google/wiki40b huggingface dataset:
Martin Schulz

Bakgrunn

Martin Schulz er yngst av fem søsken. Hans far Albert Schulz var politibetjent og kom fra en sosialdemokratisk innstilt gruvearbeiderfamilie. Hans mor Clara Schulz som var hjemmeværende husmor, ble født inn i en borgerlig familie, og var selv med på å stifte CDU i Würselen bei Achen.
Schulz gikk fra 1966 til 1974 på Heilig Geist Gymnasium i Würselen. Under et skolebesøk som 16-åring i Bordeaux oppdaget han sin kjærlighet til det franske språk. Schulz måtte avbryte gymnasstudiene på grunn av dårlige karakterer. Han drømte om å bli profesjonell fotballspiller, men måtte gi opp på grunn av en skade. En periode var han arbeidsledig men gikk så fra 1975 til 1977 i lære som bokhandler. 
I perioden 1977 til 1982 arbeidet han for flere forlag og som bokhandler. Han drev fra 1982 til 1994 en egen bokhandel i Würselen. 
Schulz taler flytende engelsk, fransk, spansk, italiensk og nederlandsk. I tillegg har han sin egen rhinske dialekt. Han er tilhenger av FC Köln. Martin Schulz er gift med Inge Schulz, og har med henne en sønn Nico og en datter Lina.  
Da han var 24 år gammel slet han med alkoholproblemer og til og med selvmordstanker, men bestemte seg den 26. juni 1980 å begynne et nytt liv, og han har siden aldri mer drukket alkohol.

Politisk karrière

Schulz ble medlem av SPD i 1974 og i 1999 medlem av partiets nasjonale styre. 32 år gammel ble han borgermester i Würselen, som den yngste i hele Nordrhein-Westfalen. Han hadde denne stillingen fra 1987 til 1998. 
Han var medlem av Europaparlamentet fra 1994 til 2017, hvor han representerte Det europeiske sosialdemokratiske parti. Etter europavalget i 2004 ble han leder av dette partiets fraksjon i Europaparlamentet. Han ble valgt som president av Europaparlamentet første gang i 2012 og gjenvalgt i 2014.
Schulz ble tildelt Karlsprisen i 2015.
SPDs landsmøte valgte 19. mars 2017 Martin Schulz som ny leder, med 100 % av stemmene. Han stiller i 2017 for første gang til valg til Forbundsdagen.
Japans kommunistiske parti

Politikk og ideologi

Japans Kommunistiske Parti definerer seg som et demokratisk sosialistisk og antiimperialistisk parti. De jobber for en gradvis overgang fra Japans kapitalistiske økonomi til en sosialistisk økonomi, de ønsker å avskaffe den japanske hæren og avslutte den politiske og militære alliansen med USA.
Partiet følger prinsippet om «flertallsrevolusjon», at en hver sosial eller politisk forandring kun bør skje etter at et flertall av befolkningen har støttet den.

Historie og utvikling

JPK ble etablert 15. juli 1922 under det de selv omtaler som det despotiske keiserdømmet. Partiet var opprinnelig Japans representant i den tredje internasjonale, Komintern. JPK var forbudt fra stiftelsen og fram til slutten av den annen verdenskrig. Partiet var en av få politiske grupperinger i Japan som var motstandere av Japans rolle i den annen verdenskrig, og de var tilhengere av frigjøringen av de japanske koloniene Korea og Taiwan. Etter krigen ble partiet legalisert og begynte å stille til valg.

Kritikk av Sovjet

Under Kenji Miyamotos ledelse var JPK åpent kritiske til Sovjetunionens invasjon av Tsjekkoslovakia i 1968, og invasjonen av Afghanistan i 1979. I kjølvannet av det kinesisk-sovjetiske bruddet gjorde JPK seg politisk uavhengig av Sovjetunionens Kommunistiske Parti og kan dermed sammenliknes med de spanske og italienske kommunistpartiene og den eurokommunistiske tradisjonen. Under en konferanse i 1990 uttalte Miyamoto at kommunismens sammenbrudd i Europa ikke representerer noe nederlag for sosialismen, men et nederlag for stalinismen og senere sovjetiske regimer.

Ny vår

Fra 2000-tallet har JPK opplevd medlemsvekst og økt oppslutning, særlig blant den yngre befolkningen.
Da arbeiderdikteren Takiji Kobayashis roman Krabbeskipet ble utgitt på nytt i 2008 ble den umiddelbart en bestselger med over 507 000 solgte kopier. Den mer enn 80 år gamle romanens salgssuksess ble satt i sammenheng med kommunistpartiets vekst. Kobayashi var en av kommunistpartiets pionerer, men ble torturert til døde i 1933 bare 29 år gammel.
Etter at Japan i september 2015 passerte en ny kontroversiell militærlov, tok JPK og partileder Kazuo Shii initiativ til å stable på beina en midlertidig koalisjonsregjering bestående av JPK og de øvrige japanske opposisjonspartiene for å få reversert lovgivningen. Det var første gang JPK gikk inn for parlamentarisk samarbeid med andre partier. Forsøket mislykkes, men siden da har JPK vært en drivkraft for å forene opposisjonspartiene og få kastet statsminister Shinzō Abe.
The Ground

The Ground er et musikkalbum med Tord Gustavsen Trio, utgitt i januar 2005.
Ba Jin

Bakgrunn og virke

Ba Jin syntes at hans liv hjemme hos sine velhandende foreldre i Chengdu var som et fengsel. Han reagerte også på urettferdighet og de ansattes dårlige kår. Han leste anarkistiske verker som Kropotkins «Opprop til ungdommen» och brevvekslet med Emma Goldman. 
I 1927 flyttet han til Frankrike og det var der han begynte å skrive. Resultatet ble bl.a. hans debutroman «Mièwáng», som ble publisert i tidsskriftet «Xiaoshuo yekan» i Shanghai. Den handler om revolusjonære ungdommer, likesom dagboksromanen «Nytt liv». Ba Jin forsorget seg ved å oversette. I 1934 reiste han til Japan, kontaktet japanske forfattere og forsøkte å lære seg japansk. I 1934-35 utkom tre kortromaner som resultat: «Gud», «Spøkelse» og «Menneske». 
I 1937 forlot han Shanghai igjen for å unnslippe krigen. Først i 1945 vendte han tilbake til Shanghai og skrev den såkalte kjærlighetstrilogien «Tåke», «Regn» og «Lyn». Hovedpersonene er undertrykte av samfunnssystemet.
I 1952 dro Ba Jin til Korea og returnerte dit året etter. Resultatet ble hans reportasjebok «Å leve med helter» i 1954.
Under kulturrevolusjonen ble han anklaget for å være anarkist, ble forbudt å skrive og ble kritisert på offentlige møter. Hans hustru Xiao Shan fikk på grunn av dette ikke den sykehuspleie hun trengte. Hun døde i 1972.
Fra 1984 til sin død i 2005 var han formann for Den kinesiske forfatterforening.
Hans mest kjente verk er Familie-trilogien Jia (Familien, 1936), Chun (Vår, 1938) og Qiu (Høst, 1940).
Ancema

Utseende

Middelsstore stjertvinger med to tynne stjerter på bakvingen. Oversiden er svart med metallisk blå felter, undersiden lysgrå med eller uten svarte flekker.

Levevis

Larvene lever på parasittiske planter i mistelteinfamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India og det vestlige Kina i vest til Sumatra i øst.
Mezcal

Mezcal eller mescal er et samlenavn på meksikansk destillert brennevin fra agaveplanten og som har sin opprinnelse fra delstaten Oaxaca eller omliggende stater. Ordet mezcal kommer fra nahuatl mexcalli «kokt magueyløv» (fra metl «maguey» og ixcalli «kokt»). Det finnes flere forskjellige agaveplanter som gir flere forskjellige typer mezcal.

Beskrivelse

Mezcal produseres ved at agavestammen uten blad males og kokes for så å gjære til en mos som destilleres og lagres en kort tid, tradisjonelt i leirkrus som kan være brente. Smaken varierer etter metoden som er brukt ved kokingen. Vedfyrte jordgroper benyttes tradisjonelt og gir en tydelig røyksmak på sluttproduktet. 
En myte er at tradisjonell metode for å kontrollere alkoholgehalten har vært å legge agavelarver (som regel hipopta agavis) i drikken. (Deres oppgave skulle vært å vise at spriten holder tilstrekkelig styrke, for dersom spriten er for svak skulle larven ha blitt oppløst.) Men dette er en etterkonstruksjon av noe som egentlig ganske snart ble et markedsføringsgrep. Å legge en eller flere larver i flasken er blitt et kjennetegn for en del produsenter. Andre erstatter larven med en skorpion.
Navnet til tross er det ingen risiko for at mezcal inneholder det narkotiske stoffet meskalin. Meskalin fremstilles av peyotekaktusen, som også er blitt kalt mescalkaktus.
Den mest kjente, regionale varianten av mezcal er tequila som er en beskyttet tittel og som kun kan lages av Weber-agave (blå agave). Tequila er som regel ikke merket eller markedsført som mezcal i det hele tatt.  
Tradisjonell og håndverksmessig produksjon av mezcal skjer med både kultiverte og viltvoksende arter av agave, og for det meste i regionen Oaxaca syd i Mexico. Tappingen er som oftest merket med hvilken variant av agave som er brukt, enten på etikett eller i varebeskrivelsen. Den vanligste er espadín , andre eksempler er tobalá og tepeztate. Til forskjell fra tequila er det ingen restriksjon på hvilken agave som kan benyttes. Mezcal som ikke er fatlagret kan være merket som joven, mens betegnelsene reposado og añejo indikerer henholdsvis to til tolv og over tolv måneders fatlagring.  
Mens mezcal har blitt brukt i flere cocktailer i USA og Europa de siste tiårene drikkes den uutblandet fra små glass i Mexico, gjerne med sal de gusano — salt iblandet oppmalt larve og en lokal chilivariant til å dyppe garnityr som skiver av ananas, appelsin, sitron eller lime oppi. En kompleks og/eller lagret mezcal kan gjerne drikkes helt uten tilbehør. Håndverksmessig produsert mezcal eksporteres både til USA, Europa og Asia.
Grønvolltjernet

Grønvolltjernet (cirka 105 daa) er et tjern som er tilknyttet Ådalselva og inngår i Ådalselva naturreservat. Det ligger langs østbredden av elva, like nord for Svensrudtjernet og vest for Europavei 16 og Grønvollsletta i Ringerike kommune, Buskerud. Motorferdsel er ikke tillatt i tjernet. Ådalselva naturreservat med Grønvolltjernet inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA.
Media (leksikon)

Media, Cappelens leksikon er et leksikon i sju bind, utgitt av Cappelen forlag 1977–79, og i ny utgave 1980–81. Leksikonet bygde på et leksikalsk bildemateriale som var utviklet av den svenske leksikografen og «bildepedagogen» Sven Lidman.
En ny, utvidet utgave ble utgitt med tittelen Cappelens leksikon 1983–86 i ti bind, med et supplementsbind i 1987. Waldemar Brøgger var hovedredaktør for begge utgavene.
Jagebru

Jagebru er en betegnelse på brua fra styrehuset til baugen på en hvalbåt. Jagebrua gjør at hvalskytteren kan komme seg fort fram til kanonen når utkikken ser en hval.
Jagebru ble først brukt på hvalbåten «Silva» i 1926, der Ole Iversen var skytter ombord. Det er uvisst om den ble funnet opp av Iversen, av Ingemar Kristensen som var matros ombord, eller av ingeniør Knut Moen.
Breda Ba.27

Breda Ba.27 var et jagerfly produsert i Italia på 1930-tallet som ble brukt av det kinesisk nasjonalistiske flyvåpen i den andre kinesisk-japanske krig.

Design og utvikling

Italia kjøpte den sjette utgaven av Travel Air «Mystery Ship» og baserte sin Ba.27 på denne.
Ba.27 var et lav-vinget, wireavstivet monoplan med fast understell. Slik de opprinnelig var utformet hadde Ba.27 et skrog av stålrør, kledd  korrugerte metallplater, og vinger og ror av tre. Evaluering av de to prototyper foretatt av Regia Aeronautica i 1933 var sterkt negativ, noe som resulterte i en omfattende endring. Skrogets form ble gjort mer avrundet og pilotens åpne cockpit ble flyttet høyere opp og lenger frem for bedre utsikt. De korrugerte metallplater ble også erstattet med glatte metallplater.
En prototype av denne reviderte versjonen, kjent som Metallico, ble først fløyet i juni 1934, men Regia Aeronautica ble bare en litt mer positiv.

Operativ historie

Til tross for mangel av nasjonal interesse, ble det bare bestilt av Republikken Kina for bruk mot Japan. Av atten bestilte, ble bare elleve levert.
Fort Rouge (handelsfort)

Fort Rouge var et fort ved Assiniboine River i det som nå er Manitoba i Canada, innenfor det som nå er byen Winnipeg. Det er ikke kjent nøyaktig hvor det lå. 
Sieur Louis Damours de Louvières bygde Fort Rouge i 1738 ved Assiniboine River for Pierre Gaultier de Varennes, sieur de La Vérendrye. La Vérendrye og hans sønner, Louis-Joseph og Francois, fortsatte videre vestover på Assiniboine og bygde Fort La Reine. 
Fort Rouges primære funksjon var å tjene som depotfort. Det ble oppgitt i 1749. En ny kommandant for de franske vestlige fortene, Jacques Legardeur de Saint-Pierre, tilbrakte vinteren 1752–1753 ved the Forks, og gjenoppbygde sannsynligvis Fort Rouge på dets opprinnelige sted. Megen forskning peker mot at dette sted var på nordbredden av Assiniboine nær elvemøtet med Red River of the North, skjønt noen forskere mener at det opprinnelige fortet var på søndre bredd.   
Det ble bygd handelsstajoner nær Fort Rouge av Bruce og Boyer i 1780, og av Alexander Henry den yngre i 1803, likeså ble Fort Gibraltar bygget i 1807.
Distriktet Fort Rouge sør i det sentrale Winnipeg har sitt navn etter fortet.
Et sted nær Winnipegs Union Station, antatt å være fortets rette beliggenhet, ble i 194 designert som National Historic Site i 1924.
Øyvor Hansson

Virksomhet før og under andre verdenskrig

Øyvor Hansson ble medlem av NS fra stiftelsen i 1933. 14. mai året etter var hun med å danne Nasjonal Samlings Kvinneorganisasjon (NSK). Der var hun landsleder fra august 1935 til 2. august 1941 da bondekvinnelederen Olga Bjoner overtok. I 1942 fikk Hansson en stilling som byråsjef i Sosialdepartementet, en plass hun beholdt til krigen slutta i mai 1945. Oppgaven der var blant annet å kontrollere offentlige ansattes holdninger overfor NS.  
Øyvor Hansson beundra både Adolf Hitler og Vidkun Quisling. Selv om hun var tyskvennlig, og mente som Deutsche Frauenschaft (Nasjonalsosialistisk kvinneliga) i det nazistiske Tyskland at kvinnenes viktigste rolle var å være mødre og husmødre, hevda hun og NSK, i motsetning til tyskerne, at kvinnene også skulle delta aktivt i politikken og samfunnslivet. 
I 1915 gifta Øyvor Hansson seg med oberst, seinere generalmajor Halvor Hansson (1886–1956). Han kjempa mot de tyske okkupasjonsstyrkene og havna i tysk fangenskap fra 1941. Paret var separert under krigen og skilte seg siden.
I landssvikoppgjøret etter krigen ble Øyvor Hansson dømt til drøyt tre års fengsel som medlem av NS, leder i NSK og angiver.
The Bubble Burst

The Bubble Burst er et musikkalbum med Anne Hvidsten, utgitt i 2009.
Toke (navn)

Etymologi

Toke er en yngre dansk form av Toki, den gammeldanske formen av norrøne Tóki, som var en kjæleform av norrøne navn med førsteleddet þórr, «torden», og et andreledd som begynte på k- eller sluttet på -ki. Tóki kan også være dannet av gammeldanske toki, «tosk».
Andre gammeldanske former av navnet er Tokki, Tuki og Túki. Toke og Tuke er gammelsvenske former av navnet. Tóki er den islandske og færøyske formen av navnet. Tuuka er en finsk form av navnet, og Duvká en samisk form.
Týki er en annen norrøn form av navnet, som har gitt opphav til gammeldanske Týki, og de nyere danske navnene Tyge og Thyge. Disse har gitt opphav til etternavnet Thygesen.
Toke er også et niuisk mannsnavn og et nigeriansk og finsk kvinnenavn.

Kjente personer med navnet

Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Rareuptychia clio

Utseende

En brun sommerfugl, bakvingen med litt tannete ytterkant. Undersiden av forvingen er brun med to lysere tverrbånd i den ytre delen. Bakvingens underside er brun med et skinnende hvitt, rett tverrbånd omtrent i midten. Dette båndet har en tannformet utskudd utover omtrent på midten. Utenfor båndet er det tre uregelmessige, oransje ringer og to svarte flekker. Arten mangler øyeflekker slik man ser dem hos de fleste andre ringvinger.

Levevis

Denne arten lever i primær regnskog mellom 100 og 700 meter over havet. Det finnes lite eller ingenting gress der den lever, derimot mye bambus og palmer, sannsynligvis utvikler larvene seg på noen av disse.

Utbredelse

Arten er utbredt i et lite område i grenseområdene mellom Peru, Brasil og Bolivia.
Medina (elv)

Medina River er en elv i delstaten Texas i USA. Den er på spansk blitt kalt Rio Mariano, Rio San Jose og Rio de Bagres. Dens kilder er på Edwardsplatået i nordre Bandera County og den forener seg med San Antonio River i søndre Bexar County. Elvens lengde er ca 190 km. En stor del av dens vannføring avledes for irrigasjonsprosjekter.
XRAY

XRAY er en energidrikk produsert av det danske bryggeriet Harboes. Drikken blir tappet på 250ml drikkebokser og har et lavere nivå av koffein (24mg/l) enn Red Bull og lignende drikker. I Norge blir den tappet  av Grans Bryggeri med et koffeinnivå  på 150mg/l.

Ingredienser og næringsinnhold

Ingredienser (Norsk drikkeboks): Vann, sukker, syre (karbondioksid), surhetsregulerende middel (sitronsyre), karamellsukker, farvestoff (karamell) og koffein – totalt maks 150mg/l
Næringsinnhold pr. 100ml: Energi 210kJ (50 kcal), Protein: 0g, Karbohydrater: 12,0g, Fett: 0g
Store Magleby kirke

Kirken

Kirken i sin nåværende skikkelse er fra begynnelsen av 1600-årene, da den hollandske menigheten, som var blitt invitert til Amager av Christian II,  foretok en større ombygging av den eldre kirken, hvorved de fleste minner fra middelalderen gikk tapt. Om denne begivenheten vitner en liten sandstenstvle med Christian IVs navn på kirkens nordmur. 
Byen vokste konstant, og dertil kom den nærliggende sjøfartsbyen Dragørs borgere, som også gjorde bruk av kirken, og som opplevde en sann befolkningseksplosjon opp gjennom 1700-tallet. 
I 1731 ble kirken igjen ombygget. Bygningen som står oppført i krittkvadre er av langhustypen, og avsluttes med et tresidet kor. Hovedinngangen i vestgavlen og takrytteren stammer fra ombyggingen i 1731.

Inventar

Av interessant inventar kan nevnes en katekismustavle fra 1580 og en romansk døpefont i granitt, med innhuggede kors og liljer. Krusifikset som henger på veggen utfor prekestoken, kan ut fra stilmessige trekk dateres til begynnelsen av 1500-tallet. 
Kirkens nåværende innretning bærer preg av den gjennomgripende restaurering som ble gjennomført på 1850-tallet. Det innvendige ble revet ut og erstattet av inventar i datidens mote, som var gotikk og treverk. I februar 2012 ble kirkens nygotiske altertavle innviet med nytt billedmotiv. Det forestiller nattverdsbordet med symboler som lammet, fisk, egg brød, vin, frukt m. m. Der er ingen mennesker med i maleriet, da det er menigheten selv som er nattverdbordets gjester. Motivet strekker seg gjennom altertavlens tre fløyer, og er malt av billedkunstneren Thomas Kluge.

Språk

Frem til 1735 foregikk gudstjenesten på det særlig sprog som ble talt i Hollenderbyen – en blanding av nederlandsk, tysk og dansk. Siden foregikk prekenene skiftevis på dansk og nederlandsk til januar 1811, hvoretter dansk ble brukt. Flere av de gamle gravstenene forteller den særlige historie om områdets beboere med navn som Agth, Crilles, Leudo, Marchen, Pieter eller Tønnes og med etternavn som Corneliussen, Dirchsen, Jansen og Zibrandtsen.
Ved høstgudstjenester og andre høytydeligheter kan man fortsatt se noen av de lokale beboere møte opp i kirken i nederlandske folkedrakter fra 1600-tallet.
Spar Express

Spar Express, eller Kwik Spar, er en internasjonal kjede av nærbutikker eiet av SPAR. Kwik Spar-navnet ble benyttet i Danmark og i Syd-Afrika, mens på de øvrige markeder (i alt 31 land) benyttes navnet Spar Express.

Danmark

Kwik Spar i Danmark bestod inntil 20. oktober 2013 av 117 selvstendig eide butikker, og det var den av SPARs fire danske butikkjeder med de minste butikkarealene. Butikkene hadde form som minimarkeder og lå i mindre bysamfunn og sentralt i større byer. Fra og med 20. oktober 2013 ble det innledet et nytt kjedesamarbeid i Danmark, hvor ca. 200 tidligere Kwik Spar- og SPAR-butikker gikk sammen i et nytt nærbutikkjedesamarbeid med navnet Min Købmand.
Chen Tao (dikter)

Chen Tao (kinesisk: 陳陶, pinyin: Chén Táo, Wade-Giles: Ch'en T'ao, født 824, død 882) var en dikter under Tangdynastiet. Ett av hans dikt, kjent som Lung-hsi Song og på engelsk som «Turkestan», ble medtatt i den populære 1700-talls-antologien Tre hundre Tang-dikt, og andre av hans dikt er med i antologien Quan Tangshi).
Det vites om Chen Tao at han var lærd innen buddhisme og taoisme, og studerte astronomi og alkymi, og at han lenge levde tilbaketrukket i Nanchang i provinsen Jiangxi.
Eupatorus

Utseende

Store (40-100 millimeter), blanke og glatte hornbiller. Pronotum og beina er svarte, dekkvingene ofte mer eller mindre gulbrune. Som vanlig for hornbiller (Dynastinae) er hannene mye større enn hunnene og har kraftige horn på hodet og pronotum som hunnene mangler. Hos denne slekten finnes det gjerne et langt horn på hodet og to horn på hver side av pronotum, disse er krumme, glatte og spisse. Det midtre hornparet på pronotum kan være redusert til spisse knøler. Forleggene (protibiae) har tre tenner på yttersiden nær spissen.

Utbredelse

Denne slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Liza Marklund

Forfatterskapet

Marklund debuterte i 1995 med dokumentarromanen Gömda, om en kvinne som mishandles og må flykte fra Sverige. Boken fikk en oppfølger, Asyl, i 2004. Hun er imidlertid mest kjent for sine bestselgende kriminalromaner, blant annet serien om journalisten Annika Bengtzon. Noen mener at språket hennes er preget av hennes bakgrunn som tabloidjournalist. To av Marklunds bøker er filmatisert, begge regissert av Colin Nutley for SF: Sprängaren (2001) og Paradiset (2003).
Den svenske journalisten Monica Antonsson har i boken Mia – Sanningen om Gömda (2008) påstått at Liza Marklund farer med løgn i bøkene Gömda og Asyl. Marklund hevder på sin side at visse endringer måtte gjøres for at de omtalte ikke skulle kunne identifiseres, men at hovedelementene i historien er korrekte. Marklund sier at det var et feiltak å skrive at det var en sann historie. Hun burde ha skrevet «basert på en sann historie», men hun har ikke med vilje villet mislede noen.
Melanostoma mellinum

Utseende

En liten (5-7 mm), spinkel, gul og svart blomsterflue. Den kjennes fra den nærtstående Melanostoma scalare på at kroppen er bredere og kortere, fra artene i slekten Platycheirus på at frambeina ikke er fortykkede. Kroppen er helt svart bortsett fra tre par gule flekker på bakkroppen (gjerne med et lite, fjerde par hos hunnen). Vingene er klare med knapt synlig vingemerke.

Levevis

Larvene lever av bladlus. De voksne fluene finnes særlig mellom gress på enger, der de besøker mange slags blomster. Flygetiden varer fra mai til oktober.

Utbredelse

Denne vidt utbredte arten finnes over mye av Palearktis og også i det nordlige Nord-Amerika. I Norge finnes den over hele landet, og er ofte ganske tallrik.