Black Dahlia

Tidlig liv

Elizabeth Short var nummer tre i en søskenflokk på fem jenter. Hun ble født i Hyde Park, et strøk i Boston i Massachusetts, og faren hennes bygget minigolfbaner frem til børskrakket i 1929. I 1930 parkerte han bilen sin på en bro og forsvant sporløst, som igjen ledet mange til å tro at han hadde begått selvmord. Det ble i senere tid oppdaget at han fremdeles var i live.
Elizabeth Short ble oppdratt i Medford av sin mor, Phoebe Mae, som flyttet hele familien til en liten leilighet og begynte i en jobb som revisor. Plaget av astma og bronkitt ble Elizabeth sendt til Florida for vinteren som 16 åring. Hun tilbragte de neste tre årene der i de kalde månedene og resten av tiden Medford, der hun jobbet som servitør.
Da hun var 19 år, reiste hun for å bo hos sin far i Vallejo i California, som jobbet på Mare Island Naval Shipyard. De to flyttet sammen til Los Angeles i begynnelsen av 1943, men etter en krangel dro hun fra ham og fikk seg en jobb på postkontoret på Camp Cooke (nå Vandenberg Air Force Base), nær Lompoc. Hun flyttet deretter til Santa Barbara, der hun ble arrestert den 23. september 1943 for å ha drukket alkohol uten å være gammel nok, og ble sendt tilbake til Medford av barnevernet. I de kommende årene bodde hun i Florida med noen få turer frem og tilbake til Massachusetts, mens hun tjente til livets opphold som servitør.
I juli 1946 flyttet hun til den sørlige delen av California der hun bodde på forskjellige hoteller, leiligheter og hos privatpersoner de siste månedene av sitt liv.

Død

Kroppen til Elizabeth Short ble funnet den 15. januar 1947 i en grøftekant i Leimert Park i Los Angeles, svært maltraktert, kuttet i to og helt tømt for blod. Ansiktet hennes var kuttet opp fra munnen til ørene. Hun hadde hendene over hodet og albuene bøyd i rette vinkler.
Hun ble begravet i Mountain Wiew Cemetery i Oakland i California.

Rykter og populære misoppfatninger

Ifølge avisartikler i kort tid etter mordet fikk Elizabeth Short kallenavnet «Black Dahlia» ved et apotek på Long Beach i 1946, som et slags ordspill på den da populære filmen The Blue Dahlia. På den annen side mente etterforskere ved Los Angeles politiet at det ble funnet opp av avisreportere i etterkant av drapet. Short ble uansett ikke kalt «The Black Dahlia» i størstedelen av sitt liv.
Mange personer, dog ingen som kjente Short, kontaktet politiet og aviser der de påstod å ha sett henne i hennes «bortkommede uke» mellom hennes forsvinning den 9. januar og funnet av hennes lik den 15. januar. Politiet avkreftet alle disse påstandene, noen av dem var kvinner som ble identifisert som lignet på Short.
Mange true crime-bøker hevder at Short bodde eller besøkte Los Angeles ved flere anledninger på midten av 1940-tallet, disse påstandene har aldri blitt bekreftet, og blir avvist av funnene til politifolk som undersøkte saken. Da liket hennes ble undersøkt av en lege kom det fram at Short ikke hadde blitt voldtatt før drapet, men at hun derimot fortsatt var en jomfru.

Mistenkte

«Black Dahlia»-mordets granskning av Los Angeles Police Department (LAPD) var den største siden mordet på Marion Parker i 1927, og involverte hundrevis av politietterforskere, også fra andre politidistrikter. Grunnet kompleksiteten til saken behandlet etterforskerne alle som kjente Short som mulige mistenkte som måtte elimineres en etter en. Hundrevis av folk ble sett på som mistenkte, og tusenvis ble intervjuet av politiet. Sensasjonell og noen ganger feilaktig pressedekning, i tillegg til det spesielle drapet i seg selv, skapte ekstrem allmenn oppmerksomhet rundt drapet. Mens saken enda er i gang den dag i dag, blir stadig nye personer anklaget for å være Shorts morder.