google/wiki40b huggingface dataset:
Barklus

Utseende

Som vanlig for bladlus veksler de mellom vingede og vingeløse stadier. Lachnidae er forholdsvis store bladlus, gjerne opptil 5 mm lange. De mangler rør oppe på bakkroppen. Øynene er vanligvis forholdsvis store.

Levevis

De forskjellige undergruppene har ulik økologi. Lachninae er knyttet til løvtrær, mest i bøkefamilien (Fagaceae), mens den artsrike underfamilien Cinarinae lever på bartrær. Begge disse gruppene holder gjerne til i sprekker i barken. Underfamilien Traminae lever på røttene av urteaktige planter.
Ingen av disse artene har vertsveksling. Barklusene skiller ut honningdugg som blir samlet inn av bier. Enkelte steder, blant annet i Kroatia, gir dette grunnlag for en honningproduksjon.
Choo Choo Ch'Boogie

«Choo Choo Ch'Boogie» er en populær amerikansk sang med melodi og tekst av Denver Darling, Vaughn Horton og Milt Gabler.

Opphavsmennene

Selv om «Cho Choo Ch'Boogie» nå blir sett på som personifiseringen av stilen som er kjent som jump blues, ble den laget av hvite låtskrivere med bakgrunn i country and western-musikk.
Denver Darling (1909-1981) var en hillbilly-gitarist og låtskriver.
Det var også Vaughn Horton (1911-1988), som var hans låtskriverpartner av og til. Hortons første suksess som låtskriver var med «Pensjonat Rosenhill» (Amerikansk tittel:«Mockin' Bird Hill»). Han arbeidet også med Darling på slike sanger som «Address Unknown», en slager for The Ink Spots i 1939, og arbeidet med Gene Autry. Hans andre låtskriversuksesser innbefattet «Dixie Cannonball» og «Muleskinner's Blues».
Den tredje krediterte opphavsmannen var Milt Gabler (1911–2001), dengang visepresident for Decca Records og Louis Jordans plateprodusent. Få år senere, fremdeles på Decca, var Gabler også ansvarlig for å produsere Bill Haleys epokedefinerende «Rock Around the Clock» (og Haley, i sin tur, spilte inn en versjon av «Choo Choo Ch'Boogie» som ble utgitt på hans album Rock'n'roll Stage Show).

Louis Jordans versjon

Sangen ble først spilt inn på plate i januar 1946 av Louis Jordan & His Tympany Five. Den bidro som en viktig lenke mellom blues og country.
«Choo Choo Ch'Boogie» bebudet utviklingen av rock and roll noen få år senere.

Norsk versjon

Eldar Vågan har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Bomull i øra». Vazelina Bilopphøggers har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen På tur (Tiger SLP 99002) i 1983.

Listeplasseringer

Louis Jordans versjon toppet den amerikanske R&B-listen i atten uker fra august 1946, en rekord som kun ble oppnådd av en annen slager, «The Honeydrippers». Platen var én av Jordans største slagere noensinne hos både et svart og hvitt publikum. Den nådde en syvendeplass på den nasjonale listen.
8. divisjon fotball for menn 2018

Oslo Fotballkrets I

*Holmen 2 er ute av divisjonen
Navavatnet

Navavatnet, eller Novavatnet, er en innsjø ved Velfjorden, utenfor Brønnøysund, i Nordland.
Neil Simon

Bakgrunn

Neil Simon  kom fra en jødisk slekt. Faren, Irving Simon, var i tøybransjen, og moren Mamie (Levy) Simon, var for det meste hjemmeværende. Han hadde en åtte års eldre bror som ble forfdatter for fjernsyn og komedielærer, Danny Simon. Han vokste opp i Washington Heights på Manhattan i depresjonstiden.

Karriere

Neil Simon ble en av Amerikas mest populære dramatikere. Mange av hans lette komedier er blitt filmatiserte og oversatte til mange språk, og slik blitt internasjonalt kjente. Neil Simon går for å ha vært en av de fremste formgivere for det såkalte boulevardteater.
Han fremstod som forfatter første gang i 1955, på Broadway  på Manhattan, med en vellykket premiere av et sketsjprogram med hans tekster. Tidligere hadde han skrevet dreiebok for noen fjernsynsserier. Sitt definitive gjennombrudd fikk han i 1963 med teaterstykket Barefoot in the Park med Robert Redford i den mannlige hovedrolle; etter 1530 forestillinger på Broadway ble stykket også filmet i 1967, forsatt med Redford i hovedrolle. Andre filmatiserte teaterkomedier var The Odd Couple (1965) og Sunshine Boys (1972), og så de mer alvorlige, selvbiografiske Brighton Beach Memoirs (1983) og Biloxi Blues (1985).
Han gjorde det også stort som forfatter av musicals. Hans mest berømte musical er Sweet Charity.
Neil Simon giftet seg i 1953 med Joan Baim, og de fikk to barn. Kona døde i 1973. Etter dette giftet han seg igjen, hele fire ganger ble det. Det siste ekteskapet var fra 1999, med skuespillerinnen Elaine Joyce. I 2004 måtte han få en nyretransplantasjon.
Alfred Molina

Personlig liv og familie

Alfred Molina har amerikansk statsborgerskap. Han har vært gift med skuespiller Jill Gascoine siden 1985. Han har en datter, Rachel (født i 1980) fra et tidligere ekteskap, og to stesønner, Adam og Sean fra det første ekteskapet til Jill. Han er også bestefaren til Alfie og Layla. Alfred Molina snakker flytende italiensk og spansk, og bor i Los Angeles.
Dnestrovsk-demningen

Dnestrovsk vannkraftverk, også kalt Dnestr vannkraftverk, er en demning og et vannkraftverk midtveis i elva Dnestr i Ukraina, ovenfor Mogilev-Podolsk. Kraftverket har en installert effekt på 702 MW, fordelt på seks turbiner. Anlegget stod ferdig i 1983. Demningen er en jordfyllingsdam.
Bugatti EB110

B Engineering Edonis

B Engineering Edonis er basert på Bugatti EB110 Super Sport, men det er stort sett kun chassiset i karbonfiber som er igjen fra den opprinnelige bilen, og både eksteriøret og interiøret er fullstendig redesignet. 3,5-litersmotoren fra Bugatti har fått sylindervolumet økt fra 3500 ccm til 3760 ccm, og de fire små turboladerne er erstattet av to større enheter. Motoreffekten er dermed økt til 602 hestekrefter. I tillegg er firehjulstrekksystemet fra Bugatti erstattet med et langt enklere tohjulstrekksystem, noe som sparer bilen for rundt 70 kilo vekt.

Dauer EB110

Tyske Dauer Sportwagen kjøpte restlageret av EB110-deler fra Bugatti-fabrikken etter konkursen, og selskapet brukte senere de få gjenværende, halvferdige bilene til å bygge sin egen Dauer EB110 i begrenset opplag. Den oppdaterte bilen veier rundt 250 kilo mindre enn Bugatti-modellen, men er utstrt med den samme 3,5-liters V12-motoren med fire turboladere.
British and Irish Lions

Historikk

Den første turneen skjedde i 1888 da 22 spillere, ledet av Robert Seddon, hadde en 248-dagers turné i New Zealand og Australia. Laget bestor for det meste av engelskmenn, men det var også med én waliser, én ire og tre skotter. De hadde brukt 46 dager på reisen fra de britiske øyer. Den aller første kampen ble spilt 28. april 1888 mot et lag fra regionen Otago på New Zealand hvor Lions vant 8-3. I løpet av turneen spilte de 35 kamper og vant 27, spilte uavgjort i seks og tapte bare to kamper. De spilte med både viktorianske regler og australske regler. Grunne til dette var betalingen de fikk da de spilte med australske regler mot lagene. Dessverre ble turen rammet av en tragedie da kaptein Seddon druknet under en tur i en robåt. Den første turneen var ikke godkjent av noe rugbyforbund og de spilte heller ingen kamper mot noen landslag. Tre år senere ble de invitert til Western Cape i Sør-Afrika hvor alle utgifter var garantert av Cecil Rhodes som var statsminister i Kappkolonien. De spilte totalt 20 kamper, hvorav tre test-kamper mot Sør-Afrika. Lions gav trofeet Currie Cup til Griqualand West, provinsen som de mente hadde gjort det best av lagene. Currie Cup har eksistert som turnering i Sør-Afrika siden den gang.
I 1910 dro laget på den første offisielle turneen. Da ble laget tatt ut av en komité som bestod av representanter for de fire rugbyforbundene. Laget reiste også til Argentina i forbindelse med 100-års feiringen av Mairevolusjonen. Argentina spilte da sin første landskamp noensinne 12. juni 1910. Navnet Lions fikk de av journalister først i 1924 som gav dem kallenavnet da de hadde en løve på de offisielle slipsene under turneen. til Sør-Afrika.
Etter andre verdenskrig dro Lions på tur til New Zealand og Australia og hadde nye farger på draktene som de har beholdt siden.
Linje 5 (New Yorks undergrunnsbane)

Linje 5 (5 Lexington Avenue Express) er en undergrunnslinje ved New Yorks undergrunnsbane. Den har fargen grønn på rutekart. Linjen betjener 45 stasjoner i to grener, den ene grenen går fra Eastchester – Dyre Avenue eller den andre fra Nereid Avenue (kun i rushtiden) i The Bronx til New Lots Avenue eller Crown Heights – Utica Avenue i Brooklyn.
Føderasjon

En føderasjon (også kalt en føderalstat eller en forbundsstat) er en stat bestående av delvis autonome, men ikke fullstendig suverene, delstater med separate regjeringer og til dels egen lovgivning. Føderasjoner skiller seg fra enhetsstater ved at den utøvende og lovgivende makt er delt mellom en sentralregjering og delstatene. 
Suvereniteten er delt mellom de to nivåene, og delstatenes makt vil normalt være sikret gjennom en konstitusjon som ikke kan endres uten samtykke fra begge nivåer. Konstitusjonen vil avgjøre hvilke typer av vedtak som kan treffes av de respektive nivåene. Det vil normalt være slik at det er sentralregjeringen som har ansvar for forholdet til andre stater. 
Eksempler på føderasjoner er Tyskland, USA og Sveits mens Norge og Frankrike er eksempler på sentralstater. Begrepet konføderasjon betegner en løsere allianse enn føderasjoner. Mens en føderasjon er en forbundsstat, er en konføderasjon et statsforbund, der suvereniteten er lagt til medlemmene.
Zhang Wannian

Biografi

Han ble med i Folkets frigjøringshærs Åttende rutearme i august 1944 og ble medlem av det kinesiske kommunistiske parti i august 1945. Over tid ble han forfremmet fra vanlig soldat til general. 
Fra 1958 til 1961 studerte han ved militærakademiet i Nanjing. Årene 1962-1966 ledet han hærens 367. regiment, knyttet til 123. divisjon av den 41. armé. Årene 1966-1968 var han visedirektør for kampdepartementet ved hovedkvarteret for militærregionen Guangzhou. Årene 1968-1978 ledet han 127. divisjon av den 43. armé. Årene 1978-1981 var han nestleder for den 43. arme og leder for den 127. divisjon. Han studerte ved Frigjøringshærens militærakademi 1978-79. Han ledet den 127. divisjon av det 43. korps i 1979 under den sino-vietnamesiske grensekrig. Årene 1981-82 ledet han det 43. korps. Årene 1982-85 var han visekommandant for Hunan militærregion.
Årene 1985-87 var han visekommandant av Guangzhou militærregion, og ble kommandant og visesekretær for partikomiteen der 1987 til 1990. Årene 1990-92 var han kommandat for militærregionen Jinan, og var visekretær for partikomiteen der.
I 1992 ble han medlem av den sentrale militærkommisjon og direktør såvel som sekretær for generalstabsdepartementet i Frigjøringshæren. I september 1995 ble han elevert til viseformann for Den sentrale militærkommisjon sammen med Chi Haotian. Han ble i 1997 eksekutiv viseformann for denne kommisjonen. Kort etter ble han medlem av Politbyrået. Han deltok som eneste militærrepresentant ved overføringsseremonien for Hongkong til Folkerepublikken Kina i 1997.
Han gikk av med pensjon i 2003.
Roland (missil)

Roland-missilet er et fransk-tysk mobil kortdistanse luftvernmissil-system (SAM) produsert av Euromissile. Det ble også kjøpt inn av U.S. Army som en av svært få utenlandske SAM-systemer.
Roland var designet etter en felles fransk og tysk kravliste for et enkelt, mobilt missil-system for å beskytte mobile formasjoner, og faste viktige mål slik som flyplasser. Utviklingen begynte i 1963 som en studie utført av Nord Aviation i Frankrike og Bölkow i Tyskland, hvorpå systemet ble kalt SABA i Frankrike og P-250 i Tyskland. 
De to selskapene formet et felles selskap i 1964 og grunnla senere (i form av Aérospatiale i Frankrike og MBB i Tyskland) selskapet Euromissile for dette og andre missil-programmer som Euromissile HOT og MILAN.
Yueyang (Yueyang)

Yueyang (kinesisk: 岳阳县; pinyin: Yuèyáng Xiàn) er et fylke i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Yueyang.
Befolkningen var på 751 578 innbyggere i 1999.
Rolf Prag

Familie og bakgrunn

Rolf Prag var sønn av ingeniør og jernvarehandler Harald Olaf Pedersen. Flere familiemedlemmer endret navn til Prag en gang før 1915.

Liv og virke

Rolf Prag fikk sin arkitektutdannelse ved NTH i Trondheim i 1920-årene, og reiste som nyutdannet arkitekt til Chicago, hvor han praktiserte noen år. Han arbeidet i begynnelsen av 1930-årene som assistent for arkitekt Ole Øvergaard, blant annet ved byggingen av Hotel Continentals nybygg (1932).
Da han vendte tilbake til sin fødeby Hamar, rykket han inn en meget knapp annonse i Hamar Stiftstidene: «I dag åpner jeg arkitektkontor på Hamar. Rolf Prag, arkitekt.»
Rolf Prag var Hamars ledende arkitekt i 1930- og 40-årene, og utviklet sin særegne stillferdige «innlandsfunkis», en lokal, enkel funksjonalisme egnet for landets småbyer, gjennom en rekke villabygninger der i byen: Villa Nordby, Villa Hagen, Villa Lyder Larsen og Villa Vassaasen. Dessuten tegnet han en villa i Fredensborgveien 103 i Bodø (1936).
Av større bygninger har Rolf Prag blant annet utført Hamar krematorium (1936), Oustads mekaniske verksted på Hamar (1937) og Østlandske vanførehjem, Stange (1949). Han tegnet også påbygg til Oustad med bilhall i fire etasjer (1964).
På Hamar tegnet Prag dessuten boliger for den kommunale boligkooperasjonen i Christies gate 11–13 (1949–51). I 1960-årene tegnet han sin variant av tidens populære atriumshus i Vangsvegen 181–183 (1963–64).
Sammen med den sentrale arkitekten Knut Knutsen vant Prag i 1949 førstepremie i boligreguleringskonkurransen for Børstadområdet, i utkanten av Hamar.
Rolf Prag ble hedret med en utstilling i Hamar i 2004. Han er gravlagt på Hamar kirkegård, like ved siden av krematoriekapellet han selv tegnet på 30-tallet.
KV «Nornen»

KV «Nornen» (W 330) er et norsk kystvaktfartøy i Nornen-klassen. Fartøyet ble bygget i 2006, av Szczecin Ship Repair Yard Gryfia JSC i Polen. Det driftes av Remøy Shipping for Kystvakten. 
(Kallesignal:LBHN, IMO: 9353321, MMSI: 257067200)
«Nornen» ble opprinnelig planlagt for et operasjonsområde fra Egersund til svenskegrensen.
Hans Jonathan

Til København

I 1788 ble Hans Jonathan sendt til Schimmelmanns husholdning i Danmark, hvor moren var ankommet et par år tidligere. Her hadde han en viss status og ble behandlet godt, inntil herr Schimmelmann døde og enken Henriette Cathrine Schäffer tok over styret av huset i Amaliegade. Hun behandlet Hans Jonathan – som hun kalte mulatten – så dårlig, at han i 1801 stakk av hjemmefra. Han lot seg verve som frivillig, på et av de danske krigsskipene under slaget på reden, og som takk for innsatsen, fikk han beseglet sin frihet av kronprinsen, hvilket fru Schimmelmann på ingen måte ville godta. Hun gikk til politimesteren med en skriftlig klage, hvori hun også anklaget Hans Jonathan for tyveri. Bevisene var derimot tynne, så Hans Jonathan forble foreløbig en fri mann.

Rettssak

Enkefruen ga seg dog ikke så lett. For å få sin rettmessige slave tilbake, fikk hun ham etterlyst, og satte kongens fogd på ham til et sivilt søksmål i retten. I saken Generalmajorinde Henriette de Schimmelmann contra mulatten Hans Jonathan 1802, hevdet Hans Jonathans advokat, Algreen-Ussing, at selv om slavehold var tillatt i Dansk Vestindien, var det ikke tillatt i Danmark, og følgelig kunne Hans Jonathan ikke holdes som slave. Den 31. mars 1802 dømte allikevel den nylig utnevnte dommer Anders Sandøe Ørsted  ham og moren  til å sendes tilbake til Vestindien.

Island

Etter dommen forsvant Hans Jonathan sporløst, og dukker først opp noen år senere i Djúpivogur, en liten dansk handelsstasjon i det østlige Island. Her blir han nevnt i den norske kartograf Hans Frisaks dagbøker fra årene 1810–15, hvor Frisak hyrer ham som lokalguide. 
I februar 1820, giftet han seg med Katrín Antoníusdóttir og slo seg ned på gården Borgargarður, tilsynelatende utenfor de danske myndighetenes rekkevidde. Paret fikk sammen tre barn, hvorav to nådde voksen alder. I alt har de to barna ca. 500 etterkommere i det nåværende Island.
Hans Jonathan døde i 1827, kun 43 år gammel.
Kløverbladkors

Kløverbladkors er et kors utformet slik at korsarmene avslutter med trekløverblad. Det er en av mange korsformer som finnes innen heraldikken. Et trekløver kan symbolisere treenigheten. På engelsk kalles korsformen cross bottony, på tysk Kleeblattkreuz.
I Norge kalles kløverbladkorset i noen sammenhenger Olavskors og blir av noen regnet som et norsk nasjonalsymbol. Det benyttes i Den norske kirkes våpen og i offisielle utmerkelser som i ordenskjedet for St. Olavs Orden, i ordensinsigniene for Den Kongelige Norske Fortjenstorden, i Krigskorset, og i Militærkorset. Kløverbladkors er benyttet i kommunevåpnene for Gran og Vestby.
Chalmers tekniska högskola

Historie

Skolen ble grunnlagt den 5. november 1829. Da het det Chalmerska Slöjde Skolan, og tanken var at barn fra fattige familier skulle gå på skolen og få en god utdanning, eller som grunderen Chalmers uttrykte det i testamentet sitt: en framdeles till inrättande bestämd Industrie Skole för fattige barn, som lärt sig läsa och skrifwa. Først i 1821, ti år etter Chalmers død, begynte planleggingen av skolen, som hadde sine første lokaler i huset Norra Larmgatan 4, ved Lilla Bommen.

Dagens Chalmers

I 2004 feiret skolen sitt 175-årsjubileum og består i dag av to campuser: Johanneberg og Lindholmen. I tillegg har Chalmers kontorer i utlandet, blant annet i Taiwan gjennom Chalmers Asia. Dette for at skolen skal stille sterkere i konkurransen mot andre skoler og fordi man vil rekruttere utenlandske studenter.
En student ved Chalmers kalles en chalmerist. En uspesifisert chalmerist kalles Emil og Emilia.
Melk vannkraftverk

Melk vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i Østerrike. Den er anlagt i Donau. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1982. Installert vannkrafteffekt er 187 MW. Årlig produksjon fra anlegget er 1,18 TWh elektrisk kraft.
Rugby union under Middelhavslekene 1979

Rugby union under Middelhavslekene 1979. Rugby union var en av flere sporter under de åttende middelhavslekene som ble arrangert i Split i Jugoslavia i perioden 15. til 29. september 1979. Det var andre gangen som rugby union var med på programmet under Middelhavslekene. Det var kun en rugbyturnering for menn, seks lag deltok.
St. Carolus Borromeussøstrene

St. Carolus Borromeussøstrene er en katolsk, kvinnelig kongregasjon. Den fulle navn er Kongregasjonen av søstrene av nestekjærlighet av St. Carolus Borromeus, som forkortes C.B.. I Nederland er de kjent som Zusters Onder de Bogen, et kallenavn som kommer fra den arkitektoniske buen mellom deres moderhus og kirken ved siden av.
Kongregasjonen ble grunnlagt av Elisabeth Gruyters i Maastricht i 1837. Hun valgte St Karl Borromeus som vernehelgen, og tok hans navn med i kongregasjonens.
Det er i underkant av 800 medlemmer, fordelt på ni land. Den er størst i Nederland og Indonesia; i begge land er det mer enn 300 medlemmer.

I Norge

St. Carolus Borrmeussøstrene kom til Norge i 1923, på invitasjon fra biskop Johannes Olav Smit. Han hadde grunnlagt en katolsk misjonsstasjon i Molde, og ønsket søstre dit for å øke aktiviteten. Fire søstre fra Nederland, ledet av moder Fulgentia, ankom Molde i juli 1923.

Sykehusdrift

Søstrene startet raskt etter ankomsten et provisorisk hospital i andre etasje i kommunitetens hus.I 1924 ble moder Fulgentia sendt til Hamar for å opprette en kommunitet der. Med hjelp fra tre andre søstre opprettet hun St. Torfinns klinikk, en liten klinikk som blant annet hadde fødestue. Den ble godt mottatt blant byens befolkning, og i 1931 kunne de åpne en større klinikk med samme navn, ved siden av tomten hvor St. Torfinn katolske kirke (innviet 1939 ble bygget. De som var tilbake i Molde klarte også å bygge et nytt sykehus, St. Carolus hospital, som ble åpnet i 1934. Samme år åpnet kongregasjonen også sykehuset Stella Maris i Kristiansund. Journalene fra dette sykehuset viser at over 5 000 barn ble født der mellom 1934 og 1971, da det ble overtatt av det offentlige helsevesen. Mellom 1967 og 1980 ble alle de katolske sykehusene overtatt av det offentlige. På den ene side betydde dette at kongregasjonene som drev dem fikk penger som kunne finansiere annen virksomhet, men på den annen side betød det at det ikke lenger var behov for så mange søstre som var utdannet til arbeid i omsorgsyrker.

Nye aktiviteter

I 1967 ble Norge en viseprovins, underlagt Nederland men med større grad av selvstyre. Etter at sykehusdriften falt bort hadde de derfor en mulighet til å selv bestemme en del over hva de skulle gjøre i Norge. Mange av søstrene jobbet videre på sykehusene i en periode, slik det også skjedde på andre katolske sykehus. 
Søstrene var også engasjert i de katolske menighetenes arbeid. I 1980 fikk de en ny oppgave, da to søstre ble sendt til Moss for å grunnlegge en kommunitet der med tanke på å hjelpe innvandrere i området. Den katolske kirke hadde de siste årene gjennomgått en forandring, fra å være en liten kirke med flertall av nordmenn til å bli den største kirken utenfor statskirken, med et flertall av innvandrere. 
I 1990 forlot de Molde, etter 67 år i byen. Huset de hadde bodd i ble overtatt av Misjonærsøstrene av Treenigheten, en filippinsk kongregasjon. De la også ned kommuniteten i Bærum, som ble tatt over av Helligkorssøstrene. Kommuniteten i Hamar ble nedlagt i 2000, og Moss, med tre søstre, er dermed den eneste kommunitet som er igjen.
Emmanuelle Zoldan

Musikkarriere

Zoldan er en klassisk skolert mezzosopran. Hun har kombinert sine musikalske aktiviteter i de ulike sjangrene, sunget i flere operaer i Frankrike over flere år, og samtidig jobbet med heavy-metal-band og andre personlige prosjekter. To av hennes mest kjente opptredener var i Trail of Tears (Existentia, 2007) og Turisas (Battle Metal,  2004), der hun var kvinnelig hovedvokalist.
8. september 2016 kunngjorde det norske gothic-metal-bandet Sirenia Zoldan som deres nye offisielle vokalist, etter at den spanske sangeren Ailyn Gimenez ble oppsagt. Tidligere hadde hun jobbet med denne gruppen jevnlig i 13 år og var en del av deres Sirenian Choir. Hun bidro med vokal på en cover av Leonard Cohen «First We Take Manhattan», inkludert i EP-en Sirenian Shores (2004).
Cuenca (Spania)

Historie

På 1200-tallet ble det ble bygd en stor gotisk katedral i Cuenca, katedralen står der fremdeles, og er et populær turistmål. I 1706 inntok England byen, og bosatte seg der for en stund før de flyttet igjen. Cuenca har i årenes løp blitt plyndret minst to ganger, senest på begynnelsen 1800-tallet av Frankrike.
8 Mile Road

8 Mile Road danner grensen mellom byen Detroit (Wayne County) og Detroits nordlige forsteder i Oakland og Macomb County. Lokalt blir veien ofte bare kalt Eight Mile eller Eight.
Veien har lenge fungert som et de facto kulturelt skille mellom den i hovedsak fattige afroamerikanske byen og dens mer velstående, hovedsakelige hvite nordlige forsteder. 
Baker's Keyboard Lounge i 20510 Livernois Street ved 8 Mile Road er USAs eldste kontinuerlig drevne jazzklubb og har blitt drevet siden mai 1934.
Som navnet impliserer går 8 Mile Road eight miles (13 km) øst–vest, nord for utgangspunktet til  Mile Road System i Michigan og Woodward-avenyene.
De Geerelva

De Geerelva er ei elv på Spitsbergen på Svalbard. Den renner gjennom De Geerdalen i Nordenskiöld Land. Elva er rundt 15 kilometer lang. Den starter ved brefronten på Arctowskibreen og renner mot nord ned De Geerdalen. Elva munner ut ved Elveneset i Sassenfjorden, like øst for Diabasodden. Et par kilometer før munningen danner elva Hyperittfossen, et av Svalbards høyeste fossefall.
Elva har navn etter den svenske geologen og Spitsbergenforskeren Gerard Jacob De Geer, professor ved Stockholms Högskola.
Løvtrevepser

Utseende

Middelsstore til ganske store (europeiske arter 6 – 21 mm), slanke vepser. Det lille hodet sitter på en ganske lang og smal hals. Antennene er trådformede og består av 13 – 19 ledd. Forvingene har markert vingemerke (pterostigma), bakvingen har en lukket celle. Hunnen har et påfallende eggleggingsrør. Larven er beinløs eller har sterkt reduserte bein.

Levevis

Denne familien utmerker seg mellom årevinge-familiene ved at larvene utvikler seg i død ved.