google/wiki40b huggingface dataset:
Nephrotoma

Utseende

Middelsstore til store, langbeinte, blanke stankelbein med smale vinger som har mange, lange årer (enkelte arter har reduserte vinger). De er gjerne livlig farget i gult og svart. Hodet har lang "snute" og lange palper, antennene er trådformede og litt lengre enn hodet. Thorax er avlang med dype furer, en V-formet fure på ryggen er særlig påfallende. Svingkøllene (halterene) er ganske lange. Bakkroppen er lang og sylindrisk, hunnen har et nokså langt, spisst eggleggingsrør, hannens ytre kjønnsorganer er gjerne ganske kompliserte.
Larvene er pølseformede mer litt læraktig, tykk hud.

Levevis

Larvene lever i jorda og eter råtnende plantemateriale og røtter. De bruker ett år på utviklingen.

Skadedyr

Enkelte av artene kan gjøre noe skade på røtter, men artene i denne slekten er regnet som mye mindre skadelige enn de i slekten Tipula.
Sarnes

Sarnes er en bygd i Nordkapp kommune i Finnmark. Den ligger ved Sarnesfjorden på sørsiden av Magerøya.
Bygda var uten veiforbindelse fram til 1999, da den nye E69 ble lagt via Sarnes. Arkeologiske undersøkelser i forbindelse med prosjekteringen av veien viste at bygda har vært bebodd helt siden slutten av siste istid.
Det ble opprettet et brevhus her fra 1. mai 1903. Brevhusstyrer var lærer Waldemar Larssen. Dette ble lagt ned allerede 31. mars 1907. Så ble det opprettet poståpneri på Sarnes fra 1. oktober 1930. Sarnes ble nedlagt som poststed 30. juni 1972, da stedet på dette tidspunktet var nesten helt fraflyttet.
Dampskipsekspeditør Alfons Olsen Sarnes var poståpner fra 1. oktober 1930. Han var født i (Søndre) Honningsvåg 13. juli 1895. Så var Edvin Johnsen midlertidig poståpner fra 22. april 1946. Alfons Olsen Sarnes kom så tilbake fra 1. juli 1946. Den siste tiden var poståpneriet dekket med vikarer.
Internatet på Sarnes ble åpnet i 1958 og fikk navnet Solvang Internatskole - etter 13 år i drift ble skolen lagt ned i 1971.
Hother Bøttger

Biografi

Han var sønn nr. 2 av organist Johannes Bøttger som i 1796 innvandret fra København til Skien og Mette Marie Schjøth fra Larvik. Bøttger ble utdannet som snekkermester og senere som arkitekt ved Kunstakademiet i København før han ble ansatt som stadskonduktør i Skien og Porsgrunn fra 1834. Bøttger er kjent for en rekke ombygninger som for eksempel Skien kirke og Holden hovedgård samt tegninger til Norges banks bygning i Skien. Han var også stortingsrepresentant og satt som komitésekretær for Stortingets nybygg. I tillegg tegnet han også en rekke ovnstegninger til Ulefos Jernværk i sin periode. Han hadde en poetisk åre, og skal ha vært en interessant og meget populær personlighet.
Sandnes Idrettslag

SI-bragden/Æresmedlemskap

SI-bragden tildeles lagsmedlemmer i Sandnes Idrettslag som ved spesiell stor innsats for laget enten idrettslig, administrativt eller begge deler, har gjort seg fortjent til den. Laget har 10 æresmedlemmer. For å bli æresmedlem må vedkommende tidligere ha mottatt SI-Bragden, og etter denne tildelingen fortsatt ha ytt laget spesielt store fortjenester, enten idrettslig, administrativt eller begge deler. ( ref lagets lover §3.)
Æresmedlem tildeles en medalje i gylt 830 sølv. Medlemmets navn graveres på agrafen. På forsiden loddes et SI merke i emalje. Rundt dette graveres æresmedlemskapet og dato for utdeling. Æresmedlemmer utnevnes etter innstilling av en oppnevnt komite. Oversikt over æresmedlemmer: https://www.sandnes-idrettslag.no/sandnes/aeresmedlemmer/

Medlemmer

Familien Ingebrigtsen er medlem her, herunder faren Gjert Ingebrigtsen og sønnene Jakob Ingebrigtsen, Filip Ingebrigtsen og Henrik Ingebrigtsen.
Jernbaneentusiast

Jernbaneentuisast (eller togentusiast) er en person med spesiell interesse for jernbane og tog. Entusiastene driver blant annet med  «togtitting» (engelsk: trainspotting) som går ut på å se på tog, og ofte skrive ned litranummeret på lokomotiver og motorvognsett. Et mål i seg selv kan være å «samle» alle litranumrene som finnes på et tognett. I Norge er ikke trainspotting og nummersamling praktisert i stor grad, men mange foretrekker å ta bilde av tog som passerer. 
Togtitting kan være til hjelp for jernbaneselskap. For eksempel kan branner i godstog lett oppdages av en årvåken person ved sporet, mens togpersonalet kan bruke for lang tid på å oppdage situasjonen. Likevel blir togtittere mange steder sett på som en trussel mot jernbanen. I USA konfronteres trainspottere stadig med myndighetene fordi de oppfattes som en terrortrussel. Lokomotivførere er generelt engstelige for personer ved linja, i frykt for at de kan hoppe foran toget. I noen land oppfordres derfor trainspottere til å bære vernetøy, mens holdningen i Norge er stikk motsatt. Kun personell med sikkerhetskurs bør bære vernetøy nær spor.
Johannes Tietz

Johannes Tietsz var en tysk maler som fikk ett av sine verker beslaglagt som Entartet av naziregimet. Maleriet Doppelbildnis ble fjernet fra Dresden Stadtmuseum, og har beslagnummer 16046.
Kilde:Freie Universität Berlin, Entartete Kunst: Beschlagnahme-Inventar.
Kjøring

Kjøring med hest og vogn er en sportsgren som er underlangt Fédération Equestre Internationale. Det avholdes VM annet hvert år med deltagelse fra alle kontinenter. Det var Foreningen til Kjørehestenes Fremme som først gikk i gang med konkurranser i kjøring i Norge. Senere har kjøring blitt en egen gren under Norges Rytterforbund.
EM for brassband 1992

EM for brassband 1992, det 15. europamesterskapet for brassband ble arrangert 2. mai 1992 i St. David's Hall, Cardiff.

Musikk

Pliktnummer i konkurransen var Five Blooms in a Welsh Garden  av Gareth Wood. I sin selvvalgte avdeling fremførte Britannia Building Society Band The Year of the Dragon av Philip Sparke. Regjerende mester, Black Dyke Mills Band dirigert av James Watson, spilte Odin av Arthur Butterworth. Eikanger-Bjørsvik Musikklag spilte Trittico av James Curnow.
Finnsnes Idrettslag

Fotball

A-laget i fotball for herrer spiller i 2. divisjon, har FIL både junior-/rekruttlag for herrer og damer. Dessuten finnes det flust av yngre lag, innen yngres avdeling, som strekker seg fra minigutter og -jenter (6-10 år) til gutter og jenter (15-16 år).

2006–2007

Tidlig høsten 2006 ble det klart at Morten Kampevold ikke ønsket å fortsette sin jobb som hovedtrener for FIL i 2007, og dermed startet søkingen etter ny hovedtrener. Finnsnes IL hadde straks fem klare favoritter til å overta laget, men valget falt på Ørjan Sandal. Dette ble bekreftet av FILs egne internettsider klokken ni på morgenen, den 30. november 2006. Han signerte da en kontrakt som strekker seg ut 2008-sesongen. Finnsnes slet i bunnen av 3. divisjon første del av 2007-sesongen, noe som førte til at Sandal til slutt måtte gå i august. Frank Berntzen overtok, og lagets første kamp med Berntzen som hovedtrener endte med seier 3-2 hjemme mot topplaget Skjervøy. Utover høsten fortsatte FIL å vinne kamper, og takket være dette berget laget plassen i divisjonen.

Tabellen 2012

Kilde: www.fotball.no

Tabellen 2013

Kilde: fotball.no
Sist oppdatert: 28. september 2013 kl 15:04 (CEST)
Olav Hodne

Liv og virke

Hodne vokste opp i Bergen. Han tok examen artium i 1941 og begynte deretter ved Misjonsskolen i Stavanger. Han ble uteksaminert derfra i 1946 og fullførte de teologiske studier ved Menighetsfakultetet i 1947. Etterpå sluttet han seg til Santalmisjonen.
Hodne ankom India i februar 1948 – og arbeidet blant annet ved misjonsstasjonene i Shillong, Sevapur og Cooch Behar. Han var også knyttet til misjonens tehage, Mornai. 
Hodne var i utgangspunktet prest, forkynner og underviser, men kom etter hvert inn i et omfattende arbeid med flyktninger og gatefolk i Calcutta. Fra 1970 ledet han hjelpearbeidet blant flyktninger i Bangladesh og India. Da organisasjonen Lutheran World Service planla en markert opptrapping av innsatsen for flyktningene, ble Olav Hodne i november 1974 utnevnt til direktør for organisasjonens hjelpearbeid.
Som misjonær i India bygget Hodne opp enn rekke såkalte fortausskoler. Dette var skoler på fortauene. Fattige barn fra slummen ble der vasket rene og hadde undervisning på gaten. Fortauskoler ble etter hvert et begrep i Calcutta. Der fikk han på grunn av sin innsats for de aller fattigste ry som medarbeider av Moder Teresa, i den grad at en lokal storavis omtalte ham som «Father Teresa».
Hodne tok tidlig i bruk metoder som senere er blitt mer allment benyttet og betraktet som  meget god bistand, særlig mikrokreditt, smålån til enkeltmennesker og grupper for at de skal bli selvhjulpne. Dette var en metode han benyttet både i Calcuttas slum og fattigkvarterer og andre steder der han virket. 
Hodne var knyttet til Strømmestiftelsen og var grunnlegger av organisasjonen Rangpur Dinajpur Rehabilitation Service, en av Strømmestiftelsens partnere i Bangladesh. Han arbeidet også som konsulent for Strømmestiftelsen og var med i denne organisasjonens styre. Hodne var også flere ganger kandidat til Nobels fredspris, og ble blant annet nominert av Moder Teresa tre ganger.
Hodne var dr. theol fra 1967 med avhandlingen L. O. Skrefsrud, missionary and social reformer among the Santals of Santal Parganas. Han forfattet også en rekke bøker innenfor ulike sjangrer.
Olav Hodne var far til Kari Hilde Hodne French og morfar til Joshua French.
Trekkie

Trekkie, eller trekker, er betegnelser som brukes på ihuga fans av science fiction-franchisen Star Trek.
Alle «trekkies» er forøvrig ikke helt like. Enkelte kan ha ulike serier de foretrekker mer enn andre. Mens enkelte er fan av orignalserien fra slutten av 1960-tallet finnes det andre som er mest glad i Star Trek - The Next Generation, eller en av de andre seriene som er laget. Det finnes også fans av pocketbøkene som omhandler rollefigurer og hendelser i Star Trek-universet.
Enkelte Trekkies reiser regelmessig på Star Trek-samlinger (ofte kalt «cons»), og er noen ganger bitre rivaler av ihuga Star Wars-fans. Slike samlinger forekommer ikke i Norge, men det blir iblant avholdt samlinger i for eksempel Sverige.
Begrepet «Trekkie» blir noen ganger sett på som nedsettende, kanskje fordi det blir sett på som en parallell til begrepet «groupie». Enkelte Star Trek-entusiaster foretrekker begrepet «Trekker», mens andre igjen synes det sistnevnte blir snobbete og av den grunn velger å identifisere seg som «Trekkie».
Det finnes mange Star Trek-fanklubber. Den største er for tiden STARFLEET International som har rundt 4000 medlemmer. I Norge er den største fanklubben Trekkers Norge som ble startet opp i november 2004. De overtok da Star Trek Norge la ned sin drift. Star Trek Norge var samlet rundt en nettside med tilhørende diskusjonsforum og IRC-kanal (#STNorge@EFnet). I motsetning til Star Trek Norge, satser Trekkers Norge på å bli en ordentlig organisasjon med betalende medlemmer, lokallag og ulike arrangementer.
En dokumentarfilm fra 1997 kalt Trekkies handler om enkelte av disse ihuga fansene. Den ble fulgt opp av en ny film, Trekkies 2, i 2004.
Det er en vanlig misforståelse at blant trekkies finner man folk som snakker det konstruerte Klingon-språket. Virkeligheten er ikke helt slik, ettersom noen av de som snakker språket mest flytende, er mer språkentusiaster enn folk som er opptatt av Star Trek. De fleste trekkies har bare det helt grunnleggende ordforrådet av Klingon, som noen få, vanlige ord som er blitt hørt gjennom serien utallige ganger. De har som regel ingen kjennskap til setningsoppbygning eller presis fonetikk (uttale).
Trekkies har blitt parodiert i flere filmer, inkludert Galaxy Quest. William Shatner fremførte en kjent sketsj på Saturday Night Live som også parodierte trekkies.
Bugok gasskraftverk

Bugok gasskraftverk er et varmekraftverk i provinsen Nord-Chungcheong, Sør-Korea. Det har en installert produksjonskapasitet på 990 MW fordelt på 2 like store blokker med 2+1 gassturbiner. Brenseltypen er LNG. Operatør er GS EPS Co. Utbyggingen skjedde omkring 1996–2008.
Teknologien er delvis levert av Siemens og Doosan.
Afrikanske flagg

Dette er en oversikt over internasjonale, overnasjonale og nasjonale flagg som brukes i Afrika.
Soca (kommune)

Historie

Soca ble grunnlagt 15. mars 2010.

Regjeringen

Ordføreren (alcalde) i kommunen er Guillermo Burgueño (2010-2015).
Evenes

Geografi

Kommunesenteret er tettstedet Bogen (nordsamisk: Ránda). Det gamle handelsstedet Liland ligger i kommunen. Det finnes gratis tomter i boligfelt både i Bogen, Evenesmark og på Liland. 
Kommunen består av jord- og skogområder, lange strandlinjer og fjellområder. Landskapet er hovedsakelig lavt (70 prosent er under 300 moh.). Nord og øst for Bogen finnes det større fjellområder med topper over 1000 moh. – Litletinden og Niingen. 
Harstad/Narvik lufthavn ligger i kommunen, med flere daglige avganger til Oslo, Trondheim, Bodø og Tromsø. Flyplassen gir også arbeid til mange av innbyggerne og er den største enkeltarbeidsgiveren i kommunen. 
Andre næringer er jord- og skogbruk, samt jernstøperi, mekanisk- og trevareindustri i Bogen.
Vest i kommunen er det flere våtmarksområder som er vernet under fellesnavnet Evenes våtmarkssystem. Tårstad- og Bogenvassdraget er rike på fiskeelver der man bl.a kan fiske sjøørret. Man kan også drive sjøfiske fra svaberg på Evenestangen.
Gjennom kommunen går europavei 10, også kalt «Kong Olavs vei».

Kommunevåpenet

Hjulet i kommunevåpenet skal symbolisere Evenes som kommunikasjonsknutepunkt både fra langt tilbake i tida og i dagens virkelighet.

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Evenes kirkested med Evenes kirke og bygningene Bårstua og Stabburet samt området rundt.
Hypoperlida

Utseende

Medlemmene av Hypoperlida kan være ganske forskjellige av utseende og det er vanskelig å definere sammenholdende karakterer. De var middelsstore til store insekter. Slektsnavnene demonstrerer dette godt, siden noen av dem er avledet av slektsnavn i gruppene steinfluer, mudderfluer, spinnfotinger og støvlus.
Hypoperlida hadde store vinger med fint årenett - mange av slektene er beskrevet fra løsrevne vinger.

Fossiler

Gruppen er først kjent fra Karbon og døde etter alt å dømme ut i den store massutdøingen ved slutten av Perm.
Der schwarze Kanal

Der schwarze Kanal («den svarte kanalen») var et politisk-agitatorisk fjernsynsprogram som ble sendt av DDRs fjernsyn under den kalde krigen. Programmet var en reaksjon på at befolkningen i DDR så på vestfjernsyn, dvs. vesttysk fjernsyn, som det var mulig å motta i det meste av DDR. Ettersom kommunistregimet i DDR ikke kunne forhindre på noen særlig effektiv måte at befolkningen i DDR så på vesttysk fjernsyn, sendte det statskontrollerte fjernsynsselskapet i DDR et program som kommenterte vesttyske nyheter på en agitatorisk måte.
Der schwarze Kanal ble første gang sendt 21. mars 1960. Programmet ble avviklet 30. oktober 1989 som følge av omveltningene i DDR.

Tittel

Programmets tittel var et ordspill. På tysk brukes sort kanal om en kloakk. Navnet og konseptet var opprinnelig en reaksjon på det vesttyske programmet Die rote Optik, der Thilo Koch analyserte forholdene i DDR. Dette programmet gikk mellom 1958 og 1960.

Vignett

Programmets vignett viste en tysk riksørn, med en trikolor i sort, hvit og rød, det gamle flagget fra keisertidens Tyskland, som slo seg ned på tv-antenner. At Der schwarze Kanal brukte disse farvene i stedet for Vest-Tysklands farver; sort, rød og gull (som også var DDRs farver), skulle antyde at Vest-Tyskland ble styrt av «fascister og militarister», som det ofte ble hevdet i DDRs propaganda.

Programmets oppbygning

Programmet ble sendt hver mandag og viste klipp fra «vestfjernsynet», kommentert av SED-hardlineren Karl-Eduard von Schnitzler. Schnitzlers giftige språkbruk gjorde at han fikk tilnavnet Sudel-Ede, «Fæle-Eddie». Noen ganger opptrådte også Heinz Grote som kommentator; han holdt seg med en noe mindre aggressiv språkbruk.
Programmet rettet seg spesielt mot offiserer i Nationale Volksarmee (som ikke hadde lov å se på «vestfjernsyn»), lærere, journalister og andre som hadde påvirkningskraft overfor deler av befolkningen. Dets formål var å presentere vestlige nyheter med en ideologisk-kommunistisk tolkning. Det sterkt propagandistiske programmet fremstilte dermed vesttyske nyheter som «propaganda for klassefienden». Klippene fra vesttyske nyheter ble ofte forkortet og stokket om på en manipulerende måte, i tillegg til at de ble ideologisk kommentert.

Programmets oppslutning

I endel mer eller mindre offisielle sammenhenger var det nærmest en plikt å se Der schwarze Kanal, f.eks. i undervisningen i Nationale Volksarmee og grensestyrkene. Av befolkningen i DDR ble programmet overveiende oppfattet som propaganda.
I Dresden-distriktet, hvor det ikke var mulig å få inn vesttysk fjernsyn og som derfor gjerne ble kalt Tal der Ahnungslosen. Programmet forutsatte gjerne at seerne allerede hadde sett nyhetene i originalform på vesttysk fjernsyn. Selv om programmet først og fremst var ment for østtyske seere håpet programskaperne, i hvert fall i begynnelsen, at også de seere i vest som kunne motta østtyske signaler, ville se på.
Hero of Israel

Hero of Israel (hebraisk: גיבור ישראל‎, helt av Israel) er en israelsk militær utmerkelse som ble tildelt i Den arabisk-israelske krig 1948.
Etter at Israels forsvar (IDF) ble grunnlagt i mai 1948, var det ikke etablert et system for militære dekorasjoner. Mange soldater hadde utmerket seg i kampene og ble anbefalt av sine offiserer for utmerkelser. Det ble satt ned en komité for å utarbeide et system av dekorasjoner, og de laget en konkurranse der publikum ble invitert til å utforme medaljer. Våren 1949 var det fortsatt ikke tatt noen beslutninger på offisielle militære dekorasjoner. Det ble da bestemt at 12 dekorasjoner skulle gis til et utvalg soldater som var representative for de ulike forsvarsenhetene og som hadde utmerket seg ved den høyeste grad av heltemot.
Tallet 12 har en symbolsk betydning, basert på de tolv stammer av Israel. Tittelen Hero of Israel ligner den russiske utmerkelsen, Hero av Sovjetunionen. Den nyetablerte israelske landet hadde tette bånd til Sovjetunionen.
Prisutdelingen ble holdt den 17. juli 1949. Etter en militærparade var det President Chaim Weizman, Statsminister David Ben-Gurion og forsvarsminister Yaakov Dorisom tildelte dekorasjonen til mottakerne eller deres pårørende. 4 priser ble gitt Posthumt.
Etter denne seremonien fortsatte komiteen å arbeide med et system av dekorasjoner, uten å nå en løsning. Hero of Israel ble aldri tildelt på nytt. I stedet ble den i 1970 ble den erstattet med Medal of Valor. Alle mottakere av Hero of Israel mottok automatisk Medal of Valor også.

Design

Utmerkelsen består av en rød sløyfe dekorert med Israels riksvåpen i gull.
Rolf Andersen (diplomat)

Utmerkelser

Andersen mottok en rekke ordener i løpet av sitt virke. Han ble i 1946 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for embetsfortjeneste». I 1960 ble han tildelt storkors. Han var også innehaver av storkors av Dannebrogordenen, Republikken Italias fortjenstorden, Isabella den katolskes orden (Spania), storoffiser av Æreslegionen (Frankrike), offiser av Italias kroneorden, Chiles fortjenstorden, Eikekroneordenen (Luxembourg), Kristusordenen (Portugal) og Ordenen Polonia Restituta (Polen). Andersen var innehaver av Kong Georg Vs jubileumsmedalje (Storbritannia) og ble tildelt Norges Røde Kors hederstegn.
Salpausselkä

Salpausselkä  (på svenska: Stängselåsen),
Salpausselkä-ryggene, Første -  eller Store Salpausselkä (S.I) og Andre eller Lille Salpausselkä (S.II) er to endemorener i den store israndavsetningen, som med omtrent  20 km mellom går parallelt tvers over Finland, i retning vest-øst. De er i varierende grad sammenhengende. Åsene er Finlands største fra siste istid.

Geografi

Åsene avgrenser innsjøplatået i Finland mot sør, men er likevel ikke oppdemningen rundt. 
Salpausselkä-ryggene skifter i bredde fra å være ganske smale til å være kilometerbrede, plane platåer, opp til 80 m høye. Moreneryggene har de fleste steder en høyde på 20–30 m.
Ved Hiidenvesi i Vichtis reiser Första Salpausselkä seg til litt over 80 m.o.h. samt noe over 70 meter over Lojo sjö og Vesijärvi i Lojo og Lahtis. Andre Salpausselkä kjennes i sydvestre del av skjærgården som sandområder på Hitisøyene og på Örö.

Historie og beskrivelse

Salpausselkä ble dannet for 12 250–11 590 år siden, i kvartærperioden, og er i Finland de største og mest iøynefallende avsetningene fra denne tiden. De ble skapt i en omtrent 200 år lang stagnasjonsperiode i istidens slutt, da innlandsisens kant ble stående på samme sted i et par hundre år. Første Salpausselkä ble dannet for 12 250–12 050 år siden. Andre Salpausselkä ble dannet for 11 790–11 590 år siden.
I vest og i øst går de to åsryggene sammen til en rygg.
En i sør og sørvestre Finland avsatt Tredje Salpausselkä (S.III) kan identifiseres. Denne fremstår ikke regelmessing mellom Kimitoön og Tavastehus. Den tredje stängselåsen ble dannet for 11 400–11 300 år sedan.
Salpausselkä er en del av de sammenhengende israndavsetningene som mot vest fortsetter som Mellomsvenske israndsone i Sverige og i Norge Raet. Disse endemorenene fortsetter langs kysten helt til Nord-Norge, og danner en stor ring.
Hjalmar Borgstrøm

Om navneskiftet og stavemåten

Borgström tok i voksen alder sin svenske mors navn Borgström. Han skrev alltid sitt navn med den svenske ö.

Biografi

Borgström var klaverelev av M. Ursin. Derefter studerte han i 1881-1883 fiolin, teori og komposisjon hos Johan Svendsen og senere, 1883-87, komposisjon hos Ludvig Mathias Lindeman. Samtidig ble han undervist i instrumentasjon av Ole Olsen. I årene 1887-89 studerte Borgström ved konservatoriet i Leipzig. Edvard Grieg skal i 1890 ha omtalt Borgström i rosende vendinger efter å ha hørt hans første symfoni. 
Hans kantate Hvem er du med de tusene navne (tekst av Bjørnstjerne Bjørnson) ble uroppført i Kristiania i 1889 med påfølgende anerkjennelse. Han mottok A.C. Houens legat i 1900, noe som muliggjorde videre utenlandsopphold. Han oppholdt seg frem til 1903 mest i Berlin, men reiste også i studieøyemed til Leipzig, London og Paris. I perioden 1903-1906 arbeidet han delvis som musikkommentator for ulike aviser før han ble fast ansatt som musikkritiker for avisen Verdens Gang i 1907 (frem til 1913). Fra 1913 var han musikkritiker i Aftenposten frem til sin død, 61 år gammel, i 1925.

Verker

Han komponerte to operaer og to symfonier, flere symfoniske dikt (bl. a. Hamlet og Tanken), en piano- og en fiolinkonsert, strykekvartetter og en klaverkvintett, fiolinsonater, pianostykker og sanger.  Hamlet ble urfremført i Kristiania i 1903. Amalie Müller (som ikke må forveksles med Amalie Skram som i sitt første ekteskap het Amalie Müller) var solist under urfremførelsen av Hamlet og ble i 1904 Borgströms hustru.