google/wiki40b huggingface dataset:
Seks som oss

Handling

Serien handlet om tre søstre og dere samliv med deres ektemenn og kjærester. Den skildret hverdager fylt av kjærlighet, svik, drømmer og uforglemmelige situasjoner. 
Storesøster Karin (Hilde Lyrån) er 40 og gift med Erik (Dennis Storhøi). Sammen har de de to barna Marte (Ellen Bennin Brataas) og Truls (Markus Aarstad) og alle er de bosatt på vestkanten i Oslo. For Karin sin del er hun på vei ut i arbeidslivet etter mange år som husmor, men dette har mannen hennes av og til vanskeligheter med å akseptere. 
Angelica (Kjersti Elvik) er 35 år og studerer kunst, bor i sentrum sammen med den svenske terapeuten Carsten (Samuel Fröler). Sammen lever de et godt liv, men hun ønsker seg barn og når man bare blir eldre blir det mer og mer alvorlig. Hennes mann er derimot ikke alltid med på notene og har ikke de samme drømmene som henne. 
Solfrid (Lisa Tønne) er 25 år og lillesøsteren av de tre. Hun bor på Tøyen og lever et godt og avslappet liv med sansen for menn. Det er ikke alltid lett for Birger (Glenn Andre Kaada) som er forelsket i henne, å se at hun nesten daglig forsyner seg av nye menn. Birger må pent "bare være en venn" og her oppstår det mange konfrontasjoner.
Carus

Bakgrunn

Carus' navn før han tok sin posisjon kan ha vært Marcus Numerius Carus. Han ble sannsynligvis født ved Narbo (dagens Narbonne) i Gallia, men han fikk sin utdannelse i Roma. Han var romersk senator og hadde ulike sivile og militære posisjoner før han ble utnevnt til prefekt av pretorianergarden av keiser Probus i 282.
Etter at Probus ble myrdet i Sirmium ble Carus utropt til keiser av soldatene. Selv om Carus tok hard hevn over mordet på Probus, er han selv mistenkt for å ha vært medskyldig i handlingen. Det synes ikke som om han vendte tilbake til Roma etter at han ble utropt som keiser før han fikk en bekreftelse fra det romerske senatet.

Krig mot Sasanideriket

Etter at han hadde utnevnt sine sønner Carinus og Numerianus som cæsarer, etterlot han Carinus med ansvaret for den vestlige delen av Romerriket og tok Numerianus med seg på en krigføring mot perserne i Sasanideriket. Denne krigen hadde vært forebredt av Probus. Etter å ha beseiret de barbariske stammene kvaderne og sarmaterne ved Donau, som han ble gitt tittelen Germanicus Maximus for, fortsatte Carus videre gjennom Trakia og inn i Anatolia, annekterte Mesopotamia, fortsatte mot byene Seleukia og Ktesifon, og marsjerte deretter sine soldater over elven Tigris.
Sasaniderikets konge, Bahram II, var begrenset av indre opposisjon samtidig som hans hær var opptatt av krigføring i de områdene som i dag er Afghanistan, og kunne således ikke opprette effektiv motstand mot romerne. De militære seirene som Carus oppnådde, gjorde opp for tidligere nederlag som romerne tidligere hadde hatt mot sassanidene. Han mottok tittelen Persicus Maximus for denne prestasjonen.
Carus' forhåpninger om ytterligere erobringer ble forhindret av hans død som ble annonsert å ha skjedd under en fryktelig storm. Selve dødsårsaken har ulike kilder, blant annet av sykdom, effektene av nedslag av lyn, eller av skader han hadde fått under krigføringen mot perserne. Det faktum at han ledet en seierrik militær kampanje, og at hans sønn Numerianus etterfulgte ham uten opposisjon, antyder at hans død kan ha hatt naturlige årsaker.
Fleinsopper

Kjemi

Mange av Psilocybe-soppene inneholder alkaloidene psilocybin og psilocin. Begge disse stoffene står oppført på narkotikalisten. I tillegg er alkaloidene baeocystin og norbaeocystin også å finne i en del av disse.

Forekomster i Norge

Det finnes flere typer fleinsopp i Norge, og de finnes overalt i landet. Den mest omtalte av disse er spiss fleinsopp.
Jeg synger for min lille venn

«Jeg synger for min lille venn» er et skillingstrykk med tekst av Raf Herzeberg, bearbeidet til norsk av Nordahl Rolfsen. Melodien som visa synges til er av Per Winge (1858–1935), en norsk komponist og dirigent.

Teksten

1.Jeg synger for min lille venn,

og synger siden om igjen

for sølv og gull jeg synger ei

jeg synger bare, barn for deg.
2.Jeg synger bare denne sang

som jeg har hørt så mangen gang,

da jeg var liten jeg, som du

og hjelpesløs som du er nu.
3.Jeg hørte den av moders munn

ved nattetid i midnattstund,

og hjemme hos min gode far

jeg denne sangen sunget har.
4.Kom hit, kom hit, kom hit Jon Blund

kom hit til gården vår en stund,

kom hit og ut i sleden bær

min veslegutt så fin og skjær.
5.Tre frem, tre frem til vuggen du

og bøy deg over barnet nu,

og når du det i favn har fått

så la det sove riktig godt.
6.Så må du kjøre varlig da

kjør dit hvor drømmen kommer fra,

hvor berget er av pure gull

og porten er av perler full.
7.Så la det sove som en blomst

og blunde blidt som blad på tre

og slå ditt øye opp og se

i morgen solens atterkomst.
Brumunddalssandstein

Brumunddalssandstein er en 800 meter tykk lagpakke av rød og gul sandstein og tynne lag av leirstein og kalkstein som finnes i Brumunddal i Oslofeltet. Sedimentene ble avsatt under ørkenforhold i begynnelsen av permtiden.
US Open 2018 (tennis)

Rullestoltennis

Det ble spilt singel og dobbel i tre klasser; menn, kvinner, og quad (for spillere med nedsatt funksjon i armene, quadruplegia eller tetraplegi).

Finale

Dylan Alcott (Australia) slo David Wagner (USA) 7–5, 6–2.

Dobbel quad

Andrew Lapthorne (Storbritannia) og David Wagner (USA) slo Dylan Alcott (Australia) og Bryan Barten (USA) 3–6, 6–0, 10–4 (super-tie-break) i finalen.
NM på skøyter, allround for herrer – Senior B

Allround-NM på skøyter, senior B var et norgesmesterskap i hurtigløp på skøyter, allround for herrer, som ble arrangert av Norges Skøyteforbund og ble arrangert årlig i perioden 1966–1973.
Det ble vedtatt innført på skøytetinget den 11.-12. september 1965 på Oslo Handelsstand, Oslo. Mesterskapet ble innført som en direkte følge av vedtaket om at juniorløpere fra og med 1965 skulle være aldersbestemt klasse (under 20 år). Ifølge Norges Skøyteforbunds tingvedtak 12.–13. september 1964 gjort på Park Hotell, Drammen, var en senior B-løper «løpere over 20 år som ikke har oppfylt kravene som senior A-løper». På skøytetinget 1.–2. september 1973 på Sjømannsskolen, Arendal ble det vedtatt å stryke dette mesterskapet av Norges Skøyteforbunds NM-program.
Det enkelte mesterskapet ble arrangert over to påfølgende dager, hvor det ble gått stor firkamp, 500 meter og 5 000 meter første dag og en 1 500 meter og en 10 000 meter den andre dagen.
Ståle Stenslie

Kunstnerisk virke

I hans eget kunstneriske virke har han vært en foregangsfigur på den internasjonale elektroniske kunstscenen. I tillegg til arbeid ved Ars Electronica i Linz, Østerrike, hvor han var moderator for festivalens teoretiske program (2000)  har han vært en eksponent for kognisjons- og persepsjonsmanipulerende kunstprosjekter hvor grensesnittsteknologier og nye digitale verktøyer har utgjort rammen for hans arbeid i områdene kunst, medier og nettverksforskning.
I 2015 stilte han og kunstnerkollegaen Barbora Kysilkova (f. 1983) under det felles kunstnerpseudonymet «Barbara Stahl» ut tre malerier under den samlede tittelen Nasjonens mødre. Maleriene viste statsminister Erna Solberg, finansminister Siv Jensen og forsvarsminister Ine Eriksen Søreide med halsen skåret over. Dagsavisens kunstanmelder Lars Elton var sterkt kritisk til verkene, og mente at utførelsen var teknisk akseptabel, men at motivene var sterkt problematiske.

Kuratorvirksomhet

I 2004 var han en av kuratorene bak den omreisende kunstutstillingen Detox, og ble truet med politianmeldelse da utstillingen ble vist på Quartfestivalen.
Som kurator har Stenslie arbeidet med internasjonal og norske kunstnere med fokus på medieaktivisme og elektronisk kunst.
Stenslie er mest kjent i Norge for sine utstillingsserier Detox 1 og 2 med tidligere Riksutstillinger. Utstillingene var viktige for utviklingen av norsk mediekunst. Begge utstillinger ble vist i Kunstnernes Hus i Oslo og turnerte norske museer etter dette.
Stenslie vant Norsk kulturråds konkurranse «Virtuelle Virkeligheter og tradisjonelle kunstneriske uttrykksformer», deltok på Istanbul biennalen i ’97, har vært programsjef for Riksutstillinger, organiserte e~on og co-organiserte 6cyberconf, og har vært foredragsholder ved en rekke internasjonale arrangement.
Sammen med Knowbotic Research grunnla han mem_brane – laboratorium for nettverksforskning – i Mediapark, Köln, Tyskland.

Utdannelse

2010            Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo, ph.d. 

1992 – 1994 Kunsthøgskolen for medier, Köln, Tyskland, Master i audio-visuelle medier

1991 – 1992 Kunstakademiet i Düsseldorf, Tyskland 

1988 – 1992 Statens Kunstakademi 

1987 – 1988 Statens håndverks- og kunstindustriskole, SHKS, Oslo

1986 – 1987 Grunnfag i psykologi, Universitetet i Oslo

1985 – 1986 Mellomfag i filosofi, Universitetet i Oslo 

1983 – 1985 Lester B. Pearson College, United World College, B.C., Canada, International Baccalaureate

Arbeidserfaring

2007 – 2010 professor, Kunsthøgskolen i Oslo

2005 – 2007 dekan, Fakultet for visuell kunst, Kunsthøgskolen i Oslo 

2001 – 2005 professor (C4/senior) ved [KHM], Kunsthøgskolen for medier, Köln, Tyskland 

2003-2005programsjef Riksutstillinger

2002-2003kunstnerisk rådgiver for Nobels Fredssenter

1995 – 2001     forsker ved Telenors Forskningsavdeling, Telenor FoU
Jens Adolf Jerichau

Liv og virke

I perioden 1831–1837 var han elev ved Kunstakademiet for å bli maler, samtidig som han tegnet privat hos C.W. Eckersberg. Etter en periode endret han fagområde for i stedet å utdanne seg til billedhugger og det siste året 
ved akademiet modellerte han hos Hermann Ernst Freund. 
Han reiste til Roma med privat støtte i 1838 og ble værende til 1848. Møtet med Bertel Thorvaldsen og antikken ble helt avgjørende for Jerichaus kunstneriske utvikling og bestemmende for stilen i ungdomsverker som frisen «Alexanders bryllup med Roxane» fra 1842–1845 og den store gruppen «Herkules og Hebe» fra 1845. Et helt personlig arbeid er den dramatiske «Panterjægeren»
fra 1846 med den voldsomme, men harmonisk beherskede bevegelsen og det inntrengende naturstudiet.

Ekteskap og barn

Jerichau giftet seg med maleren Elisabeth Jerichau Baumann i Roma i 1846. Ekteparet fikk til sammen ni barn, hvorav to døde som små.
Flere av dem ble kompetente malere, blant annet Harald Jerichau (1851–1878)  og Holger H. Jerichau (1861–1900). Også noen av barnebarna ble kunstnere, som for eksempel maleren Jens Adolf Jerichau (1891–1916).
Samlivet var ukonvensjonelt, hun var flere ganger i utlandet alene eller sammen med barna, gjerne i år om gangen. I realiteten var ekteskapet oppløst de siste 10–12 årene og Jerichau bodde alene i Neder Draaby, hvor han også døde.

Utmerkelser – utvalg

Jerichau mottok Thorvaldsenmedaljen i 1847. I 1852 ble han ridder av Dannebrogordenen, fikk Dannebrogordenens hederstegn i 1861 og ble kommandør av Dannebrogordenen, av annen grad i 1876.
Bark

Bark er det ytterste laget på vedplanter som busker og trær. Det ligger over veden og består av flere lag. Ytterst er det oftest en død skorpe, som vanligvis sprekker på langs. Det papirtynne barklaget ytterst på bjørketrær kalles never. Under det ytterste laget finnes barkens vekstlag, og under dette igjen er det som regel et bastlag. Innerst er det enda et vekstlag (kambium) som danner veden.
Normalt strømmer sevjen oppover i yteveden og nedover i basten. Hvis man binder noe stramt rundt treet, vil det etter hvert dannes en bul over snøringen. Hvis treet har rotforbindelse med andre trær, slik at røttene holder seg i live, vil treet gradvis vokse over snøringen ovenfra, og kun etterlate seg et arr og en fortykkelse der det vokste over tauet.
Noen trær har spiselig bark og har gjennom flere tidsperioder med kaldt klima i Norge blitt brukt som et supplement i kosten, blant annet for å lage barkebrød.
Galatasaray SK

Historie

Galatasaray ble stiftet høsten 1905 som fotballklubb av noen idrettsgutter som gikk på Galatasaray videregående skole i Istanbul. Ali Sami Yen var første klubbpresident.
De forelsket seg i fotball etter å ha sett utenlandske spillere spille i Istanbul. Deres plan var å møte en gang i uka for å spille fotball.
Da laget ble opprettet, hadde de tenkt å kalle laget Gloria eller Audace. Navnet ble til Galatasaray etter en av de første kampene, hvor de tapte for et utenlandsk lag. Alle Tyrkere begynte å rope Dere er Galata's Herrer (Galata Sarayı efendileri). Etter dette kalte de klubben for Galatasaray.
Da laget ble opprettet var fargen på drakten rød og hvit, men de fikk ikke lov til å bruke disse fargene etter Det ottomanske rikets politikk. Ali Sami Yen ville at fargene skulle være rød og gul, som flammer som gikk fra seier til seier.

Türk Telekom Arena

Galatasaray spiller sine hjemmekamper på Türk Telekom Arena som har en tilskuerkapasitet på ca. 53000. Denne ble åpnet 15/1 2011 og erstattet Ali Sami Yen Stadion.
Bembidion stephensii

Utbredelse

Bembidion stephensii finnes i nesten hele Europa, østover til Tyrkia i Asia. Den er også registrert fra Norge.

Utseende

Bembidion stephensii er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis

Bembidion stephensii tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Joakim Hylland

Idrettskarriere

Hylland deltok i turn (nivå 2) under Special Olympics 2019 i Abu Dhabi. Der kom han på tredjeplass i mangekampen sammenlagt, og i enkeltapparater fikk han sølv i ringer og svingstang, og han kom på fjerdeplass i frittstående, bøylehest, hopp og skranke.
Spelaiorrhina similis

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), bred, matt svart gullbasse. Dekkvingene har bredt brungule sidestriper. Hannens panne er noe forlenget, firkantet uten tenner eller horn. Pronotum er fint og spredt punktert, på sidene rynkete. Dekkvingen har rader av ganske grove punkter. Undersiden er svart.

Utbredelse

Artener utbredt i Kongo.
Didrik Rye Heyerdahl

Yrke

Didrik Heyerdahl begynte sitt yrkesliv som konsulatsekretær i årene 1917–1920 ved det norske generalkonsulatet i Montréal i Canada. Tilbake i Oslo hadde han forskjellige jobber inntil han startet, eide og drev brevskolen Korrespondanseakademiet, senere kalt KA-Skolen, og det tilknyttede trykkeriet KA Trykk AS.

Politisk virksomhet

Sommeren 1936 ledet Didrik Heyerdahl en gruppe aktivister i partiet Nasjonal Samling som sto for avlytting og ransaking hos den tidligere bolsjeviklederen Lev Trotskij. Etter å ha tapt maktkampen mot Stalin hadde Trotskij fått opphold i Norge, men da på betingelse av at han ikke skulle drive politisk virksomhet. Heyerdahls gruppe avslørte at Trotskij hadde en omfattende politisk virksomhet, slik at Trotskij måtte forlate Norge. Heyerdahls gruppe ble imidlertid selv arrestert og Heyerdahl ble dømt til 120 dagers betinget fengsel. Ved partisplittelsen i 1937 brøt Didrik Heyerdahl helt med Nasjonal Samling.
Under den annen verdenskrig sluttet Heyerdahl seg i 1940 til Milorg D 13300, som drev etterretnings- og sikringstjeneste i Asker og Bærum. Han ble arrestert den 12. februar 1941 og plassert i Møllergata 19 der han etter nokså kort tid ble sluppet fri igjen.

Genealogi og heraldikk

Heyerdahl var interessert i slektshistorie, skrev tre artikler i Norsk slektshistorisk tidsskrift, deltok i flere internasjonale genealogiske og heraldiske kongresser, og var en nær venn av bl.a. genealogen Otto Sverdrup Engelschiøn.
Heyerdahl var også interessert i heraldikk og fikk slektens våpenskjold tegnet av Jan Raneke og publisert i Skandinavisk Vapenrulla. Heyerdahl tok initiativet overfor Hans Cappelen til å utgi dennes bok Norske slektsvåpen, Oslo 1969, trykt hos KA Trykk AS. Didrik Heyerdahl organiserte salget av boken som kom i 2. opplag i 1976.

Familie

Heyerdahl var fraskilt og hadde ikke barn. Hans foreldre var Johan Fredrik Schou Heyerdahl (1862–1954) gift med Sofie Rye (1868–1955). Heyerdahls søster Ingeborg Heyerdahl (1901–1998) var gift med maleren Per Rom. 
Heyerdahl stammer fra eidsvollsmannen Christian Adolph Diriks gjennom mormoren Cathinka Sophia Diriks (død 1899) gift med Didrik Hegermann Rye (død 1914) som etterfulgte sin kones onkel, Carl Fredrik Diriks («Fyrdiriks»), som fyrdirektør. 
Heyerdahl tilhørte grenen i slekten Heyerdahl som stammer fra oberst Christian von Heyerdahl (død 1802).
Mohawkene

Mohawkene (Kanienkeh eller Kanienkehaka som betyr «flintfolket») er et innfødt folkeslag i Nord-Amerika som lever rundt Ontariosjøen og St. Lawrence-elva i det som nå er Canada og USA. Deres opprinnelige hjemland strekker seg fra sør for Mohawk-elva, øst til Green Mountains ved Vermont, vest til grensa til Oneida-nasjonen og nord til St. Lawrence-elva.

Språk

Mohawkenes språk tilhører den irokesiske språkfamilien.

Historie

Mohawkene var blant de fem (senere seks) irokesiske indianerstammer som sammen dannet irokeserføderasjonen, eller haudenosaunee, i 1642. Etter etableringen av irokeserføderasjonen ble mohawkene kjent som «vokterne av den østlige dør», en betegnelse som henspilte på at det var deres ansvar å verne føderasjonen mot invasjoner fra øst.
Mohawkene var den østligste av stammene i føderasjonen. Geografisk var deres hjemland hovedsakelig i den delen av USA som i dag utgjør delstaten New York, men med utbredelse dels inn i Canada og dels inn i den amerikanske delstaten Vermont.  
Fra 1710 og frem til avslutningen av den amerikanske uavhengighetskrig var de allierte med England – først mot franskmennene, senere mot amerikanerne. I 1783 flyktet de fra staten New York og inn i Canada.

I dag

Mohawkene teller i dag (2008) om lag 35 000 personer. Mange bor på det amerikanske indianerreservatet St. Regis Mohawk (på grensen mellom New York og Canada) eller de kanadiske reservatene Akwesasne, Kahnawake, Kanesatake, Tyendinega og Six Nations. I 1969/1970 og 1990 kom det under Oka-krisen til væpnede sammenstøt mellom mohawker og kanadiske styresmakter.
Rikssynser

Rikssynser er en framtredende person som jevnlig uttaler seg i media om aktuelle emner.
Betegnelsen ble i 1984 tatt inn i norsk språk fra svensk – svensk «rikstyckare» – av (de daværende) journaliststudentene Nina Owing og Siv Nordrum og har i dag langt større utbredelse i norsk enn tilsvarende i svensk. Ordet har etterhvert gått inn i standard medieterminologi for å karakterisere personer som på grunn av klare meninger og gode kommunikasjonsevner er blant de aller hyppigst brukte debattanter og kilder i mediene. Ordet var opprinnelig humoristisk ment, og titulering som «rikssynser» har i dagens språkbruk en svakt nedsettende eller nøytral konnotasjon (verdiladning). En slik person vil ofte være villig til å kommentere generelle, dagsaktuelle temaer av en triviell karakter eller problemstillinger som befinner seg utenfor vedkommendes eget særlige ekspertområde.
Horaer

De arakiske horaer

Antallet horaene varierer i henhold til de ulike kildene. De eldste synes å ha vært kun to, hvilket var tilfellet i Athen, men senere ble de som oftest til tre stykker, hvilket også andre mytologiske kvinnegrupper var. De var enten trioen Thallo, Auxo og Karpo, gudinner av naturens orden; eller Eunomia, Dike, og Eirene, gudinner for lov og orden. Forfatteren Hyginus i sett verk Fabulæ bidro derimot til forvirringen ved å sammenblande navn og kom fram til hele ti stykker.
I byen Argos på Peloponnes var det anerkjent to, framfor tre, horaer, antageligvis representerte de henholdsvis vinter og sommer: Auxesia (muligens et annet navn for Auxo) og Damia (muligens et annet navn for Karpo). De ble også dyrket i Athen og deres tempel hadde også et alter for Dionysos Orthos. De ble også dyrket i Korint og i Olympia.
I senere evhemeristiske fortolkninger ble de sett på som unge kvinner fra Kreta som ble dyrket som gudinner at de uskyldig hadde blitt steinet til døde.

Timene

Til sist, en ganske særskilt følge av horaene er personifiseringen av de tolv timene (opprinnelig kun ti) som titulære gudinner for dagens timer. Timene løper fra rett før soloppgang til rett etter solnedgang, skjønt vintertimene er korte og sommertimene er lange:
De fire nye store

De fire nye store er en bokserie utgitt av i Bokklubben Nye Bøker i 1996. Bokklubben markerte sitt 20-årsjubileum ved å lansere verket med 16 utvalgte romaner; fire romaner av hver av de fire forfatterne Herbjørg Wassmo, Jan Kjærstad, Kjartan Fløgstad og Dag Solstad. Forfatterne, og deres utvalgte romaner, ble kåret av interne konsulenter i bokklubben.
Uttrykket De fire nye store spiller på begrepet De fire store som brukes i norsk litteraturhistorie for å vise til de fire forfatterne Alexander Kielland, Jonas Lie, Bjørnstjerne Bjørnson og Henrik Ibsen.
Stamtavle

En stamtavle (ofte også upresist kalt stamtre) er en fremstilling av et individs slektskapsforhold. Stamtavler er mye brukt i slektsforskning, men brukes også i bl.a. husdyravl. En stamtavle viser resultatet av forplantning som allerede er gjort. Analysen går ut på å samle inn all informasjon om familiehistorien til en bestemt arvelig egenskap og så presentere dette i en stamtavle.

Systemer

Anetavler presenteres vanligste med et nummersystem utviklet av Stephan Kekule von Stradonitz. Den person man tar utgangspunkt i kalles proband og gis nummeret 1. Hans far gis nummeret 2, hans mor nummeret 3, den agnatiske bestefaren 4, den agnatiske bestemoren 5, den kognatiske bestefaren 6, den kognatiske bestemoren 7 osv. Det eneste prinsippet systemet er bygget på, er at mann går foran kvinne. Alle menn (evt. bortsett fra probanden) vil ha et partall, alle kvinner et oddetall, og en persons far kan finnes ved å gange personens nummer med 2. Moren vil følge umiddelbart etter faren.
En kan også bruke et nummersystem utviklet av Arne Kvitrud. Hovedpersonen i listen er gitt nummer 1.1. Det første tallet før punktum er generasjonsnummeret. 2 = foreldregenerasjonen, 3 = besteforeldrene, 4 = oldeforeldrene, 5 = tippoldeforeldrene osv. Det andre tallet er et løpenummer for hver generasjon. Menn vil alltid ha et oddetall, mens kvinner har partall. Faren til hovedpersonen vil ha nummer 2.1 og farmoren 2.2. Farfaren vil ha 3.1,..., mormoren 3.4. Osv.. Dersom en som eksempel har 5.4 så vil mora ha nummer 6.8. Sekstallet fordi det er en generasjon lengre fra hovedpersonen. 8 fordi det dobbelt så mange ledd om en går en generasjon lengre. Faren vil ha løpenummeret før, altså 7, slik at nummeret blir 6.7. Det gjør det enkelt å manøvrere seg oppover og nedover i anetavlen.
En tredje måte å sette opp en anetavle forutsetter at forfedrene har brukt våpenskjold, som vist i figuren under. Tavlen leses slik at en starter med en hovedperson. Foreldrene plasseres på øverste linje i midten – med faren til venstre og moren til høyre. Farfaren har samme våpenskjold som faren, farmoren er det som står til vestre for faren, farmoren har det samme som moren, og mormoren står til høyre for morens våpenskjold. I eksempelet er Staur som far, farfar osv, Benkestokk er farmor, farmorsfar osv,.. Rød er mor, morfar osv, Rustung er mormor, mormors mor osv, ... Det finnes også andre måter å arrangere en anetavle med våpenskjold.

Pålitelighet

Et problem med mange stamtavler, stamtrær, slektstavler, anetavler og lignende, er at opplysningene er tvilsomme og ikke kan bekreftes gjennom anerkjente slektshistoriske kilder. I moderne slektsforskning er det dels bestridt og dels satt spørsmål ved en lang rekke av personers plasseringer i både nyere og gamle stamtavler m.v. Fra vår tid gjelder dette en god del av de mange stamtavlene og anerekkene som er lagt ut på internett. Et eksempel fra eldre tid er anetavlen nedenfor med opplysninger og våpenskjold for bl.a. Skanke som ektefelle til Kristoffer Trondsen «Rustung».