Hitlerjugend

Hitlerjugend (på tysk også skrevet Hitler-Jugend, «Hitlerungdommen», forkortet HJ) var ungdomsorganisasjonen til det tyske nazipartiet NSDAP. Den ble opprettet i 1922, og nedlagt ved andre verdenskrigs slutt i 1945. Den var den nest eldste av partiets paramilitære grupper, etter Sturmabteilung (SA), som den ble underlagt i 1931.
I Weimarrepublikken var organisasjonen forholdsvis ubetydelig, men etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933 fikk den status som statlig ungdomsbevegelse i det tredje rike, fra 1936 også med obligatorisk medlemskap.
Medlemmene bar uniform, og fikk fra mars 1939 forberedende militær utdannelse.
Under andre verdenskrig spilte Hitlerjugend også en sentral rolle når det gjaldt å organisere luftverntjenesten, innsamling av klær, opprydningsarbeid og i evakueringa av barn fra bombeutsatte tyske byer.
Foruten den egentlige Hitler-Jugend (for gutter 14–18 år) omfattet organisasjonen Bund deutscher Mädel (for jenter 14–18 år), Das deutsche Jungvolk og Deutsche Jungmädel (henholdsvis for gutter og jenter under 14 år), og endelig Glaube und Schönheit (for kvinner 19–21 år).

Opprinnelse

HJ ble grunnlagt under navnet Jungsturm Adolf Hitler i 1922. Den første gruppen hadde tilhold i München, og var en rekrutteringsgruppe for SA. Den ble oppløst i 1923 etter nazistenes mislykkede kuppforsøk. 
I 1926, ett år etter reorganiseringen av NSDAP, ble den gjenopprettet, da under navnet Hitlerjugend. Dens hovedoppgave var da å være en rekrutteringsorganisasjon for partiet. Den første lederen var Baldur von Schirach, som hadde tittelen riksungdomsfører (Reichsjugendführer). Innen 1930 hadde HJ fått over 25 000 medlemmer. Det var også grunnlagt to andre ungdomsgrupper: Bund Deutscher Mädel (BDM, «Forbundet av tyske piker») og Deutches Jungvolk.

Doktrine

Organisasjonen var basert på nazismens tanke om et arisk herrefolk, og medlemmene skulle trenes til å bli trofaste soldater for det tredje rike. Det ble lagt mest vekt på fysisk og militær trening, og mindre på akademisk læring. Ungdommene ble opplært i våpenbruk og strategi, samt indoktrinert i den nazistiske lære, ikke minst det anti-semittiske aspektet ved denne. 
Medlemmene bar uniformer av lignende type som partimedlemmer, og systemet for rang og distinksjoner lignet det som ble brukt også i SA.
Ledelsen i Hitlerjugend gav lærerne nye retningslinjer og poengterte at selv om organisasjonens medlemmer var elever, skulle ikke autoriteten deres undergraves foran andre elever. I full uniform gikk HJ-ungdommer med gruppen sin inn i klasserommene til lærere som ikke viste tilstrekkelig begeistring for nazismen. «Ungdommen har, på et høyere nivå, alltid rett,» hevdet HJ-ledelsen, men til sist måtte de innse at de udisiplinerte ungdommene måtte stagges noe.

Struktur

HJ var organisert i korps som ble ledet av voksne partimedlemmer. De fleste medlemmene var gutter i alderen 14 til 18 år. Fra 1. desember 1936 var medlemskap obligatorisk for alle tyske unggutter, såfremt de ikke var av jødisk avstamning eller hadde begått kriminelle handlinger. Antallet medlemmer kom allikevel ikke opp i mer enn omkring 100 000, ettersom det ikke var noen tvangsmidler mot de som ikke ble med. 25. mars 1939 ble ungdomsplikttjeneste innført, og det ble da slått fast at foreldre, hvis sønner ikke meldte seg inn, ville bli straffet. Som følge av dette steg medlemstallet i løpet av kort tid til mer enn 8 millioner. 
Organisasjonen ble i stadig stigende grad rekrutteringsmark for de væpnede styrker. SS var spesielt interessert, ettersom den i HJ kunne finne ungdommer som var sterkt indoktrinert og hadde fått grunnleggende militær trening. 
På lokalt nivå var HJ delt i celler, som først og fremst hadde ansvaret for den politiske opplæringen. Regionalt ble det organisert stevner og treningsleire, hvor det var en kombinasjon av fysisk og militær trening og politisk opplæring. En gang i året ble det holdt et nasjonalt stevne i Nürnberg, i forbindelse med NSDAPs årlige samling. 
HJ hadde også treningsakademier, som kunne erstatte vanlig skolegang men la betraktelig mindre vekt på akademisk kunnskap enn vanlige skoler. Disse var særlig ment å skulle forberede ungdom på lederposisjoner i partiet. Bare de mest trofaste medlemmene fikk adgang til akademiene.

Uniformer og flagg

(en) Kategori:Hitlerjugend uniforms – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
(en) Kategori:Hitlerjugend flags – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Medlemmene i Hitlerjugend måtte besørge sine egne uniformer, enten de ble kjøpt ferdig i butikk eller måtte syes. Sommeruniformen for gutter bestod av brun skjorte, svarte kortbukser og lange brune eller grå sokker. Rundt halsen bar de svarte speiderskjerf og om livet svarte belter med bandolær (skulderreim) og beltespenne med HJ-merke (det tredje rikes ørn og mottoet Blut und Ehre, «blod og ære»). Vinteruniformen som kom i 1937 bestod av mørkeblå eller svarte langbukser, brun skjorte og svart tørkle. På hodet bar de myke, blåsvarte skyggeluer. Av emblemer og merker var armbindet det mest slående. Det viste, som hovedflagget for organisasjonen, et svart hakekors i en hvit rute plassert på en rødt bakgrunn med en bred hvit stripe på midten. Marine-HJ hadde blå armbind istedenfor røde.

Etter andre verdenskrig

HJ ble i likhet med andre nazistiske organisasjoner tilknytet NSDAp oppløst av Det allierte kontrollrådet i 1945. Noen medlemmer av HJ ble anklaget for krigsforbrytelser, men da de fleste var mindreårige, ble det ikke gjort noen seriøse forsøk på å følge opp dette. 
Organisasjonen ble ikke erklært som en krigsforbryterorganisasjon, slik for eksempel SS ble, men det voksne lederkorpset ble kollektivt kjent skyldige i forbrytelser mot freden i form av indoktrinering av ungdommen. Mange ledere ble stilt for retten, og blant annet ble Baldur von Schirach dømt til tyve års fengsel.