google/wiki40b huggingface dataset:
Heterogomphus curvicornis

Utseende

En stor (30-35 millimeter), kraftig, rødbrun til svart, blank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hannens pronotum stort og bredt, litt bredere enn dekkvingene, med kraftig, nettmasket mikroskulptur på sidene. Hornet i pannen er middels langt og krumt, på pronotum er det to spisse knøler øverst oppe. Hunnene har én knøl på hodet, men ikke horn, ofte også antydning til knøler på pronotum. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er tett punkterte men likevel blanke, punktene danner delvis rader.

Levevis

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse

Arten lever i fjellområder i Ecuador og det sørlige Colombia.
Grong Sparebank

Grong Sparebank er en selvstendig norsk sparebank i Grong i Nord-Trøndelag, etablert i 1862. Banken har avdelinger i Grong, Lierne, Namsos, Steinkjer, Inderøy, Rørvik og Mosjøen. Jon Håvard Solum er administrerende banksjef.
Banken har 61 ansatte ved årsskiftet 2016/17. Sammen med 73 andre sparebanker deltar de i Eika Alliansen.
Per 1. januar 2017 er bankens forvatningskapital, inkludert overført boligkredittforetak, nærmere syv milliarder kroner.

Historie

Den 7. april 1862 ble det avholdt møte på gården Berre i Grong om opprettelse av en sparebank i Grong Prestegjeld. I 1905 ble det fremsatt krav fra Høylandet om deling av banken, da Hållingene ville ha sin egen bank. Etter mye fram og tilbake ble banken splittet i tre i 1925, da både Høylandet og Harran opprettet egne sparebanker.
I 1975 fusjonerte Grong Sparebank og Lierne Sparebank. I 2005 etablerte banken egne kontor/avdeling i Namsos, og i 2006 ble et nytt kontor/avdeling åpnet i Steinkjer. Senere samme år fusjonerte Grong Sparebank og Verran Sparebank (i Mosvik). I 2013 åpnet banken en ny filial på Rørvik i i Vikna Kommune og i mars 2015 åpnet banken et nytt avdelingskontor i Mosjøen.
I desember 2016 kjøpte Grong Sparebank en kundeportefølje på 7000 kunder i 17 kommuner i Nord-Trøndelag fra Danske Bank. Samtidig ble de ansatte ved Danske Bank sine kontorer i Namsos og Steinkjer overtatt.
Rikspartidag for arbeid

Rikspartidagene i 1937 var det tyske nazistpartiet NSDAPs 9. rikspartidag. Rikskongressen ble gjennomført i Nürnberg fra 6. til 13. september 1937. Tema for årets massemønstring var arbeid, og rikspartidagen bar tittelen «Rikspartidagen for arbeid» (Reichsparteitag der Arbeit). Den skulle framheve det nazistiske Tysklands arbeid med å redusere arbeidsledigheten i landet. I perioden fra 1933 til 1937 ble antallet arbeidsløse i Tyskland redusert fra om lag 6 millioner til om lag 1,2 millioner.

Film fra rikspartidagene

Festival Nürnberg (Festliches Nürnberg) er en 21 minutters fargefilm som dekker begivenheter fra de 8. og 9. partidager. Filmskaperen var Hans Weidemanns
Trondheim Jazzfestival

Trondheim Jazzfestival (etablert 1994) er en årlig musikkfestival arrangert på våren; en videreføring av JazzMazz (1979–1994), og sentrert rundt Jazzlinja (NTNU) som da også fikk dedikert jazzfestivalen til sitt 25-årsjubileum i 2004.  Festivalen er et samarrangement mellom Trondheim Jazzforum, konsertstedet Blæst, Trondheim Symfoniorkester, Studentersamfundet i Trondhjem, Dokkhuset og Norsk jazzforum.
Første leder var Bjørn Willadsen, etterfulgt av Ernst-Wiggo Sandbakk.

Trondheim Jazzfestivals talentpris

I 2007 innledet festivalen et finansielt samarbeid med NTNU. Fra samme år blir
Trondheim Jazzfestivals talentpris utdelt. Prisen er på kr. 20 000, og er finansiert av NTNU.
Det er (per 2019) ikke delt ut noen talentpris etter 2017.
Sjojna

Sjojna (russisk: Шойна) er en landsby (selo) på Kaninhalvøya, ved kysten av Kvitsjøen, lengst nord i det autonome distriktet Nenetsk i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger rundt 400 km nordøst for Arkhangelsk, og er bare tilgjengelig med båt eller fly.
Bosetningen ble grunnlagt på 1930-tallet av fiskerfamilier, og det ble organisert et kollektivbruk på stedet. Rike fiskeforekomster førte til velstand innen kollektivbruket, og innen 1950-tallet bodde rundt 1 500 personer i Sjojna, med en fiskeflåte på over sytti fartøyer. Hensynsløs tråling førte imidlertid til at alt liv på havbunnen ble utslettet, og dette sammen med overfiske gjorde at fiskebestandene kollapset. På begynnelsen av 1990-tallet ble fisket innstilt og kollektivbruket er ikke lenger i drift. 
Over halvparten av landsbyen er i dag begravd under vindblåste sanddyner. Det antas sanden ble frigjort som følge av skader på permafrosten og ødeleggelsen av havbunnen. Den ble skylt på land av bølgene og ført videre fra de langgrunne strendene av vinden. Dynene ble etterhvert så omfattende at innbyggerne ikke lenger kunne kontrollere dem. I Sjojna bor det i dag bare 300 innbyggere, som hovedsakelig lever av arbeidsledighetstrygd og pensjoner.  
Det står et fyrtårn i Sjojna, bygget i 1960 for å hjelpe navigasjonen for skipsfarten i Kvitsjøen.  Flyforbindelser går via en flystripe med en 650 meter lang rullebane av grus.
Mixu Paatelainen

Spillerkarriere

Paatelainen hadde sin debutkamp for det finske laget FC Haka i 1985. Han spilte 48 ligakamper for Haka og scoret 18 mål. I løpet av hans debutsesong vant Haka den finske cupen, som også ble det eneste trofeet klubben vant mens Paatelainen spilte der.
I oktober 1987 signerte han kontrakt med den skotske eliteklubben Dundee United for en overgangssum på £100.000. Paatelainen scoret 33 ganger på 133 kamper for Dundee United, og ble dermed deres toppscorer i to sesonger. På slutten av 1991 meldte han overgang til Aberdeen for £400.000. I løpet av hans tre sesonger der scoret han 23 mål på 75 ligakamper.

Trenerkarriere

Etter at Paatelainen la opp som spiller i 2005, ble han manager for den skotske klubben Cowdenbeath, og han hjalp klubben til opprykk i sin første sesong som manager. Etter at han trente et lag, TPS, i sitt hjemland Finland i én sesong, returnerte Paatelainen til Skottland i 2008 som manager for Hibernian. Han hadde også i årene i sitt hjemland beholdt huset i Fife. Han forlot stillingen i Leith i mai 2009 etter gjensidig forståelse med styret i Hibs, etter 18 måneder som manager der. Etter et år utenfor fotballen ble Paatelainen utnevnt til manager for Kilmarnock sommeren 2010. I april 2011 ble Paatelainen ny landslagssjef for Finlands landslag og flyttet tilbake til sitt hjemland.
Han er den eldste av tre brødre, og alle har spilt profesjonell fotball. Deres far Matti Paatelainen var også landslagsspiller for Finland.
14. oktober 2015 ble han ansatt som ny trener for Dundee United.
Vestfjordens Seilforening

Vestfjordens Seilforening var en seilforening som ble stiftet på Indre Vassholmen i Bærum i 1921. Den arrangerte populære regattaer der, hvor blant andre Kronprins Olav, senere Kong Olav, var en hyppig deltaker. De første årene seilte vassholmboerne med bruksbåtene sine, snekker. Senere anskaffet de egne regattabåter, og bygde selv blant annet flere 19 1/2 m² spissgattere. Foreningen hadde flere gode seilere blant medlemmene. Blant dem er Thor Thorvaldsen som tok OL-gull i drake både i London 1948 og Helsingfors 1952, og Christopher Gundersen som ble verdensmester i Europajolle i 2004. 
Seilforeningen var stor innen snipe- og Nordisk Folkebåt (IF)- klassene. Startplassen for regattaer ble flyttet fra Indre til Ytre Vassholmen etter at Bærum kommune kjøpte Ytre Vassholmen i 1968. Det blir lagt ut flytebrygger på Ytre Vassholmen i sommerhalvåret til bruk for både seilerne og andre som benytter seg av friområdet og Kystledhytta.
Høsten 2010 ble Vestfjordens Seilforening slått sammen med Bærum Seilforening.
Laksågaosen naturreservat

Laksågaosen naturreservat ligger innerst i Nordfjorden i Sørfold kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 158 dekar, hvorav 74 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et verdifullt strandområde, med sjeldne vegetasjonstyper og det naturlig tilknyttede dyreliv.
Flekkivi

Beskrivelse

Flekkivien er den største kiviarten. Hannen blir omkring 45 cm og veier typisk 1,2–2,6 kg. Hunnen blir omkring 50 cm og veier typisk 1,5–3,3 kg. Den har små øyne, så den kan ikke se så godt. Fargen er grå eller lysebrun.

Atferd

Flekkivipar forsvarer er veldig aggressive og forsvarer territoriet sitt godt. Territoriene kan være på opptil 25 hektar. Reirene bygges inne i huler. Hekkesesongen begynner i juni og slutter i mars. Hunnen legger ett egg. Hannen ruger ut dette mens hunnen vokter reiret.
Føden består av biller, sikader, sirisser, fluer, wetaer, edderkopper, larver og ulike typer snegler. Den spiser også bær og frø.
Falkenhorst Brücke

General von Falkenhorst-Brücke eller bare Falkenhorst-Brücke var ei provisorisk jernbanebru over Hallingdalselva på Bergensbanen, bygd av tyskerne etter at styrker fra 4. Feltbrigades Hallingdalsgruppe hadde sprengt og ødelagt Svenkerud bru (både veibrua og jernbanebrua) under kampene i Hallingdal den 27. april under felttoget i Norge i 1940. På kort tid bygde tyskerne Falkenhorst Brücke ved Hallibakken, ca. 600 meter sør for de sprengte bruene, på grensa mellom Nes og Gol kommuner. Falkenhorst Brüke ble tatt i bruk 21. juni 1940, men fungerte bare i en kort periode, for gjenoppbyggingen av de ordinære veg- og jernbanebruene ved Svenkerud ble igangsatt umiddelbart. Den gjenoppbygde Svenkerud bru var ferdigstilt og tatt i bruk igjen 25. januar 1941.
Navnet på den tyskbygde brua skal komme av at øverstkommanderende for de tyske invasjonsstyrkene i Norge, Nikolaus von Falkenhorst, overvar åpningen av brua.
Av Falkenhorst Brücke eksisterer ennå store betongfundamenter i og på sidene av Hallingdalselva, samt ei stor steinfylling. Nedre Hallingdal Forsvarsforening, med støtte fra Nes Historielag, henvendte seg i 2010 til Nes og Gol kommuner med ønske om at restene av Falkenhorst Brücke skulle fredes som krigsminnesmerke.
Den ortodokse kirke i Jerusalem

Historie

Kirken ser på seg selv som moderkirken for all kristendom, siden menigheten i Jerusalem var den første kristne menigheten som ble grunnlagt. Således regnes alle Jesu apostler som grunnleggerne av bispedømmet, og Jakob (Jesu bror) som første biskop.
For å anerkjenne Jerusalems historie og rolle, opphøyet kirkemøtet i Khalkedon i 451 Jerusalem til patriarkat. Jerusalem var på dette tidspunkt et vanlig bispedømme underlagt erkebiskopen av Caesarea. Arealet som ble lagt under det nye patriarkatet, omfattet Det hellige land og Sinaihalvøya, var altså nokså lite sammenlignet med de andre fire patriarkatene (Roma, Konstantinopel, Alexandria og Antiokia).
Da muslimene erobret Jerusalem, ble patriarken av dem sett på som leder for all kristendom og Jerusalem som kristendommens sete. Under korstogene ble patriarken sendt i landflyktighet til Konstantinopel, som varte fra 1099 til 1187.

Struktur

Den ortodokse kirke i Jerusalem har for tiden (2012) 19 biskoper i tillegg til patriarken, men de fleste innehar rene ærestitler (titulærbiskoper), som henviser til historiske bispeseter i Det hellige land. Bare biskopene av Nasaret og Ptolemais (Akko) ser ut til å forvalte reelle bispedømmer.
Listen over (titulære) bispeseter er følgende:
Solør-Arbeideren

Solør-Arbeideren var en norsk avis som kom ut i Åsnes i Solør i Hedmark noen måneder i 1935. Den var talerør for Norges Kommunistiske Parti.
Asbjørn Enger var redaktør til april. Deretter overtok Oscar Lindberget redaktørvervet. Forretningsførere i avisen var først K. Stensberg, deretter Tobias Skjøthaug.
Avisen fikk et kort liv. Siste nummer kom 19. juli 1935.
Oberländer (eple)

Oberländer er en eplesort som trolig har sitt opphav i Tyskland. Oberländer er et vintereple og dets träd har god motstandskraft mot angrep av tresopp]. Eplets skall er for det meste av en intensiv rød farge. Eplet plukkes i Nordeuropa i begynnelsen av oktober og holder seg til mars. Fruktkjøttet på dette eplet er hvitt, og eplet har en særpreget fin,smak. Blomstringen er sen, og eplet pollineres av blant andre Cox Orange, Filippa, Golden Noble, Guldborg, James Grieve, Maglemer, Oranie og Transparente de Croncels.
Malmanger prestegård

Malmanger prestegård ligger i Kvinnherad kommune, den har siden middelalderen fungert som prestebolig for Kvinnherad kirke.
Hovedbygningen er en laftet tømmerbygning i en etasje. Den skal ha blitt satt sammen av materialer fra tre eldre hus rundt 1754. I 1793 gikk det et skred, noe som medførte at bygningen ble flyttet til et tryggere sted. Det er også oppført flere mindre laftede bygg på eiendommen.
I 1991 ble Malmanger prestegård vedtatt fredet som kulturminne.
Servicestyrelsen

Servicestyrelsen er et dansk direktorat under Socialministeriet som fungerer som utviklings- og rådgivningsvirksomhet innenfor det sosiale område.
Direktoratet har hovedsete i Odense, men har også avdelinger i København, Århus, Esbjerg og Aalborg. Servicestyrelsen ble etablert i juli 2003 under navnet Styrelsen for Social Service og het fra 2007 Styrelsen for Specialrådgivning og Social Service. En forløper for Servicestyrelsen ble etablert i 2001 i form av Institut for pensions- og ældrepolitik.
Servicestyrelsen arbeider innenfor de fire områdene Eldre, Handicap, Utsatte og Barn & Unge.
Innenfor alle de fire fagområdene arbeider Servicestyrelsen med å utvikle nye metoder på sosialområdet, oppsamle og formidle viten for eksempel til personale i Danmarks kommuner, til brukere, og organisasjoner. Det skjer blant annet ved å utdanne personale, tilby prosjekter gjennom puljemidler og ved å samarbeide med aktører på de fire fagområdene.
Eksempelvis utdannes det på eldreområdet personale i bruken av sosialpedagogisk praksis i demensomsorg, og det gis utdannelse til kommunale medarbeidere som utfører forebyggende hjemmebesøk hos eldre borgere.
På området Barn & unge arbeider man primært med barn og unge som er i en sosialt utsatt situasjon, men i stigende grad også med barn i almene dagtilbud. På dette området har man også store evidensbaserte programmer, som Parent Management Training, De Utrolige År og Multidimensional Treatment Foster Care.
Handicapområdet dekker de mange forskjellige problemstillingene og behovene som forskjellige former for handicap gir. Et fokusområde er å sikre like muligheter og vilkår for borgere med et handicap.
På området Utsatte arbeider man med sosialt utsatte mennesker, det vil si mennesker som er i en livssituasjon og har en fremtidsutsikt som de har vanskelig ved å styre til egen fordel – en situasjon som medfører at det enkelte menneske er i en overhengende risiko for desidert utstøtelse. Det er ofte tale om å arbeide meget tett på målgruppene, og prosjektene på utsatteområdet er ofte i meget direkte kontakt med sluttbrukerne – de sosialt utsatte eller profesjonelle som yder innsatsen for å hjelpe dem.
Servicestyrelsen utgir også en lang rekke publikasjoner som beskriver erfaringer og viten fra styrelsens prosjekter.
Dia Psalma

Dia Psalma er et svensk rock/moll-punkband med røtter i Strängnäs. Bandet ble grunnlagt av tidligere medlemmer i punkbandet Strebers som startet 1985 og gikk en tid under navnet Sixguns. Låter som «Tro rätt, tro fel», «Emelie», «Luft» og «Den som spar» er kanskje Dia Psalmas fremste.

Historie

Dia Psalma ble grunnlagt rett etter at Johnny Rydh, trommis i Strebers, omkom i en bilulykke. Etter Rydhs død 1992, spilte Ulke (gitar), (sang) og Ztikkan (bass) inn et siste album som Strebers som fikk navnet Till En Vän med Solbjörn (trommemaskin) som trommis. Samme år hadde bandet en turné, men med Stipen som ny medlem i bandet ettersom Solbjörn hadde fått jobb som jazzmusiker i USA. Etter turneen bestemte de seg for å skape bandet Dia Psalma. De ga ut tre album og syv singler innen bandet ble oppløst i 1997.
Den 17. januar 2006 opplyste de at bandet skulle gjenforenes, og spilte samme året bl.a. på Peace & Love-festivalen i Borlänge, Arvikafestivalen, Hultsfredsfestivalen, Augustibuller, Arenan (Fryshuset) og Grusrocken i Virsbo. Det femte albumet, Djupa skogen, ble gitt ut den 10. oktober 2007. En singel, «Som man är», ble også gitt ut 7. juni. Bandet var på turné i oktober og november 2007.
Rhadinopasa hornimani

Utseende

En stor (vingespenn 130 millimeter eller mer), langvinget svermer. Forvingen er grønnlig brun med en perlemorsaktig glans og et par sølvskimrende felter, bakvingen rosa.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sentral-Afrika.
Nordisk kulturfond

Nordisk kulturfonds (etablert 3. oktober 1966) oppgave er å fremme det kulturelle samarbeidet mellom de nordiske land – Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige samt de selvstyrende områdene Færøyene, Grønland og Åland. Det gjelder kulturelt samarbeid så vel innenfor som utenfor Norden.
Kulturfondet er virksomt innenfor et bredt kunst- og kulturområde, og virksomheten omfatter både profesjonelle og amatører. Kulturfondet gir bidrag til aktiviteter som preges av kvalitet, langsiktighet, tilgjengelighet og mangfold, der både tradisjonelle og nye arbeidsformer kan utvikles.  Det kan gis bidrag til eksempelvis konferanser, konserter, turnéer, utstillinger, festivaler og forsknings- og utdanningsprosjekter. Et prosjekt kan gjennomføres såvel innenfor som utenfor Norden. 
Styret består av tretten medlemmer fra politisk og kulturell virksomhet i
landene Danmark (2), Island (2), Finland (2), Norge (2), Sverige (2), 
Færøyene (1),
Åland (1) og Grønland (1).
De utpekes av Nordisk råd og Nordisk ministerråd, og sitter
i to år av gangen.  Styreleder-vervet roterer.
De deler ut 29 millioner danske kroner årlig (2009).
Administrasjonen ligger i København.
Direktør var svenske Mats Jönsson (1999–2006), danske Karen Bue (2006-2014), nylig etterfulgt av Benny Marcel (2014-).
Conizonia

Utseende

Små til middelsstore, slanke trebukker, lyst gråbrune på farge. Antennene er litt kortere enn kroppen. Dekkvingene er kraftig punkterte og smalner av bakover, gjerne med lyse lengdestriper. Beina er middels lange.

Levevis

Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-Afrika, det sørlige Balkan og østover til Iran.
Lockheed L-10 Electra

Konstruksjon og utvikling

Electra var  Lockheeds første hel-metall, to-motors fly. Konstruktøren het Hall Hibbard. Som Lockheeds fly på den tiden fikk også denne navn etter en stjerne. Electra er navnet på en stjerne i Pleiadene. Prototypen fløy første gang 23. februar 1934 .Lockheed bygde  i alt 149 Electra i flere motorvarianter og den ble eksportert til et stort antall land til såvel sivile som militære kunder.

Notable flyvninger

Flyet er kanskje mest kjent for at det var den flytypen som ble benyttet av Amelia Earhart som i juli 1937 forsvant i Stillehavet under et forsøk på å fly Jorden rund i juli 1937, 
To måneder tidligere, i mai 1937 gjennomførte to amerikanske flyvere en tur/retur USA – England. Bedriiften ble ansett for å være den første kommersielle rundtur over Atlanterhavet, da flyet på vei til Europe brakte med filmopptak fra Hindenbrug-katastrofen og på returen til USA ferske filmaviser fra Kong George VIs kroning.
Under andre verdenskrig rekvirerte det amerikanske flyvåpen de fleste sivile Electra. Da krigen var slutt ble det ikke aktuelt for de opprinnelige eiere å sette disse inn i trafikk, siden nyere materill var lett tilgjengelig.

Museums- og veteranfly

I det minste er seks eller syv Electra bevart i museer eller som veteranfly, og opptrer på flystevner. 
Den mest notable Electra er den som ble brukt i 1967 for å gjennskape Amelia Earharts planlagte siste flyvning i 1937. Flyvningen fant sted mellom den 7. og 10. juli i 1967, 30 år etter den Jorden rundt flyvning som Amelia Earhart ikke fikk fullført.
Back for Good (Modern Talking-album)

Musikkstil

Gjenforeningen mellom Thomas Anders og Dieter Bohlen i Modern Talking resulterte i en helt annen stil, enn den opprinnelige 1980-stilen deres. Duoen innspilte sitt materiale på nytt basert på det europeiske markedet. Singlene, slik som  «You're My Heart, You're My Soul '98» besto av up-tempo rytmer og rap fremført av Eric Singleton. Dermed kunne ikke Modern Talkings musikk lenger anses som Europop, i stedet ble de ren Electronica, med unntak av noen spor på Back for Good som nyinnspillingen av «Lady Lai» og «Give Me Peace on Earth» samt de nye balladene «I Will Follow You» og «Don't Play With My Heart».
Twisted Sister diskografi

Følgende er en fullstendig oversikt over hva Twisted Sister har gitt ut.
SA-8

9K33 Osa ('hveps' på norsk, NATO-betegnelse SA-8 Gecko) er et mobilt luftvernsystem mot lavtflyvende mål på kort hold.
SA-8 var det første mobile luftvernsystemet med innebygd målfatningsradar på kjøretøyet. Kjøretøyet i seg selv er basert på BAZ-5937-chassis og er amfibisk.
Typhochrestus sylviae

Utseende

Typhochrestus sylviae er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Rekvedbukta (Svalbard)

Rekvedbukta er en fjord på vestkysten av Albert I Land i det nordvestre Spitsbergen, Svalbard. Den ligger ikke langt nordvest for utløpet av Sjubreen i Sjubrebukta som knapt kan skilles fra Rekvedbukta, begge havbuktene litt sørøst for Hamburgbukta. Fjorden har navn etter rekved som fløt i land her. Den er om lag 1,5 km lang og ligger inn mot bresjøen Ratjørna og breene Nepebreen og Knivseggbreen, som graver seg ut i brede U-daler på hver sin side av midtfjellet Knausen (679 m). Fjellene omkring er bratte og nærmer seg 700 meters høyde. Det er morener spredt på de flate kyststripene helt ut til havet, særlig i Sjubrebukta i sørøst.
Rekvedbukta inngikk i Fangstfelt 23 i den norske fangstperioden som startet sent på 1800-tallet. Det var en bistasjon innerst i bunnen av bukta, etablert av fangstmannen Alfred Johansen i 1934. Hovedstasjonen som denne sorterte under lå i Kvedfjordbukta. Eventuelle rester av fangstanlegg her er ikke (2012) ennå vernet.
I 1973 ble området en del av Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark.
Transsubstansiasjon

Transsubstansiasjon (latin: transsubstantiatio, gresk: μετουσίωσις, metousiosis, «vesensforvandling») er den katolske læren om at Kristus fysisk er til stede i brødet og vinen etter konsekrasjonen under eukaristien, og at denne forandringen er vedvarende. 
Den katolske læren sier at brødet og vinen faktisk forvandles til Kristi legeme og blod. Brødet og vinens substans forvandles til Kristi kropp og blod, selv om de ytre kjennetegn som utseende, smak, lukt etc forblir uforandret. Slik vil den forvandlede brødet og vinen være Kristi legeme og blod, og brødet og vinen eksisterer ikke lenger.
Selve begrepet transsubstantiation antyder at selve substansen, i henhold til Aristoteles' oppdeling av tings vesen, blir forandret. Substans har her således et ontologisk og ikke materielt innhold; substansen betegner tingenes innerste vesen. 
Den tidligst kjente bruken av begrepet transsubstansiasjon for denne forvandlingen stammer fra Hildebert fra Lavardin, erkebiskop av Tours i 1079. Dette ble også slått fast som kirkens lære ved Fjerde Laterankonsil i 1215.
Noen av de bibelstedene som anvendes i denne læren er Matt 26:26-28, Mark 14:22-24, Luk 22:19-20 og 1Kor 11:24-25.
Fra protestantisk hold tas det avstand fra læren om transsubstansiasjonen. Ulike protestantiske kirker har en noe forskjellig lære omkring nattverden, hvor en del protestantiske kirker ser på nattverden som helt symbolsk, og andre tror på en realpresens, i tillegg til en rekke andre oppfatninger.