Royal Fleet Auxiliary

Royal Fleet Auxiliary (RFA) er en sivilt bemannet flåte under det britiske forsvarsministeriet som støtter Royal Navy. Flåten inngår i Naval Service. RFAs hovedrolle er å forsyne Royal Navy (den britiske marinen) med drivstoff og forsyninger. Flåten disponerer også et reparasjonsskip og fartøyer for amfibisk krigføring. RFA har også handelsskip, som kan understøtte orlogsfartøyene med drivstoff, ammunisjon, reservedeler, ferskvann og mat til sjøs (RAS – Replenishment At Sea).
RFA-personell er sivile tjenestemenn i forsvarsministeriet som bærer handelsflåtelignende gradstegn på sjømilitære uniformer, og de er underlagt militær disiplin når fartøyet deltar i krigslignende operasjoner. RFA-fartøy blir kommandert og bemannet av disse sivile, assistert av aktivt militært personell og reservestyrker tilhørende Royal Navy, som utfører særlig militære funksjoner som drift og vedlikehold av helikoptre samt sykehusfasiliteter. RFA er finansiert av det britiske forsvarsbudsjettet, og flaggkommandøren som leder RFA er direkte ansvarlig for Royal Navys Commander-in-Chief Fleet (CINCFLEET).

Historie

RFA ble først etablert i 1905 for å skaffe kullskip for den britiske marinen i en tid da overgangen fra seildrift til kullfyrte dampmaskiner fant sted. Kullfyrte dampmaskiner var i ferd med å bli viktigste middel for skipsfremdrift, og det betydde at et nettverk av baser med kullanlegg eller en skipsflåte med muligheter for å levere kull rundt om i verden var helt nødvendig, spesielt for en flåte som skulle operere langt fra sitt hjemland. Siden Royal Navy på daværende tidspunkt var den marinen av verdens land som hadde det største nettverket av baser rundt om i verden, spilte RFA en relativ liten rolle i begynnelsen. 
RFA kom virkelig til sin rett i annen verdenskrig da den britiske flåten ofte var langt fra tilgjengelige baser, enten på grunn av at fienden tok kontroll over tilgjengelige baser, eller i Stillehavet hvor det rett og slett var snakk om store avstander. I annen verdenskrig var det også slik at marineskip oppholdt seg ute på havet i mye lengre tidsperioder enn hva som hadde vært tilfellet i seilskutetiden. Teknikker for påfyll underveis, eller Replenishment At Sea (RAS), ble spesialutviklet av den amerikanske marinen. Hjelpeflåten var ikke en polyglott samling bestående av kun RFA-skip, men også krigsskip og handelsmenn i aktiv tjeneste. Behovet for en slik flåte ble imidlertid entydig demonstrert av annen verdenskrig.
Etter 1945 overtok RFA den sentrale rollen som støttespiller for Royal Navys drift i de mange konfliktene som marinen var involvert i. RFA utførte viktige tjenester for Den østre flåten (Eastern Fleet) ved Korea fra 1950 til 1953, da vedvarende operasjoner med hangarskipene ble gjentatt i Stillehavet. RFA var også sterkt involvert i de omfattende operasjonene ved Konfrontasi i 1960-årene. Ettersom Storbritannias nettverk av baser i utlandet minket mot imperiets slutt, ble marinen i større grad avhengig av RFA som forsyner av drivstoff og andre viktige varer under rutinemessige utplasseringer. 
Royal Fleet Auxiliary spilte en viktig rolle i den største sjøkrigen siden 1945, Falklandskrigen i 1982 (hvor ett fartøy gikk tapt, og et annet ble hardt skadet), men også i Gulfkrigen, Kosovokrigen, krigen i Afghanistan og invasjonen av Irak i 2003. Med slutten på den kalde krigen og gjenopptakelsen av Royal Navys globale rolle, vil RFA stå overfor mange utfordringer i fremtiden.

Flåten

Skip i RFA-tjeneste bærer prefikset RFA, som står for Royal Fleet Auxiliary, og bærer det blå emblemet med et gult anker kalt Blue Ensign. Alle fartøyene som RFA har til disposisjon er bygget og vedlikeholdes etter Lloyd's Registers og det britiske transportdepartementets forskrifter. De fleste av skipene til RFA er bevæpnet, vanligvis med minst to 20 mm GAM-B01 luftvernvåpen og en rekke 7,62 mm L7 GPMG maskingevær.
RFAs viktigste oppgave er påfylling og forsyning underveis (RAS), og derfor er størsteparten av dagens RFA-flåte tankere og forsyningsskip. Det finnes tre klasser av tankere (såkalte oilers), en klasse med en blanding av oljetankere/forsyningsskip og en klasse med kun forsyningsskip i flåten. Den nye Wave-klassen med raske tankskip, de få tankskipene i Rover-klassen og støttetankerne fra Leaf-klassen kan utføre påfylling underveis for Royal Navy. Leaf-klassen har stundom oppgaven som transportør av mesteparten av oljen mellom terminaler og MoD-fasiliteter. Rover- og Leaf-klassene nærmer seg slutten av sine tjenestetider som aktive, og vil snart skiftes ut. Fort Victoria-klassen er "one-stop" oljetankere med mulighet for underveis påfylling og levering av ammunisjon og annet utstyr, mens skipene i den eldre Fort Roaslie-klassen bare kan forsyne Royal Navy med ammunisjon og tørr last. 
Wave-klassen og begge Fort-klassene har sjenerøse fasiliteter for luftfart, gir luftstøtte og treningsfasiliteter og har betydelig mulighet for VERTREP (Vertical Replenishment, vertikal påfylling). Skipene i Fort-klassene er i stand til å operere og støtte opp til fire helikoptre som f.eks. Royal Navys Merlin og Lynx. Moderne marinehelikoptre er store og viktige våpenplattformer, og tilstedeværelsen av fasiliteter for luftfart på RFA-skip kan bli brukt som «styrkemultiplikatorer» for innsatsstyrkene som de støtter i henhold til Royal Navy-doktrinen. 
RFA har også i oppgave å støtte Storbritannias amfibiske operasjoner, og disponerer derfor fire  Landing Ship Dock (LSD, skipsdokk for landgang) i Bay-klassen.
Skipet «Argus», som er et treningsskip tilrettelagt for samarbeid med luftfart, og reparasjonsfartøyet «Diligence» er to unike støtteskip i flåten til RFA. Begge disse skipene er konvertert fra tidligere handelsskip. «Diligence» er et tidligere støtteskip for oljeindustrien i Nordsjøen som ved konverteringen gjennomgikk reparasjoner og vedlikehold. «Argus» som er et konvertert Roll-on/Roll-off (RoRo) containerskip, har i fredstid som oppgave å gi luftfartopplæring- og støtte til nytt mannskap. I aktive operasjoner blir skipet det såkalte Primary Casualty Receiving Ship (PCRS); i all hovedsak et sykehusskip. Skipet kan dog ikke beskrives som dette - og gir ikke slik beskyttelse i tråd med Genèvekonvensjonene ettersom det er bevæpnet. «Argus» kan imidlertid befinne seg i farvann som vil være for farlige for et vanlig sykehusskip. En ombygging av «Argus» ble fullført i mai 2007, og dette vil forlenge skipets operasjonelle levetid til år 2020.
To raske «sealift» skip, «Sea Crusader» og «Sea Centurion», ble også med i flåten nylig. De var tidligere handelsskip av typen RoRO, innleid som et midlertidig tiltak for å øke den strategiske delen av RFA, noe som muliggjør raskere utplassering av britiske styrker. «Sea Centurion» ble returnert til sine eiere i 2002, mens «Sea Crusader» ble levert i året etter. Dette skjedde etter at skipene hadde gjort sine frakttjenester under invasjonen av Irak. De har blitt erstattet av nybygde Point-klasse fartøy som opererer under et privat finansforetak (Private Finance Initiative, PFI); disse fartøyene vil bli vanlige handelsskip utleid til forsvarsministeriet når det er behov, og vil ikke inngå i RFAs flåte.