google/wiki40b huggingface dataset:
Reins kloster

Reins kloster, opprinnelig Rein kongsgård, en norsk herregård øst for Trondheimsfjorden, i Indre Fosen kommune, Trøndelag. Rein ble gitt av kong Olav Kyrre omkring 1070 til Skule Tostesson Kongsfostre, som ble stamfar til kong Inge Bårdsson (d. 1217) og dennes yngre halvbror, tronepretendenten hertug Skule Bårdsson (d. 1240). Klosteret ble opprettet på gården av Skule Bårdsson rundt 1230. Ruinene av klosteret er fortsatt synlige, og tilhører i dag Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring.

Opprettelsen

Skule Bårdsson ble eier av gården Rein tidlig på 1200-tallet. I 1226 lå Skule farlig syk i Nidaros, og i den forbindelse må han ha gitt et løfte. Han ga i hvert fall Rein, sin farsarv, til et kloster. Han lot bygge en steinkirke, innrettet et nonnekloster og ga gods til det. Første abbedisse var Skules halvsøster, fru Sigrid Bårdsdatter. Klostret ble rammet av et lynnedslag og brant ned i 1317, men det ble senere gjenoppbygd. Stedets vakre ruiner er ennå bevart.
Hertug Skules datter, dronning Margrete, som var gift med Håkon Håkonsson, tilbrakte sine eldre dager i dette klosteret.
Det er uvisst hvilken ordenstilhørighet klosteret har hatt, men man antar at det har vært en augustinerstiftelse for fornemme kvinner. Rein nonnekloster lå på en dominerende høyde i det flate Rissalandskapet, med vid utsikt mot den ytre delen av Trondheimsfjorden.

Etter reformasjonen

Den mektige fru Inger til Austrått ble i 1531 forstanderinne for klosteret, mot å sørge for abbedissen og søstrene. Etter reformasjonen ble Rein kloster overført som krongods. Inger Ottesdatter Rømer levde fra ca. 1440 og var norsk adels ledende personlighet. Hun var gift med Nils Henriksøn Gyldenløve. Han døde i 1523, og hun levde i enkestand fram til sin død i 1555. Da omkom hun ved forlis på Søvdefjorden i Sunnmøre 85 år gammel. Hun og Nils Henriksøn fikk fem døtre, men ingen sønner.
Dette var i dansketida og hun la ned et stort arbeid for Norges selvstendighet. Fru Inger var dessuten landets største eiendomsbesitter. Etter hennes død ble Rein med tilhørende jordgods, opptil 202 gårder, et verdslig len. Fru Ingers datter Lucie ble gift med den skånske adelsmannen Jens Bjelke. De var oldeforeldrene til Ove Bjelke som bygde Austråttborgen i 1655. Den gamle herregården ble da revet.
Selv om mange gårder i tidens løp er blitt solgt fra, er Rein ennå et av de største jordgodsene i det nordenfjelske Norge.

I vår tid

I dag består godset av flere bygninger i tillegg til klosterruinen, blant annet en gjenreist gammel trekirke, en meieribygning fra 1868, som er bygget tett inntil ruinen, og hovedbygningen fra 1866. Ansvaret for selve ruinen ble overlatt Fortidsminneforeningen i 1888, og dette innebar et tett samarbeid med godsets eier.
Klosterruinen er, på grunn av sin alder, automatisk fredet. Gårdens hovudbygning, meieribygning, fjøs, borgstue og deler av hage- og parkanlegget ble fredet 10. november 2014. 
I Sigrid Undsets romantrilogi Kristin Lavransdatter (1920-22) tilbringer hovedpersonen sine siste leveår i Reinsklosteret.
Informasjonstavle om Rissaraset står ved Reins kloster. Veiviser til rasområdet står ved Rein kirke.
Lang dags ferd mot natt

Lang dags ferd mot natt er et skuespill av av den amerikanske dramatikeren Eugene O'Neill. Han skrev stykket i 1941, men det ble ikke oppført første gang før i 1956. Han ble året etter (posthumt) belønnet Pulitzerprisen for drama, for dette stykket.

Handling

Stykket foregår en skjebnesvanger dag fra rundt halv ni til midnatt i august 1912 i hjemmet til familien Tyrone ved sjøen i Connecticut. Det blir sagt å være halvt selvbiografisk og representere O'Neill selv, hans eldre bror og foreldrene. 
Et av temaene i stykket er avhengighet og hvordan familien blir dysfunksjonell av denne avhengigheten. Alle tre mennene er alkoholikere, mens Mary Tyrone er narkoman. Hele tiden skjuler de, anklager, blir sinte, angrer, skylder på og fornekter i en økende konfliktsyklus, avbrutt av sporadiske forsøk på å vise hengivelse, trøst og oppmuntring.

Roller

Stykket har fem roller. James Tyrone senior (65), kona hans, Mary Cavan Tyrone (54), sønnene James jr (33) og Edmund (23). Endelig er tjenestejenta Cathleen med, hun jobber i familien denne sommeren. Alle er av irsk avstamming. I stykket blir det referert til flere andre roller, men de kommer ikke på scenen.

Stykkets historie

Før stykket ble ferdig i 1942, laget Eugene O'Neill en kontrakt med forlaget Random House om at det ikke skulle utgis før 25 år etter hans død. Manuskriptet ble forseglet og den formelle kontrakten ble laget i 1945. Men hans tredje kone, Carlotta Monterey, overførte rettighetene til Yale University og opphevet avtalen for å opprette et stipend til minne om forfatteren. I boka heter det: «All royalties from the sale of the Yale editions of this book go to Yale University for the benefit of the Eugene O'Neill Collection, for the purchase of books in the field of drama, and for the establishment of Eugene O'Neill Scholarships in the Yale School of Drama.» Dermed kom skuespillet ut i 1956, bare tre år etter forfatterens død. Det blir betraktet som hans mesterverk med svært mye selvbiografisk stoff. Handlingen er lagt til umiddelbart før Eugene O'Neill begynte sin karriere som forfatter.

Oppføringer

Stykket hadde verdenspremière på Kungliga Dramatiska Teatern i Stockholm 2. februar 1956. O'Neills stykker var høyere verdsatt i Sverige enn i noe annet land mens han levde, og dette stykket ble intet unntak. 7. november 1956 hadde Lang dags ferd mot natt premiere på Broadway, og i 1958 ble det satt opp i Storbritannia. Siden er det satt opp over hele verden.
Desperate timer

Desperate Hours er en spenningsfilm fra 1990, en remake av William Wylers krimdrama fra 1955 med samme tittel. Begge filmene er basert på en roman av Joseph Hayes, som også co-skrev manuset til denne filmen med Lawrence Konner og Mark Rosenthal. Desperate Hours har stjerner som Mickey Rourke, Anthony Hopkins, Mimi Rogers, Kelly Lynch, Lindsay Crouse og David Morse. Den er regissert av Michael Cimino, som tidligere hadde jobbet med Rourke på filmen Heaven's Gate og Year of the Dragon.
Han Qianshaodi

Keiser Qiánshǎo av Hàn (tradisjonell kinesisk: 漢前少帝; forenklet kinesisk: 汉前少帝; hanyu pinyin: Hàn Qiánshǎodì; død 184 f.Kr.), født Liú Gōng (劉恭), var den tredje keiseren av det tidlige kinesiske Han-dynastiet, kjent som det Det vestlige Han-dynasti, fra 188 til 184 f.Kr. Han var sannsynligvis den eldste sønnen til Han Huidi, og mora hans var sannsynligvis en konkubine, selv om dette ikke er sikkert, men han ble adoptert av Keiser Huis kone, keiserinne Zhang Yan. Etter anmodning fra Liú Gōngs farmor, enkekeiserinne Lü Zhi, fikk keiserinne Zhang drept Liú Gōngs egentlige mor. 
Man vet veldig lite om keiser Qiánshǎos liv og personlighet; bare et par viktige hendelser i hans liv ble dokumentert, men man vet ikke engang hvilket år han ble født. I 188 døde hans far, keiser Hui, og som utnevnt kronprins besteg så Qiánshǎo tronen. Han hadde derimot liten makt, siden Storenkekeiserinne Lü offentlig behandlet alle regjeringssakene.
En gang før 184 fant keiser Qiánshǎo ut at han ikke egentlig var enkekeiserinne Zhangs sønn og at hans mor hadde blitt myrdet. Han begikk så det feiltrinn å bemerke at enkekeiserinne Zhang skulle få igjen for dette da han ble voksen. Da storenkekeiserinne Lü hørte om dette, fikk hun ham hemmelig innestengt i palasset og annonserte at han var alvorlig syk og ikke kunne ta imot besøkende. Selv da tiden gikk fortsatte hun å hevde han var syk og ute av stand til å regjere, og at han led av en psykose. Hun foreslo så at han skulle bli avsatt og erstattet. Embetsmennene sa seg enige, og han ble avsatt og drept. Han ble etterfulgt av sin bror Liu Yi, som skiftet navn til Liu Hong. 
Siden keiser Qiánshǎo ble regnet for å være en marionetthersker under enkekeiserinne Lü, har han ofte blitt utelatt fra de offisielle listene over Hàn-keisere.
Verhofstadts tredje regjering

Verhofstads tredje regjering ble tatt i ed 21. desember 2007 etter hele 196 dagers forhandlinger. Den var Belgias midlertidige regjering inntil den ble avløst av en ny regjering 28. mars 2008. Den ledes av den belgiske statsministeren Guy Verhofstadt. Regjeringens medlemmer representerer de flamske partiene Vlaamse Liberalen en Democraten (VLD) og Christen-Democratisch en Vlaams (CD&V) og de vallonske partiene Parti socialiste (PS), Mouvement Réformateur (MR) og Centre démocrate humaniste (cdH).

Regjeringserklæring

Regjeringserklæringen, som alle de deltakende partiene var enige om, hviler på ti punkter. Regjeringens hovedoppgave var å forberede budsjettet for 2008. Lisboa-traktaten ventes å bli raskt ratifisert av regjeringen.
World Islamic Mission

World Islamic Mission (WIM) er en internasjonal muslimsk organisasjon av sunnimuslimer. Organisasjonen ble etablert i Mekka i 1972. WIM har avdelinger i en rekke land. Hovedkvarteret ligger i Manchester i England.

WIM i Norge

Den norske avdelingen til WIM ble etablert i oktober 1984 av norske muslimer med pakistansk bakgrunn. Den er en av Norges største muslimske menigheter med 5 000 medlemmer. Menighetens moské ligger i Åkebergveien 28b på Grønland i Oslo. Før moskéen i Åkebergveien stod ferdig holdt menigheten til i gamle lagerlokaler i Urtegata, i Vahl videregående skole og i Borggata.

Moskéen i Åkebergveien

Med sine 1260 kvadratmeter er moskéen i Åkebergveien Norges nest største, etter Bait-un-Nasr på Furuset, og har plass til 700 personer. Bygget har et bruttoareal på 1260 kvadratmeter fordelt på tre etasjer, galleriet og to minareter. Moskéen er stort sett finansiert av menighetens medlemmer og statlig medlemsstøtte. Det ble i tillegg lagt ned et stort dugnadsarbeid. Grunnsteinen til moskeen ble lagt 12. april 1991, men bygningen stod klar for bruk først i 1995.
Veggene både ute og inne er utsmykket med fliser fra Iran og Spania. Kalligrafi fra Koranen er sentrale motiver på flisene, og går igjen både på fasaden og på veggen foran i hovedsalen. Flisleggingen er i hovedsak utført av håndverkere fra iranske. Gulvet i hovedsalen dekket av et iransk teppe, og en tyrkisk lysekrone henger hovedsalen.
Ifølge religionshistoriker Anders Bettum er moskéen «med sine to vakre minareter og håndmalte persiske fliser blitt et av de fremste landemerker på Oslos østkant».

Rolle i samfunnet

Etter terrorangrepene i 2011 arrangerte menigheten ved imam Najeeb Naz en minnestund for ofrene etter tragedien, der blant andre kronprins Haakon Magnus, utenriksminister Jonas Gahr Støre, barne- og likestillingsminister Audun Lysbakken (SV) og Oslos biskop Ole Christian Kvarme deltok.
Linda Maria Baros

Tidsskrifter

Linda Maria Baros utgir poesi, forelesningsnotater og oversettelser i tidsskrifter som Po&sie, NUNC, Poésie 2003, Aujourd’hui poème, Europe, La Revue littéraire, Confluences poétiques, Pyro, Seine et Danube, MIR, La page blanche, La Traductière, Hauteurs, Littérales (Frankrike), Galateea, Observator München (Tyskland), International Notebook of Poetry (USA), Horizon Review (England), Bunker Hill (Nederland), ABC, Alora, la bien cercada, El Coloquio de los Perros (Spania), Scritture Migranti (Italia), Contre-jour (Canada), Le Journal des Poètes, Langue vive, Revolver (Belgia), Le Quotidien, Tageblatt, Le Jeudi (Luxembourg), Gradina, Poetika (Serbia), Viata româneasca, Luceafarul, Adevarul literar si artistic, Ziua literara, Ziarul de duminica, Arges, Tribuna, Astra, Noua literatura, Apostrof, Academia de poezie (Romania), Électron libre (Marokko), Beagle (Japan), etc.
L. B. Abbott

Priser og nominasjoner

Han var fire ganger vinner av (eller delte prisen) Special Achievement Award for visuelle effekter i filmen Doctor Dolittle i 1968, Tora! Tora! Tora! i 1971, The Poseidon Adventure i 1972 og Logan's Run i 1976.
Fritz Meyen

Liv

Han utga en bibliografi over Norwegische Literatur («Norsk litteratur») i 1928. Samme år utkom en Ibsen-Bibliographie. Han utga en Hamsun-Bibliographie («Hamsun-bibliografi») i 1931 og en bibliografi over Bjørnstjerne Bjørnson i tysk litteratur i 1933 (Björnstjerne Björnson im deutschen Schrifttum). De tre siste bibliografiene utkom i serien Nordische Bibliographie ved det nordiske instituttet ved Universitetet i Greifswald. I 1932 fikk han doktorgraden ved Universitetet i Leipzig i 1932 for en avhandling om «Riksmålsforbundet» und sein Kampf gegen das Landsmål («Riksmålsforbundet og dets kamp mot landsmålet»)
Under 2. verdenskrig arbeidet Meyen for Rikskommissariatet i Norge under Georg Wilhelm Müller, i avdelingen som hadde tilsyn med forlags- og bibliotekspolitikk. Ved siden av arbeidet i Rikskommissariatet oppholdt han seg mye på Universitetsbiblioteket og utførte et stort bibliografisk arbeid: Norwegische Bibliographie, som utkom fra 1942 til 1944 og som blant annet registrerte norske oversettelser av tysk litteratur, norsk litteratur om Tyskland og tysk litteratur om Norge. I 1943 skrev han for Deutsches Monatsheft in Norwegen en artikkel om Norwegens Geschichte im Spiegel deutscher Forschung («Norges historie i speil av tysk forskning»), hvor det ble hevdet at Norge i unionstiden bare hadde vært et geografisk begrep. Artikkelen fikk et tilsvar året etter av Gustav Smedal.
Etter krigen var han fra 1946 til 1967 leder for universitetsbiblioteket i Braunschweig. I 1958 utga han bibliografien Die nordeuropäischen Länder im Spiegel der deutschen Universitätsschriften («De nordeuropeiske landene i speil av tyske universitetsskrifter»)
Paul Guldin

Liv og virke

Guldin ble født av protestantiske foreldre. Han var først gullsmed.
Han konverterte til katolisismen i 1597 (og forandret da sitt navn Habakuk til Paul) og ble deretter legbror i jesuittordenen i München. Etter matematiske studier i Roma virket han som lærer i matematikk lengst tid i Roma ved det pavelige universitet Gregoriana, og så dels i Wien og i Graz. 
Paul Guldin utgav et stort arbeide 1635-41, med metoder for bestemmelsen av tyngdepunktet til plane og solide figurer, samt bruken derav ved rektifikasjon, kvadratur og kubatur. Der forekommer blant annet den såkalte Guldins regel eller barysentriske regel (som fantes antydet allerede av Pappos): «enhver figur som oppkommer ved en linjes eller overflates rotasjon omkring en ubevegelig akse, er like med produktet av den genererte størrelsen og dens tyngdepunkts vei». Guldin gav imidlertid bare et ufullstendig induksjonsbevis for denne setning.
North East Delhi (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 2 240 749 innbyggere i distriktet, mot 1 768 061 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 99,04 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,22 % ved folketellingen i 2011 mot 16,76 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter var 875 i 2011, uendret fra 2001.
Wanted (film)

Handling

Wes er en «nobody» som ikke engang kommer opp når han Googler seg selv. Han lever et kjedelig liv, har en kjedelig jobb, med en sjef som plager han hver dag. Bestekameraten ligger med dama hans og Wes får stadig angstanfall, noe han tar medisiner for. En dag på apoteket møter han en mystisk kvinne (Angelina Jolie) som åpenbart prøver å drepe han. Han prøver å flykte, men hvor lenge holder det ?
Bjarne Berg-Sæther

Politiske verv

Bjarne Berg-Sæther var den første som ble valgt til ordfører i Sandtorg kommune i 1948 og satt helt frem til sammenslåingen av Harstad, Trondenes og Sandtorg. Han ble også første ordfører i den sterkt utvidete bykommunen Harstad (1964–68). Berg-Sæther var også medlem av Troms fylkesting (1947–63), av fylkesutvalget (1958–63) og var fylkesordfører (1963–67). Han var kommunestyrerepresentant i Harstad (1947–1975) og formann i Sandtorg Arbeiderparti (1945–52) og Sør-Troms Arbeiderparti. I tillegg til deltakelse i regionale og lokale verv var Bjarne Berg-Sæther også vararepresentant på Stortinget (i perioden 1965–1973) der han var medlem av industrikomiteen (han møtte totalt i 347 dager). Bjarne Berg-Sæther har også vært formann for Troms Arbeiderparti (1953–68).

Styreverv

Bjarne Berg-Sæther var formann i en rekke offentlige styrer, deriblant Vågsfjord Kraftselskap (1956–1975), Det interkommunale flyplassutvalget for Evenes flyplass (1964–1967), Plan- og byggekomiteen for Harstad nye sykehus og Harstad sykehus (1969–1976), Harstad Oppland Rutebil (1964–1986), Fiskernes Bank og senere Kreditkassen i Harstad (1975–1986), medlem i Postrådet (1978–1986) og varaformann i styret i Niingen Kraftlag (1980–1990).

Stillinger

Under krigen var Bjarne Berg-Sæther fungerende lærer i to år. Etter freden ble han førstesekretær ved Finnmarkskontoret (1946–1952) der han fikk ansvaret for integreringen av flyktninger fra Finnmark. Han var kontorsjef ved Trondenes Kraftverk (1954–1970) og Sør-Troms Elforsyning (1971–1986) i tilsammen 32 år.

Viktige utmerkelser

Han ble tildelt Deltagermedaljen av kong Olav (1945), Harstad bys fortjenestmedalje (1969), Norske Kommuners Sentralforbunds hederstegn av statsminister Gro Harlem Brundtland (1989) og Kongens fortjenstmedalje i gull av kong Harald (2001).
The A-Team (film)

Handling

Hannibal Smith (Liam Neeson), Face Peck (Bradley Cooper), B.A. Baracus (Quinton Jackson) og Murdock (Sharlto Copley) er fire agenter som en dag tilfeldigvis krysser veier, og selv om de ikke kommer overens med hverandre til å begynne med, blir det straks klart at de fires egenskaper samlet utgjør et uslåelig team.
Åtte år senere er de fire blitt nære venner og gjør fremdeles alle oppdrag sammen. Da de får høre at plater for utskrift av hundredollarssedler er blitt stjålet, er de naturligvis klare for å ta saken. Imidlertid anses det at oppdraget er for farlig for fire agenter alene, og Faces eks-kjæreste, kaptein Charissa Sosa (Jessica Biel), forbyr dem å dra. Det stopper dem naturligvis ikke og de lykkes med oppdraget. Men når de kommer tilbake blir general Morrison (Gerald McRaney) drept, og Brock Pike (Brian Bloom) og hans menn stikker av med platene. Hannibal, Face, B.A. og Murdock blir tatt inn til forvaring, stilt for krigsrett og deretter satt i fengsel, til tross for at de står hardnakket på sin uskyld.
En dag kommer imidlertid CIA-agent Lynch (Patrick Wilson) på besøk til Hannibal i fengselet og avslører at han vet hvor platene er. Lynch hjelper Hannibal å flykte fra fengselet, Hannibal bryter de andre tre ut av sine fengsler, og snart er The A-Team ute på veien, hevntørste og besatt av å finne platene for å bevise sin uskyld.
Vertu

Signature

"Signature Collection" var den første produktserien. Designet var inspirert av de eksklusive "Grand Complication" klokkene.

Ascent

Ascent er en serie som er inspirert av klassiske sportsbiler.

Constellation

Constellation er deres nyeste serie, inspirert av klassiske fly.

Aerius

Aerius er en serie blåtann headset, designet av Jacob Jensen, og basert på Jabra JX10 headsett.

Diamond

Diamond-telefonene er basert på deres Signature serie, men har enda mer eksklusivt design. Disse leveres i rustfritt stål, hvitt gull eller gult gull.

Python og Cobra

Lansert i India. Kun 26 eksemplarer skal selges av Python, og 8 av Cobra.

Concierge Service

Vertu Concierge er en tjeneste spesielt for Vertu-eieres. Tjenesten er tilgjengelig med en egen Concierge key på siden av enhver Vertu mobiltelefon, og tjesten består av et team med spesialister som skal bistå kunden; 24 timer pr dag, 7 dager i uken.

Distribusjon

Vertu er tilgjengelig i over 35 land i Asia, Europa og USA, med over 300 butikker. I mange av de store byene har de egne, autoriserte utsalgssteder. Vertus flaggskipbutikk åpnet i Paris i 2002, og like etterpå i Singapore.
Phlegra fasciata

Utseende

Den er en forholdsvis liten edderkopp, hunnen er mellom 6 og 7 millimeter lang, mens hannen er noe mindre, mellom 5 og 6 millimeter lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
Mange av de små hoppeedderkoppene er ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. I Norge finnes bare Phlegra fasciata i denne slekten, så artsforveksling burde ikke være et problem.
Upper East Side

Upper East Side er en bydel på Manhattan i New York. Den er Manhattans rikeste og mest eksklusive område og omfatter noen av verdens dyreste eiendommer.
Bydelen ligger mellom Central Park i vest, East River i øst, 59th Street i sør og 96th Street i nord. Nærmere Central Park forskyves imidlertid den nordlige grensen til 110th Street.
TV-serien Gossip Girl som gjenspeiler det rike og glamorøse samfunnet er lagt til Upper East Side.
Canopidae

Utseende

Middelsstore (5 – 7 mm), brede, blankt svarte teger, ofte med fiolett eller grønnlig metallglans. De ligner på familien Plataspididae men er trolig ikke nært beslektet med disse, sannsynligvis står de nærmere til Cydnidae. Hodet er kort, antennene består av fem ledd, det andre leddet er ganske lite, omtrent så langt som bredt. Oversiden er sterkt hvelvet, undersiden flat slik at dyret blir nærmest halvkuleformet. Scutellum er stort og dekker nesten hele bakkroppen og mesteparten av forvingene. Disse er store, dobbelt så lange som bakkroppen. Beina er korte, leggene (tibiae) er hårete men uten torner, føttene består av tre ledd.

Levevis

Nymfer av flere arter er funnet på kjuker som vokser på død ved, og det er også funnet sporer fra disse i magen på tegene, så trolig er disse artene soppetere som er knyttet til kjuker.

Utbredelse

De åtte kjente artene lever i Sør- og Mellom-Amerika.
Totem

Totem er den enkelte persons, families eller klans spesielle emblem, vanligvis et dyr eller et ikkemenneskelig vesen som klanen assosierer seg med og mottar beskyttelse fra. Totem er troen på at en dyreart har spesiell tilknytning til den enkelte og at dennes adferd og normer er påvirket av hvilken totemdyr man har. 
Selv om begrepet er av indiansk opprinnelse, avledet fra roten -oode- fra den algonkinspråklige stammen ojibwa (chippewa) i Nord-Amerika, er det ikke begrenset til dette kontinentet. Tilsvarende totemisme har eksistert som tro og forestilling over det meste av verden. I diktet Bjarkemål nevnes det at Bjarke hadde en bjørn som totemdyr som kjempet i hans sted mens han sov. 
I moderne tid har en del mennesker selv uten å være involvert i stammereligion valgt å adoptere sin personlige åndelige hjelper som har egen verdi for dem og blir referert til som en totem. Denne ikketradisjonelle bruken av begrepet er rådende i, men ikke begrenset til, den såkalte kulturstrømningen new age.
Maragusan

Maragusan (Bayan ng Maragusan), tidligere San Mariano, er en kommune i Filippinene. Kommunen tilhører Compostela Valley og ligger på øya Mindanao. Folkemengden var på 60 842 innbyggere i 2015.
UNPF

UNPF, formelt United Nations Peace Forces, var hovedkvarteret for FNs fredsbevarende styrker i det tidligere Jugoslavia etablert ved FNs sikkerhetsråds resolusjon 982 datert 31. mars 1995. Hovedkvarteret samordnet FN-styrkene i UNCRO i Kroatia, UNMIBH i Bosnia-Hercegovina og UNPREDEP i Makedonia, som i 1995 ble etablert som separate styrker ved omorganisering av UNPROFOR. UNPF holdt til i Zagreb i Kroatia. UNPF regnes ikke som en egen fredsbevarende styrke.  Virksomheten opphørte 31. januar 1996. 
Norge bidro fra 1995 til 1996 bidro med 162 offiserer til UNPF.
Enspiller

Enspiller (engelsk: single player) er i videospill begrepet for spill som bare en spiller kan spille av gangen. For at flere enn en spiller kan delta i et videospill må videospillet ha en flerspiller-funksjon.
De fleste moderne videospill er designet med enspillermoduser, men mange støtter også en flerspillermodus.
Kairakkum

Kairakkum er Tadsjikistans største kunstige innsjø. Den ligger i Ferganadalen i provinsen Sughd øst for byene Kairakkum og Khujand.
Innsjøens areal er 513 km², volumet er 4,2 km³ og strandlinjen er 137 km lang. Største dybde er 25 m. Disse tallene kan variere noe ettersom det er en reguleringshøyde på 7 m. Innsjøen ligger 348 meter over havet. Nedbørfeltet til sjøen utgjør 130 000 km².
Innsjøen ble dannet da elven Syr-Darja ble demmet opp i 1957.
Fisk i innsjøen er blant annet karpe, malle, brasme og gjedde. En malle på 120 kg ble fisket i 1992.