google/wiki40b huggingface dataset:
Eggstokkreft

Eggstokkreft rammer hvert år vel 400 norske kvinner. Dette er en alvorlig sykdom fordi den ofte oppdages sent. Hvorfor normale celler i en eggstokk utvikler seg til kreft er usikkert. Eggstokkreft oppstår imidlertid oftere hos kvinner som ikke har født barn enn hos kvinner som har gått gjennom en fødsel. Det er også vist at p-piller reduserer risikoen. Dette tyder på at kjønnshormonene og antallet eggløsninger en kvinne gjennomgår kan ha betydning. En dansk studie publisert i JAMA i juli 2009 påviser økt risiko for eggstokkreft hos kvinner i overgangsalderen ved hormonterapi (HT).

Symptomer på eggstokkreft

Symptomene på sykdommen er lite karakteristiske og kan virke harmløse. Derfor kan eggstokkreft være vanskelig å oppdage. 
De første symptomene er ofte at magen begynner å vokse. Dette skyldes vanligvis en væskeansamling, men kan også være selve kreftsvulsten. Et annet tegn kan være plager fra mage/tarmkanalen. Det kan dreie seg om kvalme, endrede avføringsvaner eller magesmerter. Disse symptomene får mange til å tro at sykdommen finnes i magesekken eller i tarmen. 
Når diagnosen stilles, har kreftcellene i mer enn halvparten av tilfellene spredd seg fra eggstokkene til andre organer.

Forekomst

Eggstokkreft er den sjette mest vanlige kreftformen blant kvinner i Norge. Risikoen for å få sykdommen stiger inntil 60-årsalderen, men også unge kvinner kan rammes. I 2005 var det 402 kvinner som fikk eggstokkreft.  
Opplysninger om bryst- og eggstokkreft i nær slekt har vært grunnlaget for å avgjøre om en families kreft er nedarvet eller ikke. Arvelig kreft skyldes feil (mutasjoner) i bestemte gener, og i økende grad brukes derfor også gentesting for å stille sikker diagnose av arvelig kreft.

Behandling

Sykdommen deles inn i fire stadier. Det avgjørende er hvor langt kreftcellene har spredt seg fra eggstokkene. Ved stadium 1 er sykdommen begrenset til eggstokkene. Ved stadium 4 har den spredt seg til et annet organ. Mellom disse to finner vi stadiene 2 og 3. 
Den mest brukte behandlingsform ved eggstokkreft er en operasjon der så mye som mulig av svulstvevet fjernes. Som regel fjernes eggstokkene, livmoren og lymfeknutene i nærheten av eggstokkene. I tillegg fjernes en del av vevet som blant annet omkranser eggstokkene. Dette blir gjort for å hindre eventuell spredning av sykdommen. 
Hvis sykdommen er i første stadium, kan det være tilstrekkelig med operasjon. De fleste kvinner med eggstokkreft må også gjennom cellegiftbehandling for å redusere risikoen for tilbakefall. 
Dersom sykdommen har spredd seg utenfor eggstokkene, er det som regel nødvendig med cellegiftbehandling etter operasjonen . Noen ganger er det nødvendig å gi cellegift før operasjonen også, for å krympe svulsten før operasjon.
Oslo–Kiel

Ruten i dag

De to store bil- og passasjerferjene, Color Magic og Color Fantasy, går i pendeltrafikk på strekningen slik at det er daglig forbindelse begge veier.
Castniidae

Utseende

Middelsstore til store (vingespenn 20 – 110 mm) sommerfugler med brede vinger. Ofte er forvingene kamuflasjefarget brune mens bakvingene kan være svært fargerike, men det finnes også arter med fargerike forvinger. Hodet er forholdsvis lite med store fasettøyne. Antennene er rundt halvparten så lange som forvingene, fortykket ytterst slik at de virker klubbeformede. Helt ytterst er det ofte en liten krok. Forvingene er brede og mer eller mindre trekantede. De er ofte brunspraglete men kan ha lyse tverrbånd, flekker eller også mer fargerike tegninger. Bakvingene er brede og avrundede, med ganske korte, tette hårfrynser. De er ofte flekkete i rødt, gult og svart, men kan også ha innslag av blått og metallfarger. Kroppen er slank og korthåret. Larvene er avlange, pølseaktige og beinløse.

Levevis

De voksne sommerfuglene flyr om dagen, eller i skumringen. Ofte har de bare en ganske kort, daglig aktivitetsperiode. De kalles "sun moths" i Australia. Flukten er meget rask, noen ganger kan de patruljere langs bekker i skogen. I hvilestilling sitter de med forvingene lagt flatt ut til siden, slik at disse dekker de fargerike bakvingene. De larvene som er kjent, borer inne i røtter eller stengler av ulike enfrøbladete planter, blant annet gress og palmer. Arten stor sukkerrørborer (Castnia licus) kan gjøre en del skade på sukkerrør og bananer i Sør- og Mellom-Amerika. Paysandisia archon, som stammer fra Sør-Amerika, har etablert seg i Sørvest-Europa der den kan gjøre en del skade på palmer.
Washington

Navn

Washington er oppkalt etter USAs første president, George Washington, og er den eneste delstaten som er oppkalt etter en president. Staten kalles på engelsk ofte Washington state eller State of Washington for å skille den fra landets hovedstad Washington, D.C.. De fleste folk fra Washington og delstatene rundt, samt folk fra sørlige Britisk Columbia, omtaler som regel delstaten som «Washington», mens de sier «Washington, D.C.» eller bare «D.C.» når de omtaler hovedstaden. Området ble opprinnelig kalt «Columbia» etter elva Columbia, men dette ble endret til «Washington» for å unngå forveksling med District of Columbia.

Geografi

Langs med kysten ligger det store, nedbørrike områder som er godt egnet for jordbruk. Lenger østover ligger den alpine fjellkjeden Kaskadefjellene som går nord-sør. Her ligger også vulkanen Mount Rainier som er et kjent landemerke i delstaten. Øst for Cascades-fjellene ligger det flate områder hvor det faller lite nedbør.
Den europeiske unions delegasjon til Norge

Den europeiske unions delegasjon til Norge ligger i Oslo og er EUs representasjon i Norge. Delegasjonen ivaretar de offisielle forbindelsene mellom EU og Norge. Det finnes tilsvarende delegasjoner i rundt 130 land, og en viktig oppgave er å informere om EUs oppbygging, politikk og aktiviteter.
Bærum Ishall

Bærum Ishall er en ishall på Rud i Bærum som ble åpnet 28. august 1993, som den 28. ishallen i Norge. Hallen er hjemmebanen til Jutul Hockey og har en publikumskapasitet på 350 ståplasser. Hallen eies og drives av AS Bærum Ishall, som igjen er eid av Idrettslaget Jutul, Bærum Skøyteklubb, Hauger Bandyklubb og ABBIR. Til daglig brukes den av alle aktørene, hovedsakelig hockeylaget, som har et A-lag som spiller i 1. divisjon. Ishallen er den eneste i Bærum, men vil i nærmeste fremtid få selskap av Jarhallen på Jar, som er under utbygning.
Hallen består av fire hockeygarderober, fire bandygarderober, to dommer/damegarderober, et sliperom, kafeteria og styrkerom. Publikumskapasiteten er på 365, med 15 sitteplasser og 350 ståplasser fordelt på den ene langsiden. På samme langside ligger sekretariatet, mens spillerbenken er på andre langside. Inne i hallen finnes i tillegg en liten butikk som selger hockeyutstyr, men den har ingen faste åpningstider.
Bærum Ishall er en del av Hauger Idrettspark, der det er mulig å drive flere ulike idretter, f.eks. baseball, golf, tennis, fotball og langrenn. Rett ved ishallen står i tillegg en bandybane med kunstis.
Den sørlige kjegle

Den sørlige kjegle (spansk: Cono Sur; portugisisk: Cone Sul) er tradisjonelt et begrep for den geografiske regionen som utgjøres av de tre republikkene i det sørlige Sør-Amerika: Argentina, Chile og Uruguay. Den kollektive betegnelsen «sørlige kjegle» reflekterer den kulturelle likheten og de ​​sterke historiske og sosiale bånd som knytter disse landene sammen til tross for hvert lands politiske selvstendighet. Spansk er det offisielle språket. De søramerikanske landene Paraguay og Brasil (Sul og São Paulo) blir iblant ansett som deler av den sørlige kjegle.
Chile, Uruguay og Argentina har den høyeste HDI i Latin-Amerika og høyest forventet levealder. Uruguay er kjent for sine avanserte utdannings- og velferdssystemer. Chile og Uruguay er de minst korrupte landene i Latin-Amerika.

Definisjoner

Blant land utenfor den sørlige kjegle, og kanskje spesielt på spansk og engelsk, blir den sørlige kjegle ofte oppfattet som synonymt med Mercosur, det vil si at man i tillegg til de tre republikkene Chile, Argentina og Uruguay også inkluderer Paraguay og Brasil (Sul og São Paulo). Disse landene har begge en lang historisk og kulturell tilknytning til Argentina, Chile og Uruguay, og deler av Brasil er også en del av den sørlige kjegle.
Paraguay har både spansk og guarani som offisielle språk. Guarani er ubeslektet med språkene som snakkes i de andre sørlige landene.
Galatisk

Tilsynekomst

Galatisk, som synes å ha vært nært beslektet med antikkens galliske språk i vestlige og sentrale Europa, ble innført i Anatolia på 200-tallet f.Kr. da keltiske stammer (latinske navn Tectosages, Trocmii, og Tolistobogii) utvandret sørover fra Balkan. I henhold til den greske historikeren Strabon var tektosagerne i Anatolia beslektet med volker-tektosagerne i Gallia; moderstammen til begge grenene, volkere, bodde opprinnelig i Sentral-Europa.

Samtidige romerske kilder

En gang mellom 48 og 55 e.Kr. skrev apostelen Paulus sitt brev til galaterne på gresk, fellesspråket i den østlige delen av Romerriket. Det kan bety at galaterne på denne tiden var allerede tospråklig i gresk og sitt morsmål, noe Hieronymus senere rapporterte. Imidlertid er forskerne delte i spørsmålet om Paulus skrev til greske galatere eller til helleniserte etterkommere av keltiske galatere.
Lukian nedtegnet en gang rundt 180 at profeten Aleksander fra Abonuteichos greide å finne keltisktalende tolkere for sine orakler i Paphlagonia, umiddelbart nordøst av Galatia.
Legen Galen (egentlig Galenos) fra Pergamon på slutten av 100-tallet klagde over det gresk som ble snakket av folk på hans tid var blitt korrumpert av lån fra utenlandske ord fra språk som galatisk.
På 300-tallet skrev Hieronymus i en kommentar til Paulus’ brev til galaterne at «bortsett fra gresk språk, som er snakket over hele Østen, har galaterne deres eget språk, bort imot det samme som treveriene.» Hovedstaden til treveriene var Trier hvor Hieronymus bodd en kort stund etter å ha studert i Roma.

Bevart inn i tidlig middelalder

På 500-tallet mente Kyrillos fra Skythopolis at språket var fortsatt ble snakket på hans tid da han henviste til en fortelling om at en munk fra Galatia var midlertidig besatt av Satan og kunne ikke snakke; da han bedret seg fra denne tilstanden kunne han svare på spørsmål fra andre kun sitt eget innfødte galatisk språk.

Ordforråd

Det er bare noen få ord og kommentarer fra antikke forfattere, samt spredte navn og inskripsjoner som er kjent i dag. Det er til sammen rundt 120 ord, for det meste personnavn som ender på -riks (sammenlign med gallisk  -rix/-reix, gammelirsk ri, latin rex) «konge», noen endelser på -marus, dativ -mari (jf. gallisk -maros, gammelirsk mor, walisisk mawr) «stor», og stammenavn som Ambitouti (gammelirsk imm- «rundt», tuath «stamme»), og et leksikonoppslag drunaimeton «samlingssted» (jf. gammelirsk dru «druide», «trollmann» eller «dikter», gammelirsk neimed «hellig sted»). Galatisk tilhører den kontinentale grenen av keltiske språk, og var samtidig med gallisk, eventuelt en variant av det.
Ponta Delgada

Ponta Delgada er hovedstad for den portugisiske øygruppa Asorene. Den ligger på sørsiden av hovedøya, Saõ Miguel. Byen hadde i 2011 et innbyggertall på 68 809 og et areal på 232,99 km².
Toflekklibelle

Utbredelse

Toflekklibelle er utbredt i Europa og det vestlige Asia. Finnes i det sørøstlige Danmark, Sverige og Finland. I sørøstlige Norge på egnede steder rundt «Oslofjorden», men er svært sjelden. Den ble i perioden fra 1996 til 2010 ikke påvist i Norge, og man fryktet at den var utdødd. I 2010 ble den registrert i Hof.

Utseende

Kjønnene er ganske like. Bakkroppen har gule sideflekker, og brystpartiet har ganske loddrette brune og svarte strek. Pannen (frons) er gulbrun. Hannen kan skilles fra andre hanner i familiegruppen på den særpregete «tangen» (anal-vedheng), bakerst på bakkroppen.
Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Vingespennet er mellom 80 og 90 millimeter.

Levevis

Nymfen lever på bunnen langs bredden i næringsrike vann i lavlandet, med rik men ikke for tett vegetasjon.   
Eggene i lange gelesnorer festet til vannplanter. Utviklingen tar 3 år. Nymfen overvintrer på bunnen.  De voksne (imago) øyenstikkerne finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe, men flyr gjerne i skogområder.
Flygetiden er fra slutten av mai til juli. Etter klekking oppholder øyenstikkeren seg gjerne over åpent vann. Når den hviler, skjer dette ofte på vannplanter er stykke fra land.
Toflekklibelle har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
Country-pop

Country-pop er en musikksjanger innen countrymusikken som ble fullt utviklet på 1970-tallet, men som startet opp som en pop-inspirert endring (en musikalsk flørt mellom to sjangre) av den mer tradisjonell countrymusikken tidlig på 1960-tallet, godt hjulpet av gitaristen og produsenten Chet Atkins i begynnelsen. De første artistene som kom ut av denne nye sjangeren var Jim Reeves og Eddy Arnold, som litt senere ble fulgt opp av den kvinnelige countryartisten Patsy Cline. Senere dukker det opp flere, etter hvert som country pop tok over mer og mer salget til tradisjonell country.
Steinseide

Steinseide er et eid mellom Kollevåg og Hanøy på Askøy i Hordaland. Hovednæring var steinutvinning/steinbrudd. Alle Bergen bys murede kaiområder samt en rekke broer og kaier i Bergen og omegn er bygd med materiale fra dette området.

Om navnet

Det rette navnet etter gammel, lokal historie fra ca. 1850 fra slekten: Steinseide, er: Steinseide. Det finnes ikke «T» på slutten her. Ordet «eide» kommer av islandsk/norrønt: eid – et landområde med vann eller sjø på begge sider som er bindeledd mellom to landområder.
Hovedvakten (Fredriksten)

Beskrivelse

Hovedvakten ligger øverst i gata i hovedfestningen, også kjent som Citadellet. Bygningen ligger rett innenfor Østre kurtineport, og rett overfor Øvre magasin. Bygningen ble tegnet av B.N. Garben og oppført i 1833 etter den store brannen 18. juni 1826. Den er bygd av pusset tegl i 2 etasjer med et lite kjellerrom. Inngangen og trappen er trukket litt inn i bygningen for ikke å stikke for langt ut i den trange gaten, over inngangsportalen finnes Carl XIV Johans monogram og årstallet 1833. Innvendig er det to murte tverrgående avstivningsvegger i forbindelse med trapperommet, øvrige innvendige vegger og etasjeskiller er i treverk. Taket er valmet og dekket med teglsten.

Bruk

Bygningen var i bruk som vakthus og arrest, samt kommisjonsværlese i 1842. I 1896 hadde den vaktrom, to verksteder, to arrestrom og en rettssal. Fra 1982 til etableringen av Østfold Regiment i 1993 fungerte den som forlegning for de vernepliktige mannskapene som tjenestegjorde for kommandantskapet. Senere har bygningen fungert som midlertidig lager.
Tadsjikistans flagg

Tadsjikistans flagg er delt i rødt over hvitt over grønt. Den midtre, hvite stripen er en og en halv gang så bred som de to øvrige og bærer et emblem bestående av en krone og en bue av sju stjerner i gult. Flagget er i forholdet 1:2.
Den grønne stripen står for landets daler, mens den hvite fargen representerer landets hovedkilde til rikdom, nemlig bomull. Samtidig står fargen for snø og is i landets vidstrakte fjellområder. Rødt viser til landets samling og til ønsket om forbrødring med verdens øvrige nasjoner. Fargene rødt, hvitt og grønt var også å finne i flagget Tadsjikistan førte i tiden som sovjetrepublikk. 
Kronen symboliserer tadsjikene og landets selvstendighet, da folket og landet skal stamme fra et ord som betyr "kronet". Stjernene er sju i tallet fordi dette er et magisk tall blant tadsjikene. 
Flagget ble vedtatt i november 1992 og med ble Tadsjikistan den siste av de tidligere sovjetiske republikkene som innførte et nytt flagg.

Sovjetrepublikken Tadsjikistans flagg

I tiden Tadsjikistan var en del av Sovjetunionen førte landet flagg med sovjet-kommunistisk symbolikk. De første av disse flaggene, innført i 1935 og endret en rekke ganger senere, besto av en rød duk med hammer og sign og med sovjetrepublikkens navn påskrevet i gult. I 1953 fikk sovjetrepublikken Tadsjikistan nytt flagg, også denne gang rødt, men uten inskripsjon. Flagget var basert på Sovjetunionens røde flagg med hammer, sigd og stjerne i kantonen. I tillegg hadde det vannrette striper i hvitt og grønt gjennom flaggduken. De andre sovjetrepublikkene hadde flagg etter samme modell, med et eget mønster særegent for hver enkelt sovjetrepublikk.
Dicentrines

Utseende

Små til middelsstore, brunlige oldenborrer. Oversiden er kledt med korte, oppstående børster.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar, Komorene og omkringliggende øyer (Maskarenene).
Grytfoten

Vanskelighetsgrad

Grytfoten er ikke spesielt vanskelig å gå på. Det er litt småbratt i nærheten av toppen, men både voksne og barn kommer seg greit opp om sommeren. Turen tar 3-5 timer på denne årstiden. På vinterstid anbefales stegjern og isøks.

Rute

Det er merket rute fra transformatorstasjonen på Breimo, rundt fire kilometer sør for Sandnessjøen sentrum. Ruten går mellom Grytfoten og Skjerdingen. På turen går man forbi to vann: Grytfotvatnet og Bruvollvatnet. I tillegg er det bekker underveis, så man trenger ikke ta med spesielt mye drikkevann fra start.
Porsche 928

Historie

Sent på 1960-tallet var Porsche i fundamental endring, og ledelsen funderte på idéen om å bygge en luksus-grand tourer til modellprogrammet. Direktør Ernst Fuhrmann var svært interessert i å få fortgang i prosjektet fordi han var redd for at selskapets flaggskip, 911, snart var moden for utskiftning. Stadig sviktende salg bekreftet denne mistanken, og Fuhrmann mente en ny flaggskipmodell burde være en kombinasjon av sportsbil og luksussedan, godt nok utstyrt og komfortabel nok til å kunne kjøres over lange distanser, og samtidig med nok effekt og gode nok kjøreegenskaper til å kunne kjøres som en sportsbil. Dette utelukket 911, som var en ren sportsbil.
Ferdinand Porsche ønsket å se en produksjonsvennlig konseptbil, og Fuhrmann igangsatte arbeidet i 1971. Flere ulike oppsett ble vurdert tidlig i arbeidet, blant annet hekkmontert og midtmontert motor, men de fleste ble forkastet på grunn av tekniske og/eller praktiske utfordringer. Motor, girkasse, katalysatorer og eksosanlegg plassert i et lite motorrom midt i bilen gjorde det vanskelig å oppfylle utslipps- og lydnivåkrav, noe Porsche allerede hadde problemer med i 911-modellen, og ville unngå med 928. Etter å ha bestemt at midtmontert motor ikke gav nok plass til passasjerer ble det bestemt at den nye modellen skulle ha motoren montert foran, og være bakhjulsdreven.
Porsche ønsket en motor med stort sylindervolum i 928, og prototypene var utstyrt med 5.0-liters V8-motorer med omkring 300 hestekrefter. Tidlige modeller var utstyrt med forgasser, men dette ble raskt forkastet til fordel for bensininnsprøytning. Da oljekrisen på 1970-tallet skapte usikkerhet rundt tilgjengelighet og pris på bensin ble mindre motorer vurdert, og ledelsen ønsket en 3,3-liters motor de allerede hadde skissert. Dette gikk selskapets ingeniører imot, og partene ble til slutt enige om en 4,5-liters V8 med overliggende kamaksel og 16 ventiler, som leverte en effekt på 240 hestekrefter.
Den ferdige bilen debuterte på bilutstillingen i Genève i 1977, og kom tilgjengelig i salg senere samme år som 1978-modell. Bilen fikk ros for både komfort og effekt, men salget gikk tregt. Grunnprisen var adskillig høyere enn den tidligere flaggskipmodellen, og det noe futuristiske utseendet kombinert med størrelsen gjorde at mange entusiaster heller valgte den mer kompakte 911.
Fuhrmanns etterfølger, Peter Schutz, mente de to modellene skulle selges side ved side, og at 911 fortsatt hadde potensial som produksjonsmodell. Denne ble derfor beholdt i produksjon, og 928 solgte aldri i et så høyt antall som ledelsen, og særlig Fuhrmann, hadde håpet, og den forsvant fra produksjon i 1995. Markedet for grand tourer-modeller har siden den gang økt, og Porsche tilbyr i dag firedørsmodellen Porsche Panamera i dette segmentet.
Mercury Prize

The Mercury Prize, tidligere Mercury Music Prize, nå også kjent som Nationwide Mercury Prize av sponsorhensyn er en årlig musikkpris gitt til det beste musikkalbumet i Storbritannia og Irland. Den ble etablert av BPI og BARD (British Association of Record Dealers) i 1992 som et alternativ til den industridominerte BRIT Awards. Prisen var opprinnelig sponset av den nå nedlagte telekommunikasjonsbedriften Mercury etterfulgt av Technics i 1998 og fra 2004, Nationwide Building Society. En ser ofte at band som er nominert til, eller vinner, denne prisen opplever en stor økning i albumsalget sitt. Spesielt gjelder dette de mindre kjente bandene.
Selve utdelingsseremonien finner sted i september, men nominerte album annonseres i juli. I 2001 ble seremonien avholdt 11. september, og da det ble annonsert at PJ Harvey hadde vunnet prisen for albumet Stories from the City, Stories from the Sea oppholdt hun seg på et hotell i Washington D.C. med utsikt til Pentagon som tidligere samme dag hadde blitt truffet av et av de kaprede flyene.
Havbølge

En havbølge er en overflatebevegelse som opptrer i det øverste laget i havet og brer seg som en bølge. Havbølger skyldes vanligvis fjerne vinder eller geologiske hendelser og kan reise mange tusen kilometer før de slår mot land. De kan variere i størrelse fra små krusninger til enorme tsunamier. Det er lite bevegelser av individuelle vannpartikler til tross for den store energimengden og kraften den dytter forover med. I stedet beveger de seg i hovedsak i elipser.