Falketårnet

Falketårnet er en roman av den norske forfatteren Erik Fosnes Hansen. Den ble første gang utgitt i 1985 og var forfatterens debutroman.

Handling

Handlingen i romanen er lagt til Tyskland på begynnelsen av 1200-tallet (middelalderen). Den forteller om den 13 år gamle gutten Wolfgang von Falkenburg, som bor på borgen Falkenborg sammen med sin onkel og hans kone, tjenestefolkene deres og sin huslærer, munken Sebastian, som dør i løpet av historien.
Wolfgangs fremste interesse er de fire jaktfalkene som han holder i et tårn på borgen. Han dresserer dem selv og bruker all sin oppmerksomhet på dem. De tre første fuglene heter Føniks, Serafim og Aleksander, mens den fjerde kalles «Den navnløse» fordi den, idet fortellingen begynner, ennå ikke har fått noe navn.
Wolfgang har evnen til å snakke med fuglene på et språk som i romanen omtales som «det lydløse språket.» Man kan si at han er en fuglehvisker. (jfr. hestehvisker, hundehvisker, altså en person som har evnen til å forstå eller «ha godt håndlag» med visse dyr). Wolfgang er en meget innadvendt og sjenert gutt, som sjelden sier noe med mindre han er nødt. Han rir ofte på jakt med falkene sine. Da lar han dem fly fritt omkring seg. Dette at gutten er så flink med fuglene og det at han er innadvendt og sky, fører til at det florerer forestillinger i den nærliggende landsbyen om at han er en sortekunstner og dermed også kan omskape seg selv til en falk.
Wolfgangs onkel, herr Fredrik, er slottsforvalter. Broren hans, ridder Henrik, herre til Falkenborg og Wolfgangs far, er ute i korstog. Onkelen er maktsyk og ønsker å overta tronen til borgen idet ridder Henrik har vært borte i lang tid uten at man har hørt fra ham. Det går rykter om at korstoget er strandet. Gutten Wolfgang myndighetsdag (som betyr at han da er 14 år) er dessuten nært forestående. På myndighetsdagen blir da gutten herre på Falkenborg. Dette ønsker herr Fredrik å sette en stopper for. Men samtidig setter han sin elsk på gutten og begjærer ham. Intimiteten og det seksuelle mellom dem er et viktig aspekt ved handlingen i boken.
En dag kommer det en kjent astrolog (stjernetyder) til borgen. Han har utarbeidet Wolfgangs horoskop, som viser at gutten vil bli utsatt for en alvorlig ulykke, «et angrep fra luft», som det heter i boken, den neste vinteren, hans fjortende vinter. Dette opprører gutten.
Wolfgang forelsker seg etterhvert i den unge piken Suzanne, datter av landsbyens bøddel. Piken kan også snakke med fugler. Dette fører så til at forestillingene om sortekunst får stadig større omfang. Guttens nye huslærer, munken Innocens, («Den uskyldige») får herr Fredrik til å tro at Susanne skaffer Wolfgang likdeler til bruk i sortekunstnene og at gutten ved bruk av slike kunster iverksetter de intime relasjonene mellom seg og onkelen. På den måten blir da onkelen frikjent for all skyld. Innocens hører mens onkelen skrifter og unnskylder ham alt og erklærer ham fri for synd.
Munken iverksetter tortur av Wolfgang for å få han til å tilstå sortekunstene. Wolfgang setter falkene fri om dagene mens torturen pågår. Omtrent samtidig blir bøddeldatteren Suzanne og hennes familie drept. Gutten blir stadig svakere, samtidig som Suzannes død går sterkt innpå ham. En dag han står utpå borgmuren, svak og fylt av sorg, kommer «Den Navnløse» til syne på himmelen. Den får nå navnet Wolfgang. Gutten tar tak i den og hopper utfor muren, mens fuglen flyr og holder ham fast. (jfr. romanens tekst). Dette kan tolkes som «angrepet fra luft.» Dette indikerer at Wolfgang er død.
Mot slutten av fortellingen kommer guttens far hjem til borgen fra korstoget. Han får vite hva som har skjedd og går til herr Fredrik og konfronterer ham. Romanen avsluttes med setningen «Så løftet guttens far hånden og slo første gang.»