google/wiki40b huggingface dataset:
The Complete Silver Beatles

The Complete Silver Beatles er et musikkalbum fra 1982 som inneholder 12 av de 15 låtene som The Beatles spilte inn for Decca Records og som senere ble sendt rundt til andre plateselskap. Albumet er ikke en offisiell utgave. Samtidig dreier det seg ikke om en bootleg.
Albumet inneholder et utvalg av sporene som bandet spilte inn den 1. januar 1962 hos Decca Records. De tre sangene som mangler er Lennon/McCartney-låtene Like Dreamers Do, Hello Little Girl og Love of the Loved. Dette kan muligens skyldes problemer med rettigheter til sangene.

Bakgrunn

Tittelen på albumet er misvisende. The Beatles hadde droppet «Silver» halvannet år tidligere, og het The Beatles da albumet ble spilt inn. I tillegg var det på ingen måte en komplett, eller engang særlig sammenfattende samling av låtene til The Beatles på det daværende tidspunkt. Det er heller ikke en komplett samling av sangene de spilte inn for Decca.
Assisterende produsent Mike Smith hørte The Beatles på The Cavern Club, og fikk et positivt inntrykk. Da Brian Epstein foreslo at bandet skulle prøvespille for Decca var derfor innstillingen positiv. Innspillingen ble avtalt til 1. januar 1962, en dato som dengang var arbeidsdag i England. 
Imidlertid hadde The Beatles festet nyttårsaften, og var både bakfulle og forsinket til møtet. Brian Epstein hadde også nektet dem å spille altfor rockete låter, og ville heller at de skulle holde seg til «mer sofistikert materiale», det vil i hovedsak si covere. De hjalp heller ikke at det i 1962 var store fordommer mot Liverpool, som opplevdes som svært provinsielt.
Agenten Dick Rowe takket nei, og forklarte rett ut at «For å være ærlig, herr Epstein, vi liker ikke lyden til guttene dine. Grupper med gitarister er på vei ut. Du har en bra plateforretning i Liverpool. Hold deg til det.». I stedet fikk Brian Poole and The Tremeloes tilbudet, delvis fordi de holdt til i Dagenham, en forstad til London.   Demotapen fra Decca ble sendt rundt til andre plateselskap som også takket nei.

Albumet

I 1979 kom bootlegalbumet «The Decca Tapes» ut. Dette inneholdt samtlige 15 sanger, inkludert da de tre Beatles-sangene. I informasjonen til albumet opplyses at George Harrison sang fire sanger (Sheik of Araby, Take Good Care of My Baby, Three Cool Cats og Crying, Waiting, Hoping), mens John Lennon sang fire (Money (That's What I Want), To Know Him Is To Love Him, Memphis, Tennessee og Hello Little Girl, mens Paul McCartney sang resten, Hello Little Girl sammen med Lennon. I hvor stor grad dette er representativt for bandet er vanskelig å si ettersom Epstein forbød den typen sanger Lennon vanligvis hadde sunget.
Den 10. september 1982 kom «The Complete Silver Beatles» ut, da på offisiell utgivelse. I kommentarene til dette albumet ble Lennon kreditert to sanger som «The Decca Tapes» hadde kreditert McCartney,  Searchin’ og Sure To Fall (in Love with You), men det er mer sannsynlig at det er McCartney, ettersom han sang begge på Live at the BBC i 1963.
Stephen Emmott

Utdannelse

Emmott ble utdannet ved University of York, hvor han fikk en first-class Bachelor of Science-grad i eksperimentell psykologi i 1987. Deretter studerte han videre ved University of Stirling, og tok doktorgraden i 'Computational Neuroscience' der i 1993.

Karriere

Etter utdannelsen fikk han en post.doc.-stilling ved Bell Labs i 1993. Denne stillingen hadde han frem til 1996. I 1997 ble han direktør og 'Chief Scientist' ved Advanced Research Laboratory ved NCR Corporations 'Advanced Research Laboratory', og hadde denne stillingen til 2001. Han har arbeidet ved for Microsoft i Cambridge siden 2004.

Ten Billion

I 2012 fremførte Emmott et foredrag under tittelen Ten Billion på teateret Royal Court i London. Det ble solgt billetter til forestillingen, som anmeldere var usikre på om de skulle oppfatte som teater eller forelesning. Fra teaterscenen snakket Emmott i 60 minutter om konsekvensene av overbefolkning av jordkloden. 

I 2013 ga Emmott ut boken Ten Billion (ISBN 978-0141976327). En anmelder i The Guardian skrev blant annet dette: 
«Emmott's short, highly accessible and vividly illustrated book marshals compelling evidence that "entire global ecosystems are not only capable of suffering a catastrophic tipping point, but are already approaching such a transition".»
Norsk oversettelse:
«Emmotts korte, svært lett tilgjengelige og gjennomillustrerte bok bringer til torgs overbevisende eksempler på at 'globale økosystemer er ikke bare i stand til å nå et katastrofalt vippepunkt, men er allerede i ferd med å nærme seg en slik endring'.»
En annen anmelder i samme avis kalte boken «unscientific and misanthropic» (norsk: 'uvitenskapelig og misantropisk', og fortsatte:
«The work is extremely short – perhaps about 15,000 words – and is in the form of notes that provide terse commentary on a series of graphs. It is little more than a Powerpoint presentation turned into a slim paperback. Although any attempt to increase mankind's alarm at the threat from climate change is welcome, Emmott's book is error-strewn, full of careless exaggeration and weak on basic science. Its reliance on random facts pulled from the internet is truly shocking and it will harm the cause of environmental protection. As might be expected, the best sceptic bloggers are already deconstructing its excesses line-by-line.».
Norsk oversettelse: 
«Det er en svært spinkel utgivelse – muligens rundt 15000 ord eller så – og har form av notater som kortfattet kommenterer en serie grafer. Dette er lite annet enn en Powerpoint-presentasjon utgitt i hefteform. Selv om et hvert forsøk på å gjøre menneskeheten mer oppmerksom på klimatrusselen er velkomment, er Emmotts bok spekket med feil, full av skjødesløse overdrivelser og svak når det kommer til grunnleggende vitenskapelige fakta. Boken støtter seg på tilfeldige fakta hentet fra Internett i en grad som er rent ut sagt sjokkerende, og dette underminerer miljøvernsaken. Som man kunne forvente er de fremste av faktasjekk-bloggerne allerede i full gang med å plukke overdrivelsene fra hverandre linje for linje.»
De sibyllinske bøkene

De sibyllinske bøkene (Latin: Libri Sibyllini) var en samling orakelaktige uttalelser i heksametervers, som den siste kongen av Roma, Tarquinius Superbus (død 495 f.Kr.), kjøpte av en sibylle, Sibilla Cumana eller Sibilla Eritrea, ifølge Dionysios fra Halikarnassos' historieverk Antiquitates Romanum. Bøkene ble rådspurt i krisetider. Bøkene er i dag bare kjent i fragment, resten er tapt eller forsettlig ødelagt.
De sibyllinske bøkene må ikke forveksles med de såkalte Sibyllens orakler, tolv bøker med profetisk innhold og om klassisk mytologi, skrevet av ulike forfattere. De er fra tidlig kristen tid, det vil si de første århundrene e.Kr., preget av gnostisk, hellenistisk jødedom og tidlig kristen tro.
De sibyllinske bøkene ble voktet av representanter for patrisierne (duumviri sacris faciundis). Vokterne skulle rådspørre oraklene når senatet ba om det. 
Bøkene ble oppbevart under Jupitertemplet på Kapitolhøyden. Da tempelet brant 83 f.Kr. brant også bøkene opp, men de ble rekonstruert eller erstattet ved at man samlet inn nye orakeltekster fra andre templer. Under keiser Augustus overoppsyn ble bøkene i 12 f.Kr. flyttet til Apollontempelet på Palatinerhøyden. Ifølge Rutilio Namatianus' dikt De Reditu skal Stilicho ha brent bøkene år 408.

Michelangelo

Michelangelo framstilte sibyllene i veggmaleriene i det sixtinske kapell.
Nordby Shoppingcenter

Nordby Shoppingcenter er et kjøpesenter som ligger på grensen mellom Norge og Sverige, ved E6 på Svinesund. Senteret ligger i Strömstad kommune i Västra Götalands län.
Nordby Shoppingcenter åpnet i 1983. I 1993/93 ble Rasta AB i Sverige overtatt av SE Banken som var Rastas långiver. Sommeren 1994 inngikk et av selskapene til eiendomsinvestor Åge Øren en opsjonsavtale på kjøp av hele Nordby. Planen var at dersom Sverige sa ja til EU og Norge sa nei til å bli en del av EU, var det grunnlag for å kjøpe Nordby og utvikle det videre.
Åge Øren kjøpte Nordby i desember 1994, og i forbindelse med utvikling av nye ca. 4 000 m² ble det tatt med noen medinvestorer. Eiendommen ble senere solgt til Coop Sverige og Coop Norge (50/50) som etter noen år solgte det videre til Olav Thon.
Sentere ble utvidet i 2004 og igjen i 2009. Per mai 2009 består senteret av 110 butikker, butikkarealet er om  lag 83 000 m² og det er 3 500 parkeringsplasser ved senteret. Kjøpesenteret er ett av Sveriges største, og 80-90 prosent av kundene er norske.
Senteret hadde i 2010 budsjettert med nærmere 6,5 millioner kunder og en omsetning på opp imot 3,5 milliarder svenske kroner.
Nordby Shoppingcenter eies av Olav Thon og Orvelin Group, og førstnevnte har majoritet.

Nordby Supermarket

Nordby Supermarket åpnet dørene i 1999 og er nest største matbutikk på kjøpesenteret, med en omsetning på SEK 738 millioner i 2010 (ifølge nettstedet icanyheter.se 4. februar 2011). Butikken kjennetegnes av et stort utvalg spesielt på ferskvaresiden og kundegrunnlaget er først og fremst nordmenn på handletur over grensen.
Nordby Supermarket eies av Grensemat AB, som eies av Konsumentföreningen Bohuslän og Älvsborg og Coop Øst. Butikken flyttet inn i helt nye lokaler i 2012 i forlengelsen av eksisterende lokaler.

MaxiMat Nordby

MaxiMat Nordby åpnet dørene i juni 2004, med en omsetning på  SEK 816 millioner i 2010. Den var Sveriges største matbutikk frem til den blei forbigått av Hypermat i Charlottenberg i 2014. Butikken kjennetegnes av et stort utvalg spesielt på ferskvaresiden og kundegrunnlaget er først og fremst nordmenn på handletur over grensen.  
Også MaxiMat Nordby eies av Grensemat AB.
Battery (sang)

Liveshow

Battery var åpningssporet på Master of Puppets-turnéen, og har siden ofte vært blant avslutningsnumrene, den er også i dag ofte en del av setlisten under bandets konserter. Introen til sangen blir vanligvis ikke spilt av bandet under liveshow, men heller av et opptak med gitarene stemt en halvtone ned. «Battery» har blitt spilt over 700 ganger live og er derfor en av bandets mest spilte sanger. Under konsertfremførelser de siste årene stopper sangen opp før solopartiet av sangen, og vokalist James Hetfield spør publikum «Are you alive?...How does it feel to be alive?».
Thrilla in Manila

Før kampen

Ali tapte verdensmestertittelen til Frazier på poeng i deres første møte i 1971, en kamp som fikk navnet Fight of the Century. Deres andre møte var ikke en tittelkamp, da Frazier hadde mistet VM-beltet til George Foreman etter en knock out i andre runde. Ali vant kampen på poeng. I 1974 vant Ali tilbake verdensmesterbeltet fra Foreman, etter nok en legendarisk boksekamp i Kongo, kalt The Rumble in the Jungle.
Et av Alis kjennetegn var hans flørt med media gjennom en rekke rim og kontroversielle uttalelser. Mot Frazier var han spesielt frekk, og kom med uttalelser som sådde ondt blod mellom de to. I sitt forsøk på å skape publisitet for seg selv og kampen nyttet Ali enhver anledning til å slenge kommentarer til og om Frazier. På en pressekonferanse møtte Ali med en gummi gorilla som han bokset på og kom med følgende rim: "It's gonna be a thrilla, and a chilla, and a killa, when I get the Gorilla in Manila." Gorillaen representerte Frazier.

Om kampen

Ali gikk hardt ut i de første rundene, før «Smokin'» Joe Frazier kom tilbake med flere runder der han hamret løs på kroppen til Ali. I begynnelsen av den syvende runden skal Ali ha hvisket i Fraziers øre, «Joe, they told me you was all washed up», hvorpå Frazier skal ha svart «They told you wrong, pretty boy». Under all julingen fikk Ali inn noen slag på Frazier og lukket hans øye. Det var ikke kjent da, men Frazier hadde dårlig syn på det andre øyet og fikk dermed problemer med å se. Fra runde 11 tok Ali over og Frazier tok i mot mange slag mot hode og kropp, men gikk ikke ned. I runde 13 mistet Frazier tannbeskyttelsen og etter en rekke slag fra Ali rant blodet fra Fraziers munn. Etter runde 14 hadde Frazier fått kraftig med juling. På poeng var de bokserne likevel helt jevne etter Fraziers runder fra 5 til 11. Trener Eddie Futch tok da en kontroversiell avgjørelse, og stoppet kampen før den femtende runden i frykt for bokserens liv. 
I Alis hjørne kunne ikke tro det som skjedde, og Ali kastet seg rett ned på gulvet og lå langflat. I Alis biografi av Thomas Hauser kom det frem at Ali selv hadde bedt at hanskene hans skulle klippes. Med det ble det antydet at Ali selv ville kaste inn håndkleet før den 15 runden, men at Fraziers hjørne kan ham i forkjøpet.

Etter kampen

Ali uttalte rett etter kampen at Frazier var det tøffeste mann han hadde møtt, og at han nå var så sliten at han skulle hvile en hel uke. Han sendte bud etter Fraziers sønn som kom til garderoben. Da bad han om tilgivelse for sine uttalelser om faren. Joe Frazier ville ikke akseptere en unnskyldning som ikke ble sagt direkte til ham selv. 
Kampen hadde vært så brutal at begge ble merket for livet. Frazier – Ali trilogien regnes av eksperter som noe av det ypperste innen boksesporten.
Ven kirkegård

Ven kirkegård eller Ven gravplass er ved Vennastranda eller Ytre Snillfjord i Snillfjord kommune  i Trøndelag. På kirkegården står en støpul med klokke. Mange av begravelsene på kirkegården skjer med utgangspunkt i det lokale bedehuset.
Procter

Handling

Charles Procter barberer seg og går til arbeidet. Hun søler kaffe i fanget og går hjem for å skifte klær. I garasjen oppdager Procter en brennende bil med en død man inni. I nærheten, på en trefot, ligger det et videokamera, som Proctor tar med seg hjem. Videoen viser en mann som går gjennom sin morgenrutine, møter flyktig ei jente med en hund, heller bensin på bilen og seg selv, går inn i bilen og setter fyr på seg selv.
Procter ser på videoen flere ganger. Politiet dukker opp og spør om det som har inntruffet. Den døde mannen hadde bodd noen få etasjer ovenfor ham. Hans navn var Paul Ferguson. Procter nevner ikke videoen for politiet.
Han går til parken der jenta på videoen befant seg. Procter ser til slutt jenta gå forbi ham og finner ut hvor hun bor. Han ringer på dørklokka og sier at han er fra politiet. Jenta kjente ikke mannen. Hun har hunden, som mannen hadde bedt henne om å passe på uten at han kom tilbake.
Procter fortsetter å se på videoen. Han forlater hjemmet. Videoen fryses mot slutten når en ser Procter titte inn i kameraet.

Produksjon

Filmen ble laget like etter at Joachim Trier ble uteksaminert fra Den nasjonale film- og fjernsynsskolen i London. En gruppe studenter fra årskullet under ham hadde fått tildelt midler til sin eksamensfilm og bad Trier om å regissere den. Treier var villig på den betingelse at han kunne skrive manuset fra bunnen av sammen med Eskil Vogt. Filmen ble kjapt laget, noe Trier satte pris på, siden det tvang ham til å stole på sine instinkter. Den mest krevende scenen var bilbrannen.
Ifølge Trier var det med Procter at han etablerte sin personlige stil. Han hadde tidligere eksperimentert med en annen estetikk, men den enkle historien og produksjonen ledet ham til en stil som han var mer komfortabel med. Det var også hans første samarbeid med filmfotografen Jakob Ihre, som han kom til å lage flere filmer sammen med.

Utmerkelser

Filmen vant prisen i kategorien beste britiske kortfilm og UIP-prisen under Edinburgh internasjonale filmfestival, sistnevnte innebar at den ble nominert til den europeiske filmprisen i kategorien beste kortfilm. I Norge ble den nominert til en Amandapris i kategorien beste kortfilm.
Taken

Handling

Bryan Mills (Liam Neeson) er en middelaldrende, skilt mann som sluttet i CIA for å være nær datteren Kim (Maggie Grace), som bor sammen med moren Lenore (Famke Janssen) og stefaren Stuart (Xander Berkeley) i California. Kim og hennes venninne Amanda overtaler Bryan til å la dem dra til Paris, til tross for hans motvillighet. Men det viser seg at menneskehandel av amerikanske tenåringsjenter foregår i Europa, og Kim og Amanda blir kidnappet. Etter å ha snakket kort med kidnapperen som informerer ham om at Kim vil dø om 96 timer, setter Bryan øyeblikkelig kurs for Paris, ikke bare med sikte på å redde datteren - men også å drepe bakmennene for hva de har gjort mot henne.

Oppfølger

Det er bestemt at filmen får en oppfølger, Taken 2, som kommer høsten 2013. Liam Neeson, Maggie Grace, Famke Janssen og Leland Orser returnerer alle i sine karakterer, mens Rade Serbedzija spiller den nye antagonisten i filmserien. Olivier Megaton overtar regien fra Pierre Morel, mens Luc Besson og Robert Mark Kamen igjen skriver manus og Besson igjen trer inn som produsent.
Dendropaemon

Utseende

Middelsstore, høyt hvelvede, noe avlange gjødselbiller. Kroppsformen er smalere enn hos de fleste andre Scarabaeinae. På farge er de mørke med mer eller mindre tydelig metallisk glans. Hodet kan ha knøler men ikke lange horn. Dekkvingene har dype lengdefurer.

Levevis

I alle fall noen av artene er knyttet til bladskjærermaur i slekten Atta.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Ullevål sykepleierhøgskole

Ullevål sykepleierhøgskole var en høgskole for sykepleierutdanning, etablert i
Oslo i 1900 som intern pleierutdannelse ved Ullevål sykehus. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Oslo.
Ullevål, som var etablert i 1887, ble med dette det første av landets sykehus som utdannet sine egne sykepleiere. Ullevål hadde tidligere benyttet diakonisser fra Diakonissehuset, men da disse ble omdisponert fikk sykehuset et akutt behov for egne sykepleiere. Skolens første leder var Anna Plesner. Fra 1912 var Andrea Arntzen tilknyttet skolen. 
Skolen ble organisatorisk løsrevet fra sykehuset gjennom en lovrevisjon i sykepleierutdanningen i 1962. Den fikk status og navn som høgskole i løpet av 1980-årene.
Gullruten beste TV-drama

Beste TV-drama er en av kategoriene for prisutdelingen Gullruten. Det er kåret en vinner i kategorien siden starten av utdelingen i 1998. Frem til 2019 hadde NRK vunnet kategorien 20 av 22 ganger.
Klassen har også hatt navnet beste dramaserie (1998 og 2018), beste TV-drama/dramaserie (2001), beste tv-drama / såpe / situasjonskomedie (2002) og beste TV-drama (dramaserie, situasjonskomedie eller såpe) (2004).
Kodein

Farmakokinetikk

Som smertestillende er kodein et såkalt prodrug, det vil si at det omdannes i kroppen til det aktive stoffet morfin. Siden bare omtrent 10 % av kodeinet blir omdannet regnes det som svakere enn morfin, og har også mindre fare for avhengighetsutvikling.
Teorietisk må kodein administreres i en dose på 200 mg peroralt for å oppnå en tilsvarende smertestillende effekt som 30 mg morfin peroralt, men ingen preparater i salg har høyere kodeininnhold enn 60 mg per dose. Den smertestillende effekten øker ikke proporsjonalt med dosen, og ved omtrent 450 mg over 24 timer flater effekten ut.
Omdanningen av kodein til morfin skjer i leveren, og katalyseres av cytokrom P450-enzymet CYP2D6. Omtrent 6–10 % av befolkningen har ikke velfungerende CYP2D6, og hos disse har kodein liten smertestillende effekt, mens bivirkningene i stor grad er de samme. Enkelte legemidler er CYP2D6-inhibitorer, og reduserer eller eliminerer effekten av kodein. De mest vanlige av disse er selektive serotoninreopptakshemmere som fluoksetin (Fontex) og citalopram (Cipramil).

Misbruk

Kodein regnes som svakere enn morfin, og mindre avhengighetsdannende. Kulturelle referanser til misbruk av kodein finnes imidlertid blant annet i sangen «Waiting Around to Die» av Townes Van Zandt, og «Codeine Dreaming» av Kodak Black.
Operasjonelt nivå

Statsapparatet

Operasjonelt nivå benyttes gjerne om statlige forvaltningsorganer (direktorater, etater og tilsyn) underlagt et departement og 
som arbeider med hele landet som virkefelt. Dette omtales også som nivå 2.

Internasjonalt

Internasjonalt knyttes gjerne Arméen til det operasjonelle nivået militært.
Bethel Census Area

Bethel Census Area er et folketellingsområde i den amerikanske delstaten Alaska. Det ligger i de sørvestlige delene av staten med grenser til Kusilvak Census Area i nordvest, Yukon-Koyukuk Census Area i nord, Matanuska-Susitna Borough i øst, Kenai Peninsula Borough i sørøst og mot Lake and Peninsula Borough og Dillingham Census Area i sør.
Bethels totale areal er 117 866 km², hvorav 12 627 km² er vann. Folketallet er på 17 013 (2010), og største by er Bethel.
Bethel ble etablert som et valgdistrikt i 1958. I 1972 ble den østlige delen overført fra statistikkområdet Kuskokwim.
Roswell-saken

Roswell-saken er en av de mest omskrevne UFO-relaterte hendelsene. I moderne folketro anses det at en flygende farkost bemannet med utenomjordiske vesener kræsjlandet på jorden den 4. juli 1947, noen mil nord for Roswell i den amerikanske delstaten New Mexico. I henhold til myten skal farkosten ha blitt tatt hånd om den amerikanske regjering som siden mørkla hele saken.
Da relevante dokumenter fra US Air Force ble offentliggjort i 1994, gikk det frem av disse at det dreide seg om en topphemmelig overvåkingsballong som kræsjlandet etter et uvær.
Omocerini

Utseende

Nokså små, bredt ovale, gjerne gul- eller grønnlige bladbiller. Hodet er ganske lite, ikke synlig ovenfra, antennene forholdsvis korte. Kroppsformen er bredt oval, ofte nærmest sirkelrund. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet, dekkvingene rundede og hvelvede med kraftig punktering, gjerne med en spiss knøl i den fremre delen slik at hele insektet kan minne om en torn. Noen arter har et langt utskudd ved hver "skulder". Beina er nokså korte.

Levevis

Larvene er bladminerere på tofrøbladete planter.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i varme områder av den Nye verden.
Peradeniidae

Utseende

Middelsstore (4 – 8 mm), slanke, svarte veps. De kjennes lettest på de veldig oppsvulmede bak-leggene. Hele dyret er blankt svart, tynt kledt med fine, lyse, korte hår. Hodet er middels stort, bredere enn langt, med store, nyreformede fasettøyne og tre punktøyne (ocelli) i pannen. Forkroppen (torax) er forholdsvis kort og høy. For- og mellom-beina er korte og spinkle, bakbeina derimot svært kraftige. Baklårene er noe fortykkede, bak-leggene svært kraftige og kølleformede, føttene derimot ganske slanke. Vingene er velutviklede, litt røykfargede med svart forkant og tydelig, men ikke spesielt stort, svart vingemerke. Årenettet er noe redusert. Bakkroppen (gaster) er festet til frokroppen med en lang "stilk" (petiolus), denne er tydelig lenger enn hoved-delen av bakkroppen, som er dråpeformet.

Levevis

Peradeniidene er tilsynelatende svært sjeldne, og praktisk talt ingenting er kjent om biologien deres. Gruppen ble ikke oppdaget før i 1985. De fleste kjente eksemplarene er innsamlet om vinteren.
Vestmaktenes svik

Vestmaktenes svik eller Jaltasviket er en vanlig betegnelse i mange sentraleuropeiske land, spesielt i Polen og Tsjekkia, men også i de baltiske statene Estland, Latvia og Litauen. Begrepet bygger på de vestlige stormaktenes handlinger før, under og etter andre verdenskrig, fra vestmaktenes overgivelse av Tsjekkoslovakia til Tyskland i 1938, manglende vestlig støtte til Polen i 1939 og delingen av Europa under Jaltakonferansen.
.bg

Registrering

Registrering av domenenavn gjøres direkte på andre nivå. Det er visse restriksjoner: .bg domener kan registreres av bulgarske selskaper og organisasjoner, eller utenlandske selskaper som har en registrert avdeling eller kommersiell representant i Bulgaria. Domenenavnet må i utgangspunktet være selskapsnavnet eller dets forkortelse, men stort sett kan ethvert navn brukes hvis det først registreres som et varemerke hos det bulgarske patentkontoret.

Register.bg's prispolitikk

Frem til midten av 2006 var prisen 50 USD for førstegangsregistrering pluss 50 USD pr. år (totalt 120 USD inkludert bulgarsk moms for første år). Etter lokale forhold var dette en svært høy pris og mange bulgarske nettsteder er nå registrert under .com (spesielt -bg.com), .org, eller .net-domener, ettersom registreringskostnadene her er betydelig lavere (8 til 12 USD pr. år) med mindre byråkratisk styr.
Fra 18. september 2006 har Register.bg foreslått nye domener på tredje nivå med suffiksene .a.bg, .b.bg etc. (en bokstav eller tall +.bg), lavere kostnader, med mindre restriksjoner, og med privatpersoner som viktigste målgruppe.