Storhamar Hockey

1950-tallet

Grunnlaget til klubben ble lagt etter OL i 1952, som inspirerte unge gutter fra Hamar Vest. I 1955 var den første rinken på plass, i det området hvor Storhamar Ishall ligger i dag. Den første hjemmekampen ble spilt i 1956, mot guttelaget til Vålerenga og endte med et 4-9 tap. Klubben ble innmeldt i Norges Ishockeyforbund (NIHF) dette året, og spilte sin første offisielle kamp i junior-NM mot Bækkelaget. Den 18. mars 1957 ble ishockeyavdelingen av Storhamar Idrettslag offisielt grunnlagt. Dette året kom også en bedre rink på plass.

1960-tallet

Storhamar etablerte seg som det ledende laget i Hedmark og Oppland Ishockeykrets, hvor de vant Hedmarksserien og Kretsmesterskapet i 1960. De overrasket alle med å ta seg til 2. divisjon som første lag utenfor Oslo og etablerte seg der ved å blant annet ta flere andreplasser. Klubben fikk stor aktivitet og produserte flere spillere til aldersbestemte landslag. Storhamar arrangerte også landskamp på Storhamarbana vinteren 1962.

1970-tallet

i 1971 vant guttelaget NM-gull i gutteklassen.
Klubben bet seg fast i toppen av norsk hockey til tross for dårlig infrastruktur og naturisbane. A-laget var nedom 3. divisjon i 1971/1972, men situasjonen var likevel optimistisk på grunnlag av alle talentene som dukket opp på guttelaget. I mars 1977 sikret klubben opprykk til 1. divisjon for første gang, med flere unge lokale egenproduserte spillere på laget.
Med dette opprykket måtte fasilitetene utbedres, og ved sesongstarten i 1978 sto kunstisbanen klar. Dette takket være en enorm dugnadsinnsats som har preget klubben hele veien. I denne sesongen debuterte også den kommende ishockeylegenden Erik Kristiansen  på a-laget, kun 16 år gammel. Storhamar rykket likevel ned i etter 2 år i den øverste divisjonen.

1980-tallet

Neste steg i utviklingen av klubben var å få bygget inn banen. I 1981 sto Storhamar Ishall med publikumskapasitet på 1500 ferdig. Prosjektet påførte klubben en økonomisk knekk, men det var uvurderlig for den videre utviklingen. Under byggingen av ishallen spilte Storhamar hjemmekampene sine ute på Børstad, hvor fotballklubben Ham-Kam har sin treningsbane av kunstgress i dag. Våren 1982 rykket klubben opp igjen til 1. divisjon. Treneren ble svenske Hans Westberg. 4-3 over Vålerenga og 5-2 over Furuset i comeback-sesongen i 1. divisjon var en av de få Høydepunktene.
Våren 1983 ble Per Arne Kristiansen og Erik Kristiansen med på Norges lag til B-VM i Japan, og ble dermed klubbens første representanter i et VM. Sammen med spillerimportene Åge Ellingsen og Øivind Løsåmoen var disse også klubbens første representanter i OL 1984.
I 1984–85 fikk Storhamarhockeyen sitt endelige gjennombrudd i norsk topphockey. Ledet av den karismatiske svenske treneren Lasse Beckman og med flere gode spillere som den finske keeperen Jorma Virtanen, Erik Kristiansen  samt Arne og Lars Bergseng ble klubben et topplag. Arne Bergseng kom forøvrig til klubben etter et initiativ av treneren Beckman til å starte en innsamlingsaksjon for å kjøpe ham fri for 70 000 kr fra Furuset. Klubben tok seriesølv dette året, og publikumssnittet ble mer enn doblet fra året før. Storhamar var nå etablert i toppen, men dårlig økonomi og salg av storspillerne Erik Kristiansen og Åge Ellingsen gjorde at laget slet mer. De fikk riktignok flere sølvmedaljer etter dette, før Kristiansen kom tilbake og en ny optimistisk periode kunne begynne.

1990-tallet

I en treningskamp i 1992 ble Storhamar det første norske laget som kunne notere seg seier mot et svensk eliteserielag da de slo Västra Frölunda 8-6.
I forbindelse med OL på Lillehammer ble det bestemt at Hamar skulle få en av ishallene, etter iherdig jobbing og lobbyvirksomhet fra klubben og lokale politikere. Klubben fikk nærmest en gedigen gave da det ble vedtatt at Hamar OL-Amfi skulle bygges. Den 6. desember 1992 flyttet klubben over i den nye hallen med 8-4 seier over Stjernen. Fremgangen sportslig sett var bra, og flere gode spillere kom til klubben takket være gode sponsoravtaler. Klubben ble for første gang Eliteseriemester i 1993, Seriemester i 1994 og vant «The Double» i 1995. Det samme året ble det satt stadige publikumsrekorder, det med et snitt på 3 700 tilskuere som så lagets kamper. Etter dette dominerte Storhamar stort i serien, og pokalen ble nok en gang gitt til klubben. Høsten 1995 fikk suksesstreneren Göran Sjöberg sparken etter internt bråk, og Petter Thoresen tok over treneransvaret, noe som førte til kongepokal etter fire måneder. Klubben sikret seg også den russiske verdensmesteren Alexander Smirnov.
Sesongen 1996/1997 ble klubbens største rent sportslig. Forsterket med den andre russiske verdensmesteren Juri Leonov gjorde at laget tok 67 av 72 mulige poeng i serien, hvilket var rekord. De satte også rekord med 30 kamper uten tap. Det samme året vant klubben også NM for tredje gang på rad. Denne suksessen kostet, så man var nødt til å satse på et litt lavere nivå slik at de neste årene var preget av tørke på tittelfronten. Det kom riktignok noen høydepunkter internasjonalt hvor klubben avanserte i Europaligaen. I 1998 la Erik Kristiansen opp som spiller etter 21 sesonger (20 sesonger i Storhamar. Draktnummeret hans 20 ble fredet etterpå), med tall som 509 mål og 406 assist for 915 poeng. Det samme året tok klubben tilnavnet Dragons til Storhamar Dragons, og fikk en ny layout på både logo og drakter.

2000–tallet

Arvtakeren etter Kristiansen, Pål Johnsen, var en av de viktigste bidragsyterne til at klubben dro hjem med sin fjerde kongepokal i 2000 (3-1 i kamper over Vålerenga). Han ble etterpå belønnet med gullpuck og proffkontrakt i den svenske klubben Leksand. I etterkant sluttet Petter Thoresen som trener og Petter Salsten som spiller. På grunn av dette avskrev mange Storhamar Dragons foran den neste sesongen, men med Alexander Smirnov og Rune Gulliksen som trenere, og et mer åpent regelverk for import av spillere, tok laget overraskende seriegull. Men, en økonomisk rengjøring som var nødvendig for klubbens videre eksistens førte til mange tunge stunder for klubben. En tilleggssatsing på forretningsdrift skulle sikre dette. 2001 ble et godt år sportslig sett for juniorlagene og guttelaget, som vant de første titlene på dette nivået. A-laget ble også norgesmester og seriemester i 2004 hvor laget vant med knappe to poeng foran Vålerenga. Finalen mot samme lag ble den mest dramatiske i norsk hockey foran 7 405 tilskuere, noe som er tilskuerrekord i Hamar OL-Amfi.
I sesongen 2004/2005 endte Storhamar på en 3.-plass på tabellen. Etter fire tap på rad, ble den siste dråpen for Storhamars trenerteam. Tross forsterkninger fra lockouten i NHL, hentet Storhamar inn Chris Clark fra (Calgary) og Mike Wilson fra (NY Rangers), samt den klubbløse Brent Gauvreau, Etter kampen mot Lillehammer trakk Petter Salsten seg og inn kom Petter Thoresen. Det ble også Semifinaletapp i NM mot TIK 3-0 i kamper.
I sesongen 2005/2006 sikret Storhamar sitt syvende seriemesterskap allerede i 29. serierunde, med syv gjenstående kamper, med 9–1-seier over Manglerud Star, men ble slått ut i semifinalene av Vålerenga.
I sesongen 2006/2007 feiret klubben sitt femtiårsjubileum, Storhamar tokk en andreplass i serien bak Vålerenga og tapte finalen 4-1 sammenlagt mot Vålerenga. Christian Larrivée endte sluttspillet med rekordsifrene 13 mål, 19 ass og 32 poeng på 17 kamper. Til tross for at han var på det tapende laget var det ingen innvendinger mot at han ble kåret til sluttspillets beste spiller.    
I sesongen 2007/2008 endte laget på fjerdeplass i serien, men vant norgesmesterskapet etter å ha vunnet 4-2 i kamper over Frisk Asker i finalen. De slo ut Stavanger Oilers og Vålerenga i kvartfinalen og semifinalen. Året etter ble det 5.-plass i serien og stopp i semifinalen mot Sparta Warriors etter at Stavanger Oilers ble slått i kvartfinalen for andre år på rad. Igjen i 2009 fikk Dragons økonomiske problemer og kom ut med tre millioner i minus.,
Før 2009/10-sesongen ble det utskiftninger i administrasjonen. Carl Oscar Bøe Andersen, også kjent som COBA i hockeykretser, ble ansatt som daglig leder, mens trener Alexander Smirnov og manager Torbjørn Orskaug forsvant ut av trenerteamet. Rune Gulliksen tok over som hovedtrener sommeren 2009, men sa opp stillingen ved sesongslutt. Storhamar ble fratatt fem poeng for å ha benyttet en ikke-berettiget spiller (Andreas Gröndahl), uten dette poengtrekket ville laget ha endt på en sjetteplass. Og endte på en 8.-plass i serien og siste sluttspillplass. Med slo Lørenskog 4-1 i kamper og kom til semifinalen der ble det stopp mot Vålerenga, og Vålerenga gikk til finale med 4-1 i kamper der tapte de for Stavanger Oilers som tokk sin første NM-tittel.

2010–

Svenske Peter Johansson ble ansatt som hovedtrener før 2010/11-sesongen, mens den gamle Storhamarhelten Michael Smithurst ble ny assistenttrener. Den kjente friidretts- og sykkeltreneren Johan Kaggestad ble samme år valgt inn i klubbens styre. Sportslig sett var Storhamar tippet igjen som en outsider men over rasket med en 4.-plass men det ble kvartfinaletapp mot Lillehammer (1-4 i kamper). Det var første gang på tjue år at Storhamar var uten en semifinale plass og Lillehammers første på semifinale på ni år, men ble slått ut av serievinner og senere norgesmester Sparta Warriors.
I april 2011 takket Peter Johansson for seg som hovedtrener og gikk til Sparta, og Michael Smithurst ble ny hovedtrener og ble nye styreleder Eskil Ervik (som senere gikk av) da Tore Tomter takket for seg etter 12 år i klubbens styre, de seneste som leder. Ut av styre gikk også Micky Bjerke, Johan Kaggestad og Jan Larsen.
Høsten 2011 var Storhamar konkurstruet. Storhamar skylde sitt eget AS 3,4 millioner kroner. Totalt skule gjelden i klubben og aksjeselskapet være på 8-9 miollioner kroner. Storhamar fikk nytt styre og Erik Kristiansen ble ny styreleder, i november besluttet formannskapet i Hamar kommune å gi Storhamar et lån på 3 millioner kroner Storhamar ble reddet fra konkurs. Sportslig sett var Storhamar tippet på kvalik plass, men overrasket tross skader med en 6.-plass og kvartfinale tap mot ustabile Vålerenga 3-4 i kamper. Midt i 2013/14-sesongen, sa Michael Smithurst og 
Jonas Norgren opp som trenere for og redde klubben. For klubbens økonomi var så dårlig at Storhamar ble trekk 15 poeng av forbundet. Rune Gulliksen og Tom Erik Olsen tok over som trenere. Men overrasket tross skader med en semifinale tap mot Serievinner Vålerenga 3-4 i kamper. Derimot var U20 og trener Børre Østvang som tok hjem pokalen. Etter en tredje strake seier i finalespillet mot Lørenskog ga NM-gull i tillegg til seriemesterskapet. Dette var andre gang i historien Storhamar ble Norgesmester på dette nivået. Forrige gang var i 2001. I sesongen 2014/2015 var Storhamar en outsider men tok allikevel en andreplass i serien bak Stavanger Oilers og tapte finalen 4-3 sammenlagt mot Stavanger Oilers. I sesongen 2015/2016 kvalifisert Storhamar seg til Champions Hockey League 2015/2016 og ble det første norske laget som kom seg til en åttendedelsfinale etter og ha slått ut Red Bull Salzburg. Men måtte se seg slått av finske TPS.

Flest kamper

Last updated: 10 May 2019
Source: silarkivet.no
 
Per 10. mai 2019.