google/wiki40b huggingface dataset:
Monkey Island

Monkey Island (direkte oversatt Apeøya) er en serie med eventyrspill av Pek-og-klikk-typen produsert av LucasArts. Hittil har det blitt laget fem spill i serien. Alle disse fokuserer på å løse diverse problemer med en god porsjon humor. Spillene er satt i et karibisk piratmiljø med stadige innslag av referanser til moderne tidsalder, spesielt populærkulturelle fenomener som Star Wars, Indiana Jones og Sam & Max, som også eksisterer innenfor LucasArts-systemet.
De to første spillene ble laget i regi av Ron Gilbert. Hva programmering angår, ble tre første spillene laget i SCUMM, mens det fjerde spillet er laget i GrimE, som blant annet støtter 3D-grafikk.

Overblikk

I spillene styrer man Guybrush Threepwood, en ung mann som omtaler seg selv som «mektig pirat» og som blant annet kan holde pusten i ti minutter. I de fleste av spillene må han beseire den onde zombiepiraten LeChuck. Flere av figurene går igjen i spillene, slik som Elaine Marley, Herman Toothrot, Stan og Murray. Murray er en levende hodeskalle som spiller en stor rolle i The Curse of Monkey Island, men som også dukker opp i Escape from Monkey Island. Stan er en ivrig selger som opptrer i alle spillene i serien, mens Herman Toothrot er en gammel mann som har vært strandet på Monkey Island så lenge han kan huske.

Pirates of the Carribean

Ron Gilbert har i intervjuer sagt at han har hentet inspirasjon fra attraksjonen Pirates of the Caribbean i Disneyland. 
Et mulig eksempel på dette finner man i seriens andre del. Her sitter Guybrush i fengsel, og en hund i nærheten holder nøkkelen til cella i munnen. Her må Guybrush bruke et kjøttbein for å få hundens oppmerksomhet. En liknende situasjon var også å finne på attraksjonen i Disneyland  Da Disney lagde en film basert på attraksjonen i 2003, så mange Monkey Island-fans på den som en slags filmatisering av spillserien.

On Stranger Tides

I sin blogg Grumpy Gamer har Gilbert avslørt at inspirasjonen til Monkey Island var boken On Stranger Tides av Tim Powers. Mange konsept i de to første spillene skal ha direkte paralleller i boken. Samtidig presiserte han at Pirates of the Caribbean først og fremst inspirerte til atmosfæren i spillet.
Édouard Detaille

Bakgrunn

Édouard Detaille vokste opp i Paris. Alt i ungdomstiden var hans familieomgivelser preget av bånd av militær art til bapoleonstiden. Hans bestefar hadde gjort tjeneste under Napoleon Bonaparte, hans gammeltante var hustru til den franske admiral Pierre de Villeneuve.

Karriere

Han var et tidlig utviklet talent. I 1865 ble han lærling av Jean-Louis-Ernest Meissonier  der han lærte å beherske den granngivelige naturtroskap og kunstens teknikk til fingerspissene og fikk tilfredsstilt sin barndoms lidenskap: Fremstilling av soldater og hester. 
Han debuterte i Parisersalongen i 1867, med et arbeid som gikk ganske upåaktet hen. Hans neste, Trommeslagernes hvile, vakte bifall, og i 1869 oppnådde han en suksess med Hvil under manøvren. Med arbeider som Kafeen, Les Incroyables, elegante kostymebilder fra revolusjonens tid, befestet han sitt ry.
Han fikk snart en førsterangsstilling i fransk kunst. Fra Alger vendte han ved utbruddet av den fransk-tyske krig 1870–71 tilbake til Frankrike, ble mobilgardist og fulgte på nært hold kampens gang. Han utviste en detaljtro, fin og skarp iakttagelse, en ildfull fedrelandskjærlighet, der imidlertid også lar motstandernes militære apparisjon komme til sin rett, giver disse krigsskildringer betydelig almeninteresse. Til hans beste arbeider fra denne krig hører Seierherrene (1872), som på grunn av sin tendens ikke fikk utstilles på parisersalongen, På tilbaketog (1873), Regimentet på boulevarden (1875), Rekognoseringen (1876), Honnør for de sårede (1877), Champignys forsvar (1879), Coup de Mitrailleuse og Utdeling av fanene til hæren (1881).
Sammen med Alphonse de Neuville malte han to panoramabilder med motiver fra krigen i 1882 og 1883.
Han fortsatte med Soldatenes drøm (1888) og Et batteri (1890). Videre malerier kretset om Napoleonstiden: Husarinnhugg, Garnisonen marsjerer ut av festningen Huningen (1892), og mange flere.
På Salongen i Paris 1895 kunne man se hans Prinsen av Wales og hertugen av Connaught til hest ved en revy. For Hôtel de Ville, rådhuset i Paris, malte Detaille 1902-4 to store paneler fra revolusjons- og Napoleonstiden, til Pantheons apsis det heller patetiske Les Trophées (1905). 
Han har ennvidere i akvareller skildret soldater- og krigslivet. Årene 1885-88 utgav han praktverket L’armée française med tekst av Jules Richard, som inneholder mer enn 300 tegninger og 20 farvereproduksjoner av hans verker.
Etter en ekspedisjon til Tunisia malte Detaille slag derfra, og et opphold i Russland førte til en rekke slagskildringer for tsar Aleksander III. 
Han døde i Paris i 1912, 68 år gammel.
I hans bolig er nå dels Musée Édouard Detaille, dels et kostymemuseum, tilveiebragt ved Detailles initiativ.
Slaget ved Clontarf

Bakgrunn

Brian Boru hadde rundt 1010 som den første irske overkonge etablert reell kontroll over hele øya. Hovedbasen for hans makt var likevel fortsatt hans hjemprovins Munster. Han hadde tatt tittelen overkonge fra  Máel Sechnaill i 1002, men i Brians regjeringstid synes det som om  Máel Sechnaill, som fortsatt var konge i Meath,  opptrer mer som en alliert enn en rival.
Kongen av Leinster, Máelmorda mac Murchada, hadde i allianse med det norrøne kongedømmet Dublin gjort opprør mot Brian i 998, og lidd nederlag i slaget ved Glen Mama i 999. I 1012 gjorde han på nytt opprør, og også denne gangen var Dublins konge Sigtrygg Silkeskjegg hans nærmeste allierte.
Brian og Máel Sechnaill rykket fram mot Dublin våren 1014, og Máelmorda og hans allierte møtte den framrykkende hæren ved Clontarf.

Etterspill

Clontarf var et avgjørende nederlag for kongedømmet Dublin. Máel Sechnaill ledet en hær dit året etter, og «brente festningen og alle husene utenfor festningen». Sigtrygg fortsatte likevel som konge i Dublin.
Máelmorda hadde falt i slaget, og Máel Sechnaill plyndret deler av Leinster og innsatte en ny konge der.
Etter Brians død fikk Máel Sechnaill tilbake tittelen som overkonge. Det oppstod rivalisering mellom Brians sønner, og også mellom andre som hadde vært allierte med Brian. Dette gjorde at Máel Sechnaill ikke hadde alvorlige utfordrere, men også at det som hadde sett ut som en begynnende «samling av Irland», i.e. en sterk sentralmakt, smuldret opp i indre stridigheter. I tiden som fulgte etter Máel Sechnaill var hvert tronskifte preget av strid og ofte regulær krig.
Mesene

Utseende

Små til middelsstore sommerfugler. Vingenes overside er gul eller rød med bredt svarte eller brune kanter, noen ganger også med hvite flekker.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i tropisk og subtropisk skog.
Larver har blitt funnet på planter i slektene Rinorea (fiolfamilien) og Inga (mimosafamilien).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør.
Sherman (Texas)

Sherman er en by i Grayson County i delstaten Texas i USA med 37 710 innbyggere (2007). Sherman er administrativt sete (county seat) i Grayson County.
Qigang Chen

Liv og virke

Qigang Chen kom fra en kunstnerfamilie, og flere av hans slektninger havnet i laogai-leirer under kulturrevolusjonen. Chen ble sendt til en ideologisk-omskolerings-leir. 
Han fikk i 1977 adgang til høyere studier, og etterhvert anledning til å studere utenlands. Han var Olivier Messiaens student frem til 1988.
Chen har mottatt flere utmerkelser, og var musikalsk direktør for åpningsseremonien for de olympiske leker i Beijing i 2008.
Fylkesvei 160

Historikk

Opprinnelig gikk veien mellom Skui i Bærum og Oppegård. Gjennom Oslo fulgte den dagens riksvei 150 til Teisen, og fortsatte til Oppegård der den møtte riksvei 152. Strekningen mellom Teisen og Oppegård ble oppgradert og sammen med Ringnestunnelen i Ås, åpnet 1986, del av E6.
Da Granfosstunnelen ble åpnet 1992 ble strekningen gjennom Oslo del av Ring 3, som fikk betegnelsen riksvei 150, og Rv160 ble ført til Vækerø og tilknyttet E18.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Den tidligere strekningen gjennom Oslo ble kommunal vei.
Vaniljestang

Vaniljestang er frukten hos noen av vaniljeplantene, som er i orkidefamilien. Den utsondrer en lukt av vanilje, og brukes som smakstilsetning i retter der vanilje er en del av smaksspekteret. Den vanligste bruken er til sjokolade og iskrem.
Etter at vanillin ble vanlig handelsvare i form av vaniljesukker, er ekte vanilje blitt mindre etterspurt og brukt unntatt til mere eksklusive varianter.
Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap

Historie

Selskapet ble grunnlagt som Finmarkens amts eget rederi i 1916 under navnet Finmarkens Amtsrederi, men endret navn til Finnmark Fylkesrederi i 1925, i tråd med at eieren skiftet navn i 1919. I 1937 begynte selskapet også med rutebiltrafikk, noe som medførte at selskapet endret navn til Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap, som det er mest kjent under. 
FFR var med å etablere Nord-Norge-Bussen i 1941.
Siden 1956 har selskapet frakter turister med buss til Nordkapplatået. Fra 60-tallet hadde FFR også trafikk med beltebiler av samme type som JVB benytter mellom Tyin og Eidsbugarden.
I løpet av årene overtok selskapet flere mindre bilruter i Finnmark fra lokale drivere, men den største overtakelsen var Vadsø-selskapet Polarbil som ble kjøpt opp i 1976. Polarbil ble etablert i 1920 og kjørte ruter mellom Tana og Svartnes ved Vardø.
Høsten 1988 ble FFR et hurtigruterederi ved at de kjøpte skipet MS «Lofoten» av OVDS. Skipet ble solgt tilbake til OVDS i 1996.
I 1994 bestemte Finnmark fylkesting at noe av rutetrafikken skulle settes ut på anbud, og i 1994/1995 ble også FFR gjort om til aksjeselskap. Første bussanbud i 1996 og båtanbud i 1997 ble vunnet av FFR. Et ruteområde i midtre Finnmark ble vunnet av Nordtrafikk Buss, som hadde trafikken der fra 1999 til 31. desember 2004, mens etter det har FFR hatt trafikken i ruteområdet i to anbudsperioder. FFR vant også et anbud med start i 2001. Med unntak av midtre Finnmark ble alle ruteområdene som hadde vært på anbud tilbakeført til FFRs vanlige busskontrakt etter endt trafikkperiode, og det gikk mange år før noe av trafikken igjen ble satt på anbud. 1. april 2003 solgte Finnmark fylkeskommune FFR til franskeide Connex Norge. Etter dette ble busskontrakten med fylket videreført til å gjelde til og med 31. desember 2007, og ble i 2007 forlenget med åtte år til å vare fram til 31. desember 2015.
Våren 2007 sluttet FFR å eksistere som eget selskap, da det ble slått sammen med Helgelandske til Veolia Transport Nord, i tillegg til virksomheten fra Nordtrafikk Buss og Nordtrafikk Maritim. Det nye selskapet ble konsernets rederi og busselskap for alle de tre nordligste fylkene i landet.
15. desember 2014 ble anbud for alle FFRs tidligere ruter med store busser i Finnmark utlyst. Ved tilbudsfristens utløp 5. mars 2015 var det kun selskapet selv som hadde levert tilbud, og fikk derfor beholde all trafikken i fylket. Kontraktsperioden gjelder fra 1. januar 2016 og fram til 31. desember 2022 (sju år), med mulighet for opp til tre års forlengelse. I 2016 ble konsernet omstrukturert og busstrafikken i Finnmark drives etter det av Boreal Buss.
Nordic Music Prize

Nordic Music Prize er en fellesnordisk musikkpris opprettet av by:Larm for å sette fokus på nordisk musikk og bryte ned grensene mellom nabolandene. Prisen er inspirert av den britiske Mercury Prize og skal kåre det beste albumet fra Norden. Den ble delt ut første gang under by:Larm 2011.
Nasjonale juryer i de nordiske landene nominerer hver sine artister til prisen. De nominerte vurderes av en internasjonal jury som kårer vinneren. Prisen er på 30 000 NOK.
Første pris ble delt ut fredag 18. februar 2011 for musikkåret 2010 og gikk til islandske Jónsi for debutalbumet Go. Prisutdelingen foregikk i Kulturkirken Jakob og prisutdeler var kronprins Haakon. 
Den nordiske juryen for 2018-utdelingen består av Audun Vinger, Arnar Eggert Thoroddsen, Ilkka Mattila, Annah Björk og Anna Ullman. Den internasjonale juryen består av Jeanette Lee (Rough Trade), Jude Rogers (The Guardian), Eric Deines (Jagjaguwar) og Stuart Maconie (BBC).
Mikael Kerularius

Biografi

Mikael Kerularius ble ordinert til prest i meget ung alder.

Patriark - strid med Vestkirken

I 1054 gikk han som patriark i Konstantinopel inn i en strid med pave Leo IXs utsending om noen religiøse skikker som i mange århundrer hadde vært forskjellige i Vest- og i Øst-kirken. Det gjeldt fremfor alt bruken av usyret brød i eukaristien. Men striden tok også opp andre stridspunkter, som den vestlige bruk av leddet filioque i en sentral trosbekjennelse.
De pavelige utsendinger under ledelse av Humbert de Silva Candida ekskommuniserte ham,, og han ekskommuniserte da til gjengjeld dem. Dette utløste det store skisma. Det avsluttet samarbeidet mellom (den bysantinske) keiser og paven, og til at etterfølgende paver allierte seg med normannerne på Sicilia mot bysantinerne.

Patriark - strid med keisere

Under keiserinne Theodoras kortvarige styre (11. januar 1055 til 30. august 1056) intrigerte patriark Mikael mot tronen. Michael Psellus skriver at forholdet mellom dem til å begynne med var hjertelig, men straks Theodora besteg keisertronen ble det annerledes. Mikael fant det utålelig at riket ble regjert av en kvinne, og om dette emne talte han helt fritt. Historikeren mener å vite at Theodora ville ha avsatt Mikael for hans åpne motstand og avvisning dersom hun hadde levd lenger.
Kerularius hadde en rolle ved forhandlingen som endte med at keiser Mikael VI Stratiotikos abdiserte. Han overbeviste ham om å trekke seg tilbake den 31. august 1057, til fordel for den opprørske general Isak Komnenos, som hæren hadde gått inn for den 8. juni. Keiseren fulgte patriarkens råd og ble munk i et kloster.
Patriark Mikael lå snart etter også i strid med keiser Isak I Komnenos, som hadde beslaglagt endel kirkelig eiendom. Han ble beskyldt for å bruke gamasjer i purpur, noe som det bare tilkom keiseren å gjøre. Kanskje hadde han også forsøkt å hjelpe sin slektning Konstantinos Dukas til keiserverdigheten.
Etter keiserlig anordning i 1058 ble han arrestert og ført i eksil til Prokonnesos. Idet han nektet å takke av som patriark, forfattet Mikael Psellos et skrift som i stor detalj beskyldte ham for heleri og for forræderi. Keiser Isak planla å anklage og avsatte Mikael, men før det kom så langt, døde den forviste patriark.
Register over forsikringssøkere og forsikrede

Register over forsikringssøkere og forsikrede (ROFF) er et sentralt register for registrete skader på livsforsikringer.  Registeret drives av Finans Norge med konsesjon fra Datatilsynet.
Når kunder meldes skader til forsikringselskapene, blir skaden meldt til ROFF og medlemsselskaper i Finans Norge får tilgang til kunders skadehistorikk.
Cahal Pech

Cahal Pech er en mayisk ruinby nær San Ignacio i distriktet Cayo i Belize. Den viktigste bygninga på stedet var et palass som var hjem for en overklassefamilie. Den første bosetninga på stedet er datert til rundt 1200 f.Kr. Stedet ble forlatt rundt 900 e.Kr. Det befinner seg på en fjelltopp, og har utsikt over elvene Macal og Mopan.
Hapax legomenon

Et hapax legomenon (flertall: Hapax legomena) er et ord som kun forekommer en gang innenfor en viss kontekst, enten i et helt språk, innenfor alle verkene til en spesifikk forfatter, eller en enkelttekst. Ordet blir noen ganger brukt feil for å beskrive et ord som forekommer kun i en kontekst i et av en forfatters verk, selv om det forekommer flere ganger innenfor det verket. Hapax legomenon er en translitterasjon fra det greske ordet ἅπαξ λεγόμενον, som betyr «(noe som) blir sagt (bare) en gang».
De relaterte ordene dis legomenon, tris legomenon og tetrakis legomenon refererer til doble, triple og firedoble hendelser, men blir ikke brukt like mye.
Hapax legomena er relativt vanlige, slik som Zipfs lov forutsier. Den sier at et ords hyppighet i en tekst er proporsjonal med en forekomst-rangeringen, det vil si at det nest mest brukte ordet er halvparten så vanlig som det mest brukte ordet, det tredje mest vanlige ordet er halvparten så vanlig som det nest vanligste, også videre. For større tekster er mellom 40 % og 60 % av ordene hapax legomena, og rundt 10 % til 15 % er dis legomena.
Hapax legomenon viser til hvor mange ganger et ord forekommer i en tekst, og ikke til ordet opphav eller hvor ofte det forekommer i tale.
Rooibos

Rooibos er en plante i erteblomstfamilien som vokser i Sør-Afrika. Navnet er afrikaans for rødbusk og henspiller på fargen når den tørkes og trekkes ut i varmt vann. Uttrekket er blitt brukt som teerstatning i lange tider, og teen har etterhvert oppnådd utbredelse i flere land, inklusive Sør-Amerika, der den bl.a. behandles tilsvarende espressokaffe og selges som «rød espresso». I Norge fåes den som posete, og i boks/pakke.
Rooibos kan leveres i en grønn eller fermentert variant. Begge varianter inneholder antioksidanter, men studier indikerer at grønn rooibos er rikere på antioksidanter ettersom antioksidantene oksideres under fermenteringsprosessen.
Navnet Rooibos kan bli beskyttet tilsvarende varemerker som Cognac, Champagne m.fl. og ikke kunne brukes av produsenter utenfor det opprinnelige distriktet.
Henry Mancini

Bakgrunn

Henry Mancinis foreldre, Quinto Mancini og Anna Pece, hadde utvandret før første verdenskrig fra Italia, nærmere bestemt fra Abruzzo, til USA, der de ble kjent med hverandre og giftet seg. Quinto var stålarbeider, men hadde stor forkjærlighet for musikk. Han lærte sin eneste sønn Henry å spille piccolo- og tverrfløyte, og både han og Henry spilte disse instrumentene i innvandrer-folklorebandet «The Sons of Italy» i Aliquippa i Pennsylvania. Repertoaret bestod for det meste av italienske operaouvertyrer, marsjer og populære sanger fra hjemlandet. 
Som 12-åring begynte han å spille klaver. Etter High School gikk han på Juilliard School of Music i New York. Ett år etter ble han innkalt til militærtjeneste. I 1945 var han med på befrielsen av konsentrasjonsleiren Mauthausen.
Ferrocarril de la Sabana

Ferrocarril de la Sabana de Bogotá, også kjent som Tren de la Sabana, var et selskap som drev jernbanetransport mellom de ulike delene av Stor-Bogotá, hovedstaden i Colombia. Ferrocarril de la Sabana ble grunnlagt i 1889 og lagt ned i 1991 sammen med Ferrocarriles Nacionales de Colombia.
Forbundsdagsvalget i Tyskland 2009

Kanslerkandidater

I tysk politikk er det ikke vanlig at andre partier enn de to «folkepartiene» (i betydningen partier som ikke representerer særinteressene til snevre samfunnsgrupper), det kristelig-demokratiske CDU/CSU («unionen») på den ene siden, og det sosialdemokratiske SPD på den andre, kunngjør at de har en kanslerkandidat, siden de er de eneste partiene med reell sjanse til å få sin kandidat valgt til kansler. Det ligger ikke noe formelt i kandidatbegrepet, siden selve valget er et parlamentsvalg, men mye av den offentlige diskusjonen rundt et valg vil naturlig nok fokusere på hvem som vil danne regjering.

Angela Merkel (CDU/CSU)

Sittende kansler og CDU-leder Angela Merkel var CDU og CSUs kanslerkandidat.
Merkel er utdannet fysiker og ble aktiv i politikk under den demokratiske revolusjonen i DDR i 1989. Hun satt i Helmut Kohls regjering på 1990-tallet, og ble valgt til Tysklands første kvinnelige kansler i 2005, som sjef for en koalisjonsregjering bestående av både CDU/CSU og SPD.

Frank-Walter Steinmeier (SPD)

7. september 2008 vedtok SPD at sittende utenriksminister og visekansler Frank-Walter Steinmeier skulle være SPDs kanslerkandidat.
I forkant av dette var også partileder Kurt Beck og finansminister Peer Steinbrück nevnt av mange som aktuelle kandidater. Da valget falt på Steinmeier trakk Beck seg som partileder, på grunn av sin fallende popularitet. Steinmeier overtok midlertidig vervet som partileder.
Steinmeier er utdannet jurist og var i mange år en nær medarbeider av Gerhard Schröder, først i delstatspolitikken i Niedersachsen og siden som sjef for Kanzleramt i Schröders rødgrønne regjering. Han ble utenriksminister i Angela Merkels regjering i 2005, og ble i tillegg visekansler i 2007. Steinmeier regnes som en pragmatisk sosialdemokrat, og var en viktig arkitekt bak den rødgrønne regjeringens reformpolitikk. Han oppfattes også som en ganske teknokratisk politiker, og har ikke selv vært folkevalgt, men er bredt respektert, ikke bare i eget parti, som utenriksminister.

Konsekvenser

I perioden 2005–2009 hadde de konservative (CDU/CSU) og sosialdemokratene (SPD) regjert sammen i en storkoalisjon. Bakgrunnen for at storkoalisjonen kom i stand var at partiet Die Linke, som ingen andre partier i Forbundsdagen ønsker å samarbeide med, havnet i vippeposisjon, slik at det verken til høyre eller venstre for midten var mulig å danne en regjeringskoalisjon på tradisjonelt vis.
CDU/CSUs foretrukne samarbeidspartner før valget var det liberale partiet, FDP. Etter deres tradisjonelle partifarger sort (CDU/CSU) og gul (FDP) kalles dette en sort-gul koalisjon. Disse hadde på føderalt nivå sist regjert sammen da Helmut Kohl var kansler 1982–1998.
CDU/CSU og FDP fikk tilsammen flertall i Forbundsdagen. Dette gjorde at Angela Merkel kunne fortsette som forbundskansler i en koalisjonsregjering, men denne gangen uten sosialdemokratene i SPD. I Angela Merkels andre regjering ble FDP-leder Guido Westerwelle visekansler og utenriksminister. FDP fikk fire andre plasser i regjeringen, mens resten gikk til CDU/CSU.
Roing under Middelhavslekene 1991

Roing under Middelhavslekene 1991. Roing var en av flere sporter under de ellevte middelhavslekene som ble arrangert i Athen i Hellas i perioden 28. juni til 12. juli 1991. Det var femte gangen som roing var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i seks øvelser, kun for menn. Italia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Frankrike med to.
Kramgoa låtar 1999

Kramgoa låtar 1999 er et musikkalbum med Vikingarna, utgitt i 1999.
Krishna (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 4 529 009 innbyggere i distriktet, mot 4 187 841 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 41,01 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 8,98 % i 2011 mot 11,91 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 953 i 2011 mot 963 i 2001.
Kommunale Boligadministrasjoners Landsråd

Kommunale Boligadministrasjoners Landsråd (KBL) er en medlemsorganisasjon for alle Norges kommuner, hvor boligpolitikk og boligsosialt arbeid settes i fokus. 
KBL arbeider for å ivareta medlemmenes interesser innenfor boligpolitikk og boligsosialt arbeid. KBL har et eget styre. KBL arrangerer årlig en rekke boligsosiale fagseminar og en årlig boligkonferanse.
Første Makkabeerbok

Første Makkabeerbok er en av makkabeerbøkene, og en av de deuterokanoniske bøker i Det gamle testamente. Den forteller om de historiske begivenhetene knyttet til Judas makkabeeren og makkabeernes opprør mot Selevkid-dynastiet, og omfatter perioden fra 175 f.Kr. til 134 f.Kr.
Boken ble etter alt å dømme opprinnelig skrevet på hebraisk, trolig ca. 100 f.Kr.. Den er bare kjent i greske oversettelser. Forfatteren ser ut til å ha hatt de historiske bøkene i GT som forbilde, særlig Kongebøkene og Krønikebøkene. Boken er skrevet «i en nøktern stil, og regnes som en god historisk kilde».

Innhold

Boken første kapittel forteller om Aleksander den stores erobringer, og om de rikene som oppsto etter hans død. Videre fortelles det om angrepet som Antiokus IV Epifanes rettet mot Judea hvor tempelet ble vannhelliget og troende judeere ble forfulgt. 
I det andre kapitlet fortelles det om makkabeerne, og om at presten Mattatja og hans fem sønner reiser et opprør mot Antiokus. Kapittel 3–9 forteller om vellykkede kamper under ledelse av Judas makkabeeren, en av Mattatjas sønner. Kapittel 9–12 forteller om politiske forhold og kriger under ledelse av Judas' bror Jonatan, mens de siste kapitlene (13–16) forteller om krigshandlinger ledet av den yngste broren, Simeon. 
Gjeninnvielsen av tempelet, som det fortelles om i kap 4, v 59, er utgangspunkt for jødenes hanukkafeiring. 
Teksten veksler mellom en episk framstilling, innskutte bønner og salmer, og avskrifter av «en rekke brev og offentlige dokumenter, som i hovedsak må anses for ekte». Forfatterens intensjon er å vise at Gud beskytter og hjelper den som viser troskap mot Moseloven.