Kristensamfunnet

Historikk

Etter den første verdenskrig var det særlig yngre mennesker som søkte en samfunnsfornyelse. Trossamfunnet ble grunnlagt i 1922 i Sveits av en krets bestående av 45 stort sett unge teologer og prestestudenter rundt de protestantiske prestene Friedrich Rittelmeyer  (1872–1938) og Emil Bock (1895–1959). De søkte råd hos Rudolf Steiner for å få hjelp til å fornye det religiøse liv. Rudolf Steiner ga råd og hjelp, men presiserte at det ikke var hans oppgave å virke i et religiøst samfunn. Kristensamfunnet forutsetter derfor ikke noe forhold til antroposofien, kun et forhold til kristendommens kjerneinnhold.
Trossamfunnet spredte seg snart til en rekke tyske byer, til Praha, Sveits, Østerrike, Nederland, Sverige, Norge og Storbritannia.
I 1933 ble det første presteseminaret etablert i Stuttgart og i 1936 ble de første kirkene innviet i Dresden og Haag. I 1941 ble Kristensamfundet forbudt av nasjonalsosialistene, og prester ble sendt i nazistenes fengsler og konsentrasjonsleirer. Dette skjedde som ledd i et forbud mot en rekke antroposofiske aktiviteter, ettersom antroposofene ifølge nazistene stod i ledtog med både jøder og frimurere og hadde et internasjonalt sinnelag. Først etter den andre verdenskrig kunne virksomheten i Tyskland gjenopptas. Kristensamfunnet klarte imidlertid å opprettholde aktiviteten i bl.a. Sveits og Storbritannia under krigen.
Trossamfunnet er aktivt i 32 land og har omkring 35 000 medlemmer, de fleste i Tyskland, USA og de skandinaviske land. Både menn og kvinner kan bli prester. I tillegg til det opprinnelige presteseminaret i Stuttgart er det siden blitt etablert presteseminarer i Hamburg og Chicago. Trossamfunnets øverste leder kalles Erzoberlenker («Erkeoverstyrer»); siden 2005 har Vicke von Behr vært Erzoberlenker. 
Kristensamfunnet, som den antroposofiske bevegelsen forøvrig, har alltid ansett seg selv og blitt regnet av mange som en avant-garde, ettersom de har tiltrukket seg enkelte deler av samfunnets øvre sjikt, som f.eks. en del akademikere og kunstnere. Men andre vil fremheve at bevegelsen også er konservativ på flere områder, for eksempel ved ikke å vie homofile par.

Forhold til antroposofien

Kristensamfunnet anser seg som et antroposofisk inspirert kristent trossamfunn. Dette må likevel ikke forstås som at Kristensamfunnet er antroposofenes trossamfunn, da det finnes antroposofer med tilhørighet til en rekke andre trossamfunn, slik som andre kristne kirker, jødedom, islam, hinduisme og buddhisme, eller som er ateister eller humanetikere.  Rudolf Steiner understreket selv at det måtte skilles mellom de to bevegelsene. Det er bare en liten andel av de som er tilknyttet andre antroposofiske bevegelser som f.eks. steinerskolebevegelsen som også er tilknyttet Kristensamfunnet.

Lære

Kristensamfunnet legger særlig stor vekt på Det nye testamente, og spesielt Johannesevangeliet, som beskriver en fremtidig kristendom, preget av mer åndelighet. Sentralt står anskuelsen av Kristus som Guds sønn, som tok bolig i mennesket Jesus fra Nasaret ved dåpen i Jordan. Etter oppstandelsen kan Kristus være virksom i menneskets indre, og gi mennesket mulighet til å bli fritt og skapende ut fra sin guddommelige natur.  Tolkningen av kristendommen er påvirket av gnostisk tankegods, og skiller seg markant fra treenighetslæren i for eksempel den Norske Kirke.
Som Den katolske kirke har Kristensamfunnet syv sakramenter: Menneskevielsens handling (nadverdsgudstjenesten), dåp (barn døpes med salt, vann og aske), konfirmasjon, skriftemål, ektevielse, prestevielse og Den siste olje (til døende). Videre finnes det en barnegudstjeneste (Søndagshandlingen for barn), og gravferdsritualene for voksne og barn som ledsager den avdøde på den videre veien etter døden.
Den er et registrert trossamfunn med prester, kirker og kultus. Prestene har lærefrihet så lenge det de forkynner er i samsvar med sakramentene. Trossamfunnet understreker selv at dets intensjon dermed er det samme som urkirken. De vil representere en kristendom som oppmuntrer det moderne mennesket til selvstendig erkjennelse av det guddommelige.
Allikevel er det endel teologer fra andre kirkesamfunn som legger større vekt på dogmatikk, som tviler på at Kristensamfunnet kan betegnes som kristent, ettersom de mener flere grunnleggende trekk er i strid med kristne dogmer, dvs. elementer man gjenfinner i alle kristne trosretninger som protestantisme, katolisisme, ortodoks kristendom samt mindre kirker som den koptiske og armenske og andre. Enkelte teologer mener at Kristensamfunnet mer ligner en karmisk religion som hinduismen og ikke en abrahamittisk religion som kristendom, jødedom og islam. Kristensamfunnets kristologi er også særegen ettersom de mener at  Kristus og Jesus er to forskjellige størrelser (Jesus er forstått som to personer i første del av hans liv, hvorav den ene døde ved tolvårsalderen, mens den andre kroppen ble hjem for de gjenfødte sjelene til Zarathustra og Buddha). Noen kristne teologer anser Kristensamfunnet å være et hinduistisk inspirert trossamfunn som er tilpasset europeisk tradisjon og religion.

Økumenikk

Kristensamfunnet hadde fra begynnelsen et økumenisk utgangspunkt ettersom grunnleggerne var prester og prestestudenter fra både den katolske og den lutherske retningen. Kristensamfunnet selv inkorporerer elementer fra begge disse tradisjonene. Kristensamfunnet ser seg selv som en del av en større kristen kirke som omfatter alle kristne kirker, og mener de andre kirkenes kristendom er like gyldig som deres egen. Derfor anerkjenner Kristensamfunnet også dåpen og de andre sakramentene til andre kristne kirker. De store dogmatiske kirkene, slik som Den katolske kirke og de store protestantiske kirkene, anerkjenner derimot ikke Kristensamfunnets dåp, ettersom den er noe forskjellig fra deres egen.

I Norge

Kristensamfunnet i Norge ble etablert i 1927, og har omkring 2 500 medlemmer. Christian Smit var trossamfunnets første prest og den første i de nordiske land. Trossamfunnet har menigheter i Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger og Hamar. I Oslo har Kristensamfunnet en kirke i Oscars gate på Frogner, viet i 1990.
Kristensamfunnet er en selvstendig bevegelse som er åpen for alle. For prestene i Kristensamfunnet er antroposofien en viktig inspirasjonskilde i arbeidet med evangeliene og som bakgrunn for sjelesorg.