google/wiki40b huggingface dataset:
Veslefrikk (plattform)

Veslefrikk-plattformene i Nordsjøen utenfor Bergen produserer olje og gass. Oljen blir sendt med rør til Stureterminalen og gassen blir sendt med rør til Tyskland. Veslefrikk har to plattformer (A og B).
Veslefrikk A er en fast stålplattform ("jacket") med boreanlegg og stigerør.
Veslefrikk B er en halvt nedsenkbar plattform der mesteparten av produksjonen foregår.
Plattformene er forbundet med en bro. Denne broa tas opp i dårlig vær. Det er også fleksible stigerør mellom plattformene der brønnstrømmen går fra A til B, og den prosesserte oljeen og gassen går tilbake fra B til A, hvor det sendes videre i rørledningen.
Inn til Veslefrikk A kommer også hydrokarboner fra Huldrafeltet, som blandes med Veslefrikks egen produksjon og sendes videre.
Veslefrikk A har lårelivbåter, mens Veslefrikk B har stuplivbåter.
Imofossen

Imofossen (nordsamisk: Imogorži) er et fossefall i Reisaelva i Nordreisa kommune i Troms. Fossen ligger i Reisa nasjonalpark, og markerer laksens øverste stoppested i Reisaelva. Fossen har gravd ut dype jettegryter i fjellet.
Mastermind

Mastermind (opprinnelig Master Mind) er et prisbelønt brettspill som ble oppfunnet i 1970-71 av israeleren Mordecai Meirowitz og først utgitt i 1971 av Invicta Toys and Games Limited i England.

Beskrivelse

Spillet ble etterhvert meget populært og bredte seg som en farsott over hele verden midt på 1970-tallet.  Informa Forlag lanserte spillet i Norge i 1976 og også her vant det stor popularitet.  
Spillet går ut på at den ene spilleren bruker farvete brikker for å sette opp en skjult kombinasjon (kode), som den andre spilleren skal forsøke å gjette.  Etter hver gjetning får spilleren et antall små sorte og hvite pinner ved siden av koden han/hun gjettet på.  Pinnene viser hvor mange brikker som er av riktig farve på riktig plass (sorte pinner), og hvor mange brikker som er av riktig farve, men er feil plassert (hvite pinner). Det er selvsagt om å gjøre å gjette koden ved å bruke færrest mulig forsøk.
Utgiveren er blitt kritisert for bildet på eskens forside. Bildet viser en tenkende hvit middelaldrende mann som sitter på en stol og en vakker ung asiatisk kvinne som står bak ham. Det er blitt hevdet at bildet er både kjønns- og rasediskriminerende, da det tydeligvis er den hvite mannen som er mester­hjernen, mens den asiatiske kvinnen bare er til pynt og må holde seg diskret i bakgrunnen. De to modellene ble forøvrig gjenforent etter 30 år i 2003, og et nytt bilde ble tatt.

Varianter

Etter originalspillets suksess ble det utgitt en rekke varianter av spillet:
1971:   Mastermind 

1975:   Super Mastermind 

1975:   Mastermind 44 

1975:   Royale Mastermind 

1975:   Deluxe Mastermind 

1977:   Electronic Mastermind 

1978:   Walt Disney Mastermind 

1989:   Advanced Mastermind
Man kan også spille spillet med blyant og papir. Da kan man f.eks. bruke tall eller bokstaver i stedet for farver.  Det er også laget et utall dataprogrammer og online-utgaver av spillet.

Turneringer og mesterskap

Det er blitt spilt nasjonale og internasjonale mesterskap i Mastermind.  I 1977 arrangerte Informa Forlag NM i spillet.  Mesterskapet ble vunnet av 15 år gamle Rune Frøseth fra Steinkjer.  Han kvalifiserte seg dermed til tidenes første VM i London samme år.  I VM ble han nr. 2 etter å ha tapt finalen mot den 16 år gamle engelskmannen John Searjeant knepent etter ekstraomganger. Det ble også arrangert NM i 1978, vunnet av Bente Bang-Nilsen fra Moss.
Morane Borel

'Morane-Borel monoplan (noen ganger kalt Morane-Saulnier Type A eller bare Morane monoplan) var et tidlig fransk enmotors, en-seters fly. Det deltok i flere europeiske flykonkurranser.

Konstruksjon 

Den var et midtvinget endekkers fly drevet av en 50 kw Gnome Omega syv-sylindret roterende motor som drev en to-bladet Chauvière Intégrale propell. Skroget var et rektangulært, wire-avstivet, med fremre del kledd med kryssfiner og bakre del kledd med stoff. Den bakre delen var i noen eksemplarer udekket. Vingene hadde elliptiske ender, og var avstivet med et  pyramide-cabane foran piloten og et omvendt V-stag under skroget, bak understellet. Horisontal kontroll ble utført ved dreiing av vingen og empennaget besto av en fast horisontal stabilisator med ende-monterte høyderor og et aerodynamisk avbalansert ror. I senere eksempler var de horisontale flater endret, og besto av en fast overflate med balansert høyderor, hengslet i bakkant. Understellet bestod av et par korte trinser, hver montert på stag, og et par hjul, og en halemeie.
En to-seters versjon ble senere bygget med skroget forlenget til 7 meter og vingespennet økt til 10 m.

Operativ historie

Dette flyet  oppnådde berømmelse da Jules Védrines fløy en til seier i Madrid - Pris Air Race 1911, den eneste konkurrenten som fullførte det fire-dagers løpet. Senere på året kom han på andreplass i Daily Mail Circuit of Britain air race, fløy et fly, drevet av en 70 hk Gnome. Et annet ble fløyet av André Frey i Paris-Roma løpet i 1911 og endte på tredjeplass. Emile Taddéoli var en annen eier av en Morane monoplan.
En to-seters versjon, drevet av en 80 hk Gnome deltok i 1912 British Militæry Aerolplane Competition.

Gjenlevende eksempler

I 2007  er et eksemplar fortsatt bevart, det gjennomår restaureringsarbeid i Canada Aviation Museum

Litteratur 

Fra:  l'Aérophile, 15 April 1911, s. 170
Giuseppe Tornatore

Bakgrunn og arbeid

Giuseppe Tornatore vokste opp som sønn av en fagforeningsleder, og ble tidlig dratt mot venstresida i politikken. 
Tornatore startet som fotograf, men gikk over til å lage dokumentarfilmer for den italienske TV-kanalen Raitre. I 1982 vant han prisen for beste dokumentarfilm under Filmfestivalen i Salerno med Le minoranze etniche in Sicilia («Etniske minoriteter på Sicilia»). I 1986 regisserte han sin første spillefilm, Mafiaprofessoren, som handlet om en mafialeder. Hans neste film var Cinema Paradiso, som blant annet vant Oscar og Golden Globe for beste utenlandske film, og juryprisen under filmfestivalen i Cannes. Filmen var et testament og hyllest til den tidligere kinokulturen og folkelivet på Sicilia. Senere har han laget blant annet En ren formalitet, med Gérard Depardieu og Roman Polański, Malèna, med Monica Bellucci, og den episke filmen Baarìa.
Tekstkorpus

Tekstkorpus (flertall: -korpora, fra latin: «legeme»), eller korpus, flertall korpora, er en samling av maskinelt lesbare tekster som tjener et bestemt formål, samt overholder regler for innhold og format.
For språkforskere (datalingvister) er tekstkorpus et stort og strukturert sett av tekster (vanligvis elektronisk lagret og prosessert), som benyttes som utgangspunkt for analyser av språk. Til støtte for analysen er tekstenes ord ofte annoterte, det vil si forsynet med opplysning om ordklasse, ordstamme eller faste vendinger. På grunnlag av dette analyseres setningers grammatiske struktur. Anvendelsesområder er oversettelse og talegjenkjennelse.

Arkeologisk korpora

Tekstkorpora er også benyttet i studiet av historiske dokumenter, for eksempel i forsøk på å tyde eller dekryptere oldtidstekster, eller i tekstkritisk bibelforskning. En del arkeologisk korpora kan være av slik kort varighet at de gir et øyeblikksbilde av tiden. En av de korteste i så måte kan være Amarnabrevene (rundt 1350 f.Kr.) som strakte seg 15-30 år i tid. Korpus til en oldtidsby, eksempelvis Kültepetekstene i Kanesj i dagens Tyrkia, kan gå gjennom en rekke av korpora, bestemt av dateringen av deres funnsteder.
Luigi Federico Menabrea

Liv og virke

Menabrea ble født i Chambery, som på det tidspunktet tilhørte hertugdømmet Savoie. Han studerte realfag ved universitetet i Torino og tok en doktorgrad i matematikk. 
I 1848 var han Karl Albert av Sardinias utsending på flere diplomatiske oppdrag, for å inkludere Modena og Parma i Kongedømmet Sardinia. Siden ble han valgt til parlamentet i Piemonte, og  deretter knyttet til forsvars- og utenriksdepartementet. Politisk tilhørte han høyresiden. Han var helt til den andre italienske frigjøringskrig i 1859, av den oppfatning at det var mulig å skape et kompromiss mellom Vatikanet og staten. 
Menabrea gjorde militær karrière, og ble i 1860 utnevnt til generalløytnant. Han ledet troppene under beleiringen av Gaeta, i krigen mellom Kongedømmet Sardinia og kongedømmet de to Sicilier. Siden ble han utnevnt til senator og mottok tittelen greve. 
Luigi Menabrea hadde under kongedømmet Italia flere ministerposter, og deltok i regjeringene til Ricasoli, Farini og Minghetti. Han etterfulgte Rattazzi som statsminister i oktober 1867. Som statsminister fikk han vanskelige saker å behandle, så som Garibaldis invasjon av Sicilia, og det katastrofale slaget ved Mentana da Garibaldis frivillige ble slått av franske, pavetro styrker.     
Etter å ha gått av som statsminister fortsatte han som rådgiver for kongen. Hans etterfølger Giovanni Lanza, fant Menabreas tilknytning til kongen brysom, og utnevnte ham isteden til ambassadør i London. Senere overtok han ambassadørposten i Paris. Han døde i sine hjemtrakter, i Saint-Cassin, beliggende i Chambery som på det tidspunkt var innlemmet i Frankrike.
Arin Ilejay

Bakgrunn

Richard Arin Ilejay ble født i Ventura, California av Ric Ilejay og Charlotte Tuttle. Begge hans foreldre har musikalsk bakgrunn. Faren hans er en profesjonell gitarist, og moren er en gospelsangerinne. Ilejay begynte å spille trommer da han var ni, og lærte seg funk, jazz, rock og latinsk jazz av faren sin når han var veldig ung.
Farmen: sesong 13

Farmen 2017 er den trettende sesongen av den norske reality-tv-serien Farmen. Deltakerne skal drive et gårdsbruk slik man gjorde det for 100 år siden, med datidens metoder, arbeidsredskaper og hjelpemidler. Farmen-gården for den trettende sesongen er Sandvika gård på Flosterøya i Aust-Agder. Gaute Grøtta Grav er programleder for serien, som i de foregående sesongene. Sesongen vil ha premiere på TV 2 i september 2017.
Baldershage

Baldershage var eget gårdsbruk fra 1884 i tidligere Strinda kommune, nå Trondheim. I 1929 kjøpte gartner John Moum eiendommen og anla et gartneri der. I 1966 var hele 15 000 m² areal under glass og gartneriet var det største nord for Dovre og det 3. største i landet. Gartnerianlegget ble revet høsten 1999. 30. mars 2000 startet Plantasjen A/S salget i nye lokaler med Per O. Moum som daglig leder.
Fylkesvei 4362

Fylkesvei 4362 går mellom Ånestad og Ualand i Hå kommune. Veien er 3,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 150.
Trainwreck

Handling

Siden hun var barn, har Amy blitt oppdratt av sin slyngel av en far at monogami ikke er realistisk. Nå er Amy blitt journalist, og hun lever fremdeles det livet, et liv hun føler er et uhemmet liv fritt for kvelende, kjedelig romantiske forpliktelser, selv om hun i virkeligheten er i en slags brunst. Men når hun faller for den intervjuobjektet til sin nyeste artikkel, en sjarmerende og suksessfull sportsdoktor ved navn Aaron Conners, begynner Amy å lure på om andre voksne, inkludert denne fyren som virkelig ser ut til å like henne, kanskje er inne på noe.
NM i bryting 1970

NM i bryting 1970 ble arrangert i Kristiansund 13.-14. mars. Arrangør var Kristiansund Atletklubb. Kongepokalen ble vunnet av Tore Hem.
Admiralitetet (Storbritannia)

Admiralitetet (Admiral of England, senere Lord Admiral og Lord High Admiral) var tidligere ansvarlig for Royal Navy og ble opprettet omkring 1400. Admiralitetet ble i 1964 innlemmet i Ministry of Defence sammen med War Office og Air Ministry.
I 1546 opprettet Henrik VIII et Council of the Marine, senere Navy Board, for å føre tilsyn med flåten, men Lord High Admiral beholdt operativ kommando. Han var en av de ni Great Officers of State.
I 1628 gjorde Karl I om embetet, slik at kontrollen gikk over til en komité, Board of the Admiralty. Embetet Lord High Admiral bestod, men var oftest ikke besatt. Frem til 1709 ble det flere ganger utnevnt en Lord High Admiral for kortere perioder, men etter det året har det bare vært ytterst få tilfeller, og den siste var den fremtidige Vilhelm IV på begynnelsen av det 19. århundre.
Medlemmer av komitéen ble kjent som Lords Commissioners of Admiralty, og var en blanding av militære, kalt Naval Lords eller Sea Lords og sivile, gjerne politikere. Lederen fikk tittelen First Lord of the Admiralty, og var medlem av regjeringen.
Siden 1806 har First Lord of the Admiralty alltid vært sivil, mens øverstkommanderende for marinen fikk den nye tittelen First Sea Lord. I 1831 ble Navy Board avskaffet, og dets oppgaver ble underlagt Admiralitetet.
Admiralitetet ble i 1964 innlemmet i Ministry of Defence sammen med War Office og Air Ministry. Innenfor departementet er disse delt i tre komitéer, Admiralty Board, Army Board og Air Force Board, som alle ledes av forsvarsministeren.
Byfjorden (Hordaland)

Byfjorden er en fjord mellom Askøy og Bergen som går inn til sentrum av Bergen. Fjorden strekker seg 16 kilometer på sørsiden og østsiden av Askøy. Fjorden er en fortsettelse av Hjeltefjorden.
Det sørvestlige innløpet til fjorden ligger mellom Nordre Drotningsvik i sør, der Sotrabrua går vestover til Sotra, og Hjeltaneset på Askøy i nord. 2,5 kilometer inn i fjorden krysser Askøybrua med en lengde på 1 057 meter og en seilingshøyde på 62 meter. Det største spennet til brua er 850 meter, som er det lengste i landet. Rett innenfor brua ligger Kleppestø på nordsiden, kommunesenteret til Askøy. Fra her deler fjorden seg i to, en sørover til sentrum av Bergen og en nordover på østsiden av Askøy. 
Den sørlige delen går inn til Vågen i sentrum av Bergen på østsiden av Nordnes, mens Puddefjorden går sørover mellom Nordnes og Laksevåg. Innerst i fjorden ligger Solheimsviken og Store Lungegårdsvannet. 
Mellom Florvågøen ved Askøy og Breiviken fortsetter fjorden nordover. Eidsvågneset ligger på østsiden og fra her strekker Eidsvågen seg 2,5 kilometer innover til Eidsvåg. Rett vest for Eidsvågneset ligger bygda Erdal på Askøy. Nord for Eidsvågen ligger Tertnes, som er en del av Åsane. Fjorden ender mellom Askeneset på Askøy og Mjølkeråen. Her møter den Herdlefjorden fra nordvest og sammen fortsetter de som Salhusfjorden videre nordøstover.
Vänortsparken

Vänortsparken er en park i sentrum av Umeå. Parken dekker et kvartal og grenser mot Storgatan og Umeå stads kyrka i sør, Östra Kyrkogatan og Moritzska gården i øst samt Kungsgatan og Mimerskolan i nord. Parken har en skålformet sentral gressflate som er omgitt av forskjellige busker og trær. Gjennom parken renner en kunstig bekk med tre broer.

Historie

Da tomtearealene i Umeå ble utvidet på 1600-tallet ble et område nord for kirken spart, og det ble senere Umeås andre torg - Kyrkotorget. På slutten av 1700-tallet var Kyrktorget prydet med krydderbed som ansås som en behagelig variasjon til torgdriften. Området rundt Kyrktorget blir på denne tiden embetsmennenes og de høyere tjenestemennenes spesielle område, i motsetning til området rundt Rådhustorget der handelsmennene hadde sine plasser. Omkring midten av 1800-tallet ble også en mengde bygninger for offentlige institusjoner bygd i området rundt Kyrktorget.
Den 8. oktober 1809 ble offiserene i Norra armén samlet på Kyrktorget der de ble avtakket av general von Döbeln før demobiliseringen. På grunn av freden i Fredrikshamn der Sverige ga fra seg Finland til Russland hadde kongen i statsråd beordret oppløsning av Norra armén.
I løpet av 1858 fikk det nydannede hagelaget oppdraget med å så gress på Kyrktorget og plante den til. I årene 1861 og 1862 ble det utbetalt hele 2 000 riksdaler fra bykassen til beplantningen ved Kyrktorget. Beplantningen bestod i hovedsak av lokale trær og buskvekster.
Etter bybrannen i 1888 ble området utvidet, og navnet ble endret til Skolparken. Parken ble brukt som lekeområde av pikeskolens elever og senere også av gutter fra skolen som stod ferdig i 1900. Skolparken var også Umeås fotballbane fram til 1925 da Gammliavallen ble innviet.
En omfattende ombygging av parken ble utført i 1985, da den også ble omdøpt til Vänortsparken. Parkmøbler og symbolske gjenstander fra Umeås vennskapsbyer Helsingör, Vasa, Petrozavodsk, Harstad, Würtzburg og Saskatoon ble plassert ut i parken, og en kunstig bekk ble anlagt. Parken fikk også et kunstverk, en skulptur i sveiset kobber som forestiller jordkloden i parkens nordvestre hjørne.

Vegetasjon

I parken vokser blant annet lønn, cembrafuru, ask, hestekastanje, krokus og narsiss samt busker som spirea, Dasiphora fruticosa, tindved, Ribes alpinum, syrin og buskfuru. Parken er omrammet av lønnetrær, som med unntak av trærne langs Östra kyrkogatan er plantet på 1920-tallet.
I parken står også en Ornäsbjørk som är Umeå kommunes eksemplar av «Riksträdet». Rikstrærne inngår i den årlige rapporteringen av når løvet spretter fra sør til nord i landet.
Bundeskriminalamt (Tyskland)

Oppgaver

Det har til å oppgave å koordinere bekjempelsen av forbrytelser i nært samarbeid med delstatenes kriminalpoliti, og etterforske særlig alvorlige saker, blant annet tilknyttet internasjonal terrorisme. BKA har også til oppgave å beskytte de føderale forfatningsorganene. Videre representerer BKA Tyskland i Interpol som nasjonalt sentralbyrå.

Sete

BKA harhovedsete i Wiesbaden. Ved siden av hovedsetet BKA lokaliteter to andre steder i samme by, og dessuten avdelinger i Berlin, Bonn og Meckenheim.

Historie

I 1970-årene fornemmet man et stadig større behov av en organisasjon som kunne virke over hele Vest-Tyskland idet de enkelte delstatenes politimyndigheter var for isolerte fra hvarandre når forbrytere reiste over delstatsgrensene. BKA, som ble grunnlagt allerede i 1950-årene, ble omorganisert, og ble den nye riksdekkende organisasjonen. Horst Herold kom å lede BKAs utvikling og var mannen bak det store datasystem som ble opprettet med register over mistenkte. Registeret kom senere til å bli gjenstand for en debatt omkring hvem som stod der og hvorfor.
Blant BKAs mer kjente saker var de mangeårige spaningene og påfølgende arrastasjoner av medlemmer av  Røde armé-fraksjonen. Med hjemmel i den tyske føderalismereformen i 2006 ble BKA overdratt ansvaret for arbeidet mot internasjonal terrorisme i de tilfeller der det foreligger en statsgrenseovergripende fare, eller det ikke er klart hvilken delstat som har ansvaret, eller når et annet land ber om assistanse  (Artikkel 73 I Nr. 9a Grundgesetz). Fra da av har BKA også hatt ansvar for den tyske antiterrordatabasen.
Evansbreen (Graham Land)

Evansbreen er en svakt hellende isbre i Antarktis som er om lag 30 kilometer lang og 8 kilometer bred. Den siger østover fra platåskrenten og sammen med Hektoriabreen mellom Shiver Point og Whiteside Hill på østkysten av Graham Land.
Breen ble oppdaget av Hubert Wilkins på en flytur 20. desember 1928 og navngitt «Evansfjorden» av ham etter E.S. Evans fra Detroit. Videre landmålinger foretatt av Falkland Islands Dependencies Survey i 1955 rapporterte at dette lavtliggende området ikke var en fjord, men dannet den nedre delen av Hektoriabreen og Evansbreen.
Kvalifisering til BLNO

Kvalifisering til BLNO er en turnering for basketballag som spilles etter sesongslutt, mellom lagene som ender sist i BLNO for menn og inviterte lag fra 1. divisjon. Det ble for første gang spilt kvalifisering til BLNO 2017/18. Turneringen hører inn under Norges Basketballforbunds seriesystem.
Prosjekt Dracos

Historien

Stjerneskipet Marco Polo omdirigeres til planetsystemet rundt stjernen Dracos Omega for å foreta rutinekontroll av planetsystemet. Grunnen til dette er at koloniseringsskipet Tasman drog til dette systemet mange hundre år tidligere for å finne en planet som var egnet til terraforming.
Marco Polo går inn i bane rundt planeten Dracos Omega 3 da dette virker som den best egnede planeten for kolonisering. Stjerneskipet Tasman fraktet 461 mennesker i dvale, tusenvis av frø og tre alternative økosystemer. Allikevel regner datamaskinen på Marco Polo det som svært usannsynlig at noen terraforming har forekommet.
Imidlertid finner besetningen liv på Dracos Omega 3, som viser seg å være en tropisk planet. De får kontakt med store intelligente øgler. Det viser seg snart at øglene er hjemsøkt av stadige angrep fra skapninger de omtaler som «De Blodrøde». Disse skapningene terroriserer øglene ved å knuse eggene deres; noe som strengt tatt er et forsøk på etnisk rensing.
Det viser seg snart at «De Blodrøde», som omtaler seg selv som «Pippls» ikke er noe annet enn deformerte etterkommere av de opprinnelige passasjerene på Tasman. Deres forfedre opplevde at terraformingen gikk galt, teknologien sviktet og snart falt de tilbake til stenaldernivå. Også språket mistet de gradvis; «people» ble til «pippls» for eksempel. Besetningen på Marco Polo finner seg i en konflikt mellom lojalitet til sin egen, fiendtlig innstilte art og lojalitet til en fremmed, men fredelig rase.
Spinning (tekstil)

Spinning,  er å spinne, snurre, rotere noe. Denne aktiviteten utføres når en fører sammen fibre av ull, silke, bomull, lin og andre fibre til garn og tråd. Ved å snurre fibrene sammen, vil de binde seg til hverandre, slik at lengden på tråden kan økes utover lengden på enkeltfibre, samtidig som tråden blir sterkere.
Fra forhistorisk tid er spinning utført med enkle håndredskaper: håndrokk, håndtein med spinnehjul. Dette er enkle, lette redskaper som kan brukes overalt og i kombinasjon med andre gjøremål. Spinnerokken fikk utbredelse fra middelalderen av og er brukt i husflidsammenheng fram til vår tid. Spinnemaskiner kom som en del av den industrielle revolusjonen
Før fibrene spinnes må de behandles slik at fibrene legges samme vei. Det er ulike typer redskaper som brukes til ulike typer fibre. Lin hekles, ull kardes.  
En passende mengde fibrer kan holdes eller festes til en håndrokk eller ett rokkehode. Så ble fibrene dradd ut mellom fingrene i kombinasjon med at håndtein eller spinnerokk snurret mindre mengde ullfibre rundt seg selv og dannet tråd. 
Denne prosessen foregår nå maskinelt med unntak av hos tradisjonsbærende kunsthåndverkere.
Lepsøyrevet

Lepsøyrevet er en leire- og sandbanke på kysten av Sunnmøre, som ligger mellom Gamlemshaugen og Lepsøya i Haram kommune. Den er ca 2,2 km bred og 1,8 km lang og med en dybde på ca 3 m bortsett fra selve Lepsøyrenna som er ca 11 m dyp.
Revet har vært åsted for mange forlis og kollisjoner i dårlig sikt, og et fyrskip ble oppankret her i 1856. Lepsøyrevet fyr ble etablert i 1879, og er landfast med Gamlemshaugen.

Lepsøyrenna

Denne oppmudra renna i form av en undervannskanal på 1,8 km og 100 meters bredde og 11,3 m dybde vil gjøre det mulig for alle fartøyer med en maksdypgang på 11 m eller mindre å krysse revet. Fire par nye sjømerker i betong, med en sokkel på 100 kvm og en høyde på ca 24 meter og vekt på 430 tonn er bli satt ut for å markere renna. 570000 kmb morenemasse ble tatt opp i forbindelse med denne utvidelsen. Den tyske okkupasjonsmakten utdypa også renna for å kunne ta større skip på slutten av  andre verdenskrig.

Samferdsel

Revet og leia blir trafikkert daglig av ferje mellom Haramsøya, Lepsøya og Skjelten samt hurtigbåt Ålesund - Valderøy - Store Kalvøy - Hamnsund - Nordøyane og Hurtigruten på nord og sørgående rute. Nordøyveien vil krysse revet med en bro på minimum 100 m seilingsåpning og fri seilingshøyde på 42 m.

Skipsulykker

Ett russisk skip kolliderte her i oktober 1913, 3-4 av de omkomne russerne er begravet på Hildre kirkegård.
Et større mudringsarbeide foregikk i 2012 for å gjøre Lepsøyrenna over revet dypere, en strekning på 1,8 kilometer ble utdypes ned til 11 meter. Samtidig ble nye, faste sjømerker med ledelys satt ut. Dette arbeidet vil være ferdig i september 2012.
Hurtigruteskipet MS Kong Harald berørte bunnen under en nippflo i påsken 2010.

Geologi

Revet en leire- og sandbanke avsatt av en isbre i nord sørgående retning i Harøyfjorden.

Miljø

Lepsøyrevet er en viktig lokalitet for vadefugler, og Løvsøyrevet fuglefredningsområde ble opprettet her i 1988.

2. verdenskrig

Under Operasjon Offspring i august 1944 ble det tyske mudderapparatet Geheimrat Behrent angrepet under mudring av Lepsøyrenna.
Skipet DS «Eira» (1896) ble angrepet av britiske fly ved Lepsøyrevet den 24. oktober 1944 Operasjon Hardy, 13 mennesker ble drept.