Air France Flight 447

Flyet og mannskap

Flyet var et relativt nytt Airbus A330-200 med kjennetegn F-GZCP som ble satt i drift hos Air France den 18. april 2005. Flyet hadde to stykk General Electric CF6-80E–motorer og var sist inne til rutinemessig vedlikehold den 16. april 2009. Ifølge Air France hadde flyet totalt 18 870 flytimer, mens det ble opplyst at flyets kaptein hadde over 11 000 flytimer, hvorav 1 700 på flytypene A330/A340. De to styrmennene på flighten hadde tilsammen over 9 000 flytimer. Inkludert tre piloter og et kabinpersonale på ni var mannskapet på totalt tolv personer.

Letingen etter omkomne og flyvrak

En massiv leting fra franske og brasilianske militære ble igangsatt, blant annet ble den franske atomubåten «Emeraude» sendt for å bistå. 
Den 3. juni kom det første brasilianske marineskipet, patruljebåten NPa Grajaú til området der det første av materiale i sjøen var blitt observert. Brasils marine har sendt totalt fem skip til området; fregatten Constituição og korvetten Cv Caboclo som ankom 4. juni, fregatten F Bosísio ankom to dager senere og oljeforsyningsskipet NT Almirante Gastão Motta kom 7. juni.
Klokken 1315 den 6. juni ble to lik plukket opp fra sjøen. Samtidig ble det funnet en blå stol, en skinnkoffert og en ryggsekk.  Kroppene og vrakrestene ble lokalisert ca. 96,5 km fra der flyets aller siste nødmelding ble fanget opp, ca. 900 kilometer fra øya Fernando de Noronha, og 1200 km nordøst for Recife. Dagen etter, den 7. juni, ble 14 nye lik plukket opp av sjøen, både av brasilianske og franske militære redningsstyrker. Den 8. juni fant redningsmannskapene også en stor del av haleroret til flyet, og åtte nye omkomne ble hentet opp av havet. Samme dag kom også amerikanske eksperter fra US Navy med i leteaksjonen, og hadde med seg spesialutstyr som ifølge Pentagon skulle kunne peile nødsignalene fra de svarte boksene på mer enn 6000 m dybde. Den 9. juni ble ytterligere 17 nye omkomne funnet av letemannskapene. Den 11. juni var totalt 44 omkomne funnet etter at 3 nye omkomne ble berget. Redningsarbeidet ble imidlertid hindret av dårlig vær i leteområdet.
Letingen etter vraket og taleregistratoren ble offisielt avsluttet 20. august uten resultater. Totalt 50 omkomne ble funnet.
Den 3. april 2011 lokaliserte et bergingsfartøy med miniubåter vrakrestene av Airbus A330-flyet. Blant annet ble motorer og deler av en vinge funnet.
Den 3. mai 2011 kom meldingen om at flyets ferdsskriver og taleregistrator er funnet i god stand. Dette øker muligheten for å finne grunnen til at flyet styrtet.

Ulykkesundersøkelsen

I timene og dagene etter flyet forsvant, kom det i media mange teorier og påstander om hvilke årsaker som kan ha ført til ulykken. Svært mange rykter ble også satt ut, og til dels presentert i media. Franske, brasilianske og amerikanske myndigheter gikk imidlertid ut og sa at det ikke var noen bevis som tydet på at flyet har vært utsatt for et terrorangrep.
Den 6. juni annonserte Air France at pitotrørene til fartsmålerne på Airbus A330-200-flyene kan ha en tendens til å fryse i større høyder, og i 2007 ble det anbefalt at flyselskapene skiftet ut pitotrørene på de berørte flytypene. Dette var ikke gjort på flyet F-GZCP som fløy flight AF 447.
Den 13. juni ble det kjente at de omkomne ble funnet enten nakne eller delvis nakne i sjøen, noe som flere eksperter tolket som at de har blitt kastet ut av selve flykroppen før flyet traff havoverflaten, og at vinden dermed må ha revet av klærne deres på vei ned mot Atlanterhavet. Samtidig ble det også kjent at ingen av de omkomne hadde brann- eller eksplosjonsskader, og at de ikke hadde vann i lungene tydet på at de ikke druknet. Obduksjonen i Brasil bekreftet dette.
23. mai ble det rapportert at undersøkelser av taleregistratoren viste at piloten ikke befant seg i cockpit da flyet gikk inn i en storm.