google/wiki40b huggingface dataset:
Ringkollstua

Ringkollstua (607 moh.) er ei turisthytte og et serveringssted i Nordmarka. Den ligger oppunder Ringkollen på Krokskogen, i Ringerike kommune. Dagens hytte ble bygd i 1993, men den opprinnelige Ringkollstua sto ferdig alt i 1895.

Gamle Ringkollstua

Den opprinnelige Ringkollstua stod der Ringkollen kapell står i dag. Byggingen var en følge av etableringen av Hønefoss og Omegn Turistforening (nå DNT Ringerike) i 1893. Foreningen kjøpte ei seterløkke i 1894, på det stedet som gikk under navnet «Gjermundbo seter», og året etter ble den første hytta satt opp. Det offisielle navnet var «Ringkollen Turisthotell», men den fikk raskt tilnavnet «Turisten». Bygningsmassen ble bygd ut i flere omganger, og ble etter hvert både til overnattingssted og kafé. I 1948/1949 kjøpte Skiforeningen Ringkollstua.

Brann og gjenoppbygging

Høsten 1970 brant Ringkollstua ned til grunnen. Først i 1976 ble branntomta ryddet, og det ble etterhvert besluttet å bygge et kapell på branntomta. Ringkollen kapell ble bygd i 1982, men den nye Ringkollstua ble ikke bygd før i 1993, der den står i dag.

Dagens situasjon

Ringkollstua eies av Ringkollstua AS, hvor Ringerike kommune har alle aksjer. 
Våren 2007 varslet styret i driftsselskapet at de måtte legge ned driften, fordi det ikke var mulig å drive lønnsomt. De stengte derfor 1. juni 2007. 
For å kunne drive lønnsomt ønsket styret å bygge ut med inntil 7 nye hytter, for å kunne håndtere overnattingsgjester, og dermed andre typer arrangementer. Reguleringsplan tillot ikke en slik utbygging. Ringerike kommune sendte ut et forslag til ny reguleringsplan for Ringkollen til høring 2. mai 2007, et forslag både Buskerud fylkeskommune og Miljøverndepartementet kom med innsigelser på. Kommunestyret vedtok til tross for innsigelsene 21. juni 2007 en ny reguleringsplan for Ringkollen, der de åpnet for utbygging av Ringkollstua. Dette vedtaket leverte fylkeskommunen innsigelser på til Miljøverndepartementet, noe de fikk støtte for der i februar 2008. 
Ringkollstua sto pr. februar 2008 stengt. Det ble søkt etter andre løsninger, bl.a. i samarbeid med Miljøverndepartementet, for å sikre driften videre. Miljøvernminister Erik Solheim bekreftet 15. februar 2008 at også Miljøverndepartementet ønsket at Ringkollstua ble opprettholdt som et tilbud til allmennheten.
Ringkollstua driftes i 2017 av Fossen Friluft.
Hoggtann

Beskrivelse

En hoggtann er en forstørret hjørnetann. Mange forbinder hoggtenner med rovdyr, men også andre arter kan ha hoggtenner, for eksempel flodhester og flaggermus. Hoggtenner er først og fremst nyttige til å drepe med, i det de kan penetrere lettere og dypere enn andre tenner. En hoggtann må ikke forveksles med en støttann, som er utviklet fra fortennene.
Selv om huggtenner vanligvis er utviklet i forbindelse med å drepe og spise andre dyr, finnes det flere pattedyr som har huggtenner først og fremst for konkurranse mellom individene innad i arten. Dette gjelder først og fremmst planteetere med hoggtenner, slik som flodhest, moskushjort, muntjaker og primater. Hos altetere som gris utghjør de dessuten redskap for å grave opp eller skrape løs maten de lever av. Hvalross bruker sine huggtenner til blant annet å dra seg opp på glatte isflak.
Jørgen Christensen Garnaas

Nordmandsdalen

Garnaas er kjent for å ha skåret små figurer i elfenben og hvalrosstann, som viste færøyske og norske bønder og fiskere i folkedrakter. Kong Frederik V fikk den ide å bruke figurene som forlegg for egentlige statuer, som kunne oppstilles i Nordmandsdalen ved Fredensborg slott som en hyllest til den norske del av monarkiet. Billedhuggeren Johann Gottfried Grund sto for fremstillingen av de ca. 70 sandstensfigurene. Da arbeidet løp tørr for penger, ble fire islandske bønder som skulle ha supplert samlingen, aldri gjort ferdige. 
Det Kongelige Kunstkammer kvitterte i 1771 for en serie tredukker, også utført av Garnaas. Historisk museum i Bergen har 44 dukker som formentlig også er hans verk. Fremstillingen av draktene er nøyaktig utført og er derfor sammen med Grunds statuer en verdifull kilde til studiet av norske folkedrakter.
Jiro Hiratsuka

Karriere

Jiro Hiratsuka startet sin profesjonelle karriere i Shonan Bellmare i 1998. Han har også spilt for Jatco.
«Saga Siglar»

«Saga Siglar» var en fullskala kopi av knarren Skuldelev 1, en båt fra vikingtiden, funnet i Roskilde Fjord på Sjælland og nå utstilt i Vikingskipsmuseet i Roskilde.  Saga Siglar ble bygd i Bjørkedalen i 1982–1983. Båten ble bygd av Sigurd Bjørkedal sammen med sønnene Jakob, Ottar og Dag Inge, for Ragnar Thorseth. Reisen ble filmet, og senere kom dokumentaren "Med "Saga Siglar" til norrøn fortid" som kan sees på NRK´s nett-tv. 
Saga Siglar var bygd av furu, med kjøl, stevner og bunnstokker av eik. Båten var 16,5 meter lang og 4,8 meter bred. Den var rigget med et råseil på 96 m², i en 13 meter høy mast. Båten stakk 0,6 meter dypt uten last, og 1,3 meter fullastet. Båten kunne bære 16 tonn, last og ballast til sammen.
Båten var også utstyrt med en 22 hk dieselmotor. Under seilas ble sideror benyttet, mens et enkelt hekkror kunne monteres ved motordrift i trange farvann.
I 1984–1986 gjennomførte Ragnar Thorseth jordomseiling med «Saga Siglar». 
Saga Siglar forliste under storm i Middelhavet i mai 1992. Båten var da på vei til verdensutstillingen i Sevilla sammen med osebergkopien «Oseberg».  Begge skipene   forliste. Mannskapene ble reddet.
Etter Saga Siglars forlis ble en ny knarr, et søsterskip, bygd i Bjørkedalen for Ragnar Thorseth. Den er overdradd til Sunnmøre Museum og har navnet Borgundknarren.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2007/08 – Verdenscup 6

Funksjonærer

Blant funksjonærene var de norske var Tore B. Ramton (overdommer menn) og Svein Inge Strugstad (assisterende overdommer kvinner) og startere var Trond Ratdal (menn) og John Magne Eliassen (kvinner).
Naturalisme (billedkunst)

Naturalisme i snever forstand er en strømning innen billedkunsten fra rundt 1850 til 1900, i videre forstand er naturalisme betegnelse på en framstillingsmåte uavhengig av tidsepoke og ideologisk bakgrunn.
Som epokebegrep for billedkunst fra århundreskiftet 1800–1900 er naturalismen mindre skarpt avgrenset enn samme tidsperiodes naturalisme i litteraturen som ellers kan regnes som det ideologiske motstykket. Når det er snakk om fin de siècle-naturalistenes intensjoner brukes heller begrepet realisme.
Lothar de Maizière

Bakgrunn og utdannelse

Lothar de Maizière tilhører en adelig fransk hugenottisk familie som kom til Preussen i det 17. århundre. Han er sønn av advokaten Clement de Maizière, og nevø av generalen Ulrich de Maizière, som var vesttysk forsvarssjef. Hans fetter Thomas de Maizière sitter i Angela Merkels regjering. Lothar de Maizière er gift og har tre døtre.
Etter å ha tatt Abitur i 1958 studerte han fra 1959 til 1965 bratsj ved musikkhøyskolen i Øst-Berlin, og virket frem til 1975 som bratsjist i flere orkestre. På grunn av en nerveskade i armen som vanskeliggjorde hans virke som musiker studerte han fra 1969 til 1975 samtidig jus ved Humboldt-universitetet, og fikk i 1975 advokatbevilling. Fra 1987 var han nestleder for advokatkollegiet i Øst-Berlin under Gregor Gysi. Han hadde samtidig møterett for DDRs høyesterett i saker som gjaldt militær strafferett. Som advokat representerte han hovedsakelig ungdommer som ble forfulgt fordi de nektet å gjøre militærtjeneste for kommunistene eller deltok i pasifistiske aktiviteter.

Politisk karrière

Maizière ble allerede i 1956 medlem av CDU i DDR, et av de såkalte «blokkpartiene», dvs. et parti uten virkelig makt og uten mulighet til å føre noen annen politikk enn det herskende kommunistpartiet. Hans far var også et ledende medlem av CDU i DDR. 
Mellom 1986 og 1990 var han visepreses for den protestantiske kirkesynoden i DDR.
Etter murens fall ble Lothar de Maizière i slutten av november 1989 valgt til formann for CDU i DDR, og kort etter utnevnt til minister for kirkespørsmål og viseformann for ministerrådet (visestatsminister) i Hans Modrows regjering i DDR.
Etter det første og siste frie valget til Folkekammeret (parlamentet), hvor koalisjonen Allianz für Deutschland som hans parti deltok i vant en stor seier, ble han 12. april 1990 valgt til DDRs første og siste demokratiske formann for ministerrådet (statsminister). Da han stilte til valg som toppkandidat for Allianz für Deutschland var han forholdsvis ukjent, og den store valgseieren skyldtes hovedsakelig DDR-befolkningens forventninger om tysk gjenforening og D-marken, og ikke minst den personlige populariteten til Helmut Kohl, som støttet Maizières valgkamp.
Angela Merkel startet sin politiske karrière som regjeringstalskvinne for Maizière. Fra august var Maizière også DDRs utenriksminister.
På dagen for gjenforeningen, den 3. oktober 1990, ble Maizière utnevnt til minister uten portefølje i Helmut Kohls føderale regjering. På grunn av påstander om samarbeid med Stasi gikk han av allerede 17. desember 1990. Maizière var medlem av Forbundsdagen fra gjenforeningen til 15. oktober 1991.
Han er nå formann for Stiftung Denkmalschutz Berlin. Fra 1996 har han arbeidet som advokat i Berlin.
To piker i sneen

Motiv

Bildet viser to fabrikksarbeidere eller studiomodeller, som i et øyeblikk stanser foran maleren. De er varmt kledte i farverikt tøy og med forklær. 
To piker i sneen er malt i en løs, bred impresjonistisk stil.

Proveniens

Bildet ble i 1919 utlånt av kunstsamlerparet Drucker-Fraser i London til Rijksmuseum i Amsterdam. I 1944 overtok museet eierskapet til bildet.
Salong (værelse)

Salong (fra fransk salon, i sin tur fra italiensk salone, «stor sal») er et forsamlingsrom, et representativt mottakelsesværelse, en sal i et privathus, eller et roligere og mer intimt oppholdsrom i et hotell. På et skip kalles oppholdsrom for passasjerene også for salong.

Begrepshistorie

På fransk kan ikke ordet salong påvises før 1664. Da betegnet det en stor sal - og ble først brukt om store, rikt dekorerte, søylesmykkede saler, gjerne i to etasjers høyde. Representative mottakelsesrom ble på den tiden fortsatt kalt for eksempel cabinet, alcove, chambre eller annet. Når man taler om litterære salonger i Paris og sikter til de aller tidligste av sitt slag (rundt 1600), er det en språklig anakronisme. De første slike bar ikke dette navnet. Marquise de Rambouillets «blå salong» ble i hennes samtid kalt «chambre bleue».
Med tid ble salongbegrepet overtatt for mottakelsesrom og mottakelsesrom i slott og palasser («salons de reception»). I Versaillespalasset har man således «Salon de la Paix» eller «Salon de la Guerre». Rundt midten av 1700-tallet var begrepet utvidet til også å gjelde mindre, mer beskjedne og intime værelser. For å kunne skjelne bedre mellom salongene ble de tidligere «salons de reception» nå heller kalt «salons de compagnie» eller «salons d'assemblie».

Salongsammenkomster og lignende

Salong fikk også en overført betydning - fra værelset til samlingene i slike værelser, i de såkalte «konversasjonssalongene». Dette er ikke bare de litterære (og musikalske) salonger som var oppstått i Paris og som hadde spredt seg over hele Europa. Herunder kunne man også mene kunstutstillinger. Slike utstillinger fant for eksempel sted fra 1737 i «salon carré» i Louvre.
Salongbegrepet vandret så videre til atter nye områder. Den såkalte salongmusikk kan nevnes, og som (lett selvironisk) betegnelse for serveringssteder i det ville vesten (saloons).
Vestlig jako

Taksonomi

Jako (Psittacus erithacus) er nylig splittet i to separate arter, jako (Psittacus erithacus) og vestlig jako (Psittacus timneh). Det norske navnet på sistnevnte er ikke avklart.

Beskrivelse

Vestlig jako er en mellomstor papegøye, som blir cirka 28–33 cm lang og typisk veier omkring 275–375 gram. Den er således fysisk litt mindre enn vanlig jako.
Arten har grå fjærdrakt med ispedde spragler, spesielt på hodet, nakken og halsen. Fjærdrakten er mørkere på oversiden enn undersiden. Rundt de blekgule øynene har den lysegrå, nærmest hvit bar hud. Stjerten er kort og mørk grå. Nebb og klør er sorte.
Det er svært liten forskjell på kjønnene, men ungfugler er gjerne litt mørkere grå. De har dessuten helt mørke øyne.
Vestlig jako hevdes å lære å snakke på et tidligere tidspunkt enn vanlig jako. Den skal heller ikke være like sky og nervøs.

Utbredelse

Vestlig jako er utbredt i Vest-Afrika, i land som Liberia, Sierra Leone, Guinea-Bissau, det sørlige Mali, Guinea og en stor del av Elfenbenskysten frem minst til ca 70 km øst for Bandamaelven.
Austropop

Austropop har siden slutten av 1960-tallet vært bruk som en samlebetegnelse for popmusikk fra Østerrike. Opprinnelig dreide det seg hovedsakelig om musikk hvis tekster ble fremført på landets dialekter, men efterhvert er uttrykket kommet til å omfatte all populærmusikk fra landet.
Austropop begrenser seg ikke til en spesiell genre, men i tillegg til nasjonaliteten karakteriseres den ved å være av kommersiell art, slik at den kan strekke seg fra hiphop til alternativ rock, dette siste iblant iblandet innslag av østerriksk folkemusikk. Imidlertid brukes begrepet ikke om rene «folkelige» schlagere. Heller ikke østerrikske artister som for eksempel Peter Alexander, hvis nedslagsfelt i hovedsak befant seg i Tyskland, blir regnet som austropop-utøvere.
Blant de mest kjente utøvere av austropop finner man Falco, Wolfgang Ambros, Georg Danzer, Rainhard Fendrich, DJ Ötzi og bandet Erste Allgemeine Verunsicherung.
New Model Army

Grunnleggelse

Hæren ble opprettet i 1645 på grunn av misnøye blant parlamentarianerne med hvordan borgerkrigen ble utkjempet. Selv om de samlet sett hadde en klart større styrke enn rojalistene totalt sett var de fleste av enhetene av samlet av lokale grupperinger og kunne ikke flyttes over større avstander uten store mengder desertører og kraftig svekkelse av kampmoralen. Videre var mange av offiserene presbyterianere, som ble mistenkt for å ønske fred med kong Karl I.
19. november 1644 annonserte de parlamentarianernes forsamling for de østlige grevskapene at de ikke lenger kunne finansiere sine styrker. Parlamentet gav komitéen som hadde ansvaret for krigføringen, Committee of Both Kingdoms, ordre om å gå gjennom hele militærvesenet. 9. desember samme år vedtok Underhuset Self-senying Ordinance, som forbød medlemmer av begge kamre å ha offisersstillinger.
6. januar 1645 presenterte komitéen opplegget for New Model Army, og utnevnte sir Thomas Fairfax til generalkaptein og sir Philip Skippon som generalsersjantmajor for infanteriet. Oliver Cromwell fikk kommandoen over kavaleriet. Da Self-denying Ordinance trådte i kraft i april 1645 måtte han gi fra seg kommandoen, men Fairfax fikk ham inn igjen da en annen offiser ønsket å emigrere; allerede i juni var han tilbake etter å ha fått dispensasjon.
Agasta

Utseende

Middelsstore, bredt ovale, glatte og blanke bladbiller, gjerne gulgrønne med svarte flekker. De kan overflatisk minne om marihøner, men skiller seg fra disse på at antennene ikke er klubbeformede.

Levevis

Mange av artene er knyttet til trær i familien Araliaceae og Pittosporaceae, der både larver og voksne spiser blader.

Utbredelse

Slekten er utbredt i dte sørlige Kina og det Indo-malayiske området.
Lund kirke (Kristiansand)

Kirkens historie

Byggverket er i mur og tre og har 600 plasser. Kirkebygget ble reist etter at den opprinnelige kirken brant natt til 13. juni 1985. Det gamle kirkebygget var en ombygd «tyskerbrakke» som ble vigslet i 1958. Arkitekt for ombyggingen var Alv Erikstad.  Det som skulle være en interimskirke, fikk altså en levetid på 27 år.  Ved brannen i 1985 ble kirkesalen totalskadd, og altertavlen av Henrik Sørensen gikk også tapt.  En menighetsfløy og en kontorbygning ble imidlertid reddet fra brannen.  Kirkeanlegget i dag består altså av en menighetsfløy og en kontorbygning fra 1958, og en ny kirkesal med tilstøtende menighetssal og kirkestue fra 1987.

Altertavle

Det nye alterbildet, «Nattverden», er laget i billedvev av tekstilkunstner Else Marie Jakobsen.
Kniv

En kniv er et skjæreredskap som finnes i utallige former og utførelser over hele verden. Den opprinnelige bruken av kniven har vært som våpen og håndverk, men kniven har i dag stor anvendelse i husholdning og industri.
Moderne kniver består normalt av knivblad og skaft. Bladet blir utført i hardt eller rustfritt stål eller av bløtt stål laminert med eggstål. Bladet er vanligvis kortere enn 30 cm. Noen spesialkniver, som macheter, kan dog ha lengre blad. Fremstilling av knivbladet kan omfatte smiing, filing, herding, sliping og polering.

Historie

De eldste knivene var av tre, bein, flint eller annen sten, som var knappet eller slipt slik at de fikk en skarp egg. Flintkniver kan få en ekstremt skarp egg, og forblir skarpe svært lenge så lenge de brukes til å kutte og ikke til å hugge med. Allerede i steinalderen ble kniver brukt både som redskap og våpen. Kniven er det eldste spiseredskapet, og man må langt inn i middelalderen før den ble kombinert med gaffel.
Etter hvert som man fikk kjennskap til bruk av metaller ble det laget kniver av bronse. Bronse er ikke et metall som egner seg til skarpe egger, og da jern ble tatt i bruk forsvant bronseknivene raskt, med unntak av seremonielle kniver. Kniver av jern kan få en skarp egg, men blir veldig raskt sløve. Da prosessen for å lage stål ble kjent fikk man kniver som både ble skarpe og holdbare. 
Kniven er også grunnlag for andre våpen, som sverd og spyd, som oppsto henholdsvis som en forlenget kniv og som en kniv bundet til et lengre skaft.
The Violence

The Violence er en musikk-EP, og debututgivelsen til det alternative rockebandet I, Volatile. 
Den fire spors EP-en hadde sin online utgivelse 21. mai 2012. De første blant 250 fysiske kopier av EP-en ble solgt dagen før, da I, Volatile holdt sin utgivelsekonsert på Skuret konsertscene i Oslo. 
The Violence betegnes av bandet som et konseptalbum, hvor tre av fire sanger dreier seg om variasjoner rundt temaet vold.
Smokey and the Bandit på farten igjen

Handling

De to utspekulerte forretningmennene Big Enos Burdette og hans sønn forsøker nok en gang å få Bandit med på et veddemål. De må imidlertid rådføre seg med hans makker da Bandit stadig er på fylla etter at Carrie slo opp med ham. Etter en stund med overtalelse tar Bandit oppdraget. Etterhvert får de også Carrie med på laget, etter at hun nok en gang forlater sheriffens sønn ved alteret. Historien denne gangen dreier seg om en lastebiltransport av en stor conteiner. Til deres sjokk viser den seg å inneholde en fullvoksen elefant. Og i hælene har de den rasende sheriffen Buford T. Justice med sønn. Denne gangen får de også en forfyllet lege med seg på laget. Han finner ut at elefanten er gravid.

Popularitet og økonomi

Smokey and the Bandit på farten igjen ble en ganske stor publikumssuksess og innbrakte $66 millioner I USA alene. Den ble den åttende mest innbringende filmen i USA i 1980. Den spilte derimot inn bare vel halvparten av det den første filmen gjorde. 
Produksjonskostnadene var på rundt $17 millioner.

Anmelderne

Kritikerne behandlet denne hardere enn den første, blant annet den kjente filmkritikeren Roger Ebert som omtalte den som en unødvendig oppfølger. Han gav den 1 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 1,5 av 4 stjerner. Den har bare fått 17 % på Rotten Tomatoes.
VG gav den terningkast tre, Aftenposten to og Dagsavisen en.
Glassvingesikader

Utseende

Små til middelsstore (3 – 11 mm), avlange sikader. Hodet er kort og bredt, pannen og ansiktet har lengdekjøler, pannen er ikke eller lite framskytende mellom de ganske store fasettøynene. Oversiden av thorax (mesonotum og scutellum) kan ha lengdekjøler. Antennene er ganske små og sitter festet på sidene av hodet under fasettøynene. Sugesnabelen er kort og peker i hvile bakover mellom forhoftene. Forvingene er store og nærmest rektangulære med avrundede hjøner. De dekker normalt hele bakkroppen. Vanligvis er de glassklare, gjerne med ett eller to brune tverrbånd, men de kan også være fargede (dog gjennomsiktige). De har et tett nett av kraftige årer og det sitter påfallende, små, brune, hårbærende knøler jevnt fordelt utover vingeårene. Bakvingene er vanligvis velutviklede, og de flyr godt. For- og mellombeina er nokså korte, bakbeina utviklet til hoppebein.
Hunner utskiller et voks lignende stoff på bakkroppen.

Levevis

De fleste artene er plantesugere, men noen få er rovdyr.
Nymfene lever i jorden og suger saft av planterøtter. De voksne lever over jorden, på og av planter, hovedsakelig trær. Noen er spesialiserte på ett planteslag, mens andre kan leve på flere.
Nymfene har flere hudskift og ligner mer og mer på de voksne (imago) for hvert hudskifte. Cixidae-artene har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier.

Fossiler

Cixiidae er en gammel gruppe, og fossiler er kjent tilbake til jura-tiden.

Skadedyr

Phytoplasma er vanlige parasittene i noen arter, disse har økonomisk betydning som skadedyr på enkelte frukt, sukkerbete og liljer.
Signy Research Station

Signy Research Station er en britisk forskningsstasjon på Signy Island i øygruppen Sør-Orknøyene i Antarktis. Den ble åpnet 18. mars 1947 under navnet Base H og hadde helårsdrift fram til 1995. Etter det har den kun vært bemannet i sommermånedene fra november til april, med en kapasitet på ti personer. Hovedbygningen av tre kalles «Tønsberg House» og inneholder et marinbiologisk akvarium. Stasjonen ligger i Factory Cove der nordmenn drev hvalfangst fra 1911 til 1931.
Stasjonen opereres av British Antarctic Survey og det drives hovedsakelig biologisk forskning, i tillegg til at det har vært foretatt meteorologiske målinger året rundt helt fra stasjonen ble åpnet. Et automatisk kamera overvåker isforholdene i bukta når stasjonen ikke er bemannet.
Sardar Vallabhbhai Patel internasjonale lufthavn

Sardar Vallabhbhai internasjonale lufthavn (Sardar Vallabhbhai Patel International Airport)(SVPIA) (IATA: AMD, ICAO: VAAH) er en internasjoal flyplass Igor byene Ahmadabad og Gandhinagar i Gujarat, India. flyplassen ligger i Hansol, 9 km. nord for det sentrale Ahmadabad. Den har fått navn etter Sardar Vallabhbhai Patel, Indias første visestatsminister. I årene 2014-15 betjente flyplassen 5,05 million passasjerer. Den var dermed den åttende av de med mest traffikerte i India, hva angår antall passasjerer. Flyplassen benyttes av Air India, GoAir, Jet Airways og SpiceJet. I 2015 satte regjeringen igang tiltak for å privatsere flyplassen. På grunn av kapasitetsproblemer vil den etterhvert bli erstattet av Fedara International Airport.
Hemichalcothea

Utseende

En ganske stor (ca. 30 millimeter), blankt grønn gullbasse med røde bein. Arten utmerker seg ved å være svært glinsende. Som mange andre Taenioderini har den pronotum som er sterkt tilsmalnet forover, og dekkvinger med markerte "skuldre" og en fordypning i midten.
Hodet er forholdsvis stort, noe forlenget framover, i spissen ("snuten", clypeus) delt i to runde lapper.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sumatra.
Kollam (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 2 629 703 innbyggere i distriktet, mot 2 585 208 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 45,11 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 9,05 % i 2011 mot 11,32 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 960 i 2011, det samme som i 2001.