google/wiki40b huggingface dataset:
Murzinia

Utseende

En middelsstor, avlang, brun trebukk. Pronotum har en kraftig pigg midt på hver side. På pronotums bakre del og på "skuldrene" er det tette, nedliggende, skarpt gule hår, slike dekker også scutellum.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Kasakhstan.
Li Shangyin

Li Shangyin (kinesisk: 李商隱; pinyin: Lǐ Shāngyǐn, også kalt Yuxisheng eller Fannansheng, født i 813 i Henei – nå Qinyang i Henan – i Kina, død 858) var en kinesisk dikter under Tangdynastiet.
Han tok i 837 den keiserlige embedsmannseksamen, og fra året etter, da han giftet seg, og til 847 innehadde han med noen avbrudd endel embeder. Deretter var han virksom for forskjellige militærguvernenter i landets perifere områder. 
Sammen med Li He ble han «gjenoppdaget» på 1900-tallet av unge kinesiske forfattere på grunn av imagismen i diktningen. Han er særlig kjent for sine «tittelløse» (無題) dikt.
Hans diktning er representert i den viktige 1700-talls-antologien Tre hundre Tang-dikt.

Beskrivelse av diktningen

Li var et typisk representant for dikrningen under det sene Tang-dynasti. Hans verker er innholdsmettede, pregnante og rik på allusjoner. Særlig det siste gjør oversettelser til andre språk vanskelige. De politiske, biografiake weller filosofiske implikasjoner som hevdes å forefinnes i mange dikt har vært gjenstand for meget debatt. 
Hans mest kjente og kanskje mest kryptiske dikt kalles «Jin Se» (錦瑟 - rett og slett som de to første skrifttegnene, fordi diktet er et av Lis «tittelløse» verker). Diktet består av 56 tegn og utgjør en serie med bilder. Hans «tittelløse» dikt er blitt karakterisert som «ren poesi» av noen moderke kritikere. 
Selv om han er best kjent for mer sensuelle dikt, skrev Li i mange genre, noen som satirisk, humoristisk eller sentimentalt. Noen kritikere mener at han er den eneste dikter som i enkelte dikt lykkes i å imitere den maskuline kvalitet i Du Fus verker.
Dora Gerson

Liv og virke

Gerson giftet seg med regissøren Veit Harlan i 1922 og de tok ut skilsmisse i 1924. Da NSDAP kom til makten i Tyskland i 1933 ble den tysk-jødiske befolkningen systematisk fratatt rettigheter, og Gersons karriere bremset dramatisk. Hun ble svartelistet fra ariske filmer, og hun begynte å spille inn musikk for et liten jødisk plateselskap. I 1936 flyttet Gerson sammen med flere familiemedlemmer til Nederland, for å unngå nazistenes forfølgelse. I 1940 ble Nederland invadert av Tyskland, og jøder i Nederland ble underlagt de samme antisemittiske lover og restriksjoner som i Tyskland. Etter flere år under de undertrykkende nazistenes okkupasjon planla Gerson og hennes familie å rømme. I 1942 ble Gerson og familien tatt i et forsøk på å flykte til Sveits, et nøytralt land under 2. verdenskrig i Europa. Familien ble sendt til konsentrasjonsleiren Westerbork, før de ble sendt til utryddelsesleiren Auschwitz i det nazi-okkuperte Polen. Gerson ble, sammen med sin mann og deres to barn, drept i Auschwitz 14. februar 1943.
Den breiale stilen

Den breiale stilen er en musikk-EP med Oral Bee, utgitt i 2001.
Afrikamesterskapet i fotball 2013

Kvalifisering

Totalt 47 land deltok i kvalifiseringen, inklusive Sør-Afrika som var automatisk kvalifisert som arrangørland. Libya ble ikke tillatt sin automatiske kvalifisering, etter å ha blitt fjernet som arrangørland pga borgerkrigen i landet. 
Mange land returnerte til sluttspillet i denne turneringen. Arrangørlandet, Sør-Afrika var tilbake, etter fire års fravær. Andre land som heller ikke var med i 2012, kom tilbake, som Nigeria, Togo, DDR Kongo og Algerie. Kapp Verde fikk sitt første sluttspill noensinne. Blant landene som ikke kvalifiserte seg, men som var med i 2012, var begge de forrige arrangørlandene Gabon og Ekvatorial-Guinea, Libya, Senegal, Sudan, Guinea og Botswana. Sør-Sudan fikk ikke love å delta da, da kvalifiseringen allerede hadde startet da dere medlemskap i CAF ble bekreftet.

Gruppespillet

To store overraskelser viste seg i gruppespillet. Burkina Faso kvalifiserte seg for andre gang i lagets historie til sluttspillet på bekostning av regjerende mester Zambia. Kapp Verde deltok for første gang i sitt landslags historie i afrikamesterskapet, og de kom videre fra gruppen på bekostning av Marokko. Også Togo lyktes for første gang å kvalifisere seg til sluttspillet.
Trio élégiaque nr. 2 (Rakhmaninov)

Trio élégiaque nr. 2 i d-moll, op. 9, er en pianotrio komponert av Sergej Rakhmaninov. Verket ble ferdigskrevet 15. desember 1893, med urframføring i Moskva den 31. januar 1894. Rakhmaninov skrev verket til minne om Tsjajkovskij.
Aron Anderson

Idrettskarriere

Han representerte Sverige i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver, der Sverige kom på 8.-plass. Dette var hans andre paralympiske vinterleker; han deltok også i kjelkehockey under de paralympiske vinterlekene 2006, der Sverige kom på 6.-plass. 
I 2008 deltok han også ved Paralympiske sommerleker 2008, i friidrett. På både 800 meter, 1500 meter og 5000 meter i klassen T54 kom han sist i sitt innledningsheat, og gikk ikke videre til semifinalene. På maraton kom han på 26.-plass av 38 startende. 
I VM-sammenheng i kjelkehockey har han én medalje; bronse fra VM i kjelkehockey 2004 i Sverige. Han deltok også ved VM i kjelkehockey 2013, der Sverige endte på 8.-plass. 
Han deltar ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji.
Maly Trostenets

Maly Trostenets (hviterussland: Малы́ Трасьцяне́ц, russisk: Ма́лый Тростене́ц) er en liten landsby utenfor Minsk i Hviterussland. Her etablerte nazistene en av sine tilintetgjørelsesleirer - eller snarere et tilintetgjørelsessted idet de fleste ble drept i skogene rundt etter å ha blitt deportert hit, men uten å ha vært innom det sentrale leiranlegg.
Leiren ble anlagt sommeren 1941 for russiske krigsfanger, blen blke omgjort til tilintetgjørelsesleir den 10. mai 1942, da de første jødene ankom. Leirens primære hensikt far tilintetgjørelse av den jødiske befolkning i Minsk og omegn, men også jøder fra Tyskland, Østerrike og Tsjekkoslovakia møtte døden her. Det beregnes at mellom 60 000 og 65 000 mennisker ble myrdet i Maly Trostenets.
Innen ofrene ble henrettet, ble de plyndret for sine få eiendeler, og var med til å grave sine egne graver. I skogsområdene Blahawsjtjyna finnes flere henrettelsesplasser og massegraver, i skogområdet Sjasjkovka var oppført et krematorium til brenning av ofrene som var blitt gasset i de såkalte Gaswagen, mobile gasskamre. Krematoriet arbeidet daglig.
Adamsfjorden

Adamsfjorden (nordsamisk: Áttánvuotna) er en fjordarm av Storfjorden og Laksefjorden i Lebesby kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 2,5 km sørøstover til Adamsfjord i enden av fjorden.
Fjorden har innløp mellom Indre Adamsfjordklubben i nord og Adamsfjordholmen i sør. På nordvestsiden går den lille fjordarmen Geazzevuotna nordøstover. Fjorden er 41 meter på det dypeste, om lag midt i fjorden.
Fylkesvei 98 går langs østsiden av fjorden. Fjære- og gruntvannsområdene innerst i fjorden er vernet som Adamsfjord naturreservat.
Sigurd Muri

Sigurd Muri (født 17. juli 1927, død 25. september 1999) var en norsk forfatter.
Han vokste opp på Sjøholt i Ørskog kommune på Sunnmøre. Muri ble utdannet arkitekt ved NTH i Trondheim. I 1998 vant han Sunnmørsprisen for boka Arvegods.
Volkspark Hasenheide

Volkspark Hasenheide (norsk:Hasenheide folkepark) er en 50 hektar stor park i Neukölln mot grensen til Kreuzberg i Berlin.
Navnet skriver seg fra 1678 da området ble brukt til oppdrett av harer for kurfyrstens harejakt (Hase, tysk for hare). På 1800-tallet ble det anlagt ekserserplasser og skytefelt. Friedrich Ludwig Jahn åpnet 19. juni 1811 i parken det første turnstadion i Preussen. Dagens park ble utformet i 1936 av Joseph Pertl. Lange trerekker skal minne om de gamle skytefeltene. I 1951 ble det deponert ruinrester fra bygninger ødelagt under bombingen av Berlin under den andre verdenskrigen, et såkalt Trümmerberg, i en høyde på 69,5 moh. (Trümmer, tysk for ruin). Berget går under navnet Rixdorfer Höhe (Rixdorfhøyden) som ligger i kort avstand til den historiske landsbyen Böhmisch-Rixdorf.
I 1886 duellerte offiseren Armand Léon von Ardenne og dommeren Emil Hartwich etter at Hartwich hadde innledet et forhold til von Ardennes hustru Elisabeth von Plotho. Elisabeth von Plotho var det sannsynlige forbilde for romanfiguren Effi Briest i romanen med samme navn av Theodor Fontane.
Norkreditt

Norkreditt AS er et norsk inkassoselskap etablert i 2013 av Tore Sætre.
Norkreditt har helt siden etableringen blitt anklaget for å drive inn fiktive krav, primært for pornografiske tjenester. I mars 2017 ble selskapet fratatt sin lisens til å drive inkassovirksomhet. Samtidig avslørte Kapital hvordan selskapet benyttet Forliksrådet til å legitimere urettmessige krav.
Selskapet anket dommen fra Oslo Byfogdembedte inn for Borgarting lagmannsrett, og begjærte samtidig midlertidig forføyning for å fortsatt kunne drive inkassovirksomhet. Borgarting forkastet anken om midlertidig forføyning i august 2017, og det ble samtidig klart at ankesaken om tilbakekall av inkassobevilling ikke ville komme opp før i slutten av 2018. 1 september valgte selskapet å melde oppbud. At Norkreditt nå er konkurs vil ikke ha betydning for Tore Sætres personlige inkassobevilling, og saken vil derfor gå som normalt i 2018 med mindre en av partene trekker saken.
Tore Sætre var også en av etablerne av Oslo Creditservice AS som fikk inndratt sin inkassolisens i 2015. Norkreditt overtok mye av kundeporteføljen til Oslo Creditservice og ble av Finanstilsynet anklaget for også å kopiere metodene for inndrivelse av fiktive krav.
Urguri Nunatak

Urguri Nunatak er en klipperik ås med en høyde opp mot 560 moh øst i forberget til Laclavère Plateau på Trinityhalvøya i Graham Land i Antarktis. I nord ligger Mott Snowfield.
Nunataken er oppkalt etter festningen Urguri fra antikken og middelalderen sørøst i Bulgaria.
Urguri Nunatak ligger 2,49 km vest-nordvest for Abrit Nunatak, 3,72 km nord for Theodolite Hill og 7,5 km sør for Fidase Peak.
Ornithorhynchidae

Andre mulige slekter

To andrwe slekter, Steropodon og Teinolophos, ble originalt plassert i nebbdyrfamilien. Dosse har siden imidlertid blitt gitt sin egen familie, Steropodontidae. Årsaken til dette ligger i at det første funnet bare besto av en underkjeve fra Griman Creek i South Wales. Denne underkjeven er holotypen for slekten Steropodon. Funn av mer skjelettmateriale fra Teinolophos viser at disse dyrene har vært ganske forskjellige fra nebbdyr. De har manglet det typiske nebbet og vært utrustet med et mer typisk pattedyrtannsett. Knoklene i indre øre har også vært koblet til kjeveleddet, lik den situasjonen som forekom hos de aller første pattedyrene og hos nyfødte nebbdyr og maurpinnsvin.
Et fossilt overarmsbein ble i utgangspunktet ansett for å ha tihørt et nebbdyr og gitt navnet Ornithorhynchus maximus. Nyere forskning viser at knokkelen tilhører et maurpinnsvin, og det er overført til slekten Zaglossus som Zaglossus robustus.
Skleroptera

Utseende

Den eneste kjente eksemplaret var et stort insekt (lengde 28 millimeter uten hodet, som manglet). Forvingene var harde dekkvinger, kroppen sammentrykt fra sidene. Ligner på biller og viftevinger, men skiller seg fra disse ved disse karakterene: prothorax (første mellomkroppssegment) mangler en kantlist, forvingenes røtter sitter ganske tett sammen, anal-feltet i forvingene er svært smalt ved roten og utvider seg utover.

Levevis

Siden ordenen bare er kjent fra ett enkelt, nokså ufullstendig fossil er det ikke mulig å si noe særlig om biologien. I og med at hodet manglet er det ikke mulig å si noe om hva den spiste.

Fossiler

Gruppen er kjent fra ett enkelt fossil fra Karbon fra Commentry-formasjonen i Frankrike.
Vinkelengmåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 23 – 31 mm), slank, lyst gulbrun måler. Begge vingepar har tre smale, brune tverrbånd, det innerste ofte noe utydelig. Området mellom de to ytterste tverrbåndene er ofte mørkere enn resten av vingen og kan være nesten svart. Larven er mørkt gråbrun, gulbrun på de bakerste kroppsleddene.

Levevis

Arten har larver som lever på ulike lave planter, blant andre syrer (Rumex spp.) og løvetann (Taraxacum spp.). De kan også spise visne blader. De voksne målerne flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Vinkelengmåleren er vanlig over hele Europa og finnes også i Nord-Afrika. I Norge er den den vanligste arten i slekten Idaea, og forekommer nord til Nord-Trøndelag.
Skipsklokke

Skipsklokke er ei klokke (for å lage lyd) på skip. På skipsklokka blir det slått såkalte glass, en tidsenhet som tilsvarer en halvtime.

Norske regler

Ifølge den norske sjødyktighetsloven og sjøveisreglene er skipsklokker påbudt som utstyr på skip over 20 meter og skal være anbrakt på bakk eller bro. Regler for signalstyrke og konstruksjon er gitt i sjøveisreglenes vedlegg III, og krav til godkjenning blir fastsatt av Sjøfartsdirektoratet. Blant annet skal skipsklokka være korrosjonsfast og frambringe et lydtrykknivå på 110 dB i en meters avstand fra den. Klokka kan ifølge sjøveisreglene erstattes av annet utstyr som har samme lydkarakteristikk, men det skal også alltid være mulig å gi de foreskrevne signaler manuelt. Ringing med skipsklokke er i sjøveisreglene fastsatt som tåkesignal for skip til ankers.
Steel Dawn

Handling

Den ensomme krigeren Nomad vandrer gjennom ørkenen etter apokalypsen. Omsider kommer han over en gruppe settlere som er i ferd med å bli utslettet av en bande som er ute etter vannet de kontrollerer. Den ensomme krigeren blir boende sammen med dem og ender opp med å bli deres reddende engel.

Om filmen

Steel Dawn ble innspilt i Namibia.
Plottet i filmen har likhetstrekk med westernfilmen Shane.
Filmen ble en kommersiell flop da den kun innbrakte $562 000 ved amerikanske kinoer. Produksjonskostnadene er anslått til $3,5 millioner. 
Den ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt på video av Virgin Video i 1988.
Erkki Liikanen

Biografi

Liikanen er utdannet ved Helsingfors universitet, der han har en mastergrad i statsvitenskap/økonomi fra 1975. Han er også æresdoktor ved Aalto-universitetet (D.Sc. Tech.) og Aalto-universitetets handelshøgskole (D.Sc. Econ.). 
Fra 1972 til 1990 var han representant i Finlands riksdag (parlament). Der satt han i Kulturkomiteen (1972–75), Jord- og skogbrukskomiteen (1977-79 som viseformann), og i Utenrikskomiteen (1975–87), der han var formann fra 1983 til 1987. Ved presidentvalgene i 1978, 1982 og 1988 satt han i valgkomiteen. Ved siden av politikken satt han også i representantskapet for Outokumpu Oy, både som styremedlem og etterhvert styreformann. Liikanen representerte Finlands sosialdemokratiske parti, der han bl.a. var generalsekretær fra 1981 til 1987, mens Kalevi Sorsa var partileder. 
I 1983 ble han nestleder i sentralbankens Parliamentary Supervisory Council, dvs. Riksdagens råd som fører oppsyn med sentralbanken. Videre var han Finlands finansminister fra 1987 til 1990, under statsminister Kalevi Sorsas fjerde regjering. Han ledet Finlands EU-delegasjon i Brussel fra 1990 til 1994, og jobbet i EU-kommisjoner fram til 2004, først i European Commission for Budget, senere i European Commission for Enterprise and Information Society. 
Siden 2004 har han vært sentralbanksjef i Finlands bank, og som sådan har han også vært medlem av Den europeiske sentralbanks Governing Council, og Finlands representant (Governor) i Det internasjonale pengefondet.

Annet

I tillegg til sin karriere som politiker og sentralbanksjef har Liikanen vært president i Finlands Røde Kors siden 2008. Han er gift og har to barn.
Nordre gate (Trondheim)

Brann i Nordre gate

7. desember 2002 brant hele den verneverdige rekka av toetasjes trebygninger mellom Thomas Angells gate og Dronningens gate – se bybranner i Trondheim. På branntomta ble det oppført en ny forretningsgård i 4 etasjer med bærende konstruksjoner i limtre og etasjeskiller i betong.
Engangsavgift

Engangsavgift på motorvogn er en særavgift til statskassen.
Engangsavgiften betales ved førstegangsregistrering i det sentrale motorvognregisteret. Den pålegges alle biler, men lastebiler og busser med lengde over 6 meter og med mer enn 17 seteplasser er unntatt.
Forløperen til engangsavgiften ble innført i 1955 som et midlertidig tiltak for å begrense valutaforbruket. I dag har engangsavgiften først og fremst til hensikt å skaffe staten inntekter. Avgiften beregnes på grunnlag av mest mulig objektive kriterier og skal også ivareta hensynet til miljø og sikkerhet. I tillegg skal kostnadene ved å administrere avgiften holdes på et lavest mulig nivå. Gjennom en progressiv satsstruktur er det også lagt vekt på fordelingshensyn.
De avgiftspliktige kjøretøyene er delt inn i ni avgiftsgrupper med til dels ulike satser og/eller beregningsgrunnlag. For kjøretøy i avgiftsgruppe a (hovedsakelig personbiler) beregnes engangsavgiften som hovedregel på grunnlag av kjøretøyenes CO₂-utslipp, motoreffekt og egenvekt. For kjøretøy i gruppe a som ikke omfattes av plikten til å dokumentere drivstofforbruk eller CO₂-utslipp, beregnes avgiften på grunnlag av slagvolum som alternativ til CO₂-utslipp. Slagvolumkomponenten har forskjellige satser avhengig av om kjøretøyet er bensindrevet eller ikke.
For kjøretøy i avgiftsgruppene b, c, h og j (varebiler klasse 2, campingbiler, drosjer og minibusser) beregnes engangsavgiften som en prosentvis andel av avgiften i avgiftsgruppe a. I avgiftsgruppe e (beltebiler) beregnes avgiften på grunnlag av tollverdien. For kjøretøy i avgiftsgruppe f (motorsykler) benyttes slagvolum og motoreffekt som beregningsgrunnlag, sammen med en stykkavgift. I avgiftsgruppe g (beltemotorsykler) beregnes engangsavgiften ut fra kjøretøyenes slagvolum, motoreffekt og egenvekt. Kjøretøy i avgiftsgruppe i (veteranbiler) ilegges kun en stykkavgift.
Det er til dels store forskjeller i avgiftsnivået mellom de ulike avgiftsgruppene. Avgiftssatsene framgår av avgiftsvedtaket § 2.
Ved første gangs registrering av bruktimporterte kjøretøy skal det gis et fradrag i avgiften beregnet etter kjøretøyets alder. Fradragene er angitt prosentvis i en tabell bygget på gjennomsnittlig prisfall for kjøretøy i Norge. En kan alternativt kreve en mer individuell metode for beregning av bruksfradrag.
Vrakpantavgiften inngår i engangsavgiften, jf. avgiftsvedtaket § 2, og er i 2010 på 1 300 kroner. Oppsamlingssystemet for bilvrak skal sørge for innsamling og gjenvinning av kjøretøy. Ordningen ble iverksatt i 1978 og omfatter i dag bl.a. personbiler og campingbiler, snøscootere og minibusser. Oppsamlingssystemet skal gi en økonomisk motivasjon til å levere inn biler til vraking. Ved levering av kjøretøy til vraking utbetales en vrakpant, som i 2010 er på 1 500 kroner per kjøretøy.
Engangsavgiften innbragte i 2010 henhold til revidert nasjonalbudsjett for 2011 ca. 19,5 mrd. kroner.
Darmstadt

Borgermestre

Sannsynligvis allerede i det 15. århundre ble borgermestre tildelt to ganger slik at det både var en Ratsbürgermeister (senere kjent som overborgermester), som ble valgt av bystyret for et år, og en "yngre borgermester" (senere Unterbürgermeister [nedre borgermester] i dag rett og slett borgermester), som ble valgt av borgerne.
Siden 1993 er ordføreren valgt direkte av folket.
Bullpup

Oppbygning

Bullpup-konfigurasjonen gjør at løpet blir lengre på våpenet i forhold til konvensjonell oppbygning. En kan dermed ha et våpen i Bullpup-konfigurasjon med samme lengde som et tradisjonelt våpen, men med et lengre løp. Det gir samme ballistiske egenskaper som lengre våpen, men lettere behandling av våpenet og lavere vekt. Sammenlignet med våpen av samme lengde får det da bedre ballistikk på grunn av høyere munningsenergi, som gir blant annet lengre rekkevidde.

Navnet

Navnet Bullpup kommer fra «Puppy of a Bulldog» (valpen til en Bulldog), hvor betydningen hentyder til: «liten men kraftig».

Historie

Den første bullpup kom allerede på Thorneycroft carbine i 1901, en karabin med boltmekanisme. Senere kom bullpup på halv-auto våpen i 1918 (fransk 6.5 mm Faucon-Meunier halv-auto rifle), og den første bullpup pistol kom i 1936 av franskmannen Henri Delacre.
Kalott

Varianter og utbredelse

Kalotter finnes i form av taqiyah (også kalt takke eller bønnelue) eller topi (ulike asiatiske varianter) i islam, kippa (yarmulke) i jødedommen og zucchetto (pileolus) blant katolske prester. I Sentral-Asia bæres tradisjonelt tubeteika, jurtformet kalott. Buddistprester i Kina bærer bao-tzu (mao-tzu). I Japan kalles en liknende kalott boshi. Kufi (kofia) er en kalott- eller fess-liknende lue som særlig bæres av menn fra Afrika, både av muslimer, kristne og folk som tilhører andre religioner. 
I Norge brukes tradisjonelt kalotter i form av flate bunadsluer og små strikkeluer. Kalott tilhørte i gamle dager prestedrakten og ble også brukt av lærde menn og menn av høyere stand.

Andre betydninger

Kalott brukes også om den øverste delen av en kule, særlig om nordlige og sørlige områder på jordkloden i sammensetningene Syd- og Nordkalotten (det arktiske området av Nord-Skandinavia). Ordet er opprinnelig en diminutivform av det franske cale eller écale, som igjen er lånt fra germansk.  Ordet betyd nærmest «lite skall». Det tyske Kalotte og franske og engelske calotte brukes med litt utvidet betydning sammenliknet med det norske ordet.
Taphrocephala

Utseende

En middelsstor (12–22 millimeter), blank, brunrød oldenborre. Hodet er svart. Antennene er 10-leddet med en tre-leddet klubbe. Pronotum har rundede sider og er knapt synlig punktert, dekkvingene er også svært blanke.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra tre eksemplarer fra den Den demokratiske republikken Kongo.
Sør-Vietnams flagg

Sør-Vietnams flagg var designet av keiser Thành Thái i 1890 og keiser Bảo Đại gjenopptok bruken av dette i 1948.
Flagget hadde tidligere vært brukt som Nguyen-dynastiets flagg og som flagg for Staten Vietnam. Sør-Vietnam videreførte bruken av dette fram til 30. april 1975 da landet ble erobret og annektert av Nord-Vietnam.
Flagget baserer seg på det tidligere ensfargede gule flagget som ble tatt i bruk av keiser Gia Long i 1802, og ble designet som følge av et dekret fra keiser Thành Thái i 1890, som ville ha et flagg med tre røde striper på den gule bakgrunnen. Disse tre stripene symboliserte de tre landsdelene (landskapene) Tonkin i nord, Annam i det midtre og Cochinkina i sør i Vietnam. Keiser Khải Định erstattet dette i sin regjeringsperiode med et flagg hvor de tre stripene var erstattet med en bred, røde stripe.
Flagget blir fortsatt brukt av den vietnamesiske diaspora, da dagens vietnamesiske flagg blir ansett for å være fornærmende da det er flagget til dagens kommunistiske regime og svært mange av den vietnamesiske diaspora (Viet Kieu) har flyktet fra dette på slutten av 1970-tallet og på 1980-tallet som båtflyktninger.