En midtsommernattsdrøm

En midtsommernattsdrøm (engelsk A Midsummer Night's Dream) er en komedie av William Shakespeare, første gang framført i 1595. Stykket er en av dikterens mest populære komedier, og fremføres hyppig. Den løse handlingen følger tre-fire separate grupper av personer gjennom kjærlighetsforviklinger og amatørteater. Stykket veksler mellom scener fra realistisk verden, satt til antikkens Hellas, og scener fra en eventyrverden bebodd av figurer fra gresk mytologi. Stykket har ingen egentlig hovedperson, men djevelen Puck er en motor i handlingen, i begge verdener, og regnes som stykkets mest interessante rolle.

Bakgrunn

Stykket er sannsynligvis skrevet mellom 1594 og 1596 og ble etter alt å dømme urfremført i 1595, men dette kan ikke regnes som helt sikkert. Det ble utgitt for første gang i 1600 i to ulike utgaver, kjent som First Quarto, or Fisher's Quarto (med tittelen A midsommer nightes Dreame) og Second, or Roberts' Quarto. En vanlig teori er at det skal ha blitt urfremført i et adelig bryllup, hvor endog dronning Elisabeth I var tilstede. Enkelte forskere går langt i å fastslå hvor og hvilket bryllup det var snakk om. Bryllupsfestteorien gir god mening i forhold til stykkets rammefortelling med et høyadelig bryllup.
Stykket inneholder flere av de faste elementene som en komedie burde ha i det engelsk renessanseteateret i den elisabetansk tiden. Disse elementene er blant annet adskillelse og gjenforening, identitetsforvirring og personforveksling, og ubesvart kjærlighet eller andre prøvelser for de elskende
Shakespeare for sin del forsynte ofte sine stykker med små ordspill, blødmer og vittigheter som sparker i flere retninger, både på og utenfor scenen. Dertil kom også innslag av grov farse, karakterkomikk eller lavkomikk, beregnet på den folkelige delen av publikum. I dette stykket er det sterkeste farseinnslaget  amatørteatergruppen som øver inn «det tragiske lystspillet om Pyramus og Thisbe» til fremføring ved det kongelige bryllupet. 
Shakespeare tekst har hentet intrige og elementer fra flere tidligere tekster. Rammefortellingen om ekteskapet mellom Thesevs og amasonedronningen Hippolyta er kjent fra gresk mytologi i ulike varianter, også hos Plutark. På samme måte som Chaucer gjorde i Ridderens fortelling i Canterbury-fortellingene (1378–1400) har også Shakespeare plassert Thesevs i en verdslig stilling som hertug i Athen. 
Historien om mannen som forvandles til et esel er kjent fra Lucius Apuleius Platonicus' (125 – 180) pikareskroman Det gylne esel. Puck har mange forbilder, men tydeligst røtter i figuren Robin Goodfellow fra engelske folklore. Alvekongens navn Oberon er hentet fra det franske middelalderdiktet Huan de Bourdeaux, oversatt til engelsk i 1593, men handlingen der har lite til felles med Shakespeares stykke. Historien om Pyramus og Thisbe som amatørteatertruppen skal framføre, er kjent fra romersk mytologi, og gjengis blant annet i Ovids Metamorfoser. Fortellingen finnes også i Boccaccios De mulieribus claris (1374) og i Chaucers Legenden om gode kvinner, og Shakespeare hadde selv også brukt det samme motivet med de elskende som misforstår situasjonen og tar sine egne liv etter tur, i Romeo og Julie få år tidligere.
Det er karakteristisk for Shakespeares tidlige forfatterskap at han låner intriger og motiv fra andre forfattere, og forståelsen av «opphavsrett» var på hans tid heller ikke utviklet i den grad at slike lån ble oppfattet som uetiske. Helheten og hovedintrigen i En midtsommernattsdrøm finnes det imidlertid ingen kjente forbilder til. Stykket er således ett av kun tre Shakespearestykker hvor intrigen helt ut er dikterens egen.

Stykket i Norge

Den første norske oversettelsen var Jonsok-draumen : eit gamanspel (Samlaget, 1912), ved Erik Eggen. En sommernatsdrøm ved Rolf Hiorth-Schøyen utkom i 1930, som en del av en åttebindsutgave av Shakespeares verker. Henrik Rytters Ein midsumarnattdraum utkom i 1934. André Bjerkes gjendiktning En sommernattsdrøm utkom første gang i 1958, og har siden blitt gjenutgitt flere ganger, fra 1996 med tittelen En midtsommernattsdrøm. Halldis Moren Vesaas' gjendiktning Ein midtsommarnattsdraum ble utgitt av Samlaget i 1980. Hans Magnus Ystgaards gjendiktning til sparbumål, En medtsåmmårnattsdrøm forelå i 1994, og har blant annet blitt oppført på Trøndelag teater i 2002.
Stykket har en omfattende norsk visningshistorie. Den første oppsetningen på Nationaltheatret var i 1903, med Johanne Dybwad som Puck. Senere oppsetninger i 1930, 1958 (med Toralv Maurstad som Puck) og 1973. Til forestillingen i 1973 hadde Jan Garbarek komponert scenemusikken. Foreløpig siste oppsetningen er fra 2009, med Gisken Armand og Henriette Steenstrup som Helena og Hermia, og Toralv Maurstad igjen som Puck. Ved denne oppsetningen ble Øyvind Bergs nyoversettelse brukt. 
Robert Sunds ballettversjon hadde premiere på Den norske opera i 1996, og har senere blitt oppført i 2000 og 2004. Jon Fosses stykke Vinter, som er en replikk til En midtsommernattsdrøm, ble oppført på Rogaland teater 2000. Gisle Kverndokks musikkstykke Duo brilliante for to sopraner og strykere, som ble urfremført under Stavanger 2008, bygger på Helenas og Hermias replikker i første akt, scene 1.