google/wiki40b huggingface dataset:
Midtbø (Vinje)

Midtbø  er en gård i Vinje kommune, Telemark. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom forfatterne Halldis (1907–1995) og Tarjei Vesaas (1897–1970) bodde her fra 1934.
Gården, som ligger 5–6 km fra barndomshjemmet Vesås, var odelsgård for Tarjeis farmor. Det var farbroren Øystein Vesaas som eide gården i Tarjeis oppvekst, og Tarjei kjøpte gården i 1930, da onkelen var i gjeldsknipe. Tarjei Vesaas bosatte seg ikke fast på gården før han giftet seg i 1934.  
Huset og livet der er skildret i Halldis Moren Vesaas' to erindringsbøker I Midtbøs bakkar (1974) og Båten om dagen (1976), i enkelte andre artikler av henne om ektemannen – som «Tarjei Vesaas i kvardagslaget» (1967), og i Tarjei Vesaas selvbiografiske foredrag «Om skrivaren» (1959). Selvsagt også i sønnen Olav Vesaas' to biografier over foreldrene. Enkeltdikt av begge forfatterne skildrer også livet i heimen, på gården eller i landskapet; noen ganger konkret, andre ganger som metaforer for andre forhold. Av han kan nevnes dikt som «I Midtbøs bakkar» og «Morgon på Vinjevatnet». Hans romaner Det store spelet (1934) og Kvinnor ropar heim (1935) er også mulig å lese i lys av familiens livsløp, men det er få konkrete, stedbundne referanser i verket.
Midtbø er fremdeles i familiens eie, og er siden 2016 åpen for besøkende.
Consigliere

Consigliere betyr «rådgiver» på italiensk og betegner rådgiveren til mafiafamiliens «don». Familiens consigliere står nærmest familiens «don» og nyter stor tillit hos ham.
William Godfrey

Bakgrunn

William Godfrey var sønn av George og Mary Godfrey. Faren var transportkontraktor. Han ble i ung alder tiltrukket av det katolske prestekall.

Prest

Etter studier ved Ushaw College i Durham og English College i Roma ble han presteviet 28. oktober 1916 i Roma. Han sluttførte studiene i Roma med doktorater både i filosofi og teologi i 1917, og gjorde så tjeneste i sjelesorgen hjemme i Liverpool til 1919.
Han underviste i klassiske fag, filosofi og teologi ved Ushaw fra 1918 til 1930, og ble da utnevnt til rekror for English College i Roma. Ved kollegiet ble den strikte prest kjent under kallenavnet «Uncle Bill». I 1935 ble Godfrey gjort til medlem av den pavelige kommisjon til Malta, og han deltok som offisiell pavelig representant i 1937 ved kroningen av kong George VI og hans dronning Elisabeth.

Biskop i Vatikanets tjeneste

Den 21. november 1938 ble Godfrey utnevnt til titulærerkebiskop av Cius og til apostolisk delegat til Storbritannia, Gibraltar og Malta. Godfrey ble med dette den første pavelige representant til England siden den engelske reformasjon; og ble bispeviet den følgende 21. desember i English Colleges kapell av kardinal Raffaele Rossi, med erkebiskop Luigi Traglia og biskop Ralph Hayes som medkonsekrerende.  han var ikke pavelig ambassadør (nuntius,) ettersom diplomatiske forbindelser mellom Storbritannia og Den Hellige Stol ikke ble etablert, men fungerte like fullt i en lignende rolle. 
Så tidlig som i april 1939 lanserte pave Pius XII en plan som tok sikte på å avstyre utbrudd av en ny europeisk storkrig, og blant de pavelige diplomater som ble engasjert i bestrebelsene - som overhodet ikke førte frem - var nuntiene i Paris (Valerio Valeri), Warszawa (Filippo Cortesi) og Berlin (Cesare Orsenigo), og apostolisk delegat i London William Godfrey.
William Godfrey var også chargé d'affaires for Pavestolen til den polske eksilregjering i London fra 1943. Godfrey var også blant dem i det pavelige diplomati som kommuniserte med  World Jewish Congress om Pavestolens tiltak for å redde forfulgte jøder.

Erkebiskop i Liverpool og så i Westminster

Han forlot disse diplomatiske poster den 10. november 1953 da han ble erkebiskop av Liverpool.
Pave Pius XII utnevnte Godfrey til erkebiskop av Westminster den 3. desember 1956. Under sin innsettelse i embedet fordømte han kommunismen og sa at hans oppgave var å bringe England tilbake til Kristi kjærlighet. Han var kraftig motstander av kunstig prevensjon. Han viste en noe eksentrisk side et år da han formante engelske katolikker om ikke å glemme å gi mat til sine kjeledyr i fastetiden.

Kardinal

Erkebiskop Godfrey ble kreert til kardinalprest av pave Johannes XXIII i konsistoriet den 15. desember 1958 og tildelt tittelkirken Ss. Nereo ed Achilleo.
Godfrey, som satte pris på piano og sport, levde lenge nok til å få seg første sesjonsperiode av annet vatikankonsil i 1962. I januar 1963 døde han av hjerteslag i London, 73 år gammel. Han ble gravlagt i Westminster Cathedral.
Ronald Reagan Washington nasjonale lufthavn

Terminaler, selskaper og destinasjoner

US Airways er det største selskapet på flyplassen med 35% av trafikken i mars 2006. American Airlines, det nest største med 14%.

Terminals B and C

Terminal B og C åpnet i 1997 og erstattet da en rekke småterminaler fra 1960-tallet. Terminalene ble designet av arkitekten Cesar Pelli og har 35 utganger.
Foyn Island

Foyn Island (også Svend Foyn Island) er den nest største øya i øygruppen Possession Islands ytterst i Rosshavet, beliggende 6 km sørvest for Possession Island.
En boks festet til en stang ble plassert på øya 16. januar 1895 av en hvalfangstekspedisjon under ledelse av Henrik Johan Bull og kaptein Leonard Kristensen på «Antarctic» som utforsket området. Øya ble oppkalt etter Svend Foyn som utstyrte ekspedisjonen. Meldingsposten ble undersøkt og funnet intakt av Southern Cross-ekspedisjonen (1898–1900) og observert fra stranden av «USS Edisto» i 1956 og av «ISCGS Glacier» i 1965. Den er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
En stor koloni adeliepingviner holder til på Foyn Island. Øya besøkes ofte av antarktiske cruiseskip.
Tropylium kation

Massespektrometri

Tropyliumionet blir ofte observert i massespektroskopi i form av et signal på m/z = 91 og brukes i massespektroskopianalyse. Dette fragmentet er ofte funnet for aromatiske forbindelser som inneholder en benzylenhet. Ved ionisering vil benzyl-fragment danner et kation (PhCH⁺
₂), som omformer seg til det svært stabile tropyliumkationet (C
₇H⁺
₇).
Fishtail Air

Fishtail Air Pvt. Ltd. er et flyselskap basert i Nepal som utfører charter med helikoptere. Selskapet ble etablert i 1997 og fikk driftstillatelse samme år. Selskapet utfører også SAR, søk- og redningstjeneste.
Termocartagena kraftverk

Termocartagena kraftverk er et varmekraftverk ved byen Cartagena i Colombia. Det har en installert produksjonskapasitet på 203 MW, fordelt på blokker a 2 x 66 MW, 1 x 71 MW. Anlegget ble påbegynt omkring 1973, og stod ferdig i 1980. Brenselkilden er fyringsolje og naturgass.
Solitary Peak

Solitary Peak er en fjelltopp (2 810 moh) som ligger 8 km sørøst for Mount Rabot i Queen Elizabeth Range. En viktig geologisk del av fjellet ble undersøkt av en geolog-gruppe fra Ohio State University, 1967–68, som foreslo navnet fordi det lå noe for seg selv.
Kieran Trippier

Landslaget

25. mai 2017 ble han for første gang tatt ut i den engelske landslagstroppen.
Han ble tatt ut i Englands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
11. juli 2018 scoret han sitt første landslagsmål for England mot Kroatia.
Den Nationale Legion

Den Nasjonale Legion var et norsk fascistisk parti som stilte til Stortingsvalget i 1927. En bok om den nasjonale legion ble først utgitt av historiker Terje Emberland i 2015.
Partilederen var Karl Meyer, sønn av advokat Ludvig Meyer. Han var også bror til Håkon Meyer og Eli Meyer som var gift med forfatteren Helge Krog. Karl Meyer hadde et tvilsomt rykte som spekulant og forretningsmann. Han skal ha tilhørt hovedstadens kulturelle elite. Andre sentrale skikkelser i bevegelsen var forfatter Erling Winsnes, sirkusdirektør Karl Norbeck, skuespiller Egil Eide og forfatter Thoralf Klaveness.
Den nasjonale legion ønsket å avskaffe Stortinget og innsette en diktatorisk regjering. Deres første møte var den 27. mai 1927. Kommunister var ikke velkomne til å delta på dette møtet. Sirkusdirektør Karl Norbeck, også kjent som «Norges sterkeste mann», hadde hovedansvaret for å holde ro og orden.
Partiet varte fra 1927-1928, og var Norges første fascistiske bevegelse. Inspirasjonen var hentet fra Mussolinis Italia. I hvilken grad partiet faktisk var fascistisk er likevel diskutabelt ettersom at de ikke hadde et klart revolusjonært, utopisk eller totalitært budskap.

Partiorgan

Offisielt partiorgan var avisen Nationalfascisten. Medlemsavgiften var 1 krone og 50 øre. Redaktør for avisen var tyveåringen, Wilhelm Bjørseth. Karl Meyer mente at Nationalfascisten ikke skulle være noe kjedelig og alminnelig partiorgan. Ifølge Terje Emberland ble avisen i større grad et talerør for partilederen selv.

Nedgang

Partiet fikk 1 210 stemmer (0,1 %) ved Stortingsvalget i 1927, men ingen mandater i Stortinget. Emberland skriver at dersom Den nasjonale legion hadde hatt en mer kompetent leder, et bedre utviklet organisasjonsapparat og et tydeligere program, så er det mulig at partiet ville fått større oppslutning. Etter nedgangen var det noen av partiets medlemmer som meldte seg inn i Høyre, Bondepartiet eller Frisinnede Venstre, samtidig som at mange også var medlemmer av Fedrelandslaget. Andre meldte seg inn i tidens mange politiske og religiøse småbevegelser, mens andre fortsatte retningen innenfor norsk fascisme. Karl Meyer selv erklærte at han aldri mer ville blande seg inn i norsk politikk.
Khrono

Historie

Khrono ble etablert 22. april 2013 som felles nettavis for den daværende Høgskolen i Oslo og Akershus etter sammenslåingen av Høgskolen i Oslo og Høgskolen i Akershus. Målgruppen var ansatte ved Høgskolen i Oslo og Akershus og formålet var å være et «spesialforum for HiOA-relatert stoff og -debatt». I 2015 vedtok Høgskolen i Oslo og Akershus at Khrono skal ha som formål «å dekke universitets- og høgskolesektorens virksomhet og relaterte temaer lokalt, nasjonalt og internasjonalt» og at avisen skal ha den høyere utdanningssektoren mer generelt som målgruppe. Fra 2015 har Khrono hatt økt dekning av generelle sektornyheter, ved siden av nyheter og debatt om Høgskolen i Oslo og Akershus og senere Oslomet – storbyuniversitetet. Den opplyser at den er redigert etter Redaktørplakaten og Vær Varsom-plakaten, og er medlem av Fagpressen.
25. januar 2019 inngikk Oslomet en samarbeidsavtale med flere andre læresteder, bl.a. Universitetet i Bergen og Universitetet i Tromsø. Fra 1. mars 2019 ble Universitetet i Bergens avis, På Høyden, en del av Khronos redaksjon.
UiO takket nei til å bli medeier i Khrono. Ansvarlig redaktør Martin Toft i Uniforum har uttalt at «det er ikkje bra for universitetsdemokratiet om ei universitetsavis prøver å bli den einaste universitetsavisa i Noreg. Det er heller ikkje bra om den same avisa med avleggjarar også prøver å ta over rolla som studentavisa for studentar i heile landet.»
I 2019 opprettet avisen et kontor i Brussel.

Redaksjon og ledelse

Ansvarlig redaktør er Tove Lie. Styreleder er Tore Tungodden.

Priser og utmerkelser

Avisen fikk Fagpresseprisen i 2014 og har fått priser for god avisdesign fra Society for News Design Scandinavia.
Redaktør Tove Lie fikk i 2018 prisen «årets nyskaper» i Oslo Redaktørforening og «årets fagpresseredaktør» i Fagpressen.
Lemaire Channel

Lemaire Channel er et sund utenfor Antarktis, mellom Kiev Peninsula og fastlandet med Graham Land og Booth Island. Sundet er en populær turistdestinasjon i Antarktis med bratte klipper og vann som er fullt av isfjell. Sundet er 11 km langt og like over 1 600 meter bredt på det smaleste. 
Det ble oppdaget av den tyske ekspedisjonen of 1873-74, men ikke seilt gjennom før desember 1898, da «Belgica» fra de Gerlache-ekspedisjonen seilte gjennom. Adrien de Gerlache navngav kanalen etter Charles Lemaire (1863-1925), en belgisk oppdager i Congo.
Blynitrat

Historie

Siden middelalderen har blynitrat i små mengder blitt produsert som råvare for produksjon av fargepigmenter, som kromgult (blykromat), kromoransje (blyperkromat) og lignende blyforbindelser.
Selv om produksjonsprosessen er en enkel kjemisk prosess, var produksjonen minimal fram til 1800-tallet, og man kjenner ikke til framstilling av blynitrat utenfor Europa før 1900-tallet.
Olympisk rekordhistorikk på 200 m rygg

Olympisk rekordhistorikk på 200 m ryggsvømming noteres kun for langbane (50 meter basseng).
Quasimus

Utseende

Knøttsmå (ca. 2 millimeter), brede, blankt svarte smellere. Antennene er trådformede og ikke svært lange. Pronotum er bredere enn langt, hvelvet med rundede sider, fint punktert, bakhjørnene rett tilbaketrukne. 
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis

Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. De voksne billene kan finnes i vegetasjonen om sommeren.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Pyreneene i vest til Japan og Java i øst.
Aliki Vougiouklaki

Post mortem

I 2008 publiserte hennes eneste sønn en biografi om Vougiouklaki og hennes skuespillerkarriere. Boken fikk tittelen Ekho ena mystiko (Jeg har en hemmelighet), som også var tittelen på en sang som  skuespillerinnen hadde sunget i en av hennes filmer som heter "To xylo vgike apo to Paradiso". Boken ble en bestselger i Hellas, men den hevet mye kontrovers i gresk media, om hvorvidt den skulle ha blitt publisert eller ikke. 
Samme år kom det også en TV-serie om filmstjernen som var basert på boken om henne. Denne filmen ble gjort på et relativt lavt budsjett, og ble TV-serien var i likhet med boken ganske kontroversiell. TV-serien ble regnet som en mislykket flopp. De aller fleste av Vougiouklakis fans, inkludert flere journalister og kunstnere, uttalte at det var for tidlig å produsere en TV-serie basert på Vougiouglaki liv, med tanke på at hun døde i 1996. 
Kvinnen som hadde vært hovedrolleinnehaver i TV-serien, het Katerina Papoutsaki. Hun ble spottet av sine fans, og flertallet av hennes kritikere ga henne en dårlige karakter i stor grad elendige kritikker for sitt skuespill i TV-serien om Vougiouklaki sitt liv og virke.
Carl Ferdinand Linthoe

Utdannelse og virke

Linthoe gikk to år ved Kunst- og håndverkskolen i Kristiania og deretter to år ved Königliche Technische Hochschule i Berlin.
På 1890-tallet hadde han dels egen praksis og arbeidet noe som assistent for Ingvar Hjorth. Etter ca. 1900 var aktivitetsnivået beskjedent en periode, før Linthoe gjenopptok egen praksis rundt 1912 og hadde mange oppdrag for kommunen. Fra 1924 arbeidet han i kompaniskap med Fin Wollebæk, og han var slottsforvalter i 1921–38.
Linthoe tegnet en rekke bygårder i Oslo og trakk på et eklektisk utvalg av stilarter. Han hadde også oppdrag andre steder og har for eksempel tegnet sykehus på Hamar.
OceanStore

OceanStore er et filsystem utviklet ved University of California, Berkeley spesielt påtenkt en arkivrolle, laget for å lagre data over svært lang tid.  
Til dette utnytter den en mengde mindre pålitelige servere for lagring.  Disse organiseres som et Peer-to-peer datanett, der de tilbyr sin lagerplass mens de er aktive. Ved adkomst av ny aktiv node, må den tilordnes et ansvarsområde, når en node forlater nettet, skal dens ansvar fordeles blant de gjenværende.
Departementsråd

Norge

Ved Statsministerens kontor kalles stillingen siden 2001 regjeringsråd (departementsråd 1987-2001), i Utenriksdepartementet utenriksråd, i Finansdepartementet finansråd og i Forsvarsdepartementet forsvarsråd. Regjeringsråden er Statsrådets og Regjeringens sekretær, fremste administrative rådgiver for statsministeren og Regjeringen, og administrativ sjef for Statsministerens kontor.
Utenriksrådembetet ble opprettet i 1922. 8. mai 1945 ble det ansatt forhåndsutpekte koordinatorer i departementene, som ble gitt tittelen rådmann. Deres funksjonstid utløp 13. desember 1945. Senere er deres funksjon overtatt av departementsråder. Finansrådembetet og forsvarsrådembetet ble opprettet i 1952.
Departementsrådene i Norge har lunsj sammen hver onsdag.
Birger Hønningstad

Stavanger lufthavn Sola

Hønningstad var sammen med skipsreder Ole Bergesen initiativtaker for opprettelse av en lufthavn i Stavangerområdet. Dette resulterte i 1937 til åpningen av Norges første sivile lufthavn av kong Haakon VII.
Jebba-demningen

Jebba-demningen er et vannkraftverk i Niger-vassdraget i Nigeria. Installert total vannkrafteffekt er 540 MW. Deler av demningen begynte å sprekke i 2009, og anlegget trenger rehabilitering.
Trivselshagen

Trivselshagen er et kombinert skole, kultur- og idrettsbygg på Sandane i Gloppen kommune. Bygget er et samarbeidsprosjekt mellom Gloppen kommune og Sogn og Fjordane fylkeskommune, og er lokale for Firda videregående skole, Gloppen kulturskole, Gloppen kino og Gloppen folkebibliotek. Videre benyttes Trivselshagen til en rekke konserter, teater og andre arrangementer. I kultursalen har det siden 2010 vært avholdt over seksti forskjellige arrangementer hvert år med tilsammen ca 15 000 besøkende pr år. 
Deler av kulturbygget ble tatt i bruk august 2008, men den offisielle åpningen var 16. januar 2009 av kulturbygget.
Trivselshagen Bad og Idrett er en utvidet del av den tidligere Firdahallen. I tillegg til Firdahallen er det kommet spesialhall for turn, badeanlegg og velværebasseng, treningssenter og ny storhall kalt Trivselshallen. Trivselshallen inneholder klatrevegg, friidrettsbane for løp, kastanlegg og en aktivitetsflate der man kan utøve idretter som håndball, fotball, volleyball, basketball, tennis og badmington. 
Badeanlegget åpnet august 2012 og hadde første hele driftsår 60 000 besøkende. Trivselshallen ble tatt i bruk i oktober 2013 og 16. januar 2014 var det offisiell åpning av hele det ferdige anlegget. Anlegget blir omtalt som verdens største anlegg pr innbygger.
EM i bridge for nasjonslag 2018

Europamesterskapet i bridge for nasjonslag 2018 var det 54. i rekken og fant sted i Ostende i Belgia fra 6.-16 juni 2018
Mesterskapet ble arrangert for klassene åpen, damer og veteran. Mesterskapene var også kvalifisering for Bermuda Bowl (VM i bridge) hvor de åtte beste kvalifiserte i hver klasse. I alle klasser spilte man full Round Robin over kamper av 16 spill
Naoya Kondo

Japans herrelandslag

Naoya Kondo har spilt én landskamp for Japans herrelandslag.
Arbeidermesterskapet i fotball 1934

Arbeidermesterskapet i fotball 1934 var en norsk fotballturnering som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). Sprint (Moss) vant turneringen etter å ha slått Sparta (Sarpsborg) 2-0 i finalen.
Sprints vinnerlag: Einar Johansen, Georg Pettersen, Eugen Anstensen, Erling Pettersen, Gunnar Heintz, Wilhelm Olsen, Karl Magnussen, Gunnar Berggren, Erling Amundsen, Georg Tefke og Herbert Tefke.
C. N. Lauritsens Trikotfabrik

C. N. Lauritsens Trikotfabrik  var en tekstilbedrift i Oslo. Den ble etablert i 1878, og produserte trikotasje (strikkede klær).
Haugaland Veteranbåtlag

Haugaland Veteranbåtlag var en forening i Haugesund med formål å restaurere M/S «Gamle Svanøy». Arbeidet skulle gjøres etter antikvariske prinsipper, ved at fartøyet skulle restaureres slik at det både håndverksmessig og i utførelse ble så nær opp til slik det var som nybygg ved sjøsettingen i 1925.
Etter at skipet ble totalskadd ved brann i januar 2012, måtte restaureringsprosjektet oppgis. Som en naturlig følge av dette ble Haugaland Veteranbåtlag oppløst.
Bhusawal kullkraftverk

Bhusawal kullkraftverk, eller K'kheda STPS, er et kullkraftverk beliggende ved byen Bhusawal i delstaten Maharashtra i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 483 MW fordelt på to 210 MW turbiner og én 63 MW-enhet.
Brenselstypen er kull. Årlig produksjon i 2006–07 var totalt 2,885 TWh, og utslippene av CO₂ var 3,2015 millioner tonn.
Fylkesvei 2090

Fylkesvei 2090 går mellom Rundmyra og Linna i Åsnes kommune. Veien er 10,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 459.
Herbert Vere Evatt

Liv og virke

Evatt var utdannet ved University of Sydney, der han i 1924 avla doktorgrad i rettsvitenskap. Han hadde en framgangsrik juridisk karriere, som ble kombinert med politisk aktivitet. I 1925 ble han innvalgt i delstatsparlamentet i New South Wales for arbeiderpartiet. Han tapte partiets støtte og stilte i 1927 som uavhengig, noe som medførte at han ble en periode ekskludert fra partiet. Til tross for dette ble han i 1930 utnevnt til dommer i den høyere domstol. I sitt virke som dommer støttet han staten og den føderale regjering framfor andre interesser.
Evatt trakk seg i 1940 fra dommerembetet for å stille til forbundsparlamentsvalget, denne gang som kandidat med støtte arbeiderpartiet. Han ble innvalgt og fikk ved regjeringsdannelsen i oktober 1941 posten som riksadvokat og utenriksminister. Han var deretter statsråd i arbeiderpartiregjeringene inntil partiet i 1951 måtte gå i opposisjon. Som utenriksminister hevdet han Australias suverenitet, blant annet ved å erklære krig mot Japan i desember 1941. Han fikk i 1942 også vedtatt Westminster-statutten. Under andre verdenskrig var han gjentatte ganger i USA og Storbritannia for å fremme Australias sak. I 1944 fikk han New Zealand med i en regional kommisjon for stillehavslandene. Evatt var tilhenger av De forente nasjoner og deltok i 1945 ved grunnleggelseskonferansen i San Francisco. Han ble valgt til president i FNs tredje generalforsamling, som satt fra 1948 til 1949.
Arbeiderpartiet kom i desember 1949 i opposisjon etter at Robert Menzies dannet regjering. Evatt markerte seg som motstander av Menzies forsøk på å forby kommunistisk aktivitet. Hans engasjement ble imidlertid møtt med skepsis i deler av partiet og hans posisjon ble svekket som følge av saker om sovjetisk spionasje i Australia og i 1955 kom det til splittelse i partiet. I 1960 gikk han av som partileder.
Evatt ble utnevnt til chief justice i New South Wales, men han var stadig mer svekket av sykdom og gikk i 1962 av etter et slag.
Sigøynerpiken

«Sigøynerpiken» eller «Piken i Sachsen» som den også er kjent som, er den mest kjente sigøynervisene, ved siden av «Den gamle sigøyner» og «Mustalainen». «Sigøynerpiken» stammer opprinnelig fra Mellom-Europa, og skal også være skrevet av en sigøyner. I Norge er sangen kjent fra 1870, og er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 5 med Rita Engebretsen.Solofiolinpartiet spilles av filharmonikeren Kai Angel Næsteby.
Ekeberggårdene

Ekeberggårdene refererer til to større akergårder med hovedbøl anlagt på Ekeberg i Oslo. Man skiller de to gårdene gjennom benevnelsene Ekeberg hovedgård (gnr 151) og Lille Ekeberg gård (gnr 134, tidligere gnr. 154 Munkehagen: 224 - 225). 
Gårdene har mange fellestrekk: Hovedbølet på Lille Ekeberg ligger på det nordøstre området av Ekebergplatået, mens hovedbølet på Ekeberg hovedgård ligger i det nordvestre området. Begge har Ekebergskrenten innunder seg i nord. Lille Ekeberg ligger i tilknytning til østskråninga ned mot Ryenberget, mens Ekeberg hovedgård har Ekebergskråninga, men mot vest og  Bunnefjorden var skråningen tilhørende Braatten (Jomfrubråten gård) fra slutten av 1600 tallet da Christian Stockflet ble eier. Begge gårdene hadde felles grenser med hverandre og dessuten med Middelalderbyen Oslo. Begger gårdene har diabasbrudd for steinalderredskaper på sine gamle marker, og eldgamle bosetnings-/dyrknings- og samferdselspor. Ekebergområdet er generelt det området i Oslo med de fleste og eldste registrerte kulturminnene, og Ekebergkleivene opp mot Ekebergflata er særpregende for området. Ellers gikk Middelalderens kongevei over Ekeberg forbi hovedbølet på Lille Ekeberg, mens Den Frederikshaldske Kongevei tilknytta Christiania gikk forbi hovedbølet på Ekeberg hovedgård.