Høyfjellets sang

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn fra 24. mars til slutten av mai 1941.

Fakta om filmen

Arbeidstitlene til denne filmen var Passport to Life, Passport to Love og Sun Valley.
Variety skrev i en anmeldelse at Høyfjellets sang var «det spontane hjertebarnet» til Twentieth Century Fox' produksjonssjef Darryl F. Zanuck, som hadde funnet bakgrunnsinspirasjonen under et ferieopphold på Sun Valley, Idaho, for noen måneder siden.
Ifølge Twentieth Century-Fox Records of the Legal Department, som befinner seg i UCLA Arts-Special Collections Library, ble filmmanuset basert på et «originalt historieutkast» av produsenten Milton Sperling. Juridiske dokumenter og artikler i The Hollywood Reporter indikerer imidlertid at originalfortellingen, Passport to Life, ble skrevet av Allan Scott og Bert Granet.
Et memorandum vedlagt Screen Achievements Bulletin, og som befinner seg i AMPAS Library, opplyste at selskapet hadde kjøpt en fortelling uten forpliktelse til verken å kreditere tittel eller forfattere. Art Arthur og Robert Harari hadde imidlertid nedlagt så mye arbeid i å utvikle den at de ble kreditert for screen storien, men at de - selv om ingen annen kilde ble oppgitt - definitivt ikke hadde skrevet en original screen story.
En artikkel i The Hollywood Reporter 22. september 1939 meddelte at Tyrone Power og Linda Darnell skulle spille hovedrollene i en film basert på Scotts og Granets originalfortelling Passport to Life, som skulle bli produsent av Raymond Griffith. Arthur and Harari fikk i oppdrag å skrive treatmentet og The Hollywood Reporter hevdet 8. april 1940 at Milton Sperling skulle omskrive deres filmmanus Passport to Life for Griffith. I juli 1940 etterfulgte Sperling ham som filmens produsent.
Ifølge juridiske dokumenter reiste Ralph Freed og kaptein Richard Carroll søksmål mot Twentieth Century-Fox hvor de hevdet at selskapet hadde plagiert deres fortelling, Pigtails, men søksmålet ble senere trukket tilbake.
The Hollywood Reporter skrev i en artikkel 3. juli 1940 at det var forventet at skiinstruktøren Ragnar Qvale skulle ha en rolle. Selv om han ikke medvirker ikke i den ferdige filmen, lærte han - ifølge Twentieth Century-Fox' PR  - statistene å gå på ski.
Artikler i The Hollywood Reporter påstod at Jack Oakie skulle ha en ledende rolle. Cobina Wright jr. og Carole Landis ble vurdert i rollen som Vivan Dawn. Ralph Rainger og Leo Robin ble opprinnelig engasjert til å skrive sangene i filmen. De ble erstattet av Harry Warren og Mack Gordon. The Hollywood Reporter oppgav at Janis Carter skulle prøvespille for en rolle, men hun medvirker ikke i den endelige filmen. Second unit-regissøren Mal St. Clair vikarierte en kort tid for H. Bruce Humberstone som regissør da han ble skadet i en bilulykke i begynnelsen av mai 1941.
Høyfjellets sang markerte filmdebuten til Glenn Miller (selv om han hadde opptrådt som seg selv i tidligere filmer), Millers sanggruppe The Modernaires og barneskuespilleren Gary Gray.
Ifølge nyhetsoppslag, PR fra Twentieth Century-Fox og juridiske dokumenter ble deler av Høyfjellets sang innspilt på location i Sun Valley og ved jernbanestasjonen i Salt Lake City i Utah.
Filmen var en favoritt i leire for fordrevne jødiske personer i kjølvannet av Holocaust, hvor filmens lette underholdning og Karen Bensons raske tilpasning til et liv i USA ble sett på som en potensiell framtidsmodell for fordrevne jødiske personer.
Høyfjellets sang tjente som rekrutteringsmiddel for eliteskikorpset til den tiende fjelldivisjonen, som var stasjonert på Camp Hale i Colorado. 
Direktøren for Sun Valley Ski School, Otto Lang (opprinnelig fra St. Anton i Østerrike), var teknisk regissør for skiscenene.
Filmen blir vist 24 timer i døgnet på en spesialkanal som er tilgjenglig på TV i værelsene til Sun Valley Lodge and Inn.