google/wiki40b huggingface dataset:
Melodi Grand Prix 1981

Sendingen

Etter suksessen året før, holdt NRK seg til samme oppskrift og inviterte ti kjente komponister til å levere inn bidrag. Komponistene fikk selv velge tekst, arrangør og artist.  
Finalen ble igjen holdt i Studio 2 på NRK Marienlyst, og denne gang var det vinneren fra 1980 Sverre Kjelsberg som var programleder. De ti bidragene ble akkompagnert av Kringkastingsorkestret under ledelse av Egil Monn-Iversen. 
Også dette året var det en rekke kjente navn blant komponistene og artistene, blant annet Tore Hansen, Terje Rypdal, Halvdan Sivertsen og Tramteatret. Benedicte Adrian og Ingrid Bjørnov debuterte også i Melodi Grand Prix med låten «1984». Betegnende nok skulle de vinne konkurransen nettopp i 1984.
Kjeldsberg framførte låten «I Dublin, i Dublin» som pauseunderholdning før avstemningen. En jury av ni fagfolk stemte fram «Aldri i livet» som en klar vinner i finalen. Nok en gang brukte NRK datamaskinen «Petra» til å oppdaterte den digitale poengtavlen.

Hendelser

Det var en stund uvisst om det i det hele tatt ville bli noen Melodi Grand Prix-finale dette året. Årsaken var uenigheter mellom NRK og Norsk Musikerforbund, partene kom imidlertid til enighet før finalen.
Pressen var skeptisk etter finalen, og Aftenposten mente vinnermelodien ikke var iørefallende nok til å hevde seg internasjonalt. VG var ikke mer positiv og slaktet sendingen og kalte vinnerlåten «liketil». VG spurte også Grand Prix-nestor Øivind Bergh om noen av hans forventninger til Melodi Grand Prix har blitt innfridd etter at Norge debuterte i 1960: «Til en viss grad, en liten grad. Men skal jeg være helt ærlig, så har vel ikke Grand Prix innfridd noe som helst.» svarte Bergh.
I den internasjonale finalen kom «Aldri i livet» på sisteplass og endte med null poeng. Dette var andre gang på fire år at Norge fikk 0 poeng i Eurovision Song Contest. I Storbritannia spekulerte en også på om Norge bevisst gikk inn for å få null poeng. 
Likevel ble «Aldri i livet» en hit i Norge, og sangen lå på VG-lista i sju uker med en tredjeplass som beste plassering. Sangen ble også brukt i Tines Norvegia-reklame «Rømme hjemmefra» i 2006.
Det var for øvrig fjerde året på rad at den siste melodien ut i finalen ble vinner.
Boksing under Stillehavslekene 1969

Boksing under Stillehavslekene  1969. Boksing var en av flere sporter som var med i de tredje Stillehavslekene som ble arrangert i Port Moresby i Papua Ny-Guinea i perioden 16. til 23. august 1969. Det var tredje gangen som boksing var med på programmet i stillehavslekene. Det ble konkurrert i ti vektklasser, kun for men. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Fiji ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Vest-Samoa med tre.
Dorcacerus

Utseende

En middelsstor, kraftig, mørkt brunlig trebukk. Hos hannen er pannen tett kledt med nokså lange, gule, oppstående hår, hos hunnen er disse hårene mye kortere. Antennene er betydelig lengre enn kroppen hos hannen, litt lengre enn kroppen hos hunnen, antenneleddene er gule eller oransje med svart spiss og en innoverrettet pigg helt ytterst på hvert ledd. Pronotum er betydelig bredere enn langt. Det har en pigg omtrent midt på hver sidekant og en i den bakerste delen, og et par runde, blanke knøler i  midten. Dekkvingene er litt tilsmalnende bakover med avrundede "skuldre", fløyelsaktig brune med de bakerste to tredjedelene av sømmen gul til hvit. Beina er mørkt rødlige.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Amerika, den skal også være funnet i Mexico men dette er usikkert.
Steam Furnace (Ohio)

Historie

Samfunnet har fått sitt navn etter den dampdrevne masovnen som engang fantes på stedet.
Avro Anson

Konstruksjon og utvikling

Anson ble utviklet som et passasjerfly fra en seks-seter, Avro 652 og fløy første gang 24. mars 1935. Det var den første RAF-endekker med opptrekkbart understell.
Alt i alt var det blitt bygget 11 020 Ansons da produksjonen opphørte i 1952, noe som gjorde at flyet kom nest etter Vickers Wellington hva angår antall bygde fly fra krigen.

Bruk etter krigen

Etter andre verdenskrig ble Ansons bygget av Avro for det sivile markedet som lette transportfly for mindre charterselskaper og som forretningenfly. I sivil versjon ble flyet brukt i Storbritannia, Canada, Australia, Danmark og India. I Australia ble det brukt av Flying Doctors. RAF brukte Anson som kommunikasjonsfly til utpå 1960-tallet

Flyet i norsk tjeneste

Avro Anson ble brukt av Luftforsvaret som hadde ti Anson i bruk ved Flyskolen på Værnes mellom 1947 og 1951
KBS World

Sendinger

KBS World Radio er utenlandssenderen til KBS, som sender nyheter, kultur, musikk og underholdning, foruten koreanskkurs på 10 språk, foruten koreansk. Fremmedspråkene er engelsk, japansk, fransk, russisk, mandarin, spansk, indonesisk, arabisk, tysk og vietnamesisk.
TV-sendingene sendes bare på koreansk, men med teksting på engelsk og mandarin. Det er etablert egne kanaler for TV-markedene i Japan, USA og Canada.
KBS har dessuten etablert egne datterselskap i Japan (KBS Japan) og USA (KBS America) som opererer egne sendinger mot Japan og USA.
SG Flensburg-Handewitt

SG Flensburg-Handewitt (stiftet i 1990) er en håndballklubb i Flensburg i Schleswig-Holstein i Tyskland, som spiller sine kamper i Flens-Arena.
Klubbens herrelag spiller i bundesligaen i håndball for menn. Klubben vant EHF-cupen i 1997 og cupvinnercupen i 2001 og 2012. I 2003 ble klubben nr 2 i Bundesligaen, og vant sin første nasjonale tittel ved å slå Tusem Essen i den tyske cupfinalen. Det åpnet for tre strake cuptitler, og i 2004 vant klubben sitt første seriegull. Klubben ble nummer to i EHF Champions League i 2004. Klubbens trener fra 2017 er Maik Machulla. Svensken Ljubomir Vranjes var trener fra 2010 til 2017.
Den norske tidligere landslagsspilleren Johnny Jensen spilte i klubben fra 2003 til 2010. Roger Kjendalen, Christian Berge, Frode Hagen,  Frode Scheie , Jan Thomas Lauritzen, Alexander Buchmann, Glenn Solberg, og Erlend Mamelund  har også spilt i klubben. 
Nordmannen Magnus Abelvik Rød spilte da klubben tok sitt andre seriegull i 2018. Fra 2018 spiller nordmennene Torbjørn Bergerud, Magnus Jøndal og Gøran Johannessen i klubben.
Walter Brandmüller

Bakgrunn

Walter Brandmüllers far var katolikk og offiser; moren var protestant. Brandmuller ble døpt som luthersk protestant og konverterte senere til den katolske tro i løpet av ungdomsårene.
I 1948 tok han sin abitur ved Gymnasium Carolinum i Ansbach, studerte deretter katolsk teologi.

Prest

Han mottok 26. juli 1953 prestevietsens sakrament i Bamberg av ekkebiskop Joseph Otto Kolb. Deretter virket han sopm kapellan i Kronach og i menigheten St. Martin i Bamberg.  
Hans biskop fristilte ham for videre studier. Han studerte ved Münchens universitet og tok der doktorgrad med et kirkehistorisk doktorarbeid ved tittel «Das Wiedererstehen katholischer Gemeinden in den Fürstentümern Ansbach und Bayreuth», og habiliterte med et arbeide om Pavia-Siena-konsilet. Fra 1970 til sin pensjonering i 1997 var han professor i moderne og middelaldersk kirkehistorie ved universitetet i Augsburg.  Fra 1971 til 1998 var han dessuten sogneprest i Walleshausen i bispedømmet Augsburg.
Fra 1981 var han medlem av Den pavelige kommisjon for de historiske vitenskaper, og fra 1998 var han president for Den pavelige komite for historievitenskaper i Roma, og fra 1998 til 2006 president for Den internasjonale kommisjon for sammenlignende kirkehistorie.
I disse stillinger koordinerte han internasjonalt vitenakapelig samarbeide mellom historiker- og vitenskapsakademier som beskjeftiget seg med kirkehistoriske emner. Det dreide seg da ikke mindst om viktige forhold som tilfellet Galileo Galilei og om Konsilet i Konstanz og om Første Vatikankonsil. Brandmüller holdt foredrag ved instituttet for universalhistorie ved det russiske vitenskapsakademi i Moskva, ved Accademia Nazionale dei Lincei i Roma og ved Deutsches Historisches Institut Paris i Paris. 
I 2009 gikk han i pensjon og overgav ditt embede i Den pavelige komite for historievitenskaper (PCSS) til Bernard Ardura.

Kardinal

I 2010 ble Brandmüller utnevnt til titulærerkebiskop av Caesarea in Mauretania; han ble bispeviet av kardinal Raffaele Farina i Santa Maria dell'Anima i Roma den 13. november samme år. 
Den 20. november 2010 kreerte pave Benedikt XVI Brandmüller til kardinal med San Giuliano dei Fiamminghi som titteldiakonia. 
Sammen med kardinalene Joachim Meisner, Carlo Caffarra og Raymond Leo Burke innla Brandmüller i november 2016 dubia til pave Frans og bad denne om å klargjøre visse elementer i den apostoliske formaning Amoris laetitia.
Aarhus Gymnastikforening af 1880

Aarhus Gymnastikforening af 1880, forkortet AGF, er et dansk idrettslag fra Aarhus. 
Både håndball-, basket- og fotballagene i klubben spiller sine hjemmekamper på NRGi Arena.
Kringsjå studentby

Kringsjå er en studentby på Kringsjå i Bydel Nordre Aker i Oslo.
Studentbyen på Kringsjå ble først bygget ut i 1967–1970, og hadde da 1673 hybler og 245 leiligheter. I 1991 ble studentbyen utvidet, med et nybygd område som ble kalt Fjellbirkeland. Pr. 2014 hadde området 31 bygninger og nesten 2500 boenheter.
Studentbyen ligger ved Kringsjå stasjon på Sognsvannsbanen, vel tre kilometer unna universitetsområdet på Blindern. Kringsjå ligger like ved marka, Norges idrettshøgskole og Sognsvann.
Kringsjå er studentbyen med høyest andel utenlandsstudenter i Oslo, og hadde i 2007 en andel internasjonale studenter på 58,5 prosent.
Filippinene under VM i friidrett 2015

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Brottsnipe

Beskrivelse

Fuglen har kort, mørkt nebb, gule bein og hvit overgump med svart stjert. In hekkedrakten er den mørk på oversiden –  gråbrun- og svartspettet på hode, hals og bryst, og med rustfargete fjærbremmer på vingene. Undersiden er hvitaktig med mørke flekker. I vinterdrakt er den overveiende grå på oversiden og hvit med mørke flekker på undersiden. Ungfuglene likner  voksne i vinterdrakt.
Lydene er en skarp tostavet varsellyd og en noe mer melodiøs sang med tre enslydende toner.

Utbredelse og habitat

Brottsnipa hekker på steinete tundra i det indre av Alaska og tilgrensende deler av Yukon-territoriet i Canada. Hunnen legger 4 egg i en grop i vegetasjonen. Begge foreldrene vokter ungene. Føden består da vesentlig av frø og insekter. 
Utenfor hekketiden treffes disse fuglene på kysten av Stillehavet fra det sørlige Alaska til Tierra del Fuego. De treffes gjerne i små flokker på steinete områder, hvor de leter etter bløtdyr og leddyr mellom brenningene, ofte sammen med steinvendere, som de overflatisk likner i vinterdrakt.
Här kommer Vikingarna

Här kommer Vikingarna er et musikkalbum med Vikingarna, utgitt i 1974.
Tennskjær

Tennskjær (Tennskjer) er ei bygd beliggende lengst nord på Lenvikhalvøya i Lenvik kommune i Troms. Fra bygda går det vei sørover langs begge sider av halvøya. Langs Gisundet på vestsiden kan man følge fylkesvei 263 via Bjorelvnes 39 km til Finnsnes, og på østsiden går fylkesvei 265 15 km til Rossfjordstraumen.
Grunnet sin beliggenhet midtveis i Malangsfjorden er Tennskjær et viktig knutepunkt i kommunen. Stedet har hurtigbåtforbindelse med Tromsø (Tromsø-Vikran-Tennskjær-Lysnes), 5 dager i uken. Det går også busser til Finnsnes, både via Bjorelvnes og Rossfjord. Bussene korresponderer med hurtigbåtavgangene, og dermed er turen over Tennskjær en alternativ og rimelig reiserute mellom Finnsnes og Tromsø.
Tennskjær har postadresse 9302 Rossfjordstraumen, og tilhører Rossfjord skolekrets. Butikk er det både i Rossfjordstraumen (sørøstover) og i Kårvikhamn (sørvestover), og begge stedene ligger ca. 15 km fra Tennskjær.
Tømmertilhenger

Tømmerhenger er en traktortilhenger som er beregnet på å frakte kappete tømmerstokker fra skogen til lunneplassen. Den er bygd av stål og har stag som holder lasset på plass. Normalt sett er den utstyrt med en tømmerklo til lasting og boggiakslinger for å øke stabiliteten og bæreevnen til hengeren i ulendt terreng. Noen modeller kan også ha drift på hjulene gjennom kraftuttaket på traktoren.
Linbubevegelsen

Linbubevegelsen, Joula Glädjens och Solens Samfund eller Solicenter er en svensk bevegelse eller nyreligiøs sekt, stiftet av Hallstein Farestveit (1937?-) sammen med svensken Lillian Agvald i 1980. Bevegelsen har av avhoppere blitt anklaget for å være sekterisk, og forårsaket psykiske problemer for medlemmene gjennom å bli tvunget til hardt arbeid og lite søvn. Stifteren kaller seg også Hallstein Linbu.
Linbubevegelsen er en kristen gruppe sterkt influert av armeneren George Ivanovitch Gurdijeffs (1866–1949) lære, men dennes lære er videreutviklet og omgjort av lederen til en helt egen «Linbu-lære». Bevegelsen har ingen tilknytning til andre Gurdjieffgrupper.
Linbusamfunnet, som bevegelsen også kalles, driver jordbrukskollektiv i Hedekas i Bohuslän og i Älmhult i Småland, samt en bedrift som fremstiller smykker (Arcena Solicenter AB). Smykkene har en esoterisk symbolikk. Dette er en typisk aktivitet for bevegelsen, og på denne måten får de nye medlemmer, f.eks. gjennom deltakelse på messer og arrangementer med New Age tematikk.
Linbubevegelsen har også en base på Kolbotn utenfor Oslo, men det vites ikke om det er aktivitet der i dag (Oktober 2007). Bevegelsen fikk mye negativ oppmerksomhet i avisen VG i 1994 som følge av at gruppens grunnlegger og leder er nordmann.
«Naboer av Linbu-sekten kan fortelle om ungdommer som blir satt til meningsløse arbeidsoppgaver som tilsynelatende ikke har annet formål enn å slite ut arbeiderne. Hardt fysisk arbeid og evnen til å tåle fysisk og psykisk smerte er nettopp grunnstener i bevegelsens filosofiske og religiøse fundament» skrev VG om de Svenske gårdsbrukene.
I 2002 var det en rettssak mot bevegelsen som følge av en anmeldelse fra tre afrikanske menn, blant dem Chukwuemeka Onwunata fra Nigeria. Han kom i kontakt med bevegelsen etter å ha lest en annonse i en avis i Gambia. Han kom til Sverige i 1997, og ble umiddelbart satt til hardt arbeid. Han klarte ikke å stikke av fra gården i Hedekas før etter åtte måneder. Onwunata søkte erstatning for å ha blitt utnyttet til hardt monotont arbeid. I dommen fra 20. mars 2002 ble Linbustiftelsen frikjent, og Onwunata måtte betale saksomkostninger.
Perrhybris

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 50-60 millimeter), hvite, gule eller oransje sommerfugler. Artene kan forekomme i ganske ulike fargeformer. Hunnene etterligner gjerne giftige Ithomiini i slekten Mechanitis og er varselfarget i oransje, gult og svart, hannene er mer eller mindre hvite med svarte ytterkanter på vingene, de har imidlertid gjerne også noen oransje eller gule flekker.

Levevis

Artene lever i tropisk skog, helst lavlands-regnskog.
De er giftige, der livlige fargene er et signal om dette. Larvene lever på planter i kapersfamilien (Capparidaceae).

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Mexico i nord til det sørlige Brasil (São Paulo) i sør.
STCW-F-konvensjonen

STCW-F-konvensjonen beskriver normer for opplæring, sertifikater og vakthold for personell på fiskefartøyer.
Siktemålet med konvensjonen er å redusere ulykker som gjelder fiskerivirksomhet. Modellen for konvensjonen er Den internasjonale konvensjon om normer for opplæring, sertifikater og vakthold for sjøfolk av 1978 (International Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeeping for Seafares STCW-95-Convention), som gjelder sjøfolk på tradisjonelle handelsfartøy. Fiske er et farlig yrke, og ulykkesratene for fiskere er i mange stater flere ganger høyere enn for andre yrkesgrupper.
Konvensjonen setter minimumskrav for personell på havgående fiskefartøy og gir bestemmelser om kvalifikasjonskrav for besetningen og om vakthold på dekk, i maskinen og i radioavdelingen på fartøy med en lengde på 24 meter og over. Videre gir den påbud om grunnleggende sikkerhetsopplæring for alt fiskefartøyspersonell.
Personell på havgående fiskefartøy under partens flagg skal være sertifisert. En part har rett til å gjennomføre kontroll av utenlandsk fiskefartøy dersom det tilhører en konvensjonspart. Konvensjonen stiller krav til utstedelse av sertifikater og påtegninger. Det skal føres tilsyn med utdanning og opplæring, og sørges for at det finnes et oppdatert register over alle sertifikater som er utstedt. 
Flaggstaten skal føre kontroll med kvalifikasjoner for sjøfolk med sertifikater fra andre stater. Det skal fastsettes prosedyrer for slik kontroll, og flaggstaten skal utstede et påtegningsdokument. Alt personell på fiskefartøy skal ha gjennomgått offentlig godkjent grunnleggende sikkerhetsopplæring
STCW-F-konvensjonen ble antatt ved en konferanse i Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen i 1995.

Sikkerhetsopplæring

Norge har lenge vært et foregangsland på sikkerhetsopplæring for fiskere. Takket være dette og andre målrettede tiltak er den norske fiskeflåten i dag mindre risikofylt.
Nordea Funds

Nordea Fondene Norge (registrert som Nordea Funds, Norwegian Branch) er den norske filialen av Nordeas nordiske fondsselskap, Nordea Funds Ltd., med hovedkontor i Helsingfors i Finland. Filialen ledes av Petter Buer Hermansen.
Nordea Funds er Nordens største kapitalforvalter. Hovedmarkedet er salg og distribusjon av verdipapirfond til norske institusjoner og personkunder. Selskapet er medlem av Verdipapirfondenes forening (VFF).

Eierforhold

Selskapet ble stiftet i 1981 som Christiania Forvaltning AS, og endret senere navn til K Fondene AS. Etter at Christiania Bank og Kreditkasse fusjonerte med Merita Bank, Nordbanken og Unibank, og Nordea ble etablert, byttet selskapet navn til Nordea Fondene Norge AS. Senere ble selskapet omgjort til en filial av Nordea Funds Ltd, Finland, som igjen er eiet av Nordea Bank Abp i Finland.
Jamila Gavin

Bøker

Debutboka The Magic Orange Tree and Other Stories (1979) er en samling av ni noveller som skildrer barn med ulik etnisk bakgrunn, blant annet pakistansk, kypriotisk og ghanesisk. 
Ungdomsboka The Wheel Of Surya (1992) er den første i en trilogi som foregår under delingen av Britisk India i 1947, og i årene etter. Fortsettelsene er The Eye of the Horse (1994) og The Track of the Wind (1997). Alle tre bøkene ble nominert til Guardian Children's Fiction Prize. 
Barneboka Coram boy (2000) foregår i 1750-årene, og skildrer rømte slaver, overklasse, uekte barn og barnehjem. Romanen er dramatisert, og oppført på Royal National Theatre i 2006 og 2007, og på Broadway i 2007. Grandpa Chatterji (1993) er en familiekomedie om en indisk-britisk familie; den er den første i en trilogi. Serien ble filmet for tv i 1997. 
På norsk finnes eventyrantologien Våre beste eventyr, fra hele verden (Damm, 1997).
Buddhistisk hybridsanskrit

Buddhistisk hybridsanskrit er en moderne benevnelse som benyttes innenfor lingvistikken om et middelindoarisk språk som er benyttet innenfor en klasse av indiske buddhistiske tekster. Språket er også noen ganger blitt kalt «buddhistisk sanskrit» eller «blandet sanskrit». 
Benevnelsen ble første gangen brukt i 1936 av filologen og orientalisten Franklin Edgerton (1885–1963), som refererte til en «sanskritifisert» form for prākrit, og som han mente å ha identifisert i en rekke buddhistiske sanskrit-tekster. I sanskrit-originalen av Lotussutraen, saddharmapuṇḍarīkasūtram, som lå til grunn for Kerns oversettelse i 1884, påpekte han for eksempel at det tekniske begrepet ātmabhāva, som også opptrer i śvetāśvatara upanishad 1.2, var fonetisk ekvivalent med pāli attabhāva. Han fortsatte med å påvise ord og begreper i Lalitavistarasutraen, såvel som i den omfattende prajñāpāramitā-litteraturen, som var unaturlige i henhold til sanskritgrammatikken til Pāṇini, men som ga mening i en pali-kontekst.
Buddhistisk hybridsanskrit er ikke fullstendig grammatisk ukorrekt, og leseren vil sjelden møte på uttrykksformer som er mindre grammatiske enn eksempelvis eposene Mahabharata og Ramayana, som også tidvis bryter de strenge reglene til Pāṇini. Likevel inneholder de buddhistiske sanskrit-tekstene en egen sjargong og egne uttrykksformer, som aldri forekom hos skribenter som ikke var buddhister. I de fleste tilfellene dreier det seg om ord som nesten er identisk med pāli. I stedet for å omarbeide og oversette ordene fra pāli og andre språk til sanskrit, har forfatterne – og det spesielt i tekster fra den tidlige skolen mahāsāṃghika, benyttet seg av «blandet sanskrit» der de fonetiske formene er forandret til sanskrit-former, men hvor den underliggende prākrit-grammatikken er bevart. Et eksempel er prākrit bhikkhussa, som er possessiv entall for bhikkhu, og et kognat med sanskrit bhikṣu, «buddhistisk munk». I stedet for å konvertere dette til den grammatisk korrekte sanskrit-formen bhikṣoḥ, har forfatterne konsekvent endret dette til bhikṣusya.
Den hellige ånds menighet

Den hellige Ånds menighet er et av 7 sogn i Tromsø katolske stift i den katolske kirke i Norge. Sognet ble opprettet den 5. oktober 2003, ved utskillelse fra St. Eysteins menighet i Bodø og omfatter alle kommuner på Helgeland, bortsett fra Rødøy. Sognet har sitt hovedsete i sognekirken Den hellige Ånds kirke i Mosjøen.
Før delingen hadde antall registrerte katolikker i modermenigheten St. Eystein økt fra 223 den 1. januar 1993 til 543 den 1. januar 2003.
I tillegg til hovedkirken i Mosjøen, består sognet av Vår Frelsers kirke på forstedet Selfors i Rana, Mariakapellet i Sørsolvær i Lurøy kommune, og messesteder i Nesna (Den norske kirke), Brønnøysund (Kapellet på sykehjemmet, Skulesvei 13) og Sandnessjøen (Sykehuskapellet, Prestmarkveien 1).
Vermont

Historie

Før europeerne kom til Vermont var området befolket av mohican- og abinakiindianere. Den første europeeren til å besøke området var antagelig Jacques Cartier. I 1609 gjorde Samuel de Champlain krav på området og Vermont ble befolket av franskmenn. De franske koloniene ble angrepet av både indianere og engelskmenn, og Frankrike sa fra seg retten til området ved avtalen i Paris i 1763.
Vermont var den 14. staten som sluttet seg til USA, og dermed den første etter de opprinnelige 13 delstatene da USA erklærte selvstendighet i 1776. 
Flere av slagene i uavhengighetskrigen med England ble utkjempet i Vermont. I den britisk-amerikanske krig forsøkte britiske styrker å rykke inn med en krigsflåte på Lake Champlain, men etter et sjøslag ble de slått tilbake.
Store oversvømmelser i 1927 tok livet av 84 mennesker i Vermont.

Uavhengighet og statsdannelse

New Hampshire Grants eller Benning Wentworth Grants var landområder tildelt til immigranter mellom 1749 og 1764 av provinsguvernøren for New Hampshire, Benning Wentworth. Både New Hampshire og provinsen New York gjorde krav på området. Tvisten ledet frem til dannelsen av Republikken Vermont, som senere ble delstaten Vermont.
Den 18. januar 1777 deklarerte representanter for New Hampshire Grants uavhengigheten til Vermont. I de første seks månedene var navnet New Connecticut.
Den 2. juni 1777 ble det avholdt en konferanse med 72 delegater som møtte for å vedta navnet Vermont. Dette var etter råd fra en vennligsinnet borger fra Pennsylvania som skrev til dem om hvordan medlemskap i det nylig opprettede USA kunne oppnås. Den 4. juni ble utkast til den nye statens grunnlov skrevet og godkjent av delegatene 8. juni. Dette var en av de første nedskrevne grunnlover i Nord-Amerika og var den første som avskaffet slaveriet.  Grunnloven ga også alle menn stemmerett og hadde krav til støtte for offentlig skolegang.

Byer

Vermont har ni byer klassifisert som city. Den klart største er Burlington. Byen Montpelier er hovedstaden i staten Vermont, og med sine 7.855 innbyggere er dette USAs minst befolkede hovedstad.

Politikk

Vermont regnes som en av de mest liberale statene i USA. I 2004 gikk staten til John Kerry med 59.1 % av stemmene. De to plassene i Senatet besittes av demokraten Patrick Leahy som faktisk ble støttet av sin republikanske motkandidat i 1998, og fra januar 2007 den uavhengige Bernie Sanders, kongressens eneste erklærte sosialist. Vermonts eneste plass i Representantenes hus besittes fra 2007 av demokraten Peter Welch. Begge kamrene i delstatsforsamlingen har en overvekt av demokrater.
Howard Dean var tidligere guvernør i Vermont og forsøkte å vinne den demokratiske nominasjonen til 2004-valget, men ble bare nummer tre. Dean ble senere valgt til formann i demokratenes nasjonale komite.