google/wiki40b huggingface dataset:
Oxymirini

Utseende

Middelsstore (gjerne 20-30 millimeter), nokså kraftige trebukker, brunlige til svarte på farge. Antennene er lange og kraftige, hodet forholdsvis lite. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, med tenner eller runde knuter på sidene. Dekkvingene har markerte, rettvinklede "skuldre" og er jevnt tilsmalnende bakover. Beina er nokså lange.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Skadedyr

Få eller ingen av disse artene er å regne som skadedyr, da larvene utvikler seg bare i trevirke som forlengst er dødt, oftest også soppangrepet.
Gudrun Collett

Bakgrunn

Hun var datter av ingeniør Jacob von der Lippe (1856–1935) som i 1879 kjøpte det konkursrammede Eidsfos Jernverk med Christian Olsen.  I 1910 ektet hun ingeniør Emil Collett (1875-1940) som i 1933 fant opp vitamindrikken Sana-Sol. Han døde av hjernesvulst i 1940.

Etterkrigstiden

I 1945 ble det satt i gang en pengeinnsamling i Norge som takk til Danmark for Danskehjelpen. Gudrun Collett satt i  innsamlingskomiteen som organiserte arbeidet sammen med bl.a. professor Kristine Bonnevie, pastor Dagfinn Hauge, konservator Johan Henrik Langaard , dr. med Håkon Rasmussen og Norges Banks sjefdirektør Nicolai Rygg. For de innsamlede midlene ble Lysebu kjøpt og gitt som nasjonalgave til Fondet for dansk-norsk samarbeid. For at Lysebu skulle bli i stand til å fylle sitt nye formål - å ta imot Fondets danske stipendiater - var det nødvendig med store endringer. Collett satt i utvalget som hadde ansvar for innredning og utvidelser av stedet, Med hjelp av sin stab av medarbeidere la hun ned et stort arbeid når det gjaldt utsmykning og anskaffelse av innbo og utstyr. Sammen med Lysebus arkitekt, Magnus Poulsson, var hun med å legge grunnlaget for den stil og kvalitet som preger Lysebu ennå i dag.  
I 1950 satt hun i styret for Norsk-Tsjekkoslovakisk Hjelpeforening som var ledet av Carl P. Wright.
Heimbrinae

Utseende

Gruppen kjennetegnes ved at de to første ryggleddene på bakkroppen (gaster) er sammenvokste, og på at scutellum har en langt utskudd.
Kroppen er kraftig skulpturert og matt.

Levevis

Heimbra-artene snylter trolig på vedborende praktbiller (Buprestidae) og snutebiller (Curculionidae), mens ingenting er kjent om biologien til slekten Symbra.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Amerika.
Kjempenebbhvaler

Biologi

De to eksisterende artene av kjempenebbhvaler er så like at de bare kan skilles fra hverandre i sjøen på lokasjonen. Sørlig kjempenebbhval (B. arnuxii) kan bli opp mot 9,75 m lang, mens nordlig kjempenebbhval (B. bairdii) kan bli opp mot 11,1 m lang og opp til 12 tonn tung. Hannene er typisk noe mindre enn hunnene. Kalven er henholdsvis cirka 4 og 4,6 m når den blir født. Begge er i varierende grad grå til gråbrune, men det er også oppdaget en sort variant blant den nordlige arten (se taksonomi). Begge artene har et prominent snuteparti, formet som en flaskehals og gjerne referert til som et nebb (hvalnebb). Artene har dessuten en prominent pannekul, kalt en melon og assosiert med dyras biosonar (et system for ekkolokalisering).
Svært lite er kjent omkring artenes atferd, annet enn at nebbhvaler stort sett regnes som dyp-dykkere som i hovedsak livnærer seg av blekkspruter, men også eter noe dyphavsfisk og krepsdyr som de fanger (ved hjelp av ekkolokalisering) på store havdyp (nordlige kjempenebbhval typisk 800–1 200 m) i den bentiske sonen med en spesiell sugeteknikk. At disse hvalene også kalles firetannhvaler, skyldes at de kun har fire tenner i underkjeven. Tennene er uten betydning når dyra jakter og eter. Nordlig kjempenebbhval beveger seg ofte i mindre grupper på 5–20 individer, men grupper på opp mot 50 individer har blitt registrert.

Taksonomi

De to artene av kjempenebbhval er så like, at forskerne ikke har vært sikre på om det er to populasjoner av samme art eller to distinkte arter. Genetiske og geografiske forskjeller har imidlertid ført til at de nå stort sett ansees som to distinkte arter.
Mot slutten av 2016 dukket det opp ny informasjon om en sort variant, som antyder at nordlig kjempenebbhval kan være to distinkte arter. Den nordlige arten er vanligvis grå, men japanske forskere har funnet ut, at det man tidligere trodde var en sort variant, kan vise seg å være en ny og hittil uoppdaget art av kjempenebbhval, blant annet basert på forskjeller i den grå og sorte variantens mtDNA haplotyper. Japanerne kaller den sorte varianten karasu, som betyr ravn på japansk og viser til fargen. Undersøkelsen viser at den grå og sorte kjempenebbhvalen også skiller seg i størrelse, og den preliminære undersøkelsen mer enn antyder at den trolig er en distinkt art, som kan være søsterarten til de to andre kjempenebbhvalene, som altså deler en felles ane som er yngre enn den de to deler med det sorte formen.
Hans Hinkel

Som nazist

Hinkel, som var sønn av en fabrikant, ble i 1920 med i Freikorps Oberland og i 1921 som student før første gang medlem av NSDAP (med medlemsnummer 287). I 1923 deltok han i Adolf Hitlers mislykkede Ølkjellerkupp. Allerede i 1919 hadde han sluttet seg til Burschenschaft Sugambria Bonn. 
Etter forbudet mot NSDAP og etter at partiet atter ble tillatt, meldte han seg på nytt inn i nazipartiet i 1925 (medlemsnummer 4 686). I 1928 var han redaktør i NS- «Kampfverlag» Berlin, som utgav NSDAPs presseorganer. Fra 1930 til 1932 var han redaktør for partiets hovedorgan, avisen Völkischer Beobachter i Berlin. Dessuten virket han i det  «völkisch»sinnede og antijødiske Kampfbund für deutsche Kultur. 
I 1930 ble han medlem av Den tyske riksdagen. I 1931 ble han medlem av Schutzstaffel (SS).
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933 ble Hinkel Riksorganisasjonsleder for Kampfbund für deutsche Kultur (KfdK) og tredje forretningsfører for Reichskulturkammer. Fra juli 1933 overvåket Hinkel som statskommissar og «Reichskulturwalter» Kulturbund Deutscher Juden, som ble grunnlagt 15. juli 1933 og bestod frem til det den 11. september 1941 ble oppløst av Gestapo Berlin. I denne funksjon sørget Hinkel for at ikke-jødiske kunstnere ikke kunne være tilknyttet dette kulturforbundet.
Fra 1935 var Hinkel i Reichsministerium für Volksaufklärung und Propaganda som spesialoppdragshavende for «kulturpersonalia» («Sonderreferat Hinkel – Judenfragen»). I denne funksjon var SS-offiseren og Blutorden-bæreren særlig ansvarlig for fortrengelse av jødiske tyskere fra kulturlivet, den såkalte «entjudung». Hans Hinkel var blant annet den drivende kraft bak det påtrykk som ble utøvet mot den populære skuespiller Joachim Gottschalk for å gå ham til å skille seg fra sin jødiske hustru.
Mot slutten av 1942 overtok Hans Hinkel i Reichsministerium für Volksaufklärung und Propaganda ledelsen for filmavdelingen. Hinkel organiserte prøvevisninger av filmer for propagandaeksperter, innretninger og embedsfolk. Propagandafilmer ble løpende vurdert blant annet på denne måten. Ettersom antisemittismen berørte et kjernepunkt i nasjonalsosialismen, tjente disse prøvefremvisningene også som et middel for å bringe det samlede propagandaapparat inn på en felles og radikal linje.
I mars 1944 ble Hans Hinkel ny Reichsfilmintendant. I denne egenskap sørget han i krigens sluttfase for at mer enn halvparten av alle som var tilknyttet den tyske filmindustri ble tvangsmessig forpliktet til tjeneste som soldater og i Volkssturm.

Etter krigen

I 1945 ble han internert, og i 1947 ble han overført til Polen på grunn av hans delaktighet i rov av polsk kulturgods. Han kom derfra i 1952 tilbake til Vest-Tyskland, der han ikke mer ble trukket til ansvar for sitt virke i nazitiden.
Svartmeis

Kjennetegn

Svartmeisen har en kort stjert. Hodet er svart med hvite kinnflekker og fuglen har en hvit flekk i nakken. På oversiden er den grå med hvite vingebånd og på undersiden har den en lys gråbeige farge. Den kan forveksles med granmeis og løvmeis, men disse har ikke en hvit nakkeflekk.
Svartmeisen er en sosial fugl som gjerne holder seg sammen med andre fugler om vinteren. Ofte kan man se den i flokker sammen med granmeis og fuglekonger.

Næring

Fuglen er insekteter om sommeren, men på høsten går den over til frø og bær, som den hamstrer. Den er ganske vanlig ved fuglebrettet vinterstid, spesielt hvis den har gått tom for mat som den har hamstret.

Hekking

Fuglen hekker fra april til juli, ofte får den to kull pr. år. Svartmeisen får 8 – 10 egg, og rugetiden er 14 – 16 dager. Ungene forlater redet etter 14 – 16 dager. Svartmeisen bygger rede i trehull, men kan også finne på å bygge reir i hulrom på bakken eller i en fjellsprekk.
I Norge finnes den i Sør-Norge og nord til Troms.
Mandal prosti

Mandal prosti er et prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Mandal, hvor Mandal kirke er prostikirke.
Prostiet er inndelt i sogn.
Rally Italia Sardinia

Rally Italia Sardinia er et WRC-løp som arrangeres på Sardinia.
Sølvstrupetanagar

Utbredelse

Den forekommer i Colombia, Costa Rica, Ecuador, Panama og Peru.
Filippikos

Biografi

Filippikos het opprinnelig Bardanes (gresk: Βαρδάνης, Vardanis; armensk: Վարդան, Vardan). Han var sønn av patriarken Nikeforus som var av armensk avstamning fra en armensk koloni i Pergamon
Han støttet seg på det monoteletistiske partiet ved utbruddet av det første opprøret mot keiser Justinian II. Dette førte til at han ble forvist, først til Cephalonia av Tiberios III (Tiberius Apsimar), og senere til Cherson etter ordre fra Justinian. Her tok Filippikos navnet Bardanes og egget innbyggerne til opprør ved hjelp av khazarene. Opprøret lyktes, og Konstantinopel ble inntatt. Keiser Justinian flyktet, men ble drept kort tid etter, og Filippikos overtok makten og keisertronen.

Regenttiden

Blant hans første handlinger som keiser var avsettelsen av den ortodokse patriarken Kyros i Konstantinopel , til fordel for Johannes (Ioanes) VI, et medlem av hans egen sekt. Han innkalte også til et «konsiliabulum» av de østromerske biskopene for å avskaffe kanoniseringene fra det sjette økumeniske konsil i Konstantinopel. Som svar nektet den romerske kirken å anerkjenne den nye keiseren og hans patriark. I mellomtiden hadde khan Tervel av Bulgaria plyndret Konstantinopel i 712. Da Filippikus overførte militære styrker fra Opsikion theme til Balkan, rykket umajjadene under ledelse av al-Walid I inn i det militært svekkede Lilleasia.
I slutten av mai 713 gjorde opsikiontropper opprør i Trakia. Flere av offiserer inntok byen og blindet Filippikos den 3. juni 713 mens han var i hippodromen At Meydani. Han døde 20. januar 714 og be begravet i klosteret i Dalmatia theme. Han ble etterfulgt av sin sekretær Artemius som tok navnet Anastasios II. 
Anastasios ble avsatt i 715 eller 716 og ble henrettet 1. juni 719 etter et mislykket opprør mot keiser Leo III.
Frederik V av Danmark og Norge

Regjeringstid

I perioden 1756–63 herjet sjuårskrigen i Europa. Frankrike, Østerrike, Russland og Sverige kjempet mot Storbritannia og Preussen. Danmark-Norge var nøytralt, men måtte de siste fem årene av krigen holde en stor hær på nøytralitetsvakt i Slesvig-Holstein. På grunn av de store utgiftene til nøytralitetsvakten ble det i 1762 innført en ekstraskatt som skapte sterk motstand i Norge. Motstanden toppet seg med Strilekrigen i Bergen 1765. Kongen selv var på denne tiden sterkt redusert av en utsvevende livsførsel. Kongens alkoholproblem utviklet seg, så den reelle makten lå i hendene på geheimeråd og overhoffmarskalk Adam Gottlob Moltke. Til tross for, eller kanskje på grunn av, drukkenskapen og utskeielsene, nøt den livlige og livsglade kongen stor popularitet. Kanskje også fordi han i motsetning til Christian VI snakket dansk. Kunst og vitenskap fikk gode betingelser og offentlige teaterforestillinger ble igjen tillatt.
Frederik Vs regjeringsperiode var preget av fremgang for handelen og den spirende industrien. Kruttverket og kanonstøperiet i Frederiksværk, som ble oppført av Johan Frederik Classen, var den første store danske industrivirksomheten. Kravene om jordreformer ble ikke imøtekommet av Moltke, og bøndene merket ikke noe til den økonomiske fremgangen. I samme periode ble også Det Kongelige Opfostringshus, Frederiks hospital og Kunstakademiet opprettet i København. Kongen lot oppføre bydelen Frederiksstaden med Amalienborg som knutepunkt. De fire Amalienborgpaléene sto ferdige i 1760 og Salys rytterstatue av Frederik V sto ferdig i 1771, fem år etter kongens død. På ryttermonumentet ble Frederik V hyllet for at «lærde Skoler stiftedes i Bergen og Trondhjem». Kongen bodde ikke selv i Frederikstaden, men han forærte tomter med god beliggenhet til betydningsfulle borgere, mot at de oppførte et palé på tomten. 
Frederik V døde i 1766, bare 42 år gammel sterkt preget av sitt alkoholiserte liv. Han ble gravlagt i Roskilde domkirke og etterfulgt av sin sønn Christian VII.
Carl Ritter

Liv

Ritter fikk økonomisk hjelp av kjøpmannen Johann Jakob Bethmann-Hollweg fra Frankfurt, som gjorde det mulig for ham å studere ved Universitetet i Halle. I 1820 ble han utnevnt til professor i geografi ved Universitetet i Berlin. Her var han en av grunnleggerne av Gesellschaft für Erdkunde.
Ritters hovedverk er Die Erdkunde, en beskrivelse av hele jordens geografi.
Ritter besøkte Norge i 1840 og oppholdt seg først en stund i og ved Christiania. Deretter reiste han over fjellet til Bergen og videre til Trondheim og over grensen til Sverige. I Drammen ble han kjent med Gustav Peter Blom og skrev en fortale til dennes Das Königreich Norwegen statistisch beskrieben (1843).
Anomalorhina

Utseende

Små, avlange, blanke skarabider. A. turrialbana har oransjerøde hode, pronotum, scutellum og bein, svarte dekkvinger.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse billene. De er fanget i skog mellom 200 og 800 meter over havet, i feller som hang høyt oppe i trekronene og var egnet med benzylacetat.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Costa Rica og Nicaragua.
Fylkesvei 6032

Fylkesveg 6032 går mellom Harnes og Morsundet i Sandøy kommune. Veien er 3,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv208.
Kathleen Sebelius

Familiebakgrunn og yrkeskarrière

Hun ble født i Cincinnati som datter av Mary Kathryn (født Dixon) og tidligere kongressmann og guvernør John J. Gilligan. Familien er katolikker av irsk herkomst. Hun er gift med den føderale dommeren K. Gary Sebelius, sønn av tidligere kongressmann Keith Sebelius.
Kathleen Sebelius har bachelorgrad i statsvitenskap fra Trinity Washington University og mastergrad i offentlig administrasjon fra University of Kansas. Hun har vært bosatt i Kansas siden 1974. Sebelius var direktør og sjeflobbyist for Kansas Trial Lawyers Association 1977–1986.

Politisk arbeid

Sebelius var valgt til Kansas' lovgivende forsamling fra Topeka 1986–1994, og ledet utvalget for føderale spørsmål. I 1994 vant hun overraskende valget om å bli delstatens forsikringskommisjonær, med ansvar for å føre tilsyn med private forsikringsselskaper. Hun var den første demokraten som hadde blitt valgt til denne posisjonen på 1900-tallet. Sebelius satt i vervet frem til hun ble valgt til guvernør i 2002. Hun ble valgt til guvernør foran republikaneren Tim Shallenburger med 53 mot 45 % av stemmene, senere gjenvalgt i 2006 med 57,8 mot 40,5 % av stemmene.
Sebelius ble kåret til en av USAs fem beste guvernører i en artikkel i Time i 2005. Det første problemet Sebelius håndterte, var et budsjettunderskudd på 1,1 milliard dollar. Dette løste hun ved å selge 700 biler som delstaten eide, men ikke brukte, og forbød det offentlige å kjøpe flere. Inntektene fra bilsalget var små, men det viste at hun visste å gjennomføre sparetiltak. Senere ble det offentlige pålagt å gå sammen ved innkjøp av datamaskiner, og hjemmehjelper måtte gå i sine egne bukser fremfor bukser utlevert fra det offentlige. Til slutt hadde Sebelius klart å stabilisere budsjettet allerede i sitt første år som guvernør, uten å måtte øke skattene eller kutte i bevilgningene til utdanningssystemet.
Etter Barack Obamas nominasjon som presidentkandidat i 2008 var Sebelius på tale som visepresidentkandidat. Dette var særlig på grunn av hennes stilling som demokratisk guvernør med så store marginer i en hovedsakelig republikansk delstat. I 2009 ble det kjent at hun hadde akseptert å bli helse- og omsorgsminister i Barack Obamas regjering. I Kansas var hun imidlertid ønsket av demokrater som kandidat til Senatet samme år. Om hun hadde blitt valgt, ville hun blitt den første demokratiske senatoren fra Kansas siden 1932. Hun ble godkjent som helse- og omsorgsminister av Senatet den 28. april.
Elefantmannen

Handling

Handlingen er fra Victoriatidens England i 1884. Doktor Frederick Treves (Anthony Hopkins) får høre at det snakkes om et sirkus som påstår at de har en Elefantmann (John Hurt) på programmet. Elefantmannen heter John Merrick. Kroppen hans er totalt vanskapt. Doktor Treves blir fascinert av Elefantmannen og overtaler sirkusets eier å få ta med seg mannen til et sykehus. Der blir han undersøkt av doktor Treves. John Merrick lider også av en talefeil som doktoren hjelper han å bli kvitt. Siden, takket være dets interesse som den kjente skuespilleren Madge Kendal (Anne Bancroft) viser for mannen, blir John Merrick en person av stor interesse.
Kåre Gilhus

Jurist

Etter 2. verdenskrig tok Gilhus juridisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo. Deretter ble han ansatt som dommerfullmektig og pådømte blant annet rettssaker i det såkalte landssvikoppgjøret.
Senere ble han vergerådsformann i Oslo, og i 1955 ble han barnevernsjef i Oslo. Han ble så direktør for Barnevernet i hele Norge.
Helikopterulykken på Heerodden

Ulykkesundersøkelsen

En ulykkesundersøkelse ble som vanlig satt i gang for å klarlegge årsaksfaktorene som førte til helikopterhavariet. 
Tre inspektører fra Statens havarikommisjon for transport (SHT) ankom Barentsburg 31. mars for å starte undersøkelsen.
Siden ulykken inntraff på norsk territorium ledes undersøkelsen av den norske havarikommisjonen, og i samsvar med internasjonale retningslinjer skjer det i samarbeid med den russiske havarikommisjonen.
SHT i sin rapport etter ulykken mener at løs snø, i mulig kombinasjon med vindkast, skapte utfordringer i forbindelse med landingen. Under landingen benyttet flygebesetningen en uheldig framgangsmåte som medførte at de mistet nødvendige visuelle referanser. Den avbrutte landingen ble gjennomført med klare mangler ved
besetningssamarbeidet. Besetningen mistet kontrollen over helikopteret og traff en hangarvegg. Kollisjonen fikk så alvorlige konsekvenser, delvis fordi personer om bord ikke var fastspent med setebelter.
Spekkhugger (seilbåt)

Historie

Spekkhuggeren er den første båt Peter Bruun tegnet. Han tok utgangspunkt i Aage Utzons spissgattede seilbåter. Men bygde båten i det moderne 'glassfiber' og tegnet en kort finnekjøl og brøkdelsrigg i aluminium til båten. Bruun var meget inspirert av havets dyr og gav båten navnet Spekkhugger. Inspirasjonen går igjen i båtens design, med runde former og en kjølform som er sterkt inspirert av delfiners svømmefinner.

I 2005 ble produksjonen av Spekkhugger gjenopptatt i Sverige av Fred Holmberg & Co AB.

Konstruksjon

Skroget er bygget i GAP, mens dekket er bygget i balsasandwich GAP. Skroget ble kledt med 5 mm kork for isolasjon og finish, men båten fremstår som noe uferdig under dekk. Masten går gjennom dekket og støttes av et sett vinklete salingshorn og et sett undervant. Storseilet har hurtigrev, men kan i tillegg reves på rullebomen. Seilet berges også ved at det rulles inn på bommen. Kjølen er støpt i jern og er montert med syrefaste bolter til skroget, som er forsterket med flere tverrgående bunnstokker. Roret er montert på et lite skjegg. Opprinnelig var skjegget ganske langt, men ble endret for å bedre manøvreringsegenskapene. Siden Spekkhugger er en entypebåt har de fleste båter idag det nye skjegget.

Seilegenskaper

Da Spekkhugger har en meget stor kjølvektandel, kan den også ha mye seil. Og det har den med 40,4 m² på kryss til 2280 kg. Da båten også er tegnet med liten våt overflate er det få båter som seiler fra den i meget svake vinder – uansett størrelse. Pga skrogformen kan den ikke komme opp i plan, nesten uansett vær, og denne dårlige egenskap er så utpreget at den kalles ubåten. Imidlertid gjør formen og kjølvekten også at båten klarer seg bra i hardt vær, slik at båten blir en allværsbåt.

Innredning

Båten ble laget i tre utgaver: Racing, Family og Dinette. Racingutgaven kjennes ved den lange cockpiten og korte, firkantede hytte. Familiy- og Dinette-utgavene ser utvendig like ut med kortere cockpit og lengre, bredere og høyere, avrundet overbygg. Under dekk skiller de seg i innredningen. Family har langsgående benker og bysse plassert midt i båten, mens Dinette har en dinetteløsning.
W. H. Hill oljekraftverk

W. H. Hill oljekraftverk er et varmekraftverk i byen Hilo på øya Hawaii i Stillehavs-delstaten Hawaii i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 37 MW, fordelt på 2 blokker / turbiner. Dette er delstatens minste kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Alle kraftverk på Hawaii er oljefyrte.
Anlegget ble påbegynt omkring 1965 og stod ferdig i 1974. Brenselkilden er fyringsolje.
Pneumotoraks

Symptomer

Ved pneumotoraks vil pasienten ha smerter i skadeområdet, og ofte få pustebesvær og vise tegn til oksygenmangel.

Behandling

Ved små lekkasjer, vil tilstanden ofte gå over av seg selv, ved at lekkasjen tettes og «feilplassert» luft absorberes. Dette merkes som tungpustethet.
Hvis luftlekkasjen omfatter det meste av en lunge, vil pasienten både ha smerter og pustebesvær nok til at innleggelse og kirurgisk inngrep er indisert.
Dersom ikke ytre skade kan påvises, vil en legge inn et dren som vanligvis går inn mellom ribbena og plasseres slik at luftutløpet ligger relativt høyt i lungehulen. Lungen vil da vanligvis utvide seg igjen, og drive ut overskuddsluften. Drenet koples med en vannfylt luftlås, som forhindrer at ny luft trenger inn og får lungen til å kollapse. Behandlingen varer til det er rimelig sikkert at lekkasjen har helet seg. Av hensyn til infeksjonsrisikoen ved inngrepet gis gjerne antibiotika.
Eksoplanet

Eksoplaneter, eller ekstrasolare planeter (fra gresk ekso, «ute», «utenfor»), er planeter som går i bane rundt andre stjerner enn solen. De tilhører derfor andre solsystemer enn vårt. Pr. 17. juli 2018 er 3 803 kjente eksoplaneter (fordelt på 2 844 planetsystemer hvorav 633 har fler enn én planet) listet i Extrasolar Planets Encyclopaedia.
Mye forskning ligger bak arbeidet med å finne eksoplaneter, og først på 1990-tallet kunne man med rimelig sikkerhet hevde at man virkelig hadde oppdaget noen. Siden 2002 har det blitt oppdaget en rekke eksoplaneter hvert år.
13. november 2008 offentliggjorde NASA for første gang bilder av en eksoplanet, Fomalhaut b, som går i bane rundt stjernen Fomalhaut. Planetens eksistens ble påvist teoretisk før den ble fotografert. Planeten er lokalisert til Den sørlige fisken (Piscis Austrinus), 25 lysår fra Jorda.