Valknute

Navn, opprinnelse og varianter

Ordet valknute har en usikker opprinnelse, men kan være satt sammen av det norrøne valr, som betyr «kriger falt i kamp», og knute. Navnet ble i norrøn tid brukt om en figur som besto av tre sammenflettede triangler. Et slikt tegn forekommer blant annet på gravsteiner, for eksempel på billedsteiner fra Gotland i Sverige, og forbindes derfor med døden. Knuten har således også fått navnet dødsknute.
Figuren har også blitt knyttet til Odin og kan kalles Odins knop, såvel som Den beseiredes hjerte, Valas hjerte og Rungnes hjerte, det siste etter en av de jotnene som den norrøne guden Tor kjempet mot i Edda-fortellingene. Hos den danske salmedikteren Thomas Kingo (1634–1703) kalles valknute for en Valke-Knude. 
Valknute i form av det moderne «severdighetsmerket» kan også kalles «sankthanskors», «johanneskors» eller «St. Hans' kors» (engelsk: Saint John's Cross eller Saint John's Arms).
Ordet valknude var tidligere også betegnelse på en kunstferdig flettet knute, især på enden av et tau eller en pisk. Valknute eller valknop, på svensk også kalt perkunta, kunne dessuten brukes som navn på tyrkerknop, en flettet knute som særlig ble brukt til sjøs. 
Valknuten har ingen åpning og kan dermed tolkes som å ikke kunne la seg bli brutt opp av onde krefter. Knuten har sammen med andre knuter,  blitt brukt til å beskytte seg mot svart magi. Betegnelsen kunne brukes om alle slags innviklede knuter som var vanskelig å løsne, også som synonym til Den gordiske knute. Valknuten kunne dessuten kalles «kjærlighetsknute» og ble brukt som «elskovsvekkende» symbol ved frieri. Ble knutene trukket sammen, var svaret ja, ble knutene trukket fra hverandre, var svaret nei.
Valknute kan på tysk kalles Liebesschleife («kjærlighetssløyfe»), på fransk lacs (eller noeud) d’amour og på engelsk trueloveknot, waleknot eller figure-of-eight («åttetallsknop»). «Severdighetsmerket» kan også kalles

Gjengivelser og bruk av valknuter

Knutelignende figurer som er dannet av tre, fire eller flere løkker finnes i mønstre fra mange steder i verden gjennom lang tid. Løkkene kan være runde, firkantede eller trekantede.
Valknuter er funnet blant annet i Athen på Hephaistos' tempel og i Theodosius den stores kirke, i bysantinsk kunst, på bildestein fra Gotland, merovingiske sarkofager, tekstiler fra Osebergfunnet, kunsthåndverk og gjenstander fra insulær kunst fra Irlande og angelsaksiske England, og på kirkevegg i Moskva. 
Valknuter er blant annet innrisset som graffiti på bygningsdeler i flere norske stavkirker, og de inngår i bumerker fra norske bønder. Valknuten i bumerker blir av Tuve Skånberg tolket som et opprinnelig kristent korssymbol.
Valknute med fire eller fem løkker finnes brukt i våpenskjold, særlig i Lødingens kommunevåpen med gull valknute av fem løkker på rød bunn, et symbol på fjordenes plassering.
I moderne tid er figuren tatt i bruk på et blått eller brunt trafikkskilt som viser en hvit knute med fire løkker. Skiltet angir at en befinner seg i nærheten av en severdighet, og knuten har vært benevnt som en valknute.
Fengselsvesenets gamle logo var også inspirert av valknuten. Den lignet skiltet for severdighet, men var i stedet rettvinklet og med dobbel oppmerking. Det skulle være tydelig at her holdt en noen innesperret.
Trikvetra er en egen figur, men den kan tolkes som en variant av valknuten. Trikvetra har tre ovaler, trekanter eller triangler, som kan være formet slik at noe av de tre delene overlapper hverandre.