Lucas Watzenrode

Tidlig liv

Familien og dens navn stammet fra den schlesiske landsby Weizenrodau. Lucas Watzenrode var sønn av kjøpmannen Lucas Watzenrode den eldre (1400–62). Han studerte ved akademiet i Kraków, ved universitetet i Köln og universitetet i Bologna.
Etter at hans søster Barbara og hennes ektemann Niklas Koppernigk døde i eller rundt år 1483, tok Lucas seg av deres fire barn; Katharina, Barbara, Andreas og Nicolaus - den sistnevnte ble den kjente astronomen Kopernikus.

Historisk bakgrunn

Bispedømmet Ermland, som tidligere par i den tyske ordens områder, hadde ved Freden i Thorn i 1466 havnet under den polske konges beskyttelse. På bakgrunn av denne fredstraktaten hadde den polske konge rett til å utnevne biskopen. Men verken domkapitlet eller deres nylig valgte biskop, Nicolaus von Tüngen (1467–89), anerkjente kongens rett til å gjøre så.
Pololen anfektet valget av von Tüngen, og dette førte til prestenes krig (1467–79) og til den første traktat i Piotrków Trybunalski (1479), hvorved domkapitlet ble forpliktet til å innhente den polske konges samtykke. Bispedømmet Ermland ble gjort til suffragan under erkebispedømmet Riga, som den gang ble ledet av erkebiskop Michael Hildebrand.

Biskop

Denne overenskomsten var noe vag, noe som viste seg i 1489 da den neste biskopen, Lucas Watzenrode, ble valgt. Han mottok mitraen fra pave Innocens VIII mot kong Kasimir IV Jagiellons uttrykte vilje; han ville heller ha sett Frederik, en av sine sønner, som biskop der. Watzenrode strittet imot dette, og da Kasimir døde i 1492 og ble etterfulgt av Johann I Albert, kunne Watzenrode tilslutt etablere eksempsjon av bispedømmet fra Riga. Med den annen traktat i Piotrków Trybunalski (1512) godtok de påfølgende biskoper en begrenset polsk kongelig innflytelse på valgene. Den hellige stol betyraktet bispedømmet eksempt til 1992, da det ble opphøyet til erkebispesete med suffraganer.
Biskop Watzenrode residerte i Heilsberg (nå Lidzbark). Han var en dyktig organisator av områdets indre anliggender. Han reorganiserte katedralskolen og planla å grunnlegge et universitet i Elbing (Elbląg). Han fremholdt at Den tyske orden nå hadde sluttført sitt oppdrag i Østersjøområdet, ved det at folkene der hadde konvertert til kristen tro, og mente at den nå burde sendes avsted til mer hedenske områder. Det osmanske rike var en vedvarende trussel og hadde erobret store deler av Europa, og biskopen foreslo at ordenen skulle «ta opp kampen mot tyrkerne».
Bispedømmet ble utsatt for gjentatte væpnede angrep fra Den tyske orden, som ville gjenerobre territoriet. Og Polen prøvde å få slutt på fyrstebispedømmets autonomi, og selv få kontrollen der. I dette farvannet voktet Watzenrode over Ermlands interesser og beholdt vennlige forbindelser med Polen. Han var en klar motstander av Den tyske oden, og kort etter hand sød løp det rykter om at de hadde forgiftet ham.

Familie

Watzenrode lok seg av sine foreldreløse to onevøer og to nieser. Katharina giftet kjøpmannen og byråden Barthel Gertner, om Barbara ble nonne i benediktinerordenen. Watzenrode sendre brødrene Nicolaus (Copernicus) og Andreas til studier ved Krakówakademiet og Italia (Bologna, Padova, Ferrara). Etter studiemne assisterte Copernicus sin onkel i administrasjonen; han var hans nærmeste rådgiver og hans personlige lege.
Watzenrode tok seg også av sin sønn Philipp Teschner, hvis mor var datter av rektoren for Johannes-skolen i Thorn. Da Watzenrode ble biskop, sørget han for at Philipp Teschner ble borgermester i Braunsberg.