google/wiki40b huggingface dataset:
Dont Look Back

Utgivelse og gjenutgivelse

Filmen ble først vist offentlig 17. mai 1967, på Presidio Theater i San Francisco, og åpnet i september på 34th Street East Theater i New York.
Don't Look Back har vært tilgjengelig på DVD i mange år. Filmen var digitalisert på nytt og gjenutgitt på DVD 27. februar 2007. En versjonen med to disker inneholder den nydigitaliserte filmen med fem ekstra lydspor, kommentar av D. A. Pennebaker og Bob Neuwirth, en alternativ versjon av videoen for «Subterranean Homesick Blues», den opprinnelige boken redigert av D. A. Pennebaker, en flipp-bok med en seksjon av «Subterranean Homesick Blues»-videoen, og en helt ny dokumentar av D. A. Pennebaker (redigert av Walker Lamond) som er kalt 65 Revisited.  
En kopi av filmen, med bilder, ble gitt ut i 1968 av forlaget Ballantine Books.
Stein Ove Berg

Bakgrunn

Stein Ove Berg ble født og vokste opp på Kløfta i Ullensaker i Akershus. Som voksen bodde han på Kløfta, på Leirsund, på Årnes og i Vestre Udnes i Nes på Romerike, på Garderåsen i Fet, på Sørumsand, i Oslo og på Finstadbru i Aurskog. Her stiftet han på 1980-tallet familie.

Karriere

Han debuterte i radioprogrammet Søndagsposten på NRK 1. april 1971. Han gav ut åtte musikkalbum i perioden 1974–1981. Blant hans mest kjente sanger er «Manda' morra blues», «Kommer nå» og «Stine Maris vise». 
Berg skrev også mange av arbeiderbevegelsens mest brukte sanger. Han jobbet som journalist i Akershus Arbeiderblad / Romerikes Blad i Lillestrøm i to perioder mens han arbeidet seg frem som en anerkjent visesanger og låtskriver på 1970-tallet og i en periode frem til han igjen sto på scenen i Aurskog i 1995. 
I tidsrommet 1982–1993 drev han innen travsport og etterhvert som sykkelreparatør i Aurskog i Aurskog-Høland kommune. 
Som bakgrunn kan det tillegges at han i 1992/93 på ny begynte hos sin gamle arbeidsgiver Akershus Arbeiderblad / Romerikes Blad, nå på lokalkontoret i Bjørkelangen i Aurskog-Høland kommune. I 1994 flyttet han til Romerikes Blads hovedkontor i Roseveien, Lillestrøm. Han ble straks et medlem i mediehusets husband; bestående av Jan Eriksen, Hans-Chr. Jørgensen, Kay Stenshjemmet, Tom Gustavsen og Ingrid Røneid. Han fortalte: "Det var der jeg fikk lysten på å fortelle igjen, med gittar'n".  
Tiden fra studioarbeidet til første konsert gikk fort. Stein Ove Berg forsvant ut av avisen på ny og skulle igjen livnære seg som visesanger. 
Berg hadde tidvis rusproblemer, og han valgte å ta kontakt med Evangeliesenteret i Ørje. Han oppholdt seg blant annet på Evangeliesenteret og sto fram som kristen i 1996. Han opptrådte også flere ganger i evangeliesentersammenheng. På det siste albumet han laget sang han blant annet «Lær meg å kjenne dine veier». Kort tid etter lanseringen av albumet ble han funnet død i sin leilighet.

Utmerkelser

Stein Ove Berg fikk Spellemannprisen 1975 i klassen visesang for albumet Visa di. I 2001 ble han tildelt LOs hederspris.
Tonje Klevstad

Karriere

Klevstad har spilt håndball for IL Skrim hele sin karriere som håndball, bortsett fra en kort periode i Stag og Larvik Turn i 2007/08.
Hun deltok på det norske laget som kom kom på 3.-plass ved Ungdoms-EM i beachhåndball 2008 (Younger Age Category Beach Handball European Championship), som ble arrangert i Nagyatád i Ungarn. I juli 2013 deltok hun ved EM i beachhåndball 2013 i Randers i Danmark, der hun var med og vant bronsemedalje for Norge, etter at de vant bronsefinalen 2-1 over Ukraina.  
Hun spilte også på Norges lag som deltok i beachhåndball ved World Games 2013. De vant alle sine tre kamper i gruppespillet, men tapte 1-2 for Ungarn i semifinalen. De måtte dermed spille bronsefinale mot Kinesisk Taipei. I denne kampen vant Norge begge omgangene, med 28-11 og 19-17, og kom dermed på 3.-plass. Klevstad scoret 16 poeng i bronsefinalen. 
Klevstad deltok på det norske laget som spilte ved VM i beachhåndball 2014 i Recife i Brasil i juli 2014. Det norske laget spilte seg fram til semifinalen, der de tapte 1-2 mot Brasil, og måtte spille bronsefinale. I bronsefinalen slo de Ukraina 2-1, og vant med det bronse i VM.
Dolichoropica

Utbredelse

Slekten forekommer i Vietnam.
Otium

Otium og otium cum dignitate er latinske henholdsvis ord og uttrykk som betyr «hvile» eller «fred» og «hvile (fred) med verdighet». I moderne språkbruk brukes uttrykket «nyte sitt otium» om et rolig og komfortabelt privatliv etter et vel utført livsverk. Romerne oppfattet arbeid som et nødvendig onde, og begrepet otium stod for frihet fra alle slags plikter; en idealtilstand som muliggjorde dannelse, kunstnerisk utfoldelse og nytelse; sysler uten materiell vinning som mål. Uttrykket brukes av Cicero i Pro Sestio, der han skriver at de som styrer staten har som oppgave å gi borgerne cum dignitate otium.
Bløtvevskreft

Bløtvevskreft eller sarkom er kreft i kroppens bindevev, muskler, fettvev, blodkar eller nerver. I 2005 ble det rapportert inn 124 tilfeller med bløtvevskreft.
Godartede kuler i kroppens støttevev er svært vanlig og vanskelig å skille fra kreft i støttevevet. Det vanligste symptomet på sarkom er en kul eller hevelse. Til forskjell fra sarkom i benvev, gjør sarkom i støttevev normalt ikke vondt.

Symptomer på bløtvevskreft

De viktigste tegn på en ondartet bløtvevssvulst er at svulsten vokser raskt, at svulsten som regel er større enn 5 cm i diameter, at svulsten sitter dypt, at en tidligere kul plutselig endrer seg i størrelse og blir hardere. En svulst i bløtvevet gir sjelden smerter. 
Alle kuler og hevelser bør undersøkes av lege. Hvis en kul som tidligere er fjernet kommer tilbake, kan den ha blitt ondartet. Ved bare å kjenne på kulen er det vanskelig å vurdere om kulen er godartet eller ondartet.

Forekomst

I 2005 var det 124 mennesker som fikk denne sykdommen. Av disse var 50 menn og 74 kvinner. (Kreftregisteret)

Behandling

Operasjon er den viktigste behandlingsformen på bløtvevskreft. Av og til gis cellegift og strålebehandling i tillegg.
Norgesmesterskapet i orientering 1939

Norgesmesterskapet i orientering 1939 ble arrangert i Modum 15. oktober. Arrangør var IL i BUL. Kun menn deltok.
Tongzhi-restaurasjonen

Tongzhi-restaurasjonen (forenklet kinesisk: 同治中兴; tradisjonell kinesisk: 同治中興; pinyin: Tóng Zhì Zhōngxīng) fant sted i perioden fra ca 1860 til 1874 i Kina. Den er oppkalt etter Tongzhi-keiseren, men fant sted mens han selv var mindreårig og landet ble regjert i hans navn av enkekeiserinne Cixi (formelt i samarbeid med enkekeiserinne Ci'an) og med blant annet Zeng Guofan og Li Hongzhang som rådgivere.
Tongzhi-restaurasjonen videreførte selvstyrkingsbevegelsen ledet av Zeng Guofan og Li Hongzhang.  
Selv om det ble holdt fast ved Kinas overlegenhet over Vesten i moralsk og filosofiske henseelse på grunn av landets konfucianisme, anerkjente man beholvet for å lære av utlandet innen økonomi, militærkunst og teknologi.
Det ble igangsatt studier av utenlandske kulturer, språk og teknologier, særlig ved utviklingen av sakssvarende høyere utdannelse (som høyskolen Tongwenguan) og ved å sende unge kinesere til utenlandsstudier. Det ble også forsert industrialisering ved bygging av et stort antall skipsverft, arsenaler og våpenfabrikker.
Sagaen om laksdølene

Bakgrunn

Man antar at rammen for historien er autentisk, med sine ekteskap, drap og med autentiske personer, mens detaljene og personenes motiver er diktet til.
Flere har pekt på at sagaforfatteren har snublet i kronologien, både i forhold til tekstens indre logikk, og i forhold til andre kjente begivenheter. Forfatteren «har freista å ordne kronologien ut ifrå to faste punkt, innføringa av kristendommen på Island, og Olav den heilages fall. Men han har ikkje vore klar over kor lang tid det var mellom desse hendingane.»
Sagaens tydelige inspirasjon fra ridderromanene kommer både til uttrykk i hovedintrigen med dens tragiske kjærlighetsmotiv, og i detaljene. «Utover på 1200-talet vart den europeiske riddardiktinga kjend i Norderlanda og opna for ei ny verd, fylt av luksus og prakt, og med ei forfina, høvisk åtferd, kurteisi, der kvinnegunst var drivkrafta bak heltemodige handlingar.» Forfatteren «har hat sin glæde av fantasierne, det føles som om der er længsel i ham: mot større land, fester, ridderskap.» «pomp in arms and armour and dress, splendour in physical beauty and manly prowess [mot el. dyktighet]». Men fortellingens kjerne er islendingesagaens; det høviske er mest merkbart i det ytre.

Drømmer og skjebne

Vinteren før sitt giftemål drømmer Gudrun hele fire drømmer som forutser hennes fire ekteskap og deres utfall. Selv kan hun ikke tolke drømmene, men henvender seg til en vis mann som viser til hva drømmene sikter til. Hver drøm dreier seg om en konkret gjenstand og fungerer som en symbolsk sammenfatning av handlingsforløpet. Peter Hallberg mener drømmene fungerer som et romantisk stilideal og gjenspeiler handlingens fatalisme.
I nærheten av det sted hvor Kjartan og hans motstandere møtes befinner det seg også en liten gjetergutt og hans husbonde. Når gutten får se begge parter vil han løpe og advare Kjartan, men husbonden hindrer ham og sier strengt at det er ikke mulig å gi et menneske lengre liv hvis det er bestemt at det skal dø. Eller, som sagaen uttrykker det, hvis bane blir en tildelt.
Tilsvarende har den vise mannen som tolket Gudruns drømmer, tidligere sagt til sin sønn: «Det er uhyggelig på forhånd å vite dette om to så utmerkede menn.»

Teksthistorie

Sagaen er bevart i håndskriftet Möðruvallabók fra ca. 1320-1350 og i avskrifter av det tapte manuskriptet Vatnshyrna. I noen håndskrifter er Bolla þáttr Bollasonar, som forteller om hva som skjedde med Gudrun og Bolles sønn etter at sagaen sluttet, tilføyd mot slutten av sagaen, men denne tåtten er minst 50 år yngre enn sagaen.
Flere har forsøkt å identifisere Olav Hvitaskald, Snorres nevø, som forfatteren, tydeligst Peter Hallberg, som begrunner koblingen med språkstatistiske sammenfall.
Sagaen er oversatt til både bokmål (Sagaen om Laksdølene, Didrik Arup Seip, 1953) og nynorsk (Soga om laksdølerne, Stefan Frich 1899/1924 og Bjarne Fidjestøl 1968). Siste oversettelse Sagaen om laksdølene ved Birgit Nyborg i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.
Don't Forget

Don't Forget er debutalbumet til Demi Lovato. 
Albumet ble utgitt i 2008.
Fødselsregister

Fødselsregister er et register over fødte, ført i Norge fra 1916. Den norske kirke var registerfører frem til 1982, da Skatteetaten overtok. I enkelte sogn fortsatte likevel kirken å være registerfører frem til tidlig på 90-tallet.
Tahitifestivalen

Tahitifestivalen er en musikkfestival som arrangeres i Kristiansund hvert år. Festivalen arrangeres av Frode Alnæs og kafeen Dødeladen på Innlandet, og ble opprinnelig skapt for å skape entusiasme rundt bydelen, som tidligere ble kalt Tahiti. Festivalen ble arrangert for første gang i 2000.
I 2006 var det konserter med blant andre Madrugada, Åge Aleksandersen og Sambandet, Kari Bremnes Trio, Lynni og Frode, D'Sound og Bigbang, og festivalen hadde 20 000 besøkende.
I 2007 besøkte Åge Aleksandersen, Hellbillies og deLillos festivalen, og Dance With a Stranger, Alnæs' eget band, opptrådte også. Dette året hadde besøkstallet økt til 21 000.
I 2008 var det konserter med blant andre Madcon, Kim Larsen, Vidar Johnsen, Raga Rockers, Henning Kvitnes, Glenn Hughes, The Margarets, Jan Eggum, Postgirobygget og John Mayall.
Lagtingets finanskomité

Lagtingets finanskomité (færøysk: Fíggjarnevndin) er den fagkomiteen som behandler finans-, økonomi-, skatte- og avgiftssaker på Lagtinget på Færøyene. I dagens finanskomité inngår også den gamle Skattekomiteen.
Hinder

Dannelsen og starten

Før bandet ble dannet sang Austin Winkler i ett coverband, fram til 2001, da han møtte trommisen Cody Hanson, og gitaristen Joe Garvey på en fest. De bestemte seg kort tid etter møtet for å stifte bandet Hinder, og begynte å opptre i Oklahoma City. Pengene ble brukt til reklame, og til kostnadene for deres første EP, Far From Close. Den ble sluppet i 2003, og solgte ca. 5'000 kopier. To år senere fikk bandet to nye medlemmer, bassisten Mike Rodden, og gitaristen Mark King. Austin Winkler skrev selv mesteparten av musikken.

2013

Den 20. november 2013, ble det kunngjort via Loudwire at vokalisten Austin Winkler, sluttet i bandet. De sa at det ikke var skjedd noe negativt, men at de følte at det var på tide å komme seg videre.
IKA Kongsberg

IKA Kongsberg er et interkommunalt selskap organisert etter lov om interkommunale selskaper. Selskapets fulle navn er Interkommunalt arkiv for Buskerud, Vestfold og Telemark IKS. 
Nåværende og potensielle eiere er kommuner og fylkeskommuner i Buskerud, Telemark og Vestfold. IKA Kongsberg startet sin virksomhet i 1992 etter et initiativ fra Statsarkivet i Kongsberg. Den 13. november 2002 ble det nye interkommunale selskapet stiftet med hjemmel i lov om interkommunale selskaper. 
IKA Kongsbergs visjon er å være «En kilde til kunnskap».

Formål

IKA Kongsbergs hovedoppgave er å legge forholdene til rette for eiernes gjennomføring av arkivlovens intensjoner og bestemmelser, samt å bevare og formidle deponerte arkiver som har rettslig, forvaltningsmessig og kulturell verdi.
Siden 2000 har IKA Kongsberg hatt mulighet til å ta imot arkiver til deponering. Dette kom som en følge av arkivforskriftens § 5-1 som krever at alle kommuner og fylkeskommuner skal opprette egne enheter for arkivdepot. Forskriften gir kommunene anledning til å overføre disse depotoppgavene til en interkommunal ordning. Depotordningen er en integrert tjeneste for alle eierne av IKA Kongsberg. Alle IKA Kongsberg sine arkivkataloger er tilgjengelige i den nasjonale søketjenesten Arkivportalen.
Warbird

En warbird er et militært veteranfly som nå opereres av sivile organisasjoner eller enkeltpersoner og, i noen tilfeller, av historiske avdelinger i de militære styrker, slik som Battle of Britain Memorial Flight, RAAF Museum Historical Flight og South African Air Force Museum Historical Flight.
Restaurerte warbirds er en hyppig attraksjon på flystevner. Sterkt modifiserte så vel som andre warbirds kan også ofte sees på airraces. I epoken etter andre verdenskrig er disse jagerfly blant de raskeste propelldrevne fly som noensinne er bygget. Noen av de mest populære warbirds for race er North American P-51 Mustang, Hawker Sea Fury, Grumman F8F Bearcat og North American T-6 Texan.

Navngiving

Selv om begrepet opprinnelig implisitt gikk på stempel-drevne fly fra andre verdenskrig, er det nå ofte utvidet til å omfatte alle flydyktige tidligere militære fly, inkludert jet-drevne fly. Veteran jetfly i flydyktig tilstand er mer sjeldnere på grunn av disses tekniske kompleksitet.
Noen ganger blir nybygde kopier og reproduksjoner av veteranfly kalt «warbirds», som Allison V-1710-drevet Yakovlev Yak-9 fra Yakovlev, Messerschmitt Me 262 bygget av Meg 262 Prosjektet og Focke-Wulf Fw 190 fra Flug + Werk kan være et av et stort antall forskjellige fly fra mellom første verdenskrig og slutten på 1930-tallet, da militære fly var mindre kompliserte. Slik kan en warbird kopi også være drevet av eldre motorer fra den tidsepoken, slik som Cole Palen gjorde på sin Old Rhinebeck Aerodrome aviation museum med nøyaktige og flydyktige reproduksjoner av Fokker Dr I, Sopwith Camel og Sopwith Dolphin fra første verdenskrig.
Fernando Hierro

Klubbkarriere

Med Real Madrid vant Hierro La Liga fem ganger og Mesterligaen tre ganger (1998, 2000 og 2002. Han forlot Real Madrid i 2003, og begynte å spille for klubben Al-Rayyan SC i Qatar. Han dro tilbake til Europa etter en sesong, og gikk da til Premier League-klubben Bolton Wanderers etter råd fra en tidligere engelsk lagkamerat i Real Madrid, Steve McManaman. Etter en sesong i England la han opp, og spilte sin siste kamp 15. mai 2005.

Landslagskarriere

Hierro har spilt 89 landskamper for Spania og har scoret 29 mål. Han spilte i VM-sluttspillene i 1994, 1998 og 2002 , samt i EM 1996 og 2000. Han er en av tre spanske spillere som har scoret i tre forskjellige verdensmesterskap. Han var også med i troppen til VM 1990, men fikk ikke spilletid i sluttspillet.
Phalacropterix graslinella

Utseende

Hannen er en middelsstor (vingespenn 20-22 millimeter), kraftig, grå sekkspinner med fjærformede antenner. Antennene er ganske kraftige og nær halvparten så lange som forvingene. Kroppen er tett kledt med lange, utstående, mørkgrå hår. Vingene er grå, noe lysere ved roten. Hunnen er 10-12 millimeter lang, blekt gulbrun og larvelignende med sterkt reduserte antenner, fasettøyne og bein. Larvesekken er 22-28 millimeter lang, avlangt pæreformet, kledt med korte stråbiter som er festet på tvers av sekken.

Levevis

Arten trives på åpne, solbelyste steder, særlig myrer med myrull. Larven lever av ulike slags lave planter, blant andre myrull, molte og røsslyng. Utviklingen er to-årig, noen ganger kanskje tre-årig. Hannene flyr om formiddagen i mai-juni. Hunnen forlater aldri larvesekken i live, men parrer seg, legger egg og dør der inne.

Utbredelse

Arten er utbredt over det meste av Europa bortsett fra de østligste delene og Storbritannia. I Norge er den bare funnet i Østfold og Akershus.
UnixWare NonStop Clusters

Unixware NonStop Clusters (NSC) var en tilleggspakke for Santa Cruz Operation UnixWare. Programmet sørget for feiltolerante Single system image dataklynger av maskiner som kjørte UnixWare. NSC var en av de første kommersielt tilgjengelige høytilgjengelige regneklyngeløsninger for kompatibel maskinvare. Programvaren har sin opprinnelse i det distribuerte operativsystemet LOCUS 845.
Washington Award

Washington Award er en amerikansk ingeniørvitenskapspris.
Fra 1916 har den blitt delt årlig for «prestasjoner som fremmer lykke, komfort og velvære for menneskeheten». Den deles i fellesskap av følgende foreninger innen ingeniørvitenskap: American Institute of Mining, Metallurgical, and Petroleum Engineers, American Nuclear Society, American Society of Civil Engineers, American Society of Mechanical Engineers, Institute of Electrical and Electronics Engineers, National Society of Professional Engineers, og Western Society of Engineers (som administrerer prisen).
Eiði

Eiði (uttale: Ai'e  [ˈaɪ̯jɪ]; dansk: Ejde) er et tettsted på Færøyene, lengst nordvest på øya Eysturoy. Eiði har en moderne fiskerihavn med flere hjemmehørende trålere og fire fiskevirksomheter, hotell, kiosk, grillbar med bensinsalg, to banker, et posthus, tømmerhandel, konveluttfabrikk og et glassblåsingsfirma. Eiði danner Eiðis kommuna sammen med nabobygdene Ljósá og Svínáir. 1. januar 2009 hadde Eiði 634 innbyggere, mot 573 i 1985.

Samfunn

Eiði ble sannsynligvis grunnlagt på slutten av 1300-tallet, men kan være eldre. Kirken stammer fra 1881. Siden 1986 har stedet hatt Færøyenes viktigste vannkraftverk. Det henter vann fra innsjøen Eiðisvatn. I nord ligger den 343 meter høye Eiðiskollur, og de berømte klippene Risin og Kellingin ligger foran. Øst for tettstedet hever det 880 meter høye fjellet Slættaratindur seg, Færøyenes høyeste fjell.
Høyest oppe i bebyggelsen, med en fin utsikt, befinner Hotell Eiði seg, med restaurant og campingplass. Hotellet fikk nye eiere i 2006, og vil bli restaurert. Litt lengre nede i bebyggelsen har glasskunstneren Elisabeth Ellingsgaard innrettet verksted og forretning med glasskunst. Midt i sentrum finner man et lokalmuseum, lokalisert i et tradisjonelt færøysk gårdshus kalt «Roykstovan» («Røykstuen»).
Skolen fra 1965 huser 1.–7. klasse, og har omtrent 70 elever, 9 lærere, og ble utvidet i 1995 og 2000.
Fotballbanen hvor det lokale fotballaget, EB/Streymur, spiller sine hjemmekamper, ligger landskapsmessig svært vakkert til, like ut ved Atlanterhavet. Et stort nett forhindrer at fotballen flyr til havs.
Sinclair Lewis

Bakgrunn

Sinclair Lewis' fødested Sauk Centre er en småby som idag (2019) har rundt 4 000 innbyggere. Han hadde to eldre brødre. Faren Edwin J. Lewis, som var lege, var en streng oppdrager som hadde problemer med å forholde seg til den usportslige og følsomme Sinclair. Moren Emma Kermott Lewis døde i 1891, da Sinclair Lewis var seks år gammel. 
Ett år etter morens død giftet faren seg med Isabel Warner, som Sinclair ble svært glad i. Han begynte tidlig å lese bøker, og allerede som barn skrev han dagbok. Som trettenåring gjorde han et mislykket forsøk på å rømme hjemmefra for å bli trommeslager i den spansk-amerikanske krigen. Etterpå rømningsforsøket begynte han å skrive romantisk poesi, og gikk deretter over til å dikte opp romantiske fortellinger om riddere og skjønne jomfruer. 
Som ung mann ble han student ved Yale University. Underveis deltok han som vaktmester i Upton Sinclairs utopiske, sosialistiske eksperiment Helicon Hall (1906–1907).

Forfatter

Etter hvert viet Sinclair Lewis stadig mer tid til sin forfattervirksomhet. Han arbeidet i en årrekke som frilansskribent for tidsskrifter og forlag, og var stadig på reise omkring i USA. I 1920 utgav han romanen Main Street, som ble en stor suksess og den første av en lang rekke romaner med satiriske skildringer av amerikanske samfunnsforhold og av gjennomsnittsamerikanernes livsform og tenkesett. I 1921 hadde han publisert seks romaner. I 1922 ble han verdensberømt med romanen Babbitt (oversatt til norsk i 1931), hvis hovedperson representerte den besteborgerlige forretningsstand. To andre sentrale temaer i Lewis' forfatterskap er avdekking av kvakksalvere og av umoralske eller dobbeltmoralske prester.
Lewis ble i 1930 den første amerikaneren som fikk Nobelprisen i litteratur.
Typisk for hans romaner er den reportasjepregede behandlingen av dokumentarisk og aktuelt samtidsstoff, slik han for eksempel behandler legestanden i Arrowsmith (1924; norsk overs. 1940), amerikanernes møte med Europa i Dodsworth (1929; norsk overs. 1934), amerikansk straffelovgivning i Ann Vickers (1933; norsk overs. s.å.) og det totalitære system som truer demokratiene i It Can't Happen Here (1935; norsk overs. 1936). I Kingsblood Royal (1947; norsk overs. Av kongelig blod, 1949) skrev han om rasefordommer. From Main Street to Stockholm (1952) og The Man from Main Street (1953) er samlinger av brev og essayer.
Alkohol spilte alltid en stor rolle i hans liv, og han døde i Roma i 1951 som følge av sin alkoholisme.
Det blå hus

Det blå hus (koreansk: 청와대청와대: ; Hanja: 靑瓦臺; Cheongwadae; bokstavelig "paviljongen av blå taksten") er embedsboligen og den primære arbeidsplassen til Sør-Koreas president. Presidentpalasset ligger i den nordlige delen av det sentrale Seoul, i tilslutning til det gamle palasset Gyeongbokgung fra Joseon-æraen. Anlegget består av fire hovedbygninger som dekker et område på 62 hektar.

Historie

Plassen var en park til palasset som Joseon-dynastiet (1392-1910) bygget der. Etter å ha blitt annektert av Japan ble generalguvernørens bolig bygget på dette stedet i 1910. I 1939 ble det i stedet bygget et palass for generalguvernøren, og denne bygningen fikk stå frem til 1993.
I og med grunnleggelsen av staten Sør-Korea i 1948 valgte landets president Syngman Rhee å gjøre bygningen til sin embedsbolig, og han kalte bygningen "Gyeongmudae". Dette ble det offisielle navnet i 1960 i forbindelse at med Yun Bo-seon ble president.
Doin' What Comes Natur'lly

«Doin' What Comes Natur'lly» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Irving Berlin. Den ble fremført av Annie Oakley, barn og Foster Wilson i musikalen Annie Get Your Gun. Oakley ble opprinnelig spilt av Ethel Merman.
Musikalen hadde premiere i 1946.
I sangen synger Annie Oakley, hennes bror og søstre om hvordan de og deres familie lever lykkelig til tross for deres mangel på dannelse og utdannelse.

Nynorsk versjon

Hartvig Kiran har skrevet en nynorsk tekst. Den nynorske tittelen er «Berre nattur som skal tel».