google/wiki40b huggingface dataset:
Følelsesmessig trygghet

Innen tilknytningsteorien i psykologien er følelsesmessig trygghet en tilstand med gjensidig trygghet mellom to personer som begge er åpne og sårbare. Begrepet ofte brukt av parterapeuter for å beskrive samlivs-relasjoner, men kan også overføres til andre mellommenneskelige forhold. Når et forhold er følelsesmessig trygt stoler partnerne på hverandre og gir hverandre regelmessig oppmuntring i situasjoner med tvil. Dersom den emosjonelle sikkerheten ikke er tilstede vil partnerne være mistenksomme på hverandre og på utkikk etter mulige skjulte betydninger og potensielle trusler i hverandres ord og atferd.

Modell

Modellen for emosjonell sikkerhet i parterapi ble utviklet av psykologen Don R. Catherall. Modellen fokuserer på de to områdene tilknytning og selvfølelse, og argumenterer for at hver av partnerne måler sin grad av trygghet basert på hvordan den andre partneren ser ut til å ha det på disse to områdene. Dersom begge to oppfatter hverandre som trygt tilknyttet og holder den andre i høy aktelse vil begge være følelsesmessig trygge, men dersom den ene personen blir utrygg på den andre kan den begynne å miste tryggheten og få en reaksjon. Dersom reaksjonen er negativ (som for eksempel i form av et angrep eller distansering) kan dette igjen utgjøre en trussel for den andre partneren sin emosjonelle trygghet, og dersom den andre partneren reagerer på en lignende negativ måte kan det oppstå en ond sirkel. Da reagerer begge partnerne negativt på innbilte trusler fra den andre som igjen skaper nye «trusler». Dersom man har kommet inn i et slikt mønster med utrygghet vil det være svært vanskelig å finne tilbake til den emosjonelle tryggheten de hadde.

Bevis for modellen

Parforskning har identifisert en plutselig og brå endring i fysiologiske funksjoner («kjemp eller flykt»-responsen) som oppstår når en partner plutselig synes å oppfatte at noe er galt i samlivet. Tilhengere av modellen for emosjonell sikkerhet hevder at disse endringene blir fremskyndet på grunn av at partneren oppfatter en endring i den andres affektive tone om deres følelsesmessige forhold (partnernes følelser om seg selv, hverandre, og deres forhold).

Teoretisk fundament

Modellen for emosjonell sikkerhet tar i bruk affektteorien til Silvan Tomkins for å forklare hvordan partnerne påvirker hverandre gjennom sin affektive tone. Delen om tilknytning er basert på John Bowlby sitt arbeid med tilknytningsrelasjoner, mens delen om selvfølelse er basert på Nathaniel Branden sitt arbeid med selvtillit og Donald Nathanson sitt arbeid med skam.

Konsekvenser

Modellen for emosjonell sikkerhet skiller seg fra andre modeller innen parterapi i at den legger så stor vekt på hver partners oppfatning av den andres følelser om forholdet. Modellen legger vekt på at hver partner har mer innflytelse på den andre partneren sin emosjonelle trygghet enn på sin egen, og dette kan føre til en slags vranglås i forholdet kalt «pargåten». Paret har problemer fordi begge partnerne har et behov for å føle seg trygge før de kan gjøre seg selv sårbare og få gjort det som trengs for at den andre skal føle seg trygg, en slags catch-22.
Denílson Antônio Paludo

Karriere

Han har spilt for Paraná Clube, Yokohama Flügels, Portuguesa, Internacional og Bahia.
Tändstickspalatset

Tändstickspalatset er et kontorbygg på Västra Trädgårdsgatan 15 i det sentrale Stockholm, vest for Kungsträdgården.

Historikk og arkitektur

Bygget ble bestilt av Ivar Kreuger som hovedkontor for Svenska Tändsticks Aktiebolaget (idag kjent som Swedish Match), og ble tegnet av den svenske arkitekten Ivar Tengbom. Tengbom ble senere internasjonalt kjent for sin bygning, Stockholms konserthus, og sin enkle nyklassisisme som fikk betegnelsen «Swedish grace»
Bygget omfatter 7 600 m² og ble bygget av Kreuger & Toll Byggnads AB 1926–1928 til en kostnad på 3,3 millioner kr. Bygget var kontor for Swedish Match helt frem til 1991, da det ble solgt til Telia som senere solgte det videre til forretningsmannen Mohammed Al-Amoudi for 450 millioner kr. I 2008 hadde banken Carnegie Investment Bank sine kontorlokaler i bygget. Swedish Match valgte senere å flytte tilbake til en av de fem etasjene i Tändstickspalatset på Västra Trädgårdsgatan i Stockholm som nå eies av Midroc Real Estate. Fra og med den 1. september 2010 er hovedkontoret atter på plass i bygget. Tändstickspalatset var hovedkontor for Swedish Match fra begynnelsen på 1930-tallet, i årene 1972–1991, samt fra 2010 og fremover.
I bygget finnes i dag også en konferansevirksomhet samt et kontorhotell hvor blant andre AB Volvo, Volvo Aero og Västsvenska Handelskammaren har etablert sin stockholmsvirksomhet.
Bygget er utsmykket med verk av noen av de tidlige 1900-tallets fremste svenske kunstnere, deriblant Carl Milles' skulptur Dianafontenen. I innergården og i møtesalen er det veggmalerier av Isaac Grünewald.

Interiøret viser byggets planløsning, flere løsninger er etter Kreugers initiativ. Blant annet det mye påkostede store runde konferanserommet med et spesiallaget rundt konfersnsebord hvor møtelederen har full oversikt over alle tilstedeværende, mens gjestene ved bordets konkave side helt savner overblikk.
Fremskridtspartiets Ungdom

Fremskridtspartiets Ungdom (FPU) er ungdomsorganisasjonen til Fremskridtspartiet i Danmark. Organisasjonen ble stiftet den 26. mars 1973. I likhet med moderpartiet ønsket organisasjonen å avskaffe inntektsskatten og redusere offentlig byråkrati. Blant politikerne med bakgrunn fra Fremskridtspartiets Ungdom kan nevnes brødrene Kim Behnke og Tom Behnke, Kristian Thulesen Dahl og Peter Skaarup. I en kort periode var også Pia Kjærsgaard medlem.
Tromme

Tromme er et slagverksinstrument med en 'kropp' vanligvis oppbygd av en sveipet ramme eller et sylindrisk rør, og et trommeskinn trukket over den ene eller begge endene. Ramma/røret lages i en rekke ulike størrelser og fasonger, og av forskjellige materialer. Skinnet er enten fra dyr eller laget av syntetiske materialer (som regel plast). Instrumentet spilles ved hjelp av trommestikker, visper, køller eller hender. 
Trommer kategoriseres på mange ulike måter, for eksempel etter konstruksjon (rammetromme, sylindertromme, kjeletromme), etter funksjon (sjamantromme, seremonitromme, krigstromme, talking drum), etter lyd (basstromme, skarptromme), etter hvem som bruker tromma (tamburtromme, sametromme) og etter hva slags musikk som spilles på tromma (slåttetromme).

Rammetromme

Ramma er som regel laget av et bøyd og sveipet trestykke, eller av en hel trering (selvvokst eller tilskåret). Ramma er dekket av skinn på den ene siden, i sjeldne tilfeller på begge sider. Størrelsen på tromma varierer mye. Rammetrommene er vanligvis runde, men kan også være ovale, eggeformet, rektangulær eller ha en hvilken som helst form. Noen rammetrommer har idiofoner (bjeller, cymbaler, metallringer eller andre slags klingende effekter) montert på rammen. Eksempler på rammetrommer med idiofoner er tamburin og daf.

Kjeletromme

Kjeletromma består av en hul halvkule, vanligvis av metall. Over er strukket et hud- eller plastskinn. I mange tilfeller kan spenningen i skinnet modifiseres ved hjelp av skruer og/eller pedaler. Slik kan tonehøyden varieres. Eksempel på kjeletromme er pauker. Den nordsamiske skåltromma er også en kjeletromme.
Den store klassefesten

Om programmet

Her skulle to kjendiser konkurrere om å blir påspandert en spektakulær klassefest. Den gamle klassen til hver av deltakerne var i studio og deltok i deler av konkurransen. De to gjestene konkurrerte i diverse leker, sporter og gøyale aktiviter – og avslutter med en Quiz i slutten av programmet for endelig å kåre en vinner. Gjensynet og konkurransene som de gamle kameratene utsatt for, avslørte historier fra den skoletid og viste hva som hadde skjedd siden de sluttet. Det kunne være alt fra hvem som har flest plomber, skilsmisser eller hunder, og til hvem som var best i forming eller håndarbeid.
Ravnanger ungdomsskole

Ny idrettshall

Askøy Forum ble bygget i 2004 er er en idrettshall som kan deles inn i tre mindre haller og har plass til ca. 2000 personer. Ravnanger ungdomsskole leier hallen til kroppsøvingstimene.
Abraham Kuijper

Biografi

Kuijper kom fra Maassluis, vest i Nederland. I 1855 ble han student han litteratur, filosofi og teologi ved universitetet i Leiden. Han fikk doktorgrad i teologi i 1852 med en avhandling som sammenlignet læren til Jean Calvin med den til Jan Łaski. Selv var Kuijper kalvinist. Han startet prestegjerninga si samme året i småbyen Beesd.
Han forlot Beesd i 1867, og fikk først jobb i Utrecht, deretter i Amsterdam i 1870. I 1871 begynte han å skrive for avisen De Heraut. Året etter startet Kuijper sin egen avis, De Standaard.
I 1874 ble Kuijper medlem av parlamentet som representant for det konservative partiet. Han flyttet til Haag, og to år etter skrev han programmet som la grunnlaget for det kommende Anti-Revolutionaire Partij. ARP ble dannet i 1879 med Kuijper som partileder. Tilhengerne av Kuijper gav han klengenavnet Abraham de Geweldige - «Abraham den veldige». I 1880 grunnla han det private Vrije Universiteit i Amsterdam, og ble også professor i teologi ved universitetet. 
Kuijper og en gruppe kirkegjengere hadde uttalt seg om at den reformerte kirken i Nederland var blitt for liberal, og burde vende tilbake til de gamle kalvinske standardene. Gruppen på om lag 80 medlemmer ble på grunn av dette suspendert fra den reformerte folkekirken i 1886. De suspenderte fortsatte likevel å samles, og kalte seg Doleantie, «De sørgende», på grunn av sorgen de kjente for den reformerte kirken. Doleantie utviklet seg til en raskt voksende frikirke, og hadde 180 000 medlemmer i 1889. Abraham Kuijper skrev også en rekke politiske og teologiske bøker, bl.a. oppslagsverket Encyclopædie der heilige Godgeleerdheid i tre bind i 1894. 
Kuijper ble statsminister i august 1901 og hadde stillingen fram til 1905. En periode var han også innenriksminister i Nederland. Fra 1913 og fram til ham døde i Haag i 1920 var Kuijper medlem i senatet for provinsen Zuid-Holland. 
I 1913 ble Kuijper kommandør av Den nederlandske løves orden.
Infibulasjon

Infibulasjon er i moderne bruk en praksis med kirurgisk lukking av labia majora ved å sy dem sammen for å delvis lukke vagina, med bare et lite hull for at urin og menstruasjonsblod kan passere. Leggene er bundet sammen over natten for å muliggjøre at labia heler til en barriere. Prosedyren er vanligvis gjort på unge piker før puberteten, for å sørge for kyskhet. Det er vanligvis utført på samme tid som kvinnelig omskjæring (fjerning av klitoris). Labia minora er også ofte fjernet.
Infibulasjon blir brukt for å sørge for at unge kvinner er seksuelt inaktive, usannsynliggjør eller gjør umulig at man har samleie før man giftes bort og øker muligheten for at kvinnen er jomfru frem til giftemål.
Barrieren som oppstår på grunn av infibulasjon er vanligvis gjennomtrengt ved giftemål. Klarer ikke mannen å bryte seg gjennom, fjernes ofte hindringen kirurgisk.
Kvinnelig omskjæring blir ofte forvekslet med infibulasjon, men disse er adskilte metoder.
Begge metodene blir typisk utført uten bedøvelse, og under uhygieniske forhold, på barn som er for unge til veloverveid å samtykke. Noen har etter infibulasjon fått infeksjoner, alvorlig svekkede forplantningsevner og dødsfall.
Disse praksisene har blitt sterkt fordømt av andre kulturer, og har blitt beskrevet som barbariske og grusomme. I henhold til FNs «End Fistula Campaign» har denne spesifikke formen for kjønnslemlestelse ofte medført skade på organer, inkontinens, og obstetrisk fistel.
Historisk sett har infibulasjon også henvist til sammensying av mesteparten av forhuden på det mannlige kjønnsorgan. Dette ble utført på slaver i antikkens Roma for å garantere kyskhet, såvel som frivillig i noen kulturer. Der man ikke fjernet vev, hadde det til hensikt å forhindre samleie, men ikke masturbasjon. Bruk av ordet infibulasjon har i nyere tid også blitt anvendt for å vise til den mer alvorlige afrikanske praksisen. Tradisjonelt sett ble den afrikanske praksisen kalt faroisk omskjæring, og er formelt sett ikke infibulasjon.
Morophaga choragella

Utseende

En middelsstor (vingespenn 23-35 millimeter), brunspraglete møll. Antennene er trådformede og litt over halvparten så lange som forvingene. Hodet er kledt med korte, gråbrune, hårlignende skjell. Forkroppen er brun med lysere sider. Forvingene er avrundede, grunnfargen er gulbrun med mørkere tegninger, også en del små, hvite flekker. Midt i vingen går det en kommaformet, mørkere flekk ut fra bakkanten, denne er kantet med hvitt. Forvingens vingefrynser av mørkt gråbrune med en smal, lys midtstripe og fire smale, hvite felter. Bakvingen er grå, med korte hårfrynser som er lysgrå med et mørkere bånd i midten. Larven er skittent gulhvit med mørkbrunt hode.

Levevis

Arten lever i løv- og blandingsskog. Larvene utvikler seg i kjuker og i soppangrepet, død ved. Den er kjent fra knivkjuke (Piptoporus betulinus), ildkjuke (Phellinus ignarius) og svovelkjuke (Laetiporus sulphureus), men kan trolig også bruke andre arter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni-juli og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Arten er utbredt over store deler av Palearktis. I Norge er den utbredt i Sør-Norge nord til Oppland og Sogn og Fjordane.
Martaholmen

Martaholmen er en øy i Larvik kommune, like utenfor Kjerringvik, tilgjengelig med småbåt. Arealet er litt over 60 dekar. Høyeste punkt er 26 meter over havet.
Øya har fått navn etter seilskuten Marta som forliste her.
Rognemåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 24 – 30 mm), slank, lysgrå måler. Den kan ligne mange andre arter med gråspraglete vinger (for eksempel slekten bergmålere (Entephria)) men er lysere enn de fleste andre, og kan dessuten vanligvis lett kjennes på de to korte, mørke lengdestrekene som nesten danner en V midt i vingen. Hannen har smalt fjærformede antenner, hunnen trådformede. Forvingen er gråhvit med ca. 5, mer eller mindre tydelige, bølgete, grå tverrstriper. Noen ganger er den midterste av disse svart og står sterkt fram. Midt i vingen er det to korte, svarte lengdestreker som konvergerer innover men ikke går helt sammen til en V. Disse er gjerne forbundet med en kort "tverrbjelke" innerst. Begge vingepar har en rekke av korte, mørke streker langs ytterkanten. Bakvingen er hvit med 3-4 lysgrå tverrstriper, ofte utydelige.
Larven er lang og slank, med noen korte børster, grønn med store, purpurfargede flekker på ryggen og sidene.

Levevis

Larvene lever på blader av rogn (Sorbus aucuparia), og arten finnes der denne vokser. De voksne målerne flyr i juli – august.

Utbredelse

Arten finnes over hele Europa, og Nord-Asia, og også i Nord-Amerika, men mangler i innlandet i den vestlige delen av USA. I Norge er den funnet over hele landet, men den er sjelden tallrik.
Calshot

Royal Flying Corps

Stasjonen ble opprinnelig etablert 29. mars 1913 av Royal Flying Corps (RFC), som Calshot Naval Air Station for å teste sjøfly for Royal Flying Corps Naval ing. Det første flyet til å bruke basen var en Sopwith Bat Boat. En av de første bygningene som ble bygget - Sopwith Hangar - er fortsatt i bruk i den dag i dag.

Royal Naval Air Service

I juli 1914 opprettet Royal Navy  en avdeling her, kalte den for Royal Naval Air Service (RNAS), og tok over Calshot-basen og dens opplæringsfunksjoner. Etter begynnelsen på Første verdenskrig ble stasjonens funksjoner utvidet til å eskortere skipstrafikken i den engelske Kanal. Flere typer fly-båter og sjøfly ble stasjonert, inkludert Wight Seaplane.  Calshot ble også brukt til trening av observatør i å operere drager ballonger og luftskip og Short184.
I 1917 ble treningen utvidet til å omfatte opplæring på marinens sjøfly. Opplæringen foregikk på skolen i nærheten av Lee-on-the-Solent. En stor bygge på Calshot ble deretter bygget og nye bygninger, kontorer og verksteder ble oppført av Henry Boot Ltd. I den største hangar – Sunderland Hangar – holder nå Calshot Activities Centre til.Her er det både klatrevegg og sykkelbane.
I 1918 ble det i Felixstowe gitt opplæring i bruk av både flybåter og sjøfly, og sammen klarte disse å logge over  9 000 timers patruljetjeneste i en tre-måneders periode. Av 42 ubåter som ble observert, ble 3 senket.

Royal Air Force

1. april 1918 ble RFC og RNAS slått sammen og dannet Royal Air Force (RAF) og stasjonen ble hovedkvarteret til en RAF-avdeling. med tre fly stasjonert.
Etter krigen ble stasjonen basen til RAF School of Naval Co-operation and Aerial Navigation, og den 5. februar 1922 omdøpt til RAF Calshot.
Linje F (New Yorks undergrunnsbane)

Linje F (F Sixth Avenue Local) er en undergrunnslinje ved New Yorks undergrunnsbane. Den har fargen oransj på rutekart. Linjen betjener 45 stasjoner mellom Jamaica – 179th Street i Queens til Coney Island – Stillwell Avenue Parkway i Brooklyn.
Pollen kirkegård

Pollen kirkegård ble innviet i 1904 og avløste eller avlastet gamle Omdal kirkegård, som da var for liten. (Siden åpnet ny Omdal kirkegård i 1937.)
Det gamle gravkapellet på Pollen kirkegård var i dårlig stand og ble stengt i 1969. Dagens kapell er fra 1975. Det har 100 sitteplasser.
Franz Pfeffer von Salomon

Liv og virke

Han var en veteran fra første verdenskrig, og fra frikorps, hvor han ledet en avdeling. Han ble kjent for å ha organisert en motstandsbevegelse mot Frankrikes okkupasjon av Ruhrområdet mens han var gauleiter for Westfalen. Han ble senere gauleiter for det øvre Bayern (Oberbayern), og på dette tidspunktet ble Heinrich Himmler hans sekretær. 
Etter å ha sverget lojalitet til Adolf Hitler i 1926, ble han den første lederen for SA etter reorganiseringen. Men han ble avskjediget 12. august 1930, da han mislyktes med å forhindre SA-lederen for det østlige Tyskland, Walter Sennes, fra å okkupere NSDAPs hovedkontor i Berlin, i misnøye over manglende lønnsutbetalinger, og konflikt med ulike gauleitere.
Etter avskjedigelsen var Salomon representant for NSDAP i Riksdagen, fram til november 1941, og var en del av forbindelsesleddet mellom Riksdagen og Rikskanselliet. Hans nære forbindelser med gauleiter Josef Wagner i Schlesien, som falt i unåde på denne tiden, og til Rudolf Hess, som fløy til Storbritannia, gjorde imidlertid at også Salomon falt i unåde.
Etter andre verdenskrig var Salomon i slutten av 1940-årene og begynnelsen av 1950-årene aktiv i den hessiske folkevalgte forsamlingen fra det konservative partiet Deutsche Partei.
Østre Råbyggelag sorenskriveri

Østre Råbyggelag sorenskriveri var et sorenskriveri i Aust-Agder. Det gamle Råbyggelaget sorenskriveri ble delt en gang omkring 1660 i Østre Råbyggelag sorenskriveri og Vestre Råbyggelag sorenskriveri. Østre Råbyggelag omfattet tinglagene Vegusdal og Risland. Ved kongelig resolusjon 17. mai 1850 ble det foretatt en ny inndeling i tinglagene Vegusdal, Åmli og Vegårshei. Østre Råbyggelag sorenskriveri ble nedlagt ved kongelig resolusjon 23. mars 1852. Vegusdal tinglag ble da lagt til Setesdal sorenskriveri, Åmli tinglag til det nye Nedenes sorenskriveri, mens Vegårshei tinglag gikk til Holt sorenskriveri.

Arkiv

Arkivet etter Østre Råbyggelag sorenskriveri starter i 1680. Det utgjør 18 hyllemeter og oppbevares i Statsarkivet i Kristiansand.
West Hampstead stasjon

Undergrunnsstasjon

West Hampstead undergrunnsstasjon ligger mellom Kilburn og Finchley Road stasjoner på Jubilee-linjen. Metropolitan-linjen og jernbanens Chiltern Main Line passerer stasjonen, men ingen av disse har plattformer her.
Butocrysa

Utseende

En middelsstore, ensfarget lysbrun trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er bredest ved forkanten, jevnt tilsmalnende bakover, uten tenner på sidene. Det er nokså kraftig punktert med en blank midtstripe. Dekkvingene har litt skarpe, stumpkvinklede "skuldre" og er ellers jevnt tilsmalnende bakover.

Utbredelse

Arten lever i det sørøstlige Brasil.
Injeksjon

Subkutan injeksjon

En subkutan injeksjon (SC) administreres inn i subkutis, hudlaget under epidermis og dermis. Subkutane injeksjoner brukes til administrasjon av legemidler i små volum, for eksempel insulin eller heparin, der en lang absorpsjonstid er ønsket. Subkutane injeksjoner settes som regel i huden på magen (unntatt en 5 cm stor sirkel rundt navlen), oversiden av låret, utsiden av overarmen eller rumpen like bak hoftebeinet. Subkutane injeksjoner selvadministreres ofte, for eksempel insulininjeksjoner av personer som har diabetes mellitus type 1.

Intramuskulær injeksjon

En intramuskulær injeksjon (IM) injiseres direkte inn i en muskel. Mange vaksiner, og legemidler som morfin, metoklopramid og P-sprøyten kan administreres på denne måten. Mange legemidler injisert på denne måten absorberes relativt raskt, mens andre virker over lengre tid, avhengig av preparatformen. Intramuskulære injeksjoner selvadministreres sjelden, og bør settes av autorisert helsepersonell, dette på grunn av injeksjonsstedenes utilgjengelighet og faren for å treffe nerver og blodårer. De mest vanlige injeksjonsstedene er utsiden av overarmen (deltamuskelen), rumpen (glutealmuskel) eller forsiden av låret (Vastus lateralis-muskelen).

Intravenøs injeksjon

En intravenøs injeksjon eller infusjon (IV) settes direkte inn i en vene, og den injiserte substansen kommer dermed direkte inn i blodstrømmen. Effekten tiltrer derfor tilnærmet øyeblikkelig. Noen medikamenter (som dopamin og enkelte antibiotika), blod og andre kolloider samt andre væsker som må infuseres i større mengder, kan kun administreres intravenøst. 
Intravenøs tilgang kan etableres med kun en sprøyte og kanyle, men i praksis brukes dette kun i nødstilfeller og av sprøytenarkomane. Den vanligste måten å etablere intravenøs tilgang i helsevesenet er ved et perifert venekateter (også kjent under merkenavnet Venflon), som normalt settes i vener i hånden eller underarmen. Andre metoder omfatter sentrale venekateter, perifert innsatte sentrale venekateter, Hickmankateter og implanterte veneporter.
Konservativen

Konservativen er en historisk trebygning i Halden. Den er oppført i laftet tømmer, første etasje etter en bybrann i 1759. Omkring 1770 ble andre etasje påbygd, og der ligger Rosenlundsalen,  som er ansett for å være Norges eldste teatersal. Bygningen har navn etter Den konservative Arbeiderforening.

Eiere

Bygningen var på slutten av 1700-tallet eid av Harald Haarfagers Klub, en herreklubb som også gikk under navnet Den Civile Klub. I 1818 ble klubben slått sammen med Den Militære Klub til Haldens Klub, og klubbselskapet flyttet ut av bygningen. Deretter kom flere private eiere, bl.a. S. Rosenlund, som gav navn til salen i andre etasje. Den venskabelige Forening kjøper huset i 1852, og i år 1900 ble Den konservative Arbeiderforening eier av huset. I 1961 ble det tatt i bruk som møbellager, og planene var at det skulle rives og erstattes av et nytt forretningsbygg. Dette ble det ikke noe av, og i 1987 kjøpte Halden kommune bygningen og satte i stand eksteriøret og første etasje.

Teater i Konservativen

Salen i andre etasje kan dokumenters tilbake til 1777, og er dermed eldre enn både Fredrikshalds Teater fra 1838 og Trøndelag teaters gamle scene. Harald Haarfagers Klub hadde teaterutstyr i bygningen, og salen har fortsatt en buet åpning inn til scenedelen. Denne buen må ha fungert som en prosceniumsåpning allerede på 1700-tallet. Det opprinnelige teaterutstyret ble tatt med til den nye Haldens Klub, der det oppførtes et eget teater omkring 1820. Teaterpioneren Johan Peter Strömberg  drev tobakksfabrikk i Konservativens bakgård på 1820-tallet. Den venskabelige Forening kjøper bygningen som «Theater med Tilbehør» i 1852. Konservativen var fra 1991 til 2004 tilholdssted for kontorene til Østfold Teaterverksted, senere Østfold Teater.