google/wiki40b huggingface dataset:
Beatrice Cenci

Beatrice Cenci (født 6. februar 1577 i Roma, henrettet 11. september 1599 i Roma) var en italiensk patrisierfrue som ble henrettet for fadermord.

Bakgrunn

Beatrice Cenci nedstammet fra en gammel romersk adelsslekt, som hadde spilt en betydelig rolle under middelalderen. Hennes bestefar Cristoforo Cenci (død 1562) hadde vært generalskattmester for Det apostoliske kammer og hadde utnyttet sin stilling i det pavelige finansvesen til å legge seg opp en personlig kjempeformue. Kort tid før sin død giftet seg med sin maitresse Beatrice Arias, som han hadee fått sønnen Francesco (1549–1598).
Beatrice Cenci ble født som barn til denne Francesco Cenci og hans første hustru Ersilia Santacroce.

Farens skakkjørte liv

Faren Francesco, som var født utenom ekteskap og ikke ble legitimisert som sin fars sønn før i 1555, giftet seg på nytt med Lucrezia Petroni 1593; moren hadde dødd allerede i 1584. 
Francesco hadde arvet hele den store formue da han var tolv år gammel. Arven var på over scudi foruten landgods og bypalasser. Som 14-åring ble Francesco etter morens ønske gift med den jevnaldrende Ersilia Santacroce.
Francesco hadde allerede som tiåring blitt lagt merke til ved voldelig adferd. I 1566 ble han straffedømt for et angrep på sin fetter Cesare Cenci, senere ble han rettsforfulgt for ytterlige voldsdåder av forskjellig slag. Francesco var biseksuell av adferd og siden ungdomstiden bemerket for mange seksuelle overgrep, hvorfor han flere ganger ble anmeldt og arrestert. Alvorlige problemer havdet han i ved sine homoseksuelle utsvevelser, som ble regnet som sodomi og strengt straffet som alvorlig kriminalitet. I 1570 ble han første gang stilt for retten for sodomi. De pengebøter han måtte ut med førte til vesentlig forringelse av formuen. Slik kom forsåvidt en del av de pengesummer som Francescos far hadde underslått, tilbake til den pavelige finanskasse.

Personlig drama

Beatrice og hennes stemor Lucrezia ble innesperret av Francesco i et øde palass av faren Francesco. Han voldførte seg også på dem begge. Beatrice og Lucrezia samt Beatrices eldste bror Giacomo leide i 1598 en av farens egne menn for å drepe ham og slik unnslippe hans terror. Mordet var særdeles brutalt ved at det ble iverksatt med en spiker i øyet og en i strupen.
Sammensvergelsen ble avslørt, og de innblandede, utenom den yngste broren Bernardo, ble dømt til døden. Han ble sendt i fengsel etter å ha blitt tvunget til å bevitne henrettelsene. 
De ble forsvart av den tidens nest kjente, Prospero Farinacci. Folket i Roma bønnfalt myndigheten om å skåne den unge vakre Beatrices liv. Pave Klemens VIII nektet å benåde, og den 11. september 1599 ble hun avrettet ved halshugging ved Ponte Sant'Angelo ved Castel Sant'Angelo. Klemens VIIIs familie konfiskerte så deres eiendommer.
Beatrice Cenci hviler i kirken San Pietro in Montorio på Janiculum i Roma. I den lilla familiekirken San Tommaso dei Cenci feires hvert år den 11. september en messe til minne av Beatrice Cenci.
Nettrødvinger

Utseende

Nettrødvinger er biller med rødlige dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under dekkvingene. Antennene er 11-leddete, ganske lange og ofte sagtannet.
Liège–Bastogne–Liège 2011

Liège–Bastogne–Liège 2011 ble arrangert 24. april 2011, og var den 97. utgaven av sykkelrittet Liège–Bastogne–Liège.
I tillegg til de 18 ProTeams var Topsport Vlaanderen-Mercator, Landbouwkrediet, Verandas Willems-Accent, Cofidis, Saur-Sojasun, FDJ og Skil-Shimano invitert.
Antillene

Antillene er en fellesbetegnelse for arkipelet som ligger øst for Mexicogolfen og Mellom-Amerika, sør for Florida og Bahamas (USA i Nord-Amerika), og helt vest i Atlanterhavet. I sør grenser arkipelet til Sør-Amerika. Det utgjør dessuten nord- og østgrense for Det karibiske hav. Det skilles mellom De store Antiller og De små Antiller.
Geografisk er Antillene en del av Nord-Amerika. Språklig sett regnes flere av øyene til det spansktalende Latin-Amerika, mens det på andre øyer tales engelsk, fransk eller kreolspråk.

Navn

Navnet stammer fra middelalderens kartografer som brukte navnet Antilia (eller Antilia) om den mytiske øya med de sju byer, som de mente lå vest for Asorene. Dette navnet ble så benyttet på alle øyene i Vestindia etter sjøreisene til Kristoffer Columbus. Det har vært vanlig å forklare navnet med at det stammer fra  latin, ante (før, foran) og illas (øyer), men opphavet er trolig i et annet, eldre språk.
World Forum (Haag)

Bakgrunn

Senteret ble åpnet i 1969 under navnet Nederlands Congresgebouw og ble tegnet av den nederlandske funksjonalisme-arkitekten Jacobus Johannes Pieter Oud. Hans sønn, Hans Oud, fullførte tegningene da faren døde i 1963.
I 2006 ble deler av konferansesenteret, blant annet Statenhal, revet for å gjøre plass til det nye Europol-hovedkvarteret. World Forum har arrangert en rekke konserter og festivaler, blant andre den årlige North Sea Jazz Festival og finalene i Eurovision Song Contest i 1976 og 1980. Mellom 2006 og 2010 ble festivalen The Hague Jazz holdt i senteret. Festivalen overtok for North Sea Jazz festival, som nå finner sted i Rotterdam.
Solheim Cup 2000

Solheim Cup 2000 var sjette gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert 6. til 8. oktober 2000 ved Loch Lomond Golf Club, Luss, Dunbartonshire, Skottland. Det europeiske laget vant for annen gang cupen med 14½ mot 11½ poeng. Carin Koch satte den vinnende putten, etter å ha ligget under med 3 for så å vinne over Michele Redman.

Format

Det ble totalt delt ut 26 poeng, fordelt på 3 runder med lagspill og fulgt av en runde med singelspill. På fredag formiddag var det fire runder med foursome og 4 nye runder med samme spilleform om ettermiddagen. Den tredje runden som ble spilt på lørdag var seks runder med fourball hvor alle 24 spillerne deltok. De siste 12 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag og i disse matchene spilte også alle de 24 spillerne. Denne endringen i formatet ble ikke beholdt og i 2002 gikk man tilbake til formatet fra 1998.
Xofigo

Xofigo, tidligere kalt Alpharadin, er et legemiddel som brukes for behandling av kreft med spredning til skjelett. Xofigo er basert på en målsøkende radium 223-isotop som bestråler og dreper kreftceller i skjelettet med radioaktiv alfastråling. Radium 223 er en kortlivet isotop som er mindre farlig enn tradisjonelt brukt radium.
For prostatakreft med spredning til skjelett er Xofigo godkjent i USA, er under godkjenning i Europa, mens den for brystkreft er i 2. fase. Legemiddelet har basis i forskning utført på Radiumhospitalet og Kjemisk institutt ved Universitetet i Oslo, og ble utviklet av selskapet Algeta, som nå er kjøpt opp av legemiddelselskapet Bayer. Produksjon og distribusjon av Alpharadin til kliniske studier har blitt gjennomført av Institutt for energiteknikk på Kjeller, og her ble også den første kommersielle produksjonslinjen for Xofigo innviet i 2013.
Det er få behandlingsmuligheter ved kreft med spredning til skjelett. Taxotere gir noe økt levetid, men har store bivirkninger. Resultatene fra Alpharadin fase 2-utprøvingen viste nesten 50 % økt levetid og tilnærmet ingen bivirkninger. Utprøvingen var begrenset til 4 serier med behandling av svært syke pasienter. Det er sannsynlig at bruk tidligere i sykdomsforløpet og flere behandlingsserier kan øke levetiden ytterligere hvis det ikke påvises alvorlige bivirkninger. Resultatene fra fase 2-utprøvingen ble publisert i Lancet Oncology. 
Behandlingen skjer i form av 6 enkle injeksjoner, en hver måned. Xofigo gis i tillegg til beste kjente nåværende behandlingspraksis.
Iuati

Utseende

En middelsstor, kraftig, blankt brunsvart trebukk. Antennene er litt over halvparten så lange som kroppen, ganske tynne. Pronotum er avrundet sekskantet med en kort pigg på hver side og grov, ujevn punktering som omtrent danner et kors midt på platen. Dekkvingene er jevnbrede, ganske blanke. Beina er nokså korte.

Utbredelse

Artene er bare kjent fra Brasil (Rondonia).
Yoshinobu Minowa

Japans herrelandslag

Yoshinobu Minowa spilte én landskamp for Japans herrelandslag.
Christian Sparre

Politiker

Sparre var venstremann, og fra 6. november 1900 var han medlem av Statsrådsavdelingen i Stockholm i Johannes Steens andre regjering. Han gikk ut av regjeringen 22. desember 1901, da han ble utnevnt til kommanderende admiral.
Han ble innvalgt til Stortinget fra Horten krets i 1913 og 1916, der han var nestformann i Militærkomitéen.
Fra 1907 til 1910 var han medlem av bystyret i Kristiania.

Yrkeskarriere

Han tjenestegjorde på redningsskipet «Heimdal» flere vintre, og fra 1881 var han løytnant i Marinen. Han ble forfremmet til premierløytnant i 1884 og kaptein i 1894. Fra 1898 til 1900 var han sjef for Sjøkrigsskolen, og i 1900 ble han utnevnt til kommandørkaptein, året etter til viseadmiral. Fra 23. desember 1901 var han kommanderende admiral og sjef for marinestyrelsen.
Christian Sparre var generalsekretær for Norges forsvarsforening fra 1890 – 1893. Han var sekretær i forsvarskommisjonen som la frem en plan for Forsvarets, og da særlig kystforsvarets og befestningsforsvarets utvikling. Leder for kommisjonen var daværende kommandør Johan Koren, tidligere høyrestatsråd i «Aprilministeriet». Kommisjonens innstilling av februar 1892, som primrert anbefalte en styrking av kystforsvaret, fikk anerkjennelse i både venstre- og høyrepressen.

Admiralstriden

Våren 1905 var Sparre og Jacob Børresen, sjef for marinens hovedstyrke Skagerrakeskadren, uenige om hvordan marinens fartøyer burde anvendes i tilfelle krig med Sverige. Sparre vurderte marinens situasjon nøkternt og foretok forsiktige disposisjoner av flåten i Kristianiafjorden. Børresen var derimot drevet av stort pågangsmot, og var mer enn villig til å angripe Sverige til sjøs.
Den bitre «admiralstriden» ble ikke avgjort før i 1909, ved en voldgiftsrett opprettet for anledningen i Lagtingsalen i Stortinget. Voldgiftsrettens kjennelse førte til at Sparre måtte søke avskjed fra embetet som kommanderende admiral. Også Børresen fikk så mye kritikk for sin opptreden i 1905, at han måtte søke avskjed.
Etter voldgiftsaken ble Sparre sjef for første sjømilitære distriktskommando, en stilling han holdt frem til 1918.
I 1920 var han var formann for den norske delegasjon til den internasjonale sjørettskonferansen i Genève.

Forfatter

Han har utgitt en rekke bøker, i første rekke sjøfartsromaner under pseudonymet Fredrik Viller.

Slekt

Han var bror til arkitekt Hans Jacob Sparre, sønn av stadsfysikus, stortingsmann Ole Jacob Louis Sparre (1831–1889) og første hustru Anna Petronelle Enger (1835–1866). I 1885 ble han gift med Constance Peterson (1861–1924) fra Moss.
Lodovico Azzi

Lodovico Azzi eller Qi Yousi, Leisi (født 30. desember 1635 i Lucca i Italia, død 16. juli 1690 i Macao i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 
Han reiste ut fra Lisboa i 1666, kom til Macao i 1668 og misjonerte fra 1679 til 1682 i Kanton. Han hadde arkitektutdannelse, og benyttet dette i sitt misjonsarbeide. For det meste virket han i og nær Macao.
Köping

Næringsliv

Hästens lager eksklusive senger som eksporteres til hele verden.
Variabel (programmering)

En variabel er innen informasjonsteknologi et lagringssted (identifisert av en minneadresse) med et assosiert symbolsk navn (en identifikator), som inneholder en eller annen kjent eller ukjent kvantitet av informasjon referert til som en verdi. Variabelens navn er den vanlige måten å referere til å referere den lagrede verdi, i tillegg til å referer til variabelen selv, avhengig av sammenheng. Denne adskillelse av navn og innhold tillater navnet å brukes uavhengig av den eksakte informasjonden representerer. Identifikatoren i datamaskinens kildekode kan bli bundet til en verdi under kjøring, og verdien til variabelen kan således endres under eksekvering.
O Brother, Where Art Thou?

Handling

Filmen skildrer USAs landsbygd på 1930-tallet, midt i depresjonstiden. Vi følger tre fanger som rømmer fra fengselet for å finne en skatt som Ulysses Everett McGill (spilt av George Clooney) skal ha gravd ned etter et kupp. På veien møter de vanskeligheter overalt, da lovens hånd leter etter dem. I et desperat forsøk på å tjene penger, bestemmer de tre fangene seg, sammen med Tommy Johnson (Chris Thomas King), som var en haiker de tok med seg som også kunne spille gitar, for å spille gamle kjente amerikanske countrylåter på en lokal radio, under navnet «The Soggy Bottom Boys». Dette endte svært bra for dem, da det motiverte innbyggerne og gav dem glede, midt i denne depresjonstiden. The Soggy Bottom Boys ble etterhvert veldig omtalte og kjente, og publikum unnet seg alltid en liten konsert fra dem – om mulig.
Mikael Wiehe i Sverige

Mikael Wiehe i Sverige er et musikkalbum med Mikael Wiehe, utgitt i 1984.
Alternativt nettverk

Alternativt nettverk var en nettverksorganisasjon som drev forlags- og informasjonsvirksomhet innenfor alternative livssyn og terapiformer i Norge. Nettverket ble startet i 1992 av Øyvind Solum og Roald Pettersen  og ble omdannet til aksjeselskap i 1997. I 2012 endret selskapet navn til VisionWorks.
Nettverket står bak magasinet VISJON, som første gang kom ut i 1992 (under navnet Alternativt Nettverk) og hadde i 2003 et gjennomsnittlig opplag på 15 000 . Omkring 2008 ble det avholdt rundt 50 alternativmesser årlig med til sammen 100 000 deltakere, der nettverket stod som arrangør av alternativmessene i Oslo, Bergen og Trondheim.
Viftestjertfamilien

Biologi

Viftestjerter er små sangfugler som måler omkring 11–22 cm, inkludert en lang og karakteristisk avrundet vifteformet stjert, som også er opphavet til både det norske og engelske (fantails) familienavnet. Alle artene har dessuten kort, men ganske bredt triangulært nebb med en karakteristisk krok ytterst på overnebbet. Fjærdrakta er ganske ensartet brun, rustrød, hvit, grå eller sort, eller i varierende kombinasjoner av disse fargene. To arter har blå fjærdrakt, den ene med gult i. Fuglene holder til i Sør-Asia, Sørøst-Asia og Australasia og artene lever nesten eksklusivt i regnskog og monsunskog, med unntak for én art som også habiterer i mer åpne habitat og urbane strøk.

Taksonomi

Schodde & Christidis (2014) foreslo å opprette familien Lamproliidae (silkestjertfamilien) og inkludere de to slektene Lamprolia og Chaetorhynchus i denne, men forslaget mangler (fortsatt) støtte. Boles (2017) betrakter disse slektene som basale i Rhipiduridae.
Sydrussisk ovtcharka

Opprinnelse og alder

Ovtcharka betyr gjeterhund, men sydrussisk ovtcharka er ikke mer gjeterhund enn de andre ovtcharkaene, men en typisk vokterhund. Allikevel blir altså denne rasen av FCI klassifisert sammen med andre gjeterhunder i gruppe 1. Hunden ble første gang anerkjent som en egen hunderase av Sovjetunionen i 1952.
Det hersker uenighet om opprinnelsen til denne hunden, men de fleste kynologer er enige om at rasen var fullstendig utviklet på 1790-tallet. Før den tid mener noen historikere og kynologer at typen kan ha oppstått fra enten pre-slaviske ariske hunder som innvandret fra øst alt i det 4. årtusen eller fra europeiske hunder fra vest. Det siste begrunnes blant annet med at sydrussisk ovtcharka ligner svært på flere europeiske gjeterhunder, både anatomisk og pelsmessig.

Utseende, anatomi og fysikk

Sydrussisk ovtcharka er en stor, massiv, slank og rubust hund med godt utviklet muskulatur og kraftig pels. Den karakteristiske ull-lignende pelsen er 10-15 cm lang og består av dekkhår og underpels. Dekkhårene bølger og danner sammenflettinger. Mest vanlig er helhvit, gul/hvit (stråfarget) og grå/hvit (lys askegrå) i flere nyanser. Pelsen krever daglig stell, men sies å være nærmest «selvrensende». Til tross for pelsen tilpasser denne hunden seg godt alle typer klima.
Hannene skal ha en skulderhøyde på minst 65 cm, tispene 62 cm. Vekten ligger typisk på omkring 50 kg, avhengig av type og kjønn. Rasen har tydelig kjønnspreg.

Bruksområde

Sydrussisk ovtcharka er en utpreget brukshund med lange tradisjoner som vokterhund og vakthund. Den jobber normalt i små grupper på 4-5 hunder per 1000 sau.

Lynne og væremåte

Sydrussisk ovtcharka har et primitivt lynne og passer ikke som en typisk familiehund. Dette er en rase for eksperter. Den trenger en tydelig leder, mye mosjon og en god del pelsstell for å trives. Dens primitive lynne gjør den til en naturlig vakthund. Rasen er ofte dominant og gjerne også territorial.
NACAC-mesterskapet i motbakkeløp 2015

NACAC-mesterskapet i motbakkeløp 2015 (12th NACAC Mountain Running Championship) ble arrangert 18. juli 2015, som en del av 5 Peaks i Cypress Mountain i Vancouver i Canada. Arrangør var North American, Central American and Caribbean Athletic Association (NACAC), som er et av IAAFs seks kontinentalfobund.
Fagerhøy

Fagerhøy er et fjellgrend som ligger 1018 moh like ved Peer Gyntveien i Sør-Fron kommune, Oppland fylke. 
Fagerhøy var opprinnelig ei sætergrend. Mot slutten av 1800-tallet ble det lagt til rette for turisme på stedet, og etter hvert ble det også bygget et sanatorium som fikk navnet «Fagerhøi Høifjellssanatorium». Utover på 1900-tallet ble det bygget både leirskole og fjellstue i grenda.
Phyodexia

Utseende

Middelsstore, slanke, blankt svarte trebukker med rødlige bein. Antennene har flere dusker av svarte hår. Pronotum er lengre enn bredt, avsmalnet i den bakre halvdelen, men en rundet knøl på hver side, dekkvingene er parallellsidige. Lårene er sterkt klubbeformede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Esther Cremer

Junior

Cremer deltok ved junior-EM 2007 (U20), der hun kom på 3.-plass på 4 x 400 meter sammen med det tyske stafettlaget. Samme år kom hun på 4.-plass i det tyske juniormesterskapet. Året etter ble hun tysk U23-mester på 400 meter. Ved U23-EM 2009 kom de tyske stafettjentene på 2.-plass. 
På 200 meter ble hun tysk juniormester i både 2009 og 2010.

Senior

Ved det tyske mesterskapet i 2009 fikk hun sølv på 400 meter utendørs, og bronse innendørs. Året etter, i 2010, vant hun gull på 200 meter.
Ved VM i friidrett 2009 i Berlin kom de tyske jentene på femteplass på 4 x 400 meter. 
Hun deltok også ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, der hun vant sølv på 4 x 400 meter, sammen Claudia Hoffmann, Fabienne Kohlmann og Janin Lindenberg. Russland vant dette mesterskapet.
Birtavarre

Birtavarre (kvensk: Pirttavaara, samisk: Gáivuonbahta) er et tettbebygd sted i Kåfjord i Troms. Birtavarre er et av tre tettsteder i kommunen, og huser blant annet kommunens helsetjenester på Kåfjord helsesenter. Tettstedet har et godt utbygd servicetilbud, med blant annet butikker, bensinstasjon, verksted, husflidsutsalg, frisør og campingplass. Bygda har også et ullkarderi som karder uvasket ull på maskiner fra begynnelsen av 1900-tallet.
Birtavarre er porten til Halti, Finlands høyeste fjell. Fra Europaveg 6 som går like utenfor tettstedet kan du følge fylkesvei 333 (Troms), deretter en sommeråpen gruset fjellveg helt inn til foten av Halti i innerenden av Guolasjavri. Birtavarre ligger 170 kilometer fra Tromsø.
Det er et tidligere gruvesamfunn med smelteverk i Ankerlia som er bevart av Nord-Troms museum. Det var under gruvedriften man tok i bruk navnet Birtavarre, da det egentlig het Kåfjordbotn. Ettersom det var gruvedrift i Kåfjord i Alta samtidig, og mange arbeidere endte opp i feil Kåfjord, gjorde man en navneendring av praktiske årsaker. Det samiske navnet på stedet er oversatt fra Kåfjordbotn. Navnet Birtavarre kommer etter fjellet Pirttivaara i Kåfjord.

Birtavarre gruver

Det første kjente malmfunnet fra området ble gjort i 1860-årene. Grosserer Christian August Anker fra Fredrikshald klarte i 1898 å få stiftet Norwegian Copper Mines Ltd. med en egenkapital på £ 50 000. Til tross for tvangsauksjoner og en brann som ødela alle bygninger i dagen i 1903, var gruvene mer eller mindre i drift helt frem til 1919, da flom og brann gjorde slutt på drifta.
Menneskene som arbeidet i Birtavarre gruver kom hovedsakelig fra nærområdet, fra Kåfjord og Nordreisa kommuner. Men noen kom langveisfra, og det var arbeidere fra Finland, Russland og Karelen. Arbeidet var både hardt og farlig, noe som Blind-Fredrik forteller om i sin skillingsvise. Administrasjonsstedet Ankerlia var også et populært utfartssted for sosieteten i Tromsø, og blant andre Cora Sandel besøkte sin venninne Erika Lund våren 1901.
Ankerlia var administrasjonsstedet for driften i perioden 1898-1919. Fra Ankerlia går anleggsveier og stier opp til de forskjellige gruvene på Moskogaisa med navn som 111-Sunrise, 115-Central og 117-Sunset. På Moskogaisa bodde hele familier gjennom vinteren, og det fantes blant annet skole der oppe. Andre gruver tilknyttet verket var Sabetjohk og Skaidi gruver. Malmen fantes som lag og linser i kvartsittisk skifer i nærheten av amfibolitt antatt knyttet til en gabbro fakkolitt. Drift på pyrrhotitt, chalcopyritt og Sfaleritt. Lokalt inneholdt malmen 3-6 prosent kobber. Videre kan ses rester etter smelteverk, boliger, brakker, kontor og butikk.
Tim Metzger

Tim Metzger er en amerikansk filmfotograf og filmprodusent.
Metzger har vært filmfotograf på flere produksjoner for Discovery Channel og History Channel.
Han var fotograf og produsent på Sun Come Up, en kortdokumentar om virkningen global oppvarming har på Carteret-øyene. For denne filmen ble han nominert til en Oscar for beste kortdokumentar sammen med Jennifer Redfearn.
Prosodi

Prosodi (dannet av de greske ordene pros, som betyr «til», og ode, «sang») er læren om lengden, styrken, stemmefargen og tonehøyden på lydene i et språk. I antikken var prosodi også navn på læren om hvordan stavelselengden skulle brukes i versekunsten. I seinere språkvitenskap er begrepet brukt om trykkrytme og pauser, og i fonologien er det blitt et samlebegrep for aksent og intonasjon.
Prosodi er den delen av lingvistikken som studerer fonologiske fenomener som strekker seg over flere segmenter (vokaler/konsonanter) i ordformen. Et annet ord for prosodi er dermed suprasegmental fonologi, i motsetning til segmental fonologi, som studerer fenomener som er knytta til hvert enkelt segment. Prosodi omfatter tre ulike emner; trykk, tone og kvantitet (lengde); alle disse er knytta til stavingen.

Prosodi i lingvistisk teori

Det har gjennom lingvistikkens historie vært uenighet om i hvilken grad lingvistiske fenomen i det hele skal analyseres suprasegmentalt, dvs. om det finnes et prosodisk komponent i det hele, og i tilfelle, hvor omfattende det skal vere. Et minimal prosodisk komponent finner man i strukturalismen og den klassiske generative fonologien, som vil redusere så mange fenomener som mulig til segmental fonologi. På motsett ytterkant finner vi fonologiske teorier som ser hele den fonologiske strukturen som et sett av ulike lag, der det eneste som står igjen på segmentnivå er et sett tidsenheter, såkalt X-fonologi, der den segmentale strukturen kun er en streng abstrakte X-enheter, ikke engang spesifisert for om de er konsonant eller vokal.
Teltowkanalen

Posisjon

Kanalstrekningen begynner i vest ved Glienicker Lake ved Potsdam og går deretter gjennom Griebnitzsee. Fra østenden av denne grener Griebnitzkanalen av mot Großer Wannsee. Den passerer deretter stedene Stahnsdorf og Kleinmachnow med Machnower See. Ved det borglignende godset Hakeburg i Kleinmachnow finnes kanalens eneste sluseanlegg med 3 sluser og en fallhøyde på 2,7 m.
Mellom Zehlendorf og Teltow er kanalen samtidig delstatsgrense mellom Berlin og Brandenburg, her grener Zehlendorf stikk-kanal av mot nord. Videre østover følger Lichterfelde, Steglitz, Lankwitz, Tempelhof, Neukölln, Treptow og Grünau der den møter Dahme. Ved Neukölln ligger kanalkrysset Britz østhavn, derfra grener Neuköllner Schiffahrtskanal av mot Landwehrkanal og Britz forbindelseskanal mot Spree.
Det første spadestikket ble satt 22. desember 1900 i Babelsberg, den ble tatt i bruk 2. juni 1906 av keiser Vilhelm II med hans yacht «Alexandria» ved slusen ved Kleinmachnow. Kanalen forkortet skipsveien mellom Elben og Oder med 16 km.
Sommeren 2006 feiret Teltowkanalen 100-årsjubileum med en festuke i Steglitz.