google/wiki40b huggingface dataset:
Mellombytrikk

En mellombytrikk er en sporvogn eller et sporvogntog som lik en vanlig trikk går gjennom bygatene – men som også går fra by til by, noen ganger på spor som deles med ordinær togtrafikk. Denne transportformen (USA-engelsk interurban (trolley) eller street railway, britisk-engelsk over-land/interurban tramway, kanadisk-engelsk radial railway, tysk Überland(straben)bahn eller Regional-Stadtbahn, italiensk tram interurbano) var mest utbredt og ble sterkest utviklet i USA ca. 1900–1932. Noen mellombytrikker, særlig i Midtvesten, trafikkerte ruter på over 200 km. Både de raskeste mellombytrikkene og infrastrukturen var teknologisk meget avanserte for sin tid, og vognene oppnådde hastigheter fullt på høyde med tidens raskeste konvensjonelle tog. En betydelig del av dagens høyhastighetstog-teknologi stammer fra USAs mellombytrikker. Også mange andre «moderne» egenskaper ved kollektivtransporten stammer fra dem, eller var iallfall kjent i disse miljøene tidlig på 1900-tallet. I Europa var rutene mer lokale, og en brukte som regel ordinære sporvogner.
Norge har ikke hatt egentlig mellombytrikker, men enkelte forstadsbaner har visse egenskaper som kjennertegner denne transportformen. I perioden 1924–48 gikk f.eks. Lilleakerbanen (Bærumsbanen) fra Oslo og inn i kommunene Aker og Bærum (i 1948 ble Oslo og Aker slått sammen).
I USA og Canada forsvant de fleste mellombytrikker før 1960, selv om rester av noen få systemer finnes fortsatt. I dag finnes flest mellombytrikker i Europa, hvor utbredelsen har økt noe siden 1992. Kusttram i Belgia og De schlesiske trikkene i Polen er gamle systemer som fortsatt er i full drift. Ellers finner mellombytrikker noen få steder i Latin-Amerika og Japan, og ett sted i Kina.
Mens trikken vanligvis regnes som typisk for bytrafikk, kan mellombytrikken – særlig slik den fremstod i USA – også kalles «trikk på landet», noe enkelte av ovennevnte betegnelser antyder. Den moderne bybane, særlig kombitrikken av typen Tram-Train, er til en viss grad mellombytrikkens arvtager, og enkelte bybaner utnytter delvis gammel skinnegang fra mellombytrikkens tid.
Sør-Irlands provisoriske regjering

Sør-Irlands provisoriske regjering var en overgangsregjering i Sør-Irland som ble opprettet i 1922 for å signere den anglo-irske traktaten og dermed opprette Den irske fristat. Regjeringen foretrakk selv å kalle seg «Irlands provisoriske regjering» (irsk Rialtas Sealadach na hÉireann), hvilket er misvisende ettersom den ikke hadde myndighet i Nord-Irland.

Bakgrunn

I henhold til Den irske republikks grunnlov av 1919 fortsatte den lovgivende forsamlingen Dáil Éireann å eksistere etter at den hadde ratifisert traktaten. I protest mot ratifiseringen gikk Eamon de Valera av som president, og forsøkte så gjennom nyvalg å sikre seg en sterkere posisjon. Dette slo feil, og Arthur Griffith ble ny president.
Regjeringen som utgikk fra Dáil hadde ingen juridisk status etter Storbritannias konstitusjon; faktisk utgikk den fra det britene rent teknisk sett fortsatt regnet som en ulovlig forsamling. Derfor trengte man en regjering i Sør-Irland, staten som var opprettet gjennom Government of Ireland Act 1920, men som aldri hadde blitt etablert på skikkelig vis ettersom parlamentsmedlemmene boikottet den og i stedet etablerte Dáil og republikken. Dermed opprettet man den provisoriske regjeringen, som teknisk sett måtte stå til ansvar overfor det sørirske House of Commons. Denne forsamlingen møttes kun en gang for å ratifisere traktaten, ettersom langt de fleste representantene tilhørte Sinn Féin som boikottet den.
De fleste av republikkens ministre ble samtidig ministre i den provisoriske regjeringen. Michael Collins ble formann, hvilket i praksis tilsvarte en statsministerpost. Han forble samtidig finansminister i Griffiths republikanske regjering. Innsettelsen av Collins illustrerer de kompliserte konstitusjonelle hensyn som måtte tas. I teorien var han statsminister oppnevnt av den britiske kronen, med kongelig aksept. Han måtte derfor formelt møte Irlands stattholder, iscount FitzAlan of Derwent. Fra republikanernes side ble dette sett på som at Collins møtte stattholderen for å akseptere overgivelsen av Dublin Castle. Fra britisk side ble det sett på som at han møtte FitzAlan for å «kysse hendene», det formelle navnet på innsettelsesseremonien.
Motstanderne av traktaten trakk seg fra parlamentet, og opprettet en alternativ regjering under de Valera. De startet så en kampanje som førte til utbruddet av den irske borgerkrig. Sommeren 1922 la Collins i praksis ned arbeidet som formann for den provisoriske regjeringen, og viet seg til oppgaven som øverstkommanderende for den nasjonale hæren. Den 22. august 1922 ble han drept i et bakhold i Béal na mBláth i Cork.
Bare ti dager før Collins’ død, hadde Arthur Griffith dødd av hjerneblødning, og W.T. Cosgrave tok over som leder av begge regjeringer. Dermed ble distinksjonen mellom de to praktisk talt uten betydning. I desember 1922 ble både Den irske republikk og Sør-Irland erstattet av Den irske fristaten.
Cyrus Levinthal

Bakgrunn og virke

Cyrus Levinthal ble utdannet med en ph.D. i fysikk fra University of California, Berkeley og underviste i fysikk ved University of Michigan i syv år før han flyttet til Massachusetts Institute of Technology (MIT) i 1957. I 1968 kom han til Columbia University og i 1969 ble han professor for det nyopprettede Department of Biological Sciences, der han forble til sin død av lungekreft i 1990.

Forskning

Da Levinthal var på MIT gjorde han betydelige oppdagelser innenfor den molekylære genetikk relatert til mekanismen for DNA-replikasjon, relasjonen mellom gener og proteiner samt mRNAs natur.
Ved Columbia University anvendte Levinthal computere til å fremstille tredimensjonelle bilder av biologiske strukturer såsom proteiner. Han betraktes som faren til grafisk visning av proteinstrukturer på computer.
Levinthal-paradokset er imidlertid det som umiddelbart forbindes med Levinthal, og det viser hvordan tilfeldig oppfoldning av proteiner ikke kan forekomme. Paradokset er et tenkt eksempel på proteinfoldning som viser at et protein aldri (ikke innenfor dets livstid) vil folde opp i den rette konformasjon ved en tilfeldig avprøvelsesmetode. Paradokset anvender enkle beregninger, hvor blant annet tider for molekylære bevegelser inndras. Det kritiseres imidlertid for å være unødvendig, idet de færreste har trodd at proteiner foldet rent tilfeldig.
Amatzia i Israel

Amatzia (hebraisk skrift אֲמַצְיָה) er en moshav med både sekulære og religiøse israelere, rundt 8 km sørøst for Lakhish sør i det sentrale Israel. Den er en del av Lakhish regionale kommune.
Samfunnet ble grunnlagt i 1955 og ligger på landområdet til den avfolkede palestinske landsbyen Al-Dawayima som var åsted for Al-Dawayima-massakren i 1948.
Den er oppkalt etter kong Amaziah av Juda, som ifølge Kongebøkene ble drept i Lakhish-regionen. Tidligere var landsbyen en moshav shitufi, men har de siste årene blitt gradvis privatisert.
Lundåstunnelen

Lundåstunnelen er en veitunnel langs Tunellvegen i Trondheim kommune. Den er 115 meter lang.
Betri Trygging

Betri Trygging er en forsikringskasse på Færøyene. Den har hovedkontor i Tórshavn og filialer i flere færøyske byer og bygder. Selskapet eies av forsikringstagerne selv gjennom Ognarfelag Tryggingartakaranna. Selskapet ble stiftet som Tryggingarsambandið Føroyar i 1940 og fikk i 1943 enerett til å tegne nye forsikringer på Færøyene, som var avskåret fra Danmark under andre verdenskrig. Eneretten ble opphevet i 1997, og i 1998 fusjonerte Tryggingarsambandið Føroyar med tre mindre forsikringsselskaper og dannet Tryggingarfelagið Føroyar (TF). Tryggingarfelagið Føroyar ble i 2011 hovedaksjonær og i 2015 eneeier i Eik Banki. I 2017 tok skiftet morselskapet TF Holding navn til Betri (færøysk for «bedre»), så forsikringsselskapet ble hetende Betri Trygging og banken Betri Bank.
Domenico Ghirlandaio

Omdømme og ettermæle

Ghirlandaio arbeidet hovedsakelig med freskomalerier med et antall betydningsfulle verker utført i tempera. Vasari uttalte at Ghirlandaio var den første som oppga, for en stor del, å benytte forgylling i sine bilder, representerte i å male ethvert objekter som var gjort av gull. Det var ikke gjeldende for hele hans produksjon, enkelte av hans bilder, eksempelvis alterstykket til Gjeternes tilbedelse (i dag i akademiet i Firenze) ble lagt med bladgull.
I henhold til William Michael Rossetti var Ghirlandaios «komposisjonelle skjema samtidig storslått og passende i overensstemmelse med 1400-tallets beherskete og klassifiserende forsøk. Hans chiaroscuro, i betydningen av realistisk sjattering og tredimensjonalisering, var rimelig avansert, slik hans perspektiv var det.» I henhold til Vasari var hans følelse for perspektiv så skarpsindig at han da han tegnet antikke romerske monumenter som Colosseum arbeidet han utelukkende ved øyet, og da det senere ble målt ble det vist å ha matematisk nøyaktige proporsjoner og lineært perspektiv.
Ghirlandaio er kreditert som lærer av Michelangelo. Francesco Granacci er en annen av hans elever. I henhold til Vaseri ble de to sendt av Ghirlandaio til Mediciakademiet da Lorenzo de'Medici anmodet om hans to beste elever. Selv om Michelangelo vurderte seg selv som hovedsakelig en skulptør, etterfulgte han sin mester som freskomaler i Det sixtinske kapell og da i en slik grad at han overgikk alle andre der.
Ghirlandaio ble meget høyt verdsatt av Vasari: «[Ghirlandaio] som, fra hans talent og fra hans storhet og det store antall av hans verker, kan bli kalt for en av de aller viktigste og mest framragende mestre i sin tid...» På 1800-tallet priste Jacob Burckhardt og andre ham for hans komposisjoner, for hans tekniske dyktighet, og for den levende kvaliteten i hans figurer, vurdert av Archibald Joseph Crowe og Giovanni Battista Cavalcaselle som å være like innovative som de til Giotto hadde vært. Tidlig på 1800-tallet hadde derimot beundringen for hans verker dalt og det var ikke før i 1994, jubileet på 500 år for kunstnerens død at ny interesse ble vekket. På denne tiden ble det holdt symposium og større monografier ble utgitt.
Tonatiuh

Tonatiuh (Nahuatl Ollin Tonatiuh, «Solens bevegelse») var i aztekisk mytologi en solgud. Aztekerne betraktet ham som leder av Tollan, himmelen. Han var også kjent som femte sol ettersom aztekerne trodde at han var solen som tok over da den fjerde solen ble forvist fra himmelen.
I henhold til kosmologien var hver sol en gud med sin egen kosmiske tidsalder. I henhold til aztekerne var de fortsatt i Tonatiuhs tidsalder. I henhold til aztekernes skapelsesmyte krevde guden menneskeoffer som tributt og uten det ville han nekte å bevege seg over himmelen. Det er blitt hentydet at 20 000 mennesker ble ofret hver år til Tonatiuh og andre guder, skjønt dette antallet er tenkt å ha blitt oppblåst enten av aztekerne som ønsket å inngi frykt hos deres fiender, eller av spanjolene som ønsket å bakvaske aztekerne. 
Aztekerne var fascinert av solen og observerte og studerte den omhyggelig, og de hadde en solkalender som i nøyaktighet sto kun etter mayaenes kalender. Mange av dagens bevarte aztekiske monumenter har strukturer som er regulert i henhold til solen.
I den aztekiske kalender er Tonatiuh herren av tretten dager fra Første Død til Trettende Flint. De påfølgende tretten dagene er hersket over av Chalchiuhtlicue, og de påfølgende tretten dagene av Tlaloc.
Isoteinon lamprospilus

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn ca. 27 millimeter), gulbrun smyger. Undersiden er gulbrun med mørk-kantede, snøhvite flekker.

Levevis

Larvene lever på gress i slektene Miscanthus, Oplismenus og Imperata.

Utbredelse

Arten er utbredt i Asia, der den er kjent fra Kina, Japan, Taiwan og Vietnam.
Makan Map

Makan Map er en online interaktivt flerspråklig atlas over Xinjiang autonom region i Kina. Første versjon ble utgitt 10. mai 2014. Regionen dekker et område på 1,664,897 km² og 16% av Kinas territorium. Kartet inneholder geografisk, administrativt og sosioøkonomisk data for regionen. Atlaset finnes på fire språk uigurisk, kinesisk, fransk og engelsk.
Blå etterslenger

Blå etterslengere er stjerner i kulehoper eller åpne stjernehoper som ser ut til å være yngre enn resten av stjernene i hopen fordi de fremdeles ligger i hovedserien, mens flertallet av stjernene i hopen har utviklet seg forbi denne.
Siden blå etterslengere er yngre og mer massive enn de andre stjernen i hopen gir det problemer for deres opphav. Det er tenkt at de kan være (I) resultatet av stjerner i binærpar som har gått i nære baner rundt en annen og delt masse, og at dette har gjort at de har blitt forynget, eller (II) de kommer fra stjerner som har kollidert og smeltet sammen.
Opdal prestegård

Opdal prestegård eller Uvdal prestegård (gnr.73) var prestegården til Uvdal stavkirke i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Stavkirken ble oppført på prestegårdens grunn på oversiden av det som per 2019 er fylkesvei 2810.
Nore og Uvdal bygdetun ble utskilt fra prestegården i 1960 og består av Prestestua (eller Skolestua) og Prestegardsburet fra den gamle prestegården samt andre bygg som er flyttet til stedet. Buret er oppført i 1627–28 og er fredet. Stua er fra 1700-tallet. Bygdetunet er åpent for publikum i sommermånedene og har arrangementer også ellers i året.
Kapellanen bodde på prestegården inntil 1816, da han flyttet til Nore.
Vektløfting under Asialekene 2014

Vektløfting under Asialekene 2014. Vektløfting var en av sportene under de 17. Asialekene som ble arrangert i Incheon i Sør-Korea. Det var sekstende gangen som vektløfting  var med på programmet i asialekene. Konkurransene ble avviklet i perioden 20. til 26. september 2014. Det ble konkurrert i åtte vektklasser for menn og sju for kvinner. Det var tohundre utøvere fra trttito nasjoner som deltok. Kina ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Nord-Korea med fire.
Asmodeus

Asmodeus eller Asmodaios (avestisk Aeshema, Ashmedai eller Ashmadai, gresk 'Aσμοδαὶος, hebraisk אַשְמְדּאָי‎, ʾAšmədʾāy, latin Asmodeus) er en persisk vredesgud og ond ånd i det jødiske skriftet Tobits bok (3,8; 6,14 flg.; 8,3). Asmodeus drepte den unge Saras ektemann på bryllupsnatta, men engelen Rafael grep inn og fengslet Asmodeus. Asmodaios spiller en rolle også i den jødiske litteraturen siden, likeså i folkelige skuespill i middelalderen i det kristne Europa. I kristendommen har Asmodeus blitt fremstilt som demon for vrede og vellyst, en skikkelse som ifølge legenden hjalp Salomo å bygge tempelet i Jerusalem. Han fremstilles vanligvis som ånden som skaper strid mellom ektemaker.
Statens bibliotek- og informasjonshøgskole

Statens bibliotek- og informasjonshøgskole var en høgskole for bibliotekarutdanning, etablert i 
Oslo i 1940 under navnet Statens bibliotekskole. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Oslo.
Skolen fikk navnet Statens bibliotekhøgskole i 1981, deretter navnet Statens bibliotek- og informasjonshøgskole fra 1989. Skolen hadde fra først lokaler i Deichmanske bibliotek. Den flyttet til Inkognitogaten 7 i 1963 og i 1968 til lokaler i Dælenenggata 26 på Dælenenga, nær Carl Berners plass.
Pedro Arrupe

Bakgrunn

Baskeren Prfto Arrupe begynte først på medisinstudiet ved Universitetet i Madrid, men gjorde seg ikke ferdig med det. Han trådte i stedet inn i jesuittordenen i 1927, og fullførte novisiatet i Loyola og begynte så på filosofistudiet i Oña nær Burgos.
Ettersom Franco-regjeringen i Spania oppløste jesuittordenen, måtte han fortsette studiene utenlancs. Det ble i Marneffe i Belgia og i det tyske teologatet i Valkenburg aan de Geul i Nederland.

Prest

I 1936 ble han presteviet i Marneffe. Så ble han sendt til St. Mary's College i Kansas City i Missouri i USA og deretter til  Cleveland i Ohio. 
Derfra ble han den 15. oktober 1938 sendt som misjonær til Japan. Til 1940 studerte han språket, og arbeidet i et fattigkvarter i Tokyo. Fra 1940 til 1942 var han sogneprest i Yamaguchi. Fra 1942 virket Arrupe som novisemester i Hiroshima, der han noen år senere opplevde atombombeangrepet. Han befant seg i et solid steinhus noe utenfor totalødeleggelsessonen da bomben falt, og der kunne han og novisene innrette et nødhospital for de overlevende. 
I 1954 ble han viseprovinsial, og da Japan ble opphøyet til selvstendig provins for jesuittene i 1958, ble han første provinsial der.

Generalsuperior for jesuittordenen

Etter at jesuittordenens 27. generalsuperior Jean-Baptiste Janssens døde i 1964, valgte ordenens generalforsamling Arrupe til hans etterfølger den 22. mai. Det ble hans oppgave å lede orden gjennom omstillingsprosessene etter annet vatikankonsil.
I august 1981 ble han rammet av slag. På det tidspunkt hadde Arrupe allerede forsøkt å innkalle en generalforsamling for å velge en etterfølger. Dette utsatte pave Johannes Paul II, som i stedet innsatte jesuitten Paolo Dezza som sin personlige delegat i spissen for ordenen. Arrupe var selv så syk at han ikke kunne utøve ledelsesembedet. I 1983 fikk ordenen tre sammen for valg av ny jesuittgeneral. Det ble Peter Hans Kolvenbach.
Bleiekake

En bleiekake er en skulptur som er oppbygd av bleier, formet som en kake, og brukes som dekorasjon og gave i en babyshower. Selv om kaken er oppbygd av bleier, brukes det både smokker, tåteflasker, suttekluter og bamser som dekorasjon. De fleste bleiekakene pyntes med bånd rundt. Dette båndet skal symbolisere kjønnet på den kommende babyen. Rosa eller rødt symboliserer jente og blått eller grønt symboliserer gutt. Hvis kjønnet på babyen er ukjent, brukes ofte en nøytral farge.
Numismatikk

Numismatikk er læren om mynter, pengesedler og medaljer, og fritidsinteressen myntsamling. Hovedfokus er på mynter, mens samling av sedler gjerne inngår i numismatikken som en undergruppe. Seddelsamling kalles også notafili.
Myntsamling foregår i stor grad på samme måte som filateli ved at de fleste samlere ofte konsentrerer seg om et felt, for eksempel et land eller tidsepoke. En vanlig måte å samle mynter er å samle mynter av samme valør fra ulike årstall, for eksempel 1-kroner fra 1875 til 2008. Det finnes utallige andre måter å samle mynter på, for eksempel olympiske mynter, dollar-mynter, nød-mynter. 
Kvalitet er viktig for å avgjøre en mynts samlerverdi. I Norge benytter samlere seg av en skala: 0, 0/01, 01, 1+, 1- og 2. En plettfri usirkulert mynt kalles en 0-mynt, mens et normalt sirkulert eksemplar kalles en kvalitet 1 mynt. Kvalitetsvurderingene tar ikke hensyn til myntens alder. Likevel kan måten mynten ble preget på spille inn i vurderingen, for eksempel om mynten er preget for hånd eller ved pregepresse.
Proof-mynter er preget på en spesiell måte som resulterer i mynter av høy pregekvalitet. Disse myntene er oftest speilblanke, men noen er preget som matte proof-mynter. Proof-mynter ligger som oftest i kapsel, og må ikke håndteres uten spesiell beskyttelse på fingrene om man tar den ut av denne, siden avsetning av hudens naturlige fettstoffer på mynten kan misfarge den over tid, og dermed senke verdien.
Sedler vurderes også etter en skala ganske lik mynter, men her tar man da utgangspunkt i ganske nøyaktige kriterier. Dette er beskrevet i boken Norske pengesedler av Karl Sæthre.
Studiet av numismatikk er de fleste steder organisert som et spesialstudium innen kunsthistorie, ofte med berøringspunkter til arkeologi.
Nattland

Nattland eller Natland er et strøk i bydelen Årstad i Bergen. Det omfatter grunnkretsene Øvre Kolstien, Øvre Slettebakken, Kolstien og Nattlandsfjellet, med til sammen 2 661 innbyggere og 1,02 km² landareal.
Området grenser til strøket Sædalen i bydelen Fana i sør og vest, og til strøkene Fantoft i vest, Slettebakken og Landås i nord (alle i Årstad bydel). Området har for det meste småhusbebyggelse, og inngår i Slettebakken sogn under Fana prosti i Den norske kirke.
Gubben og gamla

Gubben og gamla èller Tolvballvisa er en folkevise av den typen vi kaller kumulative viser eller aukerim. Det betyr at hver strofe får en ny linje lagt til slik at strofene blir stadig lengre. Slike viser har vanligvis ikke noen fortelling men skildrer bare en absurdhumoristisk situasjon.
Gubben og gamla låg og drog for å få opp en rot. Stadig kommer det nye til og endelig får de opp rota.
Visa ble skrevet opp av O.M. Sandvik etter Olav Aasmundstad fra Kvikne i Nord-Fron og publisert i Gudbrandsdalsmusikken 1919.
Klara Semb har arrangert visa for sangdans etter en folkemelodi som er nærskyld Åsmundstads tone.

Eksempel

Egner, Gjelseth, Prøysen og Siem (red.) Den gule store viseboka, Oslo 1970: Cappelen
Ealdorman

Ealdorman er en politisk tittel for posisjonen som den øverste leder og kongens representant for et fylke i det angelsaksiske England i den tidlige middelalderen.

Oppgaver

En ealdorman kommanderte hæren for fylket og distriktene under hans kommando på vegne av kongen. En ealdorman ble utpekt av kongen og de som ble utpekt kom opprinnelig fra de eldste og beste familier, men senere ble de ofte valgt blant kongens comites (flertall av comes, i betydningen ledsagere) og mange, spesielt i den tidlige danske perioden, var nye i høyere stillinger og posisjoner. Begrepet forsvant gradvis etter hvert som det ble erstattet av jarl, den norrøne begrepet introdusert av danskene, som utviklet seg til det engelske ordet earl, analogt til count, fra det franske comte, som igjen var avledet fra latinske comes.
Ealdorman kan bli sett på som en tidlig form for jarl i det engelske samfunn i middelalderen, for deres ealdormanry har den samme betydning som earldom (jarldømme) i det angel-danske og angel-normanniske England. Et ealdormancy var derimot et angelsaksisk begrep for det styrende organ over flere fylker bestående av mer enn én ealdorman.

Etymologi

Ealdorman kommer opprinnelig fra betydning eldre mann eller person, og forbeholder antagelsen at en som er eldre er også ansvarlig. I det angelsaksiske samfunn var en «ealdor» lederen eller høvdingen for familien eller klanen i kraft av sin alder og derfor erfaring. Ordet er basert på «eald» = «gammel». Ealdorman var derimot en politisk tittel som kom i bruk antagelig på 700-tallet, tilsvarende til ealdor.
Dagens engelske tittel er alderman, og i middelalderen ble det oversatt til latin som dux eller i tidlige vest-saksiske charter som præfectus (noe som tilsvarer gerefa, dagens ord «reeve» = ordfører) som leder for et shire (fylke) i det angelsaksiske England.
På 1100-tallet gled «ealdorman» i form av «alderman» over til å bety leder eller formann for et håndverkerlaug eller bylaug. Denne betydningen finnes også i Danmark og delvis også i Norge som oldermand. Som offisiell tittel ble alderman avskaffet i Storbritannia i 1974.
Pseudacherusia

Utseende

Små til middelsstore, noe brede, blankt svarte praktbiller. Dekkvingene er trukket ut til to spisser bakerst.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen.
Pardosa algens

Utseende

Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Lungepest

Lungepest er en form for pest, forårsaket av pestbakterien Yersinia pestis.
Lungepest har en dødelighet nær 100 %, og finnes i to former, primær og sekundær. Ved sekundær lungepest blir bakterien spredt fra pasientens lymfeknuter til lungene via blodet. Ved primær lungepest blir bakterien spredt fra menneske til menneske ved hoste og lignende. Det har vært spekulert i om lungepest kan ha vært årsaken til svartedauden, men blant annet fordi lungepest er mindre smittsomt enn influensa, er det lite sannsynlig.