google/wiki40b huggingface dataset:
XCOM: Enemy Unknown

Plot

I 2015 blir jorden invadert fra verdensrommet, og en multinasjonal paramilitær organisasjon, X-COM, får oppgaven med å beskytte jorden. X-COM må samle verdens fremste forskere og soldater, og spilleren må lede gruppen i konflikt med en utenomjordisk fiende som er teknologisk overlegen. Nedskutte romskip, obduksjon av døde romvesner og etterhvert forhør av levende romvesner fører til at X-COMs forskere gjør store sprang fremover.

Spillet

Spilleren gir ordre til soldatene i kamp mot de utenomjordiske fiendene, og de taktiske kampene er det viktigste elementet i spillet. Kampene er turbaserte og skjer i et isometrisk perspektiv. Opp til seks soldater eller roboter kan bidra på hvert oppdrag. Soldatene blir bedre for hver kamp, så erfarne soldater kan ha spesielle egenskaper
Mellom oppdragene må spilleren prioritere hva det skal forskes på og hva som skal bygges. Begrensede finanser, lokaler og bemanning gjør det utfordrende å prioritere. De underjordiske basen må også utvides etterhvert som organisasjonen vokser. Situasjoner rundt i forskjellige deler av verden øker frykten og reduserer støtten til X-COM, så hvilke oppdrag man velger og hvordan de utføres påvirker landenes tillit til X-COM. Blir det ille nok trekker nasjonene seg ut av prosjektet.

Utviklingen

Utviklingen av spillet begynte i 2008 med et stort budsjett . Spillet var først en gjenskaping av UFO: Enemy Unknown fra 1994  men gjennom mange revisjoner ble noe av det originale fjernet mens noe ble lagt til. Spillet ble utviklet uavhengig av 2K Marin's XCOM (som ble til The Bureau: XCOM Declassified).

Mottagelse

Spillet fikk svært gode kritikker, og ble kåret til årets spill av flere publikasjoner. Spillet ble kåret til "Best Strategy Game" av GameSpy, Game Informer, Spillet vant også "Best PC Game" og "Best Strategy Game" på E3's Game Critics Awards i 2012.

XCOM: Enemy Within

Utvidelsen XCOM: Enemy Within kom 15. november 2013. Den legger til nye våpen, spesielle oppdrag samt muligheten til å gi soldatene genetiske eller kybernetiske implantater.

XCOM 2

XCOM 2 kom 5. februar 2016. Oppfølgeren ble laget av Firaxis Games og foregår 20 år senere, og romvesnene har tatt over jorden. Spilleren kontrollerer motstandsbevegelsen som, fra en ombygd versjon av romskipet Avenger, vil fordrive okkupantene.
Chloeria psittacina

Utseende

En middelsstor, brokete smyger med smale vinger. Vingene er mørkbrune med store, gule og hvite flekker. Bakkroppen har lange, gulaktige hår på oversiden, undersiden av hodet og bakkroppen er hovedsakelig hvite.
Undersiden av bakvingen er grønnlig gul med en svart midtstrek og mørk ytterkant.

Utbredelse

Arten er utbredt i det vestlige Sør-Amerika, fra Colombia i nord til Peru i sør.
Intercession City gasskraftverk

Intercession City gasskraftverk er et gasskraftverk med tilleggsenheter for oljedrift i delstaten Florida i det sørøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1312 MW, fordelt på 14 turbiner. Dette er et av delstatens største fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1972 og stod ferdig i 2000. Brenselkilden er LFO eller naturgass.
Instituto San Sebastián de Yumbel

Instituto San Sebastián de Yumbel er en symbolsk subsidiert privatskole i Chile. Det er en av de eldste institusjonene i regionen Bío-Bío og spiller en viktig rolle både i kommunen Yumbel og i omgivelsene.

Historie

Den ble grunnlagt 6. oktober 1879 av erkebiskop José Hipólito Salas under navnet Seminario de San Sebastián de Yumbel. I 1905 fikk skolen sitt nåværende navn. Den bærer navnet til skytshelgen til byen, helgenen og martyren San Sebastián. Skolen tilbyr voksenopplæringsklasser siden 1881 og førskoleutdanning siden 1920. Den ble grunnlagt av bispedømmet Concepción og er den eldste skolen i regionen Bío-Bío.
Ludwig-Maximilians-Universität München

Ludwig-Maximilians-Universität (LMU) er et av Tysklands største universiteter og ligger i Bayerns hovedstad München. Det er oppkalt etter sine grunnleggere, hertug Ludwig den rike og kurfyrste (senere konge) Maximilian IV av Bayern.

Overblikk

Universitetet har omkring 44 000 studenter, 700 professorer og 12 000 øvrige medarbeidere fordelt på 18 fakulteter.
Ved universitetet tilbys en rekke fag som ikke finnes i det nordlige Tyskland. Innen rettsvitenskap kan man f.eks. ta en grad i rettene, dvs. både kanonisk (katolsk) og verdslig rett.
Universitetet er ikke et campus-universitet, men er fordelt på en rekke bygninger over hele byen.
Universitetet har fostret 26 Nobelprisvinnere, og ansees ved siden av bl.a. Heidelberg-universitetet som et av Tysklands beste universiteter.

Historie

Universitetet ble grunnlagt i 1472 i Ingolstadt med pavelig tillatelse som første bayerske universitet (Würzburg, som hadde et universitet siden 1402, tilhørte da ikke Bayern).
En av de mest betydningsfulle rektorer i universitetets historie var den hellige jesuitten Petrus Canisius på midten av 1500-tallet.
Kurfyrst Maximilian IV av Bayern flyttet i 1800 universitetet til Landshut. 26 år senere, i 1826, ble det flyttet til hovedstaden München av kong Ludwig I av Bayern.
1894–1896 studerte Edith Hamilton og hennes søster Alice Hamilton i Tyskland, først i Leipzig og deretter i München. De ble da de første kvinnelige studentene. Den senere pave Benedikt XVI studerte ved universitetet på 1950-tallet, og tok her sin doktorgrad og habilitasjon.
Stein Kåre Kristiansen

Karriere

Kristiansen  vokste opp på Nesodden som sønn av KrF-politikeren og statsråden Kåre Kristiansen. Sin karriere som politisk journalist begynte han i Vårt Land i 1973, og gikk så over til Verdens Gang i 1977. Der jobbet han i politisk avdeling frem til 1983, og dekket blant annet den islamske revolusjonen i Iran. Senere ble han avisens korrespondent i USA. I 1989 ble han leder i VGs politiske avdeling. Fra 1990 frem til 1995 var han VGs første korrespondent i Sovjetunionen/Russland, med base i Moskva. Fra 1995 til 1996 var Kristiansen igjen leder av VGs politiske avdeling. I 1996 ble han ansatt i TV 2s politiske avdeling, først som journalist, deretter som avdelingsleder. I 2000 ble han ansatt som ny aktualitets-redaktør i kanalen og fikk dermed ansvaret for aktualitetsprogrammene Rikets tilstand, Holmgang og Tabloid. Han fortsatte imidlertid som kommentator og reporter ved større politiske begivenheter. Våren 2005 fikk han ny stilling i kanalen som politisk redaktør (politisk kommentator). Fra 2010 ledet programmet Kristiansen og Strand sammen med Arne Strand. Han var programleder frem til han sluttet i TV 2 i 2014.
Grand Prix Cycliste de Québec 2010

Grand Prix Cycliste de Québec 2010 var den første utgaven av Grand Prix Cycliste de Québec og ble arrangert 10. september over 15 runder på totalt 189 km i Quebec.
Microibidion

Utseende

Små, slanke, brunlige trebukker, kroppsformen nokså sylindrisk. Dekkvingene har vanligvis lyse tegninger. Antennene er tynne, noe lengre enn kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er jevnbrede, beina nokså korte med noe klubbeformede lår.

Utbredelse

Bortsett fra én art i Fransk Guyana er slekten utbredt i det sørlige Sør-Amerika (sørlige Brasil, Bolivia, Paraguay og Argentina.
Centromerus pabulator

Utseende

Centromerus pabulator er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Salticus zebraneus

Utseende

Salticus zebraneus er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper og mange er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
N.F.S. Grundtvig

Folkehøgskolebevegelsen

Folkehøgskolen er på mange måter Skandinavias bidrag til verdenspedagogikken. Grundtvig selv kalles ofte for «Folkehøgskolens far» (særlig i folkehøgskolebevegelsen), selv om han selv ikke grunnla noen skoler. Men han stod bak det tankegods som skolene ble etablert med som grunnlag. Den første folkehøgskolen ble etablert i Danmark i 1844, 20 år senere i Norge. I dag er det 80 folkehøgskoler i Danmark, like mange i Norge og 150 i Sverige.
Grundtvigs idé var en skole for livet, annerledes fra datidens latinskole. Han mente at menneskene skulle opplyses og var motstander av samtidens kirkefilosofi om at mennesket skulle ledes inn i lyset. Han mente at opplysning i seg selv var noe annet enn oppdragelse.
Han mente at den nye skolen ikke skulle påtvinge folk flest de ledende klassers kultur og synspunkter. Han mente at samtaler var det viktigste, at kommunikasjonen mellom lærer og elev skulle være levende. Læreren vet mer enn eleven, men når det gjelder viten om det som er viktig for et menneskeliv, er elev og lærer likestilte.
Grundtvig utarbeidet en plan for opprettelse av et skolesystem som skulle bestå av to adskilte institusjoner: Folkehøgskole og universitet. Bærebjelken for de to institusjonene skulle være henholdsvis Folket og Mænneskeslægten. Folkehøgskolen skulle ha Høyskolen i Sorø som modell, mens Universitetet i Göteborg skulle være modell for universitetene.

Grundtvigbevegelsen i Norge

Enkelte norske lærere og folkeopplysere gikk på seminar i Danmark og tok med seg Grundtvigs ideer til Norge.
Ole Vig kom i kontakt med Grundtvigbevegelsen i Trøndelag. Sommeren 1851 fikk Ole Vig mulighet til å komme til Sorø Akademi i Danmark, hvor han møtte Grundtvig. Senere reiste han rundt i norske bygder og talte om hans ideer, og han var med på å starte folkehøgskolebevegelsen.
Grundtvigs tanker preget åndslivet i Norge i annen halvdel av 1800-tallet. Spesielt var Venstre pådriver for disse frilynte og folkelige ideene.

Kulturkanonen

«De levendes Land» er tatt opp i den danske kulturkanonens lyrikkantologi.
Fotosfære

Fotosfæren er den synlige overflaten på en stjerne, som solen. Solflekker og faculae (mørke og lyse flekker) kan observeres på fotosfæren. Fysisk er fotosfæren definert som det området der optisk dybde er 2/3 for et foton med bølgelengde 500 nanometer. Dette tilsvarer at fotosfæren er transparent for rundt 50% av grønt lys. Under fotosfæren er solen optisk opak for lys.
Solens fotosfære har en gjennomsnittlig temperatur på 5778 kelvin (5505°C). Fotosfæren har en synlig struktur som kalles granuler. Disse skyldes varme strømmer fra konveksjonssonen opp til overflaten. Granulene er omkring 1000 km i diameter og har en typisk varighet på 8 minutter. Det forekommer også såkalte supergranuler med diameter opp til 30000 km og varighet på et døgn. Dette kan ikke observeres direkte for andre stjerner enn sola på grunn av oppløsningen i dagens teleskoper.
Solflekker på fotosfæren er områder med noe lavere temperatur, om lag 4000-4500 kelvin og skyldes intens magnetisk aktivitet som begrenser konveksjonen og dermed tilførselen av varme i et område. De er allikevel svært intense, men synes forholdsmessig mørkere enn resten av fotosfæren. Den motsatte effekten kalles faculae og er lyse områder som skyldes konsentrasjon av magnetiske feltlinjer. Disse forekommer ofte mellom granuler og rundt solflekker og er årsaken til at solens lysstyrke gjerne er sterkere når solflekkaktiviteten er høy, til tross for at selve solflekkene er mørkere.
Mellom fotosfæren og den mye vamere koronaen (over 1 million K) ligger den 10 000 km tykke kromosfæren. I disse områdene oppstår protuberanser som er lysende strømmer av varm ionisert gass fra fotosfæren.
Chilperik II

Bakgrunn

Han ble sendt til et kloster som spedbarn for å beskyttes fra de interne konfliktene i familien. Der ble han oppdratt som Daniel til Dagobert III døde i 715.

Konge

Han ble da (715) tatt fra klosteret, 43 år gammel, og hevet på skjoldet til de neustriske krigerne som konge, slik skikken var. Han tok det kongelige navnet Chilperik, selv om han på grunn av sin bakgrunn fra klosteret, var en svært forskjellig fra Chilperik I.
Til å begynne ser det ut til at han skulle ha vært et verktøy i hendene på Ragenfrid, rikshovmesteren i Neustria, som hadde gjort krav på embetet i opposisjon til Teodoald, Pipin av Heristals tiltenkte arving. Chilperik var derimot sin egen mann, han var både en kriger og en leder, alltid ved fronten langt fremme i slagene. I 716 ledet han og Ragenfrid en hær inn i Austrasia som da ble kriget over av Plektrude, påvegne av hennes barnebarn Teodoald, og Karl Martell, den uekte sønnen til Pipin av Heristal. Neustrierne allierte seg med andre invaderende styrker under Radbod, frisernes konge, og møtte Karl i slag nær Köln som da ble holdt av Plektrude. Chilperik seiret og Karl flyktet til Eifel-fjellene. Kongen og hans rikshovmester vendte seg så for å beleire deres rival i byen. Plektrude anerkjente Chilperik som konge, overgav det austrasiske formuen og oppgav hennes sønns krav til å bli rikshovmester.
På dette tidspunktet tok hendelsene en vending mot Chilperik. Idet han og Ragenfrid ledet deres triumferende soldater tilbake til Neustria, falt Karl over dem nær Malmédy, og i slaget ved Abléve omringet Karl dem og de flyktet. Etter dette forble Karl Martell praktisk talt ubeseiret og Chilperiks sterke vilje ble kuet i en rekke kampanjer som ble ført i neustrisk territorium.
Karl returnerte til Neustria i 717 med en hær og bekreftet sin overlegenhet med en seier ved Vincy, nær Cambrai. Han forfulgte den flyktende kongen og rikshovmesteren til Paris før han vendte tilbake for å ta seg av Plektrude og Köln. Etter å ha lyktes der, utropte han Klotar IV til konge av Austrasia i opposisjon til Chilperik. Chilperik svarte i 718 med å alliere seg med Odo den store, hertugen av Aquitaine som hadde blitt uavhengig under konfliktene i 715, men han ble igjen beseiret av Karl ved Soissons. 
Kongen flyktet med sin allierte hertug til området sør for Loire og Ragenfrid flyktet til Angers. Snart døde Klotar IV og Odo oppgav Chilperik. I bytte mot anerkjennelse av Chilperik som frankernes enekonge, anerkjente han Karl Martell som rikshovmester over alle kongedømmene.
Han ble offisielt hevet på skjoldet som frankernes konge i 719, men han levde bare ett år etter dette og hans etterfølger var marginale rois fainéants («gjør–ingenting–konge»). Han døde i Attigny eller Soissons i 720 (eller muligens 721).
Vektorfelt

Et vektorfelt er i matematikken en funksjon som tilordner en vektor til et hvert punkt i rommet.
Vektorfelt er mye brukt i anvendt matematikk og fysikk for å representere fysiske størrelser som har både retning og størrelse, og som varierer i rommet. Eksempler på slike størrelser er væskehastighet og magnetiske kraftfelt.
Chester Nimitz

Bakgrunn og tidlig karriere

Nimitz hadde opprinnelig planer om å begynne ved West Point, men der var det ingen ledige plasser. Han klarte imidlertid å komme inn på United States Naval Academy i Annapolis i 1901 og han ble uteksaminer i 1905 som nummer 7 av 114.
Karrieren kunne imidlertid få en hurtig avslutning da han som 22-årig fenrik («ensign») i 1907 kjørte destroyeren Decatur på en mudderbanke ved Filippinene. Han ble stilt for en militær domstol, anklaget for å ha satt et marinefartøy i fare. For dette fikk han en reprimande.
Han ble overført til skolevirksomhet, men etter et par år var han tilbake som skipssjef, denne gangen på forskjellige ubåter, av de første som kom i tjeneste. I tiden fram til første verdenskrig var han også en periode i Nürnberg og Gent og studerte blant annet ulike dieselmotorer.

Første verdenskrig og mellomkrigstiden

10. august 1917 ble Nimitz adjutant for admiral Samuel S. Robinson, som var sjef for ubåtstyrkene i Atlanterhavet. 6. februar 1918 ble han utnevnt til kommandørkaptein og stabssjef  («Chief of Staff») for Robinson og fikk et anbefalelsesbrev for det arbeidet han la ned. Utover i resten av verdenskrigen fikk han stadig større ansvarsområde i forhold til ubåtoperasjonene.
I mellomkrigstiden hadde han forskjellige kommandoer, men studerte også en periode ved Naval War College i Newport i Rhode Island. Han tjenestegjorde både som skipssjef og i stabsfunksjoner.

Andre verdenskrig

Etter angrepet på Pearl Harbor 7. desember 1941 ble Nimitz den 31. desember 1941 admiral og sjef for den amerikanske Stillehavsflåten (Commander in Chief of the Pacific Fleet and Pacific Ocean Areas) og han ledet sjøkrigen mot Japan fra sitt hovedkvarter på Hawaii.
Den 19. desember 1944 ble han utnevnt til Fleet Admiral, den høyeste admiralgraden som tilsvarer fem-stjernes general. Han etterfulgte Ernest King som marinesjef (Chief of Naval Operations) den 15. desember 1945 og gikk av 15. desember 1947.
Honolulus store motorvei, Nimitz Highway, er oppkalt etter ham. Den amerikanske flåtens største hangarskip kalles «Nimitzklassen» som følge av navnet på det første skipet i klassen, USS «Nimitz».
Tonton Macoute

Tonton Macoute var presidentens privatmilits i Haiti. Gruppen ble opprettet i 1959 av François Duvalier «Papa Doc» to år etter at han ble president. Navnet er fra haitisk kreol og kan oversettes med «mannen med ljåen» eller «busemann». Etter at sønnen Jean-Claude Duvalier «Baby Doc» overtok presidentposten etter farens død i 1971 fikk privatmilitsen det offisielle navnet Milice de Volontaires de la Sécurité Nationale (MVSN).
You Are the Sunshine of My Life

«You Are the Sunshine of My Life» er en amerikansk popsang fra 1973 med melodi og tekst av Stevie Wonder. Han spilte den inn og produserte den i november 1972 og utgav den på singlen Tamla T 543232 F i mars 1973. Dette var den andre singlen hentet fra albumet Talking Book . Singleversjonen av sangen skilte seg fra albumversjonen ved at blåsere ble lagt til i mixen.
De to første linjene i sangen ble sunget, ikke av Wonder, men av Jim Gilstrap og Lani Groves.
«You Are the Sunshine of My Life» åpnet 194 Radio City 21. oktober 1974.
Wonder vant en Grammy Award for Best Male Pop Vocal Performance for den. 
Magasinet Rolling Stone rangerte «You Are the Sunshine of My Life» som nummer 281 på listen over The 500 Greatest Songs of All Time.

Coverversjoner

Det har blitt spilt inn mer enn 25 coverversjoner av sangen, innbefattet versjoner med Acker Bilk, Shirley Bassey, Petula Clark, Richard Clayderman, Perry Como, Ray Conniff, Ferrante & Teicher, Ella Fitzgerald, Engelbert Humperdinck, Tom Jones, Morgana King, Liza Minnelli, Wenche Myhre, Anita O'Day, Frank Sinatra, Mel Tormé, The Ventures og Pauline Wilson.
Sacha Distel og Brigitte Bardot har spilt inn en coverversjon på fransk som duett. Den franske tittelen er en eksakt oversettelse av originaltittelen: «Tu Es Le Soleil De Ma Vie». Teksten ellers er ganske forskjellig på fransk.
Khalil Fong, en Hongkong-basert soulsanger, tok med sangen på sitt album Timeless, utgitt i august 2009.

Norsk versjon

Kari Neegaard (Kari Diesen dy) har  skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Du gir meg solskinn i mitt liv».

På film og TV

I 1982 var Wonders versjon med i episoden Jim's Inheritance i den amerikanske TV-serien Taxi.
Melodien er også med i krigsdramaet Jarhead fra 2005.

Listeplasseringer

Sangen ble Wonders tredje nummer én-sang på Billboard Hot 100-singlelisten og hans første nummer én på Billboard Adult Contemporary-listen. Den nådde også en tredjeplass på Billboard R&B Singles-listen.
Laokoon-gruppen

Laokoon-gruppen, også kalt Laokoon og sønnene hans, er en monumental gresk skulptur i seinhellenistisk stil fra omkring år 50 f. Kr. Den viser den trojanske presten Laokoon og hans to sønner som blir drept av sjøormer. Skulpturen er antagelig hogget av tre skulptører fra øya Rhodos; Hegesandros, Athenedoros, og Polydoros. Statuen er bevart i en romersk marmorkopi som står i Vatikanmuseene. Det finnes i tillegg flere seinere kopier.
Skulpturen ble funnet av en vinbonde den 14. januar 1506 i en vingård ikke langt fra basilikaen Santa Maria Maggiore i Roma.  Pave Julius II sendte Guiliano da Sangallo og Michelangelo Buonarroti, som da begge arbeidet i Vatikanet, for å granske oppdagelsen. 
Nøyaktig én måned etter funnet ble gjort, utstilte paven skulpturen av Laokoon og hans sønner i sjøormens grep. Den 14. februar 1506 regnes derfor som Vatikanmuseenes fødselsdag; denne skulpturen var den første som slik ble stilt ut til offentlig skue der.
Laokoongruppen fikk stor oppmerksomhet da den ble funnet og inspirerte renessansekunstnere som Michelangelo og andre. Skulpturen likner stilmessig på skulpturgruppene fra Sperlonga og relieffrisen på  Pergamonalteret.
Stjernekorsordenen

Stjernekorsordenen (tysk: Sternkreuzorden, latin: Ordo Stellatae Crucis) en østerriksk orden innstiftet i 1668 av enkekeiserinne Eleonora, som var gift med keiser Ferdinand III, til fremme av hengivenhet til Det hellige kors, dydig liv og veldedige handlinger. Ordenen er oppkalt etter en relikvie, et trestykke som etter tradisjonen hadde tilhørt det hellige kors. Trestykket var montert i et gullkors og ble oppbevart i en eske smykket med emalje og krystaller. Relikvien overlevde brannen i keiserpalasset 8. februar 1668, noe som ble ansett som et mirakel, og til minne om dette innstiftet enkekeiserinne Eleonora en dameorden. Ordenen fikk pavelig godkjennelse 28. juni 1668. Statuttene ble offentliggjort av keiserinnen 18. september 1668. Stjernekorsordenen eksisterer fortsatt.

Organisering

Overhodet for ordenen skal være et medlem av huset Habsburg. Fram til slutten av 1800-tallet var keiserinnen alltid ordenens overhode. Etter at keiserinne Elisabeth ble drept i et attentat i 1898, gikk verdigheten som ordensoverhode til erkehertuginne Maria Josepha, deretter til keiserinne Zita og så til erkehertuginne Regina von Habsburg. Nåværende overhode for ordenen er Gabriela von Habsburg, datter av erkehertuginne Regina og Otto von Habsburg.

Inndeling

Stjernekorsordenen har én klasse.

Ordensinsignier

Ordenstegnet for Stjernekorsordenen består av en oval medaljong i gull og blå emalje. I midten finnes et rødemaljert kors med blå kanter. Korset er satt over en dobbeltørn i svart emalje. Over korset finnes det et bånd i hvit emalje der ordenens motto, «SALUS ET GLORIA», står med svarte bokstaver.
Ordenstegnet er opphengt i et svart ordensbånd. Båndet er utformet som en sløyfe til å bære på venstre side av brystet.

Medlemskap

Stjernekorsordenen opptar utelukkende kvinnelige medlemmer av det østerrikske keiserhus og andre fyrstehus, samt katolske høyadelskvinner. Ordenen hadde i 2006 omkring 400 medlemmer.