Probus

Tidlig liv

Probus ble født i 232 i Sirmium (dagens Sremska Mitrovica i Serbia), Pannonia Inferior, som sønn av Dalmatius.

Militær karriere

Probus gikk inn i hæren en gang rundt 250 da han var blitt voksen. Han ble utnevnt til militær tribun av keiser Valerian I Senere utmerket han seg under keiserne Aurelianus og Tacitus. Han ble utnevnt til guvernør av de østlige provinser av Tacitus. Da keiseren døde i året etter i 276, bestemte Probus' soldater seg for å utrope deres kommandant til ny keiser.
Florianus, halvbror av Tacitus, ble også utropt til keiser av sine soldater, men han ble drept etter en vinglete militær kampanje. Probus reiste vestover, beseiret goterne langs nedre Donau i 277, og fikk tittelen Gothicus grunnet seieren. Han ble omtrent samtidig bekreftet som keiser av det romerske senatet.

Som keiser

I 278 drev Probus med hell krigføring i Gallia mot alamannerne og lugierne; begge stammene hadde strømmet gjennom dalførene langs elven Neckar og deretter over Rhinen og inn i romersk territorium. På samme tid hadde hans generaler beseiret frankerne og disse militære operasjonene hadde til hensikt å fjerne germanske angripere fra Gallia. Det ga ham også ærestitlene Gothicus Maximus og Germanicus Maximus.
Et av hans prinsipper var aldri å la sine soldater drive lediggang, og i fredstid satte ham dem i virksomhet med nyttig arbeid, blant annet å plante vinranker i Gallia, Pannonia og i andre distrikter for således å fremme økonomien i disse krigsskadde områdene. Av større og mer varig betydning var hans politikk med å bosette germanske stammer i de herjete områdene av Romerriket.
I årene 279–280 var Probus i henhold til Zosimus i de romerske provinsene Raetia, Illyricum og Lykia for å bekjempe vandalene. I de samme årene beseiret Probus' generaler blemmyene (latin: blemmyae) i Aegyptus. De tilhørte en nomadisk nubisk stammerike lokalisert sør for oldtidens Egypt. Probus beordret deretter gjenoppbygging av broer og vannkanaler langs Nilen. Aegyptus var viktig for Romerriket da det meste av kornet ble produsert her.
I 280–281 måtte Probus slå tilbake tre usurpatorer, Julius Saturninus, Proculus og Bonosus. Omfanget av disse opprørene mot hans autoritet som keiser er uklart, men det er holdepunkter at de ikke var kun lokale problemer. En inskripsjon hvor navnet til Probus har blitt slettet har blitt funnet så fjernet som i Spania. I 281 var keiseren i Roma hvor han feiret sin triumf.
Probus var ivrig etter å starte sin krigskampanje i øst, men ble oppholdt av opprør i vest. Først i 282 kunne han forlate Roma og reiste først mot Sirmium, sin fødeby.

Mord

Det er ulike redegjørelser for Probus' død. I henhold til Johannes Zonaras ble dden rundt seksti år gamle kommandanten av pretorianergarden, Marcus Aurelius Carus, erklært som ny keiser sine soldater, mer eller mindre villig selv.
Probus sendte en del tropper mot den nye troneraneren, men disse soldatene bytte lojalitet og stilte seg på Carus' side. Probus' gjenværende soldater vendte seg mot keiseren og drepte ham mens han oppholdt seg i Sirmium, en gang i tiden september/oktober 282. I henhold til andre kilder ble Probus myrdet av misfornøyde soldater som gjorde opprør mot hans ordre om gjøre sivile oppgaver, eksempelvis å drenere myrområder. Carus ble erklært keiser etter at Probus var død og tok deretter hevn over de som myrdet hans forgjenger.