google/wiki40b huggingface dataset:
Bandwagon

Bandwagon er en norsk musikkonkurranse i regi av Amedia hvor det gjennom 70 lokalaviser kåres en vinnerlåt. Det er en konkurranse med lokalt fokus, hvor artistene selv legger ut låter på sin lokalavis og hvor leserne kan lytte og stemme på sine favoritter.
Konkurransen legger ingen begrensninger på sjanger, alder på deltakerne eller antall sanger som legges inn, men det er to begrensninger; Det er kun anledning til å delta gjennom én lokalavis, og musikken må være laget av deltakeren(ne) selv.
Vinneren av konkurransen får platekontrakt med Warner Music, en stor markedsføringspakke i Amedia, spillejobb på Gramo Underwood på Norwegian Wood og Rock’n Roll Marathon i Oslo og Liverpool, oppfølging fra Wimp, studiotid og produsent til innspilling i Rock City studio verdt 70.000 kroner og faglig oppfølging fra Rock City.

Format

Bandwagon er bygget opp slik at avisene plukker ut hver sin låt som går videre til regionsfinalene som er oppdelt i 12 regioner. Derfra går én artist eller ett band videre til finalen. I tillegg går den låten som har fått flest publikumsstemmer til finalen, mens finalejuryen plukker ut en ekstra låt. Finalen blir dermed bestående av 14 låter. Det er en jury som til slutt kårer vinneren av Bandwagon.

Ramp-stipendet

I tilknytning til Bandwagon deles det ut et Ramp-stipend til verdi av 250.000 kroner. Alle som deltar på Bandwagon har mulighet til å søke på stipendet, som har Åge Aleksandersen som juryleder. Stipendet ble første gang delt ut i 2012, og gikk da til den samiske rapperen SlinCraze.

Årets Bandwagon

Bandwagon 2013 økte fra 26 aviser i 2012 til over 70 nettaviser. I løpet av to uker i september ble det arrangert 12 delfinaler, mens finalen i Namsos ble avviklet 16. november.
Av de 14 finalistene var det Fathers Finest fra Gjøvik som vant med låten «Paint the sky with sound».

Historikk

Bandwagon ble startet som en lokal musikkonkurranse i Namdalsavisa i Namsos i 2011. I 2012 kom 25 nåværende Amedia-aviser til, slik at 26 aviser over store deler av landet deltok. I 2013 var det over 70 nettaviser som deltok på låtkonkurransen.
Colymbotethidae

Utseende

Arten er beksrevet ut fra en larve, det voksne stadiet er ikke kjent.

Levevis

Etter alt å dømme var billene vannlevende.

Utbredelse i tid og rom

Gruppen er bare kjent fra Trias, mellom 221-205 millioner år før nåtid. Den er kjent fra en lokalitet i Kasakhstan.
Odd Steinar Holøs

Yrkeskarriere

I 1945 ble Holøs ansatt som formannskapssekretær i Rakkestad kommune. Senere var han redaktør for Østfold Bygdeblad, journalist i Vårt Land og journalist i Dagsposten i Trondheim, et avisprosjekt KrF involverte seg i. I 1964 ble han ansatt som 
sosialsjef i Rakkestad kommune. En periode drev han også et hotell som hans svigerfar eide. Holøs var 1972/73 medlem i Justiskomitéen og 1981–89 medlem i Sosialkomitéen, den siste fireårsbolken som nestleder i komitéen. Han var også visesekretær i Odelstinget 1981-85, samt 1985-89 medlem av valgkomitéen.
Babelsberg

Babelsberg er den største bydelen i Potsdam, og er først og fremst kjent som et viktig film- og mediesenter.  Filmstudioet Babelsberg ligger her, det samme gjør blant annet. Hochschule für Film und Fernsehen Potsdam og hovedkvarteret til Rundfunk Berlin-Brandenburg (RBB).
Babelsberg er også kjent for parken og slottet Babelsberg, og villaområdet Neubabelsberg, utbygget fra omkring 1900.
Marilyn Maxwell

Biografi

Marvel Marilyn Maxwell ble født 3. august 1921 i Clarinda i Iowa. Hun startet karrieren som sangerinne på radio, før hun i 1942 fikk filmkontrakt med Metro-Goldwyn-Mayer. MGM-sjef Louis B. Mayer insisterte på at hun droppet Marvel fra navnet sitt. Hun begynte derfor å bruke mellomnavnet Marilyn som fornavn i stedet. 
Blant filmene hun spilte i er Vi har'em i harem (1944), Champion (1949), Svindlere på Broadway (1951) og Rock-A-Bye Baby (1958). Hun spilte også hovedrollen i TV-serien Bus Stop, som ble sendt på ABC i 1961 og 1962. Maxwell døde 20. mars 1972 i Beverly Hills i California av hjerteinfarkt.
Kallfossbrua

Kallfossbrua er ei veibru på europavei 39 i Skaun kommune i Trøndelag. Brua er 139 meter lang. Den er en del av nye E39 mellom Klett og Bårdshaug, som ble åpnet 30. juni 2005.
Trønderrock

Trønderrock er en betegnelse som blir brukt om band og grupper fra Trøndelag som spiller rock og enkelte tilstøtende musikkstiler.
Begrepet ble først lansert av journalist Bertil Lien i 1972, og har av professor i musikkvitenskap Ole Kai Ledang blitt beskrevet som «rockemusikk med trøndersk tonefall». Begrepet inkluderer imidlertid også ofte band som synger på engelsk, da særlig Prudence. I boka «Trønderrock» fra 1982, legger forfatterne Gunnar Sand og Nils Toldnes også størst vekt på Prudence og solokarrierene til Prudence-medlemmene Terje Tysland og Åge Aleksandersen, men også Hans Rotmo og hans band Vømmøl Spellmannslag, Arbeidslaget hass K. Vømmølbakken og Heimevernslaget, som i langt større grad er preget av norsk folkemusikk, tilegnes stor plass.
I dag har begrepet fått en noe videre bruk, og brukes ofte som en generell betegnelse på artister og band med tilknytning til Trøndelag. 
Adresseavisens journalist Ole Jacob Hoel skriver i 2018 at Terje Tyslands trekkspill var symbolet på Prudence og på trønderrocken og var det tydelige bindeleddet mellom fest på lokalet og amerikansk rock. Han skriver at  Terje Tysland er den ubestridte kongen av trønderrock, og han regner ellers med D.D.E., et par andre Namsos-band, Too Far Gone og Sie Gubba. Terje Tysland var inspirert av cajunmusikken han som ung sjømann opplevde i Baton Rouge i Louisiana.
Patentfullmektig

En patentfullmektig er en person som har spesialisert seg på å representere klienter som ønsker å oppnå patenter overfor patentmyndighetene og leverer tjenester i saker vedrørende patentspørsmål, som for eksempel å innlevere innsigelse (protest) på at det meddeles patent.

Norsk patentfullmektig

Selv om patentfullmektig er den offisielle betegnelsen på denne profesjonen benyttes også begrepet patentingeniør. I Norge er det eneste formelle krav for å kunne opptre som patentfullmektig overfor Patentstyret at man er bosatt i Norge. Likevel har nesten alle som arbeider som patentfullmektig teknisk utdannelse på sivilingeniørnivå. De fleste av disse er medlemmer av Norske Patentingeniørers Forening (NPF) og arbeider i ett av ca. et dusin norske patentbyråer. Utenlandske patentsøkere må benytte en norsk patentfullmektig ved innlevering av norsk patentsøknad.

Europeisk patentfullmektig

I Europa er det ulike krav for å kunne opptre som patentfullmektig. De enkelte land har hver sine kvalifikasjonskrav for å kunne representere en klient overfor det nasjonale patentverket, og disse er ikke de samme som stilles til en europeisk patentfullmektig, som har rett til å representere en klient overfor det europeiske patentverket European Patent Office (EPO). Da Norge tiltrådte den europeiske patentkonvensjonen ved inngangen til 2008 ble i alt 90 norske patentfullmektiger godkjent som europeiske patentfullmektiger på grunnlag av en såkalt «grandfathers clause». Disse er automatisk medlemmer av European Patent Institute (EPI). De norske patentfullmektiger som ikke har hatt mulighet til å bli godkjent på grunnlag av «grandfathers clause» må bestå en europeisk patenteksamen, European Qualifying Examination (EQE), for å kunne bli europeiske patentfullmektiger.

Den europeiske patentorganisasjonen (European Patent Organisation)

Det europeiske patentverket (European Patent Office (EPO)), som er hovedorganet til den europeiske patentorganisasjonen har som oppgave å meddele europeiske patenter. EPO er ikke et organ under Den europeiske union (EU), men er en selvstendig internasjonalt organisasjon etablert med grunnlag i den europeiske patentkonvensjonen, the European Patent Convention (EPC).
EPC stiller opp kravene for når en patentsøker må representeres av en europeisk patentfullmektig overfor det europeiske patentverket. Typisk vil det kreves en patentfullmektig dersom patentsøkeren ikke har sin forretningsadresse i en medlemsstat.
Gallagher kullkraftverk

Gallagher kullkraftverk er et kullkraftverk i Floyd County i delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 560-600 MW, fordelt på 4 like store blokker / turbiner. Dette er delstatens syttende største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør er Duke Energy.
Anlegget ble bygget ut i årene 1959–1961. Brenselkilden er bitumenøst kull.
Fylkesvei 7128

Fylkesvei 7128 (Fv7128) i Trøndelag går mellom Rød og Sør-Eitran i Nærøy kommune. Veien er 5,1 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 546 (Nord-Trøndelag).
La Galatea

La Galatea var Miguel de Cervantes’ første bok, utgitt i 1585. Under forkledning av pastorale figurer er La Galatea en undersøkelse av kjærlighet som inneholder mange hentydninger til samtidige litterære figurer. Den oppnådde moderat suksess, men ble ikke trykt opp igjen med en gang, og oppfølgeren som var lovet ble aldri utgitt og antagelig heller ikke skrevet.

Verket

La Galatea er en etterligning av Los siete libros de la Diana, De syv bøkene om Diana, utgitt antagelig 1559, av Jorge de Montemayor, men viser en enda større likhet med Gaspar Gil Polos fortsettelse av Diana. Ved siden av Don Quijote (1605) og hans Novelas ejemplares (Mønsternoveller, 1613) er hans pastorale romanse betraktet som spesielt viktig, ettersom den anyder den poetiske retningen som Cervantes ville følge i løpet av sin senere karriere. La Galatea inneholder lite som er originalt, men er meget lik sine modeller, spesielt Diana av Gaspar Gil Polo.
I skrivningen av denne pastorale romansen synes Cervantes å ha hatt til hensikt å benytte fortellingen som en ramme for en rik samling av dikt i gammelspansk og italiensk stil. Diktene er den delen som krever mest oppmerksomhet. De er mange og forskjellige, og bekrefter Cervantes’ status som en ledende forfatter av forfatter av både poesi og prosa.
Samtidige med Cervantes hevdet at han ikke var i stand til skrive poesi, og at han kunne kun skrive vakker prosa. La Galatea er imidlertid et bevis på at Cervantes kunne skrive i verseformene som var vanlige i hans tid. Stundom tilpasset han også gamle daktyliske vers. Han synes å ha hatt en del vanskeligheter med den metriske formen i sonetten, men hans dikt i italienske oktaver viser stor ferdighet. Blant dem er spesielt Sangen til Kalliope i bokens siste del fremtredende.
På samme vis som Gaspar Gil Polo gjør i sin Diana, lar han elven Turia fremføre lovprisninger av valencianerne. Cervantes’ poetiske fantasi maner frem musen Kalliope for hyrdene og hyrdinne, og skaper en høytidelig hyllest til de av hans samtidige som han satte høyest som poeter. De vakreste diktene i La Galatea er holdt i den cancionske stilen, noen i jamber, og noen i trokeer eller gammelspanske vers. Cervantes har her og der brukt foreldede og fantasifulle ordspill, som han senere gjorde narr av.

Den manglende andre delen

Den opprinnelige tittelen verket som nå er kjent som La Galatea var egentlig La primera parte de la Galatea (Den første delen av la Galatea). Cervantes ga ved tallrike anledninger hentydninger til at han planla å utgi en andre del, blant annet i slutten av første del
Paris-Est stasjon

Paris Est (eller Gare de l'Est) er en av de seks store SNCF-jernbanestasjoner i Paris. Den ligger tett ved Gare du Nord i det 10. arrondissement, mot Boulevard de Strasbourg, del av den nord-sør-aksen i Paris som byplanleggeren Baron Haussmann stod bak. Den er den eldste jernbanestasjonen i Paris, og er vestlige endepunkt for Paris–Strasbourg-jernbanen og Paris–Mulhouse-jernbanen.
Stasjonen ble åpnet i 1849.
Shuangjiang Lahu Va Blang Dai

Shuangjiang Lahu Va Blang Dai (kinesisk: 双江拉祜族佤族布朗族傣族自治县; pinyin: Shuāngjiāng lāhùzú wǎzú bùlǎngzú dǎizú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for minoritetsfolkene lahu, va, blang og dai i byprefekturet Lincang i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 161 216 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan.
Strandsnegler

Noen vanlige norske arter

De «butte strandsneglene» utmerker seg ved at spiret (spissen) er butt, eller sammentrykt. Butt strandsnegl finnes helst der det vokser grisetang og blæretang. L. mariae lever noe dypere, vanligvis på sagtang. De kan skilles fra hverandre på formen på åpningen i sneglehuset.
Vanlig strandsnegl og spiss strandsnegl er ganske like, men kan skilles fra hverandre på formen på åpningen i sneglehuset, det vil si leppenes vinkel i forhold til spiret. Spiss strandsnegl finnes helst i den øvrerste halvdelen av fjæra, mens vanlig strandsnegl foretrekker den nedre halvdelen.
Sosialistinternasjonalen

Historie

Organisasjonen har sine røtter i Den andre internasjonalen som ble grunnlagt i Paris i 1889, men oppløst i 1916 da medlemspartiene ikke klarte å stå sammen gjennom den første verdenskrig. Den andre internasjonalen er blant annet kjent for 1889-deklarasjonen om 1. mai som den internasjonale arbeiderdagen, og 1910-deklarasjonen om 8. mars som den internasjonale kvinnedagen.
Organisasjonen ble i praksis videreført i Den sosialistiske arbeiderinternasjonalen (SAI), som ble grunnlagt i Hamburg i 1923. Tyske SPD var dominerende i SAI, og organisasjonen brøt sammen ved inngangen til den andre verdenskrig. 
Etter andre verdenskrig gikk de tidligere medlesmpartiene sammen og grunnla Sosialistinternasjonalen i Frankfurt am Main den 3. juli 1951. Frem til og med 1970-tallet hadde organisasjonen få medlemmer utenfor Europa. Den var et svært viktig forum for politikkutvikling for de sosialdemokratiske partiene i Europa, og for kontakt med reformkommunister i Østblokken. Fra og med 1980-tallet ble stadig flere frigjøringspartier tatt opp som medlem, blant dem Sandinistene i Nicaragua. Men etter Berlinmurens fall, og særlig utover 2000-tallet ble det stadig tydeligere preg av splittelse, med sterke krav om ideologisk fornying av mange av medlemspartiene og SI selv. Reformkravet ble målbåret av de vesteuropeiske sosialdemokratiske partiene, Fatah, og enkeltpartier i Afrika og Asia. 
Ved Sosialistinternasjonalens sammenkomst i Athen i 2008, krevde flere svenske og tyrkiske politikere at det tyrkiske republikanske folkepartiet (CHP) skulle utestenges fordi de regnet partiet som antidemokratisk, men forslaget ble nedstemt. Etter opprørene i Nord-Afrika våren 2011 ble Egypts og Tunisias medlemspartier utestengt fra internasjonalen.
Under kongressen i Cape Town i august 2012 ble generalsekretær Luis Ayala fra Chile gjenvalgt etter 23 år i stillingen, i en åpen kampvotering hvor svenske Mona Sahlin tapte med 36 mot 46 stemmer. Avstemningen ble av mange europeiske medlemspartier ansett som en avstemning om fornyelse, og både Arbeiderpartiet og enkelte andre europeiske søsterpartier trakk seg høsten 2012 som fullt medlem og meldte overgang til en mindre forpliktende observatørstatus.
Andrew Fisher (friidrettsutøver)

2013

Fischer deltok i CAC-mesterskapet i friidrett 2013 (Central American and Caribbean Championships - Det sentralamerikanske og karibiske mesterskapet i friidrett). På 100 meter satte han personlig rekord med 10,07 sekunder i innledningsheatet, og vant finalen med tiden 10,14. I tillegg kom Jamaica på andreplass på 4 x 100 meter stafett.

2014

Han deltok på 4 x 100 meter stafett under Stafett-VM i friidrett 2014 (IAAF World Relays), og løp i innledningsheatet der Jamaica satte ny mesterskapsrekord på 37,71. Han løp ikke selve finalen, men Jamaica vant denne med tiden 37,77.

2015

Den 11. juli 2015 brøt han 10-sekundersgrensen på 100 meter, da han løp på 9,94 med 1,4 m/s medvind, under stevnet Meeting de Atletismo Madrid.

2016

Han representerte Bahrain under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble diskvalifisert for tyv i semifinalen på 100 meter. Han løp på 10,12 i innledningsheatet, og ble nummer to i sitt heat.

2017

I Islamic Solidarity Games 2017 kom Fisher på andreplass på 100 meter, bak Ramil Guliyev fra Tyrkia. Han fullførte ikke 200 meter, men deltok også på Bahrains stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett. 
Han representerte Bahrain under VM i friidrett 2017, men ble slått ut i semifinalen på 100 meter der han løp på 10,36 og fikk 22. beste tid.
Evighet (sang med Carola)

Bakgrunn

Låten er komponert av Thomas G:son, Bobby Ljunggren og Henrik Wikström. Trioen skrev den sammen med Carola Häggkvist som også fremførte den. Sangen var en av deltakerne i svenske Melodifestivalen 2006. Carola hadde tidligere vunnet konkurransen i 1983 med «Främling» og i 1991 med «Fångad av en stormvind», i tillegg ble hun nummer to i 1990 med «Mitt i ett äventyr». Dette var Carolas fjerde deltakelse i den svenske finalen.
«Evighet» vant sin delfinale i Göteborg og deretter finalen i Globen i Stockholm lørdag 18. mars 2006. Dette var Carolas tredje seier i Melodifestivalen. 
Med seieren ble «Evighet» Sveriges bidrag til Eurovision Song Contest 2006 i Athen i Hellas. Der ble sangen oversatt til engelsk med tittelen «Invincible» (uovervinnelig). I Athen måtte Sverige kvalifisere seg via semifinalen to dager før finalen. Det lyktes Sverige, og «Invincible» var det 22. landet på scenen av 24 deltakere. 
Sangen fikk til sammen 170 poeng og endte på en femteplass.

Utgivelse

Både den svenske og engelske versjonen av sangen ble utgitt av Sonet og Universal i mars 2006.
Isles of Scilly Skybus

Historie

Flyselskapet ble etablert i mars 1984 og startet sin virksomhet i august samme år. Isles of Scilly Skybus oppsto som en air charter-operatør ved Land's End flyplass som opererte hyppige ruter til Isles of Scilly. Etter at Brymon Airways trakk sine ruter til og fra øyene begynte operatøren i begynnelsen å operere ruten til Plymouth. Denne ruten ble senere droppet, men da selskapet fikk Twin Otter ble rutenettverket utvidet til sitt nåværende omfang Det er heleid av Isles of Scilly Steamship Company, som også opererer passasjerfergen «Scillonian III» og frakt-ruter fra Penzance til øyene. Skybus feiret sitt 25-årsjubileum i juni 2009 og markerte det med merket på flyenes haler. Et nytt Twin Otter-fly kom ved begynnelsen av 2013-sesongen, etter opphør av helikopter-ruter til og fra øyene. Flyvninger til Bristol og Southampton ble droppet på slutten av 2012-sesongen for å konsentrere driften om Exeter, Newquay og Land's End.
Xystrocera antennata

Utseende

Middelsstore, avlange trebukker, med metalliske farger. Kroppen er parallellsidig. Antennene kan være betydelig lengre enn kroppen. Pronotum sider er jevnt rundede, eller med en antydet, butt tann i midten. Dekkvingene er parallellsidige eller svakt tilsmalnende bakover, med omtrent rettvinklede "skuldre".

Utbredelse

Arten finnes i Sentral-Afrika.
Johan Fossan

Familiebakgrunn og utdannelse

Fossan er født i Leksvik i Nord-Trøndelag. Han er utdannet adjunkt fra daværende Trondheim offentlige lærerskole fra 1971, og har grunnfag i engelsk fra Levanger lærerskole fra 1979. Han har bakgrunn fra det offentlige skoleverket som lærer og opplæringsleder, og han var med på å starte opp Elihu Kristne Grunnskole i Levanger tidlig på 1990-tallet.  Han studerte offentlig administrasjon og ledelse ved Høgskolen i Nord-Trøndelag 2006–2007.Fra 2009-2014 var han ansatt som lærer ved Nesheim skole i Levanger. Fossan er nå pensjonist. Han er gift og har fem barn og åtte barnebarn.

Politisk arbeid

Etter å ha fullført siviltjeneste ved Solhaugen helseheim (et rehabiliteringssted for alkoholikere), ble Fossan ansatt som fylkessekretær i Nord-Trøndelag KrF i 1972, en stilling han hadde frem til 1977. Han var også fylkesleder i Nord-Trøndelag KrFU 1972–1973. Han har hatt flere ulike verv i partiorganisasjonen før han igjen var ansatt som fylkessekretær fra 1996 til 2006.
Fossan ble valgt inn i Levanger kommunestyre i 1991 og satt der til 1999, hvorav de fire siste årene som gruppeleder. I 1999 ble han valgt til medlem av Nord-Trøndelag fylkesting, hvor han hadde to perioder frem til 2007. Fra 2003 til 2007 var han gruppeleder for fylkestingsgruppa.
Den 17. november 2012 ble Fossan nominert som Kristelig Folkepartis førstekandidat til Stortinget fra Nord-Trøndelag foran stortingsvalget 2013, etter å ha vunnet en kampvotering mot Karin Søraunet. Nominasjonskomiteen hadde en delt innstilling der flertallet ønsket Søraunet og et mindretall ville ha Fossan. Resultatet ble til slutt at Fossan ble valgt som førstekandidat med 14 mot 4 stemmer. Han toppet dermed stortingslisten foran Åsta Marie Lande Lindau fra Namsos og Torgeir Værnesbranden fra Stjørdal. Kristelig Folkeparti oppnådde ikke representasjon fra Nord-Trøndelag.
Fossan ble i 2015 valgt som medlem av Levanger kontrollutvalg.
Johan Fossan er 3.kandidat på Trøndelag Kristelig Folkepartis fylkestingsliste i 2019 og er også 5.kandidat på Levanger KrFs kommunevalgliste.

Annet

Fossan har erfaring fra en rekke sammenhenger innenfor menighetsliv og andre områder. Han har blant annet vært styreleder for Elihu Kristne Grunnskole og Elihu Barnehage i Levanger 2000–2006, han har vært styremedlem i KomSek Trøndelag IKS (som utfører sekretariatstjenester for kontrollutvalgene i mange kommuner i Nord-Trøndelag), Fra 2006-2014 var han medlem og nestleder i Rådet for Sund folkehøgskole, og han var styreleder i produksjons- og attføringsbedriften Innherred Produkter AS 2006–2012. Fossan er leder i Levanger forliksråd siden 2010 og nestleder i SFN - det nasjonale samarbeidsutvalget for forliksråd og namsmenn.
Blankvassbekken

Blankvassbekken eller Blankvannselva er ei lita elv/bekk i Ringerike kommune. Den renner fra Blankvannet ved Urdevassfjellet (på vestsiden av Ådalsfjellene) til Ulevann og ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen.
Petaluridae

Utseende

Svært store (opptil 12,5 cm lange og 17 cm i vingespenn), slankbygde øyenstikkere, mørkbrune eller svarte, ofte med gule tegninger. Fasettøynene støter ikke sammen i pannen. Vingene er store og klare, vingemerket er uvanlig langt. Bakkroppen er lang og slank, hos hannen med påfallende, bladformede vedheng i spissen.

Levevis

Et særtrekk ved denne familien er at larvene stort sett er semiakvatiske, de lever ikke helt under vann men ved bredden av elver der de holder til i utgravde ganger, eller mellom vissent løv. De kan puste i luft og overleve utenfor vannet i flere uker. De er nattaktive.
De voksne hannene forsvarer territorier der hunnene passerer.

Utbredelse

Bortsett fra Tachopteryx thoreyi i det østlige Nord-Amerika lever alle artene rundt Stillehavet. Familiens største artsmangfold finnes i New Zealand (2 arter) og Australia (5 arter), mens det finnes én art i hvert av områdene Japan, vestlige Nord-Amerika og Chile. Fossile arter er kjent blant annet fra Argentina.