google/wiki40b huggingface dataset:
Yucca aloifolia

Beskrivelse

Spansk bajonett er en høy stammedannende yucca som normalt blir 2−3 meter høy, noen ganger inntil 6 meter høy. Bladene er sylspisse og lys til middels grønne, inntil 60 cm lange og 2−3,5 cm brede. Etterhvert som planten vokser seg høy blir den topptung og faller over ende. Den fortsetter å vokse oppover og roter seg på nytt.
Det er ofte vanlig at planten produserer rotskudd som vokser tett på morplanten.
Blomsterstengelen er som regel kort, inntil 60 cm høy. Blomstene er hvite med et rosa skjær. I motsetning til størstedelen av yuccaslekten er ikke Y. aloifolia avhengig av knoppmøller for å pollinere blomstene.
Y. aloifolia er mye brukt som prydplante i sørlige USA og i Middelhavet. Den tåler tørke, kulde og varme svært godt. Men man bør unngå å plante den i nærheten av stier og veier hvor barn og husdyr kan ta skade av de skarpe bladene.

Utbredelse

Planten vokser naturlig langs kysten fra Nord-Carolina i Sørøst-USA, langs Mexicogulfen til Mexico i vest og i Vestindia. I Mexico forekommer Y. aloifolia helt opp til 1800 moh. i tropiske skoger.
Fylkesvei 2650

Fylkesvei 2650 går mellom Skamsar bru og Dønfoss bru i Skjåk kommune. Veien er 9,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv485.
Stein (Hole)

Stein er en gård i Hole i Buskerud. Gården har gårdsnummeret 9. Navnet uttales tradisjonelt stejjn. Gården omfatter omtrent 1 000 dekar innmark og omtrent 4 000 dekar skog. Den tilhørte Mariakirken i Oslo på 1300-tallet. Ifølge kongesagaene ble det her reist en haug over Halvdan Svarte; Halvdanshaugen . På gården finnes også ruiner av en Olavskirke fra 1100-tallet, Stein kirkeruin. Kirken utgjorde i tidligere tider et eget kirkesogn og sorterte under Hole kirke. Det var også tilsatt egen prest ved kirken. Gårdsbygningen fra 1830-tallet er fredet. Nå eier Henrik Hornemann gården.

Navn og beliggenhet

Stein er en svært gammel gård i norsk sammenheng, men det er lite trolig at vi noen gang får rede på nøyaktig hvor gammel den er. Navn og beliggenhet kan imidlertid indikere at den opprinnelig ble dannet i hundreårene før Kristi fødsel. Man antar at de første gårdene i dette området ble bosatt for omkring 2 000–3 000 år siden.
Gården har trolig fått navnet etter stedet der den ligger, på et lite berg i nær tilknytning til den fruktbare jorden rundt gården og Steinsfjorden, som nok er oppkalt etter gården og ikke omvendt, som er en arm av Tyrifjorden. Distriktet rundt gården er også lokalt kjent som Steinsfjerdingen, og den store sletten som strekker seg nord og vest for gården som Steinssletta.
Like sørvest for gårdstunet ligger en nord-sørgående bergrygg som rager omkring 50 m over Steinsfjorden og er kjent som Hestehagaberget lokalt. På det høyeste punktet av denne bergryggen finnes rester etter en bygdeborg. Borgmuren er utrast og overgrodd med vegetasjon. Den ble fredet 19. juli 1968. Slike bygdeborger, som vanligvis dateres til ca. 200–600 e. Kr., var naturligvis viktige for samfunnet rundt, og noen har indikert at borgen kan ha sammenheng med gårdsnavnet.
Truserøsk

Truserøsk, på engelsk kjent som wedgie, er en form for spøk eller straffemetode hvor offeret (nærmest) løftes etter truselinningen. Handlingen utføres ofte som pek i skolesetting eller som en form for mobbing.
Truserøsk kan være risikabelt, særlig for menn, fordi det kan skade testiklene eller skrevet.
Suur Munamägi

Suur Munamägi («Store Eggfjell») er Estlands og Baltikums høyeste punkt, 318 moh. Fjellet ligger ved landsbyen Haanja i Võru fylke sørøst i Estland. På toppen av fjellet står et 29 meter høyt observasjonstårn som ble bygd i 1939 og påbygd i 1969.
Det blå/svart/hvite estiske flagget ble heist på Suur Munamägi 1. juli 1987, over 4 år før Estland ble selvstendig.
Dronningens garde

Dronningens garde

Dronningens garde (Queen's Guard) er infanteriavdelingen som står vakt ved Buckingham og St. James's Palace. Garden består av et kompani fra et enkelt regiment. Kompaniet deles i to; én kontingent for Buckingham og én for St. James's.

Dronningens livgarde

Dronningens livgarde (Queen's Life Guard) er kavaleriavdelingen som står vakt ved Horse Guards. Kavaleristene er til hest mellom 10.00 og 16.00.
Tommy Settergren

Tommy Settergren, mest kjent som Tommy, er en rollefigur i bøkene om Pippi Langstrømpe av Astrid Lindgren og i filmene og TV-seriene som er basert på bøkene. Tommy er Annikas bror, og de to er Pippis beste venner.
I filmene Pippi Langstrømpe I (1969), Pippi rømmer med (1970), Pippi Langstrømpe på de syv hav (1970) og Her kommer Pippi Langstrømpe (1973), ble Tommy spilt av Pär Sundberg.
Skaugumtunnelen

Skaugumtunnelen er en 3600 meter lang jernbanetunnel på Askerbanen i Asker som sto ferdig i 2005.
Johnny Remember Me

«Johnny Remember Me» er en britisk sang, skrevet av Geoff Goddard. Han våknet inspirert og sang den rett inn i lydbåndopptageren, som han hadde ved sengekanten.

Innhold og popularitet

John Leyton, backet av The Outlaws, spilte inn sangen. Den ble utgitt på singlen Top Rank JAR-577 i juli 1961. Sangen var produsent Joe Meeks første # 1-produksjon.
Den formidler de stadig tilbakvendende - virkelig eller innbilte - minnene som en ung mann har av sin døde kjæreste. Sangen er én av de mest bemerkede av dødslåtene som befolket de transatlantiske poplistene på begynnelsen til midten av 1960-tallet.
Den utmerker seg spesielt ved sin uhyggelige ekkolyd (et kjennetegn for Joe Meeks produksjonsstil) og av den spøkelsesaktige, varslende kvinnelige klagen som former dens backingvokal (av Lissa Gray). Innspillingen ble arrangert av Charles Blackwell.
På den tiden da innspillingen ble foretatt spilte John Leyton rockestjernen, Johnny Saint-Cyr, i TV-serien Harpers West One. I en epsidoe fremfører Saint-Cyr sangen, omgitt av tilbedende kvinnelige fans. Fjernsyns[exposure] gjorde at sangen umiddelbart ble velkjent. Etter at den ble utgitt steg den raskt til førsteplassen på den britiske singlelisten.

Kritikk

I Juke Box Jury i 1961 forkastet Spike Milligan sangen som «sønn av «Ghost Riders in the Sky»»", og spådde (sammen med de andre i panelet) at den ikke ville bli en hit.
I beskrev journalist Tom Ewing sangen som «den mest groteske og mest gripende britiske sangen som har nådd toppen ennå». Med Leytons stemme som «griper i ditt erme, desperat etter å fortelle en historie om tap og galskap. Meek gjør om trommene til spøkelsesryttere og fyller platens mørke rom med melodrama - en klagende kvinnestemme i refrenget avrunder effekten»

Coverversjoner

I 1985 gjorde Bronski Beat en coverversjon i en medley med «I Feel Love» og «Love to Love You Baby» i samarbeid med Marc Almond. Den ble utgitt på single, lå som # 3 på den britiske singlelisten og gav Goddard en platinaplate for salg på mer enn 300.000 eksemplarer.
Coverversjoner ble også gjort av den svenske rockeren Little Gerhard og senere av Showaddywaddy. I 1983 ble en versjon med det britiske psychobillybandet The Meteors utgitt, etterfulgt et par år senere av Dave Vanian and the Phantom Chords. Debn var åpningssporet på albumet Seasons in the Sun (1993) med Spell, (Rose McDowall og Boyd Rice).
Skapelsen av og suksessen til sangen spiller en fremtredende rolle i filmen Telstar: The Joe Meek Story (2009), hvor Goddard blir spilt av Tom Burke og Leyton av Callum Dixon.

Svensk versjon

Den svenske tittelen er «Johnny, jag saknar dej».
Henrik Gjesdal

Tidlig karriere

Midtstopperen kom til Brann som småguttespiller fra Kringlebotn i november 2006. Gjesdal gikk gradene i klubben og har spilt for småguttelag, guttelag, juniorlag og Brann 2. Gjesdal var i to sesonger en del av juniorlaget som kom til finalen i junior-NM to år på rad i 2011 og 2012 - men det ble tap for Rosenborg i begge finalene.

Brann 2013

Sesongen 2013 gjennomførte Gjesdal sitt første år i Tippeligaen. Gjesdal debuterte for Branns A-lag i første runde i NM da Brann slo Hovding 14-0 på Åstveit Idrettspark. Gjesdal scoret også det første målet i den kampen. 
Tirsdag 23. april 2013 signerte Gjesdal sin første proffkontrakt med Brann, ut 2013-sesongen. Gjesdal fikk tildelt draktnummer 25. Allerede samme uke debuterte Gjesdal i Tippeligaen for Brann, da Brann slo Odd 2-0. I løpet av våren fikk Gjesdal fast plass i startoppstillingen.
Gjesdal debuterte på U21-landslaget med seier hjemme mot Finland på Hønefoss 5. juni 2013. Gjesdal spilte også da Polen ble slått i Fredrikstad, 10. juni. Gjesdal skrev under en ny kontrakt med Brann i oktober 2013, midtstopperen forlenget med to nye år ut 2015-sesongen. Supportergruppen Bataljonen kåret Gjesdal til årets unge spiller i 2013 etter at bergenseren hadde spilt 21 obligatoriske kamper i sin første sesong som Brann-spiller. «Nå skal Bataljonen hedre årets unge spiller. Det blir stadig flere sterke kandidater til denne tittelen. Årets vinner har stått frem og vist hva som bor i ham hver gang han har fått muligheten. Vi gleder oss til fortsettelsen».

Nest-Sotra 2014

Gjesdal var utleid til 1.-divisjonsklubben Nest-Sotra fra Brann våren 2014. Nest-Sotra lå på en overraskende 7.-plass frem til VM pausen. I løpet av tiden i Nest-Sotra spilte Gjesdal fjorten kamper i 1. divisjon samt to i cupen. På 16 kamper stod Gjesdal med 3 scoringer, ett mot sin senere arbeidsgiver i Tromsø.

Tromsø 2014 -

Gjesdal skrev 15. juli 2014 under en kontrakt med Tromsø ut 2016.
Gjesdal fikk tildelt draktnummer 4. Han debuterte 27. juli 2014 for i 4-0 seieren over Strømmen.
Gjesdal og Tromsø ble etter en sesong i 1.divisjon klar for Tippeligaen 26. oktober 2014, etter å ha slått Fredrikstad 1-0 på Alfheim i den nest siste serierunden. I løpet av sin første høst i Tromsø spilte Gjesdal 13 kamper.
I sesongen 2015 var Tromsø igjen tilbake i Tippeligaen.
Utover høsten ble det klart sesongen ble en kamp om ny kontrakt i Tippeligaen.
Gjesdal spilte fra start i siste serierunde mot Haugesund en kamp Tromsø vant 1-0.
Etter en sluttspurt endte Tromsø på 13 plass, som gir Tromsø spill i Tippeligaen også i 2016. 
I sin første hele sesong for Tromsø spilte Gjesdal 8 obligatoriske kamper.
I sesongen 2016 scoret bergenseren sitt første mål i Tippeligaen, målet kom i 3-0 seieren mot Stabæk på Nadderud i 12.serierunde. I løpet av sin andre hele sesong på Alfheim spilte Gjesdal 13 kamper. I Tippeligaen endte Tromsø på 13.-plass som betyr ny sesong på det øverste nivået.
Långviksmon

Långviksmon er et tettsted i Örnsköldsvik kommune i Västernorrlands län i landskapet Ångermanland i Sverige. Det ligger cirka femti kilometer nord for Örnsköldsvik. I 2010 hadde tettstedet 221 innbyggere.
Thinobius

Utseende

Små, smale, mørke kortvinger. Kroppen er litt flattrykt, langstrakt, fint punktert og hårete. Hodet er smalere enn pronotum og har litt utstående fasettøyne. Artene i denne slekten er regnet for ganske vanskelige å skille fra hverandre.

Levevis

Thinobius-artene lever på steder med mye sand og grus, som de graver i, blant annet på elvebredder. Det skal helst være litt fuktig.
Fortín de Santa Rosa

Geografi

Byen ligger i det sørlige Canelones i Costa de Oro, ved Río de la Plata.
Dronning Astrids gate

Bygninger

Dronning Astrids gate 3 er adressen til et boligbygg i Oslo, ferdig reist i 1994, tegnet av Gunnarsjaa + Kolstad AS Arkitekter MNAL med arkitekt Jan Terje Iversen. Boligblokken ble oppført for grosserer Thomas Wilmers legat.
Bygningen har seks etasjer og en tilbaketrukket overetasje. Det er en betongkonstruksjon med fasader forblendet med gul teglstein. Toppetasjen har metallpanel. Taket er flatt. Vindusutformingen er variert og balkongene har avrundete hjørne og delvis karnapper.
Bygningen har små, men romslige leiligheter og er beregnet på enslige kvinner.
Antonie Løchen

Politikk

Hun var en av de første kvinnene som ble valgt inn i kommunestyret i Trondheim. I 1901 ble hun Venstre-representant sammen med Thora Storm. 
Antonie Løchen regnes som stifteren av Trondhjems Kvindesagsforening i januar 1885; stiftelsesmøtet fant sted hjemme hos henne. Hun var formann i foreningen 1887-88 og 1891-92.
I 1887 holdt Antonie Løchen et foredrag; «Om kvindelighed» i Trondheim, hvor hun bl.a. forteller: «I mine forældres ungdom, altsaa for snart 50 aar siden, var det aldrig tale om, at kvinder skulde lære at svømme, saa der var ingen anledning til debat om svømmings tilladelighed ligeoverfor kvindeligheden. Bade sig gjorde de dog, men – i yderste hemmelighed ! Kvinder maatte aldrig tale om at de badede sig, – fy, det vilde være frygtelig upassende ! Nei, man listede sig ned til søen eller badeanstalten, for at mændene ikke skulle se det, og mødte man saa en af dem, og man troede at han forstod, i hvilken uanstendig hensigt man var gaaet ud, da var man nær ved at synke i jorden af undseelse». Foredraget ble trykt i tidsskriftet Nylænde samme år. Foredraget «Sundheden og kvindesagen» fra 1885 ble utgitt som pamflett.
Ekteparet Løchen tilhørte Venstremiljøet i Trondheim i 1880-årene, et miljø hvor lagmann Jacob Lindboe var en nøkkelperson. Hun har skrevet om dette i en serie avisartikler «Minner fra lørdagskveldene i lagmann Lindboes hjem».
Løchen var også engasjert i Foreningen til Dyrenes Beskyttelse. Hun ble tildelt Foreningen til Dyrenes Beskyttelses sølvmedalje ved dens 60-årsjubileum i 1919. 
Antonie Løchens veg på Byåsen i Trondheim ble oppkalt etter henne i 1965.
Fredsprismedaljen (dansk)

Tildeling posthumt

Medaljen er en enkel gang utdelt posthumt til sersjant Claus Gamborg, som falt under FN-tjeneste i Kroatia den 4. august 1995. Han ble posthumt tildelt medaljen da han før sin død hadde søkt om medaljen. Medaljen ble tildelt hans foreldre kort før begravelsen fra Roskilde domkirke.
Rosen och fjärilen

«Rosen och fjärilen» er et svensk dikt av Daniel Fallström, som har blitt tonesatt av  David Almerén. Som vise ble den i Sverige meget populær i versjonen til Ingvar «Tjotta» Olsson med Walter Lindboms orkester, innspilt 2. november 1954 på platen Philips P 50 068 H.
Brachiaphodius

Utseende

Middelsstore (gjerne 5 - 9 millimeter), avlange, blanke til matte, brunlige gjødselbiller. Oversiden er nokså tett kledt med korte hår. Hodet er bredt og skovlformet uten knøler, nærmest halvsirkelformet, ikke innbuktet i midten foran. Pronotum er avrundet firkantet, fint og nokså tett punktert. Dekkvingene er avlange og jevnbrede med fine punktrader. Beina er forholdsvis lange og tynne, leggen på forbeina har tre tenner.

Levevis

Disse billene lever trolig i møkk.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia og i Afrika.
4th of July, Asbury Park (Sandy)

Originalversjonen

Springsteen skrev sangen i midten av 1973. I sangen synger Springsteen henvendt til sin kjæreste, Sandy. I boka Songs (1998) forteller Springsteen at han skrev sangen som et farvel til sin adopterte hjemby Asbury Park, og det livet han hadde levd der. Sandy i sangteksten er en blanding av flere jenter han kjente på New Jersey-kysten.
I tillegg til Springsteen medvirket Clarence Clemons, Danny Federici, Garry Tallent, Vini Lopez, David Sancious samt Suki Lahav som var alene som kordame.

Coverversjoner

The Hollies spilte inn sangen som singel under tittelen «Sandy» i 1975. Den ble også inkludert på albumet Another Night (1975). I Ulf Lundells svenske versjon med tittelen «Sanna, (Nyårsafton Åre 1983 (Sandy))» synger Lundell henvendt til sin da fem år gamle datter Sanna Lundell. Handlingen foregår nyttårsaften i motsetning til i originalversjoen der handlingen foregår på den amerikanske uavhengighetsdagen.
Ben E. King inkluderte sangen på sitt hyllestalbum til Bruce Springsteen i 1997.
Micromolpus

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Artene lever på Ny-Guinea.
Likeretter

Likeretter (Apparat)

Elektronisk apparat som omformer vekselspenning (f.eks som den vi har i stikk-kontakten) til likespenning av forskjellig styrke. Likerettere finnes i forskjellige varianter, fra de små vi alle kjenner som batteriladere som ofte ser ut som små svarte kladder påstøpt et støpsel, til store skap som omformer energi til større innretninger. I Norge har vi flere store produsenter av likerettere til verdensmarkedet. En likeretter er det motsatte av en vekselretter.
Likerettere ble tidligere bygget opp med transformering av nettspenningen og en enkel likeretting med likeretterbro. Denne metoden er nå erstattet av høyfrekvente svitsjede løsninger, som er mye mer komplekse teknisk, men som gir likerettere med bare en brøkdel av vekt/volum, og mye høyere virkningsgrad. Virkningsgrad på en moderne likeretter kan være over 96%.
Cloisoninisme

Cloisoninisme (uttales kloasonaonisme, fra fransk cloison, «skillevegg», på engelsk kalt for Cloisonnism)  er et kunsthistorisk begrep som henviser til postimpresjonistisk maleri som utmerker seg med hele, rene fargeflater adskilt med kraftige svarte konturer,  typisk sett for fransk maleri på 1890-tallet med Paul Gauguin og Émile Bernard som typiske representanter. Begrepet ble opprettet av kunstkritikeren Edouard Dujardin ved utstillingen til Salon des indépendants i mars 1888. 
Kunstnere som Émile Bernard, Louis Anquetin, Paul Gauguin, Paul Sérusier og andre begynte å male i denne stilen på slutten av 1800-tallet. Navnet stammer fra den gamle teknikken cloisonné i glassmaleri hvor tråder (cloison eller felt) er tinnloddet til stykkets flate, deretter fylt med pulverisert glass og brent. Mange av de samme malerne beskrev også deres arbeid som syntetisme, en meget beslektet kunstnerisk stilretning.
I Den gule Kristus (1889), ofte nevnt som et representativt maleri, reduserte Gauguin bildet til områder av enkeltfarger adskilt av kraftige og klare svarte konturlinjer. I slike arbeider viste han liten oppmerksomhet til klassisk perspektiv og fjernet dristig fargenes jevne og gradvis overganger — to av de mest karakteristiske trekkene til maleri etter renessansen.
Cloisoninismens adskillelse av farger reflekterer en forståelse for diskontinuitet som er karakteristisk for modernisme.
Polens voivodskap

Voivodskapet (polsk województwo) har utgjort den primære administrative enhet i Polen siden 1300-tallet.
I henhold til den administrative reformen som trådte i kraft 1. januar 1999 ble 16 nye voivodskap dannet, som erstatning for de tidligere 49 voivodskapene som hadde eksistert siden 1. juli 1975.
Dagens voivodskap er hovedsakelig basert på landets historiske regioner, mens de av 1975–1998 var basert på og navngitt etter individuelle byer. De moderne voivodskapene varierer i areal fra under 10 000 km² til over 35 000 km², og i befolkning fra én million til over fem millioner innbyggere.
Voivodskapene styres av lokale parlament (sejmik województwa) og en voivod (wojewoda) som er provinsens guvernør. Voivodskapene er delt inn i mindre administrative enheter som powiat og gmina.
Den polske termen województwo stammer fra wojewoda. Ordet betydde opprinnelig «hærfører», men brukes i dag kun i betydningen «guvernør».

Historie

De polske voivodskapene har eksistert siden det 14. århundre. Da Polen, sammen med Litauen var på sitt største, kom antallet opp i 41 voivodskap. I det polsklitauiske samveldet ble betegnelsen «voivodskap» også benyttet i de litauiske og storlitauiske områdene. I takt med at Polen ble delt og til slutt forsvant som deler av Tyskland, Russland og Østerrike, opphørte også voivodskapene å eksistere.
Etter første verdenskrig oppstod Polen på nytt som selvstendig stat. Landet ble da inndelt i 17 voivodskap (1921), som fungerte frem til de tyske og sovjetiske invasjonene i 1939.
Etter annen verdenskrig og de faktiske endringene av Polens grenser, ble landet organisert i 16 voivodskap i 1945. Samtidig fikk byene Warszawa og Łódź voivodskapsstatus. Denne inndelingen vedvarte med få endringer i 30 år (noen få voivodskap kom til).
I perioden 1975 til 1998 var Polen oppdelt i 49 mindre voivodskap. De tre minste voivodskapene – Warszawa, Kraków og Łódź – hadde spesiell status som byvoivodskap (byens ordfører var også provinsguvernør). Deretter fikk inndelingen en ny overhaling, og fra 1999 er antallet voivodskap redusert til 16.
Francesco Provenzale

Liv og virke

Ingenting er kjent om Provenzales tidlige liv eller musikkutdannelse. Navnet hans dukker for første gang opp i musikksammenheng i 1650-årene. Debutoperaen Il Ciro (1653) er den første operaen av en napolitansk komponist som ble oppført i Venezia, riktignok i en versjon med tilføyelser av Francesco Cavalli. Cavalli var på det tidspunktet en rutinert operakomponist, så det er uvisst hvor mye den unge Provenzale bidro med.
Deretter forsvinner sporene etter Provenzale i tre år, sannsynligvis dels pga. en pestepidemi i 1656. I årene etter kom operaene Xerse (1657), Artemisia (sannsynligvis til karnevalet 1658) og Theseo (november 1658). Disse fire operaene ble oppført i Palermo i årene 1657 til 1660, noe som er en indikasjon på at han kan ha vært engasjert der i samme periode.
13. januar 1660 giftet Provenzale seg med 24 år gamle Chiara Basile. Hun var enke etter et pestoffer og det framgår av vielsesattesten at verken bruden eller brudgommens foreldre hadde vært lovformelig gift. Nå som han hadde stiftet familie trengte Provenzale en sikrere stilling, og 1661 dukker han for første gang opp som lærer ved konservatoriet Santa Maria di Loreto. I 1663 ble han maestro di capella ved skolen og fram til 1675 iscenesatte han en rekke verk sammen med sine studenter. Provenzale hadde seinere flere viktige musikalske verv ved hoffet, S. Bartolomeo-teateret, kirker og klostre i Napoli. 
Provenzale underviste gjennom store deler av livet og produksjonen synes å være relativt beskjeden sammenlignet med hva som var vanlig på hans tid. Bare en brøkdel av de 35 komposisjonene som med sikkerhet kan tilskrives ham er bevart: operaene Il schiavo di sua moglie  («sin kones slave») og La Stellidaura vendicante, samt noen kirkemusikalske verk, blant annet hans beste verk, det kirkelige melodramaet La colomba ferita.
De lange melodilinjene og de ekspressive kromatiske harmoniene i ariaen «Lasciatemi morir» («la meg dø») i operaen Il schiavo di sua moglie er et godt eksempel på den italienske vokalstilens intense uttrykk for sorg og smerte.

Navneforvirring

15. september 1624 døpte Provenzales foreldre en sønn de gav fornavnet Francesco, men musikkhistorikeren Dinko Fabris antar at gutten døde i barnealder. Navnelikheten har gitt opphav til betydelig forvirring angående Provenzales fødselsdato.

Kilder

Dinko Fabris: «Provenzale, Francesco Antonio», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 18 (2016).  Hentet 26. september 2018.
Asia Carrera

Biografi

Carrera har japansk far, tysk mor, og har fire søsken. Hun er en av pornoindustriens mest kjente skuespillere.
Carrera opptrådte to ganger før hun var femten i Carnegie Hall. Hun opptrådte i mange filmer i 1990-årene, men trakk seg fra pornoindustrien i 2005 for sin datters skyld.
Carrera er medlem av Mensa.
Osbakken (Nedre Eiker)

Osbakken er et område i Mjøndalen i Nedre Eiker. Osbakken ligger øst for Mjøndalen sentrum, avgrenset av Miletjern i sør, Drammenselva i nord og Ryghkollen i øst. Stedet har navnet sitt fra Mjøndalsbekken som renner ut i Drammenselva ved tidligere Mjøndalen cellulosefabrikk. Osbakken tilhørte opprinnelig gården Rygh og ble bebygd av husmenn og tjenestefolk på Rygh, senere av arbeidere på Mjøndalen cellulose og papirfabrikken Papyrus.
Osbakken Idrettslag (stiftet 1946) har tilhold i området.