google/wiki40b huggingface dataset:
Sonic the Hedgehog (TV-serie)

Sammendrag

Serien foregår på planeten kjent som Mobius rundt deres 33 århundre. En gal vitenskapsmann, Dr. Julian Ivo Robotnik (Jim Cummings), invaderte og tok over Mobotropolis, med hjelp av sin assistent og nevø Snively (Charlie Adler) og hans hær av roboter kalt SWATbots.
Han brukte et svært luftskip, The Destroyer (Ødeleggeren), til å forvandle Mobotropolis til en ny by, omdøpt til Robotropolis - en forurenset by, bestående av fabrikkbygg, varehus og utgravningsbygg.
De som klarte å rømme fra invasjonen har gjemt seg i The Great Forest(Den Store Skogen), som Robotnik ikke har klart å ødelegge. Sonic er leder for en gruppe kalt "Frihetskjemperne" og driver sabotasje mot Dr. Robotnik gjennom serien.

Figurer

Sonic: Hovedperson og helt i serien. Han har mot, guts og ikke minst fart og klarer som regel å stå i mot Dr. Robotniks onde plot. Det kan også nevnes at han er svært utålmodig. Prinsesse Sally Acorn: Ekor/Jorekorn hybrid og er prinsesse av Mobius, leder og den som setter strategien. Hun er med Sonic i nærmest hver episode. Hennes store ønske er å finne igjen sin far. Dr. Robotnik: Seriens hovedskurk. Han ønsker å ha hele Mobius i sin hule hånd. Hva han vil gjøre om han klarer det er uvist.

Introsang

«Fastest Thing Alive» ble sunget av Noisy Neighbors.
Halvbad

Halvbad eller sittebad er en hydroterapiteknikk eller vannterapiteknikk. Kroppen blir bare halvveis dekket av vann, vannet kan tilsettes kullsyre, olje, svovel, urter, mineraler eller andre stoffer. Det finnes foreløpig lite dokumentasjon som bekrefter at metodene har noen virkning. Noen sykehus anbefaler halvbad ved sår etter kirurgi i området ved endetarmsåpning og/eller skjedeåpning, her brukes det ren grønnsåpe i vannet.
Den katolske presten Sebastian Kneipp (1821- 97), var kjent for sine vannkurer der også sittebad ble brukt i behandlingen.
Kinnaridae

Utseende

Den kan kjennes på at ansiktet har en opphøyd midtlist og opphøyde sidekanter, antennene er ganske små, det ytterste leddet en tynn børste. Det finnes tre punktøyne (ocelli), de to ytre sitter under fasettøynene. Forvingene er avlange og membranøse. Beina er forholdsvis lange, på bakbeina er det et sett pigger på andre fotledd. Bakkroppen har noen voks-utskillende porer på de bakerste ryggleddene.

Levevis

Kinnaridae lever av plantesaft som de fleste andre sikader. De ulike artene synes være spesialisert på én eller noen få plantearter. Vertsplanter er for det meste tofrøbladete planter, men noen lever på nakenfrøede planter i familien Ephedraceae, eller på agaver (Agavaceae). Nymfene lever under bakken der de suger på røtter.

Utbredelse

De er utbredt i tropiske og subtropiske områder, de fleste artene lever i Sør-Amerika og Sørøst-Asia. Det finnes noen få arter i den sørlige Nord-Amerika og den sørlige delen av Palearktis. De forekommer ikke i det egentlige Europa, men det er to arter på Kanariøyene.

Fossiler

Et par fossile arter er beskrevet fra rav fra Den dominikanske republikk.
Vokalise

Vokalise er en ordløs sang, som vanligvis utføres på vokaler. Vokaliser blir gjerne brukt i øvelser, men har også blitt brukt i kunstmusikk. Lokking, hjaling og kauking er også ofte vokaliser.
Denne artikkelen er foreløpig kort eller mangelfull. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide eller endre den.
Mørk rosevikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 15-17 millimeter), brun og hvit vikler. Arten kan ligne mye på blant andre stor rosevikler (Notocelia roborana). Den skiller seg fra de andre artene blant annet på at den bruker andre vertsplanter.
Forvingen er brun ved roten og i spissen, dessuten er det et siksak-formet brunt tverrbånd i vingens bakre halvdel litt utenfor midten. Resten av vingen er hvitaktig, men både de brune og hvite områdene har lysgrå partier slik at fargen virker svært "uren". Bakvingen er lyst brunlig.

Levevis

Larvene utvikler seg mellom sammenspundne skudd og blomsterknopper av hagtorn (Crataegus spp.), slåpetorn (Prunus spinosa) og arter i pæreslekten (Pyrus spp.). I Norge er den bare funnet knyttet til hagtorn i strandsonen. De voksne viklerne flyr i juni-juli.

Utbredelse

Arten er utbredt i Nord-Afrika og i vestlige og sentrale deler av Europa. I Norge er den funnet på to lokaliteter, på Tjøme i Vestfold og i Kragerø, ytre Telemark. Arten blir vurdert som Sårbar (VU) i den norske rødlisten. Den er truet av gjengroing og av ferdsel og utbygging i strandsonen.
Selsøyvik

Selsøyvik er en øy i Rødøy kommune i Nordland. Øya er 0.8 kvadratkilometer stor og har 9 innbyggere om vinteren, men om sommeren øker antallet betraktelig. Selsøyvik gamle handelssted er fra 1700-tallet, og er Rødøy kommunes tusenårssted.
Selsøyvik skole har rundt 10 elever fra omkringliggende øyer. Den viktigste næringen er lakseoppdrett. Nordlandsekspressen har to avganger hver dag og øya anløpes også av en lokal hurtigbåt samt en bilferge med flere avganger hver dag til fastlandet og andre øyer i kommunen.
Selsøyvik Havbruk er kommunens største privateide selskap og har to konsesjoner for ørret og laks. Øya har også egen butikk, en landhandel som hører til handelsstedet.
Selsøyvik har siden 1994 hatt veiforbindelse med Rangsundøya i øst.
18. juni 2008 fikk Selsøyvik besøk av kongeparet, som en del av deres besøk i Helgeland og Salten. Omtrent 1000 av kommunens 1300 innbyggere hadde møtt opp, og ble underholdt av skoleelevene i kommunen, musikkskolen og en rekke andre kulturelle innslag.
Aleksej Slapovskij

Biografi

Slapovskij studerte filologi ved Universitetet i Saratov. Etter endt utdanning jobbet han både som lærer, sjåfør og journalist og redaktør. I 2001 flyttet han til Moskva hvor han skriver manus for TV-serier og filmer. Forfatterkarrieren begynte med skuespill på midten av 1980-tallet. Fra 1990-tallet har han også publisert romaner. Han har mottatt både russiske og europeiske priser for sine skuespill og romaner, blant annet førstepremie i European Drama Award for stykket «Den lille kirsebærhagen» (Вишневый садик) i 1994.

Forfatterskap

Slapovskijs tekster er tett knyttet til hverdagen i det moderne Russland. Med stor humor og innsikt beskriver han livet til vanlige russere på en måte som har fått litteraturkritikerne til å erklære at bøkene burde brukes som lærebøker i nyere russisk historie for russiske statsledere.
Slapovskij vet å utnytte de motsetningene dagens Russland består av. Romanen «De er overalt» (Они, 2005) er et godt eksempel. Livene til en fattig guttunge og en velstående middelaldrende arkitekt vikles inn i hverandre etter et ulykksalig møte på en markedsplass, selve symbolet på det postsovjetiske Russland. I det handlingen utfolder seg blir det klart at verken loven eller lovens lange arm har noe fasitsvar på hvordan konflikten mellom de to skal løses. Dermed demonstrerer Slapovskij også hvordan samfunnets normer endres.
Metachroma

Utseende

Nokså små (2 - 3 millimeter), tettbygde, blanke, brungule til svarte bladbiller, ofte med betydelig fargevariasjon innen artene. Antennene er noe over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet, litt smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede med fine punktrader.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Amerika, med de fleste artene i Karibia og Nord-Amerika.
RER D

RER A er en av 5 linjer i systemet av hurtige lokaltog, RER, som dekker Frankrikes hovedstad Paris. Linja ble innviet 27. september 1987, er 197 km lang med 59 stasjoner og har årlig mer enn 145 millioner enkeltreiser.
Praemallaspis

Utseende

Middelsstore til ganske store (30-45 millimeter), brede, mer eller mindre metallisk fargede trebukker. Kroppen er høyt hvelvet. Hodet er firkantet med en smalere "snute" foran antennefestene, fasettøynene nokså små. Pannen har oftest en markert midtfure. Antennene er forholdsvis kort og tynne. Pronotum er mye bredere enn langt og mye bredere enn hodet, med rundede, tannete sider. Scutellum er tett kledt med korte, gylne hår. Dekkvingene har rettvinklede til avrundede "skuldre" og er rundet tilsmalnende bakover. De har ikke punktrader eller opphøyde ribber, strukturen er litt læraktig.

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Tommaso Traetta

Liv og virke

Fra 1738 til 1748 studerte han ved Conservatorio S. Maria di Loreto i Napoli under blant andre Francesco Durante. I 1751 fikk han en bestilling på en opera seria, og fikk suksess allerede med det første forsøket i genren. I 1758 ble han hoffkapellmester og musikklærer ved hoffet i Parma, som var et senter for tidens operareform. Traettas navn ble kjent over hele Europa og han fikk komposisjonsoppdrag fra Torino, Wien og Mannheim. Etter at hertug Filip av Parma døde, mistet operaen noe av sin finansielle støtte og i 1765 ble Traetta rektor ved Conservatorio dell'Ospedaletto i Venezia. Her skrev han kirkemusikk og noen operaer.
Fra 1768 var Traetta hoffkapellmester for tsarina Katarina II av Russland i St. Petersburg der han skrev operaen Antigona, som regnes som hans mest modne verk. Traetta vendte tilbake til Venezia i 1774 og døde  i 1779 som en vel ansett mann i byen.
Sønnen Filippo Traetta (født 8. januar 1777 i Venezia; død 9. januar 1854 i Philadelphia) var også komponist. I 1799 måtte han flykte, og emigrerte til USA. Han var i 1801 delaktig i grunnleggelsen av  American Conservatorio i Boston, den første musikkhøyskolen i USA.

Verk i utvalg

Tommaso Traetta skrev over 40 operaer, blant andre Il Farnace  (Napoli , 1751), Ezio (Roma, 1754), Solimano (Parma, 1759), Enea nel Lazio (Torino, 1760), Sofonisba (Mannheim, 1762), Ifigenia in Tauride (Wien, 1763), Antigona (St. Petersburg, 1772) og Germondo (London, 1776).
Verklista omfatter dessuten oratorier, en messe, en stabat mater (1750), en Johannespasjon, såvel som symfonier og divertimenti.
I likhet med sin samtidige Niccolò Jommelli ble Traetta i blant betegnet som «den italienske Gluck». Traetta forsøkte å knytte ariene inn i operaenes dramatiske forløp og løse opp den klassiske seriaens stivnede form med lange rekker resitativ som driver handlingen framover avløst av (dramaturgisk) stillestående da capo-arier.
Cyclocephala toulgoeti

Utseende

En middelsstor, ganske kraftig, blank, brokete farget hornbille. Hode, pronotum og bein er gulrøde, dekkvingene svarte, hver dekkvinge med tre store, gule flekker. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede. Hannens for-legg (protibia) er utvidet uten tenner på yttersiden. Oversiden er fint og ganske tett punktert.

Levevis

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Fransk Guyana.
Anden

Anden er en liten øy i Øksnes i Nordland. Den ligger i Vesterålen, ca. fem kilometer nord for nordenden av Langøya og vest for Andøya. Her ligger Anda fyr, som var det siste fyret i Norge som ble automatisert. Det skjedde i 1987. Øya og området rundt er vernet som et naturreservat og er et viktig hekkeområde for lundefugl. 
Krykkje, alke, toppskarv, gråmåke og teist hekker også her. Det er store selkolonier på øya.
Platycoelia

Utseende

Middelsstore, avlange, mer eller mindre blanke, grønne skarabider, vanligvis uten metallglans. Oversiden er hårløs og fint punktert.

Levevis

Disse billene forekommer i fuktig skog og på høysletter mellom 1000 og 4200 meter over havet. De voksne billene klekkes i begynnelsen av regntiden (der det er definerte årstider).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det nordlige Argentina i sør. Utbredelsen følger stort sett Andesfjellene og fjellene i Mellom-Amerika, men forkommer også i et høytliggende område sør for Amazonas-bekkenet i Brasil og Bolivia.
Krimtatarer

Krimtatarer er en tyrkisk-etnisk gruppe. Den har innslag av andre etniske grupper og er bosatt på Krim, som har vært en del av Ukraina fra 1954. De har vært muslimske fra 1300-tallet.
Krimtatarenes stat Krim-khanatet regjerte på Krim fra 1441 til 1783. Under Katarina den store erobret russerne Krim i 1783.
Den 18. mai 1944 gav Josef Stalin ordre om deportasjon av samtlige krimtatarer, ettersom han hevdet at de hadde samarbeidet med tyskerne. De første fikk lov til å vende hjem i 1967.
I 2008 utgjorde krimtatarene 250 000 av Krims om lag to millioner innbyggere. 150 000 vedblir i eksil i  Sentral-Asia, hovedsakelig i Usbekistan.
Krimtatarenes politiske organer er en større folkeforsamling Kurultai og den mindre og utøvende makt, Mejlis.
Sankta Theresia katolske kirke

St. Theresia menighet

Det katolske kirkesognet omfatter kommunene Ringerike, Hole, Flå, Nes, Gol, Hemsedal, Ål, Hol og Krødsherad i Buskerud fylke, samt Jevnaker, Lunner, Gran og Søndre Land i Oppland fylke.
Tidligere hørte også Sør-Aurdal, Nord-Aurdal, Vestre Slidre, Øystre Slidre og Vang med til sognet, men den 15. august 2007 ble disse kommunene overført til Mariakirken på Lillehammer i forbindelse med opprettelsen av St. Thomas kapelldistrikt i Valdres.
Lister sorenskriveri

Lister sorenskriveri var et sorenskriveri i Lister og Mandals amt. Det ble trolig opprettet i 1598 med Laurits Thomesen som første sorenskriver. Fram til 1694 var Lister sorenskriveri sammenfallende med Lister fogderi. I vest var jurisdiksjonsområdet begrenset av elva Sira, slik at alle gårder på vestsida av elva hørte til Jæren og Dalane sorenskriverembete helt fram til 1837. Dette var gårdene med gnr 1-25 i Bakke, gnr 4-5, 9-18, 22, 24-25 i Sirdal og gnr 26-39 i Tonstad. Lister sorenskriveri ble nedlagt ved resolusjon 25. september 1809 og distriktet delt mellom nyopprettede Lyngdal og Flekkefjord sorenskriverier. Førstnevnte distrikt ble tillagt de fire tinglagene Foss, Berg, Vats og Helvig, mens Feda tinglag utgjorde hele Flekkefjord sorenskriverdistrikt.

Arkiv

Arkivet etter Lister sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 11 hyllemeter.
Vorteskogsnegl

Utseende

Vorteskogsnegl er en liten snegl, bare mellom 1-2 cm. lang. Den normale fargen er lysegrå, men det er ikke uvanlig at unge individer er oransje i ung alder. Slimet under sålen er gult. Når sneglen trekker seg sammen får den en ruglete overflate, ikke ulikt en nålepute på oversiden.
Vorteskogsnegl har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier. De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge. Man kan lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa. Den kan ligne på enkelte arter i familien kjølsnegler (Limacidae), men disse har åndehullet bak midten av kappa og en kjøl på den bakre delen av kroppen.

Levevis

Vorteskogsnegl lever for det meste av ulike plantedeler, som den spiser. Den har ikke tenner, men en raspetunge, som den kan raspe i seg maten med. Men den kan spise døde dyr (åtsler) eller mindre snegler som de kommer over.
Vorteskogsnegl finnes på fuktige steder med skygge. Den er aktive om natten når luftfuktigheten er høyere. Om dagen hviler den ofte undere steiner eller i tett vegetasjon. Om været blir for tørt og varmt, lukker den åpningen til kapphulen, mest mulig for å spare på fuktigheten.
Vorteskogsnegl er hermafroditter (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under parringen, befrukter hverandre. Den legger flere hundre egg i grupper på 20-30 egg, på skyggefulle fuktige steder. Etter noen uker klekker eggene. De nyklekkete sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene. Utviklingstiden til et voksent individ kan variere etter arten, men mellom seks og sju måneder er vanlig.
Tyssebotnen

Tyssebotnen, Tysse eller Tysso i Osterøy kommune i Hordaland er et sted nord på Osterøya.
Tysse er et sted med ca. 150 innbyggere (2009) ved Osterfjorden. Stedet har grendehus, bedehus, butikk/post, og mange lokale arbeidsplasser. Området rundt Tysse er egnet til friluftsliv, det har mange turmuligheter i dal- og fjellområder, høyeste topp er Høgafjellet (868 moh).
Kashan

Historie

Det sentrale persiske høylandet hører blant de aller eldste høykulturers vugger. Noen alder på de eldste bosetningene ved oasen der Kashan nå er, lar seg ikke fastsette. Ved utgravingene i det tett på liggende funnstedet Tappe Sialk er det blitt funnet restene av bosteder fra det 6. årtusen før Kristus. Ved aldersbestemmelse av metallartefakter lander man for noen av dem på det 4. årtusen f.Kr. På lignende vis kommer man tilbake til det 3. årtusen for protoelamittiske skrifttavler, rullesegl og keramikkartefakter. En av fire zikkuratter er fra riket Elams tid.
Noen gamle legender mener at de tre vise menn som fulgte stjernen til Betlehem og til det nyfødte Jesusbarnet, jamfør Det nye testamente, hadde lagt ut på sin ferd fra Kashan. Selv om det er delte meninger om legendens gehalt, vitner den i alle fall om at Kashan var en svært viktig by i gammel tid.
På 1000-tallet e.Kr. bygde seldsjukksultan Malik Shah I bygge en festning sentralt i Kashan. Dens murer (Qalʿe-ye ǧalālī) står fortsatt.

Moderne Kashan

Kashan ligger i nordre rand av fjellet Kuhrud; sentrumsbebyggelsen er omgitt av den første større oase på veien fra Qom til Kerman.
Byen er kjent for de såkalte Kashantepper (en klassisk form for persiske tepper), som ble berømte på 1500-tallet under safavidene og som formodes å stamme fra seldsjukkenes tid. I dag er Kashan et betydelig sentrum for iransk tekstilindustri; de fleste av landets mekaniske teppevevstoler står i Kashan.
Kashan er også et av landets sentra for rosenvann.
I samarbeid med Kina undersøkes det om olje- og naturgassforekomstene i Zavareh-Kashan er drivverdige.
Spenningsroman

Spenningsroman brukes i Norge om en undergruppe underholdningsromaner hovedsakelig innen sjangerne kriminallitteratur, thriller og grøsser. Norsk ordboks definisjon på spenningsroman er «roman som først og fremst er spennende».
Makuladegenerasjon

Årsak

Årsaksforholdet er ikke helt kjent, men man antar at forandringer i blodforsyningen til den sentrale delen av netthinnen medfører gradvis dårligere funksjon.

Symptomer

De tidligste symptomene er generelt redusert synsevne og begynnende leseproblemer. Hele eller deler av bokstaver og ord «forsvinner» eller «flyter sammen». Det blir vanskelig å oppfatte små detaljer, skrive, gjenkjenne folk på gata, gjøre håndarbeid osv. Rette linjer, så som dørkarmer osv., kan få buktninger på seg.

Behandling

Det finnes ingen behandling som kan kurere sykdommen, men laserbehandling og kirurgisk behandling kan bidra til å bremse utviklingen/bedre synet for noen varianter av makuladegenerasjon.

Forebyggende tiltak

Foruten kirurgisk behandling viser nyere forskning at grønnsaker som er rike på lutein vil ha positiv effekt med hensyn til å redusere utviklingen av AMD. Slike grønnsaker er først og fremst grønnkål og rå spinat.
Taktisk nivå

Taktisk nivå i militæret er nivået under operasjonelt nivå, for eksempel divisjon, brigade og liknende. I Norge er taktisk kommando underlagt det operasjonelle kommandonivået (FOH). For eksempel Brigadekommando, Norwegian Task Group (NorTG) eller Norwegian Air Operations Centre (NAOC).
Rhytiphora

Utseende

Middelsstore trebukker med noe varierende kroppsform. De fleste er kamuflasjefargede i brunt eller grått og kan ligne kvist-stumper. Antennene er gjerne omtrent så lange som kroppen.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia, på Ny-Guinea og Molukkene.
Lars Blixt

Tidlig karriere

Han begynte sin karriere for Trysilgutten IL, før han ble hentet av Nybergsund IL til sesongen 1993. 
Lars spilte for NIL de neste sju åra, med unntak av et kort opphold i Skjetten SK før han vinteren 2000 ble kjøpt av Rosenborg BK for kr 400.000 (+2.6 millioner etter et visst antall kamper) etter anbefaling fra Stig Inge Bjørnebye.

Rosenborg

Lars Blixt spilte gode kamper for RBK den første sesongen mot blant annet Bayern Leverkusen og PSV Eindhoven før han fikk en brist i kneskålen og måtte tilbringe mye tid på sidelinjen. 
Han var tilbake i 2002 og spilte som regel fast som høyreback, men ble mye benket av Åge Hareide da han ankom klubben som ny hovedtrener i 2003. Blixt ble likevel cup-mester dette året.

Sogndal

Om sommeren 2004 valgte han, pga. lite spilletid, å se seg om etter en ny klubb. 
Han prøvespilte for blant annet svenske AIK, før valget omsider falt på Sogndal FK som lånte han ut sesongen.

Fredrikstad

Da kontrakten på Lerkendal gikk ut vinteren 04/05 ble Lars Blixt hentet til Fredrikstad FK av tidligere landslagstrener Egil Drillo Olsen. Blixt kapret raskt plassen på høyreback fra Pål André Czwartek, og fikk en slags oppreisning fra RBK-tiden da han ble matchvinner på Lerkendal mot gamle lagkamerater i tredje serierunde: 
I andre omgang fikk FFK straffespark, og Blixt plasserte ballen kontrollert i mål. FFK fant 1-0. 
I august 2006 var Lars Blixt en av spillerne Dagfinn Enerly plukket ut til sitt "Dream Team" som spilte showkamp mot FFK på Fredrikstad Stadion. 
Etter sesongslutt i 2006 la Lars Blixt opp som fotballspiller, og høsten 2008 ble han ansatt som trener for guttelaget til Nybergsund IL Trysil.

Sitater

-"Rosenborg mot Lyon var et stort øyeblikk for meg, men datoen husker jeg mest fordi elgjakta begynte da og at jeg ikke fikk blitt med på den."
Essex Police

Essex Police er en britisk politistyrke med ansvar for grevskapet Essex i England. Hovedkvarteret ligger i Chelmsford.
Kontrollorganet for styrken er Essex Police Authority.
Rhembastus

Utseende

Små (gjerne 2 - 3 millimeter), bredt ovale, halvblanke, gule til svarte bladbiller. Antennene er tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, noe smalere enn dekkvingene, tett og fint punktert. Dekkvingene er hvelvede med nokså kraftige punktrader. Beina er ganske lange og kraftige, lårene noe fortykkede med en liten tann på undersiden.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.
Locus for registerepidemiologi

Locus for registerepidemiologi ved Universitetet i Bergen er et forskningsmiljø autorisert av Det medisinske fakultetet i 1998 for en første periode på 10 år. Det ledes av Seksjon for epidemiologi og medisinsk statistikk ved Institutt for samfunnsmedisinske fag.

Formål

Locus for registerepidemiologi skal effektivisere utnyttelsen av medisinske registre i epidemiologiske studier av sykdomsårsaker og oppfølgingsstudier av prognoseindikatorer.
Under formålet ligger identifisering av risikofaktorer og medisinske årsakssammenhenger generelt, iverksettelse og evaluering av forebyggende tiltak samt etablering av kvalitetsindikatorer for klinisk praksis og tilsyn.
Tomoji Eguchi

Karriere

Tomoji Eguchi startet sin profesjonelle karriere i Vissel Kobe i 1996. Han har også spilt for Avispa Fukuoka.
Kvintakkord

Kvintakkord (også powerakkord eller power chord) er en akkord som i grunnform består av to toner, grunntone og kvint. Ofte spilles grunntones oktav, i blant også kvintens.
En kvintakkord er ingen egentlig akkord, men en toklang, alternativt en tersløs treklang uten dur/moll-karakter. Slike akkorder låter kraftig, og fordi tersen mangler, klinger de ikke dissonant når instrumentsignalet forvrenges, derfor brukes de gjerne i rockemusikk med mye forvrengning, f.eks. i heavy metal.
Spill med kvintakkorder har enkelte likheter med middelalderens kvartharmonikk, og enkelte musikkstykker fra middelalderen kan fungere i rockeversjoner.
I besifringsnotasjon vises kvintakkorder som grunntonen og et femtall, eksempelvis som C⁵ eller C5. Sjeldnere brukte varianter viser til at tersen skal utelates: Cⁿᵒ³, Cᵒᵐⁱᵗ³ eller C³.
For standardstemt gitar (E–A–d–g–h–e') kan E⁵ og G⁵ vises grafisk slik: