google/wiki40b huggingface dataset:
Agustín Carstens

Tidlige år

Carstens har en bachelorgrad i økonomi fra Instituto Tecnológico Autónomo de México (ITAM). Etter studiene begynte han å jobbe som praktikant i Banco de Mexico, og mens han jobbet her fikk han et stipend og fullførte både sin mastergrad (1983) og doktorgrad i økonomi (1985) ved University of Chicago. Hans veileder var Michael Mussa, som er tidligere økonomisk rådgiver og direktør for Forskningsavdelingen ved Det internasjonale pengefondet fra 1991 til 2001.
Han er gift med Catherine Mansell, en akademiker, forfatter og økonom fra USA som har skrevet flere bøker om økonomi.
På midten av 1980-tallet flyttet Carstens tilbake til Mexico, og sluttet seg til sentralbanken. Før fylte 30 ble han utnevnt til kasserer, med ansvar for de nasjonale valutareservene. Han steg gjennom gradene i begynnelsen av 1990-tallet, og ble utnevnt til stabssjef for sentralbanksjef Miguel Mancera Aguayo, og fungerte som generaldirektør for økonomisk forskning på slutten av 1990-tallet, med ansvar for utformingen av bankens økonomiske politikk sammen med sentralbanksjef Guillermo Ortiz Martínez i kjølvannet av «Tequilakrisen» (1994–95) og den russiske finansielle krisen i 1998 («Rubelkrisen»).

Finansminister

Da Carstens overtok som finansminister sent i 2006 var Mexicos økonomi i alvorlige problemer, bl.a. rammet av USAs økonomiske resesjon. Mexicos økonomi sank med 10,1 % i andre kvartal og 6,2 % i tredje kvartal dette året. Han la bl.a. press på sentralbanksjef Guillermo Ortiz for å få ham til å redusere rentenivået i landet, og oppfordret sentralbanken til å vurdere næringslivets lånekostnader i sin økonomiske politikk. Blant hans resultater som finansminister var å «hedge» Mexicos oljeinntekter, for å sikre Mexicos oljeinntekter for 2009 mot mulige prisfall. Når så oljeprisen sank, tjente Mexico USD 8 milliarder i ekstra inntekter takket være sikringene som Carstens hadde iverksatt.
Den 26. mars 2007 ble Carstens i tillegg utnevnt som ny leder av Verdensbanken og IMF sin felles «Development Committee», en stilling som vanligvis innehaes av en finansminister i et utviklingsland finansminister.

Sentralbanksjef

Carstens ble nominert til styret i Banco de Mexico den 9. desember 2009 av president Felipe Calderón, og erstattet sentralbanken de siste 12 år, Guillermo Ortiz, som reduserte inflasjonen fra tosifrede tall til en forventet inflasjon på 4 prosent i 2009. Han ble bekreftet av Senatet 15. desember 2009, med 81 stemmer for og 19 stemmer mot.
Bian Jingzhao

Bian Jingzhao (forenklet kinesisk: 边景昭, tradisjonell kinesisk: 邊景昭; pinyin: Biān Jǐngzhāo, Wade-Giles: Pien Ching-chao, stilnavn: Wenjin, (文进）, fra Longxi i Gansu i Kina var en kinesisk maler under Ming-dynastiet. Han var aktiv mellom 1426 og 1435.
Budhil vannkraftverk

Budhil vannkraftverk er et vannkraftverk under utbygging i elva Budhil ved Tehsil Bharmour, distriktet Chamba i delstaten Himachal Pradesh, India. Total effekt er på 70 MW, fordelt på 2x35 MW enheter.
Anleget er et såkalt CDM-prosjekt under FN, og bygges ut av selskapet Lanco Group.
Achtung! Ich bin ein Fuzzballkampf

Achtung! Ich bin ein Fuzzballkampf er et musikkalbum med Rama Lama das Pönkabteilüng, utgitt i 1999. Dette er punkernes debutalbum.
Marinduque

Politisk inndeling

Marinduque har 6 "municipalities" (landkommuner).
Isobutan

Isobutan, i-butan eller metylpropan er et hydrokarbon, en alkan. Isobutan kan inngå i LPG og anvendes som brensel i sigarettenner sammen med isomeren butan. Isobutan anvendes også som forpakningsgass i mat med E-nummer E 943b og som arbeidsmedium (R600a) i små kjøleanlegg.
Svart fjortenprikket marihøne

Utseende

Svart fjortenprikket marihøne er mellom 3 og 4 millimeter lang. Dekkvingene er svarte med tilsammen fjorten lyst gule flekker.

Levevis

Svart fjortenprikket marihøne finnes på gressenger.
Akinori Kosaka

Karriere

Akinori Kosaka startet sin profesjonelle karriere i Omiya Ardija i 1998.
Skagway

Skagway er en by i den sammensatte bykommunen Skagway i Alaska i USA. Byen ligger i det såkalte Alaska Panhandle, i delstatens sørøstre del. Ved folketellingen i 2000 talte byens befolkning 862 personer. Om sommeren fordobles imidlertid befolkningen, for å kunne håndtere de over 900 000 turistene som besøker byen hvert år.
Havna i Skagway er et populært stopp for cruiseskip, og turistnæringen utgjør en stor del av næringslivet i byen. Den smalsporede jernbanen White Pass and Yukon Route til Whitehorse i Canada, som ble bygget under gullrushet på slutten av 1890-årene, drives nå utelukkende som turistjernbane i sommermånedene.
Skagway ble grunnlagt i 1887 av dampskipskapteinen William Moore. Byen var et viktig støttepunkt for gullgraverne under gullrushet, og var utgangspunkt for rutene over White Pass og Chilkoot Pass til Klondike og Alaska.
Skagway utgjorde også en del av settingen for Jack Londons bok Når villdyret våkner.
Navnet Skagway (opprinnelig stavet Skaguay) er fra Tlingit-navnet på området: «Skagua» eller «Shgagwèi», som betyr «et vindfullt sted med skumskavler på vannet».
Michael Krohn (forretningsmann)

Familie

Han var sønn av kjøpmann Wollert Danchertsen Krohn (1765–1834) og Cecilie Margrethe Meyer (1763–97). 11. mars 1817 giftet han seg med Fridrica Lovise Monrad (8. desember 1794 – 17. juli 1868). Wollert Krohn eide et stort patricierhus på hjørnet Strandgaten - Tollbodsallmenningen (i dag ligger Strandgaten 209 på denne tomten). Michael vokste opp i dette huset.
Michael Krohns olderfar var den tyskfødte forretningsmannen Claus Krohn.

Forretningsmann og gründer

I 1829 kjøpte han lyststedet Wernersholm på Hop i Fana. Her fikk han oppført et hovedhus i empirestil. På Hop drev han også et eldre marmorbrudd fram til 1850-årene.
Michael Krohn var drivkraften bak opprettelsen av en rekke store selskaper i Bergen, bl.a. Det Bergenske Søassuranceselskab (1845), Det Bergenske Dampskibsselskab (1851), Bergen Mekaniske Verksted (1855) og Bergens Privatbank (1855). I  1849 etablerte han Bergens første gassverk. Broen over holmene Nygårdsstrømmen fikk han bygget i 1852. Dette ga byen forbindelse med Bergensdalen og de store landområdene mot syd.

Ettermæle

Michael Krohn har fått en gate i Årstad bydel i Bergen oppkalt etter seg (Michael Krohns Gate). 
Bjørnstjerne Bjørnson skrev «Ja, vi elsker» under et besøk hos Krohn på Werneholm i 1859.
.hack

.hack (uttales «dot-hack») er en japansk mediafranchise, som omfatter to prosjekter: Project .hack og .hack Conglomerate. Begge prosjektene er hovedsakelig utviklet av CyberConnect2 og gitt ut av Bandai. Serien følges hovedsaklig gjennom anime og videospill, og har blitt adaptert gjennom manga, romaner og andre relaterte media.

Project .hack

Project .hack var den første generasjonen av .hack-serien. Det ble lansert i 2002 med PlayStation 2-spillet .hack//Infeksjon og anime-serien .hack//Sign. Utviklere av prosjektet inkluderer Koichi Mashimo, Kazunori Ito, og Yoshiyuki Sadamoto. Siden da har det Project .hack spredt seg til TV, videospill, mangaer, noveller, og kortspill.

.hack Conglomerate

.hack Conglomerate er oppfølgeren til Project .hack. Det består av blant annet tre PlayStation 2-spill kalt .hack//G. U., en anime-serie kalt .hack//Roots, og noen bøker og mangaer.
Coasteering

Coasteering er en aktivitetsform som innebærer svømming, klatring og hopping i fjæren. Aktiviteten gjennomføres normalt ikledd våtdrakt, flytevest og hjelm.
Coasteering oppstod i Wales i 1980-årene og har siden spredt seg til andre land.
Funeral

Bandoppstart

Bandet spilte inn sin første demo, Tristesse i 1993. Året etter ble demoen utgitt som et studioalbum av det amerikanske plateselskapet Wild Rags Records. Ifølge hjemmesiden til bandet vant denne demoen tittelen «the most depressing band in the world» (det mest deprimerende bandet i verden). Som et av de første doom metal-bandene fikk Funeral i 1994 en kvinnelig vokalist, Toril Snyen. Bandet utgav studioalbumet Tragedies, som man regner som bandet gjennombrudd. Etter dette sluttet Toril Snyen i bandet.
I 1996 laget Anders Eek et side-prosjekt av Funeral, som fikk navnet Fallen.

Demo '97

I 1997 reiste bandet til England der de innspilte ti spor på Academy Studios uten vokalist, delvis i sammen med band som My Dying Bride, Anathema og Cradle of Filth. Senere ble vokalisten Sarah Eick medlem av bandet slik at de kunne avslutte fem av de ti sporene, dette resulterte i demoen To Mourn Is a Virtue (kjent som Demo '97) i 1997. Demoen ble laget i 30 eksemplarer og distribuert til plateselskaper, radiostasjoner og flere fanzines over hele verden.

Demo '99

Bandet mistet igjen sin kvinnelige vokalist, men fant igjen raskt en erstatter, Hanne Hukkelberg.
Funeral produserte enda en demo i 1999, nemlig The Passion Play (kjent som Demo '99) som ble spilt inn i Studio Tinnilus. Denne demoen ble også laget i få eksemplarer og distribuert til plateselskaper, radiostasjoner og fanzines.

Det tredje studioalbumet

I det siste intervjuet med Einar Fredriksen forklarte han hva han mente var grunnen til at det hadde tatt sju år å få på plass et nytt album. Han mente grunnen var at det gamle plateselskapet Arctic Serenades ødelagte bandet da de presset Toril Snyen ut av bandet. Dette har ført til at det har blitt vanskelig å finne en erstatter. Det bidro også til at flere av bandmedlemmene mistet litt av motivasjonen sin. De fant tilslutt et nytt plateselskap og gav ut In Fields of Pestilent Grief.

Konserter

Bandet spilte på Inferno 2006. De spilte også på Månefisken samme år, og i 2007 spilte de på Screamfest på Betong.
Grader i Storbritannias politi

Gradene i Storbritannias politi betegner den rangordning som brukes i politistyrkene i Storbritannia og Nord-Irland. Rangordningen er i all hovedsak lik over hele riket; bare London-politiet, City of London-politiet og politiet på Gibraltar, Isle of Man og Kanaløyene har en litt særegen ordning i de øverste gradene.

Historie

Tidligere innenriksminister sir Robert Peel er den som har valgt flesteparten av dagens grader. Da han opprettet London-politiet ved lov i 1829, gikk han med overlegg inn for en annen rangordning enn den militære, riktignok med unntak av Sergeant. Dette var fordi han ville unngå at politiet skulle bli en paramilitær styrke.

Gradene

Her følger en oversikt over de ulike gradene i Storbritannias politi, med de vanligste variasjonene og forslag til norsk gjengivelse.
Først må vi skille mellom politikonstabler, spesialkonstabler, nærpoliti og trafikkonstabler.

Politikonstabler

Alle uansett rang er ifølge loven en konstabel i det britiske politi. Det vil si at britiske politifolk i motsetning til norske ikke er statstjenestemenn; de er uavhengige.

Kriminalpolitiet

Politifolk som har rang opp til Chief Superintendent, og som arbeider med kriminalsaker, får på engelsk lagt til betegnelsen Detective foran rangen. En Chief Superintendent blir da Detective Chief Superintendent.
Tilsvarende system finnes ikke i Norge. I Norge har både etterforskere og andre polititjenestemenn prefikset politi-. I oversatte kriminalromaner blir imidlertid betegnelsen Detective ofte gjengitt med kriminal-, slik at for eksempel Detective Chief Superintendent blir kriminalinspektør, et mønster som muligens er lånt fra svensk.

Spesialkonstabler

En spesialkonstabel er en frivillig politikonstabel, med samme fullmakter som en alminnelig konstabel. Enhver alminnelig konstabel regnes likevel for å ha høyere rang. Spesialkonstabelstyrken har egen rangordning, med til dels stor variasjon fra distrikt til distrikt i gradene over spesialkonstabel, som er laveste rang.

Nærpoliti

Nærpolitiet (police community support officers) er sivilansatte som bistår politiet i lokalmiljøet.

Trafikkonstabler

Trafikkonstabler er underlagt politiet og innehar enkelte politifullmakter, særlig når det gjelder trafikkregulering. De har ingen grader. Trafikkonstabler (engelsk traffic wardens) må ikke sammenblandes med parkeringsvakter (engelsk parking attendants).
Veggefjorden

Veggefjorden er en fjord på nordsiden av Ringvassøya i Karlsøy kommune i Troms. Fjorden har innløp mellom Veggen i vest og Ytre Karaneset i øst og strekker seg 3,5 kilometer sørvestover til Veggefjorddalen i bunnen av fjorden.
Veggen, som fjorden har fått sitt navn etter, er en fjellvegg på vestsiden av fjellet som stuper ned i fjorden. Fjellveggen stiger bratt opp til 250 meter over havet og hører til fjellet Jonasaksla på 304 meter over havet. Det er ingen bosetninger langs fjorden.
Oktoberfest

Historikk

Den ble arrangert første gang 12. oktober 1810 til ære for ekteskapet mellom Bayerns kronprins Ludwig og prinsesse Therese, da Bayerns kongelige innbød Münchens borgere til hesteløp, øl og andre fornøyelser, og ble raskt gjort til en årlig foreteelse. I dag er den verdens største folkefest.
Festivalen pågår i 16 dager før den første søndagen i oktober på et område som heter Theresienwiese, oppkalt etter prinsesse Therese. I anledningen festen brygges et eget Oktoberfestøl. Det serveres i en type énliterskanner som kalles «Maß», og er alkoholsterkt og smakrikt. Det får bare produseres av lokale bryggerier. Ølserveringen skjer i store telt som rommer 3-10 000 mennesker og tar inntil to måneder å reise.
I de senere år har Oktoberfesten spredt seg til andre deler av verden, spesielt til byer i USA og Canada med stor tysk befolkning.
Kylie Bunbury

Karriere

Bunburys første skuespillerjobb var en gjesterolle i såpeserien I gode og onde dager i 2010. Hun er nå best kjent for å spille i TV-serien Twisted, hvor hun portretterer Lacey Porter, en av hovedrollene. Serien begynte sommeren 2013. Hun har også spilt i filmer som Prom (2011) og The Sitter (2011).
Hedrum prestegård

Hedrum prestegård ligger like sørvest for Hedrum kirke. På tunet er tre fredede bygninger: hovedbygningen (fra 1897–98, tegnet av Ulrik Sverdrup), et stabbur (fra 1860) og et bryggerhus/garasje.
Thomas Pereira

Testimonial

Thomas Pereira ble æret av Viking med en testimonial mot Brann den 22. november 2009. Pereira spilte i 86 minutter i en kamp som endte 1–1.
I sesongen 2011 trente han adecco-laget Randaberg, de rykket ned samme sesong.
Soferim

Soferim (hebraisk: ספרים) var en gruppe skriftkyndige avskrivere som laget avskrifter av hebraiske skrifter. Navnet soferim kommer fra flertallsformen av det hebraiske ordet sofer som kommer fra et rotord som betyr «å telle». Sofer blir i norske bibler oversatt med «skriver», «riksskriver», «sekretær» eller «avskriver». Soferim blir oversatt med bl.a. «skriverne» eller «skriftlærde». Det siktes i alle tilfeller til lærde personer. Disse avskriverne laget sine avskrifter med den største omhu.

Avskrivere av De hellige skrifter

Det hebraiske sofer blir enkelte ganger i Det gamle testamente brukt om personer som arbeidet med å lage avskrifter av De hellige skrifter, spesielt Moseloven. Tre menn som i Det gamle testamente blir omtalt som avskrivere er Sjafan, Sadok og presten Esra (Jer. 36:10; Ne 13:13; 12:26,36).
Det var på presten Esras tid (400-tallet f.Kr.) at de skriftkyndige avskriverne trådte fram som en egen gruppe, kalt soferim. Jødene var blitt spredt over flere land, og det var stort behov for avskrifter av De hellige skrifter til de forskjellige forsamlingslokalene som jødene kaller synagoger.

Nøyaktighet

Soferim skal ha vært pinlig nøyaktige, og gjorde alt de kunne for å unngå feil. De talte alle ord som de skrev av, og etter hvert gikk de så langt som til å telle også hver eneste bokstav som de skrev av (de levde dermed opp til sitt navn som kommer fra et rotord som betyr «å telle»). Hvis de oppdaget en eneste liten feil, så ble hele avsnittet skåret ut og erstattet med en ny, feilfri avskrift. De skal ha lest hvert ord høyt før de skrev det. Det var ikke tillatt å skrive ett eneste ord etter hukommelsen, alt skulle kopieres fra originalen, ord for ord.
Men selv om de var veldig nøye med å unngå utilsiktede feil, så begynte de etter hvert å gjøre visse endringer i teksten. I 134 skriftsteder endret de Guds navn JHWH til Herre eller Gud. Disse endringene skyldtes overtro knyttet til Guds navn. I atten andre skriftsteder gjorde de også endringer. I disse skriftstedene mente man at den opprinnelige ordlyden kunne oppfattes som mangel på respekt for Gud eller hans representanter. Ett eksempel på en slik endring er i 1. Mos. 18:22, der det stod i den opprinnelige hebraiske teksten «JHWH ble fremdeles stående foran Abraham». På hebraisk kunne uttrykket «å stå foran» oppfattes som å tjene. Soferim syntes det var blasfemisk at noen kunne tolke teksten dit hen at Gud tjente Abraham, så de endret ordlyden til «Abraham ble fremdeles stående foran JHWH». Alle disse endringene ble gjort i avskrivernes beste hensikt, og skyldtes overtro. De foretok etter egen mening ikke noen endringer som endret budskapet i Bibelen.
De avskriverne som etterfulgte soferim, og som levde noen hundre år etter Jesu tid, ble kalt masoretene. De var enda mer nøyaktige enn soferim når de lagde avskrifter, og i tillegg så bemerket de alle endringene i teksten som soferim hadde gjort. En del moderne bibeloversettelser tar hensyn til disse bemerkningene, slik at teksten de oversetter fra blir mest mulig korrekt.
Langstein

Langstein er bygd i Stjørdal kommune i Trøndelag. Langstein utgjør den nordøstlige tredjedelen av Skatval sogn, og grenser til Åsen sogn i nord og til Skjelstadmark i Hegra sogn i øst. Den 1. januar 2015 hadde Langstein 148 innbyggere.
Langstein har store arealer med beiter og produktiv skog. Langstein deles vanligvis i to bygdelag, der mesteparten av befolkningen finnes på nedre Langstein, mens mesteparten av arealet tilhører øvre Langstein. Skillet mellom de to bygdelagene går ved gården Fossen. Langsteinpasset er en landstripe mellom Åsenfjorden i nordvest og bergene i sørøst. Fra disse bergene faller den høye fossen Struka. Europavei 6 og Nordlandsbanen passerer gjennom Langsteinpasset i sørvestlig–nordøstlig retning. Langstein stasjon på Nordlandsbanen er nedlagt som fast stoppested og fredet. Fra Europavei 6 går fylkesvei 42 i østover til Skjelstadmark. 
Langstein kai ved Åsenfjorden ble oppført i 1916/1917, og sysselsatte 70 mann på det meste. Kaien var først eid av Langstein Trafikkaktieselskap, deretter Stjørdalens Sparebank, etter at forrige eier kom i økonomiske vanskeligheter, og Bachke & Co. som hovedaksjonær og senere eneeier fra 1937 til 2011. På Brusand ved Langstein stasjon drev far og sønn Aavik landhandel fra 1898 til 1985. Ved Brusand ble det bygd et settefiskanlegg i 1967. Den nedlagte Paradisbukta kafé åpnet i 1963.
Det var omgangsskole på gårdene Øvre Bye og Hammerberg før en fastskole ble bygd mellom Drogsetmoen og Fossen i 1925. Langstein opphørte som egen skolekrets i 1970, og ble overført til Alstad skolekrets. Siden 1994 har Langstein tilhørt Skatval skolekrets. Ved gamle Langstein skole ligger forsamlingshuset Moatun.
Tippekampen

Tippekampen er et norsk fotballprogram som gikk på NRK Fjernsynet fra 29. november 1969 til 8. april 1995. Programmet besto av direktesendte fotballkamper fra England og ble sendt mellom klokken 16.00 og 18.00. Den utvalgte kampen var fra ukens tippekupong, og konseptet etterlignet slik sett det svenske Tipsextra. Underveis fikk seerne pling-annonserte resultat fra de andre samtidige kampene, til en kostnad delt mellom de nordiske TV-selskapene.

Original tippekamp

Den første av i alt 370 episoder viste kampen mellom Wolverhampton FC og Sunderland FC 29. november 1969, kommentert av Jarle Høysæter fra studio i Oslo, da ITV ikke hadde direktelinjer til NRK Marienlyst. Den siste tippekampen gikk 8. april 1995 mellom Nottingham Forest og West Ham United.
De mest viste spillerne var keeperne Peter Shilton (31 kamper), Bruce Grobbelaar (30 kamper) og Ray Clemence (29 kamper); den med flest scoringer var 7–4 mellom Luton Town og Oxford United FC 6. februar 1988. Av kommentatorene nevnes Arne Scheie (123 kamper), Øivind Johnssen (77 kamper), Knut Theodor Gleditsch (76 kamper), Rolf Hovden (35 kamper), Terje Dalby (26 kamper), Kjell Kristian Rike (7 kamper), Jarle Høysæter (4 kamper) og Sølve Grotmol (2 kamper). Også legenden Billy Wright var med i sesongen 1971–1972.

Andre tippekamper

Det var med Harald A. Møller som sponsor at TV 2 tok over de engelske senderettighetene i 1995. NRK fortsatte med norske "tippekamper", og hadde i en kortere periode fra 20. november 1999 engelske tippekamper fra lavere divisjoner.  Frem til 2003 hadde NRK sendt 425 episoder med engelske og norske "tippekamper".
Gerry Gable

Gerry Gable er en britisk politisk aktivist. Han var langvarig redaktør i det anti-fascistiske magasinet Searchlight som ble opprettet i 1975 av Gable, og fram til 1998 med noen små avbrekk.

Bakgrunn

I sin ungdom var Gable medlem i  Young Communist League og Communist Party of Great Britain jobbet i kommunistpartiets avis Daily Worker i et år før han ble kommunistpartiets fagforeningsorganisator. Han stilte til valg for kommunistpartiet 10. mai 1962 i Stamford Hill i North London, men ble ikke valgt inn.
I 1962, etter 10 års medlemskap, brøt han med kommunistpartiet for å «kunne konsentrere seg om anti-fascistisk arbeid og fordi partiet har inntatt en anti-israelsk linje».  Gables sønn har senere tjenestegjort i den israelske hæren.
I november 1963 ble Gable arrestert for å ha brutt seg inn hos Holocaust-fornekteren, historerevisjonisten og historikeren David Irving. 14. januar 1963 innrømmet han forholdet og at meningen med innbruddet var å stjele papirer som skulle avsløre Irvings tette forhold til nynazistiske grupper. I rettssaken hevdet han at innbruddet ble gjort for «å finne materiale som de kunne gi til etterretningstjenesten».
Grunnkretser i Bremanger kommune

Grunnkretser i Bremanger kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Bremanger kommune, Sogn og Fjordane, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Våle kirke

Døpefonten

Døpefonten er i likhet med mange av de andre døpefontene i middelalderkirker i Vestfold av gotlandsk kalkstein. Døpefonten stod etter den tids skikk ved hovedinngangen.

Altertavlen

Altertavlen i Våle kirke er fra cirka 1650. Tavlen består av 7 billedfelt med motiv fra lidelseshistorien, oppstandelsen og himmelfarten. Nederst er det fire felt med nattverdens innstiftelsesord på latin og dansk.
Oppbygningen i altertavlen bærer tydelig preg av antikkens bygningskunst. Selve bæringen i den høye tavla minner om et tempel i flere etasjer med antikke søyler med kapiteler og annen rik utsmykking. Søyler og buer danner en kraftig ramme omkring billed- og tekstfeltene. Både treskjærerarbeidet og bildene er påvirket av renessansen, og går blant fagfolk under betegnelsen «Jarlsbergrenessansen».

Kirkeklokkene

Den eldste kirkeklokka står i våpenhuset og regnes for å være cirka 800 år gammel. I 1673 hadde kirken tre klokker. Av disse ble to ifølge regnskap, støpt om til en ”døktig klokke” i 1707. I 1977 ble det innkjøpt ny klokke fra Olsen Nauen Klokkestøperi, og det er den eneste klokke som er i bruk i dag.

Orgelet

Det første orgelet i Våle kirke ble anskaffet i 1872. Det var et lite orgel og svarte ikke til forventningene. I 1909 fikk kirken et nytt orgel. Da kirken fikk elektrisk oppvarming i 1951, skapte den tørre luften store vanskeligheter med orgelet. I 1983 ble dette orgelet skiftet ut med et nytt av meget god kvalitet.

Adresse

Gjelstadveien 1, 3178 Våle