google/wiki40b huggingface dataset:
Louis Antoine Henri de Bourbon

Militær karrière, eksil

Han fikk privat utdannelse hos abbé Millot og ble utdannet militært innen Commodore de Vinieux. Han viste tidlig Condéhusets stridsvilje og begynte på sin militære karrière i 1788. Da den franske revolusjon startet i 1789 emigrerte han noen dager etter at Bastillen hadde falt, og under eksilet forsøkte han å samle styrker for å invadere Frankrike og gjenopprette det gamle monarkiet. I 1792, da de franske revolusjonskrigene brøt ut, kalte han inn en styrka av emigranter (som dannet den franske kongelige armé) og som deltok i hertugen av Braunschweig-Lüneburgs mislykkede invasjon.
Han fortsatte å tjenestegjøre under sin far og farfar i det som ble kalt Condéarméen og viste flere ganger mot og vilje i styrkene. Ved oppløsningen av hæren etter freden i Lunéville i februar 1801, giftet han seg med prinsesse Charlotte de Rohan, brordatter til kardinal Louis René Édouard de Rohan og flyttet til Ettenheim i Baden, nær Rhinen.

Falske rykter

I begynnelsen av 1804 hørte Napoléon Bonaparte, som da var førstekonsul og leder i Frankrike, rykter som da var blitt oppdaget av politiet og som syntes å koble den unge hertugen med en konspirasjon som ble ledet av Georges Cadoudal og Charles Pichegru. Ryktene sa at hertugen var i selskap med Charles François Dumouriez og at han foretok hemmelige reiser til Frankrike. 
Ryktene var falske ettersom den personen han besøkte var Thumry, en harmløs gammel mann, og hertugen hadde ingen koblinger til Cadoudal eller Pichegru. Bonaparte ga imidlertid ordre om at hertugen skulle fanges, og franskmennene utposterte gendarmer ved Rhinen i hemmelighet, omringet huset hans og førte ham til Strasbourg 15. mars 1804 og deretter til slottet i Vincennes. Der ble en kommisjon hasteinnkalt for å forhøre ham.

Henrettelse

Imens hadde Bonaparte fått rede på sakens fakta, og grunnlaget for anklagene ble raskt justert. I stedet for konspirasjonsteorien ble hertugen anklaget for å ha gjort væpnet motstand mot Frankrike i den siste delen av krigen og hatt til hensikt å ta del i den tredje koalisjonen. Generalene gikk raskt ut med en fordømmelse, etter ordre fra Anne Jean Marie René Savary som hadde fått oppdraget med å lede anklagersiden. Savary forhindet all kontakt mellom den anklagede og Napoleon. Hertugen ble skutt i slottets vollgrav, nær en grav som var klargjort for ham.
Det er kjent at Joséphine de Beauharnais og Madame de Rémusat hadde bedt Bonaparte om nåde for hertugen, men intet kunne rokke ved hans beslutning. Skylden som Bonapartes forsvarere la på Talleyrand eller Savary var uberettiget. På sin vei til Saint Helena og i sitt eksil i Longwood hevdet Napoléon Bonaparte at under de samme omstendighetene ville han gjøre det samme igjen. Han skrev også dette i sitt testamente.
Derby Midland FC

Historie

Klubben var med i FA-cupen for første gang i 1883/84-sesongen, og fikk walk-over i turneringens første runde. Den første cupkampen deres kom derfor i 2. runde mot Birmingham Excel den 1. desember 1883. Resultatet ble 1-1, og Derby Midland vant 2-1 i omkampen to uker senere. I den 3. runden denne sesongen var Wednesbury Town motstander i en kamp Midland tapte 1-0.
Klubben var et av de opprinnelige medlemmene i den første The Midland League som kom i gang i 1889. I den første sesongen ble de nummer 2, mens de året etter tok en 4.-plass.
I 1891 ble klubben opptatt i Derby County, som spilte i den nasjonale The Football League.
Overkjevebein

Dannelse

Overkjeven er i utgangskpunktet hudbein som dannes over den øverste delen av den fremste gjellebuen under fosterutviklingen. Denne gjellebuen går over i å bli kjeven, slik at de øverste delene danner overkjeven, de nederste danner underkjeve. Hos bruskfisk er både over- og underkjeven en separat del som ikke er festet til hjernekassa. Hos disse eksisterer ikke overkjevebeinet, bare de underliggende bruskstrukturene som hos oss utgjør hammeren og ambolten i mellomøret hos pattedyr. De tannbærende hudbeina som hos oss utgjør overkjevbeina hos oss finner vi hos beinfisk og hos panserpadder. Hos panserpaddene er disse knoklene festet til hjernekassa og utgjør en del av skalletaket. Hos nesten alle firbeinte virveldyr forblir disse knoklene delt i en fremre (fortannbein) og bakre (os maxillare), men hos aper gror disse beina sammen og blir én enhet. Neseåpningene ligger hos de fleste virveldyr klemt inn mellom den fremste delen av overkjevebeina og nesebeina.
Militærstab

Norske staber

I norske militære staber blir det samme prinsippet brukt, og vi bruker gjerne for eksempel G-2 for etterretningssjef på brigadenivå, og S-2 for etterretningssjefen på bataljonsnivå. Dette er også brukt i tyske staber.

Heimevernet

I Heimevernet brukes S-X på kommandonivå. Dvs staben i en innsatstyrke eller et HV-område. På distriktsnivå og høyere brukes G-X.
Crinifemur viridans

Utseende

En nokså liten, mørkbrun smyger. Forvingen har et par hvite flekker og en diffus, gul flekk bak disse. Hodet og forkroppen er delvis kledt med metallisk grønnskimrende skjell.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Arten er kjent fra Guyana og Peru.
Fylkesvei 7594

Fylkesvei 7594 går mellom Napp og Myrland i Flakstad kommune. Veien er 5,5 km lang.
Veien går forbi et rasfarlig fjellparti, og har flere ganger blitt sperret av stein- og snøras.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 805.
Bantuekspansjonen

Bantuekspansjonen viser til utbredelsen av bantufolk i Afrika gjennom flere tusen år med vandring, og er en meget viktig prosess i Afrikas historie. Talere av proto-bantuspråk oppsto i dagens Kamerun og Nigeria, og utvandringa ser ut til å ha begynt etter innføringen av landbruk, det vil se rundt 3000–2500 f.Kr. for den første ekspansjonen i Vest-Afrika. Fra rundt 1500-1000 f.Kr. fulgte videre utvandring østover og sørover fra dette området. Bantufolk fortsette koloniseringen sørover, og hadde slått seg ned i dagens Sør-Afrika fra rundt år 0.
Bantuekspansjonen førte til utbredelse av språk og utveksling av kunnskap. Etterkvart oppstod nye folke- og samfunnsgrupper, ofte gjennom blanding gjennom giftermål. Bantufolk hadde flere fordeler i forhold til tidligere innbyggere. Kjennskapen til landbruk og metallurgi gjorde at de kunne slå seg ned i område med ulike anledninger og bo mye tettere enn jegere og sankere. De fortrengte khoisanfolk, hadzaer og sandawifolk som levde på denne måten med steinvåpen. I østre og sørlige Afrika lærte bantufolk om husdyrhold fra folk de møtte, og spredte denne kunnskapen videre til jegere og sankere. 
Den økende folketettheten av bantufolk gjorde det mulig å danne større rike, som Mutapariket ved Zambezielva, som stod bak bygginga av Stor-Zimbabwe. I Sør-Afrika sto zululederen Shaka bak dannelsen av et større rike på 1800-tallet.
Souk

Souk eller souq (arabisk: سوق sūq), også stava soq, esouk, suk, sooq eller suq, er en markedsplass eller et handelsstrøk i en arabisk eller berbisk by. Begrepet brukes ofte for å navngi det lokale markedet.
Selv om hvert nabolag i en by ofte har en lokal souk som selger mat og andre dagligvarer, er den største souken ofte en viktig og sentral struktur i byen, hvor det gjerne også selges tekstiler, juveler og andre verdifulle varer.
Mariager

Historie

I begynnelsen av Middelalderen lå det en liten fiske- og fergehavn ved denne delen av Mariager fjord, og i 1430 oppførte birgitterordenen et kloster på en bakke nær denne havnen. Klosterkirken ble et valfartssted hvor folk kunne få avlat for sine synder mot betaling. På denne måten samlet klosteret en anseelig formue.
Navnet Mariager kjenner man til fra pavens godkjennelse av klosteret i 1446. Byen hadde oppgangstid helt frem til reformasjonen i 1536. Administrasjonen av klosteret falt da under kongen, og klosterets innflytelse ble gradvis mindre.
I 1588 ble klosteret lagt ned. Fire år senere ble Mariager kjøpstad. Det var imidlertid ikke tilstrekkelig til at byen gjenvant sin status fra klosterets storhetstid. På 1720-tallet ble store deler av klosteret revet, og stagnasjonen fortsatte slik at i 1801 hadde byen bare 414 innbyggere. Byen fungerte allikevel som havn for Viborg. Det var forøvrig landbruk og fiske som ga folk arbeide.
i 1904 ble det bygget bro over fjorden ved Hadsund, og Hadsund blomstret opp som handelsby på Mariagers bekostning. Mariager hadde da rundt 900 innbyggere. 
I 1927 kom jernbanen, og i Assens ble det anlagt en sementfabrikk, Dana. Ut over det merket Mariager ikke mye til industrialiseringen. Pinsebevegelsen opprettet skoler i byen, og i 1940 stiftet man en institusjon for fysisk og psykisk utviklingshemmede.
Produksjonen ved sementfabrikken Dana ble lagt ned i 1975. Turisme er idag en viktig inntektskilden i området.
Neda

Neda var angivelig en 27 år gammel pike som ble drept under demonstrasjonene i tilknytning til valget i Iran i 2009. Drapet på henne ble filmet av tilskuere.  Videoen ble postet på Internett og navnet hennes ble raskt et samlende kamprop for pro-reform iranere som demonstrerte. «Neda» betyr «stemme» på farsi og hun ble således kalt «Irans stemme» av noen opposisjonsgrupper.

Omstendighetene ved Nedas død

En uidentifisert Twitter-poster hevdet 20. juni 2009 at Neda, sammen med sin far, gikk i et protesttog ned Karegar Avenyen i Theheran. De deltok i protestene mot det angivelige valgjukset i valget som nylig hadde vært. Hun ble da angivelig skutt av opprørspoliti. Udaterte amatørvideoer av hennes angivelig død ble sent ut på internett gjennom Facebook og YouTube. Videoene var ledsaget av et ubekreftet budskap skrevet av et anonymt individ som hevdet at han/hun var tilstede da videoen ble tatt opp: 
«Klokken 19.05 20. juni. Sted: Karegar Av., på hjørnet der Khosravi St. og Salehi gt. krysser. En ung kvinne som stod sammen med sin far og så på protestene ble skutt av et medlem av basij som gjemte seg på toppen av et sivilt hus. Han hadde klart sikte mot piken og kunne ikke bomme. Imidlertid siktet han mot hjertet hennes. Jeg er lege så jeg løp til henne og forsøkte å redde henne. Men kulen hadde truffet med en slik kraft at den hadde revet opp brytstet hennes og hun døde på mindre enn to minutter. Protestene holdt på omtrent 1 kilometer unna i hovedgaten og noen av demonstrantene løp vekk fra tåregas som ble brukt mot dem, mot Salehi gt. Filmen er tatt opp av min venn som stod ved siden av meg. Vær så snill å la verden vite.»
 
Diskusjoner om Neda på Twitter ble raskt et av de viktigste emnene på kvelden 20. juni, 2009. 
Videoens autentisitet, hendelsens lokalisering og den angivelige drapsmannens identitet har ikke blitt bekreftet av de viktigste mediene. Kvinnens angivelige død ble ikke rapportert av statskontrollerte medier men ble berettet om av internasjonale medier. CNN viste videoen flere ganger 21. juni 2009, først med ansiktet til piken skjult og deretter uten noen sensur.
Mithras (sommerfugl)

Utseende

Middelsstore stjertvinger (vingespenn ca. 30 millimeter) med brede vinger. Bakvingen har en kort stjert. Oversiden er metallisk blå med svarte ytterkanter, undersiden er brunsvart.

Utbredelse

Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika.
Evening Chimes

«Evening Chimes», med undertitlene «Abendläuten» og «Reverie», er et amerikansk pianostykke av komponisten Albert Frederick Marzian.
«Evening Chimes» ble publisert i 1913 av familiens musikkforlag A.F. Marzian Music Publisher i Kentucky. På norsk er sangen kjent under tittelen «Aftenklokkene» og «Aftenklokker», blant annet innspilt av Jens Book-Jenssen og Frem fra Glemselen kap.17 med Rita Engebretsen.

Norsk versjon

På norsk heter sangen «Aftenklokker». Den norske teksten er skrevet av Torleif Larsen, som ofte skrev under aliaset ToLa. 
Jens Book-Jenssen sang den inn på plate i 1956 med Egil Monn-Iversens orkester. Teksten er veldig lyrisk til slagermelodi å være, med strofer som «...tanker kommer drømmende som sorte fugler svømmende», og «...aftenklokker spede klang de bringer budskap med sin sang». 
Tola har skrevet en norsk tekst. Nils Frykman har skrevet en kristen svensk tekst som en annen norsk tekst bygger på. Tolas versjon bærer tittelen «Aftenklokker». Frykmans versjon heter «Jeg er så glad, så hjerteglad».
The Stepford Wives (1975)

Handling

Ekteparet Joanna og Walter Eberhart flytter til den idylliske amerikanske forstaden Stepford. Etter en stund synes både Johanna og en del andre av kvinnene at det er noe underlig med stedet. Mennene samles hver aften hvor de gjør noe hemmelig, og etter en tid gjennomgår kvinnene en personlighetsforandring - de begynner oppføre seg som mannens drøm om den "perfekte" kone. Johanna blir etterhvert vitne til at flere av de hun blir kjent med blir forvandlet på samme vis. Virkelig skremmende blir det da hennes frigjorte venninne plutselig en dag oppfører seg på samme måte. Hun innser at hun kan bli som de andre og bestemmer seg for å finne ut hva som egentlig skjer i Stepford.

Om filmen

Filmen har blitt beskrevet å ha en pro-feministisk holdning.
Den fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har oppnådd 69 % på Rotten Tomatoes. Roger Ebert gav den 2 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.
Den innbrakte 8,7 millioner ved amerikanske kinoer.
Katharine Ross vant prisen for beste kvinnelige skuespiller ved Saturn Award.
Paraulacini

Levevis

Disse artene lever i galler på sørbøk (Nothofagus). De lager sannsynligvis ikke gallene selv, men snylter på galler laget av slekten Aditrochus
(Pteromalidae), i alle fall gjelder dette slekten Cecinothofagus. Larvene dreper gjerne pteromalide-larven og dermed klekkes bare de fra gallen. Levesettet til Paraulax er ukjent bortsett fra at også de klekkes fra galler på sørbøk .

Utbredelse

Gruppen er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.
Gimsøydaleren

Gimsøydaleren er navnet på Norges første daler, og er en stor mynt av sølv som ble preget i 1546. Mynten måler rundt 3,5 centimeter i diameter og veier 30 gram. Adversen (forsiden) viser et portrett av kong Christian III, mens reversen (baksiden) viser det norske riksvåpenet; løven med krone og øks. Denne mynten finnes i dag i 18 eksemplarer; tolv eid av museer og seks i privat eie. En Gimsøydaler har en verdi på mellom én og to millioner norske kroner.

Historie

Gimsøydaleren ble preget i Gimsøy kloster ved Skien. Gimsøy var tidligere et nonnekloster, men etter reformasjonen i Norge i 1537 ble klostervirksomheten forbudt. Grunnen til at Gimsøy ble brukt til myntproduksjon, var sølvforekomstene i Telemark. Kong Christian overtok etter reformasjonen et kobberverk i Gullnes ved Sundsbarmvatnet i Seljord, som før hadde tilhørt biskopen i Hamar. Her satte kongen i gang utvinning av sølv i 1539 ved hjelp av bergfolk fra Sachsen. Noe av sølvet kom også trolig fra Fyresdal. Mye av dette sølvet ble ført til Gimsøy, hvor det ble startet myntproduksjon i 1543, under ledelse av myntmester Jørgen Kock.

Norges første daler

Gimsøydaleren er Norges første daler. De første dalerne i Europa ble preget i Joachimsthal i Bøhmen i 1519 og ble kalt joachimstalere. Både myntene og navnet ble raskt etterlignet i andre land, og i Norge ble de altså kalt daler. Amerikanske dollar har samme opprinnelse. Myntene i middelalderen i Norge var ofte små og hadde lavt sølvinnhold. Gimsøydaleren derimot, var på grunn av sitt høye sølvinnhold en internasjonalt gangbar mynt.
Shkodër

Etymologi

Etymologien for Shkodër er emne for akademisk debatt. navnet ble først bevitnet i antikken i den latinske formen Scodra, den antikke greske formen Σκόδρα, etter at de ble oppdaget mynter fra 100-tallet f.Kr. Men den endelige opprinnelse til stedsnavnet er usikker.
Den ytterligere utviklingen av navnet har også vært emne for diskusjon blant lingvister over albansk uttale. Mens Eqrem Çabej og Shaban Demiraj mener at Skodra utviklet seg til moderne Shkodra, som bevis på regulær utvikling i det albanske språket, har Joachim Matzinger argumentert at det ikke viser bestemte og kjente fonologiske endringer som ville ha skjedd om navnet hadde vært i kontinuerlig bruk i ur-albansk siden før romersk tid

Kort historie

Shkodër er en av Europas eldste byer. Den var opprinnelig en illyrisk bosetning. Den ble innrettet som hovedstad for kongedømmet Illyria under Gentius' herrevelde, og kapitulerte deretter for romerne i 168 f.Kr. 
Etter Romerriket falt fra hverandre kom byen under varierende herskere. Under navnet Scutari tilhørte byen i perioden 1396-1479 republikken Venezia, noe som ga sterke forbindelser til Italia, og deretter  Det osmanske rike. Den albanske folkestammen bushati gjorde byen selvstendig i 1760. 
Etter 1831 undertrykte Det osmanske rike byens selvstendig og gjorde Shkodër til huvedstad i vilayeten med samme navn. Etter Prizrenligaen var nedkjempet i 1881 spilte Shkodër en fremtredende rolle under den albanske frihetskampen. Under ledelse av kong Nikola I beleiret Montenegro Shkodër den 22. april 1913, men etter sterkt påtrykk fra stormaktene ble den montenegriske hæren tvunget til å trekke seg tilbake allerede den 9. mai. Shkodër var blitt del av det nydannede Albania 28. november 1912.
I 1916 havnet byen under Østerrike-Ungarns styre. Under andre verdenskrig inntok tyske tropper byen og den forble okkupert frem til 1944. 
Befolkningen, med et stort innslag av muslimer, spilte en fremtredende rolle i den albanske politiske reformperioden 1990–1991. Shkodër ble sentrum for en sterk demokratisk bevegelse som motarbeidet kommunismen i Albania.
Vika kino

Vika kino er en kino i Vika i Oslo sentrum, like ved Konserthuset, vis-à-vis Victoria terrasse.
Kinoen åpnet 12. desember 1997 med fire saler med henholdsvis 408, 193, 133 og 79 sitteplasser, og med den største salen (Vika 1) som en av Oslos 8 THX-sertifiserte saler (sammen med Colosseum 1 og samtlige 6 saler på Ringen kino). Vika kino viste i hovedsak storfilmer samt noen barnefilmer i helgene og var hovedkino for Film Fra Sør.
20. januar 2013 stengte kinoen og gjenåpnet i desember samme år som Kino Victoria Film & Spiseri. I storsalen er et lite bord for hver sitteplass, slik at man skal kunne nyte servering, og i tillegg finnes rene serveringslokaler. Programprofilen er orientert mot kvalitetsfilm for voksne, med aldersgrense 18 år uansett filmenes aldersanbefaling. To og et halvt år etter gjenåpningen endret imidlertid kinoen navn tilbake til det opprinnelige Vika. Restaurantdelen av stedet ble lagt ned, men kinoen beholdt konseptet med 18-årsgrense og alkoholservering.
Laxsjön (Krokom)

Laxsjön er en innsjø i Krokom kommune i Jämtlands län, Sverige. Den har et overflateareal på ca 2,8 km², og ligger 335 meter over havflaten. Ved innsjøen ligger tettstedet Laxsjö som ble grunnlagt i 1754.
Innsjøen får vanntilførsel fra Harvattnet og diverse vannkilder. Utløpet går via Storån til Hammerdalssjön, og derfra via Ammerån til Indalsälven.
Fiskebestanden i innsjøen består hovedsakelig av sik, abbor, mort og gjedde.
La Mata

Playa la Mata

Stranden ved La Mata (Playa la Mata) er den lengste stranden i Torrevieja.  Stranden ligger i forbindelse med Laguna de La Mata Naturreservoar. Stranden er 2500 meter lang og gjennomsnittlig 30 meter bred. Den har utmerkelsen European Blue Flag flere år på rad. Utmerkelsen baserer seg på renheten på stranden, sikkerheten og vannkvaliteten.
Parque Molino del Agua ligger i la Mata helt ned til Playa la Mata og er et stort sandareal på mer enn 500 000 kvm. Her vokser forskjellige småtrær, pinjetrær og strandplanter for å holde på sanden. I parken finnes et nettverk av stier, ett fossefall og et lite basseng.

Naturparken ved La Mata - "Svaneparken"

Naturparken ved La Mata (Parque Natural de La Mata y Torrevieja) ser man når man kjører N332 rett utenfor Torrevieja. Der er det fint å spasere rundt i flotte omgivelser blant gressplener, vann og blomster i alle farger og der er det også et yrende fugleliv. Parken er sentral for fuglelivet og området ble erklært for "Natural Park" i 1996.
Det høye saltnivået er viktig for fuglelivet og det er over 200 ulike fuglearter som besøker området.  Ifølge turistinformasjonen finnes det 2000 flamingoer ved sjøene. I tillegg finnes avosett, zapullines, pluvialis (vadefugl), stylteløper og dykkere.
Historien om saltsjøene går tilbake det 13. århundre da den første lisensen til innhenting av salt ble gitt. Saltsjøene er de eldste og største i Europa og svært viktige for økonomien i området.
Saltsjøene er skilt av et område kalt El Chaparral.  Sjøen ved Torrevieja er den største, men La Mata-sjøen har til gjengjeld blitt regnet som den viktigste.  Fremdeles pågår det utvinning ved Torrevieja-sjøen, mens driften i La mata er nedlagt.
Langs parken er det to stier. Den ene er en gangsti – den andre en kombinert gang- og sykkelsti.  Rutene er hhv. 3 og 5,2 kilometer lange.  På det høyeste punktet er det mulig å se begge lagunene samtidig med en panoramisk utsikt til Middelhavet.  På klare dager kan man se helt til øya Tabarca (øy på utsiden av Santa Pola).

Torre de la mata

Der hvor A-bussen stopper i La Mata ved Plaza del Embardero de la Sal, ligger Torre de la Mata. Dette tårnet stammer fra det 1. århundret etter Kristus, og her finnes arkeologiske rester helt tilbake fra romertiden.

Marked

La Mata har et populært gatemarked som er åpent hver onsdag fra kl 08.00 – 13.00. Frukt og grønnsaker, sko, håndvesker er blant produktene som tilbys.  Markedet holder til på Canal de Acequión.
DS «Flint»

DS «Flint» var en lastbåt som forliste 1. september 1928 i Rystraumen sør for Tromsø. Vraket ligger ved Ryøya, på ca. 15–35 meters dyp, og området skipet ligger i er meget strømkraftig.
Simon (bibelsk person)

Simon (hebraisk: שִׁמְעוֹן, Shim'on) er i henhold til Første Mosebok i Den hebraiske Bibelen (som også er Det gamle testamente den nest eldste sønnen til Jakob og Lea. Bibelen forteller at Simeon og Levi drepte kanaanittene Sikem og Hamor på grunn av det som hadde skjedd med deres søster Dina. Deres far fordømte dem imidlertid for det. Da brødrene hadde vært i Egypt første gang for å kjøpe korn og hadde truffet Josef, ble Simeon holdt igjen som slave til de kom tilbake.
I henholdt til skriften er Simeon også grunnlegger av den israelittiske stammen Simeon. Imidlertid betrakter en del bibelforskere dette som en retrospektiv eponymisk metafor som gir en årsak for å knytte denne stammen til de andre stammene i det israelittiske forbundet. Med Lea som en matriark anser bibelforskerne at forfatterne av bibelteksten trodde at Simeons stamme var en del av den opprinnelige israelittiske forbundet, men imidlertid er stammen fraværende fra de deler av Bibelen som betraktes som de eldste, eksempelvis Debora-kvadet, og en del forskere mener at Simeons stamme ikke ble i begynnelsen betraktet som en adskilt og særskilt stamme.

Simeons navn

Teksten til Tora argumenterer for at navnet Simeon viser til Leas overbevisning at Gud (Jahve) hadde hørt at hun var hatet av Jakob i den mening å ikke være favorisert som Rakel var det. Det antyder en avledning fra det hebraiske begrepet shama on, i betydningen «han har hørt om min lidelse»; dette er en tilsvarende etymologi som Tora gir for det teoforiske navnet Ismael («Gud har hørt»),, noe som antyder at navnene er beslektet, og at Simeons stamme kan opprinnelig vært innenfor Ismails stamme.
I klassisk rabbinske tekster er navnet tidvis tolket i betydningen «han som lytter til Guds ord», andre ganger antatt å være avledet fra sham 'in, i betydningen det er synd, noe som er argumentert for å være en profetisk referanse til Fjerde Mosebok: «Navnet på israelitten som ble drept, han som ble stukket ned sammen med den midjanittiske kvinnen, var Simri, sønn av Salu, en av lederne i Simons stamme», og denne Simris seksuelle raseblanding med en kvinne fra Midjan, en intim forbindelse som de rabbinske kildene betraktet som syndig.