google/wiki40b huggingface dataset:
Ulven leir

Ulven leir (også kjent som Ulven ekserserplass) ligger i Os kommune i Hordaland og har fire kaserner.
Ulven har sitt navn etter gården som opprinnelig lå der, og stedet ble på slutten av 1870-årene øvingsplass for Hordaland Infanteriregiment nr. 9 (IR 9). Leiren var fra starten av beregnet på å være vertskap for avdelinger opp til bataljons størrelse. 
Under andre verdenskrig anvendte tyskerne Ulven som fangeleir. En rekke kontingenter tilhørende Tysklandsbrigaden ble satt opp og utdannet her i perioden 1947–1952. Med opprettelsen av Brigaden på Vestlandet i 1980-årene ble øvingsvirksomheten på Ulven trappet kraftig opp. Frem til 1993 var Ulven utgangspunkt for årlige bataljonsøvelser (med unntak av 1992, da det var landsskytterstevnet på Ulven). Etter hærens omorganisering i 1994 var det Bergenhus Regiment, den reduserte etterfølgeren til IR 9, som holdt hus i leiren. Ved regiments nedleggelse 30. september 2002 overtok deretter Haakonsvern Orlogsstasjon driftsansvaret for Ulven leir. Dette innebærer at Ulvens leirkommandant, befal og vernepliktige idag tilhører Sjøforsvaret. 
Ulven leir er hovedøvingsplassen for Bergenhus Heimevernsdistrikt 09, og benyttes ellers av personell fra Haakonsvern, Sjøkrigsskolen, Marinejegerkommandoen og Sivilforsvaret. 
Ulven har idag en rekke skytefelt for våpen opp til 7,62mm størrelse. For å øve med tyngre våpen som mitraljøser, bombekastere og panservernvåpen må imidlertid Mjølfjell skyte- og øvingsfelt brukes. Det vil i tiden fremover finne sted en del militære oppgraderinger og nyinvesteringer innenfor leirområdet.
Tyvhumle

Kjennetegn

Tyvhumla har sort pels og orangerød bakkroppsspiss. Det er en klar størrelsesforskjell på dronninger og arbeidere. På nært hold og under lupe ser man lett de kraftige kjevene (mandiblene).

Bolet

Bolene kan bli store og ligger under bakken. Gjerne mellom steiner.

Utbredelse

Hele Norge nord til og med Nordland.
Jonas Olsson (fotballspiller født 1983)

Klubbkarriere

Olsson begynte sin fotballkarriere hos Landskrona BoIS under ledelse av Jan Jönsson, hvor han som venstreback fikk sin førstelagsdebut i 2003 og spilte 56 seriekamper over to år. I 2005-sesongen ble han også utnevnt til lagkaptein.

NEC Nijmegen

I juli 2005 skrev han under for den nederlandske klubben NEC Nijmegen med en overgangssum på EUR 750 000. Han etablerte seg raskt hos NEC som midtstopper og tilpasset seg deretter den nederlandske mannsmarkeringen, og ble i tillegg mer målfarlig ettersom han scorte tre mål i 2007/2008-sesongen. Hans første seriekamp kom mot FC Utrecht den 14. august 2005 (0–0). Totalt spilte han 93 seriekamper og scoret 5 mål frem til 2008.

West Bromwich Albion

Den 29. august 2008 ble Olsson solgt til den engelske klubben West Bromwich Albion FC for GBP 800 000. Han fikk sin debut for WBA i kampen mot West Ham United FC den 13. september, og scorte sitt første mål for klubben borte mot Middlesbrough FC (1–0) samme år. Olsson signerte deretter en ny fireårskontrakt den 28. september 2009.

Internasjonal karriere

Olsson fikk sin landslagsdebut for det svenske herrelandslaget i en vennskapskamp mot Hviterussland. Olsson ble tatt ut i den svenske troppen til EM i fotball 2012 i Polen og Ukraina av landslagstrener Erik Hamrén.
Khojalymassakren

Khojalymassakren eller Hocali-massakren viser til den armenske massakren av 613 sivile aserier, inkludert 108 kvinner og 83 barn, i byen Khojaly 25. februar 1992. Ifølge Aserbajdsjan, Memorial, Human Rights Watch og andre internasjonale observatører ble massakren gjennomført av etniske armenske soldater, angivelig med hjelp av russiske styrker under konflikten om Nagorno-Karabakh. Ifølg en  rapport av Human Rights Watch skjedde tragedien da «en stor rekke av beboere, fulgt av noe få dusin tilbaketrekkende soldater, flyktet fra byen da den falt for angripende armenske styrker. Da de nærmet seg grensen til Aserbajdsjan ble de beskutt av armenske styrker ved en militær post.»
I deklarasjon 324 fra Europarådets parlamentarikerforsamling (PACE) skrev medlemmene fra Albania, Aserbajdsjan, Tyrkia og Storbritannia, samt enkelte medlemmer fra Bulgaria, Luxembourg, Makedonia og Norge at «On 26 February 1992, Armenians massacred the whole population of Khodjaly and fully destroyed the city». 
Armenia har svart på anklagene ved å beskylde aserbajanske geriljagrupper i området for å ha beskutt sine egne og som bevis peker på at datidens regjeringen i Aserbajdsjan måtte gå av etter at opposisjonen hadde anklaget den for å ha planlagt massakren mot sitt eget folk.
Farley Granger

Bakgrunn

Farley Grangers foreldre var Eva (født Hopkins) og Farley Earle Granger sr. Faren var forretningsmann. far var rik, og familien tilbrakte ofte tid på strandhuset som familien eide i Capitola. Men etter børskrakket og den påfallende finanskrisen på Wall Street i 1929 ble Granger-familien tvunget til å selge sine mange hjem og de fleste av deres personlige eiendeler og de flyttet fra San Diego til Los Angeles inn i en litt mindre leilighet i nærheten av familiebedriften som faren eide, hvor de bodde de påfølgende to årene. Som en følge av dette økonomiske tilbakeslaget og tapet av deres tidligere sosiale status, begynte begge Grangers foreldre å drikke. 
De var nedtynget av gjeld, og til slutt ble resten av deres eiendeler solgt på en tvangsauksjon. Familien slo seg ned i en liten leilighet i en annen del av Hollywood, og Grangers foreldre hadde forskjellige midlertidige jobber. Deres alkoholproblemer økte etterhvert i omfang på 1930-tallet. Grangers far fikk først arbeid som kontorist i North Hollywood i departementet for arbeidsledighet i California.

Skuespiller

I løpet av sin lange karriere som skuespiller som spenner over flere tiår, var Farley Granger kanskje mest kjent best for hans to prosjekter som han samarbeidet med Alfred Hitchcock om. Deres første felles filmprosjekt var Rope («Repet») fra 1948. Deretter hadde han ofte roller av typen «søk gutt med store problemer». På grunn av sitt utseende ble han spådd en lysende karriere, men helt i toppen kom han ikke, til tross for de store forventninger. Hans mest kjente rolle var i Hitchcocks Farlig reisefølge i 1951. En annen viktig film i hans karriere var Luchino Viscontis Lidenskap (1954), en italiensk film. Året etter spilte han i den biografiske film Den store kandidat.  
I 2003 hadde Granger sin aller siste filmopptreden; i dokumentarfilmen Broadway: The Golden Age, by the Legends Who Were There.

Senere livsår

I 2007 publiserte Granger en selvbiografi, skrevet sammen med samboeren, Robert Calhoun. I boken tar han opp ikke bare sin lange karriere men også sitt personlige liv og sin seksuelle legning. Samboeren Robert Calhoun døde av lungekreft i New York City den 24. mai 2008. 
Granger selv døde av naturlige årsaker den 27. mars 2011, da han var 85 år gammel. 
For sine mange bidrag til TV og film er Granger blitt tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame. Denne stjernen er ved 1551 Vine Street i Hollywood.
Brevis Historia Regum Dacie

Brevis Historia Regum Dacie (norsk: «Kortfattet Historie om de Danske Konger») av den danske historiker Sven Aggesen er den første danske krønike skrevet av en navngitt, kjent forfatter. Aggesens verk er nedskrevet i 1186-87, og den anonyme Roskilde-krøniken (Chronicon Roskildense) fra omkring 1140 er dermed eldre. Handlingsforløpet i Aggesens beskrivelse omfatter samme tidsperiode som Saxo Grammaticus' Gesta Danorum selv om Saxos mer omfattende verk utkom noe senere (de siste delene av dette verket omtaler hendelser fra 1208).
Krønikens forfatter Sven Aggesen var i tjeneste hos de danske konger Valdemar den store og hans etterfølger Knut VI. I denne tiden deltok Aggesen i De nordlige korstog mot venderne i 1184 og 1185. Han sier selv at han med sine skrifter ville medvirke til å forhindre at hans forfedres og de danske kongers og stormenns bedrifter ble glemt. Derfor skrev han sin Danmarkskrønike Brevis historia regum Dacie, som omfatter Danmarks historie fra omkring år 300 til 1185.
Krøniken er basert på sagn og muntlig tradisjon kombinert med forfatterens egne opplevelser og erindringer. Fremstillingen er preget av et tydelig dansk nasjonalt utgangspunkt og er samtidig markant anti-tysk.
Rubenstein's Revenge

Rubenstein's Revenge er et sjongleringsmønster for tre baller. Det er oppkalt etter Rick Rubenstein, som fant det opp. Sammen med Mills Mess og Burke's Barrage er det ett av tre velkjente og navngitte sjongleringsmønstre som involverer komplekse føringer og kast med kryssa armer. Rubenstein's Revenge regnes ofte som det vanskeligste av de tre.
Rubenstein's Revenge er en siteswap 52233 med en formendring som går ut på at enkelte av kasta utføres under den andre armen, nærmere bestemt femmeren og den første treeren.
Ellemelle

Ellemelle er et barneblad for barn mellom 3 og 7 år.
Fytotron

Fytotron er et avansert anlegg for kontrollert plantedyrking. Navnet fytotron er satt sammen av det greske navnet for plante, phyto- og endelsen -tron. I en avansert fytotron kontrolleres plantenes vekstbetingelser elektronisk. Parametere det kan være viktige å styre er temperatur, lysmengde, natt- og daglengde, CO₂-konsentrasjon og vann- og næringstilgang. Det betyr at det i en fytotron kan simuleres en rekke ulike klimatyper, med full kontroll på mange parametere. Frilandsdyrkning og dyrkning i veksthus gir ikke på langt nær samme grad av kontrollerbare betingelser.
En fytotron brukes blant annet til plantefysiologiske studier av plantenes vekst, men også innen genetikk, toksikologi og forurensingproblematikk. 
Universitetet i Oslo (UiO), Universitetet i Tromsø (UiT) og Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) på Ås (tidligere Norges landbrukshøgskole) har i dag egne fytotroner.
La Trois

Historie

Prøvesendinger med fjernsyn startet i Belgia 2. juni 1952, med kroningen av Elizabeth II av Storbritannia. 31. oktober året etter hadde kanalen – da under navnet Télé-Bruxelles – sine første offisielle sending, en varietéforestilling kalt Boum!. I starten sendte kanalen to timer daglig, seks dager i uken. En andrekanal, RTbis, ble lansert i 1977.
Da belgisk fjernsyn begynte overgangen til digitalt bakkenett, åpnet det rom for en tredje kanal – La Trois. Den nye digitalkanalen ble lansert 30. november 2007. Rundt halvparten av kanalens programmer er egenproduksjoner fra RTBF.
La Trois sender programmer for barn og ungdom på dagtid. Om kvelden endres programprofilen, og kanalen sender nyheter, dokumentarer, innsikts- og naturprogrammer.
The Micropops

The Micropops er et bergensbasert band. Bandet består av Håkon Njøten og Sofie Storaas på vokal, Alf Holme på Gitar og Bjarte Baade Sandal på trommer.
The Micropops slo gjennom som "Ukens urørt" med singelen "Moonlight"i uke 21, 2008. Siden har de gitt ut albumet "Nintendo or devotion" og singelene "Telephonebaby!" og "So surreal".
The Micropops ble etablert i 2007 som et lite urbant pop-prosjekt i regi av Håkon Njøten. Låtene tok den gang utgangspunkt i demoer fra Håkons ”kjøkkenstudio” og skapte raskt interesse i undergrunnen ved å fremstå som meget melodiøst samtidig som den utstrålte noe mer ubegripelig og mystisk. Siden den gang har The Micropops skaffet seg en fyldig historie gjennom P3-hiten “Moonlight”, respektfulle giger, nytt særegent materiale og samarbeid med de fremste i Norsk musikkbransje.
I dag er The Micropops mer bevisst og målrettet enn noen gang. De er i gang med innspilling av album nr 2 som kan ventes første halvår 2011. Nytt materiale blir skrevet av Sofie og Håkon, og er inspirert av et bredt spekter pop som omfavner kommersiell pop så vel som den mer uoppdagede urbane pop-verden. The Micropops utfører nyskapende og kall det gjerne trendy pop, som fremføres gjennom et vått, synthbasert og sårt lydbilde som kan relateres mot en krysning av svenske JJ, Lady Gaga og The XX. Et slikt lydbilde samt et ytterst sårt samspill mellom den nye Norske pop-duoen resulterer i et norsk unikt band.
John Philip Sousa

Bakgrunn

John Philip Sousa, sønn av spansk-portugisiske John Antonio Sousa og bayerske Maria Elisabeth Trinkhaus, var den tredje i rekken av en søskenflokk på ti. Faren var trombonist i The U.S. Marine Band og John Philip vokste med det opp i en verden fylt av korpsmusikk. Seks år gammel begynte han å lære å synge og spille en rekke strenge- og messinginstrumenter. Etter å ha forsøkt å rømme avgårde med et sirkusorkester, fikk han som trettenåring lov til å spille med faren i U.S. Marine Band.

Musiker

Sousa forlot militærkorpset i 1875, han tok da til å turnere en tid som fiolinist og kom etterhvert til å dirigere ymse teaterorkester. Et av orkestrene han kom til å dirigere var Gilbert & Sullivan's H.M.S. Pinafore på Broadway; noe som ledet til et møte med Jane van Middlesworth Bellis, som han 30. desember 1879 giftet seg med. 
I september 1880 returnerte imidlertid Sousa til Washington for å dirigere U.S. Marine Band («The President's Own»), noe han gjorde fram til han dannet sitt eget profesjonelle orkester, «The Sousa Band», i 1892. Sousas orkester, med fremragende musikere som Herbert Clarke, Del Staigers og Arthur Pryor, ble meget populært. The Sousa Band kom til å turnere over store deler av verden, deriblant i Canada, Storbritannia, Kanariøyene, Sør-Afrika, Australia, New Zealand, Fiji og Hawaii. 
Sousa døde 77 år gammel, etter en musikkprøve med The Ringgold Band i Reading i Pennsylvania.

Musikk

Sousa skrev over 100 marsjer i løpet av sin karriere, men han skrev også en masse annen musikk – deriblant operaer/operetter, overtyrer, suiter og konsertstykker, korverk, solostykker, transkripsjoner og arrangement.

Utvalgte verker

Totalt står Sousa oppført med 595 forskjellige komposisjoner, her følger et lite utvalg av de mest populære:

Trivia

Sousafonen har fått navn etter ham.
Mace Windu

Mace Windu er en jediridder i George Lucas sitt fiktive Star Wars-univers. Han er medlem av jedirådet, og regnes for å være blant jediene som er flinkest med lyssverdet. I filmene spilles Mace Windu av Samuel L. Jackson. 
Mace Windu ble født på planeten Haruun Kal. Etter at hans foreldre døde da han var seks måneder, ble han overlevert til Jediordenen, hvor han senere ble trent opp til en jediridder.
I Star Wars II: Klonene angriper leder han jediene mot droidehæren til separatistene i slaget på Geonosis. Der dreper han dusørjegeren Jango Fett.
Mace Windu er kjent for og være den eneste jedien som har lilla lyssverd. Lyssabelen hans er laget av en veldig sjelden Hurrikaine krystall. Windus Guile er navnet på krystallen, som er oppkalt av Windu selv. Mace Windu er også den eneste jedien som noensinne mestret lyssabel for VII, og ikke har blitt fristet og gått over til den mørke siden. Siden lyssabel form VII grenser til den mørke siden av kraften gikk alle de andre som mestret form VII over til den mørke siden.
Mace Windu blir drept i den sjette Star Wars-filmen (Episode III), Sithene tar hevn, av Palpatine under en arrestasjon av kansler Palpatine selv. 
Karakterens lilla lyssverd var en personlig forespørsel fra Samuel L. Jackson til Lucas som en quid pro quo for å opptre i filmen, som en måte å gjøre karakteren unik og lett å skille ut fra resten.
Den athanasianske trosbekjennelse

Den athanasianske trosbekjennelse, (latin: Athanasium eller Quicunque vult etter de latinske innledningssordene) er en tidlig kristen trosbekjennelse.
Etter tradisjonen skulle kirkefaren Athanasius av Alexandria, erkebiskop i det 4. hundreåret, ha vært den første til å formulere trosbekjennelsen, men det er i dag enighet om at den må være nyere, og at Athanasius ikke kan være opphavsmannen.  
Den første kjente siteringen av trosbekjennelsen er av en biskop i det sydlige Gallia (Frankrike), Caesarius av Arles, som virket som forfatter ca. 520-42. Den er uttrykkelig omtalt ved et konsil i Autun i Burgund i 670. Den har brodd mot arianismen og den presiserer læren om den hellige treenighet og læren om inkarnasjonen.
Den athanasianske trosbekjennelse er holdt som et dogmatisk skrift i mange vestlige kirker, herunder Den romersk-katolske kirke, Den anglikanske kirke og de evangelisk-lutherske. I østkirken og i de reformerte kirkene ble denne trosbekjennelsen ikke brukt. 
Sammen med den apostoliske trosbekjennelse og den nikenske trosbekjennelse er denne regnet blant de tre oldkirkelige trosbekjennelser, og slik er den også, sammen med Den augsburgske bekjennelse og Luthers lille katekisme, en del av Den norske kirkes bekjennelsesskrift.
Fahrenheit 451

Tittelen

Tittelen refererer til temperaturen 451 °F (233 °C), som Bradbury trodde var selvantennelsestemperaturen til papir. Selv om dette er omtrent korrekt, angir forskere selvantennelsestemperaturen til papir mellom 440 °F (227 °C) og 470 °F (243 °C), avhengig av studie og typen papir.

Filmer

Brennpunkt Fahrenheit 451 av François Truffaut er basert på romanen. Filmen ble produsert 1966 med Oskar Werner og Julie Christie i hovedrollene.
Også The Book of Eli fra 2010 med Denzel Washington i hovedrollen behandler samme tema. I denne filmen blir alle bibelutgavene tilintetgjort, bibelen blir imidlertid bevart for etterverdenen ved å lære den utenat.
Shangri-La (Dêqên)

Shangri-La (kinesisk: 香格里拉县; pinyin: Xiānggélǐlā Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Dêqên for tibetanerne i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Frem til 2001 het det Zhongdian (中甸县, Zhōngdiàn Xiàn); navneskiftet til Shangri-La var for å knytte an til beretningen om et fullkomment samfunn ved det navn i forfatteren James Hiltons roman Lost Horizon) fra 1933, som i sin tur ble ytterligere kjent ved Frank Capras film fra 1937.
Befolkningen var på 129 306 innbyggere i 1999.
Navneskiftet til Shangri-La har betydd meget for turismen; det er også en rekke attraksjoner der.

Samferdsel

Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan.
Parikshit av Datia

Parikshit av Datia var fra 1801 til 1839 hersker over staten Datia i India. Han hadde tittelen raja. Parikshit var sønn av raja Shatrujit.
Raja Parikshit undertegnet i 1804 en allianse- og vennskapstraktat med Det britiske ostindiske kompani. Dette markerte starten på perioden da Datia ble en vasallstat under britene. Warren Hastings besøkte raja Parikshit i 1818. Samtidig fikk Datia utvidet sitt territorium med distriktet Indargarh. 
Raja Parikshit hadde ingen arving og adopterte derfor i 1826 Vijai Bahadur. Adopsjonen ble godkjent av britene, men ble ikke akseptert av stormennene i Baroni, som var direkte etterkommere etter statens grunnlegger Bhagwan Rao. Tross dette etterfulgte Vijai Bahadur raja Parikshit på gaddien i 1839.
Taushetens lov

Handling

To narkobander i Chicago kommer i krig med hverandre. Politiet involveres, men av interne årsaker blir det kun detektiven og kampeksperten Eddie Cusack som må rydde opp i situasjonen. Det hele utvikler seg til en enmannskrig der han må kjempe mot begge gruppene. Samtidig møter han motstand fra sine egne da han ønsker å avsløre en korrupt politimann.
Filmtittelen: «Code of Silence», er et amerikansk uttrykk som brukes på situasjoner hvor en politimann dekker over for en annen når han har gjort en tabbe eller er korrupt.

Popularitet og økonomi

Taushetens lov innbrakte $20 millioner på amerikanske kinoer og havnet på en 45.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1985. Produksjonskostnadene var på ca 7 millioner.

Anmelderne

Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 63 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav 3,5 av 4 stjerner og skrev at: «"Code of Silence" is a thriller so professional that it has the confidence to go for drama and humor as well as thrills. It may be the movie that moves Norris out of the ranks of dependable action heroes and makes him a major star.» Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.
Pamela

Etymologi

Pamela ble oppfunnet av den engelske dikteren Philip Sidney (1554–1586), til bruk i romanen The Countess of Pembroke's Arcadia. En teori er at han dannet ordet fra greske pan, «all», og melo, «honning», eller melas, «svart».
Pam er en kortform av navnet.
Bernd Förster

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Vest-Tyskland. Han ble europamester i fotball i 1980.
Kagghamraån-vassdraget

Kagghamraån-vassdraget er et vassdrag bestående av flere innsjøer og elver med felles vannføring til Kaggfjärden i Østersjøen. Nedbørfeltet er på 97 km², og ligger hovedsakelig i Botkyrka kommune i Stockholms län, Södermanland, Sverige.
Vassdragets hovedelv, Kagghamraån, utgjør et av den svenske østkystens viktigste steder for reproduksjon. Også hvitfinnet steinulke og niøyer trives i vassdraget.
4'33"

4'33" eller Four, thirty-three er et musikkverk som John Cage komponerte i 1952. Stykket består ganske enkelt av at det i 4 minutter og 33 sekunder ikke blir spilt en eneste tone. Dermed er det alt det andre av lyder på stedet der stykket blir framført som utgjør musikken. Fullstendig stillhet blir det aldri. Den stille undring og de tilfeldige lydene som oppstår på spillestedet er ment å være selve opplevelsen.
Verket kan derfor bli fremført på et hvilket som helst instrument eller med en hvilken som helst besetning. Urfremføringen ble foretatt av David Tudor på piano. Han lukket da igjen pianolokket og satte frem en klokke på klaveret. Videre ble han sittende rolig på pianokrakken i nøyaktig 4 minutter og 33 sekunder.
Intensjonen til Cage var å vise at all lyd, være det seg støy, toner eller annet, kan være musikk. Stykket viser også påvirkningen fra Zen-buddhismen, som Cage studerte sent på 1940-tallet. I mange intervjuer oppgav komponisten selv 4'33" som hans viktigste verk.
Første skuledagen min (Hit eit steg og dit eit steg)

«Første skuledagen min (Hit eit steg og dit eit steg)» er en norsk barnesang, skrevet av Ingebrigt Davik.

Handling

Sangens jeg-person er ei lita jente på vei til sin første skoledag.
Yimchunger

Yimchunger er en stamme av Nagafolket i India. Stammen antas å ha kommet fra det nordlige Myanmar sammen med en annen nagastamme, Khiamunga. Trolig hadde de et felles opphav.