google/wiki40b huggingface dataset:
Tor Ragnar Gerholm

Biografi

Gerholm fullførte gymnaset på Norra Latin i Stockholm. Studiene fortsatte ved Stockholms högskola, der kjernefysikk-forskning ble bedrevet på Nobelinstitutet i Frescati. Forskerstudier ved Kungliga Tekniska högskolan fortsatte ved Uppsala universitet, der han disputerte for sin doktorgrad i 1956 med en avhandling om kjernefysikk. Årene deretter fortsatte han som forsker (dosent) i Uppsala med et års avbrudd for et oppdrag i Argentina for UNESCOs tekniske bistand. Han var gjesteforsker ved Lawrence radiation laboratory, Berkeley i California, ved Columbia University i New York og ved Universitetet i Groningen i Nederland.
Fra 1961 fortsatte han som forsker (laborator) og tilslutt som ordinær professor i fysikk fram til 1990, deretter forble han aktiv som emeritus innen avdelingen for kjernefysikk ved Stockholms universitet til sin bortgang.

Personlig liv

I sitt første ekteskap med Lena fikk Gerholm Jonas, Maria og Mikael. I sitt andre ekteskap med Birgitta fikk han Niklas.

Samfunnsdebatt

Gerholm engasjert seg etter tiden i Argentina som aktiv motstander mot svenske kjernevåpen. Han ble benyttet som ekspert i energi- og klimaspørsmål. Han var kjernekrafttilhenger og hadde også en egen oppfatning i klimadebatten. Han var samfunnsdebattant og mye brukt foreleser med idéhistorisk perspektiv.
Elskers knute

Egenskaper og bruk

Strammet Elskers knute  fremstår som en tykkere punkt i tauparet.
Knuten er veldig kompakt, rund, og innesluttet slik at den kan tenkes å symbolisere et elskende par i stram klem.
Knuten er sikker men vanskelig å løsne.
Elskers knute  benyttes ofte som ledd i en kjede av tau-par, slik som i man henger på hull bakerst i skaft for kniv og annet verktøy for å forlenge grep, eller mulighet for å henge den opp på ønsket høyde. 
Det har vært en tradisjon hvor Elskers knute  ble benyttet som en symboltung forlovelsesring. Ringen består da av to edelmetallring som utformer en krone av ustrammet Elskers knute slik at ringene er bevegelige i forhold til hverandre men kan ikke løsnes fra hverandre.
Nantes

Historie

Byen ble romersk i 56 f.Kr. med navnet Portus Namnetum etter en gallisk stamme Namnetes. Nantes ble kristnet på 300-tallet og ble i årene etter angrepet av saksere, frankere og normannere. I 1066 ble Nantes del av hertugdømmet Bretagne. I 1460 ble en universitet grunnlagt som eksisterte til den franske revolusjon. Hertugdømmet var til tider selvstendig, til tider underlagt England og kom ikke inn under Frankrike før 1532. Området har fortsatt en sterk bretonsk identitet med eget språk (Bretonsk). 
Byens navn er særlig knyttet til Ediktet i Nantes, også kalt toleranseediktet, fra 1598 undertegnet av kong Henrik IV av Frankrike. Den gav hugenottene lov til å holde gudstjenester og en relativ religionsfrihet, selv om statsreligionen forble katolsk. Ediktet ble opphevet av Ludvig XIV av Frankrike nesten hundre år senere, noe som førte til en stor utvandring av hugenottene. 
Gjennom 1600- og 1700-tallet blomstret byen økonomisk, særlig siden den ble Frankrikes viktigste havn. Handel med Asia, men også slavehandelen var viktig på denne tiden. Nantes var Frankrikes utgangspunkt for trekantfart. I forløpet av den den franske revolusjon ble byen dratt inn i Vendée-opprøret, et kongelig og katolsk orientert forsøk på motrevolusjon 1793-1796. Revolusjonsregjeringen under skrekkveldet slo ned opprøret brutalt og ødela mye av regionen med gjengjeldelsesaksjoner. Fra oktober 1793 til februar 1794 ble 16.000 mennesker henrettet i Nantes under kommandoen av Jean-Baptiste Carrier bl.a. gjennom systematiske drukninger i elven, såkalte noyades. 
Den industrielle revolusjonen så fremveksten av en betydelig verftsindustri. Under den andre verdenskrig ble havnebyen okkupert av Tyskland og derfor mål for betydelige allierte luftangrep. Vichy-regimet inndelte Frankrike i regioner i 1941 og rev Nantes løs fra Bretagne som byen tidligere hadde vært hovedstad for. 
I 1962 ble universitetet grunnlagt på nytt, den har i 2016 cirka 38.000 studenter. Verftkrisen på 1980-tallet rammet byen hardt. Blant annet flytting av deler av sentraladministrasjon fra Paris og gode infrastrukturtiltak som TGV tilknytning, revitaliserte byen og den er i dag en av de fremste byer i Vestfrankrike ved siden av Bordeaux. I 2004 ble den kåret av Magasinet Time til den beste plassen i Europa å leve i .
Nantes er Jules Vernes fødeby.
Østlandsforskning

Østlandsforskning var et norsk regionalt samfunnsvitenskapelig forskningsinstitutt. Forskningsområder var blant annet reiseliv, kultur- og opplevelsesnæringer, fjellpolitikk, barn og unge, oppvekst og kompetanseutvikling, mangfold i organisasjoner og klassiske regionale analyser om befolkning, flytting, pendling og sysselsetting. Hoveddelen av forskningen var oppdragsbasert. Det betyr at Østlandsforskning konkurrerte om oppdrag som lyses ut av departementer, direktorater, fylkeskommuner, kommuner, næringslivsaktører og organisasjoner. Hovedkontoret var i Storgata i Lillehammer, men Østlandsforskning hadde også en avdeling i Hamar. Bedriften var organisert som aksjeselskap, med Stiftelsen Østlandsforskning, Hedmark fylkeskommune, Oppland fylkeskommune, Høgskolen i Lillehammer og Sparebanken Hedmark som aksjonærer.
Østlandsforskning ble etablert i 1984 og hadde 33 ansatte, hvorav 30 forskere i ulike stillinger. Østlandsforskning hadde samarbeidsavtaler med Høgskolen i Lillehammer, Høgskolen i Hedmark, NINA og Centrum for forskning om regional utveckling ved Karlstads universitet og deltok i samarbeidsprosjekter med en rekke forskningsinstitusjoner.
I 2018 ble det vedtatt å overføre Østlandsforskning til Høgskolen i Innlandet. Det innebærer at ansatte, prosjekter og eiendeler blir overdratt samlet som en resultatenhet i Handelshøgskolen Innlandet, som hører inn under Fakultet for økonomi og samfunnsvitenskap.
Slåmotgangen og Vaskegangene

Slåmotgangen (2–6b), Øvre Vaskegang (ingen nummer) og Nedre Vaskegang (1–11, 2–6) er tre små gater i bydel Grünerløkka i Oslo. De ligger i det området som tidligere gikk under navnet Fjerdingen. Slåmotgangen er ei sidegate fra Christian Krohgs gate ned mot Akerselva, og de to Vaskegangene er stikkveier til denne igjen. Øverst i Slåmotgangen er det også en tredje sidevei, men husene i denne har adresse til Christian Krohgs gate.
Navnet Slåmotgangen er gammelt og refererer til Hans Olsen Slaamodt, som hadde gartneri her rundt 1800. Det er mulig det tidligere var en forbindelse over elva i bunnen av gangen, slik at dette før var ei mer trafikkert rute enn dagens blindvei. Vaskegangene viser til at det her var vaskeplasser. Gatene står på kart fra 1710.
Gangene har tidligere vært prega av småhus og småindustri. I Nedre Vaskegang 2 ligger ei fabrikkbygning nærmest ute i elva. Byggherre i 1898 var Brødrene Ottesens Eftf Dampchokoladefabrik (arkitekter Ove Ekman og Einar Smith).
I de seinere år er området bebygd med flere større boligblokker (ca. 130 leiligheter).
Fereydunkenar (fylke)

Fereydunkenar er et fylke i provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden i fylket er Fereydunkenar. Det var separert fra fylket Babolsar i 2008. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning på 56 055, i 15 049 familier. Fylket er delt i to distrikter: det sentrale distriktet og Dehferi-distriktet. Fylket har en by: Fereydunkenar.
Den Norske Store Landsloge

Den Norske Store Landsloge er den høyeste frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden, hvor det arbeides i gradene VII – XI.
Losjens valgspråk er Veritas, Caritas, Fiducia (Sannhet, Barmhjerighet, Trofasthet).
Losjen ble innviet den 27. juni 1856, som Stewardsloge nr. 1 av første orden (VII – VIII grad), og var underlagt Sverige som den IX frimurerprovins og med kong Oscar I som Stormester eller Viseste Salomo Vicarius (V.S.V.).
I 1870 ble den opphøyd til Provincialloge (VII – XI grad) underlagt Svenska Stora Landslogen.
Utgangspunktet for etableringen av Landslogen, var losjens omdannelse til kapitlet (VII – XI grad) i frimureriets stamhus i Øvre Vollgate 19, Christiania den 24. juni 1891. Norge ble da X frimurerprovins med kong Oscar II som V. S. V. i både den IX (Sverige) og X provins (Norge).

Stamhusets skjebne 1940-1945

Da frimurerbrødrene forlot Stamhuset etter møtet mandag den 8. april 1940, gikk det mer enn fem år før de igjen kunne samles i losjen. Neste morgen tok tyske soldater bygningen i besittelse. Senere under okkupasjonen ble uerstattelig inventar ødelagt, blant annet ble den gamle bibel i Stjernesalen brent. Det fortelles at man i asken etter denne fant én eneste hel del; begynnelsen av St. Johannes evangeliet. Nazistene ønsket å ombygge huset til det såkalte Partihuset med selskapslokaler, restaurant, bar og bodega etc. Ifølge arkitekten skulle bygningen ombygges til et av Skandinavias mest tidsriktige restaurantprosjekter, noe som krevde omfattende inngrep i bygningen. Den gamle losjerestauranten ble det ikke gjort noe nevneverdig med fordi den måtte holdes i kontinuerlig drift av hensyn til inntektene. Den ene av de to innganger fra Prestegaten (på baksiden) ble gjenmurt. I den store festsal, Leopardsalen og Armigeralsalen ble det ikke foretatt bygningsmessige forandringer men alt som kunne minne om frimureri ble fjernet eller overmalt. Vestibylen ble totalt ombygget og fikk den form som den har i dag.
I Stjernesalens forrom ble det oppført en vegg slik at det ble en sammenhengende korridor mellom de to hovedtrappene. Sidedørene ble fjernet og erstattet med fast vegg. Midtdøren ble omgjort til et porthvelv og det ble lagt bruddheller på gulvet. Tverrveggen mot øst ble tildekket med en malt kulisse som skulle forestille et typisk tyrolerlandskap. De egyptiske søylene ble fjernet, og langveggene ble utstyrt med husvegger med skråtak over. I veggene var det vinduer, som ble opplyst bakfra slik at rommet ga inntrykk av et friluftsetablissement. Stjernehimmelen ble derfor beholdt men galleriet ble delvis fjernet.
Over Kapitelsalen, som etter planen skulle omgjøres til bankettsal ble det lagt et betongtak 2,5 meter lavere enn det opprinnelige gotiske tak. Også her ble galleriet revet og forrommet maltraktert. 
Der St. Andreaslogen har sine rituelle rom ble den såkalte Normannahallen anlagt, med stor peis og grill. Det rommet som kalles Grillen var en del av restaurantavdelingen i 1. etg. Det at frimurerene fremdeles betegner rommet som Grillen er ett av minnene fra denne tiden. I tillegg etterlot nazistene seg en pantegjeld på bygget tilsvarende, i datidens kroner; 3 275 000,-
Andres Lipstok

Biografi

Lipstok begynte sin karriere på lokalpolitisk plan. Han var nestleder i finansavdelingen i kommunestyret i Haapsalu kommune fra 1980 til 1983, og leder for samme avdeling fra 1983 til 1986. De neste tre årene fram til 1989 var han leder for planavdelingen i kommunestyret.
I 1989 var han visefinansminister i Den estiske sosialistiske sovjetrepublikk, før han ble fylkesmann i Lääne fylke fra 1989 til 1994. Deretter fikk han en ny ministerpost, og ble Estlands finansminister fra 1994 til 1995. Videre var han økonomiminister fra 1995 til 1996.
Han ble valgt inn i Estlands riksforsamling (Riigikogu) i både 1995, 1999 og 2003, men i 2005 ble han utnevnt til landets sentralbanksjef. Hans arvtaker som sentralbanksjef ble utpekt i oktober 2011; Ardo Hansson overtok stillingen i juni 2012.
Etter jobben som sentralbanksjef gikk Lipstok til stillingern som rådgiver for rektor ved Tallinn University of Technology.
Ved siden av politikken var han visepresident i Estlands olympiske komité fra 2004 til 2008. Han er gift og har to barn.
Ointroducerad adels förening

Ointroducerad adels förening (1911–1933: Sveriges Ointroducerade Adels Förening) er en svensk organisasjon som består av adelsslekter som ikke er «introdusert» på Riddarhuset.
Taldycupedidae

Historie

Gruppen er kjent fra en lang periode fra Øvre Perm (265 millioner år før nåtid) til midtre Kritt, 99 millioner år før nåtid.
Diseoblax

Utseende

En stor (50-60 millimeter), avlang, svart trebukk med brunlige dekkvinger. Antennene er tynne, hos hannen er omtrent så lange som kroppen, hos hunnen noe kortere. Hodet er forholdsvis lite, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er trapesformet med mer eller mindre sagtakkede sidekanter, hos hunnen stikker bakhjørnene spisst ut. Dekkvingene er gulbrune til mørkbrune, parallellsidige med rettvinklede "skuldre", med utydelige lengderibber.

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse

Arten lever på Seychellene.
Fysikoteologi

Fysikoteologi (av gresk fysiko's, «naturlig», og teologi), naturlig teologi er en fagretning som streber etter å fra skapelsens formålsmessige innretning, orden og skjønnhet å finne frem til at et allmektig guddomsvesen eksisterer som verdens skaper og opprettholder.
Studenterlunden

Historie

Området tilhørte opprinnelig byløkken Ruseløkken og ble solgt til staten i 1837. Området ble først kalt Ruseløkkens park og ble særlig tatt i bruk etter at universitetsbygningene ble tatt i bruk i 1852, og navnet Studenterlunden ble etter hvert tatt i bruk.
Kommunen overtok parken i 1888, og Nationaltheatret ble bygget i denne i 1899. Området mellom teaterbygningen og Universitetsgata er opparbeidet til en hellelagt plass med statuer av Henrik Ibsen og Bjørnstjerne Bjørnson.
Videre ble nedgangen til Holmenkollbanen bygget her i 1928, og det tok også en stor del av parken. Til slutt ble de siste rester av den opprinnelige parken fjernet i forbindelse med gravearbeider for ny tunnel for T-bane og jernbane første halvdel av 1970-tallet. På denne tiden fikk området det nedsettende oppnavnet «Studenterhølet» på folkemunne ettersom den tidligere så vakre parken i lange tider framsto som en inngjerdet gapende byggegrop. I forbindelse med istandsettingen etter disse arbeidene er store deler av den opprinnelige parken hellelagt som fotgjengerareal og plassen mellom dagens T-bane og Nationaltheatret er oppkalt etter Johanne Dybwad. Lillebjørn Nilsen nevner dette gravearbeidet i sangen Bysommer. 
I 1990 ble parken kåret til Årets grønne park av norske anleggsgartnere.
St. Matteus kirke i Łódź

Den evangelisk-augsburgske St. Matteus kirke (polsk Kościół p. w. św. Mateusza) ligger ved Piotrkowska-gaten 283 i Łódź. Takket være en utmerket akustikk holdes mange konserter i kirken. I mange år gjestespilte Filharmonia Łódzka her.

Historie

Kirken ble bygd etter initiativ av St. Jan-sognets pastor Wilhelm Piotr Angerstein. Arkitektene var Johannes Wende og Franz Schwechten fra Berlin. Grunnsteinen ble innviet 8. oktober 1909. I begynnelsen ble bare St. Matteus-kapellet bygd, siden byggingen av selve kirken ble stanset av første verdenskrig. Den stod ferdig først lenge etter krigen, og ble åpnet 1. november 1928.

Form

Kirken er nyromansk, og den har grunnplan som et gresk kors. Den innvendige kuppelen har en diameter på 26 meter. Inne i kirken finnes mange lysekroner og lampetter. Den største har en diameter på 4 meter og består av 240 lyspunkter. Flere av inventarelementene er oppført i hvit marmor. Inne i kirken finnes også et orgel bygd i 1928 av firmaet Rieger fra Jägerndorf. Det har 60 stemmer, og er en av de mest verdifulle konsertinstrumentene i byen. Glassmaleriene ble utført av Adolph Seiler fra Wrocław. Det 80 meter høye tårnet har et kvadratisk grunnlag og ender som åttekant på toppen.
Beste regi (Cannes filmfestival)

Prisen for beste regi (French: Prix de la mise en scène) er en årlig pris som utdeles under filmfestivalen i Cannes til regissøren av en av filmene i hovedprogrammet, for hans eller hennes prestasjon som regissør.
Prisen ble først utdelt i 1946. Ved tolv forskjellige anledninger ble den ikke utdelt, (1947, 1953–54, 1960, 1962–64, 1971, 1973–74, 1977, 1980).
Ye Jianying

Bakgrunn

Han ble født med navnet Ye Yiwei 葉宜偉 i en velstående kjøpmannsfamilie, og var hakkakineser.

Offiser

Etter å ha blitt uteksaminert fra militærakademiet i Yunnan i 1919 sluttet han seg til Sun Yat-sen og Kuomintang (KMT). Han underviste ved militærakademiet i Whampoa og ble i 1927 medlem av Det kinesiske kommunistiske parti. Han deltok samme år i de mislykkede Nanchang- og Guangzhouoppstandene, flyktet til Hongkong og kom seg til Moskva der han fikk ytterligere militær opplæring. Etter tilbakekomsten til Kina i 1932 ble han med i Jiangxisovjetet.
Han var så stabssjef i general Zhang Guotaos Fjerde Frontarmé. Ye deltok på «den lange marsjen».  Han ble i 1936 direktør for liaisonkontoret med KMT, først i Xi'an, så i Nanjing og til slutt i Chongqing. Hele tiden samarbeidet han med Zhou Enlai.
Frem til 1968 var Ye aktiv i en rekke embeder, blant annet som forsvarsminister. I 1955 ble han utnevnt til marskalk. Han ble imidlertid ansett for alt for mild; i Guangdong hadde han ikke samarbeidet om en rekke arrestasjoner, ettersom han mente at de var til skade for samfunnet. Hans karriere skred dermed ikke videre oppover, selv om Mao med tanke på hans innsats under Den lange marsjen lot være å straffe ham. 
Han mistet derfor bare sine rent politiske embeder, men beholdt de militære verv. Ye klarte med kløkt å utnytte sin militære innflytelse til en viss støtte og beskyttelse for reformvillige som Zhao Ziyang, og var med på å forpurre drapsplaner mot Deng Xiaoping under Kulturrevolusjonen.
Han var ledende i den sammensvergelse av generaler og partifolk som førte til at Maos enke Jiang Qing og de øvrige i den såkalte «firerbanden» ble styrtet i 1976. Under den innledende planlegging i hans residens, kommuniserte han og Li Xiannian skriftlig, selv om de satt ved siden av hverandre. De var engstelige for at rommet kunne være avlyttet.  
I 1982 mistet han stillingen som stedfortredende partiformann, idet stillingen ble avskaffet. Han gikk ut av Politbyrået i september 1985, og døde året etter i Beijing i en alder av 89 år.
Jamshid al-Kashi

Unge år

I sine unge år tjente han til livets opphold som lege. Han kunne ikke fordype seg i matematikk og astronomi før senere.

Karriere

Med stor møye utviklet han en ny stjernekatalog, med et utgangspunkt at-Tusis Zij-i Ilkhani (Ilkhan-tabellen). Hans egne bidrag bvestod blant annet av en samling av matematiske formler for astronomiske formål, som formler for transformasjon fra ekliptikale til ekvatoriale koordinater og tavler med trigonometriske funksjonert. Verket ble kjent som Khagani Zij, Khanens tavler, ettersom han dedikerte det til en khan - ukjent hvem men enten timuride-fyrsten Shāh Ruch eller hans sønn Ulug Beg. Ulug Beg forstod Al-Kashis ekstraordinære evner og kalte ham i 1420 til sin nylig grunnlagte madresse i Samarkand. Han var den viktigste rådgiver ved konsiperingen og byggingen av observatoriet Gurkani Zij tilknyttet madressen.
Han utviklet numeriske løsninger til en rekke spørsmål. I ar-Risala al-Muhitiya (lærebrev om kretsens omfang) bestemte han for eksempel enhetssirkelens omkrets (altså det dobbelte av kretstallet ) fra 3*2²⁸-kant på 9 seksagesimalverdier: 6;16,59,28,01,34,51,46,14,50, som han omregnet til indiske siffer - 6,2831853071795865 - med 16 riktige desimaltall. Dette er et av de eldste dokumenter som viser regning med desimalbrøk. Dermed forbedret han den kinesiske matematiker Zu Chongzhis resultat, som fastslo  nøyaktig med 7 tallposisjoner. al-Kashis utregning ble først forbigått i 1596 av Ludolph van Ceulen, som etter 30 års arbeid hadde beregnet 25 desimalposisjoner
Det er omstridt blant historikere om det var han eller Ulug Beg som beregnet sinus 1° med nøy nøyaktighet. Det er bemerkelsesverdig at Qadi Zada, hans kollega bed madrassaen, kom frem til det samme resultat men ved bruk av en annen metodikk.
Han gikk inn for å erstatte brøkregning i seksagersimalsystem med desimalbrøkregning.
For lettere å forutberegne planetposisjonene bygde han en slags analog regnemaskin, Tabaq al-Manateq, som i meget var oppbygd som et astrolabium. Som beregningsutgangspunkt ble det brukt verdier fra planetentavler som var å finne i astronomibøker som for eksempel hans egen Khagani Zij. Apparatet tilsvarer de volveller som ofte er å finne i senmiddelalderske europeiske astronomibøker.
Som lærebok ved madressen i matematikk og astronomi, landmåling og arkitektur skrev han fembindsverket Miftah al-Hisab, som i lang tid hadde utbredelse i den muslimske verden.
Da han døde hadde man bare såvidt begynt med astronomiske betraktninger fra hans observatorium. Hans etterfølger som dets leder ble Qadi Zada. Samfatningen av arbeidene utført der, Zij-i-Sultani, støtter seg til al-Kashis Khagani Zij.
Brev skrevet av al-Kashi til sin far i Kashan er den viktigse kilde for livet ved hoffet og madressen i Samarkand.
Sophie McKinna

Idrettskarriere

McKinna fikk sølv i kulestøt i det engelske U17-mesterskapet i 2009. I 2010 ble hun engelsk U17-mester innendørs og U20-mester utendørs, og hun deltok i Sommer-OL for ungdom 2010 i Singapore, der hun kom på femteplass med ny personlig rekord på 15,14 meter. Hun vant det engelske U20-mesterskapet innendørs i 2011, og fikk bronse i Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2011. Hun vant det britiske U20-mesterskapet i 2011. Under Ungdoms-VM i friidrett 2011 fikk hun sølv i kulestøt, bak Guo Tianqian fra Kina, og hun kom på sjetteplass i Britisk mesterskap i friidrett 2011. Hun vant kulestøt under Samveldelekene 2011 for ungdom. 
Hun ble engelsk U20-mester innendørs i 2012, og kom på femteplass i Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2012. Utendørs kom hun på tredjeplass i det engelske mesterskapet i friidrett og fjerdeplass i Britisk mesterskap i friidrett 2012. Hun vant det engelske U20-mesterskapet utendørs i 2012, og kom på sjetteplass i Junior-VM i friidrett 2012. Hun ble på nytt engelsk U20-mester innendørs i 2013, og fikk bronse i Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2013. Hun deltok i U23-klassen i European Cup Winter Throwing 2013, og fikk der sølv bak Emel Dereli. Den 1. juni 2013 ble hun engelsk mester i kulestøt, og to uker senere ble hun også engelsk U20-mester. Hun representerte Storbritannia under Lag-EM i friidrett 2013 (Super League), og kom der på sjuendeplass. I Junior-EM i friidrett 2013 i Rieti kom hun på andreplass, igjen slått av Emel Dereli. 
Hun ble U23-utøver i 2014. I Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2014 fikk hun sølv bak Rachel Wallader, og hun kom på femteplass i U23-klassen under European Cup Winter Throwing 2014. Hun kom på tredjeplass i Britisk mesterskap i friidrett 2014 og femteplass i Samveldelekene 2014. I 2015 fikk hun bronse i det britiske mesterskapet innendørs og fikk samme plassering i Britisk mesterskap i friidrett 2015 utendørs. I juni ble hun engelsk U23-mester i kulestøt. Hun deltok i U23-EM i friidrett 2015, og kom der på niendeplass. 
I Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2016 fikk hun sølv bak Rachel Wallader, som i 2014. Hun kom på sjuendeplass under Diamond League-stevnet i Birmingham (British Grand Prix), og ble engelsk U23-mester i kulestøt i juni. Hun fikk sølv i Britisk mesterskap i friidrett 2016. 2017 var hennes første sesong som senior. Hun kom på andreplass i Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2017, der Rachel Wallader vant sin fjerde britiske innendørstittel. I European Cup Winter Throwing 2017 kom hun på femteplass, og hun fikk bronse i Britisk mesterskap i friidrett 2017. 
Hun kom på andreplass i Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2018, med ny personlig innendørsrekord på 17,42 meter. Hun deltok i Samveldelekene 2018 i Gold Coast, og kom der på femteplass med ny personlig rekord på 17,76 meter. Hun slo Wallader i Britisk mesterskap i friidrett 2018, og fikk sølv bak Amelia Strickler. Hun ble dermed tatt ut til EM i friidrett 2018, der hun kom på femteplass.