Rune Lange

Fløya og Tromsdalen

Lange spilte på Fløya som gutt, og debuterte på A-laget i 1993. I 1994 ble Lange toppscorer i TITO-serien med 33 mål.
I november 1994 valgte Lange å gå i storebror Rogers fotspor og gå til Tromsdalen. Etter å ha spilt for Tromsdalen og vært klubbens toppscorer vinteren 1994/95 ble klubbene i februar 1995 enige om en overgangssum på ca. 50 000 kroner. Langes første mål i allnorsk fotball kom i 6-0-seieren mot Stålkameratene i mai. Lange scoret totalt fire mål i debut-sesongen i førstedivisjon, etter å ha vært mye brukt som kantspiller.
Før 1996-sesongen rådet optimismen i Tromsdalen, og TUIL-trener Tore Bakkejord gikk ut i avisene i februar og mente at spissmakkerne Vegard Berg Johansen og Lange tilsammen burde scort 30 mål. Lange scoret jevnt og trutt i gjennom sesongen, og fikk sitt store gjennombrudd da han scoret tre mål borte mot Mjøndalen i august. Dagen etter at Lange scoret to mål mot Eik-Tønsberg i slutten av august signerte han en ny kontrakt med Tromsdalen. Mot slutten av sesongen ble Lange tatt ut på U20-landslaget. Sesongen endte i skuffelse for Tromsdalen, som rykket ned etter tap 2-6 mot Lyn i siste serierunde. Lange endte med 11 seriemål i 1996.
Etter sesongslutt var mange klubber interesserte i Lange og spissmakker Berg Johansen. Både Start og Strømsgodset meldte sin interesse, samtidig som Tromsø ønsket Lange og flere andre TUIL-spillere. Tidlig i oktober var det skriverier i avisene om en påstått konflikt mellom Lange og TUIL-ledelsen, da Lange skal ha ment at de hadde en muntlig avtale om at han skulle fristilles fra kontrakten dersom Tromsdalen rykket ned. Konflikten viste seg etter hvert å være ytterst reell, og da overgangen til Tromsø gikk i vasken i slutten av oktober uttalte Lange-brødrene til avisen Nordlys at de var voldsomt skuffet over Tromsdalen-styret. Rune Lange vurderte også å ta ett års fotballpause, og uttalte at «lysten til å spille fotball for TUIL er på bunnivå».
Lange forsonte seg etter hvert med TUIL, og var beredt på å spille ett år for klubben i andredivisjon. I mars 1997 la Tromsø inn bud på Lange, men Tromsdalen krevde i utgangspunktet det svært høye beløpet 1,5 millioner kroner i kompensasjon. Utover våren var det mye frem og tilbake i Lange-saken, der blant annet den belgiske klubben Anderlecht samt flere norske toppklubber ønsket Lange. I juli ble Lange endelig klar for Tromsø, og undertegnet en 4¹⁄₂-årskontrakt etter en overgang som kostet TIL 250 000 kroner.

Tromsø

Tromsø hadde i 1997 mistet Sigurd Rushfeldt til Rosenborg, og Lange fikk den vanskelige jobben med å fylle hullet etter den tidligere TIL-toppscoreren. Lange etablerte seg raskt på laget, og i oktober ble han den store helten da han sendte TIL videre i Cupvinnercupen etter å ha scoret det avgjørende målet i hjemmekampen mot NK Zagreb. I neste runde trakk Tromsø Chelsea, og i 3-2-seieren på Alfheim ble Lange kåret av VG til banens beste spiller. Engelskmennene slo imidlertid tilbake i returmøtet i London, og vant hele 7-1. I Langes første sesong i TIL-trøya reddet laget toppserieplassen etter kvalifiseringsspill, der Lange scoret to mål i hjemmeseieren mot Eik og ett mål i Tønsberg.
1998-sesongen åpnet med 0-0 borte mot Sogndal, men i første hjemmekamp ble Lange matchvinner mot Strømsgodset. Etter scoring også i neste kamp mot Viking ble Lange og spisskollega Tryggvi Gudmundsson hyllet som Tromsøs nye radarpar. Etter at Lange scoret i sin tredje kamp på rad hjemme mot Haugesund mente Dagbladet at Lange var «symbolet på årets TIL-utgave» (som hadde åpnet sesongen sterkt på tross av ekspertenes tips), mens TIL-trener Håkan Sandberg roste Lange som en «klassisk 'goalgetter' med kraft og blikk for spillet» og en «herlig type som ofrer alt for laget». Lange fortsatte scoringsformen, og etter å ha senket Brann i mai hadde han scoret i fem kamper på rad. I juli satte han inn sitt tiende seriemål hjemme mot Vålerenga, og utenlandske storklubber stod i kø for å skaffe seg spissjuvelen. TIL-formann Gunnar Wilhelmsen var imidlertid klar på at Lange ikke var til salgs, ikke engang for 25 millioner kroner. Samtidig fristet Tromsø Lange med et lønnshopp opp til over en halv million i året for å få han til å bli i klubben. Dette hindret ikke overgangsspekulasjonene i å fortsette, og i september antydet sportssjef Tore Rismo at Lange kunne gå om Tromsø fikk 30 millioner for ham. Tromsø var deretter i samtaler med Rosenborg om en eventuell overgang. Den italienske storklubben Juventus skal også ha jaktet på Lange. Lange endte på 20 mål i sin første hele sesong i tippeligaen, og ble bare slått av Rosenborgs Sigurd Rushfeldt i kampen om toppscorertittelen. Etter sesongslutt fortsatte overgangsryktene, der blant annet den engelske klubben Coventry skal ha fått avvist et bud på 30 millioner kroner. Dagen etter meldte NTB at Lange likevel gikk til Coventry for 3,5 millioner pund (over 40 millioner kroner etter datidens kurs), men etter at Lange og agentene Rune Hauge og Frank Mathiesen ikke var fornøyd med lønnstilbudet strandet overgangen få dager senere. Striden om Lange fortsatte inn i desember, og den tredje desember meldte VG at Lange likevel gikk til Coventry. Få dager senere avviste imidlertid Lange overgangen, og begrunnet avggjørelsen med at det var viktigere å utvikle seg videre i Tromsø enn å gå opp i lønn i England.
Etter tap i første kamp i 1999 imponerte Tromsø og Rune Lange i andre serierunde der Brann ble sendt hjem til Bergen med 0-5 i bagasjen. Sesongstarten gikk imidlertid noe tyngre enn året før, og etter fem kamper stod Lange med to mål. Etter straffemål i 4-1-seieren over Lillestrøm den 24. mai nådde Lange totalt 30 scoringer for Tromsø, og hadde dermed bare Rushfeldt foran seg på listen over mestscorende Tromsøspillere. Disse scoringene var fordelt over kun 43 kamper, hvorav 40 var fra start. Senere på sommeren startet proffspekulasjonene igjen, og Lange ble blant annet linket til Arsenal. I juli gikk Lange ut og mente at han ble priset alt for høyt fra TIL sin side, og at han derfor vurderte å bli Bosman-spiller. Etter en rekke spekulasjoner rundt salg ble Lange og TIL i august enige om at han skulle spille for klubben ut sesongen. Tromsø hadde dette året gode sjanser i cupen, og møtte Rosenborg i semifinalen. Kampen på Lerkendal ble en tett batalje der Tromsø tapte 2-1 på tross av et mål av Lange. Samtidig fikk Lange gult kort for kjeftbruk etter Rosenborgs 1-1-mål, der TIL-spillerne mente at keeper Thomas Tøllefsen var blitt revet ned av Bjørn Otto Bragstad. Kortet førte til at Lange uansett ville måtte stå over cupfinalen. Siste seriekamp borte mot Strømsgodset ble en merkelig affære, der TIL med ti mann på banen snudde 1-3 ved pause til 6-3 ved full tid. Rune Lange bommet på to straffespark på ett minutt, men scoret likevel to mål og ble tippeligaens toppscorer. Med 23 mål fikk også Lange Kniksenprisen som beste angriper.

Trabzonspor

I mai 2000 ble Tromsø og den tyrkiske klubben Trabzonspor enige om en overgang verdt omtrent 35 millioner kroner. Lange undertegnet en treårsavtale med den tyrkiske klubben, og skal ha blitt mottatt som en helt ved ankomst til Tyrkia. Klubbens supportere forventet av Lange skulle score 40 mål hver sesong, noe Lange selv synes var i overkant.
Lange ble ingen suksess i Tyrkia. Etter fem mål på 12 seriekamper brøt Lange kontrakten i januar 2001 etter at han ikke hadde fått utbetalt lønn. Det internasjonale fotballforbundet FIFA dømte imidlertid i klubbens favør, og i slutten av februar ble Lange beordret tilbake til Tyrkia. Dette fikk Langes advokat Dag Steinfeld til å reagere kraftig, og dagen etter FIFA-avgjørelsen uttalte han til Nordlys at han «trodde den tid var forbi da fotballen ignorerer den rettsverden vi lever i. Dette er hottentott-jus».
Pr. april 2008 hadde Lange fortsatt ikke fått den manglende lønnen fra Trabzonspor.

Club Brugge

I slutten av mars ble Trabzonspor enig med den belgiske klubben Brugge om en overgang for Lange. Den belgiske klubben, under ledelse av Trond Sollied, skulle betale 21 millioner kroner for ham. Noen dager senere ombestemte tyrkerne seg uten å gi noen forklaring til Lange. Den 27. mars fikk Lange medhold i Oslo tingrett i at han måtte få gå til Belgia. Et par dager senere signerte Lange for belgierne, på tross av at Trabzonspor valgte å anke dommen. Den 11. april 2001 ble Lange spilleklar for Brugge etter at FIFA utstedte en midlertidig lisens i påvente av videre behandling i rettssystemet.
Lange debuterte for Brugge i seriesammenheng i seieren mot Charleroi, der han i motsetning til i debutene for Tromsdalen, Tromsø og Trabzonspor gikk målløs av banen. Lange fikk med seg innspurten av 2000/01-sesongen i Belgia, der Brugge til slutt endte på annenplass bak Anderlecht.
I juni 2001 flyttet Lange til Breskens i Nederland, omtrent 20 minutters kjøring unna Brugge. Slik slapp Lange unna med kun 18 % skatt i stedet for 55 %.
Langes to første obligatoriske mål i Belgia kom i seieren 4-0 mot Akranes i kvalifiseringsrunden til UEFA-cupen i august 2001. Lange fulgte opp med to scoringer i Brugges 4-2-seier mot Westerlo i serieåpningen. Suksessen fortsatte ut i september, da Lange blant annet snudde kampen mot Royal Antwerp med to mål i andre omgang og sendte Brugge opp på tabelltoppen. Etter mål av Lange i seieren mot Louviéroise stod Brugge med full pott etter fem serierunder. Langes gode spill gjorde at han kom i landslagssjef Nils Johan Sembs søkelys. «Han scorer mange mål og jeg har fulgt ham i én kamp. Jeg vil følge ham nøye framover», uttalte Semb i slutten av september. Etter at Lange stod med ti mål på åtte kamper mente også Brugge-trener Trond Sollied at Lange var en spiller landslaget trengte. Utover høsten kjempet Brugge mot Gent om serieledelsen, samtidig som Lange kjempet om toppscorertittelen i Belgia. Det gode spillet gjorde at belgiske medier skamroste Lange. Dette stod i sterk kontrast til avisskriveriene før sesongstart om at han skulle være et «fiaskokjøp». I desember møtte Brugge Olympique lyonnais i UEFA-cupen. Etter 4-1 hjemme trodde de fleste at Brugge lett skulle gå videre, men etter tre mål av Sonny Anderson i returoppgjøret ble belgierne sendt hodestups ut. Lange var svært skuffet etter kampen, og uttalte at tapet var «den største nedturen jeg har hatt på fotballbanen». Ut på nyåret beholdt Brugge serieledelsen, og i starten av mars gikk Brugge til cupfinalen. I slutten av måneden spilte Brugge mot hovedutfordrer Gent, men etter to kjempemisser av Lange tapte Brugge 1-0 og mistet tabelledelsen. I slutten av april ble det klart at Brugge nok en gang måtte ta til takke med sølv etter å ha ledet store deler av sesongen, akkurat som året før. Brugge tok imidlertid revansje i cupen, etter at de vant cupfinalen 3-0 over Mouscron etter tre mål av Andres Mendoza. Dette var Langes første trofé på seniornivå, og han uttalte i seiersrusen at det var det største han hadde opplevd. Sesonginnspurten var likevel svakere enn forventet av Lange, som opplevde måltørke med åtte seriekamper på rad uten scoring.
I august 2002 sesongåpnet Brugge med en 2-1-seier borte mot Louviéroise, etter ett mål av Lange. Langes landsmann Bengt Sæternes var på vei til å bli Brugge-spiller i slutten av måneden, og NRK meldte da at Lange var på vei bort for at klubben skulle få råd til Sæternes. Dette ble imidlertid avvist av Trond Sollied dagen etter. Akkurat som året før åpnet Lange sesongen sterkt, og var involvert i fem av Brugges sju første seriemål i tillegg til scoring både hjemme og borte mot Dinamo Bucureşti i andre runde i Mesterliga-kvalifiseringen. Lange avgjorde straffesparkkonkurransen i neste runde mot ukrainske Sjakhtar Donetsk, noe som sendte Brugge til mesterligaen der Barcelona, Galatasaray og Lokomotiv Moskva ventet.
Lange ble seriemester med Brugge i 2002/03-sesongen og i 2004/05-sesongen.
I 2004 fikk Lange sin eneste landskamp da han kom inn som innbytter i privatlandskampen mot Wales. Lange fikk 20 minutter mot slutten av kampen, som endte 0-0.

Vålerenga

Rune Lange signerte for Vålerenga foran 2006-sesongen, men slet med skader og lite spilletid. Det tok lang tid før Lange skårte for laget, og han ble aldri noen skikkelig suksess i Oslo-klubben. Lange gikk over et år uten førstelagsfotball etter en UEFA-cupkamp mot estiske Flora Tallinn 2. august 2007, og han spilte tilogmed midtstopper på reserverlaget til VIF i en kamp. Fraværet av muligheter fikk Lange til å uttale at «Jeg føler jeg fortjener litt spilletid».

Retur til Tromsø på utlån

Vålerenga og Tromsø ble 7. august 2008 enige om utlånsavtale som varer ut sesongen 2008. «Gutan» sikret seg også en kjøpsopsjon på spissen, etter at låneperioden er over. Lange fikk kun en kamp fra start og to innhopp for Tromsø i utlånsperioden, men de tre kampene gjorde at Lange likevel fikk bronse med "Gutan". 
Den 5. november 2008 ble TIL og Rune Lange enige om å ikke benytte seg av opsjonsavtalen for videre spill i klubben, og Lange skal etter planen returnere til Vålerenga hvor han var på utlån fra. Utlånet fra Vålerenga resulterte i kun tre kamper for TIL og ingen scoringer.

Hartlepool

17. januar 2009 ble Rune Lange fristilt fra kontrakten i Vålerenga. To uker senere signerte han en kontrakt ut sesongen for Hartlepool. Det ble sagt at debuten måtte vente en måneds tid, men den kom bare en uke etterpå, da han ved pause kom inn for Hartlepool i oppgjøret mot Walsall. Lange scoret ikke, men høstet gode kritikker fra manageren, som mente han kunne bli en virkelig hit i klubben. 14. februar 2009 startet Lange sin første kamp for Hartlepool, og skårte også sitt første mål for klubben, men laget tapte likevel 3-1 borte for MK Dons.
Dessverre fikk han en skulderskade i sin hjemmedebut 17. februar, som nok en gang har satt han ut av fotballen for en stund, og senere ble det klart at Lange måtte opereres måneden etterpå.

Kvik Halden

I september 2009 skrev Rune Lange under for Kvik Halden i 3. divisjon for å gjenopplive karrieren. Det endte kun med tre kamper før han i november samme år fortalte at det var uaktuelt med mer spill i 3. divisjon. Han ville konsentrere seg om familielivet en stund fremover, men utelukket ikke et comeback.
I desember 2010 annonserte Rune Lange at han hadde lagt opp som fotballspiller.