Presidentvalget i USA 1972

Demokratene

Tidligere visepresident Hubert Humphrey fra Minnesota forsøkte nok en gang å bli president, etter at han hadde tapt presidentvalget mot Nixon i 1968, og denne gangen under mer strukturerte former enn i 1968, da Robert F. Kennedy ble drept, og Humphrey senere ble valgt til Demokratenes kandidat på partiets kaotiske landsmøte. Sammenlagt vant Humphrey flest stemmer (4,1 millioner), men George McGovern, vietnamkrigsmotstanderen fra Sør-Dakota, vant desidert flest stater (21), mot Humphreys 5. Senator Henry M. Jackson fra Washington vant 7 stater, Guvernør George Wallace fra Alabama vant 6, mens Shirley Chisholm fra New York vant 3 stater. Edmund Muskie, som var Humphreys visepresidentkandidat i 1968, var på forhånd omtalt som en potensiell vinner. Han vant etter hvert 5 stater, og var således langt unna en seier.

Republikanerne

Richard Nixon var Republikanernes opplagte kandidat, og han vant hver eneste av de 50 statene. Utfordrerne var John M. Ashbrook og Pete McCloskey, men de hadde ikke en sjanse mot Nixons oppslutning på 87 prosent. Spiro Agnew ble gjenvalgt som partiets visepresidentkandidat på Republikanernes landsmøte i Miami Beach, Florida, med 1345 av de 1348 stemmene.

Valgkamp

Nixon hadde selv fått føle hva det ville si å bli svertet av negative slagord i valgkampen i 1960, med reklamer hvor en alvorlig Nixon ble suppelert med påskriften «Ville De kjøpt bruktbil av denne mannen?». Derfor var han avhengig å svartmale McGovern så mye han klarte, og beskylte raskt McGovern for å være en radikal aktivist og kommunistvenn som ville sørge for fri tilgang på abort og rusmidler som LSD. Den 25. april 1972 vant McGovern primværvalget i Massachusetts, og journalisen Robert «Bob» Novak ringte demokratiske politikere over hele landet som var enige i Novaks påstand om at fagforeningsfolk som stemte på McGovern ikke skjønte hva de sto for. Den 17. april 1972 kom Novak med uttalelser som kom fra en demokratisk senator han hadde snakket med om McGovern. Senatoren skal ha sagt at «folket ikke vet at McGovern er for amnesti, [selvbestemt] abort og legalisering av mykere narkotiske stoffer.» Uttalelsene ble stående, og McGovern ble kjent som «the candidate of amnesty, abortion and acid.» 
Novak ble beskyldt for å ha funnet opp hele samtalen, hvorpå Novak inviterte senatoren ut til lunch for å spørre om han ville la navnet sitt offentliggjøres, men fikk avslag. De 15. juli 2005 avkreftet Novak at den uidentifiserte senatoren var Thomas F. Eagleton, den tilsidesatte visepresidentkandidaten, og at han aktet å fremdeles holde senatoren anonym.

Innbrudd i Watergate

Omstendighetene rundt innbruddet i Watergate, Demokratenes valgkamphovedkvarter, i Washington D.C., ble ikke klarlagt før etter at valget var over, og var det som førte til Nixons avgang som president den 9. august 1974. Selve innbruddet forekom 17. juni 1972, da en sikkerhetsvakt ved navn Frank Wills så at flere låser på ulike dører i bygget var teipet over. Wills tok av teipen, og tenkte ikke mer over det, før han oppdaget at låsene var blitt teipet over igjen. Han ringte politiet, og fem menn inne i bygget ble arrestert. De fem mennene var Virgilio González, Bernard Barker, James W. McCord jr., Eugenio Martínez og Frank Sturgis. De hadde alle tilknytning til CIA og FBI, og de ble alle siktet for innbrudd og ulovlig avlytting. Etterforskningen av innbruddet og eventuelle forbindelser til Nixon og hans stab, pågikk frem til 1974.