Erich Kempka

Bakgrunn og utdannelse

Kempka var sønn av en gruvearbeider som nedstammer fra ruhrpolakker. Familien hadde i alt ti barn. Han gikk i skole og fikk deretter læreplass som elektrotekniker, som han avsluttet som i 1928. Deretter arbeidet han til 31. mars 1930 som mekaniker ved DKW.

Karriere i Det tredje rike

Den 1. april 1930 inntrådte han i både NSDAP og SS og arbeidet i første omgang som sjåfør for NSDAP-distrikt Essen. Den 29. februar 1932 gikk han over til Hitlers SS-ledsagerkommando og ble annensjåfør for Hitler som suppleant for Julius Schreck. Da denne døde i 1936, ble Kempka Hitlers faste sjåfør og styrte hans vognpark, som i tidens løp vokste til oppimot 40 kjøretøyer, og 60 sjåfører og mekanikere (1945). Kempka hadde til sist rang av Obersturmbannführer.
I oktober 1944 lot Kempka sig skille etter press fra Hitler og Martin Bormann. Hans hustru var blitt beskyldt for innen ekteskapet å ha arbeidet i moralsk tvilsomme foretagender. På grunn av karakteregenskapene og hennes løse snakketøy hadde hun dessuten falt i unåde i Hitlers nærmeste omgangskrets. Skilsmissen ble arrangert av Bormann, og er dokumentert i hans brev til sin kone. Kempka leide en leilighet til henne på Kurfürstendamm og holdt forbindelsen med henne i live. Han selv bodde i området ved det nye kanselliet, i en bygning i umiddelbar nærhet av vognparkens garasjer og verksteder. Bygningen lå i nærheten av inngangen til førerbunkeren.
Siden han var beskjeftiget i Hitlers umiddelbare nærhet, var Kempka til stede ved mange historiske begivenheter i denne perioden, eller til og med involvert, som ved fengslingen av Ernst Röhm.
I april 1945 var han en av de ansvarlige for brenningen av likene av Hitler og Eva Braun. Han hadde til opgave å fremskaffe 200 liter bensin, men kunne bare oppdrive 160-180 liter. Dessuten måtte medarbeiderne hans tappe bensin fra kjøretøyer som allerede var skadet under kampene og ikke kunne kjøre.

Etter krigen

I begynnelsen av mai 1945 klarte han å flykte fra Berlin til Berchtesgaden der han den 18. eller 20. juni 1945 ble tatt til fange av amerikanske styrker. Inntil 9. oktober 1947 var han internert i forskjellige leirer.
Deretter bodde han i München og senere i Freiberg am Neckar. I sine erindringer og under Nürnbergprosessen avla han vitneutsagn om å ha sett Martin Bormann bli drept av en eksploderende tysk stridsvogn.

Erindringer

I 1950 utkom Kempkas erindringer med tittelen: Ich habe Adolf Hitler verbrannt. I denne boken skildrer han i enkle ord sin tid som Hitlers sjåfør frem til de siste dagene i førerbunkeren. I den forbindelse beskriver han utførlig brenningen av ekteparet Hitler tidlig på ettermiddagen den 30. april 1945.
Fra 1970-årene til 1990-årene kom boken ut under en ny tittel Die letzten Tage mit Adolf Hitler i flere nye opplag i det NPD-nære Deutschen Verlagsgesellschaft. Bearbeidelsen av den opprinnelig knappe opplevelsesbeskrivelsen var ved den høyreekstremistiske utgiveren Erich Kern. Dette medførte at boken vokste fra opprinnelig omkring 100 sider til 324 sider (3. opplag, 1991). Kern tilføyde mange kapitler som ikke har noen forbindelse til Kempkas opprinnelige erindringer. Kempka var således ikke kilde til to tredjedeler av verket, selv om boken blev ble solgt under hans navn.