google/wiki40b huggingface dataset:
Henrik Angell

I det norske forsvaret

Angell ble offiser 1882, tjenestegjorde en tid i generalstaben og tok generalstabseksamen i 1898. Han ble major og bataljonssjef i infanteriet i 1910, og oberst og regimentsjef for Møre infanteriregiment nr. 11 (IR 11) i perioden 1911 til 1914. 
Han foretok flere stipendreiser på Balkan i 1912 og 1914 for å studere fri-skarenes bruk i Balkankrigen. Før dette hadde han et lengre opphold i Montenegro fra 1897 og studerte krigs-skueplasser der. 
I 1918 søkte han avskjed som norsk offiser for å delta på fransk side i krigen. Han ble løytnant i Fremmedlegionen og deltok først en kort tid på Vestfronten. Han deltok også  i den allierte militærstyrken som ble sendt til Murmansk for å slåss på «de hvites» side i den russiske borgerkrigen. Der pådro hans seg kraftige forfrysninger og ble sendt til Paris hvor han måtte amputere deler av foten og hånden. Han døde i Kristiania to år senere.

Idrett

Han gikk på ski over Hardangervidda i 1884 før Fridtjof Nansen og fremmet interessen for skiidrett både i Norge og i utlandet. 
På oppdrag fra prins Nikola I av Montenegro startet han landets første skiskole fra 1893, og regnes som skisportens grunnlegger i Montenegro. Han medvirket i opprettelsen av den første skiskolen i de franske alpene i 1903. Angell var medlem av Den internasjonale olympiske komité fra 1905 til 1907.

Forfatterskap og annet

Angell utga krigshistoriske bøker, reiseskildringer og guttebøker. Syvaarskrigen for 17de mai 1807-1814 (1914). 
Hans statue, modellert av Gustav Lærum, ble reist rett nedenfor Holmenkollen Restaurant i 1923. Oberst Angells vei i Holmenkollen er oppkalt etter ham.
Henrik Angell hadde en sønn ved navn Atle Angell, som også var yrkesoffiser.

Utmerkelser

Angell ble tildelt en rekke ordener og utmerkelser for sitt virke. I 1903 ble han tildelt 1. klasse av den norske Medaljen for edel dåd, det vil si medaljen i gull med krone. Han ble dekorert med 4. klasse (ridder) av den montenegrinske Danilo Is orden, 2. klasse av den serbiske Sankt Savas orden og 3. klasse av den osmanske Mecidi-ordenen. Videre ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av den svenske Sverdordenen og til ridder av den danske Dannebrogordenen. Angell var offiser av den greske Frelserens orden og ridder av den franske Æreslegionen. I Frankrike ble han også utnevnt til officier des académies.
Jacques-Arsène d'Arsonval

Bakgrunn

Jacques Arsène d'Arsonval ble født på familiens slott. Faren var Pierre Catherine d'Arsonval (1805–1883), og han var lege. Moren var Marie-Louise Betzi de Beaune (1810–1870).
Jacques-Arsène d'Arsonval studerte ved lycéer i Limoges og Paris. Han fikk sin medisinske embetseksamen i 1877. Det er ikke kjent om han praktiserte som lege, men fra 1873 til 1878 var han assistent (preparator) til Claude Bernard, en av grunnleggerne av eksperimentell fysiologi. Etter Bernards død hjalp han Charles-Edouard Brown-Sequard (1817–1894) med sine forelesninger. Da senere Brown-Sequard døde i 1894, tok D'Arsonval over hans professorat ved Collège de France.

Forskning

D'Arsonval ble påvirket av Bernard til å vie sitt liv til forskning. I 1892 ble han direktør for det nye laboratoriet for biofysikk ved Collège de France, en stilling han hadde helt til 1910. Hans viktigste bidrag var innenfor elektrofysiologi. Fra 1889 startet han forskning på de fysiologiske virkningene av vekselstrøm på kroppen. Han oppdaget at strømmer med frekvens større enn 5000 Hz ikke føre til muskelsammentrekninger og effekter av nervestimulering ved elektrisk støt. I stedet så det ut til at slike høyfrekvente strømmer hadde gunstige effekter. Han ble en pioner innenfor den terapeutiske anvendelse av høyfrekvent strøm på kroppen, med dette etablerte han elektroterapien.
Han utviklet en resonanskrets basert på en gnistinduktor for å generere strøm med frekvenser på 0,5-2 MHz kalt «D'Arsonval-strømmer» til bruk i terapi. Dette ble kjent som «D'Arsonvalisering». Oppfinnelsen ble senere brukt innenfor diatermi.
D'Arsonval er også oppfinneren av galvanometeret, et elektromekanisk instrument med dreiespole som fremdeles er i stor bruk innenfor elektroteknikken.
I 1881 foreslo d'Arsonval å utnytte havvarmekraft. Hans student Georges Claude bygde det første havvarmekraftanlegg på Cuba i 1930.
Han ble tildelt Prix Montyon i 1882. Senere ble han utnevnt til medlem av Æreslegionen i 1884, med storkors i 1931.
C-standardbiblioteket

C-standardbiblioteket er standardbiblioteket til programmeringsspråket C, slik det er spesifisert i standarden ANSI C. Biblioteket ble utviklet på samme tid som C POSIX library, som er et supersett av det. ANSI C er adoptert av ISO, og biblioteket blir derfor også kalt ISO C biblioteket.
Biblioteket sørger for makroer, typedefinisjoner, funksjoner for streng-håndtering, matematiske beregninger, I/O prosessering, minneallokering og flere andre tjenester fra operativsystemet.
Slaget ved The Lizard

Slaget ved the Lizard (fransk Combat du Cap Lézard) fant sted den 21. oktober 1707 under den spanske arvefølgekrigen nær Lizard Point i Cornwall med to franske skvadroner under René Duguay-Trouin og Claude de Forbin og en engelsk konvoi, eskortert av en skvadron under kommandant Richard Edwards.
Duguay-Trouin og Forbin var to av de mest vellykkede franske marinekommandantene og de hadde påført den allierte handelsflåten store tap.

Slaget

Den 20. oktober 1707 la en stor handelsflåte på 80 til 130 engelske skip ut fra Plymouth på vei mot Portugal med forsyninger til krigen i Spania. Det var fem engelske eskorteskip under kommandantan Edwards som fulgte disse.
Dagen etter, nær Lizard Point, ble de oppdaget av to franske skvadroner med seks skip i hvor. Teknisk sett var Forbin den øverste franske offiseren, men Duguay-Trouin var mer aggressiv, og skipet hans ledet angrepet og påførte mest skade, etter at Forbin hadde oppdaget den britiske konvoien.
Dette slaget ble nesten en totalt seier for franskmennene: «Cumberland», «Chester» og «Ruby» ble senket, men «Royal Oak» kom seg inn til Kinsale med noen handelsfartøy. «Devonshire» forsvarte seg selv i flere timer mot syv franske skip, før hun tok fyr og eksploderte, bare to av 900 mann overlevde.
Drogenbos gasskraftverk

Drogenbos gasskraftverk (Electrabel Centrale Drogenbos Stoem- en gasturbine (STEG)) er et gasskraftverk med kogenerasjon («STEG») i det sentrale Belgia, noe sør for Brussel. Det har en installert produksjonskapasitet på 460 MW fordelt på én blokk. Anlegget ble ferdig i 1993. Brenselstypen er naturgass og operatør er energiselskapet Electrabel. 
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 086 000 tonn, mens det samme årets kvote var 990 400 tonn.
Den himmelske freds plass

Historie

Under Ming- og Qingdynastiene var det ingen offentlig plass foran Tiananmenporten; i stedet var det her en stor T-formet muromgitt plass som var flankert av forskjellige ministerier, byråer og andre regjeringskontorer.
Mange av disse bygningene ble skadet eller til og med brent ned under bokseropprøret i 1900, og åttenasjonsalliansens unnsetningstropper brukte feltet som forlegningssted. De fikk ryddet og fjernet bygninger og bygningsrester, og dermed ble plassen vesentlig utvidet.
Frem til 1911 var denne plassen ikke allment tilgjengelig. Fra 1911 har den vært et viktig samlingssted for folkemøter, og etter en vesentlig utvidelse i 1958, da plassen også ble sementert, har den nå plass til omkring én million mennesker.
Nær sentrum av dagens plass, nær stedet der Mao Zedong-mausoleet nå ligger, stod lenge en av Beijings viktigste porter. Den var kjent som «Den store mingporten» (大明门) under Ming-dynastiet, «Den store qingporten» (大清门) under Qing-dynastiet, og deretter som «Kinaporten» (中华门) i Republikken Kinas era. I motsetning til byens øvrige porter, som Tiananmen og Qianmen, var dette en rent seremoniell port, med tre buer, men uten forsvarsparapet, med likhetstrekk med de seremonielle porter man finner ved Minggravene. Denne porten hadde en særlig status som nasjonens port, noe som reflekteres i navneskiftene. Hovedporten var vanligvis lukket, unntatt når keiseren skulle gjennom. Almuen fikk passere gjennom en av de to sideportene. Porten delte plassen i to sektorer, og sør ble det laget «gater» som tilrettela for organiseringen av markedsboder.
Tidlig i 1950-årene ble «Kinaporten» revet likesom markedsgatene som var kommet til sønnenfor, og dette fullførte utvidelsen av Den himmelske freds plass til de omtrentlige dimensjoner den har i dag. Mao-mausoleet innenfor sine gjerder tar imidlertid nå en så stor plass at de bakre delene av Den himmelske freds plass ikke fullt ut oppleves som en del av plassen, men som svært brede sidegater.
Den himmelske freds plass har vært åsted for mange politiske manifestasjoner, for eksempel erklæringen av Folkerepublikken Kina 1. oktober 1949.
Mellom 15. april og 4. juni 1989 ble det avholdt omfattende studentdemonstrasjoner på torget og tilhørende områder, hvor kravet var økt demokrati og frihet. Studentdemonstrasjonen ble slått ned av militære styrker og flere hundre mennesker omkom, hendelsen omtales som massakren på Den himmelske freds plass.
Ansvarlig produsent

En ansvarlig produsent eller eksekutiv produsent (fra engelsk executive producer) er innen underholdningsbransjen en person som er ansvarlig for økonomistyring og administrative aspekter i en film-, TV eller musikkproduksjon. En ansvarlig produsent trenger ikke selv være involvert i den praktiske og tekniske produksjonen av verket. Begrepet brukes mindre i norske produksjoner enn f.eks. i USA, da det ikke alltid finnes selvstendige produsenttitler blant annet som følge av at staten er den faktiske hovedprodusenten om begrepet skal defineres ut fra et økonomisk perspektiv.

Film

I filmer har ansvarlige produsenter det overordnede ansvaret for filmproduksjonen med hensyn til finansieringen. Ansvarlige produsenter samarbeider med linjeprodusenter som har det praktiske og tekniske ansvaret for filmproduksjonen, og rapporterer til produksjonsselskapene og distributørene.
Antallet filmprodusenter som får tittelen «ansvarlig produsent» har økt over tid. Fra midten til slutten av av 1990-årene var det i snitt litt under 2 ansvarlige produsenter per film. I 2000 hoppet tallet til 2,5 (mer enn dobbelt så mange som vanlige produsenter). I 2013 var det i snitt 4,4 ansvarlige produsenter per film, sammenlignet med 3,2 vanlige produsenter.

TV-produksjoner

I TV-produksjoner har ansvarlige produsenter ofte overordnet ansvar for det kreative innholdet i tillegg til de økonomiske aspektene ved produksjonen. Noen manusforfattere (for eksempel Tina Fey, David Benioff og D.B. Weiss) har også både vært skaperen og produsenten av den samme TV-produksjonen. Andre dobbeltroller kan også omfatte ansvarlige produsenter som også spiller hovedroller i TV-serien de produserer. Andre TV-serier kan ha flere ansvarlige produsenter der enkelte har mer ansvar enn andre. Personer i en slik posisjon kalles også for showrunner.

Musikk

I musikkbransjen skiller plateselskap mellom ansvarlige produsenter og plateprodusenter. De ansvarlige produsentene er ansvarlige for forretningsmessige beslutninger, mens plateprodusenten produserer musikken. Noen ganger kan den ansvarlige produsenten tilrettelegge for de kreative visjonene til artistene ved å styre når og hvor opptakene skal gjøres, utvelgelse og ansettelse av lydteknikere, studiomusikere og lignende.

Videospill

I spillbransjen er ikke tittelen «ansvarlig produsent» veldefinert. Det kan brukes om eksterne produsenter, fra spillutgivere, som jobber med spillutviklere. I 2012 ble Jay-Z annonsert som ansvarlig produsent for spillet NBA 2K13. Som ansvarlig produsent gjorde han en opptreden i en introduksjon, valgte musikk for spillets soundtrack og bidro til designet av spillets menyer «og andre visuelle elementer».
David Harvey

Liv og verk

David Harvey begynte sin akademiske karriere ved University of Cambridge der han tok doktorgraden (Ph.D) i 1961. I 1960 - 61 var han postdoktor ved Uppsala universitet. Etter å ha jobbet ved universitetet i Bristol kom han 1969 til Johns Hopkins University i Baltimore USA. 
Hans The Limits to Capital 1982, som Harvey selv anser som sitt hovedverk,  er det mest siterte marxistiske arbeide innenfor geografisk vitenskap. Ved slutten av 1980-tallet vendte Harvey tilbake til England som professor i Oxford, hvor han 1989 publiserte The condition of Postmodernity, en materialistisk kritikk av postmodernismens ideer.
A Brief History of Neoliberalism (2005) gir en historisk gjennomgang av nyliberal teori og praksis siden midten av 1970-tallet. Hans seneste verk The Enigma of Capital (2010) søker å forstå den samtidige økonomiske krisen.  Harvey vendte i 1993 tilbake til USA, der han er professor ved City University of New York og har forfattet mange bøker. Hans forelesninger om Kapitalen på nettet hadde mer enn 700.000 besøk mellom juni 2008 og mars 2010.
Mamba APC

Mamba er et minebeskyttet kjøretøy (MRAP) fra Sør-Afrika, utviklet av BAE Systems Land Systems South Africa. Det er bygget på drivverket til en Unimog lastebil, og kan ta opp til ti passasjerer i tillegg til føreren.  Kjøretøyet har vært i bruk av flere nasjoner og fredsbevarende styrker. Flere andre kjøretøyer har blitt utviklet på basis av Mamba.
Mamba brukes fremdeles av South African National Defence Force.
Skal vi leke gjemsel?

Handling

Filmen handler om fem forskjellige mennesker som tilbringer sommeren på et norsk feriepensjonat. De kjenner ikke hverandre og etterhvert havner de i situasjoner som gjør at de kommer nærmere hverandre. Noen trekker seg unna de andre og noen utleverer seg selv til de andre. Livet på feriepensjonatet utvikler seg til en lek, ganske ulikt det livet de lever i det daglige på hver sin kant.
MasterTracks Pro (programmvare)

Historie

MTPs opprinnelse var i midten av ’80-årene for Commodore og Apple II datamaskinene, og når Atari ST iverksatte dens MIDI støtte. Den har vært en av de mest populære proprietære sekvensere, men har ikke fått noen store oppgraderinger siden 2003 enn 6,8,4 for Windows, som er beryktet å ha sine egne kompatibilitetsproblemer. Men, MTPs brukervennlig mellomgang og brukslettvinthet har gjort det til en av de bedre verktøy for MIDI. See engelsk «Passport Designs» Wiki for flere detaljer.

Evner

MTPs standarddatahastighet er 240 ppqn (tidshastighet, pulses per quarter note — tikk hver fjerdedelsnote), eller kan bruke 480|960, for høyere utløsning. Barnevindu tvinges ikke å må bli innenfor forelders, men kan plasséres hvor som helst på skjermen. Brukeren kan lagre dette opplegget ved å avtrekke Setup | Save preferences, som tillager ny PREFER683.MTP med denne informasjon.
MTPs Anastasia skrifttype brukes for å fremstille Notation vinduets to-systems partitur, og likedan gir symboler for gitartablaturfremvisning av akkorder.
Dens faststørrelses Conductor dirigentvindu lar man bøye fremførelsestempo ved å dra knappen med muspekeren.
Det også faststørret Transport stripe-vindu har kontroller lignende en båndopptakers, for å starte-stanse, pause, indeksére, osv.; viser takt | undertakt | klokkeslett info for spillende sekvense; og viser filnavnet på dens titellinje.
MTPs vinduer kan vise kontinuerlig data enten som ren linjekurve eller fyllet nedenfra, og man kan uttynne MIDI data etter behov. Den behandler så mange som 16 MIDI enheter, og støtter Multimedia Control Interface (MCI) på Windows, har fjernstyrelsesevner, «stor teller» modus for synlighet på avstand ved konsert eller opptak, også punch-inn og -ut evner.
MTP kan innsette og behandle tekstmerker, som info om man kan importere inni dens notisblokk med spor-info, samt behandle nokså innviklede taktopplegg, så lenge det ikke er mer enn 16 slag i takten.
Ironbridge Gorge

Ironbridge Gorge er en dal dannet av elven Severn i Shropshire i England.
Den het opprinnelig Severn Gorge, men har fått navn etter Iron Bridge, den første jernbroen i sitt slag i verden. Broen sees som en monument for industrien som ble opprettet i området under den industrielle revolusjon. Den ble bygget i 1779 for å forbinde industribyen Broseley med gruvebyen Madeley og det voksende industrisenteret i Coalbrookdale.
Området regnes ofte som den industrielle revolusjons arnested. Det var i Coalbrookdale at Abraham Darby oppfant prosessen for produksjon av høykvalitetsjern, og andre steder som Broseley, Coalport og Jackfield. Området tiltrakk seg tidlig industri av to grunner: Det er rikt på råmaterialer som kull, jernmalm, kalkstein og leire, og elven gir gode muligheter for transport ut til sjøen.
Området ble et verdensarvsted listet av UNESCO i 1986. Her ligger også Ironbridge Gorge Museums, som er en gruppe på ti museer som alle er industrielle kulturminner med utgangspunkt i den industrielle revolusjon.
Boman Oscarsson

Familie

Boman Oscarsson er sønn av skuespilleren Per Oscarsson.
Sjur, eg trur me snur (vol 2)

Sjur, eg trur me snur (vol 2) er et musikkalbum med Torolf Nordbø, utgitt i 2000.
Thabo Sefolosha

Europeisk karriere

Thabo Sefolosha spilte basketball profesjonelt i fem år før han ble trukket opp til NBA av Philadelphia 76ers. Han startet sin proffkarriere i 2001 – 2002-sesongen for klubben Tege Riviera Basket i Sveits da han var 17 år gammel. Etter det kom Sefolosha til den franske klubben  Chalon-Sur-Saone, der han spilte i de neste tre sesongene. I 2005 – 2006-sesongen avsluttet Sefolosha sin europeiske karreiere da han spilte for den italienske klubben Angelico Biella der han i gjennomsnitt scoret 12 poeng per kamp, tok 6,4 returer per kamp og stjal ballen fra motspilleren gjennomsnittlig 1,95 ganger per kamp.

Philadelphia 76ers

I 2006 fikk Thabo Sefolosha en kontrakt med NBA-klubben Philadelphia 76ers. Det tok ikke lang tid før Sefolosha den 28. juni 2006 ble byttet til Chicago Bulls mot Rodney Carney og penger.

Chicago Bulls

Samme året som Sefolosha hadde ankommet NBA-klubben Philadelphia 76ers, ble han byttet til Chicago Bulls, der han har spilt siden.
I 2006 – 2007-sesongen spilte Sefolosha 71 kamper der han startet 4 av dem og scoret i gjennomsnitt 3,6 poeng per kamp og tok i gjennomsnitt 2,2 returer per kamp. I 2009 ble Sefolosha byttet til Oklahoma City Thunder.

Kilder

Sefolosha biografi hos NBA
Ashley Crow

Skuespillerkarriere

Ashley Crow har flere fjernsyns- og teaterroller bak seg. Hun har spilt på scenen ved the New York Shakespeare Festival produksjonen av Coriolanus sammen med Christopher Walken, i Prelude to a Kiss, samme med John Dossett, og i Christopher Kyles Plunge ved Playwrights Horizon.
Crows gjesteroller inkluderer Probe, Law & Order, Champs, Alle elsker Raymond, Nip/Tuck og Dragnet, før hun fikk en gjentagende rolle i superheltserien Heroes, der hun spiller "Sandra Bennet", konen til "Noah Bennet", spilt av Jack Coleman.
Kaxholmen

Kaxholmen er et tettsted i Jönköping kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 458 innbyggere.
Klasaskjæret

Klasaskjæret er en holme mellom Engøy og Sølyst i Stavanger Havn. Holmen har i dag landtilknytning etter en utfylling i 1980. Klasaskjæret er i dag kun benyttet til næringsvirksomhet.

Historie

Fra gammel av gikk skjæret under navnet «Den lille Ø». På 1800 tallet fikk skjæret navn etter kjøpmann Clas Hodne, og ble hetende «Claseskjæret». Det ble reist flere sjøhus på skjæret. I 1913 etablerte Det Stavangerske Dampskibsselskap et kullager for å forsyne egne dampskip. Kullageret ble under den første verdenskrig flyttet til nordsiden av Sølyst. Virksomheten ble deretter rettet mot vedlikehold og reparasjoner og Det Stavangerske Dampskibsselskap opprettet eget verksted på holmen.
Claseskjæret ble også benyttet til sjøflyhavn. Det Norske Luftfartsselskap opprettet egen ekspedisjon i 1935 for å betjene flyruten som gikk fra Oslo, rundt kysten, til Bergen. Ruten hadde flere stoppesteder og Stavanger var blant dem. Ruten var i drift frem til 1937.
Det Stavangerske Dampskibsselskap bygget opp en betydelig virksomhet, flere av rederiets båter ble innredet og ombygget på verkstedet som på det meste hadde 130 ansatte. De ansatte ble fraktet med båt fra Slakthuskaien eller Fiskepiren. En 60 meter lang flytedokk ble kjøpt inn fra England i 1945.
Da Det Stavangerske Dampskibsselskap i 1990 gikk inn i Rogaland Trafikkselskap ble verksteds virksomheten skilt ut til Rogaland Skipsservice AS. Bjørge ASA kjøpte bedriften i 1995. GMC gruppen overtok driften på Klasaskjæret i 1998.
Uralfjellene

Geografi

Uralfjellene ligger mellom Den østeuropeiske slette og Det vestsibirske lavland. Fjellkjeden er 2500 km lang og mellom 40 og 150 km bred, og strekker seg fra de kasakhiske stepper langs grensa til Kasakhstan i sør til kysten av Nordishavet i nord. Vajgatsjøya og Novaja Semlja utgjør en fortsettelse av kjeden videre nordover.  Det høyeste fjellet er Narodnaja (russisk: Народная – Nasjonal) som er 1 895 moh. 
Erosjon har avdekket betydelige mineralrikdommer i Ural. Komis urskoger nord i Ural er anerkjent som et verdensarvsted. Geografisk er fjellkjeden inndelt i fem regioner: De sørlige, midtre, nordlige, subarktiske og arktiske Uralfjellene. Tregrensen er 1400 meter i sør, hvor fjellene stort sett er helt kledd av skog, men faller til havnivå ved tundraen i nord.

Etymologi

Navnet Ural har et usikkert opphav. Man antar at det stammer fra turanske (tyrkisk-slektede) folkegrupper som er innfødte i regionen, og som var nomadestammer fra Nord- og Sentral-Asia. På vogulsk, urala, betyr det «fjelltopp» og på tatarsk, ural, betyr det «grense». Det kan også være av nyere dato, av tyrkisk ural («steinbelte»).

Geologi

Uralfjellene er blant verdens eldste fremdeles eksisterende fjellkjeder. I forhold til alderen på 250 til 300 millioner år er fjellene usedvanlig høye. De ble dannet ved slutten av karbon-perioden, da det vestlige Siberia (Sibir) kolliderte med den østlige delen av Baltica (som sammen med Laurentia (Nord-Amerika) dannet et lite superkontinent kalt Euramerika) og Kasakhstania og dannet superkontinentet Laurasia. Senere kolliderte Laurasia og Gondwana og dannet superkontinentet Pangaea, som etterhvert delte seg opp til de syv kontinentene vi kjenner i dag. Europa og Siberia har vært sammenhengende hele tiden siden.
Uralfjellene ble første gang utforsket på en systematisk måte av den russiske mineralogen Ernst Karlovich Hofmann (1801–1871) fra universitetet i St. Petersburg. Han begynte sitt arbeid i regionen i 1828, og han tilbakela tusenvis av kilometer på sine forskningsreiser i Uralfjellene og samlet en enorm mengde av mineraler, som blant annet gull, platina, magnetitt, ilmenitt, perovskitt, rutil, kromitt, krysoberyll, kvarts, zirkon, uvarovitt, fenakitt, topas og beryll.

Økonomi og bosetning

Uralfjellene har store forekomster av gull, platina, kull, jern, nikkel og sølv, og også drivverdige forekomster av edelsteiner som topas og beryll.
Det er også gjort store funn av olje og naturgass i regionen, spesielt i nord. 
Russerne har drevet utstrakt gruvevirksomhet i Ural, som har lagt grunnlaget for en omfattende industri. Befolkningen i fjellene er størst i sør. Den største byen er Jekaterinburg.