google/wiki40b huggingface dataset:
Renminuniversitetet

Renminuniversitetet, eller Kinas Folkeuniversitet, eller Renmin University of China (RUC), (kinesisk: 中国人民大学, pinyin: Zhōngguó Rénmín Dàxué, kalt 人大 Réndà) er et nasjonalt universitet i Beijing i Kina.
Det tilhører gruppen av eliteuniversiteter som støttes av Prosjekt 211.

Historie

Forløper for universitetet var Shaan Bei offentlige skole som ble opprettet av Det kinesiske kommunistparti i 1937 under den annen sino-japanske krig. Senere ble navnet Nordkinas forente universitet og så Nordkinas universitet.
Kinas Folkeuniversitet ( rénmín = folk) ble offisielt opprettet i 1950 som Folkerepublikken Kinas første nasjonale universitet. Opprinnelig var tanken at dette universitetet skulle bli landets fremste, men den ambisjonen fikk man etter kort tid et mer avslappet forhold til. Universitetet er ikke desto mindre havnet i det absolutte toppskikt. Det har i dag (2007) 23 fakulteter og 13 forskningsinstitutter. I et nasjonalt rangeringssystem for universiteter havner en rekke av Renmin-universitetets fakulteter som regel på førsteplass.
Universitetet har hovedcampus i Zhongguancungaten i Beijings Haidiandistrikt. Det ligger bare fem til ti minutters kjøretid unna en rekke andre ledende universiteter, som Pekinguniversitetet, Tsinghuauniversitetet, Beijings teknologiske institutt og Beijing Foreign Studies University. Det er også mindre enn ti minutter fra både det gamle sommerpalasset og det nye sommerpalasset.
Better Times a-Comin'

«Det kjem nok betre tider» med Christiania Fusel & Blaagress

Christiania Fusel & Blaagress ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Det kjem nok betre tider» på singel høsten 1968. Gruppens medlem, Øystein Sunde, skrev den norske teksten (kredittert sammen med Skau). Teksten har samme tema som originalen.
Fredrik Wibe synger første og tredje vers, mens Øystein Sunde tar seg av andre vers.
Ophropyx

Levevis

Artene lever på gressmarker der larvene lever i jorden og eter på røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Tanjung Jati kullkraftverk

Tanjung Jati kullkraftverk, også tidvis kjent som Tanjung Bin, er et kullkraftverk i regionen Sentral-Java i Indonesia. Det har en installert produksjonskapasitet i enhet A-b er på 2240 MW fordelt på 4 omtrent like store blokker / turbiner. Operatør er PT Java Power Co.
Anlegget ble utbygd i årene 1997–2006. Utvidelse ble planlagt fra 2006. Brenselstypen er brunkull (lignitt). Renseanlegget bruker kalkstein og gir sideprodukt gips, mens kjølingen skjer med sjøvann.
Anlegget må ikke forveksles med Tanjung Bin kullkraftverk i Malaysia.
Near Earth Asteroid Tracking

Near-Earth Asteroid Tracking (NEAT) var et program utført av NASA og Jet Propulsion Laboratory med oppgave å oppdage jordnære objekter (NEOer). NEAT-prosjektet ble startet i desember 1995 og var aktivt frem til april 2007.

Historie

Den opprinnelige hovedetterforskeren var Eleanor F. Helin, med medetterforskerne Steven H. Pravdo og David L. Rabinowitz.
NEAT hadde en samarbeidsavtale med U.S. Air Force om å benytte et GEODSS teleskop på Haleakala på Maui i Hawaii. GEODSS er en forkortelse av Ground-based Electro-Optical Deep Space Surveillance og disse vidvinkel Air Force teleskopene var designet for optisk å observere romfartøy i jordbane. NEAT teamet designet et CCD-kamera og datasystem for GEODSS teleskopet. CCD-kameraets format er 4096 × 4096 pikseler og synsvinkelen er 1.2° × 1.6°.
Fra og med april 2001 fikk også Samuel Oschin telescope (1,2 meters blenderåpning Schmidt teleskop ved Palomar Observatory) oppgaven med å lokalisere og følge jordnære objekter. Dette teleskopet er utstyrt med et kamera som består av112 CCD-er som hver har format på 2400 × 600 piksler. Dette er det teleskopet som fanget bilder som ledet til oppdagelsen av 50000 Quaoar i 2002, samt 90377 Sedna i 2003 (publisert 2004) og dvergplaneten Eris.
I tillegg til å oppdage tusenvis av asteroider, er NEAT også kreditert med å ha gjenoppdaget den periodiske kometen 54P/de Vico-Swift-NEAT og av den høy riktig bevegende Teegarden's star. Kometen C/2001 Q4 (NEAT) ble oppdagen den 24. august 2001 av NEAT.
En asteroide har fått sitt navn til ære for programmet, 64070 NEAT, tidlig i 2005.
Gaddo Gaddi

Gaddo Gaddi (født ca. 1239, død ca. 1312) var en italiensk maler og mosaikkmaker fra Firenze innen den gotiske kunststilen. Nesten ingen av arbeidene hans er bevart. Han var far til Taddeo Gaddi. Han fullførte mosaikken på fasaden til Santa Maria Maggiore i Roma. Mosaikken «Kroningen av Jomfruen» over døren på innsiden av Santa Maria del Fiore i Firenze, datert 1307, er også tilskrevet Gaddo Gaddi.
Det Danske Akademis Store Pris

Det Danske Akademis Store Pris  er en litteraturpris som tildeles en dansk forfatter som anerkjennelse av et forfatterskap. Prisen anses som Danmarks fremste litterære hedersbevisning og deles ut av Det Danske Akademi på akademiets årsfest. Prisen ble innstiftet i 1961.
Inntil 1982 ble den delt ut årlig, siden hvert annet år. Prisen var opprinnelig på 50 000 kroner og har siden 2000 vært på 300 000 kroner.
Fossum Idrettsforening

Orientering

Fossum IF har de seneste årene hatt en svært positiv utvikling i orienteringsgruppa. Klubben har bygget opp en stor junior- og seniorstall og har flere løpere som har hevdet seg i nasjonale løp. Per 1. januar 2018 har klubben 3 orienteringsløpere på aldersbestemte landslag.
Åsanehallen

Åsanehallen er en idrettshall som ligger på Ulset i Åsane bydel i Bergen. Åsanehallen har et areal på 550 m² og den har en tilskuerkapasitet på 600 personer. Den ble åpnet 18. november 1988 etter at Herman Friele syntes at kulturmulighetene i Bergen var for lite fleksible.    
I september 2003 ble Melodi Grand Prix Junior  med Johanne Berger som finalevinner sendt direkte fra hallen. I 2010 ble Nordens største skoleavslutning for elever ved ungdomsskoler «Sommerballet 2010» arrangert i hallen med suksess.
Bygdaposten for Hjelmeland

Bygdaposten for Hjelmeland var en lokalavis som ble utgitt i Hjelmeland kommune i Rogaland. Avisen ble fusjonert inn i Strandbuen høsten 2009 og den nye avisen har beholdt dette navnet. Strandbuen dekker Strand og Forsand kommuner i tillegg til Hjelmeland. Mens Bygdaposten kom ut en gang i uken, kommer Strandbuen ut hver onsdag og fredag. Avisen har lokalkontor på Hjelmeland med journalister som har spesielt ansvar for å dekke denne kommunen.
Bygdaposten ble startet i 1973, etter at de fire privatpersonene Arne Kleppa, Jon Olav Sigmundstad, Chr. Nedland og Rolf Aarsand med kommunal støtte ga ut en lokalavis for Hjelmeland. Bladet ble kalt «Bygdaposten?». Spørsmåltegnet i tittelen var bevisst, innbyggerne i Hjelmeland fikk anledning til å komme med andre forslag, men navnet forble Bygdaposten.
I startåret 1973 ble det produsert tre utgaver på dugnad av de fire initiativtakerne, og folk på Hjelmeland var positive til avisen. Året etter bestemte kommunestyret seg for å støtte en fast utgivelse, med ti utgaver i året. Det krevde en fast redaktør og Erik Fossåskaret ble avisens første redaktør i 1974. Siden oppstarten utvidet Bygdaposten slik at den kom ut hver hver fredag og hadde 2,5 stillinger. Før fusjonen var avisen et aksjeselskap med kommunen (49%) og Jæren Avis (46%) som de to største aksjonærer. Da kommunen besluttet å selge sin aksjepost til Jæren Avis som også eier Strandbuen, lå veien åpen for sammenslåingen.
Fakaofo

Geografi

Fakaofo er den sørligste av de tre øyene i Tokelau. Atollen har en landmasse på 4 km², der 2,49 km² egner seg til dyrking av kokospalmer og andre trær. Det finnes mange felt for dyrking av pulaka, en type taro. Lagunen er på 59 km². Det er kraftig nedbør. Ferskvannsforsyningen er vanskelig.
Atollen er lukket og uten dype passasjer mot havet, slik at det er vanskelige ankrings- og havneforhold.

Historie

Analyser av karbondatering indikerer at Fakaofo og Atafu har hatt kontinuerlig bosetting fra minst 750–550 år siden og fram til den første europeisk kontakten i 1765.
Fakaofo var den mest folkerike og mektigste av atollene og Tokelau ble samlet til én politisk enhet under ledelse av folk fra Fakaofo.
Tokelau ble først kjent for europeere fra andre halvdel av 1700-tallet, men Fakaofo var den siste atollen som ble kjent. Det er flere krav på å ha oppdaget Fakaofo. Kaptein Smith på hvalfangstskuten «General Jackson» fra Bristol i Rhode Island anses som den første utlending som kom til Fakaofo. Det skjedde i 1835. Imidlertid er det mulig at USS «Dolphin» og Hiram Paulding besøkte atollen i 1825, men da uten at amerikanerne forsto at det var en tredje tokelauisk atoll.
Midt på 1800-tallet ble atollen rammet av flere katastrofer. Folketallet på Fakaofo ble påvirket av sykloner og tørke. Det var hungersnød mellom 1846 og 1852. Katolske misjonærer tvang i 1852 omkring 500 av innbyggerne til å reise til Uvea. Omkring 90-100 innbyggere var tilbake. Dysenteri tok livet av 64 innbyggere. Peruanske slavehandlere bortførte 140 personer, 54 % av befolkningen, i februar 1863. Etter katastrofene var det omkring 60 personer igjen på Fakaofo. Seks av disse var menn, to av dem tokelauere.

Befolkning

Fakaofo hadde i 2016 et folketall på 506. I 2013 var befolkningen på 515. I landsbyen på Fakaofo ble det etter hvert for liten plass, og fra 1966 ble det reist nye bygninger og boliger på en småøy i nærheten, Fenuafala. Her ble også ny skole og sykehus plassert. Fenuafala ligger to kilometer vest for den opprinnelige landsbyen, som kalles Fale (ordet betyr landsby).
Folketellingen i 2011 viste at 34 % av befolkningen var under 15 år og 46 % under 20 år. 57,8 % av innbyggerne på Fakaofo hadde ved folketellingen i 2011 helt tokelauisk bakgrunn. Den kongregasjonalistiske kirke har tilslutning fra 68,9 % av befolkningen på Fakaofo (2011).

Samfunnsforhold

Det er ett befolkningssentrum på atollen, fordelt på to av småøyene.
Atollen har sykehus og skole. 62,7 % av innbyggerne over 15 år var i 2011 sysselsatt i lønnsarbeid.
Nesten hele befolkningen (98,8 %) bodde i 2011 i bolighus av europeisk type, 90,6 % av boligene hadde private dusjfasliteter i tilknytning til boligen. 95,3 % av husholdningene hadde fryseboks, 80 % hadde telefon. 78,8 % % av husholdningene disponerte aluminiumsbåt, 76,5 % med påhengsmotor.

Politikk og administrasjon

Atollen styres av et eldsteråd, taupulega. Landsbyen har en ordfører, pulenuku, og en representant utad, faipule. De som har disse vervene er automatisk medlem av Tokelaus regjering. Fakaofo hadde i 2014 sju representanter i Tokelaus lovgivende forsamling, Fono Fakamua (engelsk: General Fono).
Akromatopsi

Akromatopsi også kalt total fargeblindhet er en sjelden øyesykdom som gjør at man kun ser gråtoner.
Tilstanden kommer som oftest også med sterkt nedsatt syn, og er arvelig.
X factor-deltaker og sanger Elin Gaustad har akromatopsi.
Quest Joint Airlock

Quest Joint Airlock, tidligere kjent som «the Joint Airlock Module», er hoved-luftslusen for Den internasjonale romstasjonen (ISS). Quest var designet for å kunne brukes ved romvandringer med både amerikanske og russiske romdrakter. Før Quest ble montert til romstasjonen, kunne romvandringer i russiske romdrakter kun utføres fra Zvezda, og amerikanske romvandringer måtte utføres når en romferge var tilkoblet. Ankomsten av Pirs utgjorde nok en mulighet for romvandringer med russisk utstyr.

Konstruksjon

Quest Joint Airlock er bygget i aluminium og er testet ved NASA sitt Marshall Space Flight Center i Huntsville, Alabama av det amerikanske selskapet Boeing.

Design

Quest luftslusen består av to segmenter,, en utstyrs-sluse som lagrer romdrakter og utstyr, og mannskaps-slusen, der mannskapet går ut i verdensrommet. Den ligner på romfergens luftsluse, men er modifisert noe for å redusere mengden luft som ble tapt ved en romvandring. Den ble festet til Unity på romferden STS-104. Den har festet for 4 høyttrykks gasstanker, to som inneholder oksygen, som sørger for å refylle atmosfæren på den amerikanske delen av stasjonen, for det meste etter tap på grunn av romvandringer.
Quest var nødvendig fordi amerikanske romdrakter ikke vil passe i russiske luftsluser, og har andre komponenter, utstyr og forbindelser. Luftslusen er designet for å inneholde utstyr som kan funksjonere med både russisk og amerikansk utstyr. Men den funksjonerer foreløpig kun med amerikansk, da delene nødvendig for russiske romvandringer ikke er skutt opp ennå, noe som gjorde at ISS Ekspedisjon 9 måtte ta omvei til et utvendig arbeidssted fra andre luftsluser på grunn av problemer med amerikanske romdrakter.
Karim El Ahmadi

Landslaget

Han ble tatt ut i Marokkos tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Gravebier

Utseende

Små til middelsstore bier, som oftest mørkt fargede men ofte kledt med rødlige eller gulaktige hår. Et karakteristisk trekk er at de har to sømmer i ansiktet under antennene, de har gjerne også groper oppe på hodet nær fasettøynenes overkant. Dette er primitive trekk innen Apoidea. Gruppen Oxaeini er noe avvikende, store og langvingede arter.

Levevis

Jordbiene er solitære bier, det vil si at de bygger reir hver for seg, men de kan danne store kolonier. Reirene graves inn i løs jord. De fleste er oligolektiske, det vil si at de samler pollen bare fra én eller noen få plantearter. De er derfor særlig verdifulle pollinatorer for de plantene det gjelder. Mange arter lever i ørkener og andre tørre områder.

Utbredelse

Gruppen er kosmopolittisk, bortsett fra at de mangler i Australia.
Torre del Greco

Torre del Greco (det greske tårnet) er en by i Storbyområdet Napoli i regionen Campania i Italia. Byen har om lag 90 000 innbyggere. Folket i byen snakker en spesiell dialekt kalt torrese, og stundom corallini.
Byens kultur er preget av både greske og spanske tradisjoner.

Torrese

Torrese er en dialekt som er mye påvirket fra greske og spanske ord og som kan være nø uforståelig for folk i Nord-Italia. Ordet for jente i torrese er guagliona og ordet for gutt er guaglione. De tilsvarende italienske ordene for gutt og jente er ragazzo og ragazza. Begge torrese-ordene kommer fra det gamle greske ordet for gutt og jente som er å finnes på den gresøke øya Rhodos, som er øya der de napolitanske grekerne kom fra.
Mitt hjem og min moder

«Mitt hjem og min moder» er et skillingstrykk fra slutten av 1800-tallet. Opprinnelsen er ukjent, men den er eget godt kjent i Trøndelag.
Kromosom 13

Kromosom 13 er ett av de 23 kromosomparene hos mennesker. Mennesker har normalt to versjoner av dette kromosomet, ett fra hver av foreldrene. Dette kromosomparet dekker omtrent 114 millioner basepar som er byggematerialet til DNA. Kromosom 13 står for mellom 3,5 % og 4 % av den totale mengden DNA i cellene.
Identifiseringen av genene på hvert kromosom har i lang tid blitt sett på som ett av de viktigste forskningsområdene, og blitt viet mye tid og resursser. Siden forskere bruker forskjellige metoder til å identifisere genene, har man ikke klart å stadfeste ett nøyaktig antall gen. Det er antatt at kromosom 13 inneholder omtrent 750 gen.
Henry J

Henry J var en bilmodell og eget bilmerke, produsert av den amerikanske bilprodusenten Kaiser-Frazer Corp mellom 1951 og 1954.

Henry J

I løpet av de første årene etter andre verdenskrig hadde Kaiser-Frazer Corp. gjort suksess og bygde flere bra biler solgt så mange biler de klarte å bygge, men siden 1949 begynte salgstallene å dale. Styreformannen, Henry J. Kaisers løsning var å bygge en ny, liten og billig bil som alle amerikanere hadde råd til å kjøpe, men ettersom bedriften manglet egn kapital til å utvikle en ny modell, vendte den seg til de føderale myndighetene om et lån. Kaisers kompanjong, Joseph W. Frazer hadde sterke innvendninger mot hele prosjektet og da han ble nedstemt valgte han å trekke seg tillbake fra Kaiser-Frazer Corp.
Den nye bilen, oppkalt etter mr. Kaiser selv var et enkelt og konvensjonelt produkt. De fire- og sekssylindrede motorene ble kjøpt fra Willys-Overland. For å holde prisen nede var Henry J ytterst spartansk og manglet til og med luke for bagasjerommet, men mer komfortabel utrustning, inklusive bagasjeromsluke kunne kjøpes mot pristillegg. Den enkleste firesylindrede modellen kostet runt 200 dollar, billigere enn enn en Chevrolet men med sekssylindret motor og noe mer utrustning ble forskjellen snart utradert. Det første året ble det solgt cirka 82 000 biler, men siden markedet synes være mettet og salget sank drastisk opphørte byggingen i 1953, men et antall usolgte biler ble oppdatert og solgt som 1954 års modell.
Henry J's mekaniske komponenter ble også brukt i sportsbilen Kaiser-Darrin.

Allstate

Den amerikanske varehuskjeden, Sears Roebuck hadde siden slutten på 1940-tallet ført diskusjoner om å selge biler fra Kaiser-Frazer Corp. under merkenavnet Allstate hos egne bilforhandlere i tilknytning til sine varehus. Den ukompliserte og letteste var Henry J var nettopp det som Sears søkte. Allstate skilte seg fra Henry J gjennom en annen front, tegnet av Alex Tremulis og noe mer påkostet innredning. De hadde til og med batteri og dekk av merket Allstate. Foruten salg ved varehusene ble bilen også solgt gjennom Sears Roebucks postordrekatalog. Etterspørselen var dog liten og i 1952 og 1953 ble  det ikke solgt mer enn 2 363 biler.
Sør-Koreas motorvei 1

Sør-Koreas motorvei 1 eller Gyeongbu motorvei (koreansk: 경부 고속도로) (Asiavei 1) er den nest eldste og den mest trafikkerte motorveien i Sør-Korea. Årsaken til det er at den forbinder de fleste av landets største byområder, fra Seoul i nordvest til Suwon, Daejeon, Gumi, Daegu og Busan i sørøst.
Veien er 416 km lang, og har normalt en hastighetsgrense på 100 km/t.
Konstruksjonsarbeidet startet i februar 1968, og 21. desember samme år åpnet strekningen Seoul-Suwon, men forlengelsen til Osan ble åpnet 30. desember. Den siste delen av veien, som går i fjellrike områder mellom Daejeon og Daegu åpnet 7. juli 1970.
Tilsammen 9 millioner mennesker var involvert i byggearbeidet som tok to år og fire måneder å gjennomføre. Prisen tilsvarte 25 prosent av statsbudsjettet, og byggeprosjektet er det største så langt i landet.
I 1987 ble det startet arbeid med å utvide deler av veien fra to felt i hver retning til tre felt. Enkelte deler utvides også etter dette til både fire og fem kjørefelt i hver retning fram til 1996. Et eget bussfelt åpner mellom Seoul og Sintanjin i 1995 til bruk i ferier, høytider og helger.
Veiens hittil største ulykke inntraff 14. juli 2000 da åtte kjøretøy, inkludert tre busser og en varebil, kolliderte nær Gimchon. Ulykka kostet 18 menneskeliv og førte til over hundre skadde mennesker.
25. august 2001 reorganiseres de sørkoreanske motorveiene, alle unntatt nr. 1 får nye nummer, men kilometermerkingen endres fra nord-sør til sør-nord.
I 2002 overtar Seoul by ansvaret for den nordligste delen av motorveien, på en 9 km lang strekning mellom Yangjae og Hannambrua. I 2008 blir bussfeltet permanent mellom Seoul og Osan også mellom rushtidene på hverdager og helt til Sintanjin i helgene.
Allround-VM på skøyter 1933, kvinner

Allround-VM på skøyter 1933, kvinner ble arrangert  på Frogner stadion, Oslo 5. og 6. februar 1933. Mesterskapet ble arrangert av Oslo Skøiteklub, og det er ikke anerkjent som et offisielt verdensmesterskap.
Liselotte Landbeck   fra Østerrike ble mester.
Herimosa albovenata

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 30 millimeter), kraftig, brun smyger med små, hvite flekker på vingene. Undersiden er lysere brun, med bleke årer.

Levevis

Larvene utvikler seg på ulike gress i slekten Austrostipa.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i innlandet i Australia.
Laticraniini

Utseende

Middelsstore, avlange trebukker, lyst brunlige på farge. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, betydelig lengre hos hannene. Hannens hode er nokså stort med forstørrede mandibler (kjever). Pronotum er omtrent så langt som bredt, parallellsidig med en knøl midt på hver side.

Utbredelse

Gruppen er utbredt fra Guatemala i nord gjennom det østlige Sør-Amerika til det nordlige Argentina i sør.
Ptose

Ptose er en lidelse der et organ får nedsynkning. Begrepet blir som oftest benyttet om lidelsen blefaroptosis (lammelse av øyelokkets løftemuskel), der ett eller begge øvre øyelokk som følge av tilstanden henger ned over og dekker deler av øynene. Denne tilstanden skyldes en affeksjon i musklene som løfter øyelokket eller nerver som påvirker disse musklene. Årsaken kan skyldes en medfødt defekt, være av strukturell karakter (alder, traume, tumor med mer), skyldes en sympatikus svikt i det sympatiske nervesystemet, som Horner syndrom eller TACs, skyldes en nevromuskulær svikt, som botulisme og oculomotoriusparese med flere.
Ptose eller blefaroptosis er en tilstand som for noen kan være plagsom, men sjelden smertefull. Den mest vanlige årsaken til ptose er dermato blepharochalasis (slapphet i huden). I mange tilfeller kan fenomenet behandles kirurgisk, men ikke alltid.
Møllerød kongsgård

Møllerød kongsgård (svensk: Mölleröds kungsgård) var en gård i det nordlige Skåne som tilhørte den danske kronen. 
Navnet kjennes fra begynnelsen av 1500-tallet, og kong Christian IV benyttet ofte gården på reiser i Skåne – ikke minst mens han lot oppføre festningsbyen Christianstad.  Han overga eiendomsretten til fru Beate Huitfeldt – enke etter Knud Ulfeldt – som takk for den troskap hun hadde utvist den kongelige familie. I begynnelsen av 1600-tallet oppførte hun en herregård med vollgrav like i nærheten.
Det var på Møllerød Christian IV avholdt hvetebrødsdager med Kirsten Munk, som han hadde giftet seg med i 1615. Da danskene trakk seg tilbake fra Christianstad i 1678, brente de herregården i Møllerød. Området er i dag fredet.
Austrian Golf Open

Austrian Golf Open er en golfturnering på Europatouren. Den har som følge av flittige sponsorbytter hatt en rekke navn siden opprettelsen. Turneringen ble spilt første gang i 1990 og var del av Europatouren i syv år før den ble flyttet ned til Challenge-touren i perioden 1997 til 2005, fulgt av en skarp nedskjæring i premiepenger. I 2006-sesongen var turneringen tilbake på Europatouren.
Scymnus nigrinus

Utseende

Scymnus nigrinus er en liten marihøne, mellom 2 og 2,8 millimeter lang. Oversiden er dekt med små lys hår. Dekkvingene er mørke, nær svarte uten flekker. Beina er mørke.
Bølgelinjet høstfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 34 – 40 mm), brungult nattfly. Hodet og kroppen er kledt med brungule hår. Forvingen er brungul, med markerte, brunkantede nyre- og rimgmerker, nyremerket har en grå flekk i nedre del. Ellers har forvingen to brune tverrlinjer, der den innerste (nær roten) går i sik-sak og den ytterste er bølgeformet utbuktet. Rettlinjet høstfly (Agrochola macilenta) ligner sterkt, men den ytre tverrlinjer er rett. Bakvingen er grå med kremgule frynser, den fremste delen er kremgul. Larven er først ensfarget rødbrun, senere brun på ryggen med klokkeformede, mørkbrune tegninger, blek på buken.

Levevis

Arten forekommer i løv- og blandingsskog. Den overvintrer som egg, larvene klekkes tidlig på våren og lever den første tiden på knopper og blomster av ulike løvtrær og busker. Etter hvert kryper de ned på bakken og fullfører utviklingen på ulike urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten fra slutten av august til oktober, og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Bølgelinjet høstfly er utbredt i Europa, og den vestlige delen av Sibir. I Norge er den vanlig nord til Rana i Nordland.