google/wiki40b huggingface dataset:
Never av stål

Handling

Philo Beddoe er en lastebilsjåfør og slåsskjempe som tjener penger på si ved å konkurrere i diverse arrangerte slåsskamper. Han har to venner, Orville, som arrangerer hans kamper, og en orangutang han en gang vant i et veddemål. En dag treffer han en jente på en pub som han forelsker seg i og når hun forsvinner etter deres første møte, setter han i gang en leteaksjon etter henne. Underveis kommer han i krig med en motorsykkelgjeng og politiet.

Popularitet og økonomi

Never av stål  ble meget populær i USA hvor den innbragte $104 millioner. Den havnet på fjerdeplass over de mest innbringende filmene i USA i 1978. Den amerikanske anmelderen Leonard Maltin gav den BOMB, som er hans laveste gradering.
Produksjonskostnadene var på ca $5 millioner.

Anmelderne

Den ble ikke så godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 37 % på Rotten Tomatoes.
Sapjornoje

Sapjornoje (russisk: Сапёрное, finsk: Valkjärvi) er en liten garnison og landsby i Leningrad oblast. Da området var finsk før andre verdenskrig het stedet Valkjärvi.
Kyosuke Tagawa

Karriere

Kyosuke Tagawa startet sin profesjonelle karriere i Sagan Tosu i 2017.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball U-20 2017.
Åndelig føde EP

Åndelig føde EP er en EP med Evig Poesi, utgitt i 2001.
Vassøyane

Vassøyane er ei øygruppe med 1,87 km² landareal sør i Sognesjøen, og ligger i den ytre sørvestre delen av Gulen kommune i Sogn og Fjordane. Gruppa består av om lag 100 små og store øyer, fordelt over en drøy kilometer i øst-vestlig retning. I sør grenser øygruppa mot Fensfjorden, i nord starter Sognesjøen og øygarden med hundrevis av småøyer innover Gulensida. Vegetasjonen er atlantisk lynghei hvor røsslyng, klokkelyng, krekling og gråmose dominerer.
Vassøyane er fredet som Vassøyane naturreservat (desember 1991), og det er øygruppens rike våtmarker som er bakgrunn for vernet. Det er noe hekkeplasser her, men først og fremst er området viktig som trekkfuglplass. Området har siden 1970-tallet vært foreslått som landskapsvernområde i sammenheng med tilstøtende øygrupper lenge sør og vest.
Området ble berørt under den kaledonske fjellkjedefoldingen, da det «nordamerikanske» kontinentet Laurentia støtte sammen med det «nordeuropeiske» Baltika for 425 millioner år siden. Gulen ligger helt i vestre kant av det synlige grunnfjellskjoldet, og omgis av de kaledonske skyvedekkene av tidligere havbunnskorpe som i sammenstøtet ble skjøvet opp på land og preger nabokommunene i sør og sørvest. Men Vassøyane og øya Røytinga helt i sørvest tilhører Solundbassenget fra seinsilur og tidlig devontid. Disse småøyene og hovedøyene i Solund er dekket med konglomerat og sandstein som ligger oppå putelava. Solundbassenget oppstod gjennom en kombinasjon av vulkanistisk havbunnspredning og kystnære avsetninger da det akkurat her, for 420-410 millioner år siden, var litt tilbake av havet (Iapetus) mellom Laurentia og Baltika. Formasjonen er resten av et gjenværende havbasseng som var i bevegelse samtidig som avrenning fra den nye, kaledonske dekket i øst avsatte sandstein oppå eldre bergarter i overgangen fra silur til devon. Bergartene på Vassøyane og Røytinga består således av drøyt 400 millioner år gamle avsetningsbergarter.
Blant de viktigste av de mer sjeldne fuglerartene her finner vi bl.a ringgås, hvitkinngås, teist, enkeltbekkasin, småspove, rødstilk og siland
Phasganocnema

Utseende

Middelsstore, slanke, mørkt blålig metallisk fargede trebukker. Antennene er tynne og kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet. Bakbeina er lange og nokså kraftige.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika, fra Etiopia i nordøst til Sør-Afrika i sør og Kamerun i vest.
Språkmøtet i Stockholm

I 1869 møttes skandinaviske forfattere til et språkmøte i Stockholm. Disse skulle bli enige om noen felles rettskrivningsregler. Den norske språkmannen Knud Knudsen ble en viktig brikke ettersom det var hans retningslinjer som ble vedtatt.
Noen av de nye reglene som ble innført var at aa ble erstattet av å og at substantivenes store forbokstaver skulle falle bort. Et annet viktig vedtak var at man bestemte seg for å bruke latinske bokstaver og ikke gotiske.
Vær klar over at disse vedtakene ikke var offisielle, men de fikk stor betydning både for lærere og elever.
Gosen

Gosen (hebraisk: אֶרֶץ גֹּשֶׁן eller ארץ גושן, Goshen) er i Det gamle testamente navnet på det sted i Egypt gitt til israelittene av Josefs farao, samt landet hvorfra de senere forlot Egypt fra under utvandringen. Området lå på det østre Nildeltaet.
Etter at Josef blir satt som herre over Egypt av farao under hungersnøden sender han gjennom sine brødre bud om at hans far og hus med alle eiendeler skal komme til ham i Gosen, hvor de kan bo. Det antydes at Gosen ligger avsidesliggende grunnet at egyptere finner gjetere for avskyelige. Det er i Gosen at Josef forenes med sin far Jakob etter fangenskapet i Egypt. Grunnet hungersnøden i Kanaan ankommer hele hans hus og alt han eier til Gosen og farao. I Egypt blir Israel mangfoldige, og etter 17 år i Egypt dør Jakob. Hele hans hus, bortsett fra småbarna og små- og storfeet, forlater Gosen for å begrave Jakob i hjemlandet. Gosen blir også skånet for den fjerde plage av Gud, «for at du skal kjenne at jeg, Herren, er midt i landet», og Gosen blir også skånet for haglbygene i den syvende plage.
Israelittene omtalte senere Gosen som «kjøttgrytene i Egypt».

Identifisering

I 1885 identifiserte E. H. Naville Gosen som Egypts 20. nome, beliggende på det østre deltaet, og kjent som «Gesem» eller «Kesem» under det 26. dynastiet i Egypt (672–525 f.Kr.). Den dekket vestdelen av Wadi Tumilat, med distriktet Sukkot som østkant og Pithom som hovedby, nordover så lang som ruinene av Piramesse («Ramses land»), og inkluderte både jordbruksland og beitemark.
Saksunar kirkja

Historie

Den ble opprinnelig oppført i Tjørnuvík, men her fant man den i 1850 i så dårlig forfatning at man bestemte seg for å rive den ned og bygge en ny. I Saksun ble man ikke særlig tilfreds med å måtte være med å bygge en kirke som de sjelden hadde anledning til å bruke. De bestemte seg dermed for å ha sin egen. 12. desember 1853 sendte derfor sogneprest Carl Wilhelm Prytz en forespørsel fra kongsbonden i Saksun til kong Frederik VII om å få lov til å bygge sin egen kirke i Saksun. 12. januar 1855 gav kongen tillatelse til at det ble bygget nye kirker i Saksun og Haldarsvík, og at den gamle kirken i Tjørnuvík ble revet. På Færøyene bestemte man seg for å flytte Tjørnuvíks gamle kirke til Saksun. 29. mars 1856 skrev sogneprest i Norðurstreymoy, V.U. Hammershaimb, til amtmannen at man hadde startet med grunnarbeidet til kirken i Saksun. 14. november 1857 skrev han at kirken snart var gjenoppbygd, og at Saksun skulle skilles ut som eget kirkesogn med virkning fra 1. januar 1858.
Saldobalanse

Eksempel på bruk

Kjøp av vare kr 1 000 + kr 250 i merverdiavgift eller mva:

Konto 1900 Bank                – 1 250
Konto 2700 Offentlig avgifter  +   250
Konto 4000 Varekjøp            + 1 000
---------------------------------------
Kontroll for korrekt bokføring =     0
En saldobalanse har sine klare begrensninger. Det er f.eks. ikke lett å se resultatet til selskapet ut i fra en saldobalanse. Den enkleste måten er ofte å summere alle balansekontoer (mellom 1000 og 2999) og finne det på den måten. I eksempelet ovenfor blir dette kr -1 000, dvs dårligere resultat som følge av en kostnad på kr 1 000.
Eldar & Nigar

Nasjonal utvelgelse

Qasimov og Jamal var en del av den aserbajdsjanske nasjonale utvelgelsen, Milli Seçim Turu 2011. De kvalifiserte seg fra semifinalen sammen med tre andre artister til finalen 11. februar 2011, hvor de vant retten til å representere Aserbajdsjan i Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland i mai 2011. Fra starten var planen at bare en av finalistene skulle representere Aserbajdsjan, men til slutt ble det bestemt at både Eldar og Nigar skulle dra til Tyskland.

Eurovision Song Contest 2011

De opptrådte sammen som duoen Eldar & Nigar. Sangen deres, kalt «Running Scared», er skrevet av Stefan Örn, Sandra Bjurman og Iain Farguhanson fra Sverige. De vant Eurovision-finalen 14. mai, og Aserbajdsjan arrangerte dermed Eurovision Song Contest 2012.
Elskeren

Handling

Boken har en navnløs forteller; en aldrende forfatterinne skuer tilbake til sin oppvekst i Indokina i kolonitiden på 1920-tallet. Utgangspunktet til fortellingen er bildet som aldri ble tatt; av hovedpersonens reise over Mekong-floden der hun møter en styrtrik kineser. De blir elskere til tross for sterke hindringer. Han skal ekte en kvinne av eget land og stand, og hun er bare femten. De er begge klar over at forholdet er dømt fra begynnelsen av. Hun bringer skam over familien på grunn av aldersforskjellen, og ryktene om barneprostitusjon florerer i gata. 
Hun skildrer en oppvekst med en vanskelig mor og to brødre; den yngste god og snill og den eldste en dominerende og hensynsløs gambler og opiumsmisbruker. Forholdet til kineseren tar slutt når hun flytter til Frankrike, og de møtes én gang seinere i livet. Hun realiserer drømmen om å bli forfatter, og vi får enkelte glimt inn i kunstnerkretser som hun vanker i Paris. Samtidig avdekkes bitvis familiemedlemmenes videre skjebne.

Filmatisering

L'amant ble filmatisert i 1992, i regi av Jean-Jacques Annaud.
France-Albert René

Bakgrunn

René studerte i Sveits og ved King's College i London. Han ble advokat i 1957.

Politiker

I 1964 grunnla René Seychelles People's United Party (SPUP), som ivret for selvstendighet for Seychellene fra kolonimakten Storbritannia.
Da Seychellene ble selvstendig 29. juni 1976, ble James Mancham president og René statsminister.

President

René erobret presidentmakten etter at et statskupp i juni 1977 avsatte president James Mancham. Kuppet var ublodig, men 10 000 av landets innbyggere ble drevet på flukt. René lanserte et radikalt politisk program, som gjorde Seychellene til en sosialistisk ettpartistat. I utenrikspolitikken fulgte René en alliansefri og atomvåpenfri linje.
I 1981 forsøkte Mancham å gjenerobre makten ved hjelp av sørafrikanske leiesoldater, men forsøket var mislykket og René fikk støtte av soldater fra Tanzania. Året etter ble et mytteri i hæren slått ned. 
I 1991 ble det igjen åpnet for flere partier i Seychellene. En demokratisk grunnlov ble innført i 1993 og det ble avholdt frie valg. Ved presidentvalget i 1993 vant René, som nå representerte Seychelles People's Progressive Front (SUPF), over rivalen James Mancham med 59,5 % av stemmene. René vant også presidentvalget i 1998, denne gang med 66,7 % av stemmene, og i 2001 med en stemmeandel på 54,2 %. 
René trakk seg i 2004 fra presidentembetet og overlot det til James Michel, som til da hadde vært visepresident.
Tortoreto

Tortoreto er en liten by og kommune nordøst i den italienske Abruzzo-regionen. Kommunen ligger i Teramo-provinsen og har om lag 10 000 innbyggere. Byen er delt i to; den gamle byen og den nye byen – Tortoreto Lido.
E. M. Forster

Liv og virke

Forster var den eneste sønnen til arkitekten Edward Morgan Llewellyn Forster og Alice Clara Whichelo. Faren døde i 1880, og Forster ble store deler av livet dominert av moren og kvinnelige slektninger. I ung alder arvet han en formue som var tilstrekkelig stor til at han ble økonomisk uavhengig. 
På Tonbridge School led Forster alvorlig under klassekameratenes mobbing. Fra 1897 til 1901 studerte han ved University of Cambridges King’s College der han ble medlem av den elitepregede diskusjonsgruppa Cambridge Apostles. Senere gikk enkelte av medlemmene, eksempelvis Roger Fry, John Maynard Keynes, Lytton Strachey og Leonard Woolf, inn i en krets innflytelsesrike britiske forfattere og intellektuelle som gikk under navnet Bloomsbury Group. Forster var tidvis med i gruppa i 1920- og 1930-årene.
Etter at han var uteksaminert, begav Forster og moren seg ut på en utstrakt reise til Italia og Hellas. Vel tilbake i England igjen skrev han essays og noveller for det liberale tidsskriftet Independent Review. I 1905 kom den første romanen, Where Angels Fear To Tread. De påfølgende årene holdt han forelesninger over italiensk kunst og historie ved Cambridge Local Lectures Board. Romanene The Longest Journey kom i 1907, etterfulgt av A Room with a View (1908) som delvis trekker på Forsters minner og observasjoner fra hans lange italiareise.
I romanen Howards End (1910) behandlet Forster temaer som penger, samfunn og kultur. Neste prosjekt var romanen Maurice, der han tok for seg det tabubelagte temaet homoseksualitet. Han skrev boka i årene 1913/1914 og reviderte den flere ganger, men den ble først utgitt posthumt i 1971. I Forsters levetid var det ikke offentlig kjent at han var homofil, og boka var kontroversiell da den ble utgitt.
I årene 1912/1913 var Forster i India og arbeidet deretter for National Gallery i London. Han skrev på denne tida noveller som han gav ut i The Celestial Omnibus (1914).  Etter utbruddet av første verdenskrig gikk han som militærnekter inn i britisk Røde Kors og tjenestegjorde i Alexandria i Egypt. I 1921 vendte han tilbake til India for å arbeide som privatsekretær for Tukojirao III, maharajaen av Dewas. Forsters siste roman, mesterverket A Passage To India (1924), er en skildring av India under britisk kolonistyre.
I årene etter skrev Forster to biografier, Goldsworthy Lowes Dickenson (1934) og Marianne Thornton (1956). Essaysamlingene Abinger Harvest og Two Cheers for Democracy kom ut i 1936 og 1951, og i 1953 kom The Hill of Devi, en kommentert beretning om hans observasjoner i India i årene 1912–1913 og i 1921. Novellesamlingen The Life to Come består hovedsakelig av homoseksuell tematikk og ble utgitt posthumt i 1972.
Forster skrev kritikk og essays for en lang rekke magasiner og var medlem av PEN. I 1934 ble han den første presidenten i National Council for Civil Liberties og i 1945 æresmedlem av King's College, der han bodde fram til sin død.
Som overbevist demokrat avviste Forster i 1949 å la seg slå til ridder. I 1953 ble han utnevnt til Companion of Honour, i 1958 ble han valgt inn i American Academy of Arts and Sciences og i 1969 aksepterte han Order of Merit.
Sønnen

Gud Sønnen (gresk: Θεός ὁ υἱός), eller bare Sønnen, er den andre personen i Treenigheten innen kristen teologi. Treenighetsdoktrinen identifiserer Jesus som den metafysiske legemliggjøringen av Gud Sønnen, «forent i essens» (konsubstansiell) men distinkt som person med tanke på Gud Faderen og Gud Den hellige ånd (første og tredje person av treenigheten henholdsvis).
I denne læren eksisterte Gud Sønnen før inkarnasjonen, er evig sammen med Gud Faderen (og Ånden), både før skapelsen og etter endetiden (se eskatologi). «Guds Sønn» leder tanken mot hans menneskelighet for noen, mens «Gud Sønnen» oftere refererer til hans guddommelighet, inkludert hans før-inkarnerte eksistens.
Fraternitas og Gevjon

Fraternitas og Gevjon er to foreninger for elever ved tidligere Drammens latinskole og i dag ved Drammen videregående skole. De var opprinnelig litterære foreninger, men er i dag mest kjent for brutale og ydmykende opptaksseremonier.
Fraternitas (fra latin brorskap) regner 19. november 1850 som sin stiftelsesdag. Da ble den første litterære foreningen stiftet ved det som i dag er Drammen videregående skole. Navnet var Silentium, og foreningens eksistens og virksomhet ble holdt hemmelig. Nye medlemmer ble utvalgt av dem som allerede var med. 22 medlemmer av denne foreningen er kjent. Astronomen Hans Jürgen Kiær skrev i Fraternitas' historie 1850–80 at man «først 10 år efter selskabets opløsning opdagede, at et saadant havde været til». Denne første foreningen gikk inn etter noen år, sannsynligvis i midten av 1850-årene. I de påfølgende årene ble flere forsøk gjort å starte litterære foreninger ved skolen, men uten at noen av dem fikk kontinuitet. Første gangen navnet Fraternitas ble brukt, var i 1863, og i 1866–67 ble Fraternitas en åpen forening uten hemmelighold og i samarbeid med skolens ledelse. Medlemmene i Fraternitas blir kalt «fratere».
Da skolen også fikk kvinnelige elever ble disse nektet medlemskap i Fraternitas. I 1911 stiftet de derfor Gevjon, som et kvinnelig motstykke til Fraternitas. Navnet er tatt fra en åsynje, det vil si fra en gudinne i norrøn mytologi, i dag skrevet Gjevjon.
Her blir medlemmene kalt «gevjer».
Det ble utarbeidet jubileumsbøker til 50- og 100-årsjubileene i Fraternitas.
50-årsboken liksom et hefte utgitt i 1880 inneholder prøver på medlemmenes litterære alstring. På 1950-tallet var Erik Bye og Einar Gerhardsen invitert av foreningene, og den senere holdt foredrag i skolens gymsal.
I de senere årene har Fraternitas blitt kritisert for ritualene rundt opptaket av nye medlemmer. I 2007 skrev Drammens Tidende om «forkastelige innvielsesseremonier» bestående av «avstraffelsesmetoder med høye kommandoskrik, fysisk smerte og hemmelige skogsseremonier».

Fraternitas og Gevjon i dag

Ved opptaket av nye medlemmer til Fraternitas og Gevjon i september 2012 ble to elever utsatt for forhold som førte til at de måtte legges inn på sykehus.
I en uttalelse den 19. september 2012 tok rektor ved Drammen videregående skole Ellen Winstrup sterk avstand til dagens virksomhet i disse foreningene, som hun karakteriserte som «gjenger som samles med det formål å feste og drikke».
 Hun markerte at skolen siden flere år tilbake har brutt samarbeidet med foreningene, og at de ikke har lov til å avholde arrangementer i skoletid eller i skolens lokaler. Deres virksomhet er helt og holdent privat. Skolen vil i 2013 advare foreldrene av nye elever mot at deres barn søker opptak i Gevjon og Fraternitas.
Tur & retur

Handling

Det er fredag ettermiddag og barn som har skilte foreldre pakker sine vesker. To av dem er Martin (11 år), som skal reise til sin pappa Torkel ved norske grensen, og Julia (11 år) som skal reise til sin mamma Kicki i Malmö, men de vil ikke. Men ved flyplassen ser de at de er veldig like hverandre og de bytter destinasjon. Reisen vil forandre livene deres for alltid.
Taijo Teniste

Levadia

Teniste, som ble født i Tartu, gikk i 2005 fra SK 10 Premium Tartu til Levadia Tallinn, sammen med tvillingbrødrene Eino og Sander Puri. I januar 2011 prøvespilte han for SK Dynamo České Budějovice. Han prøvespilte fra 4. juli 2011 for den  engelske League Two-klubben Swindon Town, og var med klubben i forberedelsene før sesongstart i Italia. Klubbene var enige om overgangssum, men han ble ikke tilbudt kontrakt av Swindon Towns manager Paolo Di Canio.

Sogndal

Teniste var 31. august 2011 klar for Sogndal i en låneavtale som strakk seg ut 2011-sesongen, med kjøpsopsjon. Overgangen ble permanent, da han i desember samme år signerte en toårsavtale for klubben.

Karriere som landslagsspiller

Teniste har siden 2007 spilt for Estlands herrelandslag i fotball.
Skrujern (band)

Skrujern er en musikkgruppe som ble startet i 1994. Gruppen er en trio som består av Baard Slagsvold, Martin Caspersen og Per Sarin Madsen. De har gitt ut tre CD-er. Folkets verktøy ble gitt ut på plateselskapet Oh Yeah! i 2000 og Fakta og følelser på selskapet Global Music i 2004. I tillegg var de backingband på Hans Rotmos CD: Hans Rotmo med Skrujern - Bønder i solnedgang. I 2008 kom CD-en Lat som ingenting, også på Oh Yeah!.
Apostlene satt i Jerusalem

Apostlene satt i Jerusalem er en pinsesalme av Nikolai Frederik Severin Grundtvig. Den ble skrevet i 1843 og kom med i Psalmer til Himmelfartsfesten og Pindsen, saml. af I.F. og R. T. Fenger 1846. Salmen hadde opprinnelig tolv vers, men Vilhelm Andreas Wexelsen tok med versene 1-3 og 8-12 i sin salmebokutgivelse og disse åtte har blitt beholdt i senere salmebokutgivelser.  
Salmen er en poetisk gjenfortelling av det som skjedde i Jerusalem pinsedag, slik det er skildret i Apostlenes gjerninger 2,1-4. Melodien er av Ludvig Mathias Lindeman og ble publisert i Melodier til Landstads salmebok i 1871.
Apostlene satt i Jerusalem 

og biet på Herrens time,  

for øret da brått det ringet dem 

som tusene klokker kime.

Det rørte dem alle så underlig,  

det var ikke før opplevet;  

der taltes om dem i himmerik,  

der ble deres navne skrevet.

Der taltes om dem som livets ord  

nu skulle med kraft forkynne,  

om himmelgleden ved Herrens bord,  

som skulle på jord begynne.

Da hørtes på Sion der sus og brus,  

Guds time, nu var den slagen!  

Med kraft fra det høye det lave hus  

oppfyltes på pinsedagen.

Da såes der tunger som ild og glød,  

Guds venner de fløy i munnen.  

På alle folks tunger Guds ord gjenlød,  

mangfoldig, men ens i grunnen.

Så tentes på jorden det lys fra Gud  

som siden lik sol har strålet,  

hvor levende røster Guds julebud  

forkynte på modersmålet.

Og har vi til nu på det store ord  

som barnene små kun stammet,  

av himmelens ild som kom til jord,  

vi har dog en gnist annammet.

Den gnist den ulmer hos oss ennu,  

oppblusser og i Guds time,  

så gladelig rinner det oss i hu  

at himmeriks klokker kime.
William av Jumièges

William av Jumièges (fransk Guillaume de Jumièges) var samtidig med hendelsene i 1066, og en av de tidligste som skrev om den normanniske erobringen av England. Selv er han «skyggeperson», og det eneste som er kjent om ham er fra hans dedikasjonsbrev til kong Vilhelm Erobreren som en munk fra Jumièges i Normandie.
Ettersom han også nevner at han var et øyevitne til noen av hendelsene under hertug Rikard III av Normandie (1026–1027) er det rimelig å anta at han var født en gang rundt år 1000. Han hadde sannsynligvis gått i klosteret en gang rundt 1025 og fikk sin utdannelse fra Thierry de Mathonville.
I henhold til Orderic Vitalis var Williams tilnavn «Calculus», men meningen bak det er ukjent. Hans død, en gang etter 1070, er ikke opptegnet. Han var en normannisk forfatter som skrev fra en normannisk synsvinkel og selv om han var en munk uten påviselig militær trening skrev han med stolthet av hva hans folk hadde oppnådd av seirer.
William av Jumièges var den første som satte sammen historien kjent som Gesta Normannorum Ducum – De normanniske hertugenes dåder, skrevet en gang rundt 1070. Verket bygget på skjelettet til en tidligere fortelling eller historie av Dudo av Saint-Quentin, De moribus et actis primorum Normannorum ducum – Historien om Normannernes liv og død, skrevet en gang mellom 1015 og 1030, kanskje nærmere 1020. Dette verket var bestilt av hertug Rikard I av Normandie, og ble oppdatert eller bearbeidet av hans halvbror grev Rodulf av Ivry og hans sønn hertug Rikard II av Normandie (996 – 1026). Dudos arbeid ble gjenopptatt av William av Jumièges på 1050-tallet som reviderte, forkortet og oppdaterte verket og la til en opptegnelse over regimene til hertugene Rikard II, Rikard III (1026–1027), Robert I (1027–1035) og Vilhelm II av Normandie og I av England. Han fullfører dette arbeidet rundt 1060, men legger senere til når Vilhelm Erobreren blir konge av England og fører hendelsene fram til 1070. Gesta Normannorum Ducum ble senere utvidet av andre munker på 1100-tallet, Orderic Vitalis og Robert av Torigni.
Skip (curling)

Skip er navnet på lagkapteinen i curling.
Tradisjonelt er det skipen som legger strategien for spillet. Skipens oppgaver er blant annet å anvise med kosten hvor medspillerne skal sette sine steiner. Han vil også gi beskjed om når og hvor mye det skal kostes foran steinene. Skipen er som regel den siste av de fire på curlinglaget som setter sine steiner.