google/wiki40b huggingface dataset:
Stoner rock

Stoner rock (eller stoner metal) er en rocksjanger som blandet elementer fra heavy metal og blant annet doom metal, psykedelisk musikk, og acid rock. Betegnelsen «stoner rock» refererer til forbruk av cannabis, da det å være ruset på dette  betegnes med «å være stein», på engelsk «being stoned».
Stoner rock karakteriseres ved tunge og seige gitarriff, langsom til mellom-tempo, tung og forvrengt basslyd, melodisk sang, til dels med elementer av bluesrock i seg, og retro i produksjonen.
Stilen oppsto på begynnelsen av 1990-tallet, og kan regnes som en videreføring av hardrock. De som først fremmet den var band fra California som Kyuss og Sleep. Stoner rock er på mange måter en videreføring av tung og psykedelisk 1970-tallets rock som Black Sabbath og Hawkwind. Blant sjangerens mest kjente band er Monster Magnet, Fu Manchu og Queens of the Stone Age. Kjente norske band i denne sjangeren er Thulsa Doom, Honcho og WE.
Østre kurtine (Fredriksten)

Beskrivelse

Østre kurtine ligger som en fondvegg øverst i gata gjennom Citadellet hvor husrekken ellers består av Øvre magasin, Den gamle kommandantbolig og Nedre magasin på sørsiden og Hovedvakten og Losjementsbygningen på nordsiden av gata i hovedfestningen. Østre kurtine danner østveggen i den uregelmessige femkanten som danner indre festning. Vollmuren er ca. 5 meter tykk i bruddstein og utgjør yttervegg i de hvelvede barakkene. Innerveggen er ca. to meter tykk i gråstein, og hvelvene er murt i tegl. Arbeidet med selve vollmuren startet med en sørlige delen mot Dragen i 1663. Året etter fortsatte arbeidet med muren over mot Prinsen, og det var avsatt plass til port. I 1667 manglet fremdels den indre kurtinemuren og hvelvingene mellom indre og ytre mur. Barakker ble bygd i 1684, men ble ikke gjort bombesikre som forutsatt da dette ble for dyrt. Det ble bygd i alt fire barakker, en på hver side av både Østre og Vestre kurtineport. I 1731 ble det igjen foreslått å bygge bombesikre barakker, men det var barakkene ved Vestre kurtine som ble prioritert først. Arbeidet med barakkene ved Østre kurtine begynte i 1738 og var fullført i 1744, med en ekstraordinær bevilgning på ca. 6800 riksdaler. Gjennom årene ble det prøvd forskjellige konstruksjoner for overdekning før man endte med skurtaket som er der i dag. Taket er tekket med rød enkeltkrum teglstein.

Bruk

Østre kurtine var lenge i bruk som mannskapsforlegning og fengsel/arrest. I 1862 ble det rapportert at den var i bruk til kronarbeiderboliger, soldatarrester og våpensal for arsenalet. Neste rapport i 1896 melder at den fortsatt brukes til våpensal, men også som ved- og kullbod og som gartnerbolig. I forbindelse med reetableringen av festningen til aktivt bruk før 1905 ble Østre kurtine tatt i bruk til sanitet, og rominndelingen i både første og andre etasje ble fullstendig forandret. Fra 1954 har Halden historiske samlinger disponert bygningen til museumsformål, og det har huset en blanding av byhistorie, festningshistorie og apotekutstilling. Det ble gjort en større opprustning av museet i 1992, og det ble nå et rent festningsmuseum. I 1996 ble det i forbindelse med at en av tårnkanonene fra 1902 ble tilbakeført til bastionen gjenåpnet en gammel forbindelse opp til Prins Christians bastion gjennom et vannmagasin bygget i 1930-årene under bastionen.
Drabek Peak

Drabek Peak er et fjell, 2 090 moh. 11 km nord for Anare Pass og 17 km vest for Redmond Bluff i Anare Mountains i Victoria Land, Antarktis. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og flyfotografi tatt av U.S. Navy 1960–63, og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Charles M. Drabek, en biolog i US Antarctic Research Program ved McMurdo-basen, 1964–65 og 1967–68.
Friluftsrådenes Landsforbund

Friluftsrådenes Landsforbund, forkortet FL, ble stiftet 30. mai 1986. Det er et samarbeidsorgan for landets 17 interkommunale friluftsråd, blant annet Oslofjordens Friluftsråd. FLs hovedoppgave er å arbeide for styrking av det allmenne friluftsliv gjennom egne initiativ og gjennom støtte til arbeid som drives lokalt av tilslutta friluftsråd.
Phearath Nget

2015

Nget deltok i Sørøstasialekene 2015 i Singapore. På 100 meter satte han personlig rekord i forsøksheatet, og fikk 12. beste tid med 10,87, men gikk ikke videre til finalen. Også på 200 meter satte han personlig rekord, med 21,91, som var niende beste tid, men gikk heller ikke her til finalen. 
Han deltok i Universiaden 2015 i Sør-Korea, men ble diskvalifisert i forsøksheatet på 100 meter, på grunn av tyvstart. På 200 meter løp han på 21,89 i forsøksheatet, som var personlig rekord. Tiden hans var 37. beste tid, og han gikk ikke videre til kvartfinalene. 
Under VM i friidrett 2015 fikk han 51. beste tid i forsøksheatet, og gikk ikke videre i mesterskapet.

2017

Han løp i innledende runde under VM i friidrett 2017, og fikk 17. beste tid av de 28 som løp i denne runden, og han kvalifisere se med det ikke til forsøksheatene.
Psykologisk Tidsskrift

Psykologisk tidsskrift er et norsk fagtidsskrift, av og for studenter, med fokus på psykologi og psykologirelevante tema. Tidsskriftet ble opprettet i 1996 av psykologistudenter ved Norges Teknisk Naturvitenskapelige Universitet (NTNU). 
Hovedmålet bak tidsskriftet er å skape en skriftlig læringsarena for studenter ved de norske utdanningsinstitusjonene, i tillegg til å være et bidrag til nettverksbygging mellom akademia og profesjonsutøvere innen psykologterapeutisk praksis og helse- og sosialfaglig arbeid i Norge. 
Tidsskriftet publiserer faglige artikler og essay innen psykologi og helsefag skrevet av studenter, akademikere, og profesjonsutøvere. Hver utgave har et spesifisert hovedtema for artiklene i utgaven, for eksempel «Sosial påvirkning», «Arbeids- og organisasjonspsykologi»,«Kjærlighet», «Avhengighet» og «Frykt, angst & redsel». I tillegg drifter tidsskriftet en nettside. Tidsskriftet drives per i dag av 14 frivillige bachelor-, master- og profesjonstudenter i psykologi ved NTNU. Tidsskriftet publiserer to utgaver i året og har kontorlokaler på Psykologisk Institutt ved NTNU.
Hamar domprosti

Hamar domprosti er et prosti i Hamar bispedømme.

Historikk

I forbindelse med gjenopprettelsen av Hamar bispedømme ble også Hamar stiftprosti etablert ved kgl. res. 27. februar 1864 med virkning fra 1. oktober 1864 da Hedemarken prosti ble delt. Hamar stiftsprosti besto da av Vang prestegjeld og soknepresten i Vang var samtidig stiftsprost i Hamar bispedømme. Fra 1. mai 1908 ble de nyetablerte prestegjeldene Furnes og Hamar også en del av Hamar stiftprosti. Hamar stiftsprosti endret navn i 1922 til Hamar domprosti. 1. januar 1972 ble Hedemarken prosti nedlagt og innlemmet i Hamar domprosti med fast prostestilling i Hamar. I 2007 ble samtlige sokn i Ringsaker kommune innlemmet i det nyopprettede Ringsaker prosti med sete i Moelv og Ringsaker kirke som den sentrale kirke.
Trdat

Trdat (født ca. 950, død 1020) (armensk: Տրդատ ճարտարապետ), kjent på latin som Tiridates, var det armenske Bagratuni-dynastiets sjefarkitekt.
Etter at store Hagia Sofia ble ødelagt i et jordskjelv i 989 ble Trdat sendt til Østromerriket for å organisere renoveringsprosjektet. Hagia Sophia var ferdig renovert i 994.
Pseudocalamobius

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, grå eller brunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Oversiden er kledt med korte hår.

Levevis

Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia. Én av de navngitte artene er beskrevet fra materiale som muligens stammer fra Australia, men dette er usikkert.
Orestien

Argoskretsen

Ut fra motivene deles de greske tragediene inn i et begrenset antall grupper. Orestien tilhører Argos-kretsen som knytter seg til hendelser rundt kongeslekten i det gamle Mykene på Peloponnes, kong Atrevs, hans sønner Menelaos og Agamemnon og deres barn. Til denne kretsen av dramaer hører foruten Orestien også Sofokles' Elektra og fire dramaer av Evripides, Ifigeneia i Aulis, Elektra, Ifigeneia i taurernes land og Orestes. Argoskretsen er delvis knyttet til temaet Trojakrigen siden dramaet utspiller seg rett etter krigen og med henvisninger til det som skjedde der. Menelaos som var konge i Sparta og gift med Helena, og Agamemnon, konge i Mykene, var lederne for det greske felttoget mot Troja. Arkeologiske funn bekrefter at en krig mellom grekerne og trojanerne fant sted ca. 1200 f.Kr.
Blant de andre motivkretsene regnes Teben-kretsen som en av de viktigste og handler om den tragiske skjebnen til kong Oidipus og hans familie. Også selve Trojakrigen var tema for flere av tragediene.

Agamemnon

Kong Agamemnon som var grekernes hærfører i trojanerkrigen, hadde ofret datteren Ifigeneia til gudene for å få god bør til Troja. Når han dertil hadde den synske prinsessen Kassandra med hjem som krigsbytte og frille, hadde hustruen Klytaimnestra rimelig grunn til å ønske hevn. Hun er på sin side i ledtog med sin elsker Aigisthos, Agamemnons fetter og uvenn. Tragedien ender med at Klytaimnestra og Aigisthos dreper Agamemnon.

Sonofferet

Agamemnons barn Orestes og Elektra søker å hevne faren og drepe moren og elskeren. Elektra har fått bortført den mindreårige Orestes og han blir oppdratt i et annet rike. Når han blir voksen kommer han tilbake og fullfører hevnen ved å drepe sin mor og hennes elsker. Varianter av denne historien skildres også av Sofokles i Elektra og av Evripides i hans Elektra.

Eumenidene

Eumenidene  er en direkte fortsettelse av Sonofferet. Etter mordet jages Orestes av hevngudinnene erinyene (furiene) på grunn av moderdrapet, men blir til slutt renvasket under en rettssak i Athen, hvor han får bistand fra gudene Apollon og Athene.
Stykket bygger på kjent mytologisk stoff, men avslutningen med rettssak er Aiskylos egen. Varianter av denne historien fortelles blant annet av Evripides i tragedien Ifigeneia i taurernes land der Ifigeneia har blitt reddet av gudinnen Artemis og har blitt prestinne for Artemis-templet i Tauris. Hun treffer der sin bror Orestes og drar med ham tilbake til Mykene.
«Pythias prolog» til Eumenidene skildrer Apollons tilknytning til Oraklet i Delfi.

Protevs

Protevs er et tapt satyrspill som opprinnelig ble fremført sammen med de tre tragediene i Orestien. Det eksisterer bare et lite tolinjers fragment av skuespillet, men det er antatt at det var basert på historien som fortelles i Homers Odysseen, bok IV om Menelaos' hjemferd fra Troja hvor han kom ut for en storm og landet på en øy utenfor Egypt.
Emre Can

Tidlig karriere

Emre startet sin fotballkarriere i SV Blau-Gelb Frankfurt, og deretter med et opphold på to år i Eintracht Frankfurt.

Bayern München

Han ble kjøpt av Bayern München i 2009. Can spilte hovedsakelig som midtbanespiller for Bayern München i Regionalliga Bayern. Han debuterte for førstelaget i DFL-Supercup i 2012, og fikk sin Bundesliga-debut mot 1. FC Nürnberg den 13. april 2013. Han fikk fire seriekamper og et mål for klubben.

Bayer Leverkusen

Den 2. august 2013 signerte Can en fireårs-kontrakt med Bayer Leverkusen som inkluderte en tilbakekjøps-klausul med Bayern München. Overgangen var for å sikre at Can fikk førstelagsfotball. Rummenigge påpekte Bayerns tidligere suksess med utlån av unge spillere for å få seg erfaring, slik som andre førstagsspilere som Toni Kroos hos Leverkusen, Philipp Lahm hos Stuttgart og David Alaba hos 1899 Hoffenheim. I sin første og eneste sesong hos Leverkusen, skårte Can fire mål og bidrog med fire målgivende pasninger på i alt 29 seriekamper, mens han stort sett spilte i en defensiv rolle. Cans spill sørget for interesse fra Liverpool, som la merke til Cans opptreden både i Bundesliga og Mesterligaen, han debuterte for øvrig i sistnevnte turnering mot Manchester United på Old Trafford i et 4–2 tap.

Liverpool

Sommeren 2014 ble det klart at han fra 1. juli ville spille for Liverpool FC under forutsetningen av at han passerte den medisinske testen og at avtalen om de personlige betingelser gikk i orden. 3. juli ble overgangen bekreftet av Liverpool.
Can debuterte 25. august i Premier League, da han kom inn som innbytter i det 75. minutt for Allen i bortekampen mot Manchester City.

Landslagsspill

Can ble plukket ut til å spille for Tyskland U15, U16 og 17. I 2011 var Can kaptein på U17-laget i verdensmesterskapet, og ledet laget frem til en semifinale, der han selv skåret et mål mot Mexico U17. Til slutt tapte laget dog 3-2.
På grunn av sin tyrkiske bakgrunn, kunne Can spilt for Tyrkia, men han uttalte at «han likte veldig godt å spille for Tyskland, og ville gjøre suksess på det tyske landslaget».
Han ble tatt ut i Tysklands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Tysklands tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
8. oktober 2017 scoret han sitt første mål for Tyskland mot Aserbajdsjan.
Tongrim

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby), to rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 20 ri (landsby).
Den Typografiske Forening

Den Typografiske Forening er Norges nest eldste fortsatt eksisterende fagforening og ble stiftet i Christiania den 23. juli 1872. Endret navn til Oslo Typografiske Forening fra 1. juli 1949. Sluttet seg sammen med  Oslo Bokbinderforening og Oslo Litograf- og Kjemigrafforening til Oslo Grafiske Fagforening i 1984.
Typografene Herman Jacobsen og Ernst Jensen stod som initiativtakere til dannelsen av foreningen. Herman Jacobsen ble valgt som foreningens første formann. Ved stiftelsen hadde foreningen trolig 86 medlemmer.
Bakgrunnen for at foreningen ble stiftet var et forsøk fra typografenes side på å få revidert tariffavtalen fra 1855 og arbeidsgivernes helt avvisende holdning til dette.
Foreningen ga ut det håndskrevne fagbladet Guttenberg som kom ut med 16 utgaver. Nummer 1 er datert 21. november 1872 og nummer 16 er datert 15. mars 1873.
Foreningen startet utgivelsen av Typografiske Meddelelser i 1876.
Foreningen - gjennom Den Typografiske Forenings Fagkomité - stod bak utgivelsen av Norsk Boktrykkalender.
Foreningen bygde opp og drev et rekonvalesenthjem fra 1899.
Sarykamysjsjøen

Sarykamysjsjøen (turkmensk: Sarygamyş köli, usbekisk: Sariqamish, russisk: Сарыкамышское озеро – Sarykamysjskoje ozero) er en i sin nåværende form antropogenisk oppstått innsjø i Sentral-Asia. Den ligger sørvest for Aralsjøen, på grensa mellom Turkmenistan og Usbekistan. Den ligger på 5 moh og med et areal på ca. 5000 km². Innsjøen er endorheisk, og vannstanden varierer med tilførselen av vann.
Sjøen ligger i Sarykamysj-senkningen, øst for Ustjurt-platået. Senkningen ligger på sitt dypeste 40 m under havnivå, og ble i tidligere tider periodisk fylt med vann når Amu-Darja endret sitt løp og sendte en elvearm vestover mot senkningen. Fra 1300- til 1700-tallet lå vannspeilet i senkningen på 50 til 62 moh. Rundt midten av det første årtusen f.kr. hadde senkningen også avløp mot vest til Det kaspiske hav, gjennom Uzboj. Sommeren 1878 nådde vann fra Amu-Darja fram til senkningen på naturlig vis for siste gang, og den sentrale del av senkningen ble deretter redusert til et antall små (under 100 km²) sterkt saltholdige sjøer.
Den sterke ekspansjonen av kunstig vanning under Sovjetunionen, for å øke produksjonen av bomull i Amu-Darjas nedslagsfelt, medførte utbygginger av kanaler og andre strukturer langs elva. Som følge av endringene i elveløpet fant det i 1971 sted et nytt gjennombrudd av vann fra Amu-Darja, gjennom dens gamle arm Darjalyk (Дарьялык), fram til Sarykamysjsenkningen. Dette har medført at Sarykamysjsjøen, i motsetning til den sterkt skrumpende Aralsjøen, kontinuerlig har vokst i størrelse siden da, til den i dag har en overflate på over 5000 km². Vannspeilet ligger nå på 5 moh.
Sjøen består for en stor del av avløpsvann fra jordbruksvirksomhet, som blant annet inneholder pesticider og herbicider. Tross disse økologiske problemene blir det nå drevet fiskerier i sjøen.
Shoshone National Forest

Shoshone National Forest er en av de eldste nasjonalskogene i USA. Den dekker et areal på omkring 10.000 km² i delstaten Wyoming. Det er den føderale regjering som forvalter den, med hovedvekt på økonomisk bærekraftig utnyttelse innen skogbruk og beitmark og utvinning av råstoffer.
Skogsområdet var opprinnelig del av Yellowstone-Timberland-reservatet som i 1891 ble til ved lov gitt av president Benjamin Harrison. I nasjonalskogen er det nå også fire områder med status som Wilderness Area, hvori mer en halvparten skal være villmark på den måte at mennesker ikke skal gripe inn i naturens naturlige prosesser. Det enestående økosystemmangfoldet i Shoshone National Forest spenner fra artemisia tridentata-sletter til tette gran- og furuskoger til ville fjelltopper.
Skogsområdet omfatter deler av de tre større fjellkjedene Absaroka Range, Beartooth Mountains og Wind River Range. Den vestlige grensen går mot Yellowstone nasjonalpark. Sør for Yellowstone avgrenser det nordamerikanske kontinentale vannskille området fra den vestenforliggende Bridger-Teton National Forest. I øst er det privat grunn, områder forvaltet av Bureau of Land Management og Wind River Indian Reservation for shoshoner og arapahoer. Grensen mot nord er inntil Custer National Forest langs grensen til Montana. 
Sør for Shoshone National Forest løper den historiske Oregon Trail med South Pass, som mange innvandrere på 1800-tallet benyttet på sin ferd mot vest gjennom fjellene.
Le Cannet

Historie

Le Cannet var en del av Cannes fram til 1778, da det ble en egen kommune.

Geografi

Le Cannet ligger nord for Cannes, på den franske riviera. De to kommunene danner et felles byområde.
Naqshbandi

Naqshbandi er en sufisk orden (tariqah) innen islam.
Det er den eneste orden innen sufismen som fører sin herkomst til den islamske profet Muhammed, via Abu Bakr as-Siddiq, den første kalifen og en av Muhammeds første følgesvenner. Noen grener av ordenen fører imidlertid sin herkomst tilbake til Alī ibn Abī Tālib, nevø til Muhammed.
Ordenen fikk sitt navn etter Baha-ud-Din Naqshband Bukhari (1318–1389) og hadde sin tidlige spredning i den persisktalende verden. Ordenens grunnregler er forfattet på persisk.
På 1600-tallet og 1700-tallet gjorde naqshbandi-orden innbrytninger i nordvestre Kina. På midten på 1700-tallet ble naqshbandi splittet i to sterkt rivaliserende ordener, den «stille» khufiyya-orden og den «høye» jahriyya-orden, som hadde forskjellig syn på om dhikr skulle utføres i stillhet eller ikke.
Francesco Mancini

Liv

Francesco Mancini studerte i Napolis Conservatorio di Maria della Pietà dei Turchini og underviste etter avsluttet studium på samme sted i åtte år og ble tilslutt rektor. 
Selv om han er relativ ukjent i dag, var han på sin tid like berømt som Alessandro Scarlatti og forsynte det umettelige napolitanske markedet og hele Europa med 30 sceneverk, en rekke oratorier og kirkelig vokalmusikk. Fløytesonatene er sannsynligvis hans mest kjente verk. Disse nevnes ofte som viktige senbarokke verk. Mancini forsøkte gjentatte ganger å fortrenge Scarlatti fra posten som første kapellmester ved det napolitanske hoffet, men måtte vente til hans død i 1725 før han fikk den etterlengtede stillingen. Da Mancinis helse sviktet i 1735, overtok Domenico Sarro pliktene hans som hoffkapellmester og etter Mancinis død også tittelen.
Mancini var hele livet knyttet til fødebyen Napoli og musikken hans er trygt forankret i den napolitanske tradisjonen.
José Armando Sayovo

Karriere

Han vant 100, 200 og 400 meter ved afrikamesterskapet i friidrett for handikappede i 2001, som ble arrangert i Kairo i Egypt. 
I 2003 vant han gull på 100, 200 og 400 meter ved VM i friidrett for blinde (IBSA World Championships and Games) i Quebec i Canada, og han vant også 100, 200 og 400 meter ved Paralympiske sommerleker 2004 i Athen. 
Ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing fikk han sølv på de samme tre distansene. Brasilianske Lucas Prado vant alle tre distansene, med ny verdensrekord på 100 og 200 meter. Ved disse lekene var han Angolas flaggbærer ved åpningsseremonien. 
I april 2011 deltok han ved VM i friidrett for blinde (IBSA World Championships and Games), der han deltok i klassen B1/T11. Der fikk han gull på 100, 200 og 400 meter. Året etter tok han gull på 400 meter ved Paralympiske sommerleker 2012 i London, med ny personlig rekord på 50,75 i finalen. På 200 meter fikk han bronse, bak Felipe Gomez og Daniel Silva. Han deltok også på 100 meter, der han kom på fjerdeplass i finalen.
Steinar Vikan

Manager

Vikan har vært manager for DumDum Boys siden de skiftet navn fra Wannskrækk i 1985.
Mentor

Mentor (gresk: Μέντωρ, Méntōr; «vis», «rådgiver») var sønn av Alkimos. I sine aldrende år var Mentor en venn av helten fra Trojakrigen, Odyssevs, som fortalt av Homer i Iliaden og Odysseen. Odyssevs ga Mentor og sin fosterbror Eumaios ansvaret for oppfostringen av sin sønn Telemakhos og med ansvaret for hans palass da han selv reiste for å kjempe i Troja.
Da gudinnen Athene besøkte Telemakhos forkledde hun seg som Mentor for å skjule seg fra de plagsomme frierne til hans mor Penelopeia. Som Mentor oppmuntret hun Telemakhos til å stå opp mot frierne og reise utenlands for å finne ut hva som har skjedd med hans far. Da Odyssevs kom tilbake til Ithaka opptrådte Athene på nytt i skikkelsen til Mentor i Odyssevs' palass.

Mentor som begrep

På grunn av Mentors forhold til Telemakhos og for den forkledde Athenes oppmuntring og praktiske planer for å håndtere personlige dilemma, har personnavnet Mentor kommet inn i språket for å benevne en person som drar nytte av sin kunnskap for å lære og veilede andre som har mindre erfaring. Den generelle bruken av ordet har antagelig kommet via senere populære romanser hvor Mentor spilte en langt større rolle enn hva han gjør hos Homer.
Den første moderne bruken av begrepet som er dokumentert, kan bli sporet til en didaktisk bok fra 1699: Les Aventures de Télémaque av den franske forfatteren François Fénelon hvor hovedpersonen er Mentor. Denne boken ble meget populær på 1700-tallet.
Brigida Haraldsdatter

Brigida Haraldsdatter (i Sverige kalt Birgitta Haraldsdotter), født etter 1130, var dronning i Sverige.
Hun var frilledatter av kong Harald Gille, men morens navn er ukjent. Tora Gudmundsdatter, med hvem kongen fikk Sigurd Munn, kan også ha vært Brigidas mor.
Gjennom sitt ekteskap med Magnus Henriksson var hun svensk dronning fra 1160–61. Etter at hennes tredje make Birger døde i 1202, tilbrakte hun sine siste år i Riseberga kloster, hvor hun også ble gravlagt. Som kongsdatter og ektefelle til politisk ledende menn, hadde hun en posisjon som ga politisk innflytelse.
Direksjonen for universitetet og de lærde skoler

Med kgl.res. 3. juli 1805 ble Kommisjonen for universitetet og de lærde skoler avløst av en direksjon som skulle behandle saker i forbindelse med høyere undervisning i Danmark og i Norge. Vanlige skole- og undervisningssaker ble derimot værende i Kanselliets 1. departement. Fra 1811 ble universitetet i Kristiania også lagt til direksjonen.
Direksjonen for universitetet og de lærde skoler hadde alminnelig forestillingsrett for kongen, men var likevel delvis underordnet Danske Kanselli.
Direksjonen hadde tre medlemmer som i forbindelse med nytt norsk universitet i 1811 ble midlertidig utvidet med to medlemmer. Direksjonens forretninger ble besørget gjennom et sekretariat.  
En mindre del av arkivet (1,8 hyllemeter) ble overført til riksarkivet i Norge (NRA) i 1820-22 og 1937. Det dekker perioden 1805-1820 og omfatter konsepter og innkomne brev som angår Norge i tillegg til referat- og resolusjonsprotokokll og kopibok for saker ang. universitetet i Kristiania.  
Protokollrekkene i direksjonens arkiv var felles for begge riker og blir oppbevart i det danske riksarkivet (DRA).
Toner (Bamble)

Toner er en liten øy i Bamble kommune i Telemark. Øya ligger rett øst for Kjønnøya.