google/wiki40b huggingface dataset:
Daliah Lavi

Bakgrunn

Daliah Lavis foreldre var jøder innvandret fra Tyskland og Russland. Moren Ruth var fra Breslau, faren Reuben var russer. Hun vokste opp i moshaven Shavei Tzion i nærheten av Haifa.

Karriere

Hun studerte ballett i Stockholm, og opptrådte der i sin første film, Hemsöborna (1955). Vel tilbake i Israel skjøt hennes karriere fart i 1960, fa hun begynte å opptre i et stort antall europeiske og amerikanske filmproduksjoner. Hun var flytende i flere språk, og kunne da med letthet være med i tyske, franske, italienske, spanske og engelsk-språklige.
Blant hennes filmoppredender kan nevnes Vincente Minnellis Two Weeks in Another Town (1962), Mario Bavas gotisk-klassiske La Frusta e il corpo (The Whip and the Body, 1963), rollen som Piken i Lord Jim (1965) aog den første Matt Helm-filmen, The Silencers (1966), mot Dean Martin.
Henst mest kjente rolleopptreden var antagelig som 'The Detainer/007' i Casino Royale (1967).
De filmkarrieren begynte å gå på hell ble hun oppdaget av plateprodusenetn Jimmy Bowien, og begynte en stor schlagersangkarriere i Tyskland, med hits som «Oh, wann kommst du?», «Willst du mit mir gehn?» og «C'est ça, la vie (So ist das Leben)». Hun spilte inn tyskspråklige versjoner av Melanie Safkas Look What They've Done to My Song, Ma og Gordon Lightfoots If You Could Read My Mind.
Asialekene 1962

Asialekene 1962 var de fjerde Asialekene, de ble arrangert i Jakarta i Indonesia i perioden 24. august til 4. september 1962. Det var 1 460 utøvere fra 16 nasjoner som deltok i fjorten sporter. Japan ble beste nasjon med 73 gullmedaljer foran Indonesia med 21.
Stjørdal prosti

Stjørdal prosti er et prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke som omfatter fem kommuner i Trøndelag, med tilsammen ni sogn (menigheter) mellom Sør-Innherad prosti i Innherred og Strinda prosti i Trondheim. Hovedsetet ligger i Stjørdal, med Værnes kirke som utgangspunkt.
Intifada

Intifada (arabisk انتفاضة, «å riste av») er et arabisk uttrykk for opprør eller motstand. Ordet blir også brukt i den alminnelige betydningen «å riste av seg». Vanligvis refererer begrepet til perioder med palestinske aksjoner mot Israel, men det blir også brukt i forbindelse med arabiske og muslimske opprør rundt omkring i verden, blant annet i Marokko 2005 (Casablanca-angrepene), Irak fra 2003, Libanon 2005 og Frankrike 2005. 
Første intifada begynte i 1987. I 1991 var det en betydelig nedgang i voldsbruken, og med signeringen av Oslo-avtalen i august 1993 ble den helt avsluttet, hvor de palestinske selvstyremyndighetene ble opprettet. Andre intifada, også kjent som al-Aqsa-intifadaen, startet 28. september 2000 da daværende ledende israelsk opposisjonsleder besøkte Ariel Sharon og foretok et kontroversielt besøk på Tempelberget i Jerusalem.

Første intifada

Den første intifada (1987–1992) startet i Jabalaya flyktningleir i Gaza den 9. desember 1987, med at innbyggerne kastet stein og bensinbomber mot israelske patruljer, og spredte seg hurtig til resten av Gaza, Vestbredden og Øst-Jerusalem. Den palestinske motstanden ble utført på mange måter, blant annet ved sivil ulydighet, boikott av israelske varer, graffiti, barrikader og steinkastede barn og unge mot israelsk militære. Israel svarte med kuler og tåregass. Det startet spontant, men PLO forsøkte etter kort tid å ta kontroll over opprøret. 
Årsaken til opprøret var en voksende følelse av frustrasjon blant palestinere over den manglende utsikten til en holdbar løsning på den humanitære og nasjonale situasjonen etter opprettelsen av den israelske staten i 1948. Den ble utløst av at israelske styrker kjørte over og drepte fire palestinere dagen før opprøret startet. Radikale islamske organisasjoner, som Jihad og Hamas gjorde seg gjeldende under denne intifadaen. 
Intifadaen var med på å fremskyve prosessen som førte til fredsavtalen i 1993. Fra første intifadas start i 1987 og andre intifadas start i 2000 ble totalt 1 551 palestinere og 422 israelere drept.

Andre intifada

Andre intifada, også kalt «al-Aqsaintifadaen» av palestinere og «Oslo-krigen» av høyreorienterte israelere som mener intifadaen kommer av Oslo-avtalen fra 1993, ble iverksatt i september 2000, og pågår fortsatt.
Felles for begge er at de startet med organisert sivil ulydighet, som utviklet seg til en voldsspiral der begge sider svarte med stadig kraftigere voldsbruk.
Eduardo Bustos Montoya

Karriere

Eduardo Bustos Montoya startet sin profesjonelle karriere i Rosario Central i 1995. Han har også spilt for Feyenoord Rotterdam, Atlas, Avispa Fukuoka, Lanús, Banfield, Independiente, Quilmes og Temperley.
Anatomisk institutt (UiO)

Anatomisk institutt (UiO) (etablert 1815) var det første norske lærestedet innen medisin.
Ved Det Kongelige Frederiks Universitet var medisin ett av tre institutt ved starten i 1811.  De tre tilsatte var lege Nils Berner Sørensen, stabskirurg Magnus Andreas Thulstrup og Michael Skjelderup. Første forelesning ved anatomikammeret var ved Skjelderup den 23. januar 1815, som er betraktet som dagen for grunnlegging av Anatomisk institutt.
Bestyrer av instituttet har vært Michael Skjelderup (1815–49), Joachim Andreas Voss (1850–75), Jacob Munch Heiberg (1878–87), Gustav Adolph Guldberg (1888–1908) og Kristian Emil Schreiner (1908–45). På 1930-tallet fikk man spesialitetene fysisk antropologi (Kristian Emil Schreiner til 1945, fra 1947 Johan Torgersen) og nevroanatomi (Alf Brodal, Jan B. Jansen, Fred Walberg, med flere). Walberg ledet det fra 1966 til 1990, da det flyttet fra Domus medica (Karl Johan) til Gaustad.
Det var hit man braktet skjelettrestene fra Gokstadskipet, først i 1880, så 1920 og i 2007. Den antropologiske samlingen ble gradvis bygget opp på slutten av 1800-tallet, og ble i løpet av mellomkrigstiden brukt til å kartlegge fortidens befolkning i Norge, med hensyn til skalleform, kroppslengde og levealder. Samlingen fikk sitt nåværende navn (De Schreinerske Samlinger) i 1972. Samlingen bestyres i dag (2017) av anatomiprofessor Per Holck.
I 2017 gjenfinnes Anatomisk Institutt som Seksjon for anatomi, som ligger under Institutt for medisinske basalfag ved Det medisinske fakultet.
Turnaia

Utseende

Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Hodet er kort og bredt, firkantet sett ovenfra. Pronotum er trapesformet med en knøl omtrent midt på hver sidekant, dekkvingene jevnbrede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Kina (Sichuan, Gansu).
Herman Wildenveys Poesipris

Herman Wildenveys Poesipris er en norsk pris. Den blir hvert år utdelt på dikterens fødselsdag, 20. juni, i et arrangement på Hergisheim. Prisen består av kr. 15 000 samt en plakett i bronserelieff utført av billedhuggeren Ørnulf Bast.
Prisen tildeles en person eller institusjon som har bidratt til å styrke interessen for Herman Wildenveys diktning og stimulere arbeidet for at poetiske verdier får større plass i hverdagen.
Den ble utdelt første gang i 1996 av Wildenvey-selskapet. Dette ble imidlertid lagt ned i 2014, men prisen ble likevel videreført etter initiativ fra tidligere styremedlemmer av selskapet.
Bispegra

Bispegra er et lite avgrenset område på Lund i Kristiansand som er et gårdsbruk med  bygninger og dyrkbar jord. Stedet er sentralt i området på Lund som ellers kalles Kongsgård. Bruket var i ordinær drift som landbrukseiendom frem til rundt 1960 da området gradvis ble bebygget med boliger. Bispegra har grense mot Prestebekken og Kongsgård Allé ved Østre Ringvei.
På bruket var det frem til dette tidspunktet dyrehold med produksjon av bl.a. svinekjøtt, melk og egg. Gårdbruker Theodor Thorkildsen kjøpte bruket i 1929 . I 1837 ble bruket overdradd fra garverieier Robert Major til garverimester James Coward. Mellom bruket og Kongsgårdbukta var det et garveri som var i drift opp til rundt 1975.  Frem til 1965 gikk Kristiansands bygrense langs Kongsgård Allé på dette stedet, og bruket lå i Oddernes kommune.
Nåværende eier av Bispegra, som driver gartneri, forteller i boka "Rusleturer på Valhalla og Kongsgård" om oppveksten her og at det var faren hans som kjøpte bruket i 1929. Ved byggingen av det tidligere Vanførehjemmet rundt 1955 som nå er en del av Sørlandet sykehus ble tomtegrunn ekspropriert fra Bispegra til vei, og i dag er det veistykket kjent som Bispegra.
Hapalaraea

Utseende

Små (2-4 millimeter), gjerne brunaktige, avlange, litt flate kortvinger.
De er blanke og glatte, tilsynelatende hårløse, kroppen tydelig punktert. Hodet er stort og bredt med middels store fasettøyne, markert "hals" og to små punktøyne i den bakre delen. Pronotum har rundede sider, er tydelig bredere enn langt, uten påfallende groper eller furer. Bakvingene er mye lengre enn pronotum (gjerne rundt dobbelt så lange). Bakkroppen er ganske bred.

Levevis

Disse billene er gjerne typiske skogsarter som blant annet kan finnes under barken på døde trær.
Kanshiram Nagar (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 438 156 innbyggere i distriktet, mot 1 228 705 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 20,05 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,03 % i 2011 mot 20,22 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 905 i 2011.
Rektor i norsk offentlig skole

Rektor i norsk offentlig skole har normalt både det pedagogiske, administrative og økonomiske ansvaret for skolen. I noen tilfeller, og spesielt ved mindre skoler, vil rektor også ha undervisning som del av sin stilling.
Opplæringsloven stiller krav om pedagogisk kompetanse til den som skal være rektor i grunnskolen eller videregående opplæring.
Når rektor er borte fra en grunn- eller videregående skole er det vanligvis assisterende rektor eller en inspektør som fungerer som rektor. Dette er vesentlig siden en skole til enhver tid skal ha en definert ansvarlig leder.

Rektorer og utdannelse

Rektorer i norsk grunnskole har tradisjonelt ikke formell lederutdannelse, utover de kompetansekrav som finnes for undervisningspersonell for øvrig. Det er derimot vanlig at en rektor har skolelederutdannelse, eller gjennomfører dette kort tid etter tiltredelse. Universitetene i Oslo, Tromsø og Agder, samt Høgskulen i Sogn og Fjordane tilbyr masterprogrammer i utdanningsledelse.
I Osloskolen er det siden 2002 utdannet skoleledere gjennom et eget program i samarbeid med Handelshøyskolen BI. Programmet omtales i dagligtale som masterprogram, men mangler den nødvendige akkrediteringen fra NOKUT.
13. juni 2008 fremla regjeringen et forslag om en egen, formell utdannelse for rektorer.
Miljan Mutavdžić

Tidlig karriere

Mutavdžić startet karrieren i Bane Raška, før han signerte for den serbiske toppklubben Javor Ivanjica. Klubben rykket ned til nivå 2 i serbisk serie i 2006. Mutavdžić spilte seg inn til fast plass på laget, og var med da klubben vant serien og rykket opp til Superliga Srbije i 2008.

Malmö FF

Det ble 8. mars 2009 klart at Mutavdžić hadde signert for Malmö FF. Han scoret et mål i debutkampen, hvor Malmö FF møtte BK Häcken. Mutavdžić pådro seg imidlertid en kneskade kun dager etter debutkampen, og var ute resten av sesongen. Han slet med å spille seg inn på laget etter skaden, og spilte kun tolv seriekamper i 2010-sesongen. Midtbaneduoen Wílton Figueiredo og Ivo Pękalski hadde også suksess på midtbanen, og satte Mutavdžić og Rick Kruys til dels på sidelinjen. Mutavdžić hadde imidlertid fremgang sesongen etter, da han spilte 22 seriekamper og scoret ett mål. Han spilte også i kvalifiseringen av Mesterligaen, samt gruppespillet av Europaligaen. Malmö FF valgte imidlertid å ikke tilby Mutavdžić ny kontrakt etter 2011-sesongen.

Senere karriere

Mutavdžić gikk i 2012 til Radnički. Han var innom Novi Pazar, før han kom til sin nåværende klubb, Borac Čačak, i 2014.

Landslagskarriere

Mutavdžić spilte sin første landskamp for Serbia 14. desember 2008, da laget møtte Polen i en vennskapskamp. Mutavdžić har spilt sammenlagt to kamper for Serbia, i henholdsvis 2008 og 2009.
Lystrup (Århus kommune)

Lystrup ligger i Østjylland og er en drabantby til Aarhus med 10 363 innbyggere (2011), som ligger i Lystrup Sogn. Byen er stasjonsby og ligger i Aarhus kommune, som tilhører Region Midtjylland. Foruten Aarhus er byen det største byområde i Aarhus kommune.
Lystrups navn har sin opprinnelse fra en lokal høvding med navnet Lyr som bodde i området rundt 1200-tallet. Lyr var inkarnert åsedyrker og nektet å erkjenne seg kristendommen. Lyrs gravhaug ligger den dag i dag nær den nåværende Lystrup kirke, som ble bygget i 1989.
Området gikk i mange år under betegnelsen Lyrstrup og siden fikk den sitt nåværende navn Lystrup. I dag har byen utviklet seg, og sammen med bydelen Elsted og den lille byen Elev, utgjør Lystrup i dag et større lokalsamfunn 10 kilometer fra det sentrale Aarhus.
Kong Valdemars jordebok

Kong Valdemars Jordebog (dansk Kong Valdemars Jordebog, latin Liber Census Daniæ) fra 1231 er den første matrikulering av Danmarks jordeiendommer med tanke på beskatning. Den gir et verdifullt innblikk i rikets maktforhold og sosiale struktur. Ut over datidens Danmark inneholder jordeboken opplysninger om det danske Estland.
Jordeboken inneholder et utall separate håndskrifter, deriblant Hovedlisten, som omfatter kongens inntekter fra len og handelsplasser, en paverekke, en kongerekke, en gåtefull broderliste, en Hallands-, en Femern- og en Falster-liste, to Estlandslister, Øylisten, som omfatter alle danske øyer, vedtekter for munker av Benediktinerordenen, en reisebeskrivelse fra Blekinge til Tallinn, med mere.
Jordeboken ble kjøpt av svensken Johan Gabriel Sparfvenfeldt på slutten av 1600-tallet. Boken ble av ukjente årsaker delt i to deler, og ble ikke sammenføyd igjen før 1800-tallet ved Kungliga Biblioteket i Stockholm. Boken ble i 1929 overlevert til det danske Rigsarkiv.
Jordebokens matrikulering ble ikke avløst før i 1688, da man innførte Christian Vs matrikkel. Det sier kanskje mer enn mange ord om hvilket avgjørende redskap jordeboken var.
Hjelpehund

Hjelpehund, kalles også assistansehund, er en betegnelse på en hund som er trent til å hjelpe mennesker med fysiske funksjonshemninger. De kan for eksempel læres til å åpne dører, slå av og på lys, åpne skuffer, bære vesker, plukke opp ting, dra rullestol m.v. De skal også fungere som en sosial partner og venn, og inngår derfor både under begrepene brukshund, tjenestehund, servicehund og familiehund.
Disse hundene trenes spesielt for en bestemt persons behov, og det er nærmest ikke grenser for hva en hund kan trenes til å utføre. Såkalte hjelpehunder har vært trent til for eksempel å minne pasienter om å ta sine medisiner, hente medisiner (også ved symptomer), hente drikke, hente telefonen, ringe etter nødhjelp, vekke opp, slå av og på lys, styre (kjøre) heisen, slå av og på komfyr og TV m. m. De blir også opplært til å varsle ved innbrudd og brann m.v.
Ofte læres hjelperhunder også opp til å adlyde såkalte bløff kommandoer, som «pass på» eller «hjelp meg». En slik kommando kan avstedkomme en aggressiv holdning (for eksempel aktiv bjeffing og knurring eller endret posisjonering) hos hunden, uten at den egentlig er det. Dette for å avskrekke eventuelle inntrengere, ranere el.l.
Sparken

Sparken er en skateboardpark ved Hamnmagasinet og Umeälven i sentrum av Umeå. Parken ligger rett under Tegsbron hvor E4 og E12 krysser elven. Sparken er 20 meter bred og 120 meter lang. Parkens navn er resultatet av en navnekonkurranse. En skisse av parken ble utviklet av aktive ungdomsforeninger og Umeå kommune, og det kanadiske designselskapet New Line Skateparks INC tegnet etterpå den endelige utformingen.  Parken er bygd helt i betong, med rails og gjerde rundt, og stod ferdig i 2009 som den første delen av et større infrastrukturprosjekt i Umeå som endrer store deler av byens sentrum, et prosjekt som kalles Staden mellan broarna. Parken vant Sveriges Arkitekter Övre Norrlands Arkitekturpris i 2012.
Zabur

Zabur (arabisk: زبور‎) er, i henhold til islam, den hellige boken til Dawud (kong David av Israel), en av de hellige bøker avslørt av Gud før Koranen, sammen med andre slik som Tawrat (Tora) av Musa (Moses) og Injil (evangeliene) om Isa (Jesus Kristus).
En del forskere likestiller Zabur med bibelske Salmenes bok. Begrepet zabur er det arabiske tilsvarende begrepet til det hebraiske zimra i betydningen «sang», «musikk». Det er, sammen med zamir («sang») og mizmor («salme»), avledet fra zamar i betydningen «sang, synge lovprisning, gjøre musikk».
I henhold til tolverne eller imamittene var den opprinnelige og ikke korrupte Zabur bevart i den mystiske al-Jafr, som er i dag bevart av Imāmah Muhammad al-Mahdi.
Hutong

Hutong (kinesisk: 胡同, pinyin: hútòng) er smale gater eller grender, først og fremst assosiert med Beijing og andre nordkinesiske byer.
Ordet hutong kommer fra mongolsk hottog, som betyr «vannbrønn».
Etter opprettelsen av Folkerepublikken Kina i 1949 er mange av Beijings gamle hutonger forsvunnet, og er blitt erstattet av brede boulevarder og høyhus. Mange forlot sine gamle boliger i hutongene med glede, selv om deres familier hadde bodd der i mange generasjoner. De fikk nå leiligheter med moderne utrustning som innlagt vann og elektrisitet. Distriktet Xicheng er et eksempel: Nesten 200 hutonger av de tidligere 820 forsvant. 
I 1980-årene hadde Beijing fortsatt 3.679 hutonger. Det tallet er frem til 2008 sunket med over 40 prosent. 
Men mange av Beijings gamle hutonger finnes fortsatt, og flere av dem er blitt vernet. De tiltrekker seg turister som befarer dem med pedicabs.
Ytterligere et stort antall hutonger i Beijing er imidlertid blitt revet som en del av forberedelsene til Sommer-OL 2008. Beslutningen ble kritisert av UNESCO, FNs organisasjon for undervisning, vitenskap og kultur. Flere lokale grupper har også protestert mot rivingen av Beijings historiske bebyggelse.
Ferrari 456

Ferrari 456 (1992–2002) er en serie familiebiler fra italienske Ferrari, levert som coupe med to dører og fire seter (2+2).
Den var en Grand tourer, etterfølger av Ferrari 400-serien, en fireseter som ble produsert fra 1972 til 1989.  I 2004 kom etterfølgeren Ferrari 612 Scaglietti med bedre plass til barna.
Modellbetegnelsen 456 er volumet av en sylinder.  456 hadde nemlig en frontmontert og nydesignet 5.5 liter 12-sylindret motor (65 graders V12) på om lag 440 hk, med bensininnsprøytning fra det tyske firmaet Bosch.  Samme motor stod i den samtidige to-seteren Ferrari 550 Maranello. Karosseriet var tegnet av Pininfarina og bygget  i Modena der Ferrari holder til. Bilen hadde også en elektronisk spoiler som spratt ut når det trengtes.
456 GT (1 548 eks.) fra 1992 hadde 6-trinns manuell girboks, mens 456 GTA (403 eks.) fra 1996 hadde 4-trinns automatgir. 456M fra 1998 (668 eks.; "M" for Modificata) hadde nye tåkelys. Motoren var nesten uforandret.   456M GTA (650 eks.) var den med automatgir, og brukte litt over tjuetre sekund på å kjøre en kilometer.
Bensintanken var på 110 liter.  Det ble også laget stasjonsvogner og cabrioleter basert på 456.
Dissection

Biografi

I 1988 ble et trash-metal band med navn Siren's Yell dannet i den svenske byen Strömstad med medlemmene Jon Nödtveidt, Ole Öhman, Peter Palmdahl og Mattias Johansson. Gruppen brøt opp etter å ha gitt ut en demo i 1989. Nödtvedt og Öhman fortsatte å spille sammen i bandet Rabbit's Carrot, som de skal ha sagt at de aldri følte seg helt hjemme i. Nödtveidts stil svingte raskt mot death metal og andre dark/extreme-metal-sjangrer. Dissection ble offisielt dannet høsten 1989 av Nödtveidt som hadde forlatt Rabbit's Carrot. Dissections line-up var ikke fullført før tidlig på året etter da John Zwetsloot ble med.
I 1990 spilte Dissection sitt første live show. Samme året spilte de inn og slapp ut sin første demo, The Grief Prophecy. Den inneholdt tre sanger og med illustrasjoner av kunstneren og artisten kjent som Necrolord (Kristian Wåhlin), som siden har laget nesten all album-kunst og covere for Dissection. En spesial-versjon av The Grief Prophecy ble utgitt i minne for Dead (vokalisten i metal-gruppen Mayhem), som begikk selvmord i 1991. Denne gjenutgivelsen inneholdt bilder av kunst som Dead selv hadde laget. Dissection spilte også en konsert til ære for Dead"hvor de spilte Mayhems sang Freezing Moon. The Grief Prophecy ble snart spredt ut i undergrunnen, og det franske plateselskapet Corpsegrinder Records tilbød Dissection en avtale om å spille inn en EP. Senere dette året gikk Dissection med på avtalen og spilte inn Into Infinite Obscurity. Bandet fortsatte å turnere.
I 1992 begynte Dissection å jobbe med albumet "The Somberlain". På grunn av problemer angående hvor medlemmene holdt til flyttet alle til Göteborg i Sverige hvor de delte øvingslokale med bandet "At The Gates" sommeren 1993. Albumet ble utgitt i desember 1993. Det var formelt sett dedikert til Euronymous (medlem i metal bandet Mayhem) som hadde blitt drept av Varg Vikernes (Count Grishnackh) tidligere dette året.
Burka

Burka er en ankellang, heldekkende kvinnedrakt med heklet gitter foran øynene, slik at det er mulig å se uten selv å bli sett. Burka forbindes ofte med islam og forveksles av mange med niqab og hodeskautet hijab. Normen om bruk av både niqab, burka og hijab har en sømmelighetsverdi. Om dette plagget har noen plass innenfor religionen eller ikke, er omdiskutert.
King's Troop, Royal Horse Artillery

King’s Troop, Royal Horse Artillery er en avdeling med beredent artilleri i British Army, med hovedkvarter i Royal Artillery Barracks i London. Avdelingen har seremonielle oppgaver, hovedsakelig saluttering ved statsbegivenheter og kongelige fødselsdager i Hyde Park og Green Park. Den stiller også med kanonvogn og spann av sorte hester ved statsbegravelser og militære begravelser.
Alle soldatene i avdelingen er opplært i hestehold og kjøring av spann på seks hester som trekker hver av avdelingens seks 13-punds feltkanoner fra første verdenskrig.
Ponte (Roma)

Ponte (italiensk: «bru») er en bydel (rione) i Romas historiske sentrum. Ponte er det neset som dannes ved Tibers sving rett overfor Petersplassen og Castel San Angelo. Ponte strekker seg oppover langs venstre bredd til kirka San Agostino. Navnet har bydelen fått etter Ponte Sant'Angelo, som keiser Adrianus fikk bygd og oppkalt etter seg (Pons Aelius).
I oldtida var området en del av Marsmarken (Campus Martius), og hadde bl.a. en havn for innskipning av materialer til bygging av templer og andre byggverk. Under Nero ble brua Pons Neronianus reist. Denne ble også kalt Pons triumphalis fordi Via Triumphalis passerte over brua; Titus innledet tradisjonen med å la seierrike styrker marsjere over brua. Den samme brua ble også kalt Pons Vaticanus, ettersom den forbandt Vatikanet med venstre bredd. Brua ble delvis ødelagt allerede i middelalderen, og fikk etter hvert navnet Pons ruptus (den brutte brua).
Utover i middelalderen og seinere forsvant de fleste spor etter antikkens Roma i Ponte. Ponte ble et tettbefolka område etter hvert som folk trakk ned fra høydene på grunn av økende vansker med å skaffe vann når de romerske akveduktene forfalt. Ponte fikk også et utall bevertningssteder, herberger og markeder som betjente strømmene av pilegrimer til Vatikanet. I løpet av 1500-tallet bygde mange av Romas største familier sine paleer langs viktige gater i Ponte, og gjorde området mer fasjonabelt. 
Rikdom og stor aktivitet til tross – det lavtliggende området var stadig utsatt for Tibers oversvømmelser. Etter Italias samling og Romas nye status som hovedstad for det forente Italia i 1870 ble det satt i gang forbygningsarbeider langs Tiber. Brygger og gammel bebyggelse langs bredden ble fjerna, nye gater anlagt og flere nye bruer oppført.