google/wiki40b huggingface dataset:
Jordveps

Utbredelse

Jordveps er utbredt på hele den nordlige halvkule, den er innført til Australia og New Zealand. I Norge finnes den til 70 grader nordlig bredde.

Utseende

Jordveps varierer i størrelsen og er mellom 17-20 millimeter lange. Fargene er typiske for stikkvepser, gult og svart. Jordveps hører til i slekten av kortkinnet stikkveps (Vespula), der avstanden mellom fasettøyets nedre kant og kjeven er svært liten, mindre enn følehornets bredde. 
Den kan forveksles med tysk veps (Vespula germanica), men kan skilles på ansiktet. Hunner (arbeidere) til jordveps har et markert «ankerformet» svart merke i ansiktet (munnskjoldet), mens den tyske vepsen har tre prikker. Det er også noen små forskjeller på mønsteret på bakkroppen.  «Ankermerket» i ansiktet kan variere i fasong, i tillegg finnes et lignende merke i ansiktet hos flere andre arter, som hos rødveps (Vespula rufa) og hos flere av artene i slekten langkinnet stikkveps (Dolichovespula). Hanner har ikke et slikt «ankermerke» i pannen og kan skilles fra andre arter, særlig på forskjeller i genitaliene.

Levevis

Jordveps er predatorer (rovdyr) og lever av andre mindre dyr, ofte larver til insekt som lever i vegetasjonen. Dersom byttet har bein eller vinger, fjernes disse med de kraftige kjevene. Larvene blir matet med en blanding av byttedyr, nektar og spytt. 
Både jordveps og tysk veps danner kjempestore svermer og bygger store bol, og kan ha opptil 20 000 celler.  Bolene til jordvepsen dannes enten i hulrom i jorda eller på mørke steder i hus. 
Bolet er på sitt største utpå sensommeren. Inntil da har larvene blitt utviklet til sterile arbeidere, men seint på sommeren dannes hanner og kjønnsmodne hunner. Disse parrer seg. Hver høst (vinter) dør svermen ut og bare de befruktede hunnene, kalt dronningene, overlever vinteren. Om våren danner hver dronning en ny sverm.
Arbeiderne er sterile hunner som har eggleggningsrøret omdannet til en stikkebrodd. Brodden har noen små mothaker, men disse er for små til at brodden sitter igjen, derfor kan samme veps stikke flere ganger.  Brodden står i forbindelse med giftkjertler. Normalt er giften ufarlig for mennesker, men enkelte kan få allergiske reaksjoner.
Sakral Festival

Historie

Festivalen startet 2008, og åpnet 21. august med konserten «Himmelsk lapskaus» i Lillesand kirke, hvor bl.a syv trøorgel medvirket.

Multireligiøs

Etter initiativ fra Ivar Skippervold – Arken kulturhus ble Forum For Sakralmusikk opprettet i Lillesand, og de har  stått bak den første sakrale musikkfestival i Norge. Festivalen er multireligiøs og hadde første år i 2008 Hare Krishna representanter som holdt foredrag og konsert, kristent gospelkor, buddistmunken Såzen Larsen Kusano, en gruppe indiske sikher, den muslimske gruppen Qawwali, Kristiansand Symfoniorkester, med flere. Den ortodokse presten Christoforos Schuff har også deltatt ved flere anledninger.

Formål

Dialog og samarbeid gjennom religiøs musikk.
Aramis Range

Aramis Range er én av tre fjellkjeder i Prince Charles Mountains i Mac. Robertson Land i Australias kravområde i Antarktis. Den ligger 20 kilometer sørøst for Porthos Range og strekker seg om lag 60 km i retning sørvest-nordøst. Den ble først besøkt i januar 1957 av Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE) med det sørlige laget ledet av W.G. Bewsher, som navnga fjellkjeden etter en figur i Alexandre Dumas-romanen De tre musketerer, den mest populære boken på reisen.
Time stranger kyoko

Time Stranger Kyoko (japansk Kyoko, 時空異邦人 = Tidsfremmed Kyoko) er en japansk tegneserie, manga, laget av Arina Tanemura som er kommet i tre bind. Serien handler hovedsakelig om Chocola.
I tillegg til de tre bindene med 16 kapitler har Arina Tanemura laget tre ekstrakapitler og 16 sider med seriestriper. Time Stranger Kyoko har også blitt gjort til tegneserieversjon av ekstrakapitlet «Min kjære Sjokola».

Handling

Historien foregår i fremtiden, på 2900-tallet. Jorda er samlet til et rike, Kloden. Den 16-årige Kyoko Suomi er prinsesse av Kloden, men det er et problem: Kyoko har levd som vanlig ungdom blant folket, og vil slett ikke være jordas prinsesse. Hennes far, kongen, sier imidlertid om hun klarer å vekke hennes tvillingsøster, Ui, er hun fri til å gjøre som hun vil. Ui har nemlig sovet helt siden hun ble født. Kyoko og hennes to livvakter, Sakataki Jin og Hizuki Jin, setter ut på sitt søk etter de mystiske Fremmede som skal kunne vekke prinsesse Ui.
Cheongpyeong vannkraftverk

Cheongpyeong vannkraftverk er et vannkraftverk i Gapyeong, Sør-Korea. Installert effekt er 400 MW. Utbyggingen stod ferdig i 1980. Dette er et såkalt pumpekraftverkmed to vannmagasiner – et ovenfor og et nedenfor kraftstasjonen.
Michael Bay

Filmografi

Bay har regissert syv spillefilmer og to er i produksjon.
Pavlo Usjkvarok

Karriere

Usjkvarok har i flere sesonger plassert seg noe bak de aller beste i internasjonale orienteringsløp. Han debuterte i VM i orientering allerede i 2003 og har per 2015 deltat i hele 11 verdensmesterskap. Ukrainerens beste individuelle mesterskapsløp gjennomførte han i ungarse Miskolc i 2009. Da ble han nummer ni på sprintdistansen. Han har ellers 11.-plass på mellomdistanse fra Kive i 2007 og 13.-plass på langdistanse fra Trondheim i 2010 som sine fremste resultater fra VM i orientering. Høydepunktet i hans karriere kom i finske Vuokatti i 2013, da han tok bronse på stafetten sammen med Oleksandr Kratov og Denys Shcherbakov. Ushkvarok løp første etappe på det ukrainske laget som ble slått av Russland og Sverige.
Symfoni nr. 4 (Valen)

Symfoni nr. 4, opus 43 av Fartein Valen fra 1949 er hans siste symfoni. Den er den mest «klassiske» av hans fire symfonier.

Besetning

Verket er skrevet for et orkester bestående av 2 fløyter, 2 oboer, 2 klarinetter, 2 fagotter, 2 valthorn, 2 trompeter og strykere. 
En typisk framføring varer rundt 18 minutter. Verket er tilegnet Jenny og Magne Valen-Sendstad og er utgitt på Harald Lyches Musikkforlag.

Bakgrunn

De første skissene til symfonien er datert i september 1947. Valen hadde bare to måneder tidligere gjort stor lykke på ISCM-festivalen i København der hans orkesterverk «Sonette di Michelangelo», opus 17, nr. 1 ble fremført. Og han hadde tidligere samme år signert en gunstig kontrakt med Harald Lyche & Co's musikkforlag om trykking av sine komposisjoner. Dessuten hadde han fått en bestilling på en klaverkonsert fra den ukrainsk-engelske pianisten Alexandr Helmann.
Komponeringen av fjerdesymfoniens første sats gikk tregt og tok nesten ett år. I september 1948 var han i gang med andre sats, og hele symfonien var fullført i september 1949. 
Symfonien fikk sin urfremførelse først etter Valens død, den 6. oktober 1956 i Malmö av Malmö Symfoniorkester dirigert av Sten-Åke Axelson. Den norske premieren fant sted i Universitetets Aula den 14. februar 1962 av Filharmonisk Selskaps Orkester dirigert av Øivin Fjeldstad.

Verket

I likhet med Valens tre første symfonier finnes det formmessige elementer fra den klassisk-romantisk symfonien. Men i motsetning til de foregående symfoniene forlater han nå firesatsmodellen og benytter kun tre satser. Dessuten er fjerdesymfonien mer forenklet og «klassisk» enn sine forgjengere. Valen var i 1947 og årene etter svært opptatt av Mozart, og han la ned et stort arbeid i formanalyse av Mozarts komposisjoner. Dessuten fordypet han seg i diverse Mozart-litteratur, bl.a. Alfred Ensteins Mozart-biografi. Ifølge Tjøme er fjerdesymfonien tydelig influert av Mozart gjennom en stadig større forenkling - «helt i tråd med Mozarts elegante musikanteri». 
Fjerdesymfonien har heller ikke utenommusikalske referanser som de tre foregående symfoniene og kan derfor betraktes som «absolutt musikk». Dette peker også i retning av en mer klassisk enn en romantisk estetikk.
Turbulence

Handling

Det er juleaften i New York, og et halvtomt Boeing 747 er klar til avgang med kurs for Los Angeles. Blant passasjerene er to drapsdømte fanger og fire politivakter. Flyvertinnen Teri (Lauren Holly) får jobben med å betjene de seks, og merker seg spesielt Ryan Weaver (Ray Liotta), som virker både tillitvekkende og sjarmerende. Ryan er imidlertid både voldtekts- og drapsdømt, og politimannen som har oppsyn med ham forteller Teri at det er best hun holder seg unna: alle Rays ofre lignet på henne. I lufta klarer den andre fangene å overmanne sin vokter, og i et skudd-drama omkommer begge pilotene. Ryan frigjør seg fra lenkene og forsøker å redde den siste gjenlevende politimannen, men mislykkes da både politimannen og den andre fangen blir skutt og drept. Ryan later som han er forferdet over hendelsene og klarer dermed å vinne tilliten til de andre passasjerene. I tillegg er flyet i ferd med å bevege seg inn i en sterk storm. Etter en stund viser Ryan sitt sanne ansikt og dreper den ene av flyvertinnene. Nesten hele besetningen er dermed døde og Teri får ansvaret med å få flyet ned på bakken, samtidig som hun må hanskes med en gal morder.
Skål (gest)

Skål er et hilsningsord og en oppfordring til å drikke. «Skål» betyr på mange språk «god helse» og «sunnhet»

I andre land

I mange kulturer er det å utrope en skål en vanlig forekomst og i noen tilfeller et brudd på etikette å ikke gjøre det. Det generelle teamet er «lykke til» eller «god helse». Under formelle måltider er det i noen av Samveldenasjonene kotype å utbringe den første skålen som en loyalitetsskål (Loyal Toast) til «Dronningen»". Denne kan bli tilpasset i andre land slik at man gir en tilsvarende skål til det passende Statsoverhode.
Härliga sommardag

Eurovision Song Contest

Etter å ha vunnet Melodifestivalen i Stockholm i februar 1972, ble «Härliga sommardag» det svenske bidraget til den internasjonale finalen i Edinburgh lørdag 25. mars 1972. Dette var andre året på rad at gruppen representerte Sverige, etter å blitt nummer seks i finalen året før. 
I Eurovision Song Contest 1972 deltok 18 land, og Sverige var det 14. bidraget ut på scenen. I avstemningen fikk sangen 75 poeng og endte på trettendeplass.
Ett av gruppemedlemmene, Marie Bergman, representerte senere Sverige i 1994 sammen med Roger Pontare og sangen «Stjärnorna».

Listeplasseringer

Sangen lå på Svensktoppen i to uker, 16. april og 23. april 1972, der den lå på henholdsvis fjerde- og tredjeplass.
Corleone

Corleone er en liten by med ca. 12 000 innbyggere i Palermo-provinsen på Sicilia, Italia. Den er mest kjent for å være fødested for Mafia-bossen Salvatore Riina og hans familie. Mafiaen har dominert lokalsamfunnet i flere tiår og bare i den siste tiden har innbyggerne begynt å slå fra seg mot mafiaen, gjennom å bryte sin omertà.

Film

Byens navn ble brukt som etternavn på tittelkarakteren i Mario Puzos bok og Francis Ford Coppolas film Gudfaren. I både boken og Gudfaren, Del II emigrerte Vito Andolini fra Corleone til New York, USA og ble gitt etternavnet Corleone da han ankom Ellis Island i New York. Siden unge Vito Andolini var sjenert og ikke forstod engelsk kunne han ikke svare da han ble spurt hva hans etternavn var, og ble dermed tildelt fødebyens navn som etternavn.
Al Pacino, som spiller Michael Corleone i filmen, hadde besteforeldre som emigrerte fra Corleone i samme generasjon som Don Vito Corleone fra filmen.
Milena Olszewska

Idrettskarriere

Olszewska debuterte i Para-VM i bueskyting 2009, der hun kom på sjuendeplass i lagkonkurransen i recurvebue for kvinner, sammen med Alicja Bukanska og Wieslawa Wolak. Individuelt kom hun på delt 17.-plass, etter at hun ble slått ut i 16-delsfinalen. Hun deltok også i Para-VM i bueskyting 2011, og kom der på delt 17.-plass individuelt, og femteplass i lagkonkurransen for kvinner og lagkonkurransen for mix. I Paralympiske sommerleker 2012 deltok hun i recurvebue individuelt, og fikk der bronse etter at hun slo Javzmaa Byambasuren 6-2 i bronsefinalen.
Para-VM i bueskyting 2013 ble arrangert i Bangkok, og Olszewska fikk der to medaljer. Individuelt vant hun recurvebue, og hun deltok også på Polens mixlag som vant lagkonkurransen i recurvebue. Hun fikk sølv individuelt under Para-EM i bueskyting 2014, etter finaletap for italienske Elisabetta Mijno, og hun fikk gull i lagmix. Hun fikk ingen medaljer under Para-VM i bueskyting 2015, men fikk niendeplass både individuelt og i lagkonkurransen. Hun var rangert som nummer 3 i verden i 2015
I 2016 deltok hun i Para-EM i bueskyting 2016, og kom der på tredjeplass i recurve individuelt. Polen vant mix-lagkonkurransen, med Olszewska på laget. Hun representerte Polen under Paralympiske sommerleker 2016, og deltok denne gangen i recurve, åpen klasse. Hun fikk bronse individuelt, og Polen tapte for Mongolia i kvartfinalen i lagkonkurransen. Hun endte opp på andreplass på verdensrankingen i 2016.
Hun deltok i Para-VM i bueskyting 2017, og kom der på niendeplass individuelt og i mix-lagkonkurransen. I Europacupen i parabueskyting 2017 kom hun på ellevteplass sammenlagt. I Para-EM i bueskyting 2018 vant hun recurve individuelt, og fikk sølv i lag-mix, sammen med Pawel Daleszynski. Hun vant også Europacupen i parabueskyting 2018 sammenlagt.
Sangtekstforfatter

En sangtekstforfatter er en tekstforfatter som skriver tekster til musikk, typisk til ulike typer populærmusikk, men også til større verk. En sangtekstforfatter kan være selvlært eller kurset. Utdanning i tekstforfatting for sang er gjerne en del av en låtskriverutdannelse. Mange forfattere av sangtekster har også litterær bakgrunn, som for eksempel dikteren Kolbein Falkeid som skriver tekster for Vamp.
Sangtekstforfattere gir eller selger gjerne sine tekster til en musiker/komponist som skriver melodi og arrangement, og andre igjen fremfører dem. Slik kan tekstforfattere ha skrevet låter «alle kan synge med på», uten noensinne å ha et kjent navn selv. Andre kjente og anerkjente sangtekstforfattere lager også musikken, og fremfører tekstene sine selv, som for eksempel Bob Dylan, Eminem, Amy Winehouse og Leonard Cohen. Noen tekstforfattere danner et team med komponisten.

Bruk

Så snart et verk er skapt har man enerett til å gjøre produktet tilgjengelig for allmennheten, enerett til eksemplarfremstilling, samt enerett til å gi tillatelse til andres bruk. Med visse unntak gjelder denne retten til 70 år etter rettighetshavers død, og rettigheten går derfor i arv.
Når et verk skal brukes i kombinasjon med andres åndsverk er det vanlig å skrive kontrakt hvor hver deltakers andel i verket er notert.

Andel av verk

Forfatting av sangtekster medfører andelsrettigheter, og slik en økonomisk rettighet, ved enhver fremføring og innspilling. I Norge ivaretas disse rettighetene av TONO, som avregner vederlag til komponister, tekstforfattere og musikkforlag i forbindelse med offentlig fremføring og utgivelser. Teksten må da være meldt til TONO, og den må være fremført eller utgitt som en del av et verk.
Standard tekstforfatterandel er 1/2 av opphavsmannsandelen. Den opprinnelige andelen består også selv om verket på et senere tidspunkt blir fremført eller innspilt uten tekst.

Gjendiktning

Gjendiktning er ikke det samme som en oversettelse. Gjendiktning som fremstår som et nytt og selvstendig verk kan av et musikk- og tekstfaglig utvalg (TONO) godkjennes som originaltekst.
Ichthyaetus

Taksonomi

Frem til rundt 2005–2007 ble de fleste måker plassert i slekten Larus, men den viste seg å være polyfyletisk. Det førte til at mange av artene ble flyttet til andre slekter, blant annet Ichthyaetus, Chroicocephalus, Leucophaeus og Hydrocoloeus.
Flere arter er omdiskutert med hensyn til sin systematisk inndeling. Noen velger derfor å plassere disse i alternative slekter. Mange arter er også omdiskuterte med hensyn til sin status, både som selvstendig art og med hensyn til inndeling i underarter. Flere av underartene kan dessuten vise seg å være selvstendige arter. Mer forskning er imidlertid nødvendig før det kan konkluderes videre. Det er dessuten kjent, at mange av artene hybridiserer med sine nærmeste slektninger, noe som kan indikere at status ikke kan regnes som endelig avklart.
Raul Maldonado

Karriere

Han har spilt for Instituto Córdoba, Yokohama F. Marinos, Belgrano og Club Blooming.
Nefertiti (album)

Musikk

Nefertiti er det fjerde albumet med Miles Davis' andre klassiske kvintett. Nefertiti er best kjent for sitt uvanlige tittelspor, hvor hornseksjonen repeterer den samme melodien utallige ganger uten noe soloinnslag mens rytmeseksjonen improviserer i bakgrunnen og dermed reverserer den tradisjonelle rollen til rytmeseksjonen.
Perioden etter Nefertitis utgivelse skulle bli preget av mer eksperimentell jazz med mye preg på elektriske instrumenter.

Sporliste

Alle sanger ble skrevet av Wayne Shorter unntatt hvor annet er notert.
Jeg – en Bulldozer

Handling

En tidligere amerikansk fotballspiller kalt "Bulldozer" (Spencer) har forlatt sporten på grunn av for mye fusk i kulissene, så nå lever han som fisker i en italiensk havneby. Han merker snart at ikke alt på stedet er idyll. I byen ligger nemlig en amerikansk militærbase og at forholdet mellom soldatene og den lokale ungdommen er anstrengt. Etter en del tumulter påtar han seg å trene ungdommene til en kamp mot et lag fra den amerikansk militærbasen.
Vest-Telemark tingrett

Vest-Telemark tingrett er en førsteinstansdomstol under Agder lagdømme. Tingretten ligger i Kviteseid i Telemark og dekker kommunene Vinje, Tokke, Fyresdal, Nissedal, Seljord og Kviteseid. Domstolen består av sorenskriver og én dommerfullmektig.
Vest-Telemark tingrett er en historisk etterfølger etter Øvre Telemarken sorenskriveri vestfjelske (tidvis bare betegnet Øvre Telemarken sorenskriveri). Øvre Telemarken sorenskriveri vestfjelske skiftet i 1921 navn til Vest-Telemark sorenskriveri og i 2002 til Vest-Telemark tingrett. Embedets historie går tilbake til 1500-tallet. I 1723 ble sorenskriverkontoret flyttet til Kviteseid, der det har ligget siden.
Kvinesdal utvandrerfestival

Kvinesdal utvandrerfestival er en årlig festival som markerer den norske utvandringen til USA fra Norge som skjedde på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. Festivalen arrangeres hver sommer av Sørlandet utvandrersenter i Kvinesdal i slutten av juni og begynnelsen av juli.
Den første utvandrerfestivalen ble arrangert i 1989 av foreningen Viking Lodge i samarbeid med Kvinesdal kommune. Festivalen har siden da vært arrangert hvert år.
Sibeliusmonumentet

Sibeliusmonumentet er en skulptur i Helsingfors, skapt av Eila Hiltunen og avduket 7. september 1967 til minne om den finske komponisten Jean Sibelius (1865–1957). Monumentet ligger i Sibeliusparken (Sibeliuspuisto) i bydelen Tölö.
Monumentet består av 600 hule, loddrette stålpiper, sveiset sammen til et bølgelignende mønster, men også med assosiasjoner til orgelpiper. De ytterste av pipene har delvis opprevne rørpartier. Monumentet måler 10 x 8,5 x 8,5 meter, og veier 24 tonn. Verket skapte en livlig debatt da det ble avduket, knyttet til ulike holdninger til abstrakt kunst. Som et svar på debatten ble det til høyre for monumentet satt opp et portrettrelieff av komponisten, på en steinblokk.  
En forminsket versjon av momumentet står utenfor UNESCOs hovedkontor i Paris. Et lignende verk av Hiltunen står utenfor FN-hovedkvarteret i New York City.
Jernbyrd

Jernbyrd (norrønt járnburðr) eller jernprøve er en betegnelse på en prøve brukt i middelalderen for å finne ut om noen snakket sant. De som ble prøvd skulle bære eller gå på glohett jern. Dersom de klarte det uskadd, var det bevist at de hadde snakket sant.
Jernbyrd kunne gå for seg ved at den som påsto noe grep et stykke jern fra kokende vann og gikk ni skritt med det i hendene. Var hendene uskadd og uten brannsår tre dager etter, hadde Gud selv gitt et tegn på at de snakket sant. En som var beskyldt for en alvorlig forbrytelse kunne også vise at han var uskyldig ved å klare jernprøven.
Det var den kristne kirken selv som innførte tradisjonen om at en kunne finne sannheten ved hjelp av jernprøven. Men paven gikk imot metoden etter det fjerde Laterankonsil i 1215, fordi man mente at mennesker ikke kunne kreve at Gud skulle utføre et mirakel. I Magnus Lagabøtes landslov fra 1274 er det ikke nevnt noe om jernbyrd.

Historiske eksempler

Prøven kunne eksempelvis brukes til å finne ut om en påstått kongelig arving virkelig stammet fra en konge. Blant annet skal Harald Gille ha gått på glødende jern for å bevise at han var sønn av Magnus Berføtt. Inga fra Varteig bar jern for å bevise at sønnen Håkon hadde kong Håkon Sverresson til far. 
Borghild Olavsdatter, senere mor til kong Magnus Blinde, skal ha utført jernbyrd for å rense seg for rykter om et upassende forhold mellom henne og kong Øystein Magnusson.
Cephaloleia

Utseende

Nokså små (gjerne ca. 5 millimeter), avlange, noe flate til svakt hvelvede, blanke skjoldbiller, nokså variable i fargen, ofte helt eller delvis rødlige eller brunlige. Antennene er tynne, litt tykkere mor spissen, gjerne omtrent halvparten så lange som kroppen. Gruppen kan kjennes fra beslektede grupper på at hodet er synlig ovenfra fordi pronotum er innbuktet i midten foran, at dekkvingene er glatte uten lengderibber eller kraftig punktering, men med 10 fine punktrader. Pronotum er avrundet firkantet, ytterkanten danner ikke en kontinuerlig kurve med dekkvingene, som er mer eller mindre jevnbrede. Larvene er ovale og flate.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene er knyttet til enfrøbladete planter, for det meste i gruppen Zingiberales, men noen går på andre plantegrupper som palmer og orkideer.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Paleomolpus

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) var planteetere.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Baltisk rav fra Danmark, dette stammer fra sen Eocen, 37-34 millioner år før nåtid.
Heliosfæren

Heliosfæren er en slags boble i det ytre rommet som solvinden danner i det interstellare materie (den hydrogen- og heliumgassen som befinner seg i Melkeveien). Selv om elektrisk nøytrale atomer fra det interstellare rommet kan trenge gjennom denne boblen, stammer nesten alt materialet i heliosfæren fra solen.
Innenfor de første ti milliarder kilometer av dens radius er solvindens hastighet over én million kilometer i timen. Etter hvert som den kolliderer med det interstellare materien, synker dens hastighet til under lydhastigheten, før den til slutt stopper helt opp. Punktet hvor solvinden blir subsonisk kalles solens sjokkfront, og det stedet hvor det interstellare materiet og trykket fra solvinden utligner hverandre kalles heliopausen. Det stedet hvor det interstellare materie, som beveger seg i motsatt retning, blir subsonisk når det kolliderer med heliosfæren, er solens buesjokk.

Heliopause

Heliopause er den teoretiske grensen hvor Solens solvind blir stoppet av det interstellare materiet; hvor solvindens styrke ikke lengre er kraftig nok til å skyve tilbake vinden fra de omkringliggende stjernene.