google/wiki40b huggingface dataset:
Forhugning

Forhugning er et begrep innenfor feltbefestning som anvendes om trær og grener som er plasert i en rekke med de spisse toppene rettet ut mot fienden. Trærne er som regel flettet, eller bundet sammen med en wire. Forhugning blir brukt alene eller sammen med piggtråd eller andre hindringer.  
Forhugning er språklig i familie med forhug, som er den kilen som først blir hugget i treet i den retningen som treet skal falle. 
På engelsk og fransk kalles forhugning for Abatis, abattis, eller abbattis ("abattre un arbre" betyr på fransk "å felle et tre", på en tilfeldig måte). 
Der er beviser på at forhugning ble brukt allerede av romerne og så sent som i den amerikanske borgerkrig. Forhugning brukes sjeldent nå fortiden, da det stort sett har blitt erstattet av piggtrådhindringer. Den kan likevel brukes som erstatning eller et supplement, hvis piggtråd er mangelvare. En stor forhugning, hvor man anvender hele trær i stedet for grener kan brukes som improvisert stridsvognsperring. 
En klassisk bruk av forhugning ble brukt under slaget ved Chateauguay den 26. oktober 1813, da sirka 300 kanadiere under ledelse av Charles-Michel de Salaberry beseiret et amerikansk korps på omkring 2300 mann.  
En stor svakhet ved bruk av forhugning, sammenlignet med piggtråd, er at den kan ødelegges ved hjelp av ild. 
Hvis forhugningen er bundet sammen med tau i stedet for wire kan tauene hurtig ødelegges av ild, slik at den hurtig kan fjernes ved bruk av entredregger kastet fra sikker avstand. 
En viktig fordel er at en improvisert forhugning hurtig kan etableres i skogkledde områder. Dette blir gjort ganske enkelt ved å felle en rekke trær, slik de faller med toppen i retning mot fienden. Et alternativ er å bruke sprengstoff for å felle trærne med. 
Selv om en forhugning sjelden anvendes av moderne konvensjonelle militære styrker inngår forhugning stadig i de offisielle treningsmanualene for den amerikanske hær og marinekorps.
Mittuniversitetet

Historie

Mittuniversitet ble et universitet den 1. januar 2005. Den tidligere høgskolen ble grunnlagt i 1993 ved en fusjon mellom Høgskolene i Östersund og Høgskolen i Sundsvall/Härnösand, begge grunnlagt i 1977, med røtter i den høyere utdanningsinstitusjoner, fra 1971 i Östersund og barneskoleseminar og nautisk opplæring fra 1842 i Härnösand. Utdanningen i Härnösand kan spores til presteutdanning som startet i Härnösand Gymnasium ble grunnlagt i 1658.
I 1995 ble sykepleierskolen i Sundsvall/Örnsköldsvik og helsefagene i Östersund innlemmet. Den 1. juli ble 2007 sykepleierutdanning i Örnsköldsvik tatt over av Umeå universitet.
I 2001 fikk Høgskolen universitetsstatus i ingeniørvitenskap, inkludert informasjonsteknologi, og dermed retten til å organisere forskning og tildele doktorgrad. Høyere studenter antatt ved skolen hadde tidligere blitt registrert ved andre universiteter. Mittuniversitet har siden 2005 generell adgang til å utstede doktorgrader, og siden da vært inndelt i to disipliner (fakulteter); vitenskap, teknologi og medier, og humanvitenskap

Utdanningstilbud

Mittuniversitetet tilbyr universitetsgrader på alle nivåer innenfor en rekke emner. 49 % av studentene leser sine fag som fjernstudenter. Bare 15 % studentene kommer fra den lokale regionen (Jämtlands og Västernorrlands län).
Nurmijärvi

Historie

Nurmijärvi ble egen kommune i 1605. Forfatteren Aleksis Kivi (1834–1872) ble født i tettstedet Palojoki. Kommunen har sitt navn etter innsjøen Nurmijärvi, men den ble delvis drenert i 1920-årene for å skaffe jord til landbruk. I 1950-årene ble den helt drenert.

Næringsliv

Av befolkningen er 63 prosent sysselsatte innen handel, transport og øvrige tjenester, 34 prosent innen industri og bygningsbransjen og 3 prosent innen landbruk. Flest ansatte har Nurmijärvi kommune, Altias, Teknos-Winter och Korsisaari.
Scapanes affinis

Utseende

En stor (40-50 millimeter), blankt mørkbrun til svart hornbille. Hannen har to korte, fremoverrettede horn på pronotum og et kort, kraftig horn på hodet, hunnen mangler disse. Arten ser ut som en mindre og bredere utgave av den vanligere Scapanes australis.

Levevis

Larvene utvikler seg i jorda under råtne stokker eller lignende. Utviklingen tar minst 9 måneder. De voksne billene gnager på greiner av palmer og andre storvokste planter.  Disse billene kan gjøre betydelig skade på unge kokospalmer, sagopalmer og bananplanter, der de borer i skuddene og blant annet kan åpne veien for råte og andre skadeinsekter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Ny-Guinea.
Cesar Romero

Bakgrunn

Cesar Romeros far César Julio Romero  var en italienskfødt importør-eksportør av maskiner til sukkerraffinering, mens moren var Maria Mantilla og var en kubansk konsertsangerinne. Hans bestefar var den kubanske forfatteren José Martí. 
Faren skaffet Cesar en jobb i en bank i Wall Street. Parallelt med bankarbeidet debuterte Romero i 1927 som danser.
Familiens liv endret seg dramatisk da foreldrene mistet sitt firma som drev med import av sukkervarer og de led dermed store tap under børskrakket på Wall Street i oktober 1929.

Skuespiller

Cesar Romero begynte i 1932 som skuespiller ved Broadway. 
Heldigvis tillot Romeros inntjening fra mange Hollywood-filmer ham å kunne forsørge den store familien i årene etter børskrisen, som alle fulgte med ham til USAs vestkyst. I oktober 1942 vervet han seg som frivillig til US Coast Guard og han tjenestegjorde for en periode i Stillehavet. Han ble til slutt forfremmet til graden administrerende båtsmann. 
Romero hadde hovedsakelig biroller i flere filmer fra 1930 frem til 1950-tallet. Han spilte Cisco Kid i seks western-filmer som ble produsert mellom 1939 og 1941. Romero danset og utførte komedier i filmer fra 20th Century Fox. 
Han spilte ofte mot Carmen Miranda og Betty Grable, som f.eks. i Week-End in Havana og Spring in Rocky Mountains på 1940-tallet. I Den tynne mann (1934), spilte Romero en skurkeaktig støtterolle overfor filmens største stjerne William Powell. 
Han har også opptrådt som Grev Dracula i Rod Serlings Night Gallery, og har hatt en gjesteopptreden i en episode av Bewitched. Han har også dukket opp i en episode i den sjette sesongen av Pantertanter, hvor han spilte en beiler som heter Tony Delvechio.
På 1980-tallet, i tidsrommet 1985–1987, spilte han rollefiguren Peter Stavros i såpeserien Falcon Crest. 
Romero ble aldri gift, men deltok regelmessig i det sosiale livet i Hollywood, der han møtte flere attraktive skuespillere. 
Cesar Romero døde i 1994 av omfattende bronkitt og lungebetennelse. Han ble kremert og hans aske ble begravet i Inglewood Park Cemetery i Inglewood i California.
Héctor Miguel Herrera

Landslaget

Herrera ble olympisk mester i fotball under OL-2012 i London. Han var med på det mexicanske laget som vant fotballturneringen for menn foran Brasil og Sør-Korea. Mexico vant to kamper og spilte én uavgjort i det innledende gruppespillet og vant sin gruppe. I kvartfinalen beseiret de Sengal med 4–2, og i semifinalen ble det seier med 3–1 over Japan. Finalen mot Brasil vant de med 2–1.
Han ble tatt ut i Mexicos tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i Mexicos tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Marit Fiane Christensen

Personlig

Marit Fiane Grødum er gift med skøyteløperen Øystein Grødum.
Fylkesvei 4006

Fylkesvei 4006 går mellom Fuskeland i Mandal og Skofteland i Lindesnes. Veien er 16,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 404.
Prinsens gate (Oslo)

Historie

Fram til rundt 1700 het Prinsens gate Øvre Stræte, mens nåværende Kirkegata het Prindsens Gade. Nederst i gata lå Christian Anchers palé fra 1744 til det brant i 1942. Fram til første halvdel av 1800-tallet var den øvre del den stort sett bebygd med en-etasjes bindingsverkhus bebodd av handverkere. Den var nokså bratt og smal og ganske kronglete og endte blindt på Sverdfegerbakken, på høyde med der Stortinget ligger i dag. Denne øverste delen gikk da under navnet Mariboebakken, oppkalt etter Mariboegården, som lå omtrent der Telegrafbygninga ligger i dag. Denne var fra ca. 1810 og med sine tre etasjer stakk den seg tydelig ut. 
Et viktig vendepunkt i gatas (og sentrums) historie er bybrannen i april 1858, da omtrent førti gårder i sentrum brant ned, herav flere kvartaler i Prinsens gate. Etter brannen kom det opp større gårder, tre og fire etasjer istedenfor de tidligere to. Vi fikk en ny og mer «storbyaktig» arkitektur. Bygningene blei med dette stadig mer beregna på kontorer og forretninger, og Kvadraturen fikk færre og færre innbyggere. Dette snudde igjen på begynnelsen av 2000-tallet, da flere av gårdene blei ombygd til boliger i de øvre etasjene. Det største prosjektet er det tidligere hovedpostkontoret, der det er blitt over 200 leiligheter. Området har også fått flere hoteller.
Oppover langs Prinsens gate har det gjennom åra vært en rekke skjenkesteder, hvorav noen har en sentral plass i byens sosiale historie. Kafé L'Orsa på hjørnet av Prinsens gate og Kirkegata var et kjent kunstnersted, stamkafe blant annet for Henrik Ibsen i den til dels ulykkelige tida da han var sjef ved Christiania Theater. Halvorsens konditori på Wessels plass har holdt det gående på samme sted sia 1881. Av nyere etablissementer kan nevnes Sjømannsklubbens kro, som holdt til i Prinsens gate 7 på 1960- og 70-tallet. Det var da i samme gård et velferds- og servicesenter for sjøfolk, drevet av blant annet Fellesbanken og Statens velferdskontor for handelsflåten.

Kulturelle referanser

Gata er representert i den norske utgaven av Monopol.
Lyrikeren Pedro Carmona-Alvarez gav i 2004 ut diktsamlinga Prinsens gate.

Gatebeskrivelse

Den følgende gatebeskrivelsen går fra øst til vest, og betegnelsene høyre/venstre reflekterer dette. Hjørnegårder med adresse til andre gater, nevnes bare kort. For eventuell beskrivelse av disse vises til adressegatene (eller egne artikler).

Før Strandgata

Her nederst i gata hadde byens første hestedrosjer fast holdeplass fra 28. januar 1852.
Pterolamia

Utseende

En ganske liten, tettbygd, lyst brunlig trebukk. Oversiden er kraftig punktert. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er hvelvede, litt pæreformede, ikke så mye lengre enn pronotum. Beina er nokså korte.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Artene lever på Hainan.
Langt der ute

«Langt der ute» er en gammel sjømannsang som kommer fra Stavanger. Blant sjøfolk var dette en av de mest populære sjømannsvisene som har vært laget. Visa omhandler yngste mann ombord som er oppe i masten for å klare seilet, men som faller ned og slår seg ihjel. Melodien til denne skillingsvisa er den gamle russiske melodien «Stenka Rasin» som har vært brukt til en rekke melodier, også poptekster som blant annet Boney Ms «The Carnival Is Over». Visa er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 3 med Helge Borglund
Yenni Lee

Yenni Lee (født 18. november 1985) er en norsk filmregissør, manusforfatter, produsent og filmklipper.
Hun har filmutdannelsen sin fra Akademin Valand i Göteborg.
Musikkvideoen Run Away, som hun laget for og med sangeren Sandra Kolstad, ble vist på filmfestivalen South By Southwest (SXSW) i Austin, Texas, og nominert i klassen «Beste musikkvideo» der.
I 2018 var hun en av tolv kvinnelige filmskapere som ble plukket ut til å delta i Utviklingsprogram for kvinnelige filmskapere (UP), med oppstart høsten 2018. Programmet ble etablert av Norsk filminstitutt og Talent Norge i fellesskap for å jevne ut den skjeve kjønnsbalansen innen norsk film ved å styrke talentfulle unge kvinners muligheter til å nå videre i filmbransjen. UP har også som mål at minst 80 prosent av deltagerne skal være i gang med å skape film innen tre år etter at de har deltatt i programmet.
Høsten 2018 var Yenni Lee også i gang med to nye filmprosjekter. Det ene prosjektet bar arbeidstittelen when bodies fall from the sky, som hun hadde fått støtte til fra Norsk filminstitutt. I tillegg arbeidet hun med en spillefilm med tittelen BILLY + NILO 4-EVER. I tillegg arbeider hun med filmprosjektet Kollbris, som handler om hennes egne foreldre og deres ankomst til Norge som vietnamesiske båtflyktninger.
Calicosama

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 40 millimeter) sommerfugler. Oversiden av forvingen er brunlig med grålig-grønne tegninger, en stor, mer eller mindre trekantet, hvit flekk ved forkanten og bredt hvit bakkant. Bakvingen er helt snøhvit.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Autentisitet (kulturminnevern)

Autentisitet (fra gresk αυθεντικός, authentikós, «ekte») betyr ekthet eller opprinnelighet; det motsatte av en kopi eller forfalskning. Uttrykket brukes om originale bygninger som er uberørte eller lite endret. Ved bedømmelse av et objekts verneverdi vil dets opprinnelighet og ekthet være knyttet til en bestemt tid, bruk eller lignende. I utgangspunktet ble begrepet brukt i betydningen materiell autentisitet, men det er senere også utvidet til å omfatte prosessuell autentisitet, se nedenfor.

Verneverdi

Autentisitet knytter seg særlig til kunstfeltet, og det representerer en primær verdi i tilknytning til et kulturminne. Autentisitet henger nøye sammen med antikvarisk verdi og historisk verdi (kildeverdi). Graden av autentisitet vurderes i det materielle kulturminnevernet ut fra opprinnelighet i form, konstruksjon, materiale, overflatebehandling, bruk og miljøsammenheng. 
Originalitet er også avhengig av hvor godt objektets opprinnelige fremtoning er bevart. Men kulturminner kan betraktes som autentiske også dersom originaltilstanden er forandret ved «tidens tann» eller menneskers inngrep, dersom slike forandringer er skjedd som følge av bruk knyttet til opprinnelig funksjon og kontekst. Autentisiteten vil derimot bli svekket ved en restaurering. Ved nedbrytning av et kulturminne vil viktig informasjon forsvinne, og bare i noen grad kan dette erstattes av rekonstruksjoner (kopier).

Autentisk rekonstruksjon

I forbindelse med begrepet autentisk rekonstruksjon snakker man om prosessuell autentisitet, noe som betyr at kulturhåndverkere anvender opprinnelige håndverksteknikker, verktøy, tilvirkningsmåter og materialer. Dette er en metode som brukes både for å lære mer om selve kulturminnet og for å ivareta håndverkskompetansen, slik at en bedre kan ta vare på lignende bygninger eller konstruksjoner. Mye av denne håndverkskompetansen er ikke dokumentert og må læres gjennom praktisk arbeid, såkalt handlingsbåren kunnskap.
Prosessuell autentisitet er også nært beslektet med eksperimentell arkeologi. Vikingeskibsmuseet i Roskilde, Danmark bygget f.eks. mellom år 2000–2004 «Havhingsten fra Glendalough» som er en rekonstruksjon av «Skuldelev 2»-skipet.

Verdensarv

En forutsetning oppføring på verdensarvlisten er at kulturminnet er av universell betydning, samt at det tilfredsstiller UNESCOs krav til integritet og autentisitet. Ifølge ICOMOS' 'Nara Document on Authenticity' (1994), vil autentisitet komme til uttrykk gjennom 'form and design; materials and substance; use and function; traditions and techniques; location and setting; spirit and feeling; and other internal and external factors.'
Caffè latte

Den opprinnelige «hjemme-varianten»

I Italia, Sør-Frankrike og nærliggende middelhavsland tilberedes i dag caffè latte som oftest hjemme på en moka – en espressokanne på komfyren (Franskmannen Descroisilles oppfant espresso-/moka-kannen i 1802) – og så varmes melk opp ved siden av. En hjemmelaget caffè latte drikkes gjerne fra en dyp kaffeskål, en stor kopp eller et glass. Italienere understreker at dette er en morgendrikk.

Caffè latte på kafé

Med espressomaskinens utbredelse på 1900-tallet opplevde det kontinentale kafé- og restaurantpublikumet at kaffemaskinene ble statussymboler: Italienerne utbedret maskinene, og ikke bare kunne maskinene lage god kaffe, de kunne etterhvert også varme melk.
Cappuccino oppstod fra glemselen i ny drakt, og den som ville ha mer melk i kaffen, ble servert caffè latte. Franske kaféer installerte også espressomaskiner i samme tempo som de italienske, og utviklet sin egen terminologi (café au lait, café noisette, café crème osv.). I Spania ble man etterhvert servert café con leche og café cortado. Serveringsmåten varierte litt, men grunnidéen var den samme. I tysktalende land finner man Milchkaffee.
Den kontinentalt reisende opplevde gjennom 1950-årene at bevisstheten om den gode kaffedrikken ble status på de store byenes kaféer og restauranter. I Norden kom impulsene først fra Frankrike, som geografisk ligger nærmest, og begrepet café au lait var det som først festet seg i nordisk kaffekultur.

Latte-omveien via USA

Selv om man i Norge opplevde at kaféene med 'c' blomstret opp på 1980-tallet, og også at espressomaskinene overtok for de store kafeteria-trakterne, var det først da kaffebar-trenden nådde oss mot midten av 1990-årene at man begynte å bruke termen caffè latte her. De store kaffebarkjedene i USA bruker italiensk meny og utviklet også ta-med-prinsippet (to-go). En stor påvirkning hadde også media: tv-serier og filmer la gjerne handlingen til eller rundt kaffebarmiljøer. Norske TV-seere og kinogjengere lærte å si «la-tey».
Ottar E. Akre

Bakgrunn

Akre var sønn av skredder Edvard O. Olsen Akre (1844–1925) og Oline Haagensdatter (1855–1934). Han var svigersønn av ordfører Karl Akre og svoger til ordfører og stortingsmann Peter Edvard Vorum ved at de var gift med to av Karl Akres døtre.
Han betalte seksten kroner for sitt første trekkspill som åtteåring (1904). i 1909 var han nær ved å omkomme under et fallende tømmerlass og lå 6 mnd på Rikshospitalet etter dette. Han flyttet raskt hjemmefra, blant annet til rallar-arbeide ved Dovrebanen og Rørosbanen, såvel som til Volda og Tyssedal der han også var kinomaskinist 1918). Han studerte under Johan Elsmo på Jømna (1910) og i Kristiania spilte han konsert i Gamle Logen, der også kongeparet var til stede. I denne tiden var han også engasjert ved Circus Norbech som elektriker, men begynte å studere til elektroingeniør som han fortsatte i USA der han oppholdt seg fra 1922 til 1928.
I USA  studerte han ved Wilberg school of music, tidvis ved musikkonservatoriet i Fargo, Nord-Dakota (1927).  Etter retur til Norge i 1928, var han tilsatt i Carl M. Iversens musikkhandler og aktiv pedagog, blant annet lærer for det som etterhvert ble landets ypperste musikere som Toralf Tollefsen, Oddvar Nygaard, Rolf Syversen, Alf Blyverket, Arnt Haugen og Arnstein Johansen. Han var lærer ved Musikkonservatoriet i Oslo (1940–46).
Akre ledet  flere orkestre, eksempelvis Aakre Trio med Oscar Skau gitar og Eugen Martinsen/Amund Friestad fiolin (1929), en besetning som virket ved hovedstadens utesteder som Røde Mølle, Grandkjelleren og Original Pilsen.  Den ble som Tip Top Band (kvartett) og Akres kvintett etterhvert allment kjent gjennom kringkastingen (han hadde et eget ukentlig radioprogram i flere år) og plateutgivelser med blant annet Jens Book-Jenssen.  Det femte instrument var et utvidet klokkespill. Akre var den første som spilte på et elektrisk trekkspill (solovox, 1946; kordovox).  Videre grunnla han Oslo Trekkspillklubb (1945) som han dirigerte til 1975.
Wembley Stadium (skihopping)

Bakgrunn: Oppvisningsrenn i Amerika og Europa

Fra rundt 1930 til midt på 1960-tallet ble det arrangert oppvisningshopprenn i spesialbygde hoppbakker i flere store byer. Det var særlig populært i USA og Canada, der det ble bygd hoppbakker og holdt oppvisning i flere store idrettsarenaer i byer som Los Angeles, San Francisco, Chicago og Vancouver. I 1937 hoppet blant annet norske Johanne Kolstad, Anton Lekang og Ella Guldbrandsen innendørs i Madison Square Garden i New York.
I noe mindre skala ble det også arrangert oppvisningsrenn i Europa. I 1950 og 1951 ble det arrangert renn i parken Hampstead Heath i London, og i 1951 ble det også holdt renn i Braid Hills i Edinburgh i Skottland. Holtekollen ved København i Danmark hadde hopprenn i flere år etter andre verdenskrig. Over 30 000 betalende tilskuere så et internasjonalt renn der like etter vinter-OL i Oslo i 1952. I 1955 ble det bygd opp en hoppbakke og arrangert et flerdagersrenn ved Porte Maillot i Paris i Frankrike. I 1960 ble det arrangert hopprenn i Reddish Vale sørøst for Manchester i England.
Lennart Johansson

Utmerkelser

Johansson ble i 2004 utnevnt til den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner.
Haakon Schønning

Bakgrunn

Han var sønn av  Peder Christian Schønning (1865–) og Emma Kaarbø (1872–1952). Faren var høyesterettsadvokat i Trondheim.  Søsteren Soffi Schønning (1895–1994) ble operasangerinne.
Etter examen artium og ett år ved Krigsskolen var han i 1922 blitt secondløytnant, men studerte videre til cand.jur. i 1925.

Advokat, så politi

Han gikk inn i privat advokatpraksis før han i 1926 begynnr i politiet i Aker. Han hadde i 1927 vært innom politiet i Singapore og i Manila på Filippinene, før han i 1928 oppholdt seg et halvt år ved det britisk-ledede «Shanghai Municipal Office», der han blant annet lærte seg jujutsu.  
Fra 1929 underviste han teknikken til elever ved Statens Politiskole (etablert 1920), der han underviste i arrestasjonsteknikk og selvforsvar. Senere utga han bøker om oppholdet og selve kampsporten.  I 1931 ble han første formann i det nystartede Norsk Landslag for Politiidrett, såvel som Norsk Politiidrettsråd.  Schønning gjestet politiet i Berlin i 1932, Scotland Yard i London i 1933, Paris i 1934.
Schønning ble politifullmektig i Trafikkavdelingen i 1936, og var blitt sjef for trafikkpolitiet i Oslo da han den 9. april 1940 ble kommandert av politisjef Kristian Welhaven (1883–1975) til å eskortere de nyankomne tyske tropper fra Skøyen til Akershus festning, samt etter hvert få ryddet Oslofjorden for lik fra den senkede «Blücher».  Han måtte melde seg inn i Nasjonal Samling og ble leder for beredskapstroppene den 29. august, men sa opp i desember og gikk tilbake til trafikalt arbeide, inntil han ble arrestert i 1944 for å ha tillatt bilbruk i motstandskamp. 
Schønning ble frifunnet på alle punkter i landssvikoppgjøret.
Terje Falk Formoe

Bakgrunn og arbeid

Formoe er utdannet lærer. Han begynte artistkarrieren som visesanger, og den første plata kom i 1975.  Han arbeidet som markeds- og underholdningssjef i Kristiansand Dyrepark fra 1984–94. Der framførte han egne, musikalske familieforestillinger hver sommer, blant annet Vår dyreverden og de populære sjørøvershowene med Kaptein Sabeltann fra 1989. 
Terje Formoe har utgitt en rekke plater for barn, først og fremst med musikken fra forestillingene om Kaptein Sabeltann, men også Livet er toppen fra 1983 som inneholdt den kjente Juliussangen. Formoe har også laget familieforestillinga Kjell Pell Pottitskrell i 1996 og utgitt viseplata Umaskert i 2003. Mest kjent er han imidlertid for rollefiguren Kaptein Sabeltann, en skikkelse som har blitt en stor kommersiell suksess. Arbeidet med Sabeltann gav ham Kardemommestipendiet i 1992, og det resulterte i Spellemannprisen 1994 i klassen «barneplater» for albumet Kaptein Sabeltann og hemmeligheten i Kjuttaviga. Han ble nominert til Spellemannprisen 2014 for albumet Den blå planeten.
Terje Formoe er daglig leder og styreleder i Kaptein Sabeltann AS. Omsetningen i 2005 var på nesten 7 millioner kroner og resultatet nesten to millioner. Terje Formoe er også styremedlem i Piratprodukter AS, der han eier 51 prosent av aksjene. Piratprodukter hadde over 25 millioner kroner i omsetning i 2006.
Terje Formoe er broren til maleren Erik Formoe og faren til skuespilleren Janne Formoe. Han bor og arbeider i Kristiansand.

Utgivelser

Lista inneholder de fleste plate-, bok- og filmutgivelsene der Terje Formoe har vært ansvarlig for musikk og manus.
A Large Ion Collider Experiment

ALICE (A Large Ion Collider Experiment) er et av de seks eksperimentene som er under bygging ved Large Hadron Collider på CERN. ALICE er spesialisert for å studere tungionekollisjoner. Det vil bli studert bly-bly-kollisjoner med en massesenterenergi på 5,5 TeV/nukleon. I tillegg vil det bli studert proton-proton-kollisjoner med en massesenterenergi på 14 TeV. Den resulterende temperaturen og energitettheten er forventet å bli høy nok for å produsere kvark-gluon-plasma, en materietilstand der kvarker og gluoner kan bevege seg fritt innenfor et begrenset område.