google/wiki40b huggingface dataset:
Storfjord Rutebilar

Storfjord Rutebilar A/S var et rutebilselskap som var i drift fra 1951. Selskapet hadde hovedkontor i Sjøholt i Møre og Romsdal.

Oppstart

Storfjord Rutebilar A/S er en fortsettelse av Ørskog og Stordal Rutebilar A/L som startet 8. juni 1951 etter sammenslutning av Ørskog Autotransport A/L og Stordal Bil P/L. 

I 1961 ble det lagt til rette for sammenslutning med Geiranger Eidsdal Rutebillag. Årsmøtet vedtok dette året overgang fra A/L til A/S og samtidig navneendring til Storfjord Rutebilar A/S. 

1. januar 1962 ble selskapet slått sammen med Geiranger Eidsdal Rutebillag og det nye selskapet beholdt navnet Storfjord Rutebilar A/S.

Det nye selskapet hadde nå sammenhengende rutenett for person- og godsruter på strekningen Ålesund - Sjøholt - Stordal - Overåneset. Det var så langt veien innover Storfjorden gikk den gang. Fra Overåneset var det ferjesamband til Eidsdal og bilruter videre Eidsdal - Norddal - Geiranger. Om sommeren gikk det også turistruter videre til Dalsnibba og Grotli. I tillegg var det mange mindre lokalruter. Selskapet hadde dessuten godsrute Stordal - Sjøholt - Åndalsnes i samtrafikk med godstog på Raumabanen.

Videre utvikling

Overåneset ferjekai ble åpnet i 1957 og var lenge et knutepunkt for trafikken langs Storfjorden. Det var ferjesamband over fjorden til Stranda, og innover fjorden til Eidsdal, Valldal og Tafjord. Men i 1975 stod veien langs Storfjorden klar for biltrafikk. Storfjord Rutebilar kunne da forlenge bilrutene fram til Linge, med ferjesamband til Eidsdal, og videre fram til Valldal. 

Etter dette åpnet det seg for sammenslutning med Valldal-Åndalsnes Rutebillag. Dette selskapet hadde helt siden 1958 kjørt godsrute til Ålesund, de første åra med ferje til Overåneset. 

1. juli 1980 ble Valldal-Åndalsnes Rutebillag delt, og 60 prosent av selskapet gikk inn i Storfjord Rutebilar. Det omfattet rutene i Valldalen og sommerrute Åndalsnes-Valldal over Trollstigen (60%). Rutene selskapet hadde i Åndalsnesområdet og Åndalsnes-Verma-Dombås gikk fra samme dato inn i Måndalen og Innfjorden Billag.

Før fusjonen i 1980, nærmere bestemt i 1978, hadde selskapet 43 ansatte (heltid) og 28 vogner, av disse 15 busser.

Siste fase for selskapet

På 1990-tallet skjedde det store strukturendringer i rutebilbransjen som også omfattet Storfjord Rutebilar. I februar 1996 ble Mørebil overtatt av Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF). Det fortsatte med oppkjøp av Stranda og Sykkylven Billag i februar 1996, Storfjord Rutebilar i april 1996, og av Sørøy-Buss i oktober 1996. Fra 1998 ble det full sammenslutning mellom de fire selskapene med MRF som hovedaksjonær, og under navnet Mørebil AS. Hovedkontoret ble lagt til Furene i Volda. Dermed var tiden over for Storfjord Rutebilar som eget selskap. Den videre historien kan leses under Mørebil.
Swift-demningen

Swift-demningen, også kjent som Swift 1 og Swift 2, er en demning med vannkraftverk beliggende i Skamania County, delstaten Washington i det vestre USA. Den regulerer Lewis River som er en sørvestlig sideelv i Columbia River, og skaper Swiftsjøen (Swift Reservoir) på 18,7 km². 
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 240 MW, fordelt på to turbiner. Demningen er 640 m lang og 126 m høy. Operatør er PacifiCorp. Utbyggingen skjedde fra 1955 til 1958.
Londons organisasjonskomité for OL og PL

London Organising Committee of the Olympic Games and Paralympic Games (LOCOG) er organisasjonskomiteen for Sommer-OL 2012 og Paralympiske sommerleker 2012 i London. 
Komiteen er etablert av Storbritannias departement for kultur, medier og sport, borgermesteren i London og British Olympic Association, den britiske nasjonale olympiske komité. LOCOG er i selskapsform et Company Limited by Guarantee.
Komiteen ledes av Sebastian Coe. Også prinsesse Anne er med i styret for LOCOG.
Paradise kullkraftverk

Paradise kullkraftverk er et kullkraftverk ved Green River i Muhlenberg County, vestlige del av delstaten Kentucky i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1575 MW, fordelt på 3 blokker / turbiner. Dette er delstatens største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør er Tennessee Valley Authority.
Anlegget ble bygget ut i årene 1933–1970. Brenselkilden er kull. Utslippet av CO₂ i 2006 var 15,4976 tonn.
David Edgar

Karrieren i Newcastle United

Etter å ha imponert på prøvespill i flere klubber, inkludert Celtic, fikk Edgar tilbud om en plass på akademiet til Newcastle United FC. Han gikk med på det, og ble offisielt en del av akademiet da han var 16 år gammel.
Han imponerte det spanske laget Málaga CF i [september 2005 da Newcastle og Málaga spilte en vennskapskamp mot hverandre. Málaga og et par engelske klubber erklærte at de ønsket å hente ham. Newcastles styreformann, Freddy Shepherd, var raskt ute og sa at Edgar ikke var til salgs, og at han hadde signert en ny kontrakt med klubben.
Den 26. desember 2006 debuterte David Edgar for Newcastles a-lag i en Premier League-kamp mot Bolton Wanderers. Og den 1. januar 2007 fikk Edgar sin hjemmedebut mot Manchester United, hvor Edgar scoret 2-2-målet på et langskudd.
Den 12. juni 2014 meldte han overgang fra Burnley til Birmingham City FC sammen med Gavin Gunning og Wes Thomas.

Landslagskarrieren

På Edgars 19-årsdag den 19. mai 2006 hjalp han det canadiske U20-laget med å slå det brasilianske U20-laget 2-1 ved å score på en volley.
Egebakken

Egebakken (Eigebakken) er et byggefelt i Egersund, Eigersund kommune. Feltet ligger lokalisert ca. 3 km fra sentrum. Tilgrensende felt/områder er Bakkebø i nord, Lagård i sør, Slettebø og Holand mot øst og Langevannet mot vest (på andre siden av en topp). 
Eigebakken er nevnt som en gård i O. Rygh: Norske Gaardnavne. Stedet var opprinnelig en utmark til gården Slettebø, og ble avdelt i begynnelsen av 1840-årene da datteren på gården giftet seg med Anders Andersen Ege fra Litle Ege. Det er trolig at han oppkalte den nye gården etter hans farsgård Litle Ege, som var en av to gårder på Ege i Eigersund kommune. 
Eige eller Eigebakken har ikke tidligere vært brukt i skriftlig form, og navnet har nok blitt forandret av språkkonsulenter i departementet i nyere tid. Familienavnene og gårdsnavnene brukes bare uten ei-form. I muntlig tale, på dialekt i «gamle dager», har til tider ei-lyden blitt brukt, uttale: Eigje/Eigjebakken.
Enkelte kunstkjennere vil forbinde navnet Egebakken med kunstneren Egil A. Egebakken, født 18. januar 1943. Nevnte kunstner bor nå i Asker, men han stammer fra Egebakken i Egersund.
Impaled Nazarene

Impaled Nazarene er et black metal-band fra Finland, etablert i 1990 i Uleåborg. Bandets musikk inneholder også elementer av grindcore, thrash metal og punk.
Malotifjellene

Malotifjellene (også stavet Malutifjellene) er en fjellkjede som ligger i høylandet nord i Lesotho og er kjent som Drakensberg i Sør-Afrika. Fjellene danner et høyt, alpint basalt-platå med høyder opp i mot 3 400 moh, med andre ord en av de høyeste fjellkjedene i Sørlige Afrika. Det høyeste punktet er Thabana Ntlenyana som ligger i nordøst og 3 482 moh. Snø og frost kan forekomme på de høyeste fjellene selv om sommeren. I Lesotho betyr ordet maloti «fjellene» eller «i fjellene». 
Kildene til to av de største elvene i Sør-Afrika, Oranje (kalt Senqu i Lesotho) og Tugela, finnes i denne fjellkjeden. Caledons (kalt Mohokare i Lesotho) sideelver som utgjør landets vestlige grense, renner også ut herfra.
Birthe Wilke

Bakgrunn

I 1957 representerte Wilke og Gustav Winckler Danmark, da landet for første gang deltok i Eurovision Song Contest, med kjærlighetsvisa «Skibet skal sejle i nat», skrevet av Erik Fiehn og Poul Sørensen. Melodien ble avsluttet med et 13 sekunders langt kyss, som i ettertid er betegnet som ESC-historiens lengste. Melodien hadde da allerede vært brukt i filmen Den store gavtyv som kom ut i 1956, men ble ikke diskvalifisert, til tross for reglene om at bidrag ikke skulle være spilt offentlig før konkurransestart.
På grunn av flyskrekk tok Wilke det beroligende middelet thalidomid. I 1962 ble hun gravid, og omtrent samtidig ble det påvist at thalidomid kunne forårsake fosterskader. Før hun visste om sin graviditet, hadde hun tatt åtte tabletter, men valgte å ikke ta abort slik flere leger anbefalte. Hun fødte sønnen Ricky 1. januar 1963, som ble født med misdannede hender og armer.
For å konsentrere seg om sønnen, avsluttet Wilke i 1966 musikkarrieren og begynte å jobbe som sekretær i Handelsbanken. Hun kom tilbake med en nyinnspilling og en opptreden i 1973, og nok en opptreden i 1983, før hun igjen trakk seg tilbake. I 2007 ga Birthe Wilke ut en diktsamling.
Robin Hood (2006)

Robin Hood

Robin av Locksley, eller Robin Hood, blir spilt av Jonas Armstrong. Etter å ha kommet tilbake fra Midtøsten, der han var med i det tredje korstoget, finner han ut at Guy av Gisborne har tatt over hans område. Robin kjemper for de fattige med å stjele penger fra de rike og gi til de fattige. Marion kjemper og skjuler at hun gir mat og penger til de fattige. Sheriffen trur han styrer over alle sammen, men Robin styrer for seg selv og bryr seg ikke om hva sheriffen sier.
Stonewall-opprøret

Stonewall-opprøret var en rekke voldelige demostrasjoner anført av medlemmer i homomiljøet på nattestid 28. juni 1969 utenfor gay-baren Stonewall Inn i Manhattan-strøket Greenwich Village i New York. Protestene begynte etter et uventet politiraid på baren og pågikk i to dager. Stonewall-opprøret regnes som startskuddet på den moderne homobevegelsen, og årlige Pride-parader feires til minne om disse demostrasjonene.
I 1950- og 1960-årene var homofili forbudt i 49 delstater, og sex mellom to menn kunne bli straffet med bøter eller fengsel. Ulike behandlingsmetoder ble aktivt tatt i bruk for å omvende en homofil legning, blant annet elektrosjokkbehandling, lobotomi og hypnose. Små grupper av forkjempere forsøkte etter hvert å bevise at homofile kunne integreres i samfunnet. På slutten av 1960-årene ble det også en vekst i politiske bevegelser, blant annet borgerrettsbevegelsen og hippiekulturen. Det liberale miljøet i Greenwich Village og amerikansk motstandskultur var utløsende faktorer for Stonewall-opprøret.
Stonewall Inn var på den tiden en mafiadrevet gay bar som ble kjent for en blandet kundekrets. Flere gay-barer slapp utelukkende inn homofile cis-menn, mens Stonewall slapp også inn dragqueens, transpersoner, lesber, mannlige prostituerte og hjemløs ungdom. Politiraid på gay-barer var vanlig i 1960-årene, men ofte ble mafiaen tipset om raidene på forhånd.
Etter raiden på Stonewall Inn 28. juni 1969 mistet politiet kontroll over situasjonen. Kundene på Stonewall Inn begynte å kaste brannbomber og brostein i et gateslag som pågikk i to dager. I løpet av få uker hadde mange av kundene mobilisert seg i organisasjoner og aktivistgrupper. Disse gruppene skulle sørge for at skeive kunne være åpne om sin egen legning uten frykt for å bli arrestert. Tre aviser ble også grunnlagt kort tid etter opprøret for å fremme homofiles rettigheter. 28. juni 1970 ble de første Pride-paradene holdt i New York, Los Angeles, San Francisco og Chicago for å markere den første årsdagen for opprøret. Pride-festivalen har senere blitt en internasjonal markering.
Yazata

Yazata er i zoroastrisme en engel, eller mer presist et gudommelig vesen. Ahura Mazda spakte yazataene for å hjelpe ham med kampen mot Ahriman og demonene hans. Yazataene hjelper mennesker med å skire og løfte seg. Med hjelp av yazataene kan man vinne over demonene og det vonde i seg selv. Yazataene leder alltid mot det rette valget, og forsterker til å kjempe imot Ahriman, for Ahura Mazda og den gode.
Mange zoroastrismer tror også at en som gir offer til yazataene kan få godviljen deres, som gir velstand og trivsel.
De viktigste yazataiske navnene i gathaene er Atar, Mithra, Rashnu, Sraosha, og Verethraghna. Man tror at de var guder før parsismens tid, og mange av dem ble senere persongjort til halvguder igjen. I senere tid ble også noen av de mest populære persiske guddommer, som Anahita, tilpasset til zoroastrismen som yazataer.
French Open 1974

French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus som blir spilt på Roland Garros-stadion i Paris. French Open i 1974 ble arrangert i perioden 3. til 16. juni. Björn Borg vant finalen over Manuel Orantes og i damefinalen vant Chris Evert fra USA over sovjetiske Olga Morozova.
Den olympiske orden

Den olympiske orden er en utmerkelse som tildeles av Den internasjonale olympiske komité (IOK). Den er IOKs høyeste utmerkelse. Den olympiske orden ble innstiftet i mai 1975. Ordenen tildeles for fortjenstfull innsats for idrett eller for den olympiske sak og kan tildeles både personer som selv har vært aktive og andre som arbeider med sport. Utnevnelser til Den olympiske orden skjer gjennom nominasjoner til Det olympiske ordensråd og etter beslutning av eksekutivkomitéen i IOK.

Bakgrunn

Tanken om en olympisk orden ble første gang lansert i 1972 av Avery Brundage. Den ble vedtatt innført av generalforsamlingen i IOK i 1974 og første gang utdelt i mai 1975. 
Ordenen erstattet Det olympiske diplom, Bonacossa-trofeet og Mohammed Taher-trofeet.

Inndeling

Den olympiske orden tildeles i to grader: Gull og sølv. Tidligere fantes det også en tredje grad, bronse, men denne er ikke tildelt etter 1984.

Insignier

Ordenstegnet for Den olympiske orden består av et kjede til å bære om halsen. Kjedet har de olympiske ringene foran med olivengrener på sidene. 
Insigniene er utformet av designeren Otl Aicher fra Tyskland.

Tildeling

Den olympiske orden tildeles framtredende idrettsmenn og -kvinner, statsoverhoder og idrettsledere. Ved avslutning av De olympiske leker er det vanlig at arrangementskomitéens leder tildels ordenen i gull, mens øvrige medlemmer kan få ordenen tildelt i sølv. 
Første mottager var Avery Brundage, som mottok ordenen kort tid etter sin død.

Norske innehavere

Kong Harald og dronning Sonja er innehavere av Den olympiske orden i gull. Det er også Gerhard Heiberg. Bjørn Dæhlie ble tildelt Den olympiske orden under Idrettsgallaen 2001. Idrettslederen Arne B. Mollén fikk tildelingen i 1989.
Huskestue

Konsept

Hver episode tar for seg to hovedkategorier og to lag bestående av middels intelligente kjendiser skal gjennom tre runder svare på spørsmål knyttet opp mot hver av dem. For den deltakeren som eventuelt måtte svare feil venter det gjerne en fysisk avstraffelse, ofte i form av et elektrisk støt.
Commodores

Historie

Alle de opprinnelige medlemmene i The Commodores var studenter på Tuskegee University, en læreinstitusjon for svarte i USA. Den opprinnelige besetningen var William King, Thomas McClary, Ronald LaPread, Walter Orange, Milan Williams og Lionel Richie - i starten som saksofonist.
De fikk jobben som oppvarmingsband for The Jackson 5 i 1971, og fortsatte med å åpne for dem i to år. Samarbeidet førte til platekontrakt med Motown med debutsingelen «Machine Gun» og de to påfølgende singlene «I Feel Sanctified» og «Slippery When Wet». Sistnevnte tok førsteplass på salgslistene og alle tre kom blant topp tjue. Debutalbumet fikk også tittelen Machine Gun og kom i 1974. Det ble fulgt opp av Caught in the Act (1975), Movin' On (1975) og Hot on the Tracks (1976).
Fra de første platene kom flere vellykkede singelutgivelser. «Easy» fra 1976 var den første av en type ballader bandet skulle bli kjent for. Deres største hit kom etter at J.D. Nicholas hadde erstattet Lionel Richie; «Nightshift», skrevet av Walter Orange, toppet salgslistene i fire uker.
Commodores ga ut platene sine på Motown frem til 1985, da de byttet til Polydor. Noen senere samleplater er utgitt på deres eget plateselskap, Commodores Records & Entertainment.
Schlumberger

Norge

Schlumberger ble etablert i Norge allerede i 1966 og i dag befinner selskapets teknologiske kompetanse seg ved basene i Stavanger, Bergen og Oslo, totalt 1500 personer. Det norske hovedkontoret ligger i Risavika i Tananger, Sola kommune. Schlumberger har flere avdelinger i Norge, blant annet i Bergen, Oslo, Asker og  Trondheim. Omsetning i 2006 var 19,23 milliarder US dollar
Baita

Baita (kinesisk: 白塔区; pinyin: Báitǎ Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Liaoyang i den kinesiske provinsen Liaoning.
Det har et areal på 24 km² og teller 210 000 innbyggere (2004).
Fikserbilde

Fikserbilde, også skrevet fiksérbilde, er et tvetydig «narrebilde» i form av en tegning eller et maleri der motivet tilsynelatende er entydig, men inneholder andre figurer og elementer som kunstneren har skjult i bildet og som betrakteren ofte må lete etter. Elementene legges inn slik at de følger linjer og detaljer i hovedmotivet og blir synlige når tilskueren fokuserer på dem eller betrakter bildet fra en annen synsvinkel.
Ordet 'fiksere' betyr egentlig «feste», men har fått betydningen 'narre' etter påvirkning fra det tyske ordet vexieren og latinske vexare, 'erte, narre'.

Eksempler

I kunsthistorien finnes det mange eksempler på skjulte figurer og ansikter i bilder. Ikke sjelden er det skjulte motivet uttykk for et eller annet budskap. Det kan for eksempel være hodeskaller som skal minne om livets forgjengelighet (memento mori), men også komiske eller satiriske kommentarer i karikaturer. Giuseppe Arcimboldo (1527–1593) er kjent for mange fantasifulle stillebener der oppstilte gjenstander former antropomorfe (menneskeliknende) portretter. Formgrepet er også en del brukt i surrealismen.
Fikserbilder er likevel vanligst som underholdning. Oftest er det «letebilder» som populære pusleoppgaver for barn med oppfordring om å finne bortgjemte skikkelser.
Av optiske illusjoner kan dobbelttydige «vekselbilder» og «oppned-bilder» (på tysk kalt Kippfiguren og på engelsk ambiguous images karakteriseres som en slags fikserbilder.
Jambol

Historie

Området rundt Jambol har hatt bosetting siden neolittisk tid. Dagens Jambol ble først grunnlagt som romersk by i år 293 av den romerske keiseren Diokletian, under navnet Diospolis. Med den bulgarske ekspansjonen på slutten av 500-tallet og opprettelsen av det første bulgarske riket i 681, ble Jambol, sammen med hele område syd for Balkanfjellene (det antikke Hemus), en del av Bulgaria på begynnelsen av 700-tallet. I 1373 ble Jambol erobret av tyrkere og underlagt Det osmanske riket, hvor byen vokste til et viktig regionalt senter. Byen ble befridd av russiske styrker i 1878, hvorpå den ble en del av det autonome Øst-Rumelia, som deretter i 1886 ble forent med resten av Bulgaria (dagens bulgarske stat).

Severdigheter

Byen huser flere historiske severdigheter fra Det osmanske riket, blant annet en moské og en tyrkisk basar fra begynnelsen av 1500-tallet. Området rundt byen er også blant de rikeste i Bulgaria på arkeologiske utgravningssteder.
Melrose Abbey

Melrose Abbey ligger i Melrose, mellom Edinburgh og den engelske grense i Syd-Skottland. Det ble grunnlagt i 1136 av cistercianermunker på oppfordring av kong David I av Skottland.
Østenden av klosteret ble ferdig 1146, og de øvrige bygningene ble ferdigstilt i løpet av de neste 50 årene. Klosteret ble konstruert i form av Sankt Johannes-kors, en gotisk arkitekturstil. En betydelig del av klosteret ligger nå i ruiner, skjønt en struktur som går tilbake til 1590-tallet blir opprettholdt som et museum som er åpent for publikum.
Alexander II og andre skotske konger og adelsmenn er begravd i klosteret. Det balsamerte hjertet, innkapslet i bly, til kong Robert I av Skottland skal også ligge begravd i klosteret etter at det ble brakt tilbake fra et korstog. I 1812 ble en steinkiste funnet på klosterets sydlige kanselli og det har vært spekulert om den tilhørte Michael Scot, filosofen og «trollmannen».
Klosteret er kjent for sine mange uthogde dekorative detaljer av helgner, drager, dragehoder og planter. På en av klosterets trapper er det en inskripsjon av John Morow, mestermureren, som sier: «Be halde to ye hende» (husk, ved enden, din frelse), og det har blitt klosterets motto.
Klosteret blir i dag tatt vare på av foreningen Historic Scotland.

Historie

'
Det var tidligere et kloster tilegnet Sankt Aidan som ble bygget i Melrose på 500-tallet omtrent tre km øst for hvor Melrose-klosteret står nå. Det ble ødelagt av kong Kenneth I av Skottland i 839.
Kong David I av Skottland ønsket at det nye klosteret skulle bygges på samme sted, men munkene insisterte at området ikke var godt nok for jordbruk og valgte da heller det nåværende stedet. Klosteret ble moderkirken til cisterkianer-orden i Skottland.
En by vokste langsomt fram rundt klosteret. I 1322 ble byen angrepet av armen til kong Edvard II av England, og store deler av klosteret ble ødelagt i den samme prosessen. Det ble oppbygd igjen med støtte fra kong Robert I av Skottland (Robert Bruce).
I 1385 ble klosteret brent av hæren til Richard II av England da han tvang hæren til David II av Skottland tilbake til Edinburgh. Klosteret ble oppbydg igjen over de neste 100 årene, men konstruksjon var fortsatt ikke ferdig da Jakob IV av Skottland besøkte stedet i 1504.
I 1544, da engelske armer igjen raserte Skottland i hensikten til å tvinge skottene til å tillate at den umyndige dronning Maria I av Skottland skulle bli forlovet med sønnen til kong Henrik VIII, og klosteret ble atter hardt ødelagt og aldri fullstendig oppbygd igjen. Det førte til en nedgang for klosteret. Den siste abbed var James Stuart (sønn av Jakob V av Skottland) som døde i 1559. Den siste munken på stedet døde i 1590.
Klosteret motsto et aller siste angrep, noen av murene viser fortsatt merker fra kanonkuler etter at det ble bombardert av Oliver Cromwell under den engelske borgerkrigen.
I 1610 ble en del av klosterets kirke omgjort til en sognekirke for byen rundt området inntil en ny kirke ble reist i selve byen Melrose.
Caledonia

Caledonia er det latinske navnet som ble gitt av Romerriket for den nordligste delen av Storbritannia. Bruken av navnet blir noen ganger benyttet spesielt til området nord for Den antoninske mur, men benyttes oftest som synonymt med det samme området som i dag representerer Skottland.
Navnet er avledet fra en piktisk stamme navngitt av romerne, Caledonii, en av flere i området, kanskje den dominerende. Deres navn kan bli funnet i «Dùn Chailleann», et skotsk-gælisk ord for byen Dunkeld, og «Sidh Chailleann» for fjellet Schiehallion, «Alve(bakken) til kaledonierne».
Det moderne bruken av begrepet Caledonia på engelsk og skotsk er som regel en romantisk eller poetisk navn for Skottland. Skottland er i seg selv avledet fra Scotia, den latinske navnet for Irland, og nordlige irske stammer, «skotere», innvandret eller invaderte vestkysten av Skottland på 500-tallet e.Kr. og dannet etterhvert kongedømmet Dalriada i konkurranse med den piktiske befolkningen i hva som kalles for Piktland. Med tiden ble skoterne og pikterne forent som ett folk, skottere, kanskje på grunn av presset fra en tredje folkegruppe nordfra, norrøne, hovedsakelig fra Norge.
Den kaledonske fjellkjede er oppkalt etter Caledonia som grovt sett går fra Skottland, gjennom Norge og ender i Svalbard.
Ny-Caledonia er et fransk territorium i Stillehavet, navngitt av James Cook i 1774.
Oscar for beste originalmusikk

Oscar for beste originalmusikk (på engelsk Academy Award for Original Music Score) er en Oscarpris som blir tildelt den komponist med best filmmusikk året før.
The Brothers Bloom

Handling

Stephen (Mark Ruffalo) og Bloom (Adrien Brody) er to brødre som lever livet som bedragere av millionærer og har gjort det i 25 år. De bedrar millionærene – simpelthen ved å være skuespillere. Stephen er hjernen bak og skriver manus, mens Bloom er antihelten og hovedrolleinnehaveren i historiene. De lurer aldri de samme folkene to ganger, og deres eneste kompanjong er den mystiske Bang Bang (Rinko Kikuchi), som aldri sier et ord, men som er ekspert på å sprenge ting i lufta. Men når Bloom er i trettiårene, får han kalde føtter og vil trekke seg ut, fordi han føler at hans karakterer tar fra ham hans egen identitet, og han vet ikke lenger hva som er virkelig og ikke. Men Stephen overtaler ham til et siste oppdrag, som går ut på å bedra en styrtrik godseierinne i New Jersey, Penelope Stamp (Rachel Weisz). Men mens oppdraget går sin gang, oppstår det flere problemer. For det første: De støter på brødrenes tidligere mentor, nå erkefiende, Diamond Dog (Maximilian Schell), som ønsker hevn. For det andre: Penelope er mer uforutsigbar enn de først antok. For det tredje: Bloom begynner å falle for Penelope, og vil ikke lenger samarbeide i planen.