google/wiki40b huggingface dataset:
Justin Bieber: Never Say Never

Handling

Filmen innledes med en nedtelling over de 10 siste dagene frem til en av Biebers største konserter; i Madison Square Garden den 31. august 2010, en konsert som ble utsolgt på bare 22 minutter og var en del av hans My world tour i 2010. Filmen inneholder intervjuer med familiemedlemmer, fans og andre i Biebers omgangskrets.  Filmen viser arkivopptak fra Biebers barndom og oppvekst om hvordan hans musikalske talent utviklet seg, og hvordan hans glede over musikken utviklet seg i takt med dette. 
På en boksignering i Los Angeles for Biebers bok Justin Bieber: First step 2 Forever: My Story fortalte Bieber hva han ville vise med filmen. Han ville "let people know there's a lot of people that are discouraging in life and that will tell you you can't do something, but you just got to remember that the sky's the limit". Han fortsatte "You're able to do whatever you set your mind to as long as you remember to keep God first and stay grounded. So I think the movie really explains that, and it's really inspiring."

Omsetning

Filmen har spilt inn over 98 millioner dollar på verdensbasis.
Andromakhe

Andromakhe (gresk: Ἀνδρομάχη) var i gresk mytologi den hengivne og trofaste hustruen til den trojanske helten Hektor, og mor til Astyanax. Hun ble født og oppfostret i kilikianske Theben  som hennes far kong Eetion styrte over. Hun var søster av Podes som ble drept av Menelaos i Trojakrigen.
Navnet Andromakhe betyr noe i retning av «en manns kamp», fra ἀνδρός (andros) «av en mann» og μάχη (makhē) «kamp».
I løpet av Trojakrigen ble Hektor drept av Akilles, og deres sønn Astyanax ble kastet fra bymurene av den greske herolden Talthybios. Akilles' sønn Neoptolemos tok Andromakhe som sin frille og Hektors bror Helenos som slave. Med Neoptolemos ble hun mor til Molossos (stamfar til molossierne i Epirus i sørlige Albania). I henhold til Pausanias  ble hun også mor til Pielos og Pergamos. Da Neoptolemos døde giftet Andromakhe seg med Helenos, sin tidligere svoger, og ble dronning av nevnte Epirus. Pausanias har antydet at Helenos' eneste sønn Kestrinos hadde Andromakhe som mor. Til sist dro hun til Pergamon for å leve med sin sønn Pergamos og døde der i høy alder.

I antikkens litteratur

Andromakhe portretteres av tragedieforfatteren Evripides i skuespillet Andromakhe fra ca. 428-425 f.Kr.
Nifelheim

Nifelheim er et black metal band fra Sverige, stiftet i 1990.
Malayalam-skrift

Malayalamskrift (മലയാളലിപി, malayāḷalipi, mɐləjaːɭɐ lɪβɪ) er en brahmisk skrift brukt til å skrive det sørindiske språket malayalam, hovedspråket i delstaten Kerala. Som mange andre indiske skriftsystemer er det en abugida, en skrift som er delvis alfabetisk og delvis stavingsbasert.
Moderne malayalamskrift har 13 vokaltegn, 36 konsonanttegn og noen andre symbol. Skriften blir også brukt til å skrive mindre språk som paniya, betta kurumba og ravula.
Hattfjelldal

Geografi

Store deler av kommunen består av skog- og fjellområder. Kommunen har fått navn etter fjellet «Hatten». Størsteparten av Norges nest største innsjø, Røssvatnet, ligger i kommunen. Andre innsjøer er Krutvatnet, Elsvatnet, Daningen og Unkervatnet

Historie

Hattfjelldal var opprinnelig en del av Vefsn, men ble utskilt som egen kommune i 1862. Fjell- og skogsområdene var opprinnelig bosatt av samer. Fra midten av 1800-tallet begynte nybyggere å etablere gårdsbruk i distriktet, noe som gjorde at beiteområdene til samene ble redusert.
Under 2. verdenskrig bygget tyskerne en flyplass i kommunen samt en bunker ved Finnmomyren. Allerede før krigen var det flyaktivitet i Hattfjelldal da man brukte slettene ved sentrum som landingplass. Under 2. verdenskrig ble landingsforholdene forbedret og etter krigen fikk flyplassen betongdekke som gav den det utseendet den har i dag.
Turistnæringen og kommunen har i mange år brukt ordspråket, «Ta HATTEN av for Hattfjelldal» 
Kommunen ble skikkelig landskjent da de i likhet med flere andre norske kommuner, investerte i et komplisert spareprodukt i det amerikanske obligasjonsmarkedet og tapte store penger. Saken er kjent som den såkalte Terra-skandalen.

Hattfjelldal prestegjeld

Hattfjelldal prestegjeld var et prestegjeld i Indre Helgeland prosti i Sør-Hålogaland bispedømme i Nordland.
Prestegjeldet ble opprettet ved kongelig resolusjon av den 3. august 1859, og var tidligere et kapellsogn underlagt Vefsn prestegjeld.
Det nye prestegjeldet omfattet «de saa kaldte Susendalens og Rysvandsbygdens [ Røsvatnet ] Districter til og med Gaarden Gryteselv -».
Det hadde vært kapell i Hattfjelldal siden omkring 1730.
Prestegjeldet ble faset ut i forbindelse med omstruktureringene i Den norske kirke på 2000-tallet.

Kultur

I kommunesenteret finnes det et sørsamisk kultursenter. Kommunen deltok i Skulpturlandskap Nordland med skulpturen «Alveborg», ferdig i 1993. I 2008 fikk sponplatefabrikken Arbor ny fasade. Fasaden er beskrevet som Norges største maleri og heter «Industrialisering i rødt, hvitt og blått».

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted var planlagt å være Fjellfolkets hus. Dette bygget ble reist i 2016 med offisiell innvielse i mai 2017. Kommunens tusenårstre, en hengebjørk, ble plantet foran bo- og servicesenteret. I tillegg ble det plantet tusenårstrær ved alle kommunens tre skoler. Dette ble gjort i samarbeid med Det norske hageselskap og Fylkeslandbruksstyret.

Flyklubb

Hattfjelldal har en aktiv flyklubb som bruker flyplassen som ble bygd under krigen.
Færøyske frimerker 1984

Færøyske frimerker 1984. Det ble utgitt i alt nitten frimerker av Postverk Føroya i 1984. Det var tiende året som Færøyene utga egne frimerker. I 1984 var det fem utgivelser, 30. januar en serie på fire merker med motiv av kirkestoler fra Kirkjubøur, 2. april to Europa/CEPT-merker med tema samarbeid, 28. mai fire merker med færøyske forfattere, 10. september tre merker med motiv fra fiskerinæringen og 29. oktober seks merker med eventyr-motiv av Elinborg Lützen. De fire først utgivelsene (FR 087-FR 099) var gravert av Czesław Słania.
Ocoa

Utseende

En nokså liten, kontrastrikt tegnet trebukk. Hodet er svart med en lys flekk i pannen, pronotum hovedsakelig brungult, dekkvingene svarte med to par hvite flekker, beina brunrøde. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rektangulært med en avrundet knøl på hver side, dekkvingene jevnbrede.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Colombia.
Dølemo Idrettslag

Idrettsarenaer

Rostveitbakken var den eneste hoppbakken idrettslaget har hatt. Hoppbakken var igrunnen naturskapt, men måtte tilføres selve hoppet. Det ble holdt hopprenn allerede vinteren 1923/24. Bakkerekorden i 1953 var 33 meter med et kritisk punkt på 29 meter. Det ble også arrangert utforrenn fra Svartebergheia til Eppeland på slutten av 1930-tallet. Allerede i 1931 ble det avholdt et friidrettsstevne på Dølemo på den kleine idrettsplassen ettersom det faktisk ikke var noen idrettsplass, men bare en nødløsning. Den 1. juni 1936 ble det inngått en leieavtale mellom idrettslaget og I.M. Eppeland om lån av idrettsplass, og allerede den 5. juli samme år ble det avholdt et friidrettsstevne med en fotballkamp mellom Tovdal Idrettslag og Dølemo Idrottslag etter friidrettskonkurransene. Tovdal vant 2-1. På sommeren 1937 ble det vedtatt at klubben skulle bygge et lite klubbhus (3 meter x 6 meter) for lagring av det meste for klubben.
Dølehall-prosjektet tok form i 1948–49. Dølehallen ble åpnet i 1953.

Svømming

Lagets svømmeaktiviteter (svømmingens dag, svømmemerker) på slutten av 1930-tallet ble avholdt først ved Båskilen så senere i Øykil fra bekkeosen til Øykilfjellet.

Ski

Skigruppa meldte seg inn i 1931 i daværende Aust-Agder skikrets.

Skøyter

Klubben meldte seg inn i Norges Skøyteforbund i løpet av forbundets tingperiode 1992–1994, og ble dermed en av skøyteklubbene i Telemark og Aust-Agder Skøytekrets.

Medlemmer

Ved stiftelse av idrottslaget i 1919 var det 33 medlemmer og med Salve Eppeland som den første formannen, samme antall medlemmer var det også ved årsmøtet i 1950. Under 1960-, 1970- og 1980-årene varierte medlemstallet noe. I 1983 var det 68 medlemmer og ved årsmøtet i 1992 var det 152 medlemmer.
La Chaux-de-Fonds

Klokker

Produksjon av ur og klokker er den viktigste industrien. Kjente produsenter som TAG Heuer, Breitling, Invicta, Corum og Movado holder til i byen. Omega og Rolex har også opphav i byen.
Polizia Penitenziaria

Polizia Penitenziaria («fengselspolitiet») er en italiensk politistyrke med ansvar for kriminalomsorg. Fengselspolitiet består av ca. 43 000 mannskaper og er underlagt justisministeriets kriminalomsorgsdepartement (Ddipartimento dell'amministrazione penitenziaria). Personalet har blå uniformer og benytter seg av mørkeblå tjenestebiler med en lyseblå rand.

Oppdrag

Fengselspolitiets oppdrag omfatter kriminalomsorg i vid betydning, inklusive vakthold, fangeomsorg, friomsorg samt fangetransporter og bevoktning av fanger ved rettssaker. Fengselspolitiet har dessuten ansvar for orden og sikkerhet innen justisministeriets institusjoner og bygninger, inklusive personbeskyttelse. Fengselspolitiet disponerer en 700 personer sterk taktisk enhet, Gruppo Operativo Mobile.
En politimann ved fengselspolitiet har også myndighet som trafikkpoliti.
Tarhonya

Tarhonya er en type ungarsk pasta som minner om storkornet couscous. Den brukes blant annet som tilbehør til den ungarske retten Lecsó. Tarhonya har blitt brukt lenge, og er kjent fra håndskrevne ungarske kokebøker fra 1780-tallet.
I Ungarn stekes gjerne Tarhonya i smør eller smult før den kokes.
Ekornfamilien

Arter

Familien omfatter rundt 200 arter i omkring femti slekter. De dyrene man først og fremst tenker på som ekorn i nordlige deler av verden, er de trelevende artene. Men også flere andre arter, som præriehunder og murmeldyr, tilhører ekornfamilien. 
Ekorn har en hale med stritt hår. De har fire frie tær på forbena og fem på bakbena. Tærne har ganske kraftige klør. Hodet kan ha noe forskjellig form. Bakbena er kraftige, og ekornene går ofte oppreist på to ben og bruker forføttene som «hender».

Trelevende ekorn

De trelevende artene har en hale som med sin store pels er nesten like stor som resten av kroppen. Mange av dem har spisse dusker på ørene. 
De kan bevege seg veldig raskt, både på bakken og opp i trærne. De er dyktige klatrere som gjør bruk av den store halen til å holde balansen. De kan også holde halen over seg når det regner, eller sno den om seg når det er kaldt.
De er ofte selskapelige og ganske uredd mennesker og de oppsøker ofte fuglebrett. Man kan oppnå kontakt med dem og mate dem. De spiser frø og nøtter og gnager ofte på kongler. De spiser også annet plantemateriale og dessuten insekter, egg og fugleunger.

Utbredelse

Ekorn påtreffes i store deler av Europa og Asia, men ikke i Australia.

Utbredelse i Norge

I Norge finnes arten ekorn som hovedsakelig holder til i barskog, også så langt nord som i Finnmark, og i bjørkeskog på fjellet. Antallet ekorn varierer fra år til år, de år hvor man har spesielt mange ekorn, benevnes gjerne ekornår.
Marta Jeschke

Junior

Hun deltok ved Junior-VM i friidrett 2004 i Grosseto, der hun ble slått ut i semifinalen med tiden 24,51. Året etter deltok hun på det polske stafettlaget som ble junioreuropamestere på 4 x 100 meter. De andre tre på laget var Agnieszka Ceglarek, Marika Popowicz og Iwona Brzezinska. De polske jentene greide bare tredjeplass i kvalifiseringsheatet, med tiden 44,98, men løp på 44,65 i finalen, og vant foran Russland og Frankrike. Individuelt kom hun på femteplass på 100 meter, med tiden 11,86, 12 hundredeler fra bronsen. Hun deltok også på 200 meter, og ble der slått ut i semifinalen.
Ved U23-EM i friidrett 2007 fikk hun bronse på 200 meter, bak Julia Tsjermosjanskaja og Nelly Banco. Tiden hennes ble 23,42. Også på 4 x 100 meter stafett ble det bronse, sammen Paulina Siemieniako, Ewelina Klocek og Iwona Brzezinska.

Senior

Ved VM i friidrett 2007 deltok hun på det polske laget som kom på 8.-plass på 4 x 100 meter. 
Året etter deltok hun på 200 meter og 4 x 100 meter ved OL i Beijing. På 200 meter kom hun på 7.-plass i sitt kvalifiseringsheat med tiden 23,59, og gikk ikke videre. Sammen med Ewelina Klocek, Dorota Jedrusinska og Daria Korczyńska deltok hun også på 4x100 meter stafett. I første kvalifiseringsheat kom de på femteplass bak Belgia, Storbritannia, Brasil og Nigeria. Tiden deres på 43,47 sekunder var den nest beste tiden blant de som ikke ble direkte kvalifisert, og den syvende beste tiden av de 16 lagene som deltok. De kvalifiserte seg til finalen, der Jeschke ble erstattet med Joanna Henryka Kocielnik. I finalen ble de diskvalifisert.
I 2009 fikk hun sin første internasjonale medalje som senior, da hun fikk sølv i World Student Games. 
Hun vant bronse med det polske stafettlaget på 4 x 100 meter under EM 2010 i Barcelona, sammen Marika Popowicz, Daria Korczyńska og Weronika Wedler, der de satte ny polsk rekord med tiden 42,68. Individuelt gikk det ikke like bra, hun ble kvalifisert til semifinalen, men ble her slått ut. Tiden hennes på 23,36 var sesongbeste for henne, men holdt bare til 7.-plass i sin semifinale. Aleksandra Fedoriva vant til slutt gullet i denne øvelsen.
Abryna

Utseende

Små til middelsstore trebukker med sylindrisk kroppsform. De fleste er kamuflasjefargede i grått og brunt, men noen er blankt svarte med lyse tegninger. Antennene er gjerne omtrent så lange som kroppen.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Vietnam i vest til Salomonøyene i øst.
Scientologi

Rekruttering

Scientologer tilbyr gratis «stresstest» ved hjelp av et e-meter for å rekruttere nye medlemmer og selge personlighetsutviklingsprogram. E-meteret måler elektrisk motstand i huden på forsøkspersonene. Scientologene tilbyr samtidig en omfattende, skriftlig personlighetstest.

Scientologi i Norge

Scientologikirken kom til Norge på midten av 1970-tallet. Norske scientologer er i dag organisert i Scientologikirken Oslo som er registrert i Brønnøysundregistrene under næringskode «Religiøse organisasjoner» og sektorkode «Ideelle organisasjoner».

Scientologikirken i andre land

Synet på scientologi varierer fra land til land. Scientologikirken er ansett som religion i USA siden 1973 og i Sverige siden 1999, som sekt i Frankrike siden 1995 og som grunnlovsstridig i Tyskland siden 2007. I Frankrike er sekten dømt for organisert bedrageri.

Kontroverser

Scientologikirken har lenge og i mange land vært svært omstridt og møtt mye kritikk. Også offisielle myndigheter har tidvis karakterisert scientologikirken som en uærlig kommersiell organisasjon og kult som trakasserer kritikere og misbruker medlemmer. Et stadig tilbakevendende anklagepunkt er at nyrekrutterte medlemmer blir oppfordret til å kjøpe stadig nye og dyre produkter (tester og analyser) av scientologikirken.
Religionseksperter er delte i synet på scientologikirken, særlig når det gjelder hvorvidt de skal klassifiseres som en religiøs bevegelse eller ikke.
Det mest fremtredende blant mange nettsteder som kritiserer scientologibevegelsen, Operation Clambake, drives av nordmannen Andreas Heldal-Lund.
Scientologene kom i fokus i Norge i slutten av mars 2008 i forbindelse med dødsfallet til Kaja Bordevich Ballo, franskstudent i Nice. Geir Isene, en OT VIII i scientologikirken, forlot i 2009 bevegelsen fordi han mente at den handlet i strid med Hubbards lære.

Cult Awareness Network

Cult Awareness Network (CAN), en amerikansk organisasjon som ble dannet i 1978 for å overvåke og informere om destruktive sekter, mottok flere klager om scientologi enn om noen annen gruppe. Organisasjonen satte derfor Scientologikirken øverst på lista over kritikkverdige bevegelser. I 1996 gikk imidlertid CAN  konkurs på grunn av kostbare rettssaker som ble satt i gang av scientologer. Scientologikirken kjøpte da opp Cult Awareness Network i United States bankruptcy court og driver nå nettverket for å fremme egne interesser.

Kjente medlemmer

De amerikanske skuespillerne John Travolta, Tom Cruise, Nancy Cartwright og jazzpianisten Chick Corea er blant de mest kjente scientologene.
Europamesterskapet i taekwondo

Europamesterskapet i taekwondo ble arrangert første gang i 1976 i Barcelona, og arrangeres hvert år.
Keiser Zhezong av Song

Keiser Zhezong av Song (kinesisk: 宋哲宗; hanyu pinyin: Sòng Zhézōng; født 4. januar 1076  Kaifeng, død 23. februar 1100 i Kaifeng), født Zhào Yōng (趙傭), senere Zhào Xū (趙煦), var den sjuende keiser av det kinesiske Nordlige Song-dynastiet fra 1085 til sin død i 1100. 
Han var den sjette sønnen til den tidligere keiseren, Shenzong. Hans tempelnavn Zhézōng betyr "Vis forfader."

Enkekeiserinnens regentstyre

Zhezong Han overtok tronen da han var ni år gammel, i 1085, under oppsynet til sin bestemor, enkekeiserinne Gao, som regjerte under hans mindreårighet. 
Under sitt regentskap utnevnte hun blant annet den konservative Sima Guang til kansler, og han stoppet umiddelbart de sosialøkonomiske forbedringsprogrammene startet av Wang Anshi.

Regjerende keiser

Zhézōng var maktesløs og det var ikke før etter enkekeiserinnens død i 1093 at han var i stand til å gjenoppta Wang Anshis reform (Wang døde sju år tidligere) og omgjøre Sima Guangs politikk. 
Som keiser senket Zhezong skattene, stoppet alle forhandlinger med Xixia-riket og gjenopptok den væpnede konflikten mot Xixia, som førte til at riket måtte opptre mer fredelig ovenfor Song. Zhezongs styre ga Sòng tilbake noe av rikets styrke, men han klarte ikke å stoppe kampene mellom de mer konservative medlemmene av hans regjering og de mer liberale medlemmene som støttet Wangs reformer. Dette førte til det nordlige Sòngs tilbakegang i det tolvte århundre. 
Keiser Zhezong hadde to keiserinner. Den første var fru Meng (1073-1131), som var kommet inn i det keiserlige harem i 1088. Hun ble utvalgt til ham som keiserinne av bestemoren - enkekeiserinnen - i 1092. Hun ble imidlertid utstøtt etter å ha blitt dømt for svartekunst i 1096 og da tvunget til å gå i kloster. Anklagen om trolldom ble styrket av tilståelser fra folk i hennes omgivelser - men de var fremkommet under tortur.
Tidlig i 1100, samme år som han skulle dø, eleverte han sin yndlingshustru Liu Qingjing (1078-1113) til keiserinne.
Zhezong døde i Kaifeng i 1100, tjuefire år gammel, og ble etterfulgt av sin yngre bror, som da ble keiser Huizong av Song.
Hans mausoleum er i gravkomplekset for det nordlige Song i Gongyi.
Norsk tegnspråk

Historie

Norsk tegnspråk har eksistert i minst 200 år, den første sikre kilden til dette er knyttet til opprettelsen av en døveskole i Trondheim i 1825. Norsk tegnspråk ble ansett som et hjelpemiddel og ikke som et fullverdig språk og det finnes derfor svært lite dokumentasjon før slutten av 1900-tallet.
Norsk tegnspråk har utviklet seg blant norske døve og brukergruppen har tradisjonelt blitt omtalt som «døvemiljøet». Døvemiljøet er ikke en betegnelse bare på de døve, men gruppebetegnelsen kan også omfatte hørende familiemedlemmer og andre som på ulike måter tar del i miljøet.

Brukere

Med tanke på språkbruk må vi skille mellom førstespråksbrukere og andrespråksbrukere. Ved siden av døvegruppen som har Norsk tegnspråk (NTS) som førstespråk, finnes det også en gruppe hørende som vokser opp med NTS som et av sine første språk. Denne gruppen omfatter blant andre hørende barn av døve foreldre. I tillegg finnes det et ukjent antall hørende som er andrespråksbrukere av NTS, dette inkluderer hørende foreldre av døve barn, tegnspråktolker, språkvitere, pedagoger og andre som av yrkesmessige eller personlige grunner er interessert i språket. Det finnes ikke sikre tall på antall brukere, men kvalifiserte gjetninger anslår minst 4 000 førstespråksbrukere og om lag 15 000 brukere til sammen.
Intelligentsia

Intelligentsiaen (fra russisk: интеллигенция, fra latin: intelligentia) er en betegnelse på en samfunnsklasse med intellektuelle mennesker, spesielt brukt i slaviske land. Begrepet oppstod i Russland på første halvdel av 1800-tallet og spredte seg deretter til de øvrige land i det russiske imperiet Sentral- og Øst-Europa. I Norge ble Intelligenspartiet etablert på begynnelsen av 1830-tallet med Johan Sebastian Welhaven som lederskikkelse.
Menneskene i denne sosiale klassen er ofte høyt utdannet, tilhører ingen kirke, stat eller forvaltning, og er ofte forfattere, kunstnere, filosofer eller kulturskribenter. I Østblokken var det ofte innen intelligentsiaen en fant dissidentmiljøene, uten at denne unisont sto mot styresmaktene.
Idretts-sosiologen Arve Hjelseth hevder  at intelligentsiaen nå er i ferd med å erstattes av en tradisjonell, vesteuropeisk middelklasse.
Det skilles mellom «å være intellektuell» og «å tilhøre intelligentsiaen», da de to uttrykkene ikke er enstydige.
Ferns

Ferns (irsk Fearna, og betyr «oretrær», kort for Fearna Mór Maedhóg) er en liten historisk by i nordlige delen av grevskapet Wexford i Irland. Stedet har en befolkning på rundt 900 mennesker. Byen ligger 16 km fra Enniscorthy hvor vegen Gorey til Enniscorthy N11 møter den regionale vegen R745. Ruinene av festningen Ferns Castle ligger i sentrum av byen.

Historie

Det er antatt at Ferns ble etablert på 500-tallet da et kloster ble grunnlagt der i år 598, dedikert til Sankt Mogue (Aedan av Ferns) av Clonmore som var biskop av Ferns. Byen ble hovedstad for kongedømmet Leinster da kongene av det sørlige delen av provinsen etablerte deres maktsete her. Den mest kjente eller beryktete var Dermot MacMurrough (Diarmait Mac Murchada) som for evig er den som er knyttet til å be normannere om hjelp i 1169 og således åpnet for den normanniske invasjon av Irland.
Ferns Castle er en anglo-normannisk festning som ble bygget på 1200-tallet av William Marshal, 1. jarl av Pembroke. I dag gjenstår rundt halvparten av festningen. Andre levninger fra byens rike historie omfatter blant annet St Mary's, et augustinsk priorinnekloster som ble etablert av Dermot MacMurrough en gang rundt 1160 og det er antatt at han er gravlagt der. Byen inneholder også katedralen St Edan's og flere keltisk høykors og rester av kors.

Religion

Byen ga navnet til bispedømme Ferns (både romersk-katolsk og den irske kirke). Byens religiøse tradisjoner lever fortsatt gjennom den moderne etableringen av en eremitthytte i Ferms.

Transport

Jernbanestasjonen i Ferns ble åpnet den 16. november 1863, lukket for passasjertrafikk den 30. mars 1964 og for godstrafikk den 3. november 1975 før den endelig ble stengt helt og holdent den 7. mars 1977. Busstrafikken til Bus Éireann for Dublin-Rosslare Europort går derimot gjennom byen.
Aigurande

Historie

Byens navn kommer fra det galliske ordet «Equoranda», som viser til en elv som fungerte som grense mellom to galliske stammer (i dette tilfellet Pictonerne (fra Poitou) og Biturigene).
Norsk kulturråds ærespris

Norsk kulturråds ærespris utdeles årlig av Norsk kulturråd til en person som har «gjort en innsats av vesentlig betydning for norsk kunst- og kulturliv». Prisen tildeles, uten forutgående nominasjon eller saksbehandling, av rådsmedlemmene («styret») i lukket møte. Det gis tradisjonelt ingen begrunnelse for tildelingen. 
Prisen består av et pengebeløp (i 2014 pålydende 600 000 kroner). I forbindelse med Norsk kulturråds 30-årsjubileum i desember 1994 ble det etablert en ny praksis med en ærespris-statuett, en bronse-løve formgitt av billedhuggeren Elena Engelsen.
Big Bite

Historie

Big Bite ble etablert i 1997 av Trond Stavne og Roar Stjern. Tanken var å skape et franchisekonsept hvor lokale eiere driver sin egen virksomhet med stort handlingsrom og frihet. I ryggen har franchisetakerne et driftssystem og servicekontor som blant annet står for regnskap. I 2015 solgte gründerne 40 % av bedriften til Salvesen og Thams Invest.tr

Priser og utmerkelser

Kjeden ble i 2005 nominert til «Entrepreneur of the Year» av Ernst & Young i Region Nord, og drives av Trond Stavne og Roar Stjern.
Integrert som faen

Integrert som faen var en humorforestilling av og med jentegruppa Queendom. Forestillingen ble satt opp på Fabrikken i 2005 og på Drammens Teater og Parkteatret i 2006. Forestillingen ble regissert av Aleksander Herresthal.
Queendom er Norges første humor-og revygruppe bestående av norsk-afrikanske kvinner. Gruppen ble etablert våren 1999 og består av skuespillere, sangere, skribenter og journalister med lang erfaring fra scene, radio og TV. Den faste kjernen består av fem kvinner med bakgrunn fra Etiopia, Nigeria, Uganda, Trinidad og Gambia.