Sunion

Historie

Den eldste skriftlige og litterære referansen til Sounion er i Homers Odysseen Her fortelles at da flere greske hærførere seilte tilbake fra Troja, døde rorgjengeren på skipet til kong Menelaos av Sparta på sin post mens de rundet «Hellige Sounion, athenernes nes». Menelaos gikk i land på Sounion for å gi sin ledsager den fulle gravære, det vil kremasjon på et gravbål ved stranden.
Arkeologiske funn på stedet er datert fra så tidlig som rundt 700 f.Kr. Den greske historikeren Herodot nevner at på 500-tallet f.Kr. feiret athenerne hvert femte år en festival på Sounion, som innebar at Athens førende menn seilte til neset i en hellig båt.

Deme

Sounion var en deme (distrikt) for stammen (fyle) Leontis selv før stedet ble befestet i peloponneserkrigen. På Kleisthenes’ tid sendte de fire menn til boule, det antikke rådet på fem hundre , og senere, på 200-tallet f.Kr. sendte de seks menn til rådet, som da utgjorde seks hundre. På 100-tallet f.Kr. ble Sounion fortsatt nedtegnet som en deme, men nå betraktet som en del av det da nyopprettede attalidefyle, opprettet til ære for kong Attalos I av Pergamon.
Denne deme var lokalisert mellom Amfitrope i vest og Thorikos i nord. Dets område omfattet deler av Lavrions gruver. Ifølge Traill (1986) var sentrum for bosetningen beliggende et sted nord for Sounion, mellom de moderne bosetningene Ano Sounio og Kato Sounio.
Sounion ble befestet under det nittende året av peloponneserkrigen (413 f.Kr.) for å beskytte passasjen for kornskip til Athen, og ble fra den tid av vurdert som en av de fremste festningene på Attika. Dets nærhet til sølvgruvene i Lavrion bidro antagelig til dets velstand, som ble tatt opp i seg som et ordtak; men selv på tiden Ciceros tid hadde det forfalt. Omkretsen av forsvarmurer kan fortsatt bli sporet, unntatt hvor bratt berg ga naturlig forsvar. Murene ble befestet med kvadratiske tårn, hovedsakelig av murstein, og dannet et indre rom på litt under 800 meter i omkrets. Selv om Sounion var særskilt hellig for Athene, forteller Aristofanes at også Poseidon ble æret her.

Tempelet til Poseidon

Det første tempelet på samme sted har sin opprinnelse tilbake til arkaisk tid og var bygd av tufa, en mykere form for kalkstein. Dette tempelet ble antagelig ødelagt av persiske soldater i 480 f.Kr. under den andre invasjonen av Hellas, ledet av Xerxes I. Det nye tempelet ble bygget i tiden 444–440 f.Kr. under Perikles, som også bygget opp Parthenon på Athens Akropolis etter persernes ødeleggelser. Etter at grekerne beseiret Xerxes i sjøslaget ved Salamis i 480 f.Kr., plasserte athenerne en hel erobret, fiendtlig trirem (krigsskip med tre rader med årer) ved Sounion som et trofé viet Poseidon.
I 1906 ble det oppdaget en irakisk statue av en ung mann, en kouros, i en grop sammen med andre fragmenter av statuer. Den var antagelig en av rekke votivstatuer dedikert til Poseidon som antagelig sto foran gudens helligdom. Tempelet sto over havet på en høyde av rundt 60 meter. Formgivningen av tempelet er en typisk med en frontal portiko med seks søyler. Kun noen få søyler står igjen i dag, men da tempelet var intakt ville et ha vært svært likt det samtidige og godt bevarte tempelet for Hefaistos på Akropolis, og var derfor antagelig formet av samme arkitekt.
Som med alle greske templer var tempelet rektangulært, fundamentet var 21,12 ganger 13,47 meter og med en søylerad på alle fire sider. Det totale antallet søyler var 36 hvorav 15 som står fortsatt. Søylene er i dorisk søyleorden. De ble hogd ut lokal i hvit marmor. De var  6,12 meter høye og med diameter på 1 meter ved fundamentet og 79 cm ved toppen. Ved tempelets sentrum ville det ha vært en hall for religiøs dyrkelse (naos), en vinduløst rektangulært rom, tilsvarende til den intakte hallen i tempelet til Hefaistos. Det ville ha inneholdt ved den ene enden motstående inngangen, en kultstatue like høy som taket, en bronsestatue av Poseidon.

Tempelet til Athene

Tempelet til Athene Sounias (Ναός της Αθηνάς Σουνιάδος) ble bygget på en lav høyde rundt 300 meter nordøst for tempelet til Poseidon. Det ble reist i 470 f.Kr. og erstattet da en eldre bygning fra 500-tallet f.Kr. Dets arkitektur var uvanlig for så vidt som det hadde søylerad langs de sørlige og østlige, men ikke langs den vestlige eller nordlige sidene, slik det ble særskilt omtalt av Vitruvius i De Architectura. Det ble bygget tilstøtende til en peribolos, et hellig område omgitt av en mur, som er blitt identifisert som gravhaugen og helligdommen til Frontis, rorgjengeren på skipet til kong Menelaos, hvis gravferd er omtalt i Odysseen.
Et mindre dorisk tempel lokalisert rett ved tempelet til Athene er antatt å ha vært dedikert til enten helten Frontis eller til Artemis. En dyp grop sørvest for temenos ble benyttet som avsetning for levninger fra den arkaiske perioden som ble ødelagt i den persiske invasjonen. Tempelet for Athene ble revet en gang på 100-tallet e.Kr., og deler av søylene ble fraktet til Athen og brukt i sørøstlige tempelet i Athens agora.

Festning

I 413 f.Kr., under peloponneskrigen mot Sparta befestet Athen stedet med mur og tårn for å forhindre at det falt inn under spartanernes herredømme. Dette ville ha truet Athens sjøfrakt av korn fra Euboea. Athens forsyningssituasjon hadde blitt kritisk etter at byens forsyningslinjer over land hadde blitt forhindret av Spartas befestning av Dekeleia i nordlige Attika. Festningen på Sounion ble senere erobret av slaver fra Lavrions gruver som hadde gjort opprør.
Tempelet til Poseidon lå i det sørøstlige hjørnet av festningen, med garnisonens kvarterer langs en elv ved den vestlige høydeskråningen. Festningen hadde også en liten marinebase med kaianlegg for to krigsskip i det nordvestlige hjørnet. Festningen ble opprettholdt godt inn i den hellenistiske perioden. Under den kremonideiske krigen (266–261 f.Kr.) ble det gjort reparasjoner og utvidelser av festningen.

Moderne utvikling

Sounion er et populært turiststed for dagsturer fra Athen med solnedgang over Egeerhavet, som sett fra ruinene, og har vært ettertraktet siden den første utviklingen av moderne turisme tidlig på 1800-tallet.
Kommunen Lavreotiki ble etablert i 1890 under navnet Sounio, men omdøpt til Lavreotiki i 1891. Kapp Sounion selv er lokalisert mellom landsbyene Kato Sounio og Legena. Sounions nasjonalpark (Εθνικός Δρυμός τού Σουνίου) ble etablert i 1974 med et kjerneområde på 750 hektar.
Sounion danner den sørøstlige enden av Athens Riviera, og er blitt et oppskalert lokalisering om sommeren for athenere. Bygging av sommerboliger langs bukten nordvest for Sounion blomstret i 1960- og 1970-årene. Luksushotellet Grecotel Cape Sounio, et femstjernershotell, ble bygget i 1973.
Prosjekteringen av det arkeologiske stedet Sounion (2011–2013) ble finansiert av Det greske ministeriet for kultur og idrett sammen med Den europeiske union (ERDF: Det europeiske regionale utviklingsfond).