google/wiki40b huggingface dataset:
Geira

.
Geira (ca 965 - 985) var prinsesse i Vendland og eldste datter av den mytiske kong Burislav. Hun ble i 978 gift med en ukjent prins som døde rundt 981. I 982 ble hun gift på nytt med Olav Tryggvason som senere ble norsk konge (995 - 1000). Geira døde barnløs i 985.
Olav Tryggvason hadde bodd i 9 år i Gardarike hos storfyrsten av Kiev, Vladimir I (Vladimir den store eller Valdemar), og var på vei til Norge i 982 da han måtte søke til land i Vendland (i nåværende Polen eller Pommern) under et uvær. Han ble der invitert til å bo hos Geira som styrte denne delen av landet. Olav ble der over vinteren og giftet seg med henne der. Olav ble i Vendland i tre år, til Geira døde. Kongssagaen Ågrip nevner at Olav hadde vinterbolig i Jomsborg, hovedsete for jomsvikingene.
Identiteten til Geiras far, Burislav, er usikker. Han kan ha vært identisk med den polske kong Mieszko I eller hans sønn, kong Boleslaw I av Polen. Geira hadde to søstre, Gunhild (Świętosława av Polen) som ble gift med den danske kong Svein Tjugeskjegg, og Astrid, som ble gift med jomsvikingenes høvding Sigvalde jarl.
Slaget ved Herrevadsbro

Slaget ved Herrevadsbro ble utkjempet mellom folkungaene og Birger jarls styrker i 1251. Hvor slaget fant sted er det delte meninger om. Den seriøse historieforskningen har utpekt Kolbäcksån i Västmanland, mens andre har pekt mot Säveån i Vestergøtland.

Bakgrunn

I 1250 velges Birger jarls sønn Valdemar Birgersson til konge av Sverige, men kongen er bare syv år gammel og Birger jarl selv tar den egentlige styringen av landet som formynderregent. Det finnes flere andre med krav på tronen, og året etter starter stormannen og folkungaeren Junker Karl, Knut Magnusson av Bjälboætten og Filip Knutsson et opprør mot den valgte kongen, men ble slått ned og beseiret ved Herrevadsbro i 1251. Deretter var den ingen betydelig motstand innad i Sverige mot Birger jarl og den umyndige kongen.

Maktkampen

Vinteren 1250-1251 kom Knut Magnusson til den store middelalderkongen i Norge, Håkon Håkonsson. Knut var en ætling til en av Birger jarls foretredere, jarlen Birger Brosa som døde i 1202. Om våren 1251 sluttet to andre stormenn seg til hans selskap, den ene var sønn av en tidligere konge av Sverige, Knut Holmgersson Lange (død i 1234), Filip Knutsson av Ymseborg, og som tidligere hadde fordrevet kong Erik Eriksson den lespete og halte fra den svenske tronen ved et tidligere folkungaopprør i 1229. Den andre hadde også det samme fornavn, Filip Larsson, en halvbror til Filip Knutsson. Disse ville ha norskekongens støtte til en militært opprør i Sverige.
Kong Håkon avviste derimot bestemt stormennenes begjæring om støtte mot Birger jarl. Han hadde allerede inngått en overenskomst i 1249 om «at det skulle være fred mellom Norge og Sverige, uvenner av den ene eller andre ikke trives eller tåles i den andres rike.» I tillegg hadde Birger jarls datter Rikissa Birgersdatter nylig blitt gift med kong Håkons sønn, Håkon Håkonsson den yngre, den samme våren som en bekreftelse av fredsavtalen.
Stormennene fra Sverige hadde valgt en særdeles dårlig anledning til å be om norsk støtte. De henvendte seg deretter til den danske kongen Erik Plogpenning og fikk hans støtte, foruten også hos vendere og tyskere. Samtidig synes det som om at de også fikk med seg norske eventyrere uavhengig av norskekongens ønske. Antagelig ga kong Håkon beskjed til Birger jarl om opprørernes planer slik at formynderregenten kunne forberede seg.
Justine Cathrine Rosenkrantz

Justine Cathrine Rosenkrantz (født 1659, død 1746 i Rønne) var en dansk-norsk baronesse til Rosendal og spion hos dronning Charlotte Amalie.

Historie

Hun var datter av stiftsamtmann og baron Ludvig Holgersen Rosenkrantz og Karen Axelsdatter Mowat. Omkring 1700 ble hun hoffjomfru hos den reformerte dronning Charlotte Amalie. Kong Christian Vs elskerinne Sophie Amalie Moth hadde sammen med andre av dronningens fiender, fått innplassert den lutherske Rosenkrantz hos dronningen. Påskuddet var, at det var usømmelig for dronningen kun å omgås med damer fra hennes eget trossamfunn, men den egentlige hensikt var å få plassert en spion i dronningens nærhet. 
Justine Cathrine skal ha vært den helt korrekte til å utføre oppgaven. G.L. Wad skriver i Dansk biografisk Lexikon: «... man næppe kunde finde en til en saa hæslig Rolle mere skikket Kvinde; med et stygt Ydre forbandt hun mange slette Egenskaber;...» Hun skildres videre som en nederdrektig person, overlegen og uforskammet i sin opptreden overfor dronningen, som måtte holde ut med henne i 19 år.

Kjærlighet og rottekrutt

Kammerjunker Friedrich Emanuel von Køtschau ved dronningens hoff viet henne så meget oppmerksomhet, at Justine Cathrine omsider falt for ham. Da hadde kammerjunkerens interesse skiftet fokus over på en annen hoffdame, nemlig kammerjomfru Anna Emilie von Dalwig. Justine Cathrine ble rasende over denne ydmykelse, og fikk idéen til å skaffe seg av med rivalinnen. 
Etter et par måneders forberedelse, iblandet hun den 17. mars 1699 rottekrutt (rottegift, arsenikk) i jomfru Dalwigs rissuppe, hvorpå denne ble meget syk. Hun overlevde dog, og Justine Cathrine viste henne stor medfølelse i sitt forsøk på å dekke over handlingen. Den ble dog snart oppdaget. Ved en kommisjonsdom, fikk hun den 17. april sin dødsdom. Kongen formildet dog straffen til livsvarig fengsel først i Hammershus på Bornholm, og siden til tvunget opphold i Rønne. 
I 1726 arvet hun etter sin bror Axel Rosenkrantz gården Hovland i Norge, som hun siden avsto til søsterens stesønn Jørgen Otto Coucheron, mot at hun selv fikk en livrente på femti riksdaler. Hun døde på¨Bornholm, og ble begravet 1. august 1746, 87 år gammel. Hun skal til det siste ha bevart sin «orgueil de Lucifer».
Ian Smith

Liv

Smith kom fra en familie med skotsk bakgrunn. Da han ble født var landet den britiske kolonien Sør-Rhodesia. (Nord-Rhodesia ble til Zambia). Han studerte ved Rhodes University i Sør-Afrika. Under annen verdenskrig var han flyger i britiske Royal Air Force i Europa og Nord-Afrika. Senere var han stasjonert i Kristiansand rett etter at tyskerne kapitulerte. I 1945 vendte han hjem til sin tobakksfarm i Rhodesia.
Ian Smith etablerte seg som bonde. Giftet seg med ei enke fra Sør-Afrika som hadde to barn. Sammen fikk de sønnen Alec. I 1978 giftet Alec seg med den norske kvinnen Elisabeth. Sammen fikk de barna Kjersti, Inger og Tom Erik. Alec blir hjemmeværende husfar, mens kona Elisabeth fortsetter sin stilling i Det Norske Utenriksdepartement. De bodde i Rhodesia/Zimbabwe inntil den politiske situasjonen ble for vanskelig. 
Smith var tidlig i 1960-årene en av grunnleggerne av Rhodesian Front, som gikk inn for koloniens nasjonale uavhengighet, men som var mot en umiddelbar innføring av flertallsstyre. Ettersom han konsekvent motsatte seg å la de svarte, som var i stort flertall i landet, ta del i regjeringsmakten under løsrivelsen i 1964, ble den formelle uavhengighetserklæringen året etter ikke anerkjent internasjonalt. Sør-Rhodesia ble ilagt internasjonale økonomiske sanksjoner. Nye forhandlinger med Storbritannia førte ikke frem. I 1969 vedtok regjeringen Smith en grunnlov, og året etter ble landet utropt til republikk, med navnet Rhodesia. 
Etter økende gerilja-motstand, åpnet Smith for forhandlinger med geriljabevegelsene i midten av 1970-årene. 
I årene etter Zimbabwes uavhengighet i 1980 var Smith leder for opposisjonen i egenskap av leder av The Republican Front. Hans støtte innen de hvite befolkningsgruppene avtok etterhvert, men i 1985 vant hans parti 15 av de 20 parlamentstaburetter som var forbeholdt det hvite mindretallet. To år etter avskaffet president Robert Mugabe denne kvoteordningen. Ian Smith trakk seg kort etter tilbake fra politikken og tilbake til sin farm. Under Mugabes styre ble han stadig utsatt for sterkere beskyldninger fra Mugabe og hans parti om å ha ødelagt landet. Ian Smith nøt høy anseelse også etter uavhengigheten, til tross for det omstridte regimet han hadde ledet.

Memoarer

Ian Douglas Smith: Bitter Harvest: The Great Betrayal and the Dreadful Aftermath, London: Blake Publishing, 2001, (ISBN 1-903402-05-0)
Klarabergsviadukten

Klarabergsviadukten er en viadukt mellom Norrmalm og Kungsholmen i Stockholm. Klarabergsviadukten er forlengelsen av Klarabergsgatan mot vest og ender på Bolinders plan. Viadukten ble ferdigstilt i to etapper og består av både betong- og stålkonstruksjoner. Klarabergsviadukten var en del av Klarabergsleden, en planlagt hovedtrafikkåre øst–vest som aldri ble bygget.

Bygninger

På Klarabergsviaduktens søndre side ligger den øvre inngangen til Stockholm sentralstasjon og mot nordre side ligger Cityterminalen med Stockholms World Trade Center siden 1989. Den nyeste bygningen (fram til år 2010) på Klarabergsviaduktens søndre side er Stockholm Waterfront.
Nyreligiøsitet

Nyreligiøsitet  er en samlebetegnelse for et bredt spektrum av religiøse og åndelige strømninger som har dukket fram i Vesten i løpet av de siste hundre årene. Det er neppe noen klare grenser for hva som skal regnes med. Ikke alt er nødvendigvis nytt heller; mange former av nyreligiøsitet faller klart innenfor den den esoteriske tradisjon i Europa, andre er variasjoner over orientalske religiøse tradisjoner. Mange nyreligiøse retninger kombinerer dessuten elementer med opphav i ulike tradisjoner.
Nyreligiøsitet kan uttrykke seg i organiserte grupper eller trossamfunn som tilbyr et fullstendig medlemskap, akkurat som andre organiserte religioner. Det vil imidlertid ofte dreie seg om mere løst organiserte grupper eller tankesystemer. Innen det nyreligiøse feltet finnes en lang rekke understrømninger fokusert rundt temaer som mystisisme, meditasjon og filosofi. Slike organiserte grupper omtales i den engelskspråklige faglitteraturen gjerne som "New Religious Movements".
Et knippe nyere tankesystemer som regnes innenfor nyreligiøsiteten er new age. De norske religionshistorikerne Ingvild Gilhus og Lisbeth Mikaelsson definerer dette som en type nyreligiøsitet organisert som interessefellesskap med nettverkskarakter hvor forventningen om en ny tidsalder står sentralt. Flere teoretikere har forsøkt å innholdsbestemme New Age-bevegelsen. Paul Heelas mener det er snakk om en "selvspiritualitet" hvor individets autonomi, personlige utvikling og indre potensial står sentralt. Andre opererer med mer komplekse modeller. Wouter Hanegraaff mener følgende tema står sentralt i New Age-bevegelsen: 1) Kanalisering, 2) Healing og personlig vekst, 3) Vitenskap, 4) Psykologi, 5) Nypaganisme, 6) Millenarisme (forventningen om en ny tidsalder), 7) Holisme, 8) Gamle visdomstradisjoner.
Noen nyreligiøse bevegelser har vært beskyldt for å lure folk til å bli medlemmer og for å utnytte medlemmene økonomisk. Andre har vært anklaget for hard disiplin og innblanding i medlemmenes privatliv. Blant de bevegelsene som ofte har vært utsatt for slik kritikk, er enhetskirken og scientologien.
Religionsforskere kombinerer gjerne en kritisk holdning til enkelte utslag av nyreligiøsiteten med en grunnleggende sympati for de underliggende strømningene.
«Melkepiken»

Teknikk og materialer

Et av kjennetegnene ved Vermeers palett sammenlignet med hans samtidige var at han foretrakk den dyre naturlige fargen ultramarin (laget av knust lapis lazuli), mens det var vanlig at andre malere brukte asuritt, som var mye billigere. Sammen med ultramarin er også blytinngult en dominerende farge i verket. Å avbilde hvite vegger var en utfordring for kunstnere på Vermeers tid. Hans samtidige brukte forskjellige grå pigmenter. Her reflekterer de hvite veggene dagslyset med forskjellig intensitet, og viser effekten fra ujevne teksturer på gipsoverflaten. Vermeer brukte blyhvitt, umbra og kullsort. Selv om blandingen var godt kjent blant sjangermalerne på Vermeers tid, var kanskje ingen maler mer enn Vermeer i stand til å bruke den så effektivt.
Kvinnens grove trekk er malt med tykke lag impasto. Kornene på skorpen på brødet, og også skorpen i seg selv, og det flettede håndtaket på brødkurven, er gjengitt med pointillé-prikker. De myke delene av brødet er gjengitt med tynne virvler med maling, med klatter med oker som viser de grove kantene med brukne skorper.

Opprinnelse

Vermeers mesén Pieter van Ruijven kjøpte sannsynligvis maleriet direkte fra Vermeer selv om det er tvilsomt om det var et bestillingsarbeide. Senere gikk det i arv til van Ruijvens ektefelle Maria de Knuijt og antagelig til deres datter Magdelene van Ruijven (1655–1681) og med sikkerhet til Pieter van Ruijvens svigersønn Jacob Dissius (1653–1695). Sistnevnte solgte det sammen med andre Vermeer-malerier i 1696. Maleriet ble beskrevet som «usedvanlig godt» og fikk en pris på 175 gylden, ved salget kun overgått av «Utsikt over Delft» som fikk en pris på 200 gylden.
I 1719 ble det solgt ved en auksjon i Amsterdam og passerte deretter gjennom minst fem forskjellige kunstsamlinger ved forskjellige auksjoner før det havnet i Lucretia Johanna van Winters (1785–1845) omfattende kunstsamling. I 1902 solgte hennes to sønner maleriet sammen med 39 andre til det statlige Rijksmuseum i Amsterdam.
Sverigecupen i skiskyting 2017/18

Sverigescupen i skiskyting for junior 2017/18 var en sammenlagtserie i skyskyting i Sverige i sesongen 2017-2018. Cupen gikk over 10 renn.
Sumpsmett

Beskrivelse

Den er en liten smett på 12 centimeter med brun fjærdrakt, har mørke flekker på ryggen og mørke tverrstriper på halen. En underart har lys, nesten hvit underside.
Sangen består hovedsakelig av lave toner, med en karakteristisk lyd av tvii og territorielle rop høres ut som tjorr. Fuglen lever av edderkopper og små insekt. Vanlegvis gjemmer de seg i sumper og i sivfelt med nærvær av espadana-planter i dunkjevlefamilien og 'juncales' i storrfamilien. Hekkesesongen er i mars til august.
Utbredningsområdet er i sumpområdet sør for Bogotá, og i Andes, Cundinamarca-departementet og Boyacá-departementet, total høyde-utbredning er mellom 2500 og 3900 moh.
Populasjonen er estimert til å ligge i området 1000 til 2500 individ og minker trolig sterkt. Arten er klassifisert som sterkt truet, EN.
Zhaotong

Zhaotong (kinesisk: 昭通; pinyin: Zhāotōng; Wade-Giles: Chāo-t'ūng) er en by på prefekturnivå i provinsen Yunnan i det sørlige Kina.
Befolkningen er på ca. 7 millioner innbyggere.

Samferdsel

Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.
Banu Nadir

Banū Nadīr (arabisk: بنو النضير| , Banū n-Naḍīr) var ved siden av Banu Qainuqa og Banu Quraiza en av de tre viktigste jødiske stammer i byen Yathrib, det vil si i det førislamiske Medina. De er fremfor alt kjent for din konflikt med Muhammed. Etter at han formodet at de hadde planlagt å ta livet av dem, fordrev han stammen fra Yathrib år 627 e.Kr.
Banū Nadīrs område i Yathrib går for å være det første området som Muhammed erobret. Det er en alminnelig oppdatning at det er underkastelsen og fordrivelsen av Banū Nadīr som nevnes i sure 59, som derfor går under tilnavnet nadīr-suren,.
Utbildningsradion

Historie

Selskapet stammer fra førsøkene med skoleradio av Skolöverstyrelsen i 1928, en virksomhet som ble permanent i 1929. I 1931 ble Radiotjänst hovedansvarlig for disse sendingene. I 1961 begynte man med testsendinger av skole-TV. Denne virksomheten ble i 1964 slått sammen med skoleradioen. Senere ble også SRs voksenutdanning en del av dette. Virksomheten ble finansiert med skattemidler.
I 1978 ble det gjennomført en stor omorganisering der Sveriges Radio ble delt i fire datterselskaper, som alle ble eid av Sveriges Radio. Det nydannede Sveriges Utbildningsradio, Utbildningsradion, var et av disse (de øvrige var Sveriges Television, Sveriges Riksradio og Sveriges Lokalradio).
I 1985 opphørte skattefinansieringen og URs programmer begynte og finansieres av TV-lisensen.
I 1994 gjordes ytterligere en omorganisering, og UR ble ett frittstående selskap.

Distrubisjon

UR sender i Sveriges Radios kanaler P1, P2, P3 og P4 samt Sveriges Televisions SVT1 og SVT2. 27. september 2004 ble Kunskapskanalen startet. Der står UR for det meste av innholdet.

Identitet

URs logo har alltid bestått av bokstavene «U» og «R» sammenflettet. I begynnelsen av 1990-tallet ble en logo bestående av en svart fylt sirkel med bokstaven «R» i rød farge og «U» i blå lansert. URs tredje logo begynte man å bruke i 2001. Den er en videreutvikling av den forrige, men med annerledes teckensnitt og bare hvittfargede bokstaver.
Skole-TV og UR har lenge hatt synlige kanalverter. På slutten av 1990-tallet forsvann kanalvertene fra formiddagssendingene, og var fra da av for det meste synlige på ettermiddagene. Da Kunskapskanalen startet, brukte også den synlige kanalverter.
Mot sluten av 2006 begynte UR å sende kanalvignetter i formatet 16:9. Våren 2007 forsvann de synlige kanalvertene fra UR og Kunskapskanalen. De ble erstattet av programoversikter og kanalverter utenfor bildet.

Finansiering

Utbildningsradion er en allmennkringkaster. Også Sveriges Television og Sveriges Radio er allmennkringkastere. Derfor er selskapet finansiert av lisens. TV-lisensen er ikke koblet til hvorvidt man ser/hører på allmennkringkasternes program eller ikke, den må man betale hvis man eier en tv. Radioer är dog lisensfrie. I 2006 er TV-avgiften i Sverige på 1 968 kronor i året, eller 164 kronor i måneden. Allmennkringkasterne har et årlig budsjett på nærmere 6,7 milliarder kronor. Det tilsvarer 18,6 millioner kr per døgn, hver dag året rundt.
Olav Larsen & The Alabama Rodeo Stars

Olav Larsen & The Alabama Rodeo Stars er et norsk band som spiller alternative country og bluegrass.
Bandet ble dannet i 2004 av norsk-nigerianske Olav Larsen. Bandets første EP, Gospel And Drinking Songs, ble utgitt som MP3 på britiske BeatPick. Debutalbumet Love's Come To Town kom ut i august 2006 på svenske Rootsy og fikk bra kritikker i både norsk, svensk og britisk presse . Albumet ble deretter lansert i Storbritannia (november 2006) og i USA (mars 2007). I månedsskiftet januar / februar 2007 reiste de på sin første turne i England, der de blant annet spilte på anerkjente The Borderline i London, spelte på festivalen Celtic Connections i Glasgow, og var support for Jason Molina på The Green Room i Manchester. I 2008 dro de på sin andre turné til Storbritannia.
Soon Idrettsforening

Soon Idrettsforening (S.I.F.) er Sons idrettslag. Klubben ble stiftet den 1. november 1917. Lederen for Soon IF er Terje Michelsen. Soon IF har til sammen 36 fotballlag inkludert A-laget.
A-laget befinner seg nå i 5. divisjon etter å ha rykket ned i år. De spiller kampene sine på Labo Stadion, men det blir snart ny treningshall, svømmehall, slalåmbakke, kunstgressbane, hinderløype og lysløype ved Grevlingen Skole. Mye av dette står ferdig allerede, og nå bygges det ny 11'ver bane med kunstgress på Grevlingen skole. Klubben holder også på å bygge nytt klubbhus ved den nye kunstgressbanen i Grevlingen. Klubbhuset blir bygd av elever fra Vestby videregående skole som studerer byggfag.
Nesten alle kampene til lagene i Soon kommer til å bli flyttet til kunstgresset i Grevlingen, men Labo vil også kunne brukes i framtiden.
Dalada Maligava

Dalada Maligava (eller Dalada Maligawa) er et av Sri Lankas viktigste buddhistiske templer og pilegrimssteder. Direkte oversatt fra singalesisk betyr Dalada Maligava «Tannens palass», men vi kan oversette det til Tannens tempel (eller The Temple of the Sacred Tooth Relic). Tempelet sies å oppbevare en av Buddhas hjørnetenner, som er en høyt ansett relikvie for mange buddhister. Tempelet ligger i høylandsbyen Kandy. Tanna i Kandy skal angivelig ha blitt fraktet til Sri Lanka i det 4.århundret av prins Danta og prinsesse Hemamālā. En indisk konge hadde bedt dem om dette for å beskytte tannrelikvien fra krigerske herskere som truet riket hans. Prinsessen skal ha gjemt tannen i håret sitt. Denne legenden, i tillegg til andre viktige hendelser i relikviens historie, er beskrevet og illustrert på flere malerier i Daladā Māligāva. Selve legenden er med på å opprettholde nasjonal tro på at buddhismens framtid ligger i hendene på det singalesiske folket. På 1100-tallet ble tanna et palladium (beskyttelsesmiddel) for de singalesiske kongene. Gjennom historien har relikvien skiftet tilholdssted etter hvor kongene hadde sin hovedstad. På slutten av 1500-tallet ble tannrelikvien flyttet til Kandy der den fikk sin hedersplass i sitt eget palass bygd av kongen. Lekmannsadministratoren for tempelet kalles diyavadana nilame. En ny leder blir valgt hvert tiende år eller når lederen dør.
Basud

Basud (Bayan ng Basud) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Camarines Norte. Folkemengden var på 41 017 innbyggere ved folketellingen i 2015.
Mecometopus

Utseende

Middelsstore, kontrastrikt tegnede trebukker. Artene kan minne noe om vepser. De er oftest svarte med gule eller hvite tegninger. Antennene er spinkle og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, litt innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er lange og slanke.

Levevis

Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Morten Smith-Petersen

Sjøforsikring

Smith-Petersen var en foregangsmann innenfor  sjøforsikring. Han var aktiv i Skibsassuranceforeningen i Arendal, før han i 1854 tok initiativ til opprettelsen av Agders Gjensidige Assuranceforening. Begge disse foretakene ble organisert som gjensidig selskap, og ble opprettet for møte de voksende forsikringsbehovene som oppstod i forbindelse med ekspansjonen til den norske seilskuteflåten.
Smith-Petersen blir regnet som en av initiativtakerne til opprettelsen av Det Norske Veritas.

Person

Morten Smith-Petersen var gift med Cathrine von der Lippe. De fikk 11 barn. Smith-Petersen var svigerfar til komponist Christian Sinding og lege Fredrik Gade. 
Smith-Petersen gikk under tilnavnet ”Von Fyren af Grimstad”, da han tok initiativet til byggingen av Store Torungen fyr
utenfor Arendal.
Flax

Bakgrunn

Det tradisjonsrike Pengelotteriet hadde sin første trekning i 1913 og hadde sitt beste år i 1985, med en årsomsetning på 676 millioner kroner. De kommende årene falt omsetningen dramatisk og spillet fikk en foreløpig driftsstans etter 1994, hvor årsomsetningen hadde kommet ned i 30 millioner kroner. Da Norsk Tipping overtok driften av Det norske Pengelotteri fra Nordlandsbanken 1. januar 1995, bygget selskapet om Flaxspillet, utvidet produktspekter med flere typer skrapelodd, tilpasset det online-teknologien og relanserte Pengelotteriet 1. april 1997. Det viste seg imidlertid ganske raskt at tiden for det tradisjonsrike Pengelotteriet var ute, og spillet ble lagt ned i mars 1998.