google/wiki40b huggingface dataset:
Lørenskog stasjon

Lørenskog stasjon og «Sesam Stasjon»

Lørenskog stasjon fungerte som kulisse i alle uteopptak, mens interiørene var bygd opp i studio hos NRK på Marienlyst i Oslo.
Mens serien pågikk var det mulighet for barnehager å besøke Sesam Stasjon. De reiste med Sesam-toget fra Oslo sentralstasjon og ut til Lørenskog. Hvis de var heldige kunne av og til en skuespiller, Max Mekker eller stasjonsmester O. Tidemann være tilstede.
I 2003 ble det bestemt at Sesam Stasjon-tårnet og fargene skulle fjernes fra Lørenskog stasjon og at den skulle tilbakeføres til opprinnelig utseende. Tilbakestillingen  ble ikke påbegynt før våren 2006, og høsten samme år hadde stasjonen fått tilbake sitt opprinnelige utseende.
Stasjonen er tilbakeført med sine gulfargede vegger med brune lister og fremstår dermed i en stil som ligner andre stasjoner på Hovedbanen mellom Oslo og Eidsvoll.
Dalane prosti

Dalane prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke består av følgende sogn:
Eivind Austad

Biografi

Austad studerte på jazzlinja ved Norges teknisk-Naturvitenskapelige Universitet i Trondheim (NTNU), og fikk en bachelor i jazzutøvelse der. Senere fikk han en mastergrad i musikkundervisning ved Høgskolen i Bergen (Hib). Han har jobbet som freelancemusiker siden midten av 1990-tallet og har spilt i forskjellige musikalske sammenhenger og med musikere som Kjetil Møster, Thomas T. Dahl, Frode Alnæs, Sigurd Køhn, Elisabeth Lid Trøen, Ole Hamre, Håkon Mjåset Johansen, Frank Jakobsen, Ernst-Wiggo Sandbakk, Magne Thormodsæter, Signe Førre, og Sigvart Dagsland. Hans viktigste jazz prosjekter er hans egen Eivind Austad Trio og jazzkvartetten Living Space, frontet av saksofonisten Kjetil Møster.
Austad ga ut sitt debutsoloalbum Moving i 2015, med sin trio med bassisten Magne Thormodsæter og trommeslageren Håkon Mjåset Johansen. Han samarbeider også i prosjekter med multi-kunstneren Ole Hamre, ulike typer teater grupper, på ulike konserter, og som akkompagnatør for ulike sangere og kor. Han har en lang tid som fakultetsmedlem ved Grieg-Akademiet, hvor han har en stilling som universitetslektor i jazzpiano, hørelære, arrangering/komposisjon, jazzhistorie og ensemble.
Spondylolistese

Klassifikasjon

Spondylolistese kan inndeles etter årsak og alvorlighetsgrad

Konservativ

Pasienter med symptomatisk spondylolistese får gjerne vurdering og behandling med fysioterapi først. Smertestillende medisiner er aktuelt, og injeksjoner med steroider tilbys enkelte steder, men er ikke så vanlig i Norge ved denne tilstanden. Hos noen kan det også være aktuelt å forsøke et korsett som smertelindring.

Kirurgisk

Ved degenerativ spondylolistese med spinal stenose kan kirurgisk behandling være aktuelt, og dette er en av de vanligste årsakene til kirurgisk behandling.
Shinji Murai

Japans herrelandslag

Shinji Murai spilte fem landskamper for Japans herrelandslag.
Amblypygi

Utseende

Middelsstore til store (kroppslengde 4-45 mm), svært langbeinte edderkoppdyr. Kroppen er forholdsvis kort og flat. Forkroppen er dekket av ett bredt ryggskjold. Pedipalpene er lange og utviklet til kraftige, piggete gripeorganer. Chelicerene er ganske små. De har ett par øyne i midten nær hodets fremkant og tre små øyne på hver side lenger bak. Det første beinparet er svært langt (ofte mange ganger så langt som kroppen), tynt og svepeformet, og brukes som antenner. De andre beina er spredt utover (på grunn av den flate kroppsformen). De har ikke noen haletråd.

Levevis

Amblypygene er nattaktive rovdyr. De trives best i fuktige områder, særlig i regnskog. De mangler giftkjertler, men griper byttet med de piggete pedipalpene og river det i stykker. Noen av artene kommer gjerne inn i hus. De føler seg fram med de lange frambeina og går ofte sidelengs, vanligvis med tilmålte skritt men de kan bevege seg raskt om de må. Tross sitt noe nifse utseende er de helt ufarlige for mennesker. I likhet med andre storvoksne edderkoppdyr er noen av artene populære terrariedyr. Disse edderkoppdyrene viser tilløp til sosial atferd, dersom man setter to dyr fra samme kull i samme terrarium vil de gjerne søke sammen.

Reproduksjon

Hannen setter av stilkede spermatoforer (sædbeholdere) på bakken, og leder hunnen inn over dem ved hjelp av pedipalpene. Hun tar da opp spermatoforene i sin kjønnsåpning. Etter befruktningen legger hunn egg i en pose under bakkroppen. Som hos mange andre edderkoppdyr rir de nyklekte ungene en tid på morens rygg.

Utbredelse

Gruppen forekommer nesten utelukkende i tropiske områder. Det finnes én art i Sør-Europa.
Diego de Landa Calderón

Landa-alfabetet

Senere forskere har gjennomgått materialet til Landa og de er av den oppfatning at «de Landa-alfabetet» var unøyaktig eller fantasifullt utført. Gjennombruddet for tydningen av Maya hieroglyfene kom da russiske Yuri Valentinovich Knorozov som var etnograf og geolog gjorde sin generelle avhandling med dokumentene. «Drevnyaya pis'mennost 'Tsentral'noy Ameriki». Som betyr det gamle skrivesystemet i Sentral-Amerika. Og er en avhandling fra boken «Relation des choses de Yucatán de Diego de Landa».  Et viktig prinsipp fremsatt av Knorozov var at hieroglyfene også hadde en apostrof i tegnet. Etter utgivelsen av dette arbeidet fra  Knorozov og hans avhandling, kom det senere alvorlig og til tider avvisende kritikk. Av engelske arkeolog og etnograf. John Eric Sidney Thompson (31. desember 1898 – 9. september 1975) som fremgår som den vitenskapsmann som er den ledende mayanist i hans tid. Hans syn var rådende og mange har fulgt han. Thompson gjorde betydelig arbeid i å tyde Maya hieroglyfer særlig de som er relatert til kalenderen og astronomi samt å identifisere nye substantiver. Han utviklet en numerisk katalogiserings system for glyffer (T-tall systemet), som med noen utvidelser fortsatt brukes av Mayanister i dag. Thompson fikk en ærespris for sitt arbeid av dronning Elizabeth II i 1975.
One More Time – The Very Best of Jan Werner

One More Time – The Very Best of Jan Werner er en samleplate med Jan Werner, utgitt 22. november 2010 og inneholder nytt materiale og gamle opptak.
16. serierunde i Tippeligaen 2015

16. serierunde i Tippeligaen 2015 ble innledet fredag 10. juli 2015 klokken 19.00 med kampen mellom Molde og Haugesund på Aker stadion.
Måneformørkelse

En måneformørkelse er en formørkelse som oppstår når jorden går mellom solen og månen, og hindrer at sollyset når månens overflate. Dette kan skje opptil flere ganger i året.
Lambayeque

Lambayeque er en by i regionen Lambayeque i det nordlige Peru. Ved folketellingen i 2007 hadde byen 63 386 innbyggere.
Byen er kjent for sine fremragende museer med gjenstander fra lokale arkeologiske utgravninger. Brüning-museet, som ble etablert tidlig på 1900-tallet, inneholder hundrevis av gull- og sølv-gjenstander, samt tekstiler og keramikk, fra Vicús-, Moche-, Chimú-, Lambeyeque- og Inka-kulturene. Museo Tumbas Reales de Sipán, som ble etablert i 2002, inneholder gjenstander fra graven til kongen av Sipán.
Østensjøvannets Venner

Østensjøvannets Venner er en interesseorganisasjon (983034446 i Enhetsregisteret) som arbeider for å trygge natur- og fuglereservatet i og rundt Østensjøvannet og våtmarksområdene ved Bogerudmyra og for å redde de bevaringsverdige gårdene Abildsø og Østensjø.

Historie

Da det høsten 1988 kom et nytt byggeforslag innenfor skjøtselplanen, førte det til sterke protester fra folk i drabantbyene rundt. Byrådet hadde bedt et stort entreprenørfirma om å fremme et reguleringsforslag for Abildsø gårds jorder, og forslaget lød på 400 leiligheter, vesentlig blokkbebyggelse.
Ulike aktivister samlet seg i en diskusjonsgruppe, som igjen besluttet seg for å danne en venneforening. Det ble nedsatt et interimsstyre og mobilisert mot byggeplanene. Lokalavisen Oslo 6 ble tatt med på flere av møtene, og omtrent parallelt med byggesaken kom Fylkesmannens forslag til «Verneplan for våtmarker i Oslo og Akershus».
Sommeren 1990 startet Østensjøvannets Venner utgivelsen av et medlemsblad, Sothøna.
Ryota Nagaki

Landslaget

Ryota Nagaki spilte 1 landskamp for Japans herrelandslag.
Khalilullah Khalili

Liv

Khalili ble født i Kabul-provinsen og kom fra samme landsby som Habibullah Kalakani. Han skrev utelukkende på persisk og forbindes enkelte ganger med nasjonalistisk ideologi i Tadsjikistan. Han tilhørte den persisktalende Safi-klanen fra Kohistan (i dag Parvan). Hans far, Mirzā Muhammad Hussein Khān, var kong Habibullah Khans finansminister og eide herskapshus i Kabul og Jalalabad, men ble senere avskjediget og hengt av Habibullah Khans sønn og etterfølger, Amanullah Khan. Moren hans var datter av Abdul Qādir Khān, en regional stammeleder for Safi-klanen. Hun døde da Khalili var sju år gammel.
Khalili bodde og gikk på skole i Kabul til han var elleve, da Shah Habibullah Khan, konge av Afghanistan, ble drept, angivelig på ordre fra sin reformistiske sønn Amanullah Khan, som raskt arresterte og henrettet Khalilis far sammen med andre som var tilknyttet det forrige regimet. Som foreldreløs og uønsket i Kabul tilbrakte han de turbulente årene under Amānullāhs regime på Shamālī-sletta nord for Kabul, der han studerte klassisk litteratur og andre tradisjonelle vitenskaper med ledende forskere og begynte å skrive poesi. I 1929, da Habibullah Kalakānī – en lokal tadsjiker fra Kalakan – avsatte Amānullāh Khān, gikk Khalili med sin onkel Abdul Rahim Khan Safi, den nye guvernøren i Herat, der han ble værende i mer enn ti år. 
Tidlig på 1940-tallet ble han med sin onkel Abdul Rahim Khan Safi, som hadde blitt utnevnt til en visestatsminister, til Kabul. Hans opphold i Kabul tok slutt i 1945, da noen av de eldste tilhørende Safi-klanen gjorde opprør og førte til at både onkelen og nevøen ble fengslet. Etter et år i fengsel ble Khalili løslatt og sendt i eksil til Kandahar, der han blomstret som en poet og forfatter.
På 1950-tallet fikk Khalili lov til å returnere til Kabul, der han ble utnevnt til minister for kultur og informasjon og begynte å undervise ved Universitetet i Kabul. Han ble en fortrolig av kong Zahir Shah som han ofte ble med på jaktekspedisjoner.
I 1960- og 1970-årene tjenestegjorde Khalili, som var flytende i arabisk, som Afghanistans ambassadør til Saudi-Arabia og Irak. Han var medlem av den konstitusjonelle forsamlingen i 1964 og en representant fra Jabal al-Siraj.
Etter kommunistkuppet i april 1978, søkte han asyl først i Tyskland og deretter i USA der han skrev store deler av sin beste diktning om krigen i sitt hjemland. På slutten av 1980-tallet flyttet han til Islamabad i Pakistan, der han tilbrakte sine siste år. Han ble gravlagt i Peshawar ved siden av graven til pashto-poeten Rahman Baba.

Verk

Khalili var en produktiv forfatter og produserte i løpet av sin karriere et eklektisk repertoar som spenner fra poesi og fiksjon til historie og biografi. Han utga 35 bøker med dikt, inkludert hans berømte verk Aškhā wa Ḫūnhā (Tårer og blod), skrevet under sovjet-regimet, og Ayyār-e az Ḫorāsān (Helten fra Khorasan). Med unntak av et utvalg av hans kvartetter og den nyere En forsamling av møll, er hans poesi i stor grad fortsatt ukjent for engelsktalende lesere.
Dollis Hill

Historie

Området ble utviklet i begynnelsen av det 1800-tallet, da Finch-slekten kjøpte opp flere gårder og slo sammen eiendommene. Dollis Hill House ble bygget i 1820-årene.
Under den andre verdenskrig ble datamaskinen Colossus, som ble brukt av kodeknekkerne på Bletchley Park, utviklet på Post Office Research Station. Mot slutten av 1970-årene ble forskningsstasjonen flyttet til Martlesham Heath, og bygningen er innredet til leilighetskomplekset Chartwell Court. Bunkeren «Paddock», som under andre verdenskrig ble en sjelden gang ble brukt av blant annet Winston Churchill, ligger i Dollis Hill.
Statsminister William Ewart Gladstone besøkte ofte Dollis Hill House på slutten av 1800-tallet. Året etter hans død kjøpte distriktsforvaltningen i Willesden opp deler av eiendommen og gav parken de utviklet hans navn.
Mark Twain bodde i Dollis Hill House sommeren 1900. Han skrev at «Dollis Hill er nærmere å være et paradis enn noe annet hjem jeg har bodd i».
Arktisk råd

Arktisk råd er et mellomstatlig organ for samarbeid om spørsmål knyttet til utfordringer landene i Arktis står overfor. Formålet er å fremme bærekraftig utvikling med hensyn til miljø, sosiale forhold og økonomi.
Arktisk råds sekretariat er fast etablert i Tromsø siden 21. januar 2013 med adresse i Framsenteret.
Rådet ble formelt etablert i 1996 da medlemslandenes utenriksministre møttes i Ottawa, Canada, og der vedtok Ottawa-erklæringen om samarbeid i Arktis. Medlemslandene er Canada, Danmark med Færøyene og Grønland, Finland, Island, Norge, Russland, Sverige og USA. Videre har seks internasjonale urfolksorganisasjoner status av permanente deltakere i rådet. Flere ikke-arktiske stater, internasjonale organisasjoner og ikke-statlige organisasjoner har observatørstatus i Arktisk råd.

Urfolk i rådet

Arktisk råd inkluderer seks internasjonale urfolksorganisasjoner som organiseres under paraplyorganisasjonen Arktisk råds urfolkssekretariat (IPS) i København. Arktisk råd er den første overnasjonale organisasjon som gir denne formelle deltakerstatusen til urfolk.
Victoria-nøkkerose

Blomstring

Blomsten er 25 cm i diameter og er kun åpen om natten, to netter på rad. Den første natten er blomsten hvit, den neste natten er den dyp rosa. Selve blomsten avgir varme, sentrum av blomsten kan være 10° varmere enn omgivelsene.
Kombinasjonen av varme, intens duft og de kritthvite kronbladene tiltrekker seg hornbiller som spiser næringsrike utvekster på fruktknuten. Den første natten er det bare arret som er åpent, og billene pollinerer blomsten. Når morgenen kommer lukker blomsten seg, og fruktknuten skiller ut et stoff som vasker pollen fra andre blomster av billene som er fangen inni. Pollenbærerne blir deretter modne, og drysser pollen på dem.
Når blomsten åpner seg andre natt, flyr billene avgårde på jakt etter nye blomster. Blomsten blir nå rød og tiltrekker seg ikke lenger biller. Den varmer seg likevel opp, muligens en tilpassning til å hjelpe tyngre insekter på vingene. Hvis blomsten ikke har blitt bestøvet i løpet av den første natten, vil pollenbærerne bøye seg innover slik at blomsten befrukter seg selv.
Benedict Jenssen

Familie

Han var eldste sønn av Anthon P. Jenssen, som kjøpte Vinje bruk i 1820. Benedict fikk handelsutdannelse ved Musselburg Academy i Skottland, og var knyttet til forretningslivet i noen år før han i 1849 overtok driften av Vinje. Han fikk skjøte på gården i september 1851. 
Han giftet seg i 1849 med Anna Margrethe Knudtzon fra Kristiansund (1830-1856); hun var datter av kjøpmann, konsul og stortingsrepresentant William Leslie Knudtzon. De fikk 5 barn, hvorav 3 levde opp. Anne Margrethe døde i barselseng i 1856. Benedicts søster Anne Margrethe var gift med brukseier Herman Løchen på Sundnes bruk i Inderøy. 
Benedicts dattersønn Nicolay Knudtzon Fougner har skrevet om «Min mors barndomshjem – Vinje i Trøndelag» i sin slektshistorie. Benedicts søsterdatter Gudrun Løchen Drewsen har skildret barndommens besøk til «onkel Benedict» i selvbiografien Man minnes mangt (1937). Benedicts datterdatter Molla Mallory vant flere tennismesterskap i USA, og fikk en bronsemedalje i tennis under Sommer-OL 1912.

Virke

I hans tid som eier av Vinje ble det satset på brenneri, skogbruk, gårdsmeieri, okseoppdrett – med eksport til England, ysteri med vekt på geitost, og variert husdyrhold. Omfattende potetdyrking, men i mindre grad korn. Han mottok landbruksmedaljen i 1882.
Benedict Jenssen satt i kommunestyret fra 1849, og var ordfører i 22 år, først i Ytterøy kommune og etter kommunedelingen i 1867 i Mosvik og Verran kommune. Han var med på å stifte Ytterøens Sparebank i 1862, og på å etablere Nordre Trondhjems Amts Landhusholdningsselskap i 1860. Sammen med svogeren Herman Løchen og Hans Jelstrup fra Levanger sto han også bak etableringen av Indherreds Dampskibs-Selskab i 1956. Han hadde også en rekke andre offentlige verv. Han var høyremann og ble foreslått som stortingsmann av høyrevalgmennene i Nordre Trondhjems amt ved stortingsvalget 1882, men ble ikke valgt.
Ved Benedict Jenssens død i 1883 viste det seg at gården var insolvent. Sønnen, ingeniør Anton William Jenssen forsøkte å drive gården en tid, men måtte i 1885 selge til Benedicts fetter Anton Mathias Jenssen (1818–1895). Anton Mathias Jenssen verken bodde på eller drev gården selv, men overlot driften til sønnen Einar Jenssen, som overtok gården i 1896.
BAe Jetstream 41

Konstruksjon og utvikling

Jetstream 41 var basert på Jetsream 31 som ble forlenget med 4,88 m. (2,51 m. foran vingen og 2,37 m. i flyets aktre del), Skrogets konstruksjon var helt nytt og hadde ingen komponeter fra det gamle skroget. Den nye konstruksjonen krevde større vingespenn, som også krevde endringer i haleflater og flaps. Vingen var også plassert under skroget, ikke gjennomgående, noe som førte til øket bagasjekapasitet.
Den siste versjon av Garrett TPE331 motorer -14GR eller 14HR som utviklet henholdsvis 1 500 hk og 1 650 hk ble montert i nye motorgondoler med større bakkeklarering. Flightdeck forbedret med moderne Electronic Flight Instrument System (EFIS) setup, og nye frontruter.

Flyet i bruk

J41 fløy første gang 25. september 1991 og fikk sitt luftdyktighetsbevis 23. november 1992 i Europa, og 9. april 1993 i USA. Første fly ble levert til Manx Airlines 25. november 1992. I januar 1996, ble J41 en del av Aero International (Regional) (AI(R)), et felles salgsorgan bestående av ATR, Aérospatiale (Frankrike), Alenia (Italia) og British Aerospace. Ordretilgangen var i starten god, men i mai 1997 kunngjorde BAe at produksjonen av J41 var opphørt. Det var da blitt bygget i 100 eksemplarer som var blitt solgt til 14-15 operatører Europa, Afrika, Asia, Nord- og Sør-Amerika.
Universitetssenteret på Kjeller

Universitetssenteret på Kjeller (UNIK) var et studiested for master- og PhD-studenter hovedsakelig fra Universitetet i Oslo (UiO) og NTNU. Det har ansvar for forskning og utvikling innenfor trådløse nett og informasjonssikkerhet (WNIS), elektronikk og fotonikk, kybernetikk og industriell matematikk, og energi og miljø. I 2017 overtok UiO hele senteret. Det nye Institutt for teknologisystemer er en del av UiOs matematisk-naturvitenskapelige fakultet.
UNIK ble etablert som en stiftelse i 1987 med det formål å utvikle og drive universitetsstudier og forskning, og styrke samarbeidet mellom stifterne og næringslivet. Stifterne er UiO, NTNU og de tre forskningsinstituttene Forsvarets forskningsinstitutt (FFI), Telenor R&I og Institutt for energiteknikk (IFE). 
UNIK skal utnytte kompetansen i Kjellermiljøet til undervisning og veiledning av master og dr-studenter. UNIKs undervisningstibud er et supplement til universitetenes studietilbud og ha en faglig forankring i Kjellermiljøet. De opprinnelige eiere var FFI, IFE, TF, og UiO. NTNU kom med i 1995. UNIK er anvendelsesorientert og en samarbeidspartner for Kjellerinstituttene og relevant industri.
UNIKs viktigste samarbeidspartner i dag er FFI. Telenor R&I er fortsatt en aktiv bidragsyter til UNIKs undervisningstibud, selv etter at de flyttet til Fornebu i 2001. Ansatte i industribedrifter i Oslo-området, som Kongsberg Defense Commuications, Thales og Thrane Norway bidrar også til undervisningstilbudet. I 2007 begynte UNIK i samarbeid med IFE og HiAK å opprette et studietilbud innen energi og miljø.
Fagene det undervises i er anvendt informasjonsteknologi med hovedvekt på nettverk, informasjonssikkerhet og signalbehandling for kommunikasjon, elektronikk og fotonikk, kybernetikk og industriell matematikk, samt energi og miljø.
UNIK har rundt 120 studenter (2007), derav godt over 60 doktorgradsstudenter.
UNIK ligger på Kjeller ved Lillestrøm, 25 km utenfor Oslo.
Mec Vannin

Mec Vannin (norsk: Sønner av Mann) er et politisk parti på Man som ble grunnlagt i 1962 og søker å frigjøre Man fra å være en selvstyrt britisk kronbesittelse og etablere en helt selvstendig stat som skal være republikk.
Partiet beskriver sine mål som «Å oppnå en nasjonal selvstendighet for Mann som en suveren stat basert på en republikanske styreform. Å øke og trygge Manns interesser. Å beskytte de individuelle og kollektive rettighetene til sitt folk.» Partiet blir tidvis referert til som «Mans nasjonalistiske parti», skjønt ikke av ens egne medlemmer, og det kan føre til forveksling med Mans nasjonalistiske parti (Manx National Party) som er et navn som ble benyttet av to tidligere partier, hvorav det første var før krigen og utgikk fra den konservative leir.

Yn Pabyr Seyr

Yn Pabyr Seyr (Den frie avis) er en nyhetsavis hvor Mec Vannin utgir deres politikk, syn og kommentarer. Den har blitt distribuerte minst to ganger om året siden 1991. Et arkiv av tidligere utgaver er tilgjengelig på Internett og blir jevnt oppdatert. Til tross for tittelen på mansk er det meste av innholdet skrevet på engelsk.
Hamar Judoklubb

Hamar judoklubb (HJK) ble stiftet desember 1980. Klubben er medlem av Norges Judoforbund (NJF) og Norges idrettsforbund (NIF).

Lokaler

Våren 1981 ble det første kurset for nybegynnere gjennomført med Claus Solheim fra Marienlyst judoklubb som instruktør. Kurset ble arrangert på Ajer ungdomsskole på Hamar. Høsten 1981 flyttet klubben aktivitetene til bomberommet i Ankerskogen Svømmehall hvor klubben hadde tilhold resten av 80-tallet.
På 90-tallet byttet klubben lokaler og Midtbyen- og Storhamar barneskole ble tatt i bruk. Nye Grevløkka skole på Hamar ble benyttet inntil nylig før klubben flyttet til Børstad ungdomsskole

Aktiviteter

Judoklubbene i Hamar, Elverum og Brumunddal hadde et utstrakt samarbeid på 80-tallet som omfattet treningssamlinger, aktivitetslederkurs, lokale kretsmesterskap, Mjøs-Cup og gjeste-trening klubbene imellom. Det ble også avviklet en rekke andre sosiale aktiviteter i forbindelse med gradering og semesteravslutning. Hamar judoklubb hadde et høyt aktivitetsnivå på hele 80-tallet og det årlig medlemsantallet lå på 80-120 aktive utøvere.

NM og EM

Hamar Judoklubb sto som arrangør av NM i Judo for menn 24. og 25. mars 1984. Stevnet ble gjennomført i den gamle ishallen på Storhamar og var en generalprøve før Europamesterskapet for menn, som ble arrangert 13. – 15. mai 1985. Stevnet ble gjennomført i samarbeid med Norges Judoforbund med over 130 deltakere fra 30 ulike nasjoner. Stevnene ble gjennomført uten uhell av større slag og klubben fikk ros av judoforbundet for et bra gjennomførte arrangement.
Arvid Hanssens plass

Arvid Hanssens plass er plassen foran Lenvik kulturhus på Finnsnes. Plassen er oppkalt etter den folkekjære forfatteren Arvid Hanssen (1932–1998). Han fikk blant annet flere av diktene sine tonesatt av Tove Karoline Knutsen. Av disse ble særlig Kom sommarvind svært populær.
Bysten er utformet av billedhuggeren Nils Aas og ble avduket i 2002.
Plassen er sammen med Finnsnesvannet Lenvik kommunes tusenårssted.
Tåtten om Svade og Arnor Kjerringnese

Tåtten om Svade og Arnor Kjerringnese (Svaða þáttr ok Arnórs kerlingarnefs) er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i ca år 990 og har blitt karakterisert som en av flere «omvendelses-tætter»
Tåtten er kjent fra Flateyjarbók, hvor den er skrevet sammen med Olav Tryggvasons saga fra Heimskringla og inngår i Den større saga om Olav Tryggvason. Den er oversatt til norsk i 2002 som en del av denne. Oversatt som Tåtten om Svade og Arnor Kjerringnese av Gro Tove Sandsmark i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.