google/wiki40b huggingface dataset:
Uroplata

Utseende

Ganske små til middelsstore, avlange, som oftest noe firkantede bladbiller, gjerne gule eller røde og svarte. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Hodet er temmelig lite, pronotum gjerne trapesformet. Antennene består av 8 ledd. Dekkvingene er oftest nokså firkantede, beina temmelig korte. Dekkvingene har 10 punktstriper, i alle fall ved roten, og tre opphøyde ribber.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten omfatter arter som kan finnes på en rekke ulike tofrøbladete planter. Arten Uroplata girardi har blitt brukt i biologisk bekjemping av den problematiske busken Lantana camara i Australia.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Mexico i  nord til Chile i sør. I tillegg er den innført til varme områder over hele verden for å begrense skadene fra Lantana.
Thomas Beck

Biografi

Thomas Beck studerte klaver, orgel og komposisjon ved Musikkonservatoriet i Oslo og tok organisteksamen i 1926. Han hadde studieopphold   i Leipzig i 1929.  Han var organist i Ljan kirke og Klemetsrud kirke fra 1930 til 1963, og fra 1947 var han lektor ved Oslo lærerskole. Fra 1930 til 1955 var han dirigent for Akademisk korforening. Han var også dirigent for Bryn korforening. Han var redaktør av tidsskriftet Tonekunst fra 1928 til 1934.
Han har en sentral plass i norsk korkomposisjon og viderefører den nasjonale linje i første halvdel av det 20.  århundre. «Musikken er preget av en sangbar, flytende linjeføring, der melodikken helst er diatonisk, ofte med djervt harmonisk underlag. Som dirigent for Akademisk korforening i 25 år fikk Thomas Beck en vesentlig betydning for norsk korsang, både med hensyn til stil og repertoar.»
Helsetbanen

Helsetbanen er et idrettsanlegg som ligger ved Helset på Bærums Verk. Banen ligger ved siden av klubbhuset til Helset Idrettsforening, som er bruker av banen.
Tidligere var banen grusdekket, og fungerte som skøytebane om vinteren, men våren 2011 ble det bestemt at banen skulle skifte fra grus til kunstgress. Helsetbanen har aktiviteter som basketball, sandvolleyball og fotball.
Myrmetallfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 23–28 mm), grått nattfly. Arten ligner polarmetallfly (Syngrapha hochenwarthi), men kan skilles fra denne på at forvingen ikke har antydning til rødskjær, og at bakvingens svarte ytterkant er bredere. De to artenes utbredelser overlapper ikke i Norge. Kroppen og forvingen er grå. Forvingens midtfelt er mørkgrått i den bakerste halvdelen. Mellomlinjene, som avgrenser dette feltet, er smale og lyse med mørk kant. Midt i vingen er det en liten, dråpeformet, hvit flekk. Fra den indre enden av denne går det ut en smal utløper til hver mellomlinje, slik at det mørke feltet har smal, lys kant på tre sider. Nyremerket er delvis svartkantet, ringmerket neppe synlig. Bølgelinjen langs vingens ytterkant er mørk i den fremre delen, lys i den bakre. Bakvingen er lysgul, langs ytterkanten ganske bredt svart. Den er også gråsvart i et smalt belte langs innerkanten og i et lite område ved roten.

Levevis

Denne arten lever på myrer i barskogs (taiga)-sonen. Larvene lever på dvergbjørk (Betula nana) og blokkebær (Vaccinium uliginosum), også på finnmarkspors (Rhododendron tomentosum), men denne er sjelden i artens norske utbredelsesområde. Den overvintrer som halvvoksen larve. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i solskinn, i juni – juli. De kan også fly i varme sommernetter og kommer da gjerne til lys. Den er en meget rask flyger.

Utbredelse

Arten er utbredt i Nord-Europa og videre østover til Kamtsjatka, og vidt utbredt i det nordlige Nord-Amerika. I Norge er den bare kjent fra Østlandet, der den er lokal og sjelden. De fleste funnene er fra indre strøk.
Havmann

Havmann (av norrønt hafsmaðr) er i norsk folketro en sjøvette som er halvt mann, halvt fisk; oventil ser den ut som et bredskuldret menneske, uten armer og med langt, tynt hår og skjegg, nedentil har den fasong som en fisk. I det norske læreskriftet Kongespeilet fra 1200-tallet er havmannen omtalt som hafstrambr. Beskrivelser om havmenn forekommer ellers særlig i nordnorske sagn.
Havmannen er havfruens motpol, men de har mange egenskaper felles. Det er også store likhetstrekk i tradisjonene om havmann og marmæle, «liten havmann» (marmennil på norrønt) som er omtalt som spådomskyndig i landnåmabok og i fornaldersagaene. Mye tyder på at forestillingene bygger på en sammenblanding mellom flere sjøvetter. I likhet med draugen er havmannen vanligst å se i forbindelse med uvær. Så fiskerne havmannen, kunne de vente seg storm og dårlig vær, men den er ikke i like stor grad som draugen satt i sammenheng med drukningsulykker.
Mottar den hjelp fra fiskerne kan havmannen i takknemlig røpe gode fiskemed. Meddeler havmannen seg om noe, skjer dette som oftest på rim. Liksom hos innlandstradisjonens underjordiske vil også sjøvettene sørge for å belønne folks velgjerninger mot dem.
En skal ikke se bort fra at synet av sel og hvalross langs kysten kan ha påvirket, styrket og formet tradisjonen om havmenn og marmæler.
Marina Stepanova

Tidlig karriere

Marina Stepanova startet sin internasjonale karriere i 1978 under EM 1978 i Praha, med en sjetteplass i sitt semifinaleheat. Dette året hadde hun en personlig rekord på 56,19 s på langhekken. Året etter satte hun ny verdensrekord for første gang (54,78 s), da hun slo regjerende verdensmester Tatjana Zelentsova. Hun skulle senere senke verdensrekorden to ganger til.

Fødselsavbrudd og comeback

I 1981 tok hun en konkurransepause etter å ha født en datter. Hun gjorde en vellykket tilbakekomst i 1983. I 1984 senket hun sin personlige rekord til 54,34 s, deretter 53,67 s. Under EM 1986 i Stuttgart, tok hun gull og satte ny verdensrekord med tiden 53,32 s. Tre uker senere i Tasjkent, ble Marina første kvinne i verden under 53 blank, med tiden 52,94 s. Året etter la hun opp som 37-åring.
Signet

Signet (av lat. signetum) er et stempel til å lage avtrykk, spesielt i voks eller brevlakk. Avtrykkene kalles «segl». Signeter kan ha forskjellige størrelser, og være laget av forskjellige materialer. Et signet har en flate med inngravering som brukes til å lage avtrykk. Signeter kan forøvrig ha mindre eller større håndtak, være en ring (signetring), henge i et kjede, være en slipt sten eller annet.
Tidligere hadde signeter og segl rettslig betydning, men i dag er de mest til pynt. Signetet hadde sin største betydning før skrivekunsten ble utbredt. Før det, var det vanlig at også øvrighetspersoner ikke kunne skrive navnet sitt på dokumenter og annet. Skikken i middelalderen var at et signet skulle bli ødelagt når eieren døde. Bønder utpekt som lagrettemenn hadde plikt til å ha signeter for å kunne sette seglavtrykk på dokumenter.
De kongelige signetene var særlig viktige i middelalderen og noe senere. Avtrykk av kongelige signeter ble satt på dokumenter for å vise at dokumentene var utstedt med kongelige myndighet og at dokumentene var ekte. Ofte var det andre enn kongen personlig som fikk myndighet til å bruke signetet på hans vegne.
Signetavtrykk finnes fra stort sett alle samfunnsklasser som har etterlatt seg dokumenter, og fra alle land i Europa.
Antikkens, Midtøstens, og asiatiske lands signeter skiller seg på flere måter fra de europeiske signetene.
Grimstadbanen

Grimstadbanen var en jernbanestrekning mellom Grimstad og Rise stasjon i Aust-Agder, åpnet i 1907 og nedlagt i 1961. 
Grimstadbanen ble anlagt og drevet av private investorer under navnet Grimstad-Frolandbanen, men overtatt av NSB i 1912. Banen var opprinnelig smalsporet (1067 mm), men bygget om til normalspor (1435 mm) i 1935. Banen hadde forbindelse med Treungenbanen på Rise stasjon. 
Grimstadbanen hadde liten trafikk, og allerede i 1939 vurderte NSB nedleggelse. I 1961 ble banen nedlagt.
Deler av traséen ble gjort om til vei, bl.a. Fylkesvei 404, Fylkesvei 407 og Fylkesvei 408. Europavei 18 ligger også delvis over den gamle strekningen. Flere deler av traseen er likevel bevart, bl.a. langs Rorevannet der den ligger som turvei.

Arkivet

Arkivet etter Grimstadbanen befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet stammer hovedsakelig fra perioden da Grimstadbanen var privateid. Arkivet omfatter kopibøker, postjournaler, korrespondanse, regnskap, samt diverse. Arkivet omfatter også en utklippsbok med avisutklipp fra årene før nedleggelsen i 1961.
Gotlands garnison

Gotlands garnison, også kjent som Visby garnison, var en paraplyorganisasjon for det militære nærværet på Gotland mellom årene 1897 og 2006. Garnisonen strakk seg over hele Visby og inkluderte selv Fårösund på Nord-Gotland samt øvrige forsvarsetablissementer på Gotland.

Historie

Garnisonens historie kan sies å gå tilbake til 1897 da Gotlands infanteriregiment ble forlagt i nybygde kaserner på Visborgs mo i Visby. I lang tid savnet Gotland en militær garnison, men etter den russiske erobringen av Gotland i 1809, uten å møte militær motstand, ble Gotlands nationalbeväring opprettet og Gotland fikk en egen militær befalhaver. Gjennom en kongelig beslutning ble Gotlands infanteriregiment og Gotlands artillerikorps etablert 17. desember 1886. Da garnisonen var som størst, inneholdt den forband som A7, KA3, Lv2 og P18 samt militærområdestab. Flyvåpenet og Marinen var representert gjennom forskjellige detachementer, blant annet F13G. Idet garnisonen ikke hadde noen kontakt med fastlandet, kunne det som regel merkes at garnisonens forband ikke ble tilført nytt materiell i samme takt som forbandene på fastlandet. Ved forsvarsbeslutningen i 2000 ble alle forband utenom P18 avviklet. Selv om P18 kom å gå inn i Forsvarsmakten frem til 2005, så opphørte den tidligere stridsvognutdannelsen ved regimentet og kom kun til å utdanne mekanisert infanteri.
Ved forsvarsbeslutningen i 2015 besluttet Riksdagen at en militærtropp igjen skulle etableres på Gotland. Skaraborgs regiment (P4) fikk i oppdrag til å sette opp et detachement på Gotland, som skulle virke fra Gotland den 1. januar 2018. Detachementet skulle virke fra et nyoppført kaserneområde på Tofta skjutfält. Mandag den 5. september 2016 startet Forsvarsmaktens operative reserve, sammen med deler av Andre amfibiebataljon og Luftvernregimentet, en beredskapskontroll på Gotland. Beredskapskontrollen var planlagt å pågå i en uke. Klokken 07.00 den 14. september 2016 meddelte Forsvarsmakten at det var besluttet å forlegge forband permanent på Gotland. Dette medførte at Forsvarsmakten lot den operative reserven forbli på Gotland, i påvente av at 18. stridsgruppe skulle etableres på Gotland.
Lille Jensen drar til Mandalay

Lille Jensen drar til Mandalay er en sang som ble spilt inn og gjort kjent av Rolf Just Nilsen i 1964. Teksten er skrevet av Reidar Anthonsen og Otto Nielsen. Melodien av Bjarne Amdahl.
Teksten til sangen er inspirert av Rudyard Kiplings dikt Mandalay. Diktet sto først på trykk i 1890 og ble tonesatt av Oley Speaks i 1907. Det ble senere gjendiktet på dansk av Kai Friis Møller og fikk ny melodi av Erling Winkel, og den versjonen ble spilt inn på plate i Norge av blant andre Julius Hougen.
Lille Jensen drar til Mandalay var i utgangspunktet en tekst som Reidar Anthonsen skrev til radioprogrammet Søndagsposten med tittelen «Stakkars lille Jensen». Otto Nielsen foreslo å omskrive og utvide teksten, og gjøre den om til en sangsketsj.  Resultatet ble en halvmelankolsk sang som var supplert med korte snakkepartier foran flere av versene. I tillegg til at den ble framført i programmet, ble den også utgitt som B-side på en singel der julesangparodien Julekveld i skogen var A-side.
Hisøens båtbyggeri

Hisøens båtbyggeri ble etablert på Hisøya utenfor Arendal i 1915. Båtbyggeriet ble etablert av brødrene Hans Christian Thorkildsen (1890-1950) og Laurits Theodor Thorkildsen (1892-1959). Firmaet bygde fiskeskøyter, lektere, seilbåter, motorbåter. Spesialiteten var livbåter, redningsflåter og motorsnekker.

Historikk

Brødrene Thorkilden hadde virket som båtbyggere i USA i noen år, men returnerte til Norge i 1915 og starte sitt eget eget båtbyggeri på Guldsmedenga på Hisøya i 1917. Virksomheten ble senere flyttet til Notodden. De begynte med å bygge lektere, men spesialiserte seg etterhvert på livbåter og redningsflåter. På 1930-tallet hadde båtbyggeriet 7-8 ansatte. Virksomheten ble gradvis redusert på 1950-tallet og man gikk over til å bygge prammer. Virksomheten ble lagt ned i 1967.

Arkivet

Arkivet etter Hisøens båtbyggeri befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet omfatter blant annet korrespondanse og regnskap.
Li He

Li He (kinesisk: 李賀, Wade-Giles: Li Ho, født 790 i Changgu – dagens Luoyang i provins Henan i Kina, død 816), stilnavn: Changji (長吉), var en kortlivet kinesisk dikter under det senere Tang-dynasti, kjent for sin ukonvensjonelle og billedrike stil og bruk av synekdoker.
Oppmuntert av Han Yu, som beundret hans talent, gikk Li opp til den keiserlige embedsmannseksamen, men bestod den ikke. Trass i sin adelsbakgrunn levde han et fattigslig liv som lavere funksjonær og døde i en alder av 27 år.
Av hans dikt har 240 overlevd til ettertiden. Hans samlede verker ble utgitt med forord av Du Mu, og en kort biografi ble skrevet av Li Shangyin. Selv om hans dikt ble høyt verdsatt under Tang-dynastiet, fant ingen av dem veien inn i samlingen 300 Tang-dikt.
Craig Fagan

Biografi

Craig Fagan, som gikk på Birmingham Citys fotballakademi før han ble profesjonell, debuterte for Birmingham City den 2. oktober 2002 i en 2. runde kamp i den engelske ligacupen. Motstander var Leyton Orient og Birmingham vant kampen 3-2. Den 7. desember 2002 spilte Fagan sin første kamp i Premier League da han kom inn i det 81. spilleminutt i en kamp mot Southampton. Etter å ha fått med seg 4 klubbkamper for the Blues i første del av 2002/03-sesongen, skrev han under på en låneavtale med Bristol City i januar 2003. Hans første kamp for the Robins kom 18. januar 2003 mot Tranmere Rovers, mens hans første mål for denne klubben skjedde 8. februar 2003 i en ligakamp mot Colchester United. Etter å ha spilt 6 ligakamper og 1 cupkamp returnerte han til Birmingham da 2002/03-sesongen var over.
I august 2003 signerte han på en låneavtale med Colchester United, og hans første kamp for Colchester kom 9. august 2003 da de tapte 1-0 for Barnsley i en ligakamp. 3 dager senere laget Fagan sitt første mål for the U's da Plymouth Argyle ble slått 2-1 i ligacupen. I mars 2004 ble låneavtalen erstattet med en permanent avtale, og da 2003/04-sesongen var over hadde Fagan notert seg for 37 ligakamper og 9 ligamål for klubben fra Essex. Den påfølgende sesongen fikk han med seg 26 ligakamper og 8 ligamål for Colchester før han i februar 2005 gikk til Hull City for en overgangssum anslått til å være rundt £125 000.
Den 5. mars 2005 spilte Craig Fagan sin første kamp for Hull i en ligakamp mot Tranmere Rovers. Fagan startet på benken, ble byttet inn i det 60. spilleminutt og scoret Hulls tredje mål i det 69. spilleminutt i denne kampen som Hull til slutt vant 3-1. Totalt spilte Fagan 12 ligakamper og scoret 4 ligamål på slutten av 2004/05-sesongen for the Tigers, og klubben endte til slutt på 2.-plass i Football League One og rykket dermed direkte opp til Football League Championship. I 2005/06-sesongen fikk han bokført 41 ligakamper og 5 ligamål for klubben fra East Riding of Yorkshire, mens han i første del av 2006/07-sesongen spilte 27 ligakamper og scoret 6 ligamål for Hull før han i januar 2007 ble kjøpt av Derby County for £750 000.
Fagan debuterte for Derby 13. januar 2007 i en ligakamp mot Sheffield Wednesday, mens hans første mål for the Rams kom 6. april 2007 i en ligakamp mot Leicester City. Totalt scoret han ett ligamål på 17 kamper for Derby i 2006/07-sesongen, og i tillegg spilte han 4 andre obligatoriske kamper for klubben i denne sesongen.
Humlesvermere

Utseende

Middelsstore, men små til svermere å være (vingespenn 30-50 millimeter), tettbygde svermere. De har en lang sugesnabel og ganske lange og tynne forbein som de bruker til å holde seg fast i blomstene som de henger på svirrende vinger foran. Kroppen er kort spoleformet med et forholdsvis lite hode og nokså lange, mørkfargede, lett kølleformede antenner. Hodet og kroppen er mest kledt med gulaktige hår, bakkroppen har gjerne et svart eller mørkrødt tverrbånd, halen er ofte hvithåret. Vingemembranen er tynt skjellkledt når de klekkes, men disse skjellene slites fort av slik at sommerfuglene får glassklare, skjell-løse vinger, bortsett fra ytterkantene som oftest er rødlige. Svermerne har en overflatisk likhet med humler, men atferden er ganske ulik. 
Eggene er små, kuleformede og blekt skinnende grønne på farge. Larvene er små og sylindriske med en ru overflate, ofte med korte hår. Selv om de fleste larvene er grønne og brune, finnes det mange andre fargeformer. Alle har en karakteristisk blek stripe fra hodet til følehornene. Larvepuppen omsluttet i en løs spunnet kokong som er skinnende hos de fleste arter.

Levevis

Av de norske artene utvikler larven til smalkantet humlesvermer på arter i kardeborrefamilien, særlig blåknapp (Succisa pratensis), mens larvene til bredkantet humlesvermer lever på vivendel (Lonicera periclymemum). Ellers lever mange av artene på planter i kaprifolfamilien.
De ferdigutviklete individene er dagaktive tussmørkesvermere som ligner humler i utseende, derav navnet humlesvermere. De ligner også kolibrier siden de skaffer seg nektar på den samme måten. I motsetning til for eksempel dagsvermer (Macroglossum stellatarum) bruker humlesvermerne framføttene til å «forankre» seg i blomsten når de suger nektar.

Utbredelse

Slekten har en holarktisk utbredelse. I de varmere delene av den Gamle verden blir den erstattet av den nærtstående slekten Cephonodes, de to slektene møtes bare i Japan.
Østensjøvannet

Innløp og utløp

Østensjøvannets største innløp er Smedbergbekken, Bølerbekken og Ulsrudbekken. 
Østensjøvannets naturlige utløp er Østensjøbekken, som renner fra vannets nordende. For å bedre avløpet, og dermed sikre en stabil vannstand under høst- og vårflommene, ble det på begynnelsen av 1960-tallet sprengt ut en tunnel. Tunnelåpningens inngang kan sees ved vannets nordvestside. Tunnelvannet møter Østensjøbekken før den renner ut i Alna ved Bryn stasjon.

Østensjøområdet miljøpark

Østensjøvannet og omkringliggende våtmarksområder (532 dekar) utgjør Østensjøområdet miljøpark. Vannflaten og våtmarksområdet rundt ble etter engasjement fra foreningen Østensjøvannets Venner vernet som naturreservat den 2. oktober 1992. Innenfor verneområdet, som også gjelder store deler av turveinettet, er det båndtvang for hund, forbud mot ferdsel med båt, fiskeforbud i den isfrie perioden, samt forbud mot å gjøre opp ild.
Vannet har gjennom tidene vært nyttet til kunstløp og hurtigløp på skøyter. Den norske skøytepioneren Axel Paulsen bodde i området og utviklet seg som skøyteløper på Østensjøvannet.

Plante- og dyreliv

Området har stort biologisk mangfold og regnes som en av Norges rikeste innsjøer på vann- og sumpvannplanter. Det er påvist mer enn 440 plantearter i reservatet. På Bogerudmyra sør for vannet finnes de rødlistede artene kjempestarr og vasstelg. 
Det er observert 221 fuglearter i reservatet, hvorav rundt 40-50 arter hekker årlig. Toppdykkeren, som hekket første gangen i 1972, er vannets karakterart. I trekktidene vår og høst observeres årlig sjeldne fuglearter.
Det er registrert 8 arter med flaggermus, 1 835 insektarter, 4 arter med amfibier, 12 sneglearter og 3 iglearter ved vannet. Mange av artene står på nasjonal rødliste.
Vannet er også anerkjent som Nord-Europas største andereservat.
Dengzhou

Kulturminner

Baligang-funnstedet (Baligang yizhi, 八里岗遗址) fra sen steinalder og pagoden ved Fusheng-tempelet (Fusheng si ta, 福胜寺塔) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Schering AG

Schering AG var et tysk kjemisk og farmasøytisk konsern med hovedkontor i Wedding i Berlin. Det ble etablert i 1851 og eksisterte til 2006, da det fusjonerte med Bayer og inngikk i Bayer Schering Pharma, fra 2011 Bayer HealthCare Pharmaceuticals.
Schering AG hadde ca. 26 000 ansatte i 140 avdelinger verden rundt og en årlig bruttoinntjening på oppimot 50 milliarder kroner før fusjonen.
Det amerikanske farmasøytiske selskapet Schering Corporation, senere Schering-Plough, var opprinnelig et datterselskap av Schering AG. Schering AG var notert på Frankfurt-børsen.
Raúl Francisco Primatesta

Liv

Raúl Francisco Primatesta avsluttet sine filosofiske og teologiske studier med lisensiatgrad i katolsk teologi og nytestamentlig eksegese ved det pavelige universitetet Gregoriana. I 1942 mottok han prestevielsens sakrament, og underviste i latin og gammelgresk ved juniorseminaret i hjembispedømmet, før han ble professor i dogmatikk og bibelsk teologi ved presteseminaret. Etterhvert ble han også disiplinærprefekt og rektor ved seminaret.
14. juni 1957 utnevnte pave Pius XII ham til titulærbiskop av Tanais. Han ble konsekrert den 15. august samme år av erkebiskopen av La Plata, Antonio José Plaza. Pave Johannes XXIII utnevnte ham til biskop av San Rafael i 1961.
I februar 1965 ble han så erkebiskop av Córdoba. Han ble han utnevnt til kardinal av pave Paul VI i 1973, og fikk tittelkirken Beata Maria Vergine Addolorata a piazza Buenos Aires. Han fikk avskjed som erkebiskop av aldersgrunner i 1998.
Primatesta deltok på begge konklavene i 1978, som valgte pave Johannes Paul I og Johannes Paul II. Ved konklavet i 2005 hadde han ikke lenger stemmerett.
Pete Thornton

Peter «Pete» Thornton er en rollefigur i TV-serien MacGyver som ble spilt av Dana Elcar med Don S. Davis som reserve i enkelte episoder (Dana Elcar og Don S. Davis var nesten prikk like).
Pete Thornton er leder i Phoenix Foundation og en av de mer faste rollene i serien. Han arbeider mye og er en av Angus MacGyver sine nærmeste venner og støttespillere.
Pete er gift med Connie og har sønnen Michael Thornton. Connie og Pete skiller seg, men Connie dukker senere opp i to andre episoder. Michael og Pete (som ikke har hatt mye kontakt) kommer senere godt overens og Michael begynner snart å jobbe i Phoenix Foundation sammen med Pete. Han mister imidlertid jobben da det blir avslørt at han er med på å smugle ut hemmelig informasjon.
Skuespilleren Dana Elcar ble angrepet av grønn stær under innspillingen. Denne sykdommen ble også skrevet inn i manuset, for at rollefiguren kunne ha samme sykdom.