google/wiki40b huggingface dataset:
Stad skipstunnel

Stad skipstunnel er en foreslått kanal og tunnel som er tenkt å krysse Stadlandet i Selje kommune. KS2-kvalitetssikringen ble bestilt av Stortinget i september i 2017, dette er den siste kvalitetssikringen. Byggingen av tunnelen er ventet å starte i 2019. Kvalitetssikringen ble ferdigstilt 16. mai 2018 og konkluderte med at skipstunnelen vil ha en negativ nytteverdi på 3,1 milliarder kroner, som betyr et tap på 26 000 kroner for hvert av de 10–12 fartøyene som passerer skipstunnelen per dag i 40 år, noe som var en minking av nytten fra tidligere utredninger.

Bakgrunn

Stadlandet er en av de mest værutsatte halvøyer i Norge, uten noen skjærgård som tar av for havet utenfor. Dette er en del av skipsleden langs norskekysten som er blitt ansett for farlig.
Hovedgrunnen til å bygge en slik tunnel er sikkerhet og framkommelighet.
Den såkalte konseptvalgutrendingen fra fagmiljøet i Kystverket gikk i 2010 imot bygging av skipstunnel ved Stad. I 2013 ble prosjektet tatt inn i Nasjonal transportplan. I dette forslaget var det tenkt at byggingen skulle kunne starte i 2018.

To alternativer

Det er foreslått to alternative traseer, det korteste alternativet er på rundt 1 800 meter og går fra Eide i Moldefjorden under Mannseidet til Kjødepollen ved Vanylvsfjorden, og slik gjennom det trangeste stedet av Stadlandet.
Et noe lengre alternativ har vært fra Skårbø til Fløde midtveis på Stadlandet.
Det korteste alternativet er det mest aktuelle, etter at Kystverket leverte en utredning om konseptvalg i november 2007.
Skipstunnelen har hittil blitt planlagt for fartøyer opptil 5 000 bruttotonn. I de nye utredningene inngår i tillegg en løsning der skip på størrelse med hurtigrutefartøyet MS «Midnatsol» (overkant av 16 000 bruttotonn), vil kunne benytte tunnelen. De videre utredningene skal belyse de ulike dimensjonenes samfunnsøkonomiske virkninger, samt nautiske spørsmål knyttet til dette. Selskapet bak Hurtigruteskipene har varslet at de ikke kommer til å bruke skipstunnelen, begrunnet med pris, manglende turistappell, og risiko for brann.

Historikk

Historien om en skipstunnel gjennom Stadlandet går langt tilbake i tiden. I vikingtiden dro de sjøfarende båtene sine over Dragseidet på Stadlandet istedenfor å seile rundt.
Allerede i 1874 ble ideen om en skipstunnel gjennom Stadlandet lansert i en artikkel i Nordre Bergenhus Amtstidende. Omtrent på samme tid ble også forslag om å heise båtene opp på en jernbaneløsning over Stadlandet lansert, noe som ble beregnet til å være bare halve prisen av en tunnel hvor båtene seilte selv.
Skipstunnel ble utredet fra 1990-årene. I 2010 gikk den såkalte konseptvalgutredningen fra Kystverket imot bygging av skipstunnel ved Stad.
I 2013 ble prosjektet tatt inn i Nasjonal transportplan. I dette forslaget er det tenkt at byggingen skal kunne starte i 2018. Prisen forventes å bli 2,1 milliarder, et anslag som er økt til 2,7 milliarder i 2017.
Le Mesnil-Durand

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Le Mesnil-Durand
Referanse:INSEE
Kassiopeia

Tycho Brahe og Kassiopeia

Det var i dette stjernetegnet at Tycho Brahe fikk øye på en ny stjerne, en stella nova, SN 1572, der SN står for supernova, og 1572 er årstallet. Inntil da hadde man trodd at stjernehimmelen var uforanderlig.
 Supernovaen i Kassiopeia er blant de få man har kunnet observere med det blotte øye. Brahe observerte supernovaen 11. november 1572, da den skinte mer klart enn Venus. I mars 1574 var den ikke lenger synlig med det blotte øye.

Mytologi

I gresk mytologi var Kassiopeia kong Kefeus av Etiopias dronning. Datteren deres, Andromeda, var kjent for sin skjønnhet, og Kassiopeia mente om seg selv at hun var vakrere enn nereidene, havguden Poseidons døtre. Som straff for Kassiopeias hovmod dømte han hennes datter Andromeda til å stå lenket til en klippe, der et monster ventet på henne. Perseus, som nettopp hadde drept gorgonen Medusa, avtalte med Andromedas foreldre at han fikk gifte seg med piken, hvis han drepte uhyret før det drepte henne. Han lyktes med dette, og foreldrene hennes stelte til bryllup, da Phineus dukket opp og hevdet sin rett til bruden. Han fikk støtte av Kassiopeia og Cepheus, men Perseus tok livet av dem ved å vise dem Medusas avhugde hode. Poseidon plasserte de døde blant stjernene – Kassiopeia med hodet ned halve året, som straff for sin forfengelighet.
Kleppsuppe

Kleppsuppe (også kjent som bl.a. klubbvelling og klotevelling) er en melkesuppe med lange tradisjoner i Norge. Det finnes flere oppskrifter på suppen, gjerne med lokale variasjoner, men den kan for eksempel bestå av melk med boller (klepper) laget av byggmel, egg og salt. Kan serveres med kanel.
Universitetet i Yanbian

Universitetet i Yanbian (kinesisk: 延边大学; pinyin: Yanbian Dàxué; koreansk: 연변대학 - Yeonbyeon Daehak) er et statlig universitet grunnlagt 20. mars 1949 i Folkerepublikken Kina. Det ligger i Yanji, som er administrasjonshovedstad for des det autonome distrikt Yanbian for koreanerne.
Universitetet ble grunnlagt to måneder etter Folkets frigjøringshær hadde marsjert inn i Beijing. Det undervises både på kinesisk og koreansk, og det er universitetets mandat å gi Kinas koreanske minoritet tilgang til høyere utdannelse på eget språk.
Yanbian-universitetet er del av Prosjekt 211, et statlig program for å styrke de fremste kinesiske universiteters kvalitet. Det hadde i 2004 rundt 16.500 studenter og knapt 1.500 vitenskapelig ansatte. Rundt 400 studenter var utlendinger, de fleste fra Sør-Korea, Japan, USA og Russland. Det har 12 fakulteter.
Formel 1-sesongen 2005

Sluttresultater 2005

Poeng ble gitt til de første åtte plassene i hvert løp med henholdsvis 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2 og 1 poeng.
Joseph-Nicolas Delisle

Joseph-Nicolas Delisle (født 4. april 1688 i Paris, død 11. september 1768 samme sted) var en fransk astronom og geograf.
Delisle ble medlem av det franske vitenskapsakademi i 1714 og var direktør for St. Petersburgs observatorium 1725-47.
Han var bror til Guillaume Delisle.
Treak

Treak (utt. med to stavelser) er en særegen norsk søtsak laget av brunt sukker, fløte og enebær, og kan minne om fløtekaramell i tekstur, med mild smak av enebær. Treak har røtter tilbake til keiser Neros livlege, og ble brukt som universalmiddel over hele Europa i mer enn 1 500 år.
Treak er også omtalt i bøkene om Kristin Lavransdatter.
Skandfers Baadbyggeri

Skandfers Baadbyggeri var et båtbyggeri som drev virksomhet ved Kulstadsjøen i Vefsn i Nordland. Båtbyggeriet ble etablert av Nils Skandfer i 1903 og holdt til ved det gamle handelsstedet på Kulstadsjøen. Dette skjedde samtidig som trelastvirksomheten Nesbruket, som holdt til like i nærheten, hadde stor virksomhet med uttak av tømmer og trelastproduksjon. Skandfer hadde blant annet gått i lære hos Colin Archer og båtene han konstruerte hadde mange likhetstrekk med Colin Archer skøytene. Skandferbåtene var de første heldekkede seilbåtene som ble bygget i Nord-Norge.
I 1914 var arbeidsstokken hos Skandfer oppe i 75-80 mann. Det ble fortalt at han kunne ha opptil ti fartøyer under bygging samtidig. I 1920 startet de økonomiske nedgangstidene og Skandfer fikk store økonomiske problemer. Året etter ble selskapet overlevert skifteretten. Forsøk på refinansiering var ikke vellykket og verftet ble derfor lagt ned i 1921.
Aron Åsulsen

Aron Åsulsen var en dreng fra Kragerø som ble straffet for homofili i 1693. Homofil praksis, kalt sodomi, var ulovlig og ble straffet med henrettelse i Norge frem til 1842. Seksuell omgang mellom menn var forbudt helt frem til 1972. Saken til Aron Åsulsen er et av svært få kjente tilfeller av straffesaker mot homofile i tidlig moderne tid.

Forbud mot homoseksualitet

Det har sannsynligvis vært homofile personer i Norge til alle tider, men det er svært få konkrete historiske eksempler på dette før 1800-tallet. I førmoderne tid ble slike saker gjerne dysset ned. Det er imidlertid mye som tyder på at homofili lenge har vært en del av samfunnet. Det er funnet runeinnskrifter fra middelalderen som handler om homofile handlinger. Det refereres også til homofili i skaldekvad, sagaer og norrøn mytologi, og da brukes gjerne begrepet ergi, som betyr «umandig».
Det fantes forbud mot homoseksuelle handlinger allerede da de første lovene ble skrevet på 1100-tallet. Straffen var tap av formue eller lands­for­visning, men man kjenner ikke til om denne loven faktisk ble praktisert. Etter reformasjonen i Norge i 1537 ble lovene mot homofili innskjerpet, fordi Bibelen i økende grad ble bukt som forbilde for lovverket. Homofili ble ikke nevnt med ord i lovene, men omtalt som «unaturlig omgang». Med Christian Vs Norske Lov fra 1687, som delvis bygger på Mosebøkene, ble det innført dødsstraff for praktisering av homofili. Praktisering av «unaturlig omgang», enten det var menn som hadde sex med menn, eller menn som hadde sex med dyr, ble straffet med brenning på bål. Det finnes likevel ingen kjente tilfeller der homofile faktisk ble henrettet med hjemmel i denne lovparagrafen, men det finnes en rekke eksempler på bruk av paragrafen mot menn som hadde sex med dyr.

Tilfellet Aron Åsulsen

Aron Åsulsen fra Kragerø er en av bare to kjente tilfeller av personer som ble tiltalt for homofil omgang før 1842. Den andre saken er fra Valdres i 1674, der en offiser skal ha tvunget sine underordnede soldater til å utføre homofile handlinger. Han rømte til utlandet, hans kone fikk skilsmisse, og saken ble dysset ned. I 1693 ble Aron Åsulsen tiltalt for å være skyldig i «dend sÿnd som icke burde nefnes». Flere av vitnene som ble avhørt hevdet at Aron hadde forsøkt å ha seksuell omgang med dem. Aron innrømte skyld, og fortalte at han hadde gjort slike ting siden han var ung, og ikke kunne hjelpe for det. Det var tydelig at han så på sin seksuelle legning som en byrde. Selv om det egentlig var dødsstraff for slike handlinger, slapp Aron unna med kakstryking (pisking). Han fikk 29 piskeslag av bøddelen, ble brennmerket og forvist fra Kragerø. Grunnen til at han ikke ble henrettet, kan ha vært at dommeren ønsket å fortie saken. Fra rettspraksis i Danmark og Sverige på samme tid vet vi at myndighetene bevisst brukte fortielse som strategi i slike saker, og det er derfor grunn til å tro at dette var tilfellet også i Norge. Det kan også være derfor vi ikke kjenner til flere tilfeller som saken til Aron Åsulsen.
Systematisk observasjon av lesing

Systematisk observasjon av lesing (SOL) er en prosess som går ut på å få barn til å lese. Det er et verktøy for å fastslå hvor elevene er i sin leseutvikling og hvor hver elev skal følges i sin leseutvikling gjennom alle årene i grunnskolen. Prosessen omfatter også ett program for kompetanseheving for lærere og et verktøy for tilbakemelding til elever og foresatte.
Modellen skriver seg fra Australia. Der skåret elevene dårlig på tester, så de fant ut at noe måtte gjøres. De fikk ideene fra New Zealand. I Australia ble det nasjonal storsatsing på utdanning av lærere til å undervise i morsmålet. I hele Australia arbeider de nå etter samme undervisningmodell.

Gjøremåte

Elevene blir delt inn i grupper på 3-5 elever. Klasserommet blir ordnet til stasjoner. Lærerstyrt stasjon, ABC krok (skrivekrok), lesekrok, datakrok, formingskrok og mattekrok. Elevene skal være 12 minutter på hver stasjon. Når 12 minutter er gått, gis det et signal, og elevene går til neste stasjon. Det blir ca. to skoletimer. For de minste elevene holder en ikke på så lenge. En har kanskje bare fire stasjoner i begynnelsen. Men etter som elevene går fram i «alder og visdom», går undervisningen over to skoletimer.
Tingeling

Tingeling er en liten fe fra J.M. Barries bøker om Peter Pan. Hennes originale navn er Tinker Bell, men forkortelsen Tink er også brukt. 
Tingeling har fått sitt eget blad, som utgis av Egmont kids forlag, og i nyere tid også en egen animasjonsfilmsserie, utgitt av Disney.
Ramses X

Liv og virke

Som Ramses VIII er Ramses X selv og hans styre dårlig dokumentert. Hans vesir var antagelig Khaemwaset, som var guvernør av Teben under farao Ramses IX. Det er ikke funnet bevis at Ramses X sto som byggherre, og etter hans korte styre ble han etterfulgt av sin sønn  Ramses XI.
Ramses X er også den siste farao fra det nye rike hvor hans styre over Nubia er dokumentert fra en inskripsjon ved Aniba, omtrent 230 km sør for Aswan.
Ramses X var enten sønn av eller svigersønn av Ramses IX, og tilsvarende var da hans hustru Tyti enten datter eller svigerdatter av Ramses IX. I henhold til den engelske egyptologen Aidan Dodson i 2004, «Det er ikke noe kjent bevis som indikerer forholdet mellom de siste kongene Ramses IX, X og XI. Om de var en etterfølgelse far til sønn, ville Tyti, som hadde titlene Kongens datter, Kongens hustru og Kongens mor, synes [å være] en god kandidat for hustruen til Ramses X, men lite annet kan bli bedømt.»
Dodsons hypotese ble siden oppgitt da det i 2010 ble bevist at Tyti var en dronning av en tidligere farao fra 20. dynasti. Hun er omtalt i den delvis fragmenterte Harrispapyrusen som hustru av Ramses III.
I motsetningen til Ramses VIII har  Ramses X en grav i Kongenes dal (KV18), men det ble imidlertid ikke ferdigstilt og ble siden oversvømmet med steinjord og grus. I to arkeologiske undersøkelser, fra 1998 til 2000 ble graven fullstendig utgravd, undersøkt og dokumentert. Det er uklart om han noen gang ble gravlagt der ettersom det ikke ble avdekket noen levninger. Ingenting er kjent om gravgodset og mumien.
Arthur Collett

Bakgrunn

Han var sønn av brukseier Albert Collett og Nanna Høegh, og ble gift i 1912 med Ingeborg Wedel-Jarlsberg, datter av godseier på Atlungstad Carl Gustav Wedel-Jarlsberg og Amalie Thomine Michelet. Han var bror til bl.a. brukseier Axel Collett, industrigründeren Emil Collett og forretningsmann Knut Collett.

Karrière

Arthur Collett ble cand.med. i 1905 og dr.med. i 1920. Tidlig i sin karriere var han reservelege ved Larvik Bad og kommunelege i Modum. Han var reservelege ved Rikshospitalets barneavdeling 1911–1915 og barnelege med privat praksis i Oslo fra 1911. Han var også skolelege i Oslo fra 1920. 
Han utgav en rekke vitenskapelige arbeider om barnesykdommer, bl.a. på oppdrag fra Folkeforbundet. Bl.a. utgav han arbeider om spedbarnsdødelighet, barnepleie og spedbarnsstell.
Han var medlem av styret i Norsk Pediatrisk Selskap fra opprettelsen i 1919, først som sekretær, som viseformann fra 1923 og som formann 1931–1932. Han var formann for Norsk forening til fremme av forsorg for barn fra 1924 og viseformann i Norges barnevernsråd fra 1927. Han var også medlem av skolestyret i Oslo fra 1926. Han var redaktør for Sundhetsbladet fra 1934. Han ble æresmedlem i Norsk Pediatrisk Selskap i 1959.
Norgescupen i skiskyting 2013/14

Norgescupen i skiskyting 2013/14 for senior gikk over 15 renn, fra 23. november 2013 på Geilo til 29. mars 2014 på Voss.
Stikkrenne

Ei stikkrenne er en liten kulvert, en undergang som leder vann gjennom veier eller jernbanefyllinger. Stikkrenner lages i dag gjerne av rør i betong, metall eller plast. Tidligere var det mer vanlig at stikkrenner ble murt eller støpt. På jernbanen var det i sin tid vanlig å bygge dem av hugget stein.
Stikkrenner og kulverter kan også regnes som små bruer eller vanntunneler.
Økende trafikk og tyngre kjøretøyer gjør at gamle stikkrenner kan synke sammen og skape ujevnheter i veibanen, og stikkrennene må da skiftes ut. Stikkrenner kan også bidra til telehiv, ved at vann som fryser i veilegemet får veien til å heve seg, mens vannet som renner gjennom stikkrennene gir lokal tining og hidrer at vann i overdekningen over stikkrennene fryser. Dermed virker stikkrennene som dumper i veien. Dette kan forhindres ved at stikkrennene blir frostsikret.
Manglende, dårlige eller dårlig vedlikeholdte stikkrenner, eller stikkrenner med for liten vannføringskapasitet, kan føre til at vann flommer over veier eller jernbanefyllinger, og kan i sin tur føre til skader på vei- eller banelegemene. Også is, søppel eller stein og grus som blokkerer stikkrennene kan føre til at vann flommer over. Rennene bør derfor etterses regelmessig. Det er også viktig at stikkrenner lages med riktig høyde og helling, slik at vannet ikke samler seg i en dam uten å renne gjennom stikkrenna.
Stikkrenner med for liten kapasitet byttes gjerne ut med litt større bruer.
I det norske dataformatet SOSI 4.0 klassifiseres stikkrenner som gjennomløp med lysåpning (diameter) mindre enn 1 meter, mens kulverter klassifiseres som gjennomløp med diameter mellom 1 og 2,5 meter. Gjennomløp med diameter over 2,5 meter klassifiseres som bruer. I dagligtale skilles det imidlertid ikke skarpt mellom de ulike begrepene.
Stikkrenner og kulverter kan være til hinder for fisk, amfibier og andre organismer som lever i eller ved vannet.
Elisabeth Beresford

Liv

Elisabeth ble født inn i en familie med mange litterære forbindelser, og hun arbeidet som journalist, men hun skapte seg ikke et navn for seg selv før hun skapte serien om The Wombles på 1960-tallet. The Wombles ble en svært populær bokserie blant barn over hele verden. Selv om Beresford også skrev mange andre litterære verk, forble serien om The Wombles hennes mest kjente verk. 
Elisabeths far var forfatteren J. D. Beresford som også jobbet som bokanmelder for flere aviser. Noen av hennes foreldres venner var blant annet forfatterne H. G. Wells, George Bernard Shaw, John Galsworthy, Hugh Walpole, W. Somerset Maugham og D. H. Lawrence.  Hun jobbet også som journalist og innenfor radio, film og fjernsyn. Hun arbeidet som radio-reporter for BBC i en periode. Beresford giftet seg med tenniskommentator og programleder i BBC, Max Robertson, i 1949. Paret hadde en sønn og en datter sammen. 
Over en periode på 10 år, har Beresford skrevet mer enn 20 bøker om The Wombles. Disse bøkene er blitt oversatt til mer enn 40 språk og mer enn 30 TV-filmer, og et The Wombles teatershow. En rekke Wombles-produkter kom også på markedet, inkludert såpe, T-skjorter, krus, oppvask-kluter og mange forskjellige kosedyr. 
Beresford og hennes familie flyttet til øya Alderney i Den engelske kanal på midten av 1970-tallet. Hun og mannen Robertson skilte seg i 1980. I tillegg til å skrive 20 bøker om The Wombles, skrev Beresford en rekke eventyr og mysterier for barn, mange av disse bøkene basert på den lille øya Alderney hvor hun bodde i en 300 år gammel hytte. Beresford ble gjort til medlem av Order of the British Empire for sine tjenester til britisk barnelitteratur.
Beresford døde 24. desember 2010 på Mignot Memorial Hospital som ligger i Alderney, i en alder av 84 år. Ifølge hennes eneste sønn, Marcus Robertson, ble hennes dødsårsak satt til å være hjertesvikt.
Luca Toni

Klubbkarriere

Han debuterte i Serie A i 1999 for Vicenza. Deretter gikk han til Brescia, der han spilte sammen med Roberto Baggio i to sesonger.
I 2003 gikk han til Palermo, og hjalp laget til å vinne Serie B ved å score tretti mål i løpet av sesongen. Sesongen etter scoret han tjue mål for klubben i Serie A. I juli 2005 gikk han til Fiorentina for 10 millioner euro.
I 2006 ble han toppscorer i Serie A ved å score 31 mål. Det var første gang på nesten 50 år at en spiller scoret mer enn 30 mål i Serie A. Bragden førte til at Toni ble tildelt UEFAs Gullstøvelen for 2005–2006.
Etter 2006–2007-sesongen gikk Toni til Bayern München. Overgangssummen for 30-åringen skal ha vært 18 millioner euro, nesten 150 millioner norske kroner, noe som ble ansett som billig. Han ble tysk serievinner og cupmester.
31. desember 2009 ble det avklart at tysklandsoppholdet til Toni gikk mot slutten, og han ble lånt ut til AS Roma i 6 måneder, før turen gikk videre til Genoa på fri overgang. Men etter bare ett år, ble Toni erklært Juventus-spiller hvor Toni scoret sitt 100 Serie A-mål, med en heading fra 16 metersmerket. Igjen etter bare ett år gikk Toni ut av klubben, og videre til arabiske Al Nasar, men oppholdet varte ikke lenge før Toni vendte hjem og til Fiorentina. Etter en sesong med 27 kamper og 8 mål ble Toni solgt videre til nyopprykkede Hellas Verona.
8. mai 2016 spilte han sin siste fotballkamp for Hellas Verona mot Juventus.

Landslagskarriere

Han debuterte for de azzurri 18. august 2004 mot Island, og spilte også 4. september mot Norge. Italia vant kampen 2–1 og Toni scorte seiersmålet. Den gang var han relativt ukjent, men kort tid etter ble han sett på som en av verdens mest målfarligste spisser.
Toni spilte for Italias gullvinnende lag under VM 2006 i Tyskland, og scoret blant annet to mål i kvartfinalen mot Ukraina.
Per juni 2009 hadde Toni spilt 47 landskamper og scoret 16 mål.
De frivilliges marsj

De frivilliges marsj (kinesisk: 义勇军进行曲, pinyin: Yìǒngjūn jìnxíngqǔ) er Folkerepublikken Kinas nasjonalsang, skrevet som en antijapansk patriotisk marsj i 1934, ikke lenge før den annen sino-japanske krig (1937–1945). Teksten er av Tian Han (田汉), til musikk av Nie Er (聂耳).

Historie

Sangen var gjennomganslydspor i den patriotiske film Sønner og døtre i stormtider fra 1935. Den var en av flere sanger som ble promotert i det skjulte for å styrke som den anti-japanske motstandskraft i folket som del av «den venstreorienterte kinobevegelse» (1931–37). Sangen ble også sluppet som plate av Pathé i 1935.
Sangen var populær under Republikken Kinas tid, men etter at den ble antatt av kommunistene kom den fra 1949 til 1990-tallet å bli forbudt på Taiwan.
Den ble utvalgt til provisorisk nasjonalsang like før utropelsen av Folkerepublikken Kina den 1. oktober 1949. Men De frivilliges marsj ble forbudt under kulturrevolusjonen (1966–1976), som følge av at Tian Han ble kritisert og fengslet (Tian døde i fengsel i 1968). I praksis fungerte i stedet Østen er rød som nasjonalsang.
I 1978, to år etter Mao Zedongs død, ble De frivilliges marsj gjeninnført som nasjonalsang, men med en ny tekst som hyllet kommunistpartiet og Mao. Endringen, som sammenfalt med Deng Xiaopings maktovertagelse, ble ikke populær, og i 1982 besluttet man at man skulle tilbake til originalteksten, som verken nevner partiet eller noen spesiell leder, men legger vekt på den nasjonale enhet.
Sangen ble offisielt utropt til nasjonalsang av Den nasjonale folkekongress i 2004 og ble innskrevet som tillegg i den kinesiske grunnlov.
Geosynkron bane

En geosynkron bane (også kalt GSO) er en sirkulær eller elliptisk bane omkring jorda med omløpstid (orbital periode) lik jordens rotasjon om seg selv, ett siderisk døgn (23 timer 56 minutter og 4.1 sekunder). Et objekt i banen roterer om jorda i samme retning som jordrotasjonen, men ikke nødvendigvis i jordas ekvatorialplan. Sett fra jorda vil et objekt i geosynkron bane kunne sees på nøyaktig samme sted på himmelen etter et (siderisk) døgn.  
Enhver satellittbane kan karakteriseres ved et sett med baneelementer, deriblant inklinasjon og eksentrisitet. Eksentrisiteten er et mål på hvor sirkulær banen er: En perfekt sirkel har eksentrisitet 0, mens eksentrisitet mellom 0 og 1 betegner en mer eller mindre “flattrykt” eller utdratt ellipse. Ellipsen som en geosynkron bane tegner, danner et plan i rommet, og inklinasjonen er vinkelen mellom dette planet og jordas ekvatorialplan. Hvis inklinasjonen er 0 grader, ligger satellittbanen i samme plan som jordas ekvator, og hvis inklinasjonen er 90 grader, kretser satellitten i nord-syd retning, altså rett over jordas geografiske nordpol og sydpol.  
En geosynkron bane med eksentrisitet og inklinasjon lik 0 er altså en sirkelformet bane om jorda som ligger i samme plan som jordas ekvator, og er et spesialtilfelle av den geosynkrone banen som kalles for geostasjonær bane.
Den første satellitten som ble skutt opp i geosynkron bane var Syncom 2, skutt opp 26. juli 1963 fra Cape Canaveral. Forløperen, Syncom 1, ble forsøkt skutt opp i geosynkron bane 14. februar 1963, men man mistet kontakten med satellitten før man fikk den plassert i riktig bane. Den første satellitten i geostasjonær bane var Syncom 3, sendt opp 19. august 1964.