedemark var datter av furer Emil Bernhard Olsen og Severine Mathilde Heidenstrøm. Hun ble 23. desember 1905 gift med skuespiller Hans Ingi Hedemark.

Liv og virke

Maja Hedemark debuterte på Fahlstrøms Theater i 1899 under navnet Marie Heiden, et navn avledet av morens pikenavn. Hun var tilknyttet dette teatret til det ble oppløst i 1911. Fra 1911 var hun ansatt ved Centralteatret til omkring 1942.
Hedemark filmdebuterte i 1926 i Den nye lensmannen. På 1930-tallet medvirket hun i ytterligere syv filmer, deriblant Fantegutten (1932), Lalla vinner! (1932) og Bør Børson Jr. (1938), som ble hennes siste filmrolle. Hedemark var på 1930-tallet også virksom ved Det Nye Teater i Oslo.
Vekstfaktor

Begrepet vekstfaktor refererer til naturlig forekommende proteiner som kan stimulere cellevekst og -differensiering. Vekstfaktorer er viktige i reguleringen av mange cellulære prosesser. De opptrer typisk som signalmolekyler mellom celler, for eksempel cytokiner og hormoner, som binder seg til reseptorer på overflaten til målcellen.
Simeon Stylitt

Liv og virke

Simeon ble født inn i en kristen familie i byen Sis i Syria, ved grensen til det nåværende Tyrkia. Han begynte å jobbe som gjeter, men ba etter at han hadde en visjon som 13-åring om å bli opptatt som tjener i et kloster i nærheten. Han ble i klosteret i to år, men mente det ikke var strengt nok, og han flyttet derfra til et strengere kloster utenfor Antiokia. I dette klosteret påla han seg stadig strengere botsøvelser. Han var nær ved å død da et tau av tvinnede palmeblader han gikk med, vokste inn i kroppen hans. Man fikk tauet ut etter å ha bløtet det i tre dager, for så å skjære det ut. Etter dette anså abbeden i klosteret ham for uegnet og sendte ham vekk.
Han flyttet så til Dair Sem'an, ved foten av fjellet Telanissus. Der hadde han sin første fastetid uten å ta til seg mat og drikke. En prest som fikk vite om planene hans la ut mat til ham, men da man kom til påske fant man maten urørt og Simeon bevisstløs. Han våknet til live av å få nattverd og spiste noen salatblader. Han ble på stedet i tre år og levde i den samme strenge askesen. Etter dette flyttet han til toppen av fjellet, hvor han lagde seg en liten hytte og lenket seg fast til en stor stein. En utsending fra Patriarken av Antiokia fortalte Simeon at man med en sterk vilje kunne holde seg til Gud og askese uten slike kunstige hjelpemidler, og Simeon fikk derfor en smed til å få seg løs.
Ryktet om Simeon og livsførselen hans hadde spredt seg i området, og det kom etterhvert mange besøkende som ville snakke med han eller se han. Dette gjorde at det ble vanskelig å leve som eremitt, og det førte Simeon til hans nye, og på det tidspunktet enestående, livsstil. I 423 dro han til Aleppo, og i utkanten av byen fant han en søyle som han klatret opp på. Den første søylen han klatret opp på var rundt tre meter høy og hadde en diameter på toppen på rundt to meter. På toppen av denne søylen ble han i fire år. Neste søyle var seks meter høy, og han ble på denne i tre år, før han fant en søyle på 11 meter som han ble på i ti år. Den fjerde og siste søylen ble bygget for ham av folk i byen, og denne var 18 meter høy. På toppen av denne søylen bodde han de siste tjue årene av livet sitt.
Hver faste hadde han den samme rutinen. Han stod og bad de to første ukene, deretter satt han i to uker før han lå resten av fasten. Han måtte ligge da han på dette tidspunktet alltid var utslitt siden han verken spiste eller drakk i fastetiden. Hver dag prostrerte han i bønn over tusen ganger, og to ganger om dagen snakket han med besøkende. Han hadde etterhvert blitt en attraksjon som tiltrakk seg besøkende fra store områder.
Forkynnelsen hans skal ha vært enkel og vennlig, og Simeon ble etter sin død fant man slike søyleeremitter flere steder i den syriske ørkenen, et fenomen som varte helt til 1800-tallet.
Simeon døde knelende på toppen av søylen sin i 459. Han ble gravlagt i Antiokia, der han ble fulgt til graven av biskopene i provinsen og mange som hadde fulgt ham mens han levde. Ved søylen hans ble det bygd et kloster og en kirke, men bare ruinene av disse står igjen i dag. Han blir minnet 5. januar i vestkirken og 1. september i øst.
Koninklijke Luchtmacht

Koninklijke Luchtmacht  (KLu) er Nederlands luftvåpen, som består av fire enheter: marinen, arméen, flyvåpenet og militærpolitiet. Det ble grunnlagt 1. juli 1913 med fire piloter. I 1953 ble det et selvstendig etat under Nederlandse krijgsmacht.
I 2015 hadde KLu omkring 8 030 ansatte, 175 fly og 88 droner.
Falklandsøyenes lovgivende forsamling

Falklandsøyenes lovgivende forsamling (engelsk: Legislative Assembly of the Falkland Islands) er den lovgivende forsamlingen på Falklandsøyene. Den erstattet Legislative Council i forbindelse med den nye grunnloven som trådte i kraft 1. januar 2009.
Forsamlingen har ti medlemmer og ledes av en Speaker. Åtte medlemmer velges for fire år, mens de to siste plassene fylles av Chief Executive og Financial Secretary. Forsamlingen møtes i Stanley rådhus og har kontorer i det nærliggende Gilbert House.
Medlemmene velges gjennom personvalg, da det ikke finnes politiske partier i Falklandsøyene. Det siste valget ble gjennomført 5. november 2009.