google/wiki40b huggingface dataset:
Olav Hilmar Iversen

Utdanning

Iversen tok examen artium i 1942 og begynte å studere teologi ved Universitetet i Oslo. Men han kom inn i motstandsarbeidet under andre verdenskrig og la teologien på hylla. Fra 1945 til 1948 studerte han medisin ved Københavns Universitet, deretter fortsatte han studiene ved Universitetet i Bergen, hvor han tok eksamen i 1951. Han var deretter turnuskandidat i Halden, Ballangen og Horten. I 1957 ble han forskningsstipendiat i patologi ved Rikshospitalet. Han forsvarte doktorgraden i 1962 på et arbeid om hudkreft hos mus og ble godkjent spesialist i patologi samme år.

Virke

Olav Hilmar Iversen arbeidet ved patologisk avdeling på Rikshospitalet i 33 år og var professor i patologi ved Universitetet i Oslo i over 25 år. Han var seniorstipendiat fra 1990 til 1993 etter at han hadde gått av med pensjon i 1990. Da han begynte der, ble han engasjert av eksperimentell kreftforskning, hvor man forsker på levende organismer. Hans sjef, professor Leiv Kreyberg, hadde arbeidet under den internasjonalt anerkjente norske forskeren Knud Magnus Haaland og førte tradisjonen videre til Iversen, som bevarte interessen for dette hele livet. I 1991 tok han en ny doktorgrad, denne gangen filosofisk, og også den handlet om hudkreft.
I 1964 overtok han som professor etter Leiv Kreyberg. Han ble da også overlege ved biopsiavdelingen og medvirket aktivt i planleggingen av patologibygget som Rikshospitalet fikk i 1971. Da ble de to avdelingene for biopsi og autopsi slått sammen til et sterkt fagmiljø for forskning, undervisning og medisinsk rutinearbeid. Da bruk av biopsier ble mer vanlig i medisinsk diagnostikk, medvirket Iversen til at Laboratorium for patologi ble etablert for å øke kapasiteten, og han arbeidet selv med diagnostikk der i mange år.
Iversen var en dyktig formidler og foreleser. I 1978 lanserte han det selvutviklede systemet Integrated Pathology Audiovisual Learning System (IPALS) som kombinerte lysbilder med forelesninger innlest på lydbånd. Sammen med den tilhørende læreboken ble IPALS tatt i bruk over hele verden og kom særlig til nytte i utviklingsland med liten lærerkapasitet.
Hans sterke kristne grunnsyn førte ham til aktivt engasjement i nasjonale og internasjonale organisasjoner for kristne leger, blant annet stod han for verdenskongressen for kristne leger i Oslo i 1969. I 1985 var han med på å gi ut en bok om obduksjon, han mente at det var nødvendig og var bekymret over motstanden som ble uttrykt i mange kristne kretser.
Beleiringen av Port Royal i 1707

Beleiringen av Port Royal i 1707 var to separate forsøk av engelske kolonister fra New England på å erobre Acadia (som i dag omtrent utgjør de kanadiske provinsene Nova Scotia og New Brunswick) ved å erobre hovedstaden Port Royal (i dag Annapolis) under Dronning Anne-krigen. Begge forsøkene ble gjort av militssoldater fra kolonien og var ledet av menn som ikke hadde erfaring med beleiringer. Festningen i Port Royal klarte lett å stå imot begge forsøkene, med støtte fra acadiske og indianske militssoldater utenfor fortet.
Den første beleiringen startet den 6. juni 1707 og varte 11 dager. Den engelske obersten John March klarte å opprette stillingen nær fortet i Port Royal, men ingeniørene hans hevdet at de nødvendige kanonene ikke kunne settes i land, og styrken trakk seg tilbake etter uenigheter i krigsrådet. Den andre beleiringenn
begynte den 22. august og klarte aldri å sikre en god leir på grunn av godt, organisert forsvar av den acadiske guvernøren Daniel d'Auger de Subercase.
Beleiringsforsøket ble regnet som en katastrofe i Boston og kommandantene ble hånet da de kom tilbake. Port Royal ble erobret i 1710 av en større styrke som inkluderte soldater fra den britiske hæren. Dette markerte slutten på det franske styret på halvøyområdet av Acadia
Blaklihøgda

Blaklihøgda er en vei på Risvollan i Trondheim kommune. Veien går nordvest fra Steinanvegen. Blaklivegen går over i Steinanvegen i T-krysset som utgjør starten på veien Blaklihøgda. Ved krysset ligger også en bussholdeplass. Blaklihøgda er en blindvei som fører til boligbebyggelsen i området. Blaklihøgda ble i 1968 oppkalt etter gården Blakli, hvis gårdsbygninger ligger vest for Blaklivegen. Blakli ble på den tiden for en stor del ble utparsellert til boligtomter, så drabantbyen Risvollan kunne bygges ut dels på denne gårdens grunn.
Granatkaster

En granatkaster er et våpen som kaster en granat lenger og mer presist enn en soldat klarer for hånd. Granatkastere finnes som separate håndvåpen, som tilbehør til geværer og som støttevåpen på forskjellige typer montasjer.
Eksempler på separate håndvåpen er amerikanske enkeltskudds M79 og sørafrikanske Milkor MGL. Eksempler på tilbehør til geværer er amerikanske M203 og tyske Heckler & Koch AG36. Eksempler på fastmonterte støttevåpen er amerikanske Mk 19 og russiske AGS-30.
De vanligste kaliberne på granatkastere er 40 mm for vestlige våpen og 30 mm for tidligere østblokkvåpen.
Høvding kafé

Høvding kafé er et musikkalbum med Groms Plass, utgitt i 2006.
Gandhi (film)

Handling

Filmen omhandler livet til Mohandas Karamchand Gandhi, bedre kjent som Mahatma Gandhi, som var leder for den ikke-voldelige motstandsbevegelsen mot den britiske kolonistyret i India i første halvdel av det 20. århundre. Historien løper fra hans dager i Sør-Afrika til attentatet 30. januar 1948.

Om filmen

Innspillingen begynte 26. november 1980 og varte til 10. mai 1981. Ca. 300 000 statister deltok i innspillingen av begravelsesscenen, noe som ifølge Guinness rekordbok er det største antall statister som noen gang har vært brukt på en film.

Priser og nominasjoner

Filmen vant 8 Oscar-statuetter i 1982, inkludert prisen for beste film.
Det amerikanske filminstituttet har kåret Gandhi til filmhistoriens 21. beste helteskikkelse.
Zoucheng

Zoucheng (kinesisk: 邹城; pinyin: Zōuchéng) er en by vest i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Den er en by på fylkesnivå administrativt understilt byprefekturet Jining.
Bedolkningen var på 1 099 482 innbyggere i 1999.
Byen er ca. 20 km sør for Qufu.
Filosofen Mencius kom fra Zoucheng, som den gang var staten Zou.

Kulturminner

Det er fire fremtredende minnesmerker knyttet til Mencius i stedet: Menciustempelet (孟庙, Mèng Miào), Menciusfamiliegården (孟府, Mèng Fǔ), Menciusskogen (孟林, Mèng Lín), og Mencius' mors skog (孟母林, Mèng Mǔ Lín).
Menciustempelet dekker mer enn 4 hektar og ligger sør i byen. Det har fire tempelplasser og 64 haller og rom. Det ble bygd i 1037. Menciusgården, der hans etterkommere skal ha bodd, er ved siden av tempelet, og har 116 haller og rom.
Ifølge Menciustempelets bestyrelse er det over 270 steinsteler og skulpturer på tempelområdet, og noen av dem går tilbake til Songdynastiets tid. Her er også noen steler fra Yuandynastiet med inskripsjoner med 'phags-pa-skrift.

Samferdsel

Kinas riksvei 104 løper også gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.
Ardaris

Utseende

Middelsstore, kraftige smygere. Kroppen er svart med gule sidestriper. Vingene er svarte med store, delvis gjennomsiktige felter. På forvingen er disse hvitaktige og danner et skrått tverrbånd og en liten flekk utenfor dette, på bakvingen er de gulaktige og dekker det meste av vingeflaten.

Levevis

Arten elever i høytliggende skoger og gressmarker (parámo).

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra fjellområdet Cordillera de Mérida i Venezuela.
Kommunestyrevalg i Melhus

Kommunestyrevalg i Melhus er en oversikt over kommunestyrevalg og folkeavstemninger i Melhus kommune.
Corpus vasorum antiquorum

Corpus Vasorum Antiquorum er et prosjekt som katalogiserer antikke greske vaser. Det var den franske Union Academique Nationales første forskningsprosjekt.
Det første møtet ble holdt i Paris i 1919, og Edmond Pottier foreslo da å starte arbeidet med katalogen. Han produserte selv det første bindet, en oversikt over vaser i Louvre som ble gitt ut i 1922. Pr. 2007 er mer enn 100 000 vaser i 27 land katalogisert.
Pottiers visjon for publisering inkluderte all antikk keramikk fra Europa, middelhavet og det fjerne og nære østen, noe som var både ambasiøst og ikke enkelt å relaisere.
I 1956 ble det foreslått å bare publisere gresk og relaterte gjenstander, noe som ble tatt til følge og i dag er det disse som dominerer i CVA. Innen 2004 hadde mer enn 300 faksimiler fra 120 samlinger og 26 land blitt publisert.
Palmer Station

Historie

I 1965 ble det oppført en mindre stasjon (Old Palmer) ved siden av British Antarctic Surveys Base N, om lag én kilometer nordvest for den nåværende stasjonen. Old Palmer fungerte som base under byggingen av den nye stasjonen, og senere som nødhytte. Den ble demontert og fjernet som en del av National Science Foundations opprydning på begynnelsen av 1990-tallet.

Forskning

Marinbiologi er det viktigste forskningsfeltet ved Palmer Station. Stasjonen er dessuten utstyrt med måleinstrumenter for seismikk og atmosfæriske undersøkelser. Med forskningsskipet «Laurence M. Gould» gjennomføres det maringeologiske, marinbiologiske og oseanografiske undersøkelser i farvannet utenfor Antarktishalvøya.
Imperiepreferanse

Imperiepreferanse var en handelspolitikk mellom Storbritannia, dominionlandene og de britiske koloniene tidlig på 1900-tallet der det skulle settes lavere toll på import fra landene knyttet til Det britiske imperium. Hensikten var å stimulere handel internt i imperiet og denne politikken ble på 1930-tallet sett på som et middel til å motvirke depresjonen. Imperiepreferanse ble formelt avtalt ved Ottawa-avtalen av 1932. Imperiepreferanse var basert på bilaterale avtaler landene imellom om lavere tollsatser, men var ikke en frihandelssone. Landene hadde motstridende interesser og politikken ble ikke konsekvent gjennomført.
Samme prinsipp ble senere anført for handel mellom medlemmene i Samveldet av nasjoner og da kalt samveldepreferanse.
Ajer Innebandyklubb

Ajer Innebandyklubb er en norsk innebandyklubb fra Hamar. Klubben ble stiftet i august 1991 samme år som innebandyen ble en offisiell del av Norges Bandyforbund og samtidig som Norges Idrettsforbund vedtok å stille idrettsgrenen på lik linje med andre hallidretter. Ajer Innebandyklubb hadde i 2006 rundt 300 medlemmer fordelt på 7 alderstrinn og 13 lag. Navnet kommer av bydelen Ajer ved nordre del av Hamar, hvor også Hamar katedralskole og Ajer ungdomsskole holder til.
Klubbens A-lag for herrer spiller til daglig i 1. divisjon i Østlandsserien for herrer på nivå to på landsbasis etter å ha rykket opp fra 2. divisjon i 2005/06-sesongen. Fra 2012/2013-sesongen spiller a-laget i 2.divisjon, fordi laget trakk seg fra videre spill i 1.divisjon grunnet at flere spillere bestemte seg for å legge opp. Et års karantene gjør at laget ikke kan rykke opp til landets nest øverste nivå før sesongen 2013/2014. 2012/2013 sesongen endte med en andreplass, bak Brumunddal IBK. Sistnevnte rykket dermed opp til 1.divisjon. Den hadde tidligere også et eget kvinnelag, men dette ble løsrevet fra Ajer IBK høsten 2007 under navnet Hamar Embla Innebandyklubb for å skape blest rundt sine egne lag.
Thomas Vermund er klubbens leder. Han har vært en engasjert ildsjel i Ajer IBK helt fra klubben så dagens lys. Vermund har hatt alle roller som det er mulig å ha i klubben. Som aktiv spiller konsentrerte han seg også om alt som skjedde ellers. Et sitat fra en lederskikkelse i Øreåsen IBK: «Da vi ankom hallen stod Vermund i døra å solgte billetter, i første periode scoret han to mål, før han i første pause var kioskvakt. I løpet av andreperiode putten han en ny ball i kassa. I andre og sistepause solgte han lodd og stod for trekningen. Da han senere i tredje periode ble skadet, og måtte forlate banen ble han ikke borte av den grunn. Da fungerte han som vantvakt og publikum.» Fortsatt er han en meget aktiv leder i klubben. Han er trener for flere av lagene i yngres avdeling, stiller opp som spiller hvis det trengs, styreleder, kasserer, sekretær m.m.
Av innebandytalenter oppfostret av Ajer, er Arya Dehnavi det beste eksemplet. Han har lenge blitt regnet som et av Norges største talenter, og har vært med på et par samlinger med landslaget. Han spiller nå for Brumunddal IBK, og har blant annet vært en periode i IK Akerselva. Hans kvaliteter som spiller er blant annet hurtighet, forutsigbarhet, overblikk og teknikk.
Ajer IBK har og har hatt flere kjente innebandyspillere i klubben, som for eksempel Ronny Tajet, Tomas Heggelund (nå Sveiva Innebandyklubb) og Terick Bel-Lafkih (Bærums Verk). I tillegg har klubben hatt flere tidligere pensjonerte ishockeyspillere fra Storhamar Dragons på a-laget, hvor den nåværende spilleren Christian A. Olasveengen er det beste eksempelet. Ajer IBK spiller til daglig i Hedmarkhallen etter flere år som bruker av Ajerhallen. Sistnevnte hall var i en så dårlig forfatning med hensyn til blant annet dusjanlegget at laget ble tvunget til å skifte hall under kamper. Ajer IBK har også sin egen supporterklubb med navn Ajerbanden, etter byens fotballstorebror Briskebybanden.
Mikhail Tal

Liv

Under krigen flyktet Tal med sin familie til landsbyen Yurla i Uralfjellene, hvor Tal begynte på skolen i 1943. I disse barneårene viste Tal liten interesse for sjakk, det var først da han 12 år gammel begynte i de unge pionérers sjakksalong han gikk inn i spillet for alvor. Trener var Alexander Koblentz som skulle følge Tal i mange år.

Karriere

Tal var ingen utpreget barnestjerne, og begynte med sjakken nokså sent i forhold til andre mestere. Han var 15 år da han i 1951 første gang kvalifiserte seg til det latviske sjakkmesterskapet, 17 år da han vant det i 1953. I 1956 i Leningrad deltok han for første gang i det 23. allsovjetiske mesterskapet, og endte på 5.-plass sammen med Rathmir Kholmov, bak Spasskij, Tajmanov, Averbakh og Kortsjnoj. Året etter fulgte han opp med å vinne foran sterke spillere som Paul Keres og David Bronstein. Dette kvalifiserte ham til intersoneturneringen i Portoroz i Jugoslavia. Også denne turneringen vant han. De fire beste kvalifiserte seg til kandidatturneringen som skulle foregå i Zürich. Denne turneringen vant Tal overbevisende med 20 poeng av 28 i et meget sterkt felt, foran Paul Keres med 18,5 og Tigran Petrosjan med 15. Som den yngste spiller i sjakkhistorien hadde Tal kvalifisert seg til å spille om verdensmestertittelen.
Regjerende verdensmester var på denne tiden Mikhail Botvinnik. Partiene ble spilt i Moskva i 1960, og Tal vant med 12,5 mot 8,5 poeng. 24 år gamle Tal ble dermed den til da yngste verdensmesteren i sjakk, en rekord som siden ble slått av 22 år gamle Garry Kasparov i 1985.  Året etter mistet Tal imidlertid tittelen, da Botvinnik i revansjekampen vant med 13 poeng mot 8.
Siden den gang nådde aldri Tal helt opp i intersoneturneringene og kampen om verdensmestertittelen. Årsaken var blant annet de stadig tilbakevendende helseproblemene, den harde konkurransen blant sovjetrussiske sjakkspillere og at han ikke alltid ble foretrukket av styresmaktene. Likevel hadde han flere sterke turneringer, og kunne like til det siste produsere fremragende angrepspartier og briljante seire.
Under VM-kampene i Reykjavík på Island var Tal med i analyseteamet til Spasskij i kampen mot Fischer, og samarbeidet siden tett med verdensmester Anatolij Karpov.

Spillestil

Han var kjent som en aggressiv spiller, med kallenavnet «trollmannen fra Riga». Som verdensmester var både hans forgjenger og etterfølger Mikhail Botvinnik.
Tjeldsund

Næringsliv

Tjeldsund har tre store offentlige arbeidsplasser; Ramsund orlogsstasjon, Tjeldsund kommune og Norges brannskole. Det finnes også en del småindustri, gårdsbruk, fiske, bank, transport og servering.
Øvre Stjørdal

Øvre Stjørdal er et tidligere prestegjeld og en tidligere kommune i Trøndelag.
I 1850 ble Stjørdalen formannskapsdistrikt ble delt i landkommunene Øvre og Nedre Stjørdalen. Øvre Stjørdalen hadde på dette tidspunktet 6 543 innbyggere. Den 1. januar 1874 ble Øvre Stjørdalen delt i Hegra og Meråker kommuner. I 1902 ble skrivemåten med «Stjørdal» i ubestemt form innført. Fra 1. januar 1962 inngår den tidligere Hegra kommune i dagens Stjørdal kommune.
Frem til 2004 var Øvre Stjørdal et prestegjeld i Den norske kirke, og omfattet sognene Hegra og Meråker. Prestegjeldet inngikk i Stjørdal prosti og Nidaros bispedømme. Ordningen med prestegjeld er siden faset ut.
Dollie de Luxe (album)

Dollie de Luxe er et musikkalbum med Dollie De Luxe, utgitt i 1984.
Jåtten skole

Jåtten skole er en barneskole i Stavanger som ligger i Hinna bydel. Skolen ble bygget i 1898. Senere har det tilkommet flere bygg, og i 2012 ble det bygd et nytt modulbygg for å ta imot stadig flere elever.
Skolen hadde våren 2012 ca. 540 elever i skoledelen, ca. 260 barn på SFO, og ca. 75 ansatte.
Rektor ved skolen er Arne Kristian Espedal.
Tidligere rektor var Jarle Steinsbø.
Båtheisen Strépy-Thieu

Båtheisen Strépy-Thieu (fransk: L'ascenseur funiculaire de Strépy-Thieu) er verdens høyeste båtheis med sine 73,15 meter. Den er en del av Canal du Centre og ligger ved Le Roeulx i den belgiske provinsen Hainaut.

Bakgrunn

Den ble påbegynt i 1982 som erstatning for båtheisene på gamle Canal du Centre og var en del av et større moderniseringsprogram for Canal du Centre. Byggingen var fullført i 2002. Ved at heisen kan løfte 1 350 tonn og gjorde slik at kanalen kom i samsvar med den europeiske standarden for elvelektertrafikk. Dette ført til at at slik lektertrafikk kunne passere mellom elvene Maas og Schelde.
De tidligere fire hydrauliske båtheisene er nå kun til fritidsbåter og er verdensarvsted.

Konstruksjon

Strépy-Thieu består av to separate og uavhengige motvektssystem, som betjener hvert sitt løftekar for trafikk både oppstrøms og nedstrøms. Som følge av Arkimedes prinsipp har løftekarene i prinsippet samme vekt, uansett om de inneholder en båt eller ei. I praksis gjør variasjoner i vannivå at vekten på hvert løftekar vil kunne variere mellom 7 200 og 8 400 tonn. Løftekarene er 112 meter lange, 12 meter brede og har en vanndybde på mellom 3,35 og 4,15 meter. Hvert løftekar har til sammen 112 støttekabler og 32 styrekabler, hver med en diameter på 85 mm.
Støttekablene går gjennom trinser med en diameter på 4,8 meter, og fire elektriske motorer løfter eller senker løftekassene ved hjelp av et gir-system de 73,15 meterne på syv minutter. De vanntette portene skal tåle en kollisjon fra et 2 000 tonns fartøy i en hastighet av 5 km/t.
Selve bygningen er 130 meter lang, 81 meter bred og 117 meter høy.
Otium (bedrift)

Otiumgruppen er et norsk eiendomsutviklingsselskap etablert 1987 i Stavanger av Tore Lie. Selskapet ble aktivit i 1997. Selskapet har spesialisert seg på leilighetsprosjekter og på kjøp, salg, utleie og forvaltning av næringseiendom.
Firmaet har hovedkontor i Stavanger på Forus, samt avdelingskontorer i Oslo og Kristiansand. Otiumgruppen har for tiden flere prosjekter under oppføring og under planlegging, totalt sett cirka 7 250 enheter. I tillegg har Otium en stor portefølje med næringseiendommer.
Otium eier hele eller majoriteten i 110 selskaper. Selskapet har 20 ansatte på Forus og flere i datterselskap og 80 ansatte i Frøyland Bygg AS som Otium eier 51% av. Selskapet er hovedsponsor til Bryne Fotballklubb.
Grane

Geografi

Store deler av kommunen består av skog – og fjellområder. Bjortjønnlimyrene naturreservat og deler av Børgefjell nasjonalpark ligger i kommunen. Ved Trofors møtes elvene Austervefsna og Svenningdalselva og danner vassdraget Vefsna.
Den største turistattraksjonen i Grane er Laksforsen i Vefsna, fossen ligger i overkant av 10 km. nord for Trofors.

Historie

Grane var opprinnelig en del av Vefsn, men ble skilt ut som egen kommune i 1927. Under 2. verdenskrig ble flere personer skutt i forbindelse med Majavatn-affæren.

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Grane bygdetun, som ligger på Gammelsagmaro like øst for Trofors sentrum. Bygdetunet er bygget opp av en rekke verneverdige bygninger som er hentet fra ulike deler av kommunen, og gjenreist her. Bygdetunet ble offisielt åpnet i 1998 og har en sentral plass i gjennomføringen av Granedagene, som arrangeres i midten av juni hvert år.
Fra Grane bygdetun er det opparbeidet tursti til fangstanlegget på Tromoan, der du finner en rekke fangstgroper fra yngre jernalder.
Termometer

Et termometer er et instrument for å måle temperatur. Ordet kommer fra de greske ordene thermo som betyr varme og meter som betyr å måle.
Temperatur måles i enheten grad, men der er flere forskjellige skalaer. Den internasjonale standarden er kelvinskalaen. Den mest brukte i Norge er celsiusskalaen. Videre fins blant andre fahrenheit- og réaumurskalaen. Det finnes også et utall forskjellige termometre som bygger på forskjellige prinsipper for temperaturmåling.

Historie

Det første termometeret var et termoskop, og forskjellige utgaver av dette ble funnet opp av flere forskjellige oppfinnere omtrent samtidig. 
I 1593 fant Galileo Galilei opp et enkelt vanntermometer. Glassbeholdere med væsker med ulik tetthet ble lagt i en vannfylt glasskolbe, og siden disse væskene ble utvidet ved forskjellige temperaturer kunne man måle temperaturen etter som disse beholderne steg eller sank. En av væskene han brukte i glassbeholderne var alkohol.
I 1714 fant Daniel Gabriel Fahrenheit opp det første kvikksølvtermometeret.
1. oktober 1998 ble det forbudt i Norge å produsere, importere og selge termometre som inneholder kvikksølv.

Temperaturvakt

En termostat er en temperaturvakt, et instrument som gir et signal når temperaturen går over eller under fastsatte grenser. Termostaten kan være sett sammen av et temperaturelement og et relé eller en bryter eller man bruker en halvlederkomponent og måler elektronisk. Det er vanlig å bruke termostater i svært mange apparat med varmeelementer, som komfyrer og varmeovner.
Temperaturvakter kan også være integrerte elektronisk i en måleomformer, en PLS eller lignende.
Elementary OS

Historie

I motsetning til mange Linuxdistribusjoner og andre operativsystemer, har elementary OS høyt fokus på brukervennlighet og lettfattelighet for brukerne. Utviklerne bruker Human Interface Guidelines (HIG), som er retningslinjer som blant annet fremmer brukervennlighet, lav læringskurve og effektivitet. Første versjon ble lansert 31. mars 2011. Per november 2018 er nyeste versjon 5.0 "Juno" som ble lansert 16. oktober 2018.
ISO 3166-2:FK

ISO 3166-2:FK er Falklandsøyenes del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Organization for Standardization, som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Det er for tiden ikke definert noen ISO 3166-2-koder for Falklandsøyene.
Falklandsøyenes ISO 3166-1 alfa-2-kode er FK.
Munkfors kommune

Historie

Munkfors har bakgrunn som industristed. På 1670-tallet ble det første jernverket bygget i tettstedet Ransäter. Munkfors fikk jernverk kort tid senere.
I den senere tid har turisme blitt viktigere for kommunen.
Kristiansand Tennisklubb

Kristiansand Tennisklubb er en tennisklubb i Kristiansand og var Norges første tennisklubb, stiftet i 1888.  Etter å ha trent ved flere utendørs tennisbaner, startet trening innendørs i den tidligere turnhallen i 1902.
I 1954 flyttet klubben til sin nåværende lokalisering ved Kristiansand stadion.  Tre nye tennishaller ved Kristiansand Stadion med kunstgressdekke stod ferdig ved Kristiansand stadion til klubbens jubileumsår i 2013.  I tillegg består anlegget av tre utendørs grusbaner for tennis og klubbhus. Virksomheten er i dag særlig rettet mot barn og unge og det drives tennisskole hver sommer. Klubben har per juli 2015 ca 150 medlemmer. Herrelaget spiller i 2 divisjon (Forbundsserien), mens damelaget spiller i den regionale 2. divisjon.