Norvega Esperantista Ligo

Norvega Esperantista Ligo (NEL), Norsk Esperanto-Forbund, er den norske avdelinga av den største internasjonale esperanto-organisasjonen, Universala Esperanto-Asocio (UEA). Forbundet ble startet 27. januar 1911 etter et forarbeid som begynte drøyt 10 år tidligere. I 1886 hadde en lærer fra Hordaland, Haldor Midthus, lært volapük. Etter å ha vært aktiv i volapük-bevegelsen, kom han ti år seinere over esperanto, som han ble en entusiastisk talsmann for.
Organisasjonen ledes i dag (2005 —) av Jardar Eggesbø Abrahamsen og gir ut bladet Norvega Esperantisto. NELs ungdomsorganisasjon er Norvega Junularo Esperantista.

Forarbeidet til stiftelsen av forbundet i 1911

I 1906 blei den første esperantoklubben i Kristiania (nå Oslo) grunnlagt, med medlemmer særlig fra student- og godtemplarmiljø. Verdenspresidenten for IOGT, den svenske parlamentarikeren Edvard Wavrinski, skreiv en serie om esperanto i Goodtemplarbladet, og flere ledende godtemplarer viste interesse. I mai 1907 besøkte den berømte tyske kjemikeren og seinere nobelpristakeren Wilhelm Ostwald universitetet. Han holdt foredrag om esperanto, noe som førte til at klubben fikk mange nye medlemmer.
I åra som fulgte blei nye klubber grunnlagt i resten av landet: I Trondhjem (1907), Narvik (1907), Bergen (1909) og Stavanger (1910). Tidsskriftet Esperanto-bladet kom ut fra 1909. Klubbenes aktivitet varierte sterkt, noe som bidro til å reise spørsmålet om en nasjonal organisasjon.

Tiden rundt de to verdenskrigene

Etter stiftelsen utfoldet esperantistene et omfattende propaganda- og kursarbeid. Blant de tidlige resultatene var at esperanto i 1912 blei valgfag på handelsskolen i Bergen. Under første verdenskrig gikk virksomheten tilbake, for å ta seg opp igjen fra midten av 1920-tallet. 1930-tallet var en blomstringstid for NEL. Forbundet vokste til flere tusen medlemmer, det hadde aktiviteter over store deler av landet, og mange deltok på kurs.
Esperanto var forbudt i Nazi-Tyskland. I Norge under andre verdenskrig gikk virksomheten sterkt tilbake, men fortsatte med private møter og studiesirkler. NEL sto likevel fram fra 1945 som en relativt sterk organisasjon. Da den internasjonale bevegelsen tok opp virksomheten sin igjen, organiserte NEL en av de første verdenskongressene etter krigen: den 37. Universala Kongreso de Esperanto i Oslo i 1952, der 1614 esperantister deltok. De utenlandske deltakerne blei mottatt av Kong Haakon VII på Østbanestasjonen. Kongen skal seinere ha bemerket at esperantistene er hyggelige folk, men det er umulig å forstå hva de sier.

Etterkrigstiden

I etterkrigstida gikk interessen for esperanto tilbake i Norge som i de fleste andre rike, vestlige land. Esperanto har alltid vært knyttet til frivillige folkebevegelser, voksenopplæring og kveldskurs, som etterhvert som fikk bedre råd og flere tilbud fikk mindre oppslutning. Den stadig sterkere stillinga til engelsk bidro også til å svekke esperanto.
NEL fortsatte likevel som en mindre, men stødig arbeidende organisasjon. I 1992 organiserte NEL på nytt verdenskongress – den 76. Universala Kongreso i Bergen, som hadde 2400 deltakere. I de siste åra har NEL hatt et generasjonsskifte i ledelsen. Samtidig som tidsskriftet Norvega Esperantisto fortsetter å komme ut, legges nå også stadig mer informasjon ut på Internett. Det er bl.a planlagt å legge ut ei esperanto-norsk og norsk-esperanto ordbok (prøveversjon).
Norvega Esperantisto Ligo har en ungdomsorganisasjon, Norvega Junularo Esperantista (Norsk esperanto-ungdom), som er med i den internasjonale ungdomsorganisasjonen Tutmonda Esperanto Junulara Organizo (TEJO). Blant NJEs virksomhet er deltakelse på TEJOs ungdomskongresser (åpne for alle medlemmer) og salg av Pasporta servo, som gir mulighet til å overnatte gratis hos esperantister i de fleste europeiske land og i mange land ellers i verden.
Norsk Esperanto-Forbund har hovedkontor, bokutslag og møtelokale i Esperantonia på Sinsen i Olaf Schous vei 18, 0572 Oslo.