google/wiki40b huggingface dataset:
Tore Storehaug

Bakgrunn og utdannelse

Storehaug er født i Førde, men har vokst opp på Flokenes i Askvoll kommune. Storehaug har en bachelorgrad i historie og går på lektorprogrammet på Universitetet i Oslo.

Politisk arbeid

Storehaug startet i Kristelig Folkepartis Ungdom (KrFU) som fylkesleder i Sogn og Fjordane fra 2008 til 2011. Han var medlem av sentralstyret 2011-2013 og 3. nestleder og internasjonalt ansvarlig 2013-2014.
Han ble i 2015 valgt til visepresident i Det Europeiske Folkepartis Ungdom (YEPP).
Siden 2011 har han vært første vara for KrF til fylkestinget i Sogn og Fjordane.
Storehaug ble valgt til førstekandidat i stortingsvalget 2017 for Sogn og Fjordane KrF på nominasjonsmøtet i fylkeslaget, den 30. november 2016. Trude Brosvik og Stein Robert Osdal fulgte på de to neste plassene.

Annet

Sogn og Fjordane KrF, der Storehaug var førstekandidat, kjempet om utjevningsmandatet i stortingsvalget 2017.
Inuit Circumpolar Conference

Inuit Circumpolar Conference (ICC) er en internasjonal ikke-statlig organisasjon som representerer ca. 160 000 inuitter fra de arktiske områder i Grønland, Canada, Alaska (USA) og Tsjukotka (Russland).
ICCs målsetning er å styrke samholdet mellom de arktiske inuittene, å kjempe for inuittenes rettigheter og interesser i internasjonale sammenhenger, å styrke inuittkulturen, å oppnå full aktiv deltagelse i den politiske, økonomiske og sosiale utviklingen i de respektive hjemlandene, å utvikle og kjempe for politiske initiativer til å beskytte det arktiske miljøet, samt å kjempe for anerkjennelsen av rettigheter for alle urfolk.
I Grønland har ICC kontor i hovedstaden, Nuuk. Den nåværende presidenten for ICC-Greenland er Aqqaluk Lynge, som tidligere har vært president for ICC, og som nå er viseformann for ICC International. Aqqaluk Lynge, som var med og stiftet partiet Inuit Ataqatigiit (IA), sitter dessuten i FNs permanente forum for urfolk (UN Permanent Forum on Indigenous Issues, UNPFII).
I 1996 ble ICC tildelt Nordisk råds natur- og miljøpris.
Goldendale kraftverk

Goldendale (gass)kraftverk  er et varmekraftverk i Klickitat County, i delstaten Washington i det nordvestre USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 280 MW fordelt på 2 turbiner med effekt på 77 – 171 MW hver. Operatør er energiselskapet Puget Sound Energy Inc. 
Det stod ferdig utbygd i 2004. Brenselkilden er hovedsakelig naturgass.
Carl Anton Larsen

Antarktis

Larsen oppdaget i perioden 1892–1894 øyer og landområder i Antarktis med «Jason» under to sel- og hvalfangstekspedisjoner. Kaptein CA Larsen bekostet finansieringen av fartøyet og ekspedisjonene selv. Dette kan vises med kvitteringene, som etterkommeren Hans-Kjell Larsen i rett nedstigende ledd har. Han var kaptein på polarskuta «Antarctic» på den svenske antarktisekspedisjonen under ledelse av Otto Nordenskjöld i 1901–03. «Antactic» ble nedskrudd av isen og besettningen fikk overvintre på egen hånd. Nordenskjöld overvintret sammen med fire forskere på Snow Hill Island. Alle utenom en besettningsmann, som døde av sykdom, ble etter hvert reddet av et argentinskt orlogsfartøy. 
Larsen Ice Shelf i den nordvestlige Weddellhavet, like ved østkysten av Antarktishalvøya, er oppkalt etter Carl A. Larsen. Han seilte langs denne kysten i 1893. Området er 86 000 km², ekskludert en del øyer som er dekket av isen.
Larsen førte i sesongen 1923/24 den første norske pelagiske ekspedisjon til Rosshavet med det flytende hvalkokeriet «Sir James Clark Ross». Han døde av hjerteanfall sesongen etter.

Sør-Georgia og hvalfangst

Larsen grunnla Grytviken på Sør-Georgia 16. november 1904 som en hvalfangststasjon for hans selskap Compañía Argentina de Pesca. Selskapet hadde en stor økonomisk suksess i starten, men ble nedlagt i 1966 på grunn av overbeskatning av hvalbestanden.
Domus Aurea

Domus Aurea (latin: «Gyldne hus») var et storslagent palasskompleks som ble bygd av keiser Nero i hjertet av det gamle Roma. Palasset ble bygd etter at den store brannen i Roma år 64 hadde ryddet bort de aristokratiske bygningene i bakkene av Palatinerhøyden. Det ble bygd av murstein og romersk betong på noen få år i tiden mellom brannen og Neros selvmord i år 68.
Argestina

Utbredelse

Slekten er utbredt i Kina og Tibet.
Tsjerepovets

Historie

Rundt 1360 ble det opprettet et kloster i åsene ved elva Sjeksna, og landsbyen Fedosjevo vokste frem rundt det. Historikerne betrakter denne landsbyen som hjertet i dagens Tsjerepovets. Byen fikk offisiell bystatus i 1777 etter ordre fra Katarina den store. Ved byggingen av Mariinskkanal-systemet ble Tsjerepovets, som ligger ved Volga, knyttet til Østersjøen. Under andre verdenskrig ble flere store fangeleier opprettet i området, og rundt 30 000 mennesker døde i disse leirene.

Økonomi

Tsjerepovets er den viktigste industribyen i regionen. Her er blant annet jernverk, stålfabrikker (for eksempel Severstal), store skipsverft og kjemiske bedrifter. Kullbehovet til byens metallindustri dekkes av gruver i Vorkuta, og jernmalmen kommer fra gruver på Kolahalvøya. I er det sagbruk i byen, som behandler tømmer fra skogene rundt byen.  Byen betjenes av Tsjerepovets lufthavn, som ligger 18 km nord for byen.

Utdanning

I Tsjerepovets ligger et statlig universitet.
Stupid Cupid

«Stupid Cupid» er en amerikansk sang, skrevet av Neil Sedaka og Howard Greenfield. Den ble en hit for Connie Francis in 1958.
Våren 1958 lå Francis som # 4 på Billboard Hot 100-listen med sin gjennombruddshit, en rockballadeversjon av standardsangen «Who's Sorry Now?». Oppfølgeren «I'm Sorry I Made You Cry», som var i en liknende stil, hadde knapt nådd Top 40 og Francis erindrer: «Jeg visste jeg måtte komme med en hit på den tredje platen. Det var avgjørende. Jeg hørte på hver forleggers sang i New York, men ingen fenget meg». Til slutt fikk Don Kirshner i Aldon Music Greenfield og Sedaka (som var ansatt som låtskrivere hos Aldon) til å besøke Francis i hennes hjem for å promotere deres sanger: Etter å lyttet til et antall ballader, som både Francis og hennes besøkende, Bobby Darin, følte var for sofisitikerte for å appellere til tenåringsmarkedet, spurte Francis om låtskriverne hadde «noe litt mer livelig». Greenfield ba Sedaka om å spille «Stupid Cupid», et uptemponummer ment for the Shepherd Sisters. Sedaka innvendte mot at Francis, en classy lady, ville bli fornærmet over å bli promotert en slik barnslig sang, men Greenfield tilbakeviste Sedakas innvendinger og sa: «Hva har vi å tape, hun hater alt vi skriver, gjør hun ikke? Spill den allerede!» Etter å ha hørt bare noen linjer erindrer Francis: «Jeg begynte å hoppe opp og ned og jeg sa: Det er det! Dere karer skrev min neste plate!».
Francis spilte inn «Stupid Cupid» 18. juni 1958 i Metropolitan Studio (NYC): LeRoy Holmes dirigerte koret og orkesteret, mens Morty Kraft produserte sessionen. Bemerkelsesverdig for innspillingen er det ukrediterte bassgitararbeidet: et kompleks og energisk riff som har overlevd tiårenes løp og har bevist å være én av den tidlige rock and rollens best innspilte bassgitarsessioner. En versjon av «Carolina Moon», inspilt i Metropolitan Studio 9. juni med Kraft som produsent og Joe Lipman som dirigent ble brukt som B-side. «Stupid Cupid» og «Carolina Moon» ble utgitt på singlen MGM K 12683 i juni 1958.
«Stupid Cupid» ble en rimelig sterk comebacksang for Francis og nådde Top 15 i august samme år med en besteplassering som # 14 på Billboard Hot 100-listen. Francis måtte vente til 1959 for å gjøre sin tilbakekomst på Top 10 med «My Happiness».

Norsk versjon

Bjørn Lundquist har skrevet en norsk versjon. Den bærer tittelen «Tamagotchi».

Innspilling

Kara fra Sahara. Utgitt på CD-platen Kara fra Sahara (Barneselskapet BSCD 1006) i 1997.
Nicolas Charles Seringe

Bakgrunn

Nicolas Charles Seringe studerte medisin i Paris, og ble kort etter sin promoverting innkalt til den republikanske armé og tjenestegjorde der som kirurg. Med Jean-Victor Moreaus styrker rykket han inn i Tyskland. Etter krigen slo han seg ned i Bern i Sveits.

Botaniker

Seringe spesialiserte sig på botanikk og begynte å undervise ved universitetet i Bern. I 1830 ble han direktør for den botaniske have i Lyon og i 1834 professor ved universitetet i Lyon. 
Han utgav hovedsakelig deskriptive arbeider, som Essai d'une monographie des saules de la Suisse (1815 - om matkorn), Descriptions et figures des Céréales européennes (2. opplag 1841-47), Flore des jardins et des grandes cultures (3 bind, 1847-49) og mindre botaniske skrifter i tidsskriftene Mélanges botaniques (1818-31), Musée helvétique d'histoire naturelle (1823) og Bulletin botanique (1830).
Seringe tilhørte en rekke lærde selskap, og var med på å grunnlegge Linné-selskapet i Lyon. Han interesserte seg fremfor alt for landbruk og for hagebruk. I 1855 ble han slått til ridder i Æreslegionen. Tre år etter døde han i armod.
Gårdstun

Gårdstun, tun eller gårdsplass er et åpent, sentralt samlingssted innenfor et gårdsbruk. Som romlig begrep oppstår et tun når driftsbygningene blir plassert så tett at de danner et romlig fellesskap.
Samlokalisering av våningshus kan skje når en større gård blir oppdelt ved arveskifte, der bønder samler husene sine for å oppnå driftsfordeler eller for gjensidig beskyttelse. I bymiljø har portrommet og borggården lignende funksjon.
Et tradisjonelt gårdstun kan være sammensatt av ett eller to våningshus, ildhus, bur, stall, ulike typer fjøs og låve. Badstue (for tørking av korn o.a.) og smie er gjerne trukket unna av hensyn til brannfaren.
Ofte er tunets midtpunkt markert ved et tuntre.

Historie

Begrepet tún er av gammelgermansk opprinnelse, og har utviklet seg ulikt i de enkelte språkavleggerne. På engelsk er town blitt betegnelsen for en samling av hus eller grend. På tysk er Zaun blitt ordet for gjerde. På nederlandsk er tuin blitt ordet for hage. På islandsk betegner nå tún en åker.
I Norge er det flere regionale byggeskikker med tun. Skikkene har også endret seg over tid. I Setesdal forekommer rekketun med innhus og uthus i hver sin rekke. På Sør- og Vestlandet forekommer klyngetun. Mot slutten av 1700-tallet utviklet det seg en byggestil på Østlandet med færre og større bygninger samlet omkring et firkantet tun. Samtidig ble det i Trøndelag bygget lukkede firkanttun. Lukkede firkanttun er også vanlig i Sverige, Danmark og Nordtyskland. I Gudbrandsdalen ble det utviklet totunsløsninger med et skille mellom inntun og uttun. Langs kysten i Nord-Norge ble det bygget sjøtun, med våningshus og uthus plassert ovenfor naust og brygge.
I nyere tid er begrepet tun også brukt om andre samlinger av bygninger, som f.eks. «helsetun» og «bygdetun».
Dambura

Dambura (også referert til som danburra i Nord-Afghanistan, Tadsjikistan og Usbekistan, dombura i Tadsjikistan og Usbekistan, dumbura blant basjkirer og tatarer, dombra i Kasakhstan, dombıra i Tyrkia og dombira eller 冬不拉 i Xinjiang i Kina) er langhalset lutt som er i utbredt bruk i sentralasiatiske land. Navnet kommer fra det persiske tanbur og instrumentet deler noen av sine egenskaper med det tyrkiske komuz. Dutaren fra Turkmenistan er også nært beslektet. Det samme er tambura.

Typer

Instrumentet er litt forskjellig fra sted til sted. Den kasakhstanske dombra har tverrbånd og spilles ved å klimpre med hånden eller plukke strenger hver for seg, med et trykk på instrumentets hovedoverflate av og til. Mens strengene tradisjonelt er laget av sener, er moderne damburaer vanligvis laget ved hjelp av nylonstrenger.
Damburaer fra Turkestan og Badakhshan mangler tverrbånd, og har en kropp og hals skåret ut fra et enkelt stykke tre, vanligvis fra morbærtreet eller aprikostreet. Damburaen spilles ved mye hamring og skraping på instrumentet for å få en perkussiv lyd. De to strengene er laget av nylon (i moderne tid) eller tarmer. De krysser en kort stol til en nål i den andre enden av kroppen. Det er et lite lydhull på baksiden av instrumentet, mens toppen består av et tykt trelag. Dette laget er ikke behandlet med noe ferniss, filing/sliping av noe slag, og som med alle andre afghanske instrumenter finnes det noe dekorasjon.
Dumburaen er det tilsvarende instrumentet til basjkirer og tatere. En som spiller instrumentet slår på alle strengene samtidig. Den øverste strengen gir borduntonen og den nedre gir melodien. En dumbura brukes av soloartister så vel som av musikkgrupper.
Bra vibrationer

Bra vibrationer er et musikkalbum med Kikki Danielsson, utgitt i 1985.
Busteper

Bakgrunn og innhold

Barnelegen og psykiateren Heinrich Hoffmann (1809-1894) skreiv ei rekke bøker, blant annet flere diktsamlinger, men er i dag først og fremst kjent for Der Struwwelpeter oder lustige Geschichten und drollige Bilder. Den ble opprinnelig skrevet som en julegave til forfatterens tre år gamle sønn Carl i 1844, og utgitt under tittelen Lustigen Geschichten und drollige Bilder für Kinder von 3-6 Jahren året etter. Forfatteren stod selv for tegningene. Boka ble imidlertid revidert med nye illustrasjoner og historier i 1858, en versjon som de fleste seinere utgavene bygger på. 
Busteper inneholder ti småhistorier med talende illustrasjoner som viser hvordan det går med ulydige barn. Innholdet blir fortalt på rim og er uvanlig direkte og brutalt. Boka ble tidlig svært populær, og den har kommet i flere hundre opplag på en mengde språk, blant annet som Den store Bastian eller Vær lydig på dansk i 1847 og på svensk i 1849. I 1921 utkom boka med norsk tekst av Sofie Voss under tittelen Buste-Per, eller Morsomme smaafortællinger og pudsige billeder for børn i enhver alder. I 1997 ble den utgitt med ny oversettelse av Gerda Moter Erichsen som Busteper, eller Morsomme fortellinger og pussige bilder. Boka har også vært dramatisert i Norge.
Busteper anses av mange som en forløper for den moderne billedboka for barn. Den har inspirert en rekke forfattere og fått flere etterlikninger og kommentarer i andre bøker.

Den tyskspråklige utgaven

Galleriet under viser alle sidene fra den reviderte, tyske utgaven av Busteper fra 1858 (400. opplag fra 1917). Illustrasjonene er xylografier av reintegna varianter av forfatterens opprinnelige tegninger.

Etterlikninger og parodier

Den populære barneboka har kommet i en lang rekke utgaver med nytegnede illustrasjoner. Boka har også inspirert til en mengde selvstendige versjoner og oppfølgere. Det gjelder såvel nye bøker om skikkelige og uskikkelige unger som satiriske parodier. Galleriet under viser et lite utvalg.

Musikal

I 1998 ble musikalen Shockheaded Peter uroppført i Leeds og deretter i London. Musikalen er en mørkere versjon av Heinrich Hoffmanns barnebok. Det norske teatret satte opp denne musikalen i 2013, og oppsetningen vant både Heddaprisen og Komiprisen 2014.
Beaumont (Texas)

Beaumont er en by i Jefferson County i delstaten Texas i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde den 118 296 innbyggere. Beaumont er administrativ hovedstad (county seat) i Jefferson County. Den befinner seg ved elven Neches, rundt 140 km øst for Houston.
Vesteraalen Trafikklag

Vesterålens Trafikklag er et tidligere norsk transportselskap som drev offentlig transport i Nordland. Selskapet hadde hovedkontor på Sortland.
Vesterålens Trafikklag ble stiftet i 1936 under navnet A/L Langøya Biltrafikk. Senere skiftet selskapet navn til Vesterålens Trafikklag AS, før det i 1988 fikk navnet Nordtrafikk AS. Trafikklaget hadde stor betydning for kommunikasjonen i Vesterålen. I 1964 startet de bussruten mellom Sortland og Lødingen og ble en viktig pådriver for utbyggingen av veinettet i området.

Ledelse

Ole Lund Riber var soussjef i trafikklaget fra 1981 til 1987. Da de skiftet navn til Nordtrafikk tiltro Ole Lund Riber stillingen som konsernsjef.
UserLinux

’’’UserLinux’’’ er en tidligere Linuxdistribusjon som var basert på Debian, og som var basert på næringslivet. Målet var å tilføre næringslivet et fritt tilgjnegelig høykvalitetsoperativsystem som var ledsaget av sertifiseringer, service og kundestøtte.
Prosjektet ble innledet av Bruce Perens i slutten av 2003. Etter 2005 med den store suksessen til distribusjonene Ubuntu, Fedora og Red Hat Enterprise Linux som hadde mange av de samme målsetninger som UserLinux, mistet prosjektet sin store giv. Ingen programvare ble lansert, og prosjektet ble til slutt forkastet.
Zu Asche, zu Staub

Om sangen

I serien blir sangen sunget av skuespilleren Severija Janušauskaitė, som spiller Svetlana Sorokina – i serien også kjent som artisten Nikoros. Hun fremfører sangen på scenen til den legendariske Berlin-nattklubben Moka Efti. På scenen opptrer hun i androgyn drakt, med dress, herrehatt og en smal menjou-bart. Hun blir støttet av et sceneorkester og ballett- og burlesquedansere, iført bananskjørt tilsvarende dem som ble gjort kjent av Josephine Baker. Hun synger tysk med slavisk aksent, og et annet element i sangen er en lengre slagverkssolo midt i sangen.
Sangen er del av seriens lydspor, publisert av BMG Rights Management. På lydsporet er sangen utgitt i to versjoner: «Zu Asche, zu Staub (Psycho Nikoros)» [Finale Season 2] og «Zu Asche, zu Staub (Psycho Nikoros)». Høsten 2018 nådde også sangen den tyske singellisten, med en 22. plass som høyeste notering.
Sangen brukes også i tv-seriens trailer.
Oak Ridge Observatory

Oak Ridge Observatory, også kjent som George R. Agassiz Station, er et astronomisk observatorium beliggende i Harvard i Massachusetts. Observatoriet ble drevet av Harvard–Smithsonian Center for Astrophysics som en del av Smithsonian Astrophysical Observatory (SAO) frem til 19. august 2005.
I løpet av de første 40 årene etter etableringen i 1933, var hovedfokus sporing av småplaneter og asteroider i solsystemet. Fra 1980-årene begynte astronomene å bruke fasilitetene til å måle stjerner over lange tidsperioder, og senere førte dette til jakten på eksoplaneter, det vil si planeter utenfor vårt eget solsystem.
Ægirin

Ægirin (NaFe³⁺[Si₂O₆]) er et sort glinsende mineral som først ble funnet på Eiker, nærmere bestemt på Rundemyr på Mjøndalsskogen av presten Strøm i 1784. Akmitt er navnet på en brunlig variant av mineralet.
Mineralet er oppkalt etter jotnen Ægir.
Steinkjersannan

Steinkjersannan er en sandslette i Steinkjer sør for munningen av Steinkjerelva og ble brukt som ekserserplass og militærleir i om lag 300 år. Bortsett fra enkelte hus i utkanten var området ubebygd før andre verdenskrig.
På Steinkjersannan hadde Trondhjemske Infanteriregiment fire årlige samlinger allerede på 1600-tallet. I 1726 og 1734 økte aktiviteten fordi Steinkjersannan ble samlingssted for kompanier fra det Overhaldske, Fosenske og Nærøiske. I 1738 rykket det første skiløperkompaniet inn.
Steinkjer fikk leieinntekter fra området, riktignok bare 12 riksdaler årlig først på 1800-tallet, men fra midten av 1800-tallet leide Forsvaret området av kommunen vederlagsfritt.
I 1869 ble Steinkjersannan fast ekserserplass for infanteriet. I løpet av den tyske okkupasjonen 1940-1945 ble området utbygd til en større militærleir. Etter andre verdenskrig hadde IØ 3 sin rekruttskole der. På slutten av 1990-tallet var Steinkjersannan alliert treningssenter.
30. august 2002 ble Nord-Trøndelag regiment på Steinkjersannan lagt ned for godt. To år senere ble leiren med 80 prosent av bygningene, fordelt på 30 000 kvm bygningsmasse og 540 mål tomt, solgt til en privat eiendomsutvikler for 24 millioner kroner og omregulert til bolig- og næringsformål.
Den siste militære avsluttet tjenesten på Steinkjersannan nyttårsaften 2005. Da var også Forsvarets verksted lagt ned, og Heimevernet (HV 13) hadde flyttet til Værnes.
Carl Emil Englund-prisen

Carl Emil Englund-prisen (På svensk: Carl Emil Englund-priset) var en svensk litterær pris som ble innstiftet i 1965 av Boklotteriet/Litteraturfrämjandet. Prisen var på SEK 15 000 i årene 1965-1976, fra og med 1977 var prisen på SEK 25 000. Prisen ble innstiftet til minne om Carl Emil Englund og ble utdelt av Litteraturfrämjandet til en lyriker som hadde tilhørt de mest kunstnerlig interessante i det siste årets produksjon på svensk. Prisen ble utdelt siste gang i 1991.
Progenese

Appendikulariene

Et godt eksempel her er appendikulariene, en larveform av kappedyrene som er blitt kjønnsmodne på larvestadiet og har forkastet den voksne formen fullstendig. Beskjeden størrelse beholder de hele livet.

Flatormene

En teori går ut på at flatormene oppstod via progenese ved at et dyr som opprinnelig var i besittelse av kroppshule og andre avanserte egenskaper ble formeringsdyktig og stanset opp i sin videre utvikling på et så tidlig stadium av sin utvikling (ontogenese) at disse egenskapene ikke hadde fått tid til å dannes enda. Dette forplantningsdyktige larvestadiet dannet så utgangspunkt for videre utvikling i sin egen evolusjonære retning og resulterte blant annet i arter som med tiden ble store nok til å dekke et menneskes håndflate. Flatormene er i så fall ikke oppstått via reduksjon som tidligere antatt, heller ikke er deres manglende kroppshule da et primitivt trekk. Faktisk er fossile dyr som Vernanimalcula enda eldre enn flatormene, men er like fullt utstyrt med kroppshule og avansert anatomi.

Xenoturbella

Xenoturbella, som man tidligere regnet med til flatormene, ser derimot ut til å ha larvestadie med kroppshule og indre organer som er gått tapt hos det voksne individ. Da snakker vi om reell reduksjon, og flatormenes og Xenoturbellas tilsynelatende felles og tidligere antatt primtive egenskaper har dermed oppstått på to vidt forskjellige måter.
Philipp von Hörnigk

Philipp von Hörnigk (født 23. januar 1640 i Frankfurt am Main, død 23. oktober 1714 i Passau) var en tysk-østerriksk økonom. Han var født i Tyskland men virket som statstjenestemann i Østerrike. Han var den mest sentrale østerrikske økonomiske tenker i sitt århundre, og stod for en avansert form for merkantilisme. Hörnicgk skrev under krigene mot Det ottomanske rike, hvilket utvilsomt farget hans økonomiske og politiske tenking. Hans hovedanliggende var hvordan Østerrike skulle styrke sin gryende industri og oppnå økonomisk velstand.

Bakgrunn og studier

Hans foreldre for apotekeren og legen Ludwig von Hornick (også Hörnigk) og hans hustru Maria Elisabeth de Jacobinis (født 1616). Han dro i 1650 med sin ar til Mainz og studerte der fra 1654, fra 1657 i Leuven i det som da var De spanske Nederlendene og fra 1660 rettsvitenskap i det bayerske katolske universitetet i Ingolstadt, der han promoverte som doktor i 1661.
Riquelme Point

Riquelme Point er et nes sørvest i Discovery Bay fra Parvomay Neck på Greenwich Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis og på vestsiden av innløpet til Vinett Cove.
Neset ble navngitt av Den chilenske antarktisekspedisjonen i 1947 etter signalmann Riquelme, som var mannskap på fregatten «Iquique».
Songesand

Songesand er et lite sted langs Lysefjorden i Forsand kommune i Rogaland. Stedet ligger mellom Lysebotn og Prekestolen, på nordsiden av fjorden.
Her bor noen få fastboende, men litt lengre oppe er det noen få gårdsbruk som fortsatt er i drift. Det går nå bilvei fra Songesand til Årdal i Ryfylke. Songesand har egen kai, og er et av fergeanløpene mellom Lysebotn og Lauvvik.
I historisk tid har det i perioder bodd inntil 36 mennesker fast, mange av dem barn. Poståpneriet lå nede ved fjorden, mens skolehus og bedehus lå midtveis mellom gårdene langs veien, som var litt over 3 km. Skolen ble endelig nedlagt som skole i 1969 etter noen år med 3 – 4 elever.
Inntil veiforbindelsen fra Årdal ble ferdig utbygd i 1994, var båten på Lysefjorden helt avgjørende. Båten gikk mellom Lysebotn og Stavanger, inn fjorden den ene dagen, og ut dagen etter.
Ole Olsen Songesand, kjent som Pilt-Ola, var fra Songesand.