Peter Joseph Fan Xueyan

Liv og virke

Etter sin prestevielse i Roma den 22. desember 1934 vendte han hjem til Kina der han virket i menigheter, katolske skoler, seminarer og så i Catholic Relief Agency fra 1937 til 1951. Han ble utnevnt til biskop av Baoding i provinsen Hebei av pave Pius XI den 12. april 1951, og ble bispeviet den 24. juni samme år i Hankou. Under de kommunistiske forfølgelser satt han siden 1958 i fengsel eller i arbeidsleirer sammenlagt i minst 28 år.
I 1976 sendte pave Paul VI ham og biskop Ignatius Kung Pin-mei av Shanghai gratulasjonsbrev i forbindelse med deres 25-års felles bispejubileer, noe paven pleier å gjøre ved slike jubileer. Biskop Kung mottok aldri sitt brev, men biskop Fan – som da var i arbeidsleir – fikk sitt senere, da han i 1979 ble løslatt fra fengsel etter  kulturrevolusjonen. Lettelsene i hans kår hadde begynt ett år tidligere, da han under oppsyn var blitt sendt ut som gatefeier.
Etter at han var fri, begynte katolikker nokså snart å flokke seg om ham i store antall, og det fikk mynighetene til å sette ham i husarrest i en landsby ikke så langt fra Baoding. Men han fikk lov til å ta i mot besøkende. Dermed begynte han i 1981 å forberede unge menn for prestetjeneste unndratt de regjeringskontrollerte kirkelige strukturer, og han foretok samme år tre bispevielser uten å ha klarert det med Den kinesiske patriotiske katolske forening og eller ikke med pavelig mandat. De tre var biskop Julius Jia Zhiguo av Zhengding, biskop Zhou Shanfu av Yixian (begge i Hebei) og biskop Casimirus Wang Milu av Tianshui i Gansu. 
Den 12. desember samme år sendte kardinal Agnelo Rossi, den daværende prefekt for Vatikanets kongregasjon for troens utbredelse, et brev som instruerte at biskop Fan Xueyang hadde pavens godkjenning med å fortsette med å gjøre dette. Det het i brevet at paven (Johannes Paul II), for ikke å la Kinas «martyrkristenhet» lide under mangelen av «legitime overhyrder», og gitt at det «for Den Hellige Stol var umulig  å sørge for dette direkte», hadde besluttet å bemyndige «de legitime biskoper lojale til de Hellige Stol» å «foreta de tiltak som er nødvendige for katolikkenes åndelige vel, for «hele Kirken som lever i denne republikk», iklusive det «å velge og ordinere sine egne koadjutorbiskoper» eller biskoper av nærliggende bispedømmer som står uten legitime overhyrder (brev til msgr. Paolo Giglio, chargé d’affaires ved det apostoliske nuntiatur i Taipeh). 
Gitt denne godkjenningen ordinerte deretter biskop Fan enda flere biskoper for den katolske «undergrunnskirke». 
Allerede i 1958, etter at biskop Fan ble fengslet første gang, hadde Den kinesiske patriotiske katolske forening utpekt en ny og regimetro biskop til has bispedømme Baoding. i 1982 forsøkte denne å gjøre seg gjeldende i Baoding igjen. Han lot meddele t han ville feire en pontifikalmesse i domkirken der. Svaret fra de troende var at han bare fkk komme, men at han ikke kunne regne med at noen ille overvære messen. Det ble til at han holdt seg unna.    
Sommeren 1983 ble biskop Fan arrestert på nytt. Han var da 76 år gammel. Han fikk en dom på ti år. Denne gangen ble han holdt helt bort fra folk; han fikk ikke en gang gå ut og feie gatene.

Død, begravelse, gravsted

I 1990 ble han sett for en siste gang da han ble ført bort i en flokk av dødsdømte fanger. Det vites ikke om det var det samme året eller senere han døde. Han skal ha blitt internert blant annet i en moske i Shijiazhuang. Dødsattesten som etterhvert ble utstedt bar datoen 13. april 1992, og hans nedfrosne levninger ble bragt for begravelse den 16. april fra Chengde (nord i Hebei) til hans fødested Wangting i Dingxing fylke lenger sør i Hebei. Kroppen viste skader som syntes å skyldes slag; bena hans var brukket og ansiktet slått inn.
Myndighetene krevde en enkel begravelse i det stille, men 30 000 sørgende møtte frem. 
Senere skal en offentlig tjenestemann ha opplyst at han døde allerede i februar. 
I august 2001 planerte betjenter fra det offentlige sikkerhetsembede graven of fjernet gravmælet til biskop Joseph Fan Xueyan for å motvirke tilstrømningen av katolikker som vil be ved graven. Veisperrer ble også satt opp ved anledninger med påregnet stor trafikk til gravfeltet.