google/wiki40b huggingface dataset:
Ringeriksert

Ringeriksert er ei spesiell ert som bare kan produseres på Røysehalvøya i Hole kommune, om den skal markedføres under dette navnet. Navnet Ringerikserter er ved hjemmel i norsk lov godkjent som en beskyttet opprinnelsesbetegnelse. Opprinnelsesbeskyttelsen, som med virkning fra 24. juni 2004 er tildelt Ringerikserter, bygger på bestemmelsene i den offentlige ordningen med beskyttede betegnelser.
Ringerikserta har vært produsert på Røysehalvøya siden første halvdel av 1800-tallet. Den var det andre norske matproduktet som fikk produktnavnet lovbeskyttet, etter Økologisk Tjukkmjølk fra Røros.
Ringerikserta er ei grønn ert og brukes mest som grønnsak, ofte til ertestuing (jfr. gule erter brukes mest til suppe). Erta er naturlig iblandet endel mørke erter. Dette viser at sorten ikke er helt genetisk stabil og dermed litt "primitiv" / opprinnelig, til forskjell fra foredlede moderne sorter.
Siden ringerikserter ikke har gjennomgått moderne foredling, og er den liten og varierende i størrelse. Den er også utsatt for sjukdom under dyrkinga. Av den grunnen ble det etter 1920 gradvis slutt på dyrking av ringerikserter. På 1950-tallet ble det funnet en pose gamle ringerikserter på loftet på garden Nedre Fjeldstad på Røyse. Sidan da har det vært kontinuerlig dyrking av Ringerikserter på Røyse.
Ertene er små og lettkokte. Produsentene på Røyse hevder at erta når den spises gir mindre gass i magen enn vanlige erter. Den passer spesielt godt til rakafisk og lutefisk.
Jesper Langberg

Priser

Langberg mottok Bodil-prisen for sine rolleprestasjoner to ganger, i 1968 og i 1993. I 2014 ble han tildelt en Æres-Bodil for sin lange filmkarriere, som omfattet over 40 danske filmer.
Patrick Reed

Karriere

Etter å ha spilt collegegolf for University of Georgia og Augusta State University, ble Reed profesjonell i 2011  Han spilte et par sesonger på PGA-touren via sponsorinvitasjoner, og fikk først fast spillerett på touren i 2013 gjennom kvalifiseringsskolen høsten 2012.
I 2018 vant han sin første majorturnering, Masters.
Hvit sankthansmåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 25 – 28 mm), slank, hvit måler. Begge vingepar har tre grålige, nokså parallelle, tverrbånd, i tillegg spredte, grå skjell. Den ligner sterkt på gul sankthansmåler (Cabera exanthemata), men skiller seg fra denne på at vingene ikke har gulaktig skjær, og at tverrbåndene er parallelle uten brunlig farge. Larven er gråbrun, slank, med mørkere tverrbånd på hvert kroppsledd.

Levevis

Hvit sankthansmåler er vanlig i løvskog og buskmark. Larvene lever helst på bjørk, men kan også finnes på mange andre løvtrær og busker. De voksne målerne flyr om natten, men blir også lett skremt ut på dagtid. Flygetiden er ikke så begrenset som artens norske navn kunne tyde på, voksne målere kan påtreffes mellom slutten av mai og august.

Utbredelse

Arten finnes i det meste av Palearktis. I Norge forekommer den nord til Nordland.
Smørrulle

Smørrulle er en bred trinse med skåret mønster. Dekoren i trinsen gir avtrykk i smøret, og den ble brukt til å dekorere smør med før servering. Smørruller er laget i tre.
Jf. Smørrose.
Einar Solbu

Virke

Etter utdanningen var han amanuensis og førsteamanuensis, undervisningsleder og studiesjef ved Norges musikkhøgskole. Deretter var han direktør for stiftelsen Grieg-jubileet 1991 – 1993 og i årene 1994–2005 direktør for Rikskonsertene. Fra 1990 til 1994 var han også generalsekretær for Dronning Sonja Internasjonale Musikkonkurranse og fra 2005 har han vært styreleder ved Den norske Opera. Han ledet arbeidet med Den norske kirkes kulturmelding, som i 2005 resulterte i utredningen Kunsten å være kirke. I 2006 etablerte han selskapet Kulturdialog, som tilbyr rådgivnings-, utrednings- og undervisningstjenester på kunst- og kulturområdet. 
Kongen utnevnte i 2013 Solbu til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for «innsats for norsk musikk- og kulturliv.»
Rømers fastsettelse av lysets hastighet

Rømers fastsettelse av lysets hastighet var en påvisning av at lyshastigheten lot seg bestemme ut fra observasjoner av bevegelsene til Jupiters måner. Funnet er vanligvis tilskrevet den danske astronomen Ole Rømer (1644–1710) som jobbet ved Parisobservatoriet i Paris på den tiden.
Rømer beregnet at lyset ville bruke ca. 22 minutter på å ferdes en distanse som tilsvarer diameteren på jordens bane rundt solen: dette tilsvarer omtrent 220 000 km per sekund i moderne enheter, omtrent 36 % lavere enn den sanne verdien. De nøyaktige detaljene i Rømers beregninger har gått tapt, men den sannsynlige feilen er på grunn av en feil i Jupiters baneelement som gjorde at Rømer trodde Jupiter var nærmere solen enn det som faktisk er tilfelle.
Rømers teori var kontroversiell på den tiden han annonserte den, og han fikk aldri direktør for det kongelige Parisobservatoriet, Giovanni Cassini, til å akseptere den fullt ut. Den fikk imidlertid raskt støtte blant andre naturfilosofer i perioden, for eksempel Christiaan Huygens og Isaac Newton. Teorien ble endelig bekreftet nesten to tiår etter Rømers død av den engelske astronomen James Bradley.
Ferrex

Ferrex var en mytisk konge av Britannia, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av Gorboduc og Judon. Hans bror var Porrex I.
I henhold til Geoffreys fortelling kom det til en krangel mellom de to brødrene Ferrex og Porrex da deres far var blitt gammel og dement om hvem som skulle arve kongedømmet. Porrex planla å legge seg i bakhold og drepe broren, men Ferrex fikk vite om dette og rømte til Gallia. Med støtte fra Suhard, frankernes konge, kom han tilbake med en hær og i kampen ble Ferrex drept. Moren Judon ble fortvilet da hun hørte om sønnens død, da hun elsket den ene mer enn den andre, og hun sverget hevn og fikk senere Porrex hakket til døde mens han sov. Deretter havnet Britannia i borgerkrig.
Danubio FC

Historie

Klubben ble grunnlagt av de to Bulgarsk-fødte brødrene, Miguel og Juan Lazaroff, 1. mars 1932 sammen med andre ungdommer fra en skole i Montevideo. Klubbnavnet er en referanse til elven Donau som renner gjennom Bulgaria. 
Danubio har vunnet den nasjonale serien i Uruguay tre ganger, senest i 2007, og nådde semi-finalen i Copa Libertadores i 1989.
Wild

Handling

I 1995 bestemmer Cheryl Strayed seg for å gå mer enn tusen engelske mil i Pacific Crest Trail alene, som en måte å helbrede seg selv, etter hennes skilsmisse, sin mors død, og år med uvørent og destruktivt atferd.
Rashidun

Tidslinje

Tidslinjen over begynnelsen og avslutningen av deres kalifembede i kronologisk orden:
Nyakyusa

Nyakyusa, også kalt sokile, ngonde eller nkonde, er en afrikansk etnisk og språklig gruppe som holder til i fjellene syd i Tanzania og nordre Malawi – tidligere Tysk Østafrika. De taler nyakyusa-språket, en del av bantuspråkfamilien. I 1993 var nyakusa-befolkningen estimert til 1 050 000, med 750 000 boende i Tanzania og 300 000 i Malawi.
Childs Hill

Historie

Den eldste kjente dokumenterte bruken av stedsnavnet Child's Hill eller Childs Hill (bruken av apostrofen er valgfritt ) er fra 1593. Navnets opprinnelse er dog eldre, og er avledet fra Richard le Child som i 1312 hadde et hus i området.
På 1700-tallet var Childs Hill et senter for framstilling av keramisk murstein og fliser. Spisestedet The Castle Inn er fra denne perioden og første dokumenterte bruk er fra 1751.
Med en høyde på 79 meter (259 fot) over havet er Childs Hill synlig fra langt unna og fra 1789 og fram til 1847 var det en optisk telegrafstasjon her. I 1808 ble denne en av en linje med telegrafstasjoner som strakte seg fra Admiralty og til Great Yarmouth ved kysten. Det ble etablert som en del av Storbritannias nasjonalforsvar. Kun navnet, Telegraph Hill, gjenstår, og resten er dekket av ny bebyggelse.
Jean Rhys

Bakgrunn, liv og forfatterskap

Jean Rhys' far var lege og opprinnelig fra Wales. Hennes mor var kreolsk, det vil si hvit vestindier. Som sekstenåring dro Jean Rhys til London for å begynne på Royal Academy of Dramatic Art. Dette var første gang hun forlot øya der hun ble født, og møtet med et totalt fremmed samfunn ble skjellsettende og satte spor i hennes forfatterskap. Pengeproblemer førte til at hun måtte slutte på teaterskolen, og hun forsøkte deretter å tjene til livets opphold som modell og som ballett- og korpike. Hun giftet seg og flyttet til Wien med sin ektemann. Derfra dro de videre til Paris og endte opp i Budapest. I Paris var hun mye alene og hadde det svært trangt økonomisk, men hun kom inn i den litterære kretsen rundt litteraten Ford Madox Ford. Samtidig som hun tok jobber som mannekeng, ekspeditrise og oversetter skrev hun litterære tekster, og i 1927 debuterte hun med novellesamlingen The Left Bank and Other Stories. Selv kalte hun disse historiene «skisser fra et parisisk bohemliv». 
Fram til 1939 ga hun ut fire romaner som fikk positive anmeldelser. Forfatterskapet hennes gikk imidlertid i glemmeboken inntil BBC Radio i 1957 dramatiserte romanen Good Morning, Midnight og oppdaget at hun nå var bosatt i Devon og var i gang med en ny novellesamling. Disse novellene ble ikke utgitt før i 1968, men i 1966 kom Jean Rhys' siste roman Wide Sargasso Sea. Perioden fra 1957 ble en renessanse for Jean Rhys som forfatter, og i 1978 ble hun tildelt Den britiske imperieordenen.
McFarlin-biblioteket ved Universitetet i Tulsa i Oklahoma har i sine samlinger store deler av Jean Rhys' etterlatte manuskripter og papirer.

Norske utgivelser

Romanen Wide Sargasso Sea er utgitt på norsk i to versjoner: Kreolerinnen på Thornfield Hall (Aschehoug Forlag 1966) / Vide Sargasso (Pax Forlag 1999). Novellen På gjensyn i september, Petronella, som først ble utgitt i samlingen Tigers Are Better-Looking (1968), finnes på norsk i antologien Det kalles kjærlighet. Noveller av kvinner fra andre land, utgitt på Universitetsforlaget (1982). Novellen er oversatt av Eli Lindtner Næss, som også har bidratt til antologien med omtaler av Rhys' novelle og øvrige forfatterskap i forordet og i en introduksjon til selve novellen.
Professor i litteraturvitenskap Tone Selboe har skrevet om Rhys' forfatterskap i boken Litterære vaganter.
Chen Yun

Bakgrunn

Chen Yun kom fra distriktet Qingpu i Shanghai og var en av de få lederne i Det kinesiske kommunistiske parti som kom fra arbeiderklassen. Han gikk med i partiet i 1925 og begynte sin politiske livsbane som organisator blant arbeidere i Shanghai. 
Etter Chiang Kai-sheks utrenskning av kommunister flyktet Chen til den Den kinesiske sovjetrepublikk i Jiangxi. Han deltok i «den lange marsjen» og satt i sentralkomiteen i Kinas kommunistiske parti fra 1931 til 1987.

I Folkerepublikken Kina

Ved grunnleggelsen av Folkerepublikken Kina i 1949 tilhørte Chen det absolutte toppskiktet i partiet og staten. Fra 1948 til 1953 var han formann for Den allkinesiske fagforeningsføderasjon. Han var med i politbyråets stående komite og sammen med Mao Zedong, Liu Shaoqi, Zhu De og Zhou Enlai tilhørte han «de fem store». Under kulturrevolusjonen ble han utsatt for kritikk, men ble gjenvalgt til sentralkomitéen ved den niende partikongressen i 1969. 
Under Deng Xiaopings reformpolitikk forble han en viktig politiker. Fra rundt 1982 kom det imidlertid til konflikter mellom Deng Xiaoping og Chen Yun; Chen hadde store betenkeligheter med den retning reformpolitikken tok. 
I 1987 trakk Chen Yun seg tilbake fra den aktive politikks førstelinje. Han beholdt imidlertid en betydelig autoritet frem til sin død.
Chen var en av de åtte «eldste», sittende eller pensjonerte ledere som fra bak kulissene fattet viktige avgjørelser om hvordan man skulle håndtere studentprotestene på Den himmelske freds plass våren 1989. Det foreligger intet som viser at Chen har henfallen til diatribene mot studentene eller gikk aktivt gikk inn for bruk av militær makt mot dem. Men han var enig i at Zhao Ziyang burde avløses som generalsekretær for kommunistpartiet, og støttet Li Xiannians nominasjon av Jiang Zemin som ny generalsekretær.
Sarkofagtekstene

Sarkofagtekstene eller kistetekster er en type religiøse tekster fra oldtidens Egypt, fra Mellomriket-perioden (ca 1986-1633 f.Kr.)
Tekstene utgjør en videreføring av pyramidetekstene, men representerer en «demokratisering av døden», i og med at de var rettet mot vanlige folk, og ikke bare faraoene. Det finnes om lag 2000 varianter av disse tekstene, og de er ikke bare kjent fra sarkofagveggene, mens også fra gravvegger, papyrus, hjerteskrin, steler og mumiemasker. Noen av disse skriveflatene var små, så flere av tekstene finnes både i en lang versjon og i en kortversjon.
Innholdet i tekstene er springende og variert, også innenfor en og samme tekst. I ett og samme kapittel finnes «beskrivelser, bønn, dialoger, forbannelser, hymner ... vevet inn i hverandre». Hensikten med tekstene var å hjelpe den avdøde til å bli integrert i den andre verden, ved å avbilde gjenstander som den avdøde hadde behov for, og ofte gjennom at den døde knyttes til en bestemt guddom, og «tilegner seg gudens makt og virke».
Sarkofagtekstene inneholder ofte «referanser til skapelsesmytene og til Osirismyten».
Fire av sarkofagtekstene er publisert på norsk i Den egyptiske dødeboken, og tekster om livets vei, 2001. Framstillingen her er basert på innledningen der.
Bislet Teglverk

Bislet Teglverk, Bislett Teglverk, var et teglverk som lå på Bislett i Oslo omtrent der Bislet bad og stadion ligger i dag. Området ble solgt til kommunen i 1898 og selve teglverket ble revet året etter.
Mörlunda

Mörlunda er et tettsted i Hultsfred kommune i Kalmar län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 838 innbyggere.
Fotball under Panamerikanske leker 1983

Fotball under Panamerikanske leker 1983. Fotball var en av flere sporter under de niende Panamerikanske leker som ble arrangert i Caracas i Venezuela fra 14. til 29. august 1983. Det var kun en turnering for menn, ti lag deltok.
Det jødiske bosetningsområdet i Tsar-Russland

Det jødiske bosetningsområdet i Tsar-Russland (russisk: Черта оседлости — Tsjerta osedlosti) var en vestlig grenseregion i Tsar-Russland der permanent bosetning for jøder var tillatt. Området gikk fra demarkasjonslinjen i øst (selve pale) til grensen mot Sentral-Europa.

Pale

I internasjonal historieforskning benyttes ofte det engelske begrepet «Pale of Settlement» for det jødiske bosetningsområdet. Pale betyr påle og i overført betydning grense. Ordet pale kommer opprinnelig fra  latin palus, som betyr stake. Ordet palisade kommer fra den samme rot. En pale var da en region hvor det gjelder egne lokale lover. Uttrykket bortenfor palen («beyond the pale») kommer av dette. Selv om regionen Pale kun utgjorde tyve prosent av europeisk Russland, samsvarte området med de historiske grensene til Det polsk-litauiske samveldet, og omfattet store deler av dagens Litauen, Hviterussland, Polen, Moldova, Ukraina samt deler av det vestlige Russland. Noen av byene innenfor regionen var allikevel ikke med i Pale. Et begrenset antall jøder hadde tillatelse til å bo utenfor Pale.

Historie

Pale ble først opprettet av Katarina den store i 1791 etter flere forfeilede forsøk fra hennes forgjengere, særskilt keiserinne Elisabeth, å få jødene helt og holdent fjernet var Russland, så sant de ikke konverterte til Den russisk-ortodokse kirke, statsreligionen. Grunnene for opprettelsen var hovedsakelig økonomiske og nasjonalistiske. Mens det russiske samfunn tradisjonelt hadde vært inndelt i adelen, leilendingene og presteskapet, førte den industrielle framgangen til opprettelsen av en middelklasse som raskt ble fylt av jøder som ikke tilhørte noen av de andre samfunnsklassene. Ved å begrense områdene for jødisk bosteder forsøkte keisermakten å sikre seg at middelklassen vokste fram uten et jødisk mindretall.
Pale som institusjon ble mer betydningsfullt som følge av den andre delingen av Polen i 1793, fram til da hadde Russlands jødiske befolkning vært ganske begrenset. Annekteringen av polsk-litauiske områder økte den jødiske befolkningen betydelig. På sitt høydepunkt hadde Pale, inkludert de nye polske og litauiske områdene, en jødisk befolkning på over fem millioner, og representerte den største konsentrasjonen (40 prosent) av verdens jødiske befolkning på denne tiden.
Fra 1791 til 1835, og fram til 1917, var det forskjellige endringer av grensene for Pale, slik at enkelte områder var ulikt åpen eller helt stengt, slik som i Kaukasus. I perioder var det forbudt for jøder å bo i jordbrukssamfunn eller i bestemte byer, som Kiev, Sevastopol og Jalta, og de ble tvunget til å flytte til små provinsbyer, noe som fostret framveksten av shtetler. Jødiske handelsmenn av første laug, mennesker av høyere eller spesiell utdannelse, kunstnere eller kunsthåndverkere, soldater, innrullert i henhold til rekrutteringsloven av 1810, og deres etterkommere hadde rettigheten til å bo utenfor Pale. I en del perioder ble det gitt særskilte dispensasjoner for å jøder å bo i de større byene, men disse var få, og flere tusen jøder ble forvist til Pale fra St. Petersburg og Moskva så sent som i 1891.
Lars Evensen

Tidlig virke

Han var utlært pølsemaker, og fagorganisert fra 1915. Han hadde flere tillitsverv i fagforeningen, og ble medlem av Norsk Kjøttindustriarbeiderforbunds styre fra 1920. Han var sekretær i organisasjonen fra 1924 til 1927, da han ble formann og forretningsfører i forbundet.
Han ble medlem av AP i 1921. Ved partisprengningen i 1923 fulgte han det nye NKP og hadde flere tillitsverv i partiet. Han var formann for NKP i Oslo og Akershus i 1926 - 1927 og medlem av sentralstyret fra 1925 til 1930. Han brøt da med NKP og meldte seg inn i AP i 1931. Fra 1932 var han medlem i Oslo Arbeiderpartis representantskap.
Evensen var aktiv i kommunepolitikken og organisasjonslivet: Han satt i herredsstyret i Lørenskog fra 1923 til 1928. Han var medlem av Arbeidernes justisfonds styre, av Arbeidernes avholdslandslags sentralstyre og varamann i Kjøttindustriens idrettslag - som han var med å stifte i 1930. Han utarbeidet også Norsk kjøttindustriarbeiderforbunds jubileumsskrift i 1932 og Oslo kjøttindustriarbeiderforbunds 30-årshistorie.
Han ble sekretær i Landsorganisasjonen i Norge i 1934 og nestformann i 1939.

Annen verdenskrig

Sammen med formann Konrad Nordahl var Evensen blant de fremste talspersonene for å konfrontere okkupasjonsmakten under den andre verdenskrig og ble fratatt vervet sommeren 1940. Evensen deltok på det andre Grimelundmøtet den 25. august 1941.
Etter melkestreiken og forsøket på nazifisering som rammet LO høsten 1941 dro Evensen til Sverige der han var ansatt ved legasjonen i Stockholm 1941-1944 og sjef for Flyktningekontoret,  1944-1945.

Etterkrigstiden

Han spilte en ledende rolle i Arbeiderpartimiljøet og var også blant initiativtakerne til iverksettingen av etterkrigstidens overvåkning av norske kommunister, og rekrutterte blant annet i 1944 den da atten år gamle Arne Hjelm Nilsen til å kartlegge norske kommunister i politileire i Sverige.
Etter krigen ble han handelsminister i samlingsregjeringen, og mellom 1947 og 1953 var han industriminister. Mellom 1954 og 1957 satt han på Stortinget. Han var fylkesmann i Vest-Agder mellom 1954 og 1966.
Microgoes

Utseende

En middelsstor, gråbrunt-spraglete trebukk med lange, tynne antenner. Dekkvingene er lysgrå med tette, brune tegninger.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i det østlige Nord-Amerika.
Fiat 127

Varianter

Som andre Fiat-modeller på samme tid bygget Seat en spansk variant kalt Seat 127. Da Seats lisensavtale med Fiat gikk ut redesignet Seat enkelte deler av bilen, og bygget Seat Fura Dos. Enkelte deler ble også benyttet i den første generasjonen av Seat Ibiza.
I Brasil ble en tredørs stasjonsvognutgave produsert under navnet Fiat 147. Denne var også tilgjengelig i Europa fra 1981 til 1985, da produksjonen stanset.
Venner for livet (film)

Handling

Når 12 år gamle Petter og resten av familien flytter fra byen til et lite småbruk uten mobildekning fordi mor skal praktisere som ferieavløser ser sommerferien trist ut for Petter. Men landsbygda er ikke så harmonisk og fredelig som Petter tror.
Fusion-io

Fusion-io, Inc. er et tidligere amerikansk IT-selskap med base i Cottonwood Heights, Utah, som arbeidet med maskinvare og programvare og som huskes mest for deres konstruksjon og produksjon av flashminne (Fusion ioMemory). Selskapet ble etablert i 2005 og ble i 2014 oppkjøpt av SanDisk Corporation.
Oh Yeah!

Utgivelser

Kun fysiske utgivelser er tatt med i oversikten.
Uvea

Uvea, også kjent som Wallisøya (engelsk: Wallis Island), er ei vulkansk øy i Polynesia i Stillehavet som utgjør en del av det franske oversjøiske samfunnet Wallis- og Futunaøyene. Den har et areal på 77,5 km² og en omkrets på om lag 50 km. I 2013 hadde den 8 584 innbyggere, og er dermed den mest befolka øya i øygruppa. Wallis- og Futunaøyenes hovedstad, Matāʻutu, befinner seg på Uvea. På Uvea snakkes det wallisisk (65,7 % av befolkninga) og fransk.
Siffer (TV-program)

Bok

I forlengelsen av serien ble det utgitt en bok på Versal Forlag (Siffer, av Jo Røislien og Magnus Nome).
Kvartær

Kvartær er den geologiske perioden vi lever i. Epokene som kvartær blir delt i er pleistocen (fra 2,588 millioner år siden til 11 700 år siden) og holocen (fra 11 700 år siden). 
Navnet kvartær ble skapt på 1700-tallet av Giovanni Arduino, som mente at jordas historie omfattet fire perioder, der kvartær var den fjerde. Navnene på de to første periodene, primær og sekundær, ble aldri mye brukt. Perioden før kvartær ble kalt tertiær, og dette navnet var lenge i bruk, men er nå erstattet av paleogen og neogen.
Grensa mellom tertiær og kvartær har vært noe ulikt plassert, men er ofte blitt satt til omkring 2,5–1,8 millioner år før nåtid. På den tida inntraff de første istidene med store kontinentale isskjold på midlere breddegrader (45°–70°N). Temperaturen i verdenshavene sank, og det skjedde store forandringer i både marine og kontinentale økosystemer.
Kvartærtida har vært prega av en rekke istider (30–40) med mellomliggende mellomistider. Avstanden mellom istidene har gjennomsnittlig vært ca. 100 000 år. Siden jorda har vært en isfri planet gjennom det meste av sin historie, har kvartærtida utgjort en unntakstilstand.
Kvartærgeologi betegner faget som studerer prosessene som formet jordoverflata i kvartærtida.
Noen forskere har foreslått en tredje epoke i kvartær, antropocen, som omfatter tida etter at menneskenes påvirkning på geologi og økosystemer ble sterk. Denne epoken er ikke anerkjent av internasjonale organisasjoner.
I 2004 bestemte Den internasjonale kommisjonen for stratigrafi at inndelingen av jordens nytid i tertiær og kvartær skulle erstattes med en inndeling i paleogen og neogen. Pleistocen og holocen inngikk som to av fire epoker i neogen. Grunnen til å gi opp kvartær som periode, var at starttidspunktet ikke kunne defineres klart.
I 2009 bestemte Den internasjonale stratigrafiske kommisjon at kvartær igjen skulle regnes som en egen periode og at grensa mellom neogen (pliocen) og kvartær (pleistocen) skulle settes ved 2,588 millioner år siden og ikke ved 1,805 millioner år, som tidligere ble brukt. Den tidligere grensa var satt ut fra tidspunktet da kaldtvannsmuslinger første gang dukket opp i Middelhavet, mens den nye grensa stemmer bedre med tidspunktet for de første omfattende isdannelsene på den nordlige halvkule.