google/wiki40b huggingface dataset:
Nicholas Ridley

Bakgrunn

Nicholas Ridley ble utdannet ved Royal Grammar School, Newcastleand Pembroke College og senere ved University of Cambridge, der han ble tildelt sin mastergrad i 1525.

Prest, professor

Like etter at Ridley ble ordinert som prest reiste han til Paris for å få sin videre utdannelse. 
Etter hjemkomsten til England rundt 1529, ble han ansatt som professor ved Cambridge University i 1534. Rundt denne tiden var det betydelig debatt om pavens overhøyhet i riket. Ridley var godt bevandret på bibelsk hermeneutikk. 
Ridley ble utnevnt av daværende erkebiskop av Canterbury, Thomas Cranmer, til å tjene som en av hans feltprester. I april 1538 valgte erkebiskopen Ridley til prest i Herne i Kent. Ridley ble også valgt til Master of Pembroke College. 
I 1543 ble Ridley anklaget for kjetteri, men han klarte å motbevise dette. Erkebiskop Thomas Cranmer hadde besluttet å støtte den engelske reformasjonen som oppstod på denne tiden, ved å gradvis erstatte den gamle garde i hans kirkelige provins med menn som fulgte den nye tenkningen.

Biskop

Ridley ble derfor valgt til biskop av Rochester i 1547, og kort tid etter at Ridley begynte i dette embetet fikk han ordre om at alteret i alle kirkene  i hans bispedømme burde fjernes, og i stedet skulle det settes inn bord for å feire den siste nattverden til Jesus. 
Ridley ble brent på bålet på grunn av forræderi mot den britiske staten og for å ha støttet Jane Grey som også ble henrettet.
Lepitrichula

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Turell

Turell (av fransl tourelle, «lite tårn», diminutivform av tour, «tårn») er et arkitektonisk uttrykksmiddel. De forekommer for eksempel i form av dekorative påbygg på et større tårn eller på fasader. De anordnes gjerne likesom karnapper.

Orgelbygg

Pipeorgelfasader utstyres også til tider med tureller. Foruten en estetisk har de også en praktisk funksjon i og med at de gir plass til flere orgelpiper i fasaden. Store skjemmende basspiper plasseres med fordel i tureller. Særlig i barokktiden var tureller vanlige i de rikt utarbeidede orgelfasadene.
Kaappunt fyr (Kaap Maclear)

Kaappunt fyr (afrikaans: Kaappuntvuurtoring) ved Kaap Maclear er ett av to fyr ved Kaappunt i Kapp det gode håp naturreservat ved det sydligste punktet av kapphalvøyen i Sør-Afrika. Det gamle tårnet ble reist 1. mai 1860 272 meter over havet. Imidlertig var tårnet for høyt og ble ofte skjult av tåken, slik at den ikke kunne sees. Et nytt tårn ble satt opp 95 meter over havet og i 1919 bestemte kommisjonen at de gamle tårnet skulle byttes ut.
Det originale fyrtårnet står fremdeles og tjener som besøkssted og brukes som et sentralt overvåkingspunkt for alle fyr i Sør-Afrika.
Sida (myndighet)

Sida (Swedish International Development Cooperation Agency), Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete, er en statlig svensk myndighet med hovedkontor i Stockholm og underordnet Utrikesdepartementet. Sidas mål er å bidra til å skape forutsetninger for fattige mennesker å forbedre sine levevilkår.
På linje med andre svenske myndigheter arbeider Sida selvstendig innenfor de rammer gitt av Riksdagen og regjeringen. De bestemmer de økonomiske rammene, hvilke land Sverige, og dermed Sida skal samarbeide med og hvilken innretning arbeidet skal ha. Sida har gjennom svenske ambassader lokal representasjon i et 50-tall land.
I 2005 hadde Sida 900 medarbeidere hvorav 190 var stasjonert i utlandet ved ambassader og konsulat i samarbeidsland. Personalet i Sverige finnes i Stockholm, Härnösand og Visby.
Sida styrer om lag 54 % – eller i 2006 cirka 15,9 milliarder kr – av Sveriges totale bidrag til det internasjonale utviklingssamarbeidet. Totalt var det svenske bidraget til bistand 29,3 milliarder svenske kroner i 2006.
Spidskuglen

Spidskuglen var et humoristisk, satirisk ukeblad for Arendal og Omegn.
Bladet utkom i årene etter Arendalskrakket, fra 1887 til 1890, og ble utgitt av Thomas Andreas Heimdal som var en forgrunnsfigur i Samholdbevegelsen. Bladet kalles først "Spidskuglen", deretter Spiskula, og igjen Spidskuglen og til slutt Spidskula.
Spidskuglen og Samholds avis var viktige medier til å formidle Samholdsbevegelsen synspunkter og holdninger.
Studentparlamentet i Tromsø

Studentparlamentet ved UiT - Norges arktiske universitet (SP), tidligere kjent som Studentparlamentet i Tromsø, er det øverste studentdemokratiske organ ved Universitetet i Tromsø (UiT Norges Arktiske Universitet). Studentparlamentet ble opprettet den 1. august 2009 etter at Studentstyret - NSU Tromsø fusjonerte med Studenttinget, på bakgrunn av fusjonen mellom UiT og Høyskolen i Tromsø. Sommeren 2013 ble Studentparlamentet i Tromsø, og Studentparlamentet i Finnmark fusjonert på bakgrunn av fusjonen mellom Universitetet i Tromsø, og Høgskolen i Finnmark.
Studentparlamentet er blant annet medlem av Studentenes og Akademikernes Internasjonale Hjelpefond (SAIH) og Norsk studentorganisasjon (NSO). Studentparlamentet består av 25 representanter(2013), 16 fra listevalg, 7 fra fakultetsallmøtene, 1 fra Samiske Studenters Forening i Tromsø (SSSR) og 1 fra International Students Union (ISU). Studentparlamentet skal ved konstituerende møte etter alle valg er foretatt velge blant annet leder, nestleder og medlemmer til Studentparlamentets arbeidutvalg, medlemmer til Semesteravgiftsforedlingskomiteen, studentrepresentanter til Samskipnadsstyret, samt studentrepresentanter i Universitetsstyret ved UiT. Fram til 2014 valgte Studentparlamentet Landstyrerepresentanter til NSO sitt Landstyre, som fra og med NSO sitt landsmøte vedtak i 2014, blir avviklet med innføringen av nytt Sentralstyre.
A Beard of Stars

Beskrivelse

A Beard of Stars var den første utgivelsen med Marc Bolans nye musikalske partner Mickey Finn. Bolan selv var hjernen bak utgivelsen, han var både den som komponerte og sang på alle sangene, spilte gitar, orgel og bass mens Mickey Finn bidro på perkusjon. Albumet er kjent for å være det første hvor Bolan benyttet elektrisk gitar, skjønt dette instrumentet var også benyttet på gruppas singel fra 1969, «King of the Rumbling Spires»/«Do You Remember». I henhold til AllMusic var albumet et vendepunkt hvor Marc Bolan begynte «å utvikle seg fra en forherdet hippie og til den pågående og brautende rockestjernen han ble de neste få årene, skjønt for de som er kjent med hans tidligere sanger, høres det fortsatt ut som verket til en mann med sitt sinn plugget inn i tidsalderen for syrepåvirket henrykkelse.»
Aruama

Utseende

Nokså små, avlange, rødbrune trebukker, dekkvingene kan være mørke med grønnlig metallglans. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk, lengre enn bredt, med en tann modt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen. Beina har betydelig fortykkede lår.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil og Bolivia.
Mudan

Mudan (kinesisk: 牡丹区; pinyin: Mǔdān Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Heze vest i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Distriktet er administrasjonssetet for Heze.
Humlefluer

Liv og utvikling

Humlefluer finnes på varme solrike lokaliteter, gjerne med blomster. De er i larvestadiet parasitter på andre insekter som solitære bier, gresshopper og sommerfugllarver. Som voksne lever de av nektar. De sitter med vingene ut, ikke foldet bakover kroppen, og gjerne på bakken eller i en blomst. Blir de forstyrret flyr de sjeldent langt.
Humlefluer omfatter noen arter i slekten Bombylius som ligner på humler. De er hårete (pelskledde), men kan skilles lett fra en humle fordi den bare har to vinger (ikke fire) og antennene er korte og rette (i forhold til en humle som har lengre og knekte antenner). 
Stor humleflue, Bombylius major er vår vanligste art, og er den største av humlefluene, mellom 9 og 16 mm.  Den finnes på Østlandet, rundt kysten, og nordover på Vestlandet til Trøndelag.  Bombylius-artene har en lang fremoverrett sugesnabel (munn). De flyr til og med omtrent som en humle, i litt store sirkler og fra blomst til blomst for å suge nektar. Den står ofte stille i luften som en kolibri og suger nektar. Stor humleflue flyr tidlig om våren, når de første hestehovene blomstrer.  Den er parasitt på en solitær bie i slekten Andrena (Apiodea, Hymenoptera).  Den leter opp biens larvekammer der den kan legge sine egg. Humlefluen legger egget ved siden av.  Til å begynne med lever humlefluelarven av det forråd av pollen som bien har lagret som larvemat.  Etterhvert spiser den bielarven. Den overvintrer i larvekammeret som puppe og klekkes straks de første solstrålene varmer om våren.
Andre humlefluer ser mer ut som en vanlig flue, bortsett fra at de ofte har flekker på vingene.  Artene i slekten Anthrax er slike hårløse humlefluer; de har også kortere snabel en stor humleflue.  Kroppen er svart og flattrykt.  Noen har lyse flekker på bakkroppen.  Vingene kan være nesten fargeløse, men ofte har de et markert mørkere parti på vingene. Hemipenthes maurus er vår vanligste art.

Fossile arter

Familien er relativt godt dokumentert fra fossiler, og over 50 fossile arter er kjent. Disse går tilbake til Eocen, noe som kan tyde på at familien, til tross for at den står nær roten i fluenes slektskapstre, er forholdsvis ny.
DS «Mørejarl» (1909)

Historie

I 1925 var Møre Fylkes Ruteselskap på utkikk etter et nytt skip for kystruten til Bergen. Ingen passende skip var tilgjengelig i Norge, og valget falt derfor på DS «Industry», et britisk skip bygd i 1909. Før skipet ble satt inn i trafikk, ble hun sendt til Storviks Mekaniske Verksted i Kristiansund for å bygges om. Det ble blant annet bygd et mellomdekk for å kunne transportere levende dyr. Kjøpet og ombyggingen kostet tilsammen 480 000 kroner. Skipet ble døpt Mørejarl, og var med sine 753 bruttoregistertonn rederiets største fartøy. DS «Mørejarl» ble i 1925 satt inn på Bergensruten, som samtidig ble forlenget til Trondheim. Hun avløste det innleide lasteskipet DS «Aardal», og gikk fast i ruten fram til april 1940.
Under angrepet på Norge tirsdag 9. april 1940 lå DS «Mørejarl» og lastet for nordgående rute i Bergen. Byen ble okkupert om morgenen, og skipet ble rekvirert av tyske myndigheter. «Mørejarl» ble sammen med rekvirert hurtigruteskip DS «Nordstjernen» opplagt ved Marineholmen og benyttet til losjiskip for norske krigsfanger. Krigsfangene ble 16. april 1940 overført til rekvirerte passasjerskip DS «Jupiter» og TS «Leda» som lå ved Eidsvågneset. Først i årsskiftet 1940/1941 fikk rederiet «Mørejarl» tilbake. Skipet fortsatte seilingene under krigen, og ble i 1951 solgt til opphugging.

Skipet

DS «Mørejarl»s tonnasje var 753 bruttoregistertonn. Fremdriften ble besørget av en dampmaskin som drev en propell. Skipet var sertifisert for 219 passasjerer i liten kystfart og hadde to klasseinndelinger.
Neslehår

Neslehår eller brennhår er en type stive hår som skaper smerte eller kløe dersom man kommer i kontakt med dem. De fungerer som forsvarsmekanisme hos mange planter, fugleedderkopper og larver av mange sommerfugler.
Navnet «nesle» henviser til brennesle, og slike hår er en av de mange hovedmåtene planter fra mange familier av planter forsvarer seg mot beiting. Enkelte kaktuser har en kombinasjon av pigger og neslehår. Mange søramerikanske fugleedderkopper har ikke spesielt kraftig gift, og forsvarer seg i stedet ved å gni bakbeina mot bakkroppen og på den måten sende ut en sky av skarpe, små hår med mothaker som skaper irritasjon og kløe, særlig hos pattedyr. Samme fenomen forekommer hos mange sommerfugglarver, slik som for eksempel larvene neslesommerfugl, men disse har ingen mulighet til sende hår mot mot rovdyr på samme måte som edderkoppene. Hårene er glassaktige og med mothaker, og vil kunne brekke av og kastes ut i lufta dersom larven blir berørt.
Neslehår, særlig luftbårne neslehår, kan gi allergiske reaksjoner i huden i form av hevelse, utslett og/eller kløe. Reaksjonen kan vare i flere timer eller dager. Neslehår i øynene kan gi mer alvorlige konsekvenser i form av hevelser på selve øyet, kalt Ophthalmia nodosa som forekommer når leslehår med mothaker setter seg fast i hornhinnen. I slike tilfeller bør øyet renses med store mengder med kaldt vann så fort som mulig før man oppsøker lege. Folk som omgås organismer med luftfårne leslehår, særlig hårsparkende edderkopper anbefales å bruke vernebriller.
Verdensrekordhistorikk på 400 m fri

Den første verdensrekorden på 400 meter fri for menn på langbane (50 meter) svømming ble anerkjent av Det internasjonale svømmeforbundet (FINA) i 1908. For svømmeøvelser på kortbane (25 meter) ble rekorder anerkjent fra 3. mars 1991.
NOKUT

Akkreditering som universitet

Etter Kvalitetsreformen ble det åpnet for at høgskoler og vitenskapelige høgskoler skulle kunne søke om å bli universitet. NOKUT skulle være det organet som gjorde den faglige vurderingen om hvorvidt de kunne bli universitet. NOKUT ser hovedsakelig på om rent formelle kriterier for godkjenning er oppfylt. Dette undersøkes gjennom å gjennomgå lærestedenes dokumentasjon fra av studietilbud og rutiner ("kvalitetssikringssystem"). Dessuten besøker sakkyndige komiteer fra NOKUT lærestedet og har intervjuer med ledelsen. Vektleggingen av formalia har ført til endel kritikk, da flertallet av landets jusstudier risikerte å ikke bli akkreditert ettersom under 25% av undervisningspersonale hadde professortittel. NOKUT driver heller ikke rangering av kvaliteten på studier eller læresteder.

Former for akkreditering

NOKUT har ansvaret for å utarbeide faglig anbefaling i spørsmål om akkreditering på institusjonsnivå, dvs. som universitet, vitenskapelig høyskole eller høyskole. Det er Kongen i statsråd som fatter endelig beslutning om institusjonell akkreditering. NOKUT har også ansvar for akkreditering av høyere utdanningstilbud ved institusjoner som ikke har institusjonell akkreditering (disse har også rett til å bruke betegnelsen høyskole/høgskole/høgskule), og har fullmakt til å akkreditere studietilbud av inntil 2 års varighet. Ved mer omfattende studietilbud utarbeider NOKUT en anbefaling som oversendes Kunnskapsdepartementet for endelig vedtak. Kunnskapsdepartementet, etter anbefaling fra NOKUT, kan f.eks. akkreditere et bachelorstudium eller masterstudium ved en institusjon som ikke har en institusjonell akkreditering.
Jon Skolmen

Bakgrunn

Jon Skolmen var etter skolegang og studier i en kort tid hjelpelærer og gymnastikklærer.

Karriere

Han ble ansatt i NRK fra 1963 til 1981, der han blant annet hadde barneprogrammet Jon med skrivemaskinen. Han var også med i Lekestue. I 1976 vant Trond Kirkvaag og Skolmen både Gullrosen, Chaplin-prisen og presseprisen under underholdningsfestivalen i Montreux for Rundkast om kringkasting, et humoristisk program om kringkastingens historie i Norge. I 1977 vant han nok en gang Chaplin-prisen i Montreux, da med bidraget Toget, som han regisserte sammen med Johnny Bergh. Han hadde i 1986 en rolle i filmen Plastposen.
Jon Skolmen deltok også i flere av Kirkvaag, Lystad og Mjøens (KLM) sketsjer, blant annet som pilot i "Luftens helter" på NRK i 2007. I 1997 hadde han en mindre rolle i komiserien Tre på Toppen på TVNorge. Han hadde også rollen som Mjøltyt i Jul i Blåfjell, som ble sendt på NRK i 1999. 
Skolmen fikk et stort publikum også i Sverige i filmkomedien Selskapsreisen og i dens fire oppfølgere der han spilte Ole Bramserud, den norske kameraten til hovedskikkelsen Stig Helmer-Olsson (den svenske skuespilleren Lasse Åberg). I 1980-årene var han også med i det svenske sketsj-komedieshowet Nöjesmassakern, og var med i Dizzie Tunes-showet i Sverige og i Norge.
I 2007 mottok Skolmen Norsk revyforfatterforenings revypris Leonardstatuetten. Han ble tildelt «Hedersprisen» under Komiprisen 2009.
Skolmen uttalte i 2015 at han ikke hadde planer om å stå på scenen igjen.
Jon Skolmen var onkel til Hege Schøyen og Anne Ryg og far til Christian og Tine Skolmen. Han var barnebarn av maleren Kristian Skolmen.
M*A*S*H sesong 4

Episodene fra sesong 4 (1975–1976) av TV-serien M*A*S*H
Grønlandsbanken

Grønlandsbanken er en grønlandsk bank, med hovedsete i Nuuk.
Banken ble stiftet i 1967 av flere danske banker (2/3 av aksjekapitalen) og Danmarks Nationalbank (1/3). Dette regnes som Grønlands første bank, selv om den danske banken Bikuben 9 måneder tidligere hadde åpnet en filial i Nuuk. Bankens åpningsdag var 1. juli 1967.
I 1997 fusjonerte banken med Nuna Bank, som ble etablert i 1985, ved å overta Bikubens fire avdelinger på Grønland. Beslutningen ble gjort i de to respektive bankers generalforsamlinger i april 1997, med virkning fra 1. januar 1997.
Pr. mars 2008 har banken ca. 60 000 kunder.
Daniel Larsson

BK Häcken

Larsson startet sin profesjonelle karriere i BK Häcken. Larsson ble lagt merke til av større klubber mens han fortsatt spilte i Superettan, og i 2009 forlot han klubben til fordel for Malmö FF. I sin siste sesong for BK Häcken, hvor Larsson scoret tolv mål, rykket klubben opp til Allsvenskan.

Malmö FF

I Malmö FF ble Larsson i 2009-sesongen klubbens mestscorende i ligaen med elleve mål. I løpet av 2010-sesongen etablerte Larsson seg som en nøkkelspiller for klubben, og bidro til klubbens seriemesterskap det året, ved å score ti mål, samt stå for ti målgivende pasninger. 2012-sesongen ble Larssons svakeste sesong for Malmö FF, med bare fire scoringer på 30 kamper.

Real Valladolid

Den 7. november 2012 ble det kjent at Larsson ville gå gratis til Real Valladolid, etter at kontrakten med Malmo FF hadde utløpt.

Landslaget

Larsson spilte første landslagskamp for Sverige mot Oman, i det som var en serie treningskamper for Sverige. Den 17. mai 2010 var Larsson igjen i landslagstroppen.
Årviksand

Årviksand er den største bygda på Arnøya i Skjervøy kommune i Troms, med 124 innbyggere i 2019. Bygda ligger ved Årvikbukta i Lopphavet, med utsikt til Nord-Fugløy. Årviksand er i dag det nordligste bebodde stedet på øya, ved enden av fylkesvei 347. I Årviksand er det butikk, fiskebruk, Brødrene Albrigtsen AS (maskinentreprenør),  privat barne- og ungdomsskole og barnehage. 
Under andre verdenskrig skjulte norske og sovjetiske partisaner seg for nazistene i ei hule i Rotvåg, et stykke nordøst for Årviksand. Her observerte de båttrafikken i området, og rapporterte både til London og Moskva. Da de hadde ligget der i noen måneder ble de angitt til nazistene av lokale informanter, og noen av dem ble drept. Det er satt opp et minnesmerke for de døde partisanene midt i bygda.
Av næringsvirksomhet er fiskebruket Årvikbruket det viktigste. Bruket har 35 fast ansatte, og hadde i 2008 en omsetning på 26 548 000kr. Her blir det produsert saltfisk, tørrfisk og klippfisk. Årviksand Verksted er et bilverksted med fem ansatte.
Aequatoria

Utseende

Middelsstore, ovale, mer eller mindre blanke, svarte skarabider. Scutellum er ganske stort og trekantet. Dekkvingene har punktstriper.

Levevis

Larvene lever i råtten ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika (rundt Ekvator, som navnet henspiller på).
Den er funnet i Colombia, Venezuela, Ecuador og Peru.
Rothari

Langobardene

Langobardene var et germansk folkeslag som startet sin vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok Germania fra 98 e. Kr., og de ble av ham betegnet som dyktige krigere. På Adaloalds tid var de etablert som herskere over store deler av Italia i det vakuum som hadde oppstått etter Vest-Romerrikets fall på 470-tallet og østgoternes knusende nederlag rundt 550.

Veien til tronen

Da kong Arioald døde i 636 fikk enken hans, dronning Gundeberga, i oppdrag av de langobardiske hertugene å finne seg en ny mann selv som kunne bli konge. Valget falt på hertugen i provinsen Brescia, Rothari. Skikken med at dronningen selv skulle velge ektemann og konge var innført i 590 da enken etter kong Authari, Theodelinda, på grunn av sin popularitet fikk fortsette som dronning og selv velge seg ny ektemann.
Den frankiske Fredegars krønike (kap. 71) fra det 7. århundre skal ha en henvisning til at Rothari var streng og handlekraftig, og at han tok livet av flere opposisjonelle adelsmenn i starten på sin regjeringstid. Han utvidet sitt rike ved å erobre Liguria i 643 og den resterende delen av bysantinernes indre territorier i Veneto, inkludert den romerske byen Opitergium. Rothari utga også det berømte ediktet som bar hans navn («Edictum Rothari») som  var en nedtegning av lovene og sedvanene til det langobardiske folk. Det var skrevet på latin. Ediktet var ikke rettet mot undersåttene til langobardene som kunne beholde sine lover. 
Rotharis sønn Rodoald etterfulgte ham som konge i 652 da han som ganske ung ble drept av den katolske opposisjonen.
Park

Historie

De første parkene var dyreparker eller jaktparker, skogsområder forbeholdt kongelig eller aristokratisk jakt i middelalderen. De var omgitt av høye murer eller hekker for å holde viltet inne og folk ute. 
Disse vernede områdene utviklet seg fra 1500-tallet til landskapsparker (eller store innhegnede hager) omkring herregårder og landsteder. De var arealer til jakt, men var også med på å fremheve eiernes rikdom og status. Landskapsestetikk og landskapsarkitektur ble fagområder i slike miljøer. Etterhvert som byene vokste ble de private hagene overlatt til allmennheten. De store parkene i London har en slik forhistorie. 
Den industrielle revolusjon ga parkene en ny betydning som vernet område for allmennheten. Hensikten ble nå å bevare en smule natur i bylandskapet. Sport ble en viktig aktivitet i disse nye byparkene. 
Større områder som ble spesielt verdsatt på grunn av sin naturlige skjønnhet ble vernet som nasjonalparker, for å hindre at de skulle bli ødelagt av en naturlig ukontrollert utvikling i arealbruken.

Nyere utvikling av begrepet park

Parkbegrepet vant status på slutten av 1900-tallet og ble tatt i bruk på en rekke områder i privat forretningsvirksomhet og navngiving av lokaliteter knyttet til slik virksomhet, særlig i forbindelse med den frihet som privatbilismen ga til lokalisering. Byvirksomhet kunne flyttes ut av byene, til ulike typer næringsparker i bynære suburbane områder, gjerne områder som lå i umiddelbar nærhet til motorveiene. Ulike typer temaparker er utviklet, som eksempelvis forskningspark.