google/wiki40b huggingface dataset:
Axel Buch

Bakgrunn

Axel Buch var sønn av grossist Nicolay Buch og Cecilie Lykke. Axel Buch giftet seg i 1959 med Aase Randi Unneberg, men ekteskapet ble oppløst. Buch giftet seg i 1987 med tidligere ordfører Anne-Kathrine Parow.
Etter artium ved Trondheim katedralskole i 1949 fikk han en merkantil utdannelse i Norge, England og USA.

Karriere

Buch arbeidet for Thiis & Co. i Oslo, Ranheim Papirfabrikk ved Trondheim og Høganäs-Bolaget i Skåne. I 1956 gikk han inn i familiebedriften Nicolay Buch, som drev engrosvirksomhet innen byggevarer i Trondheim samt Hylla kalkverk på Inderøy. Han ble prokurist i 1959, disponent i 1963 og ansvarlig eier i 1964. Han eide gården Hammer på Inderøy.
Han hadde sentrale posisjoner i Trondheim fra 1960-årene. Han var medlem av Trondheim bystyre og formannskap og hadde også vært varaordfører før han var ordfører 1976–1979. Etter valget i 1979 var det borgerlig flertall i bystyret, men Fremskrittspartiets ene representant stemte på Olav Gjærevoll fra Arbeiderpartiet for å sikre fortsatt trikkedrift. Høsten 1981 inngikk Arbeiderpartiet og Høyre et valgteknisk samarbeid som valgte Anne Kathrine Parow og Buch til ordfører og varaordfører for perioden 1982–1983. Buch var vararepresentant til Stortinget fra Sør-Trøndelag 1977–1985.
I 1985 ble han rådmann i Trondheim. Etter valget i 1989 kom det til strid om rådmannens ulike roller. Han var styremedlem i Forretningsbanken og senere Fokus Bank, som var kommunens hovedbankforbindelse, og i flere andre bedrifter som fikk oppdrag av kommunen. Striden endte med at Buch fikk ros for sin innsats. Eksterne verv var avklart med byens politiske ledelse, selv om de var i strid med vanlig praksis.

Æresbevisninger

Buch var svensk honorær konsul i Trondheim 1981–1997 og ble utnevnt til kommandør av den svenske Nordstjerneordenen.
Takayoshi Shikida

Karriere

Takayoshi Shikida startet sin profesjonelle karriere i JEF United Ichihara i 1996. Han har også spilt for Albirex Niigata.
Cartoons

Cartoons er en dansk musikkgruppe som kaller seg selv «verdens største tegneserieband». Med over to millioner solgte CD-er er Cartoons et av de bestselgende danske band noensinne. De har mottatt både Grammy og Dansk Eksportpris og hatt to topp-ti hits i England samt medvirket i over 100 TV-show.
Bandets medlemmer har disse pseudonymene: Boop, Buzz, Puddy, Shooter, Sponge og Toonie.
Xuanwu (Nanjing)

Xuanwu (kinesisk: 玄武区; pinyin: Xuánwǔ Qū) er et bydistrikt i provinsen Jiangsu. Det tilligger den subprovinsielle by Nanjing.
Arealet er på 73,87 km² og det teller ca. 460 000 innbyggere (2004).
I Xuanwu er Nanjings administrasjonssete.
Enecogen gasskraftverk

Enecogen gasskraftverk er et gasskraftverk under utbygging i Nederland. Det har en installert produksjonskapasitet på 870 MW fordelt på 2 turbiner à 435 MW. Anlegget blir ferdig i 2010–11. Brenselstypen er naturgass. Operatører er energiselskapene Eneco og DONG Energy.
Fairy Tail

Fairy Tail (japansk: フェアリーテイル Fearī Teiru) er en japansk manga, og senere anime-serie av Hiro Mashima. Det har vært trykket i Weekly Shonen Magazine siden 23. august 2006. Serien har også blitt publisert i Tankōbon av forlaget Kodansha, med 47 kapitler utgitt per januar 2015. Fairy Tail følger eventyrene til a tenåringen og trollmannen (魔導士 madōshi) Lucy Heartfilia, som blir med i trollmennenes' klan og blir med Natsu Dragneel og blirfor å finne dragen Igneel og mange andre oppdrag de gir seg ut på. Serien finner sted i en verden kalt Fiore. Hun møter også en hel del andre personer for eksempel Erza, Gray, Happy, Carla og Wendy

Spill

Et spill til PlayStation Portable med tittelen Fairy Tail: Portable Guild ble lansert under 2009 Tokyo Game Show. Spillet blir utviklet av Konami og er planlagt lansert den 3. juni 2010. Et spill for DS, kalt Fairy Tail Gekito Mado Shikkesen, ble utgitt 22. juli 2010.

Mottakelse

I Japan ble det femte nummeret av Fairy Tail rangert som det sjuende beste på en liste over topp-ti manga-serier, og Fairy Tail fikk samme plassering etter utgivelsen av det sjette nummeret. Den vant også i 2009 Kodansha Manga Award for «Shonen Manga», og har vunnet en japansk bransjepris 2009 for beste komedie-manga i 2009.
Hisham al-Zouki

Hisham al-Zouki, filmregissør født i Damaskus i Syria, bosatt i Oslo. Han er utdannet innen litteratur og drama, og fullførte studier i film og media i Oslo i 1999. al-Zouki har laget en rekke filmer.
Ingvild Flugstad Østberg

Karriere

Østberg debuterte i verdenscupen i Drammen 5. mars 2008. Hun tok gull på jaktstart, 7,5 + 7,5 km under NM på ski 2009 og tok fire gull i junior-VM samme år. Tilsammen har hun vunnet sju gull og tre sølv i junior-VM, noe som er rekord. Hun har også et U23-VM-gull i dobbel jaktstart fra 2011 i Otepää, Estland.
I Vinter-OL i Sotsji 2014 tok Østberg sølv i den individuelle sprinten bak Maiken Caspersen Falla og gull i lagsprinten sammen med Marit Bjørgen.
Østberg tok sin første individuelle verdenscupseier på sprinten i Davos 14. desember 2014. Hun fulgte opp med å vinne sin andre verdenscupseier en måned senere på den klassiske sprinten i Otepää 17. januar 2015.
I VM 2015 i Falun tok hun gull sammen med Maiken Caspersen Falla i lagsprint fristil. Hun ble nummer to sammenlagt i verdenscupen 2015/16.
Under Ski-VM 2017 i Lahtis opplevde Østberg en formsvikt, og hun ble også vraket på stafettlaget til fordel for Maiken Caspersen Falla. Hun ble nummer tre sammenlagt i verdenscupen 2016/17 etter at hun lenge lå som nummer to.
I Vinter-OL 2018 i Pyeongchang tok hun gull i 4 x 5 km stafett sammen med Astrid Uhrenholdt Jacobsen, Ragnhild Haga og Marit Bjørgen. 
Den 6. januar 2019 ble hun vinner av Tour de Ski 2018/19, hennes første sammenlagtseier i konkurransen. Hun vant fire etappeseire i konkurransen. Under VM 2019 i Seefeld tok Østberg bronse  i lagsprint klassisk der hun gikk sammen med Maiken Caspersen Falla.

Privatliv

Hun er samboer med skøyteløperen Christoffer Fagerli Rukke siden 2012.
Hun er søsteren til langrennsløper Eivind Flugstad Østberg. Hennes farmor, Valborg Østberg, vant Birkebeinerrennet i 1977. Hennes mor, Marthe Flugstad, har også vunnet det samme rennet tre ganger; i 1989, 1997 og i 2002.
Lodger

Andre utgivelser

Albumet har blitt utgitt flere ganger på CD.  Både RCA, Rykodisk og EMI har gitt ut albumet.
På Rykodiscs utgivelse fra 1991 fulgte det med to ekstranummer «I Pray Olé» (tidligere ikke utgitt) og en ny innspilling av «Look Back in Anger» fra 1988.
Enøyd

Enøyd er et musikkalbum med Ym:stammen, utgitt i 1992.
Jacopo della Quercia

Jacopo della Quercia (født omkring 1372 i Quercia Grossa nær Siena, død 20. oktober 1438 i Siena) var en italiensk skulptør fra tidlig renessanse. han var en samtidig med Filippo Brunelleschi, Lorenzo Ghiberti og Donatello. Han regner som en forløper til Michelangelo.

Bakgrunn

Jacopo della Quercia har sitt tilnavn fra fødestedet Quercia Grossa (nå Quercegrossa. Han var sønn av gullsmeden Pietro d'Angelo, som opplærte ham i sitt yrke. Han hadde mist én bror, Priamo.
Jacopo gikk snart sin egen vei og ble en av Italias fremste kunstnere. Han må antagelig ha funnet inspirasjon fra Nicola Pisanos og Arnolfo di Cambios utsmykninger av prekestolen i katedralen i Siena. Hans første egne arbeide kan ha blitt til da han var seksten år, en hestestatue av tre til begravelsen av Azzo Ubaldini. Han forlot sin far etter sstid og uroliigheter og dro til Lucca.

Kunstner

Jacopo della Quercia ble for sin skolerte fremstilling av menneskekroppen regnet som en brobygger og forløper til renessansens kunst og gjelder som den fremste billedhugger fra Siena. Han virket fremfor alt i Siena, Bologna og Lucca.
I Pisa er det sannsynlig at della Quercia har studert og finnet inspirasjon i den store samling av romertidsskulpturer og sarkofager i Camposanto. Disse og andre innflytelser gjør ham til en brobyggerfigur i europeisk kunst, hans verker viser et skifte midt i hans karriere fra gotisk stil til det som må klassifiseres som tidlig italiensk renessanse.
Han oppførte i 1406 en fontene på Piazza del Campo i Siena. Hans andre store arbeide i Siena var en døpefont i kirken San Giovanni (1416–1430), en sekskantet skål, fra hvilken opphøyer seg en tårnaktig oppbygning. Den ble smykket med relieffer i bronse, bilder fra Johannes Døperens liv, tre av dem av Quercia og hans disipler, to av Ghiberti og en av Donatello. Blant hans øvrige verk kan nevnes portrelieffene til San Petronio-basilikaen i Bologna — Evas skapelse, utført 1425–1438.
Om hans liv i det øvrige er lite kjent. Ved siden av de tre byene han hadde sitt hovedvirke har hjan imidlertid hatt oppdrag også i Firenze, Milano, Venezia og Verona. Blant hans elever var Antonio Federighi.
Pinsebevegelsen på Færøyene

Pinsebevegelsen på Færøyene er en sammenslutning av fire frie menigheter på Færøyene, to i Tórshavn og en hver i Skopun og Vestmanna. Menighetene deler lære og fellesskap med den nordiske og internasjonale pinsebevegelsen.
Pinsevekkelsen kom først til Færøyene gjennom Petra Andersen, som hadde bodd i Norge og deltatt i pinsebevegelsens møter der. Hun kom tilbake til Færøyene sommeren 1924, og begynte å holde bønnesamlinger med sine venner i sitt eget hjem. Ved et slikt bønnemøte andre juledag 1924 ble hun og noen av hennes venner åndsdøpt og begynte å tale i tunger.
I 1936 mellomlandet den norske forkynneren Thomas Ball Barratt på Færøyene underveis fra Norge til Island, og under hans besøk ble den første pinsemenigheten på Færøyene grunnlagt med 21 medlemmer. Ved hjelp av tilreisende predikanter fra Norge og Danmark vokste vekkelsen, og det første forsamlingshuset, Evangeliihúsið, ble bygget like etter.
I 1972 ble menigheten i Tórshavn splittet, og den nye menigheten «Filadelfia» ble grunnlagt.
Pinsebvegelsen er det tredje største trossamfunnet på Færøyene etter Fólkakirkjan og Brøðrasamkoman, men talte i 1991 likevel bare 1,5 % av øyenes innbyggere. Ved folketellingen i 2011 svarte 1 262 personer, 3,7 % av de som svarte, at de var tilknyttet karismatiske menigheter (ingen tall for pinsemenighetene alene).
De ti bud

Opprinnelse

I Det gamle testamente finnes budene gjengitt i sin helhet to steder, i 2. mosebok 20, 3-17 og 5. Mosebok 5, 7-21. Det er små forskjeller i formuleringene. Den bibelske teksten inneholder mer enn bare budene. Et annet sett av bud finnes i 2. mosebok 34, 10-26, men i moderne tid har disse hatt liten religiøs anvendelse. Her følger teksten slik den er gjengitt i 2. mosebok kap.20 (bibelselskapets oversettelse fra 1978), selve budene er uthevet i teksten:
20 Gud talte alle disse ord: ²Jeg er Herren din Gud, som førte deg ut av Egypt, ut av trellehuset.
³Du skal ikke ha andre guder enn meg.⁴ Du skal ikke lage deg noe gudebilde, eller noe slags bilde av det som er oppe i himmelen eller nede på jorden eller i vannet under jorden. ⁵Du skal ikke tilbe dem og ikke dyrke dem! For jeg, Herren din Gud, er en nidkjær Gud. Jeg lar straffen for fedrenes synd komme over barn i tredje og fjerde ledd, når de hater meg,  6 men jeg viser miskunn i tusen ledd mot dem som elsker meg og holder mine bud.
⁷ Du skal ikke misbruke Herren din Guds navn, for Herren lar ikke den som misbruker hans navn, være skyldfri.
⁸ Kom hviledagen i hu, så du holder den hellig! ⁹ Seks dager skal du arbeide og gjøre din gjerning. ¹⁰ Men den sjuende dagen er sabbat for Herren din Gud. Da skal du ikke gjøre noe arbeid, verken du selv eller din sønn eller din datter, verken tjeneren eller tjenestekvinnen eller feet, eller innflytteren i dine byer. ¹¹ For på seks dager skapte Herren himmelen, jorden og havet og alt som er i dem; men den sjuende dagen hvilte han. Derfor velsignet Herren hviledagen og lyste den hellig.
¹² Du skal hedre din far og din mor, så du får leve lenge i det landet Herren din Gud gir deg.
¹³ Du skal ikke slå i hjel.
¹⁴ Du skal ikke bryte ekteskapet.
¹⁵ Du skal ikke stjele.
¹⁶ Du skal ikke vitne falskt mot din neste.
¹⁷ Du skal ikke begjære din nestes hus. 
Du skal ikke begjære din nestes hustru, hans tjener eller tjenestekvinne, hans okse eller esel eller noe annet som hører din neste til.

Det nye testamente

I Det nye testamente finnes en «parallell historie» til de ti bud. Frelsen eller det nye livet i Kristus er en gave til dem som tror, denne tas imot med glede og samtidig forventes det at den kristne lever sitt liv slik at det behager Gud.
Erwin Schrödinger

Bakgrunn

Han var sønn av Rudolf Schrödinger (botaniker) og Georgine Emilia Brenda (datter av Alexander Bauer, professor i kjemi ved Technische Universität Wien). Moren var halvt østerriksk og halvt engelsk. Den engelske delen av familien kom fra Leamington Spa. 
Schrödinger lærte seg engelsk og tysk samtidig da begge språk ble talt i familien. Hans far var katolikk og hans mor var lutheraner. 
I 1898 begynte han på Akademisches Gymnasium. Mellom 1906 og 1910 studerte Schrödinger under Franz Serafin Exner (1849-1926) og Friedrich Hasenöhrl (1874-1915). Han utførte også eksperimenter sammen med Karl Wilhelm Friedrich Kohlrausch.

Karriere

I 1911 ble Schrödinger assistent for Exner. Allerede i unge år ble Schrödinger sterkt influert av Arthur Schopenhauer. Som et resultat av hans store interesse for Schopenhauers verk ble han dypt interessert av fargeteori, filosofi, persepsjon og religioner fra Orienten, spesielt vedanta.
I år 1914 oppnådde Schrödinger habilitasjon (venia legendi). Mellom 1914 og 1918 deltok han i krigsarbeidet som offiser ved det østerrikske artilleriet (Gorizia, Duino, Sistiana, Prosecco, Wien). 
Den 6. april 1920 giftet Schrödinger seg med Annemarie Bertel. Sammer år ble han assistent hos Max Wien i Jena, og i september 1920 fikk han stillingen e.o. professor (Ausserordentlicher Professor) i Stuttgart. I 1921 ble han Ordentlicher Professor i Breslau. I 1921 flyttet han til Universitetet i Zürich. 
Etter å ha arbeidet med statistisk termodynamikk og teorien for fargesynet, begynte Schrödinger å arbeide med atomteori. Idet han bygget videre på Louis de Broglies forestilling om materiebølger og bølge-partikkel dualisme, utviklet han i 1926 bølgemekanikken med midtpunkt i Schrödinger-ligningen, som står som en av formene for den ikke-relativistiske kvantemekanikken. («Abhandlung zur Wellenmechanik» 1927). Kort tid senere lykkes det ham å påvise den matematiske ekvivalensen av hans egne hypoteser med den matrisemekanikken som Werner Heisenberg hadde utviklet. Københavnerskolens tolkning av kvantemekanikken avviste Schrödinger, idet han holdt fast ved en realistisk oppfatning av kvantemekanikken. I et berømt tankeeksperiment, kjent som Schrödingers katt, illustrerte han paradokset at kvantemekanikken tillater at partikler eksisterer i superposisjoner, mens større ting som kjent ikke kan det.
Senere arbeidet han med problemstillinger innenfor relativistisk kvantemekanikk (bl.a. zitterbevegelsen), gravitasjonsteori og den enhetlige feltteorien. Ved siden av dette drev han med filosofiske spørsmål (bl.a. «Die Natur und die Griechen» og «Was ist ein Naturgesetz», 1962). Hans skrift «What is Life» fra 1944 hadde varig virkning på den senere molekylærbiologien. For sine bidrag til oppbyggingen av kvantemekanikken mottok han i 1933, sammen med P.A.M. Dirac Nobelprisen i fysikk. Schrödinger ble i 1956 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.
Janet Jackson

Bakgrunn

Jackson begynte å opptre i femårsalderen, da hennes eldre brødre i The Jackson Five opptrådte i Las Vegas. 7 år gammel medvirket hun i TV-opptredener sammen med brødrene.

Karriere

Musikkarrieren startet med innspillinger sammen med søsknene, hun sang blant annet duett med broren Randy og koret for søsteren LaToya og broren Michael. I 16-årsalderen ga hun ut debutalbumet Janet Jackson, uten å få større oppmerksomhet. 
I 1984 medvirket hun i TV-serien Fame hvor blant annet musikkvideoen «Dream Street» ble spilt inn.
Musikkarrieren skjøt først fart i og med det tredje albumet, Control i 1986, som solgte i 14 millioner eksemplarer på verdensbasis. Det neste albumet, Rhythm Nation 1814 (1989), ble en like stor suksess. 
Jackson gikk tilbake til skuespilleryrket da hun i 1993 medvirket i Poetic Justice, hvor hun spilte mot Tupac Shakur. Hun byttet også plateselskap til Virgin Records, som betalte henne 50 millioner dollar for to plater. I 1993 kom albumet Janet., som solgte i 17 millioner eksemplarer, og deretter la hun ut på en verdensturné som varte i to år.
Da storebroren, Michael Jackson, i 1995 ga ut albumet HIStory, bidro Janet på førstesporet "Scream". Sangen – som også var den første singelen fra brorens album – ble promotert med tidenes dyreste musikkvideo; en rekord som står ved lag den dag i dag. Den sort-hvite videoen, som portretterer Michael og Janet i et futuristisk romskip, vant samme år en MTV Award for beste dansevideo.
I 1997 kom hennes neste album, The Velvet Rope og singlene Got 'til it's gone, Together Again og I Get Lonely. Jackson fremstod nå med en ny stil, med seksuelt utfordrende fotografier og en låt der hun simuleret telefonsex. Salget gikk tregere enn tidligere, og stoppet på 8 millioner. 
Neste album, All For You (2001), var langt mer positivt, men salgstallet sank ytterligere til 7 millioner eksemplarer. Hun la ut på en ny verdensturné, men konsertene i Europa ble innstilt etter terroristangrepene 11. september 2001.
Jacksons siste plate, Damita Jo, ble utgitt våren 2004, men ble en kommersiell fiasko, siden både MTV og VH1 valgte å ikke vise musikkvideoen til den første singelen, «Just a Little While». Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Anoplostethus

Utseende

Middelsstore, avlange, blankt grønne skarabider. Andre farger forekommer også: rødbrune, rosa-aktige, blålige eller purpurfargede.

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Vavtrudne

Vavtrudne (norrønt: Vafþrúðnir) var den viseste jotnen i norrøn mytologi og kunne måle seg i kløkt med selveste Odin. Vavtrudne omtales i Edda-diktet Vavtrudnesmål i Den eldre Edda.
Ifølge diktet var Odin urolig for at Vavtrudne var klokere enn ham selv, en tanke han ikke kunne leve med. Hans hustru Frigg rådet ham fra å oppsøke jotnen, men Odin dro likevel. Hos Vavtrudne presenterte han seg som «Vandreren» og de innlot seg i en spørrekonkurranse om hvem som hadde mest kunnskap om ulike spørsmål i mytologien. Ingen klarte å sette den andre fast. Til sist i diktet spør Vandreren om hva Odin hvisket i øret til den døde Balder da han skulle legges på likbålet. Her måtte Vavtrudne gi tapt, dette kunne bare den vite som hadde hvisket det. Dermed avslørte han også Odins identitet: «Ingen det véd, hvad i øre du, sagde din søn i old;». Diktet avsluttes med at Vavtrudne erkjenner at Odin er den viseste av de to.
Ifølge den islandske filologen Finnur Jónsson er dette en kamp på liv og død, og jotnen er dømt til å miste hodet når han taper.
Krim-observatoriet

Krim-observatoriet (engelsk: Crimean Astrophysical Observatory) er et observatorium på Krim-halvøya i Ukraina. Det har IAU-koden 095.
Dagens observatoriebygninger ligger nær Nautsjnij. Fram til midten av 1950-årene lå de lengre sør, i nærheten av Simeiz. Det eldre observatoriet blir også brukt, og Krim-Simeiz-observatoriet har IAU-kode 094.
Observatoriet har utgitt et tidsskrift siden 1947 som fra 1977 kom på engelsk som Bulletin of the Crimean Astrophysical Observatory.
Aleksandr Radisjtsjev

Bakgrunn

Radisjtsjev ble født inn i en mindre fornem familie på en eiendom rett utenfor Moskva. Hans ungdom ble tilbrakt hos en slektning i Moskva, hvor han fikk lov til å bruke mye tid ved det nylig etablerte universitetet i Moskva. Familien hans hadde forbindelser som ga ham en mulighet til å tjene ved Katarina den store sitt hoff, der han utmerket seg med sine tjenester og intellektuelle evner.
Radisjtsjov ble sammen med et dusin andre unge studenter til å bli sendt utenlands for å skaffe seg vestlig læring som de skulle ta med tilbake til Russland. I flere år studerte han derfor ved Universitetet i Leipzig i Tyskland. Hans utenlandske utdanning påvirket hans tilnærming til det russiske samfunnet.

Karriere

Da han kom tilbake til hjemlandet håpet han å introdusere opplysningstidens vestlige filosofi som naturrett.
Radisjtsjov støttet revolusjonære tenkere som George Washington, og han var en tilhenger av de tidlige stadiene av den franske revolusjonen. Hans mest berømte verk – Reise fra Petersburg til Moskva (Путешествие из Петербурга в Москву) – som ble publisert i 1790 var en kritikk av det russiske samfunnet. Han var særlig kritisk til livegenskap og grensene for personlig frihet som var blitt pålagt av det russiske eneveldet. Hans skildring av de sosio-økonomiske forholdene i Russland gjorde at han ble sendt i eksil til Sibir fram til 1797.
Katarina den store leste mange av arbeidene hans, og hun anså Radisjtsjovs verker om reformer som bevis på hans revolusjonære radikalisme, og hun beordret kopier av tekstene hans konfiskert og ødelagt. Han ble deretter arrestert og dømt til døden. Denne dommen ble senere omgjort til eksil i Ilimsk i Sibir, men før hans eksil gjennomgikk han både fysisk og psykisk tortur. Radisjtsjov ble løslatt av Katarina den stores etterfølger Paul I av Russland.
Radisjtsjov begikk selvmord ved å drikke gift etter å ha blitt truet med et nytt eksil til Sibir. Han var da 53 år gammel og var i frihet, men stod fremdeles under politiets tilsyn. Han arbeidet som advokat da han tok sitt eget liv i 1802.
Flavius Orestes

Flavius Orestes (født ca 430, død 28. august 476 ved Piacenza) var en romersk-germansk general og statsmann. Han var ikke formelt romersk keiser, men utøvet de facto keiserlig mundighet 475-476.

Bakgrunn

Flavius Orestes var av aristokratisk bakgrunn fra Pannonia Savia, og var sannsynligvis tildels av germansk avstamning. Han var sønn av Tatulus, en hedning, og svigersønn til Romulus som tjenestegjorde som comes i Vestromerriket.
Ropar kraftverk

Ropar kraftverk er et kullkraftverk beliggende i området Chandigarh i delstaten Punjab i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 420 MW fordelt på to blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet PSEB Co.
Brenselstypen er kull. Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 8,952 TWh, og utslippene av CO2 var 9,9678 mill tonn.
UltraSPARC II

UltraSPARC IIi

UltraSPARC IIi (kodenavn: «Sabre») var en lavkostnads-utgave som ble introdusert i 1997 i hastigheter på 270-360 MHz. Den var fabrikkert med en 350 nanometers 5-lags CMOS-prosess, med en størrelse på 156 mm², og hadde 256 Kb, 512 Kb, 1 Mb eller 2 Mb nivå-2 cache. Den interne spenningen var 1.9 Volt.
I 1998 ble en forbedret utgave (kodenavn: «Sapphire-Red») produsert med en 250 nanometers CMOS-prosess. Den hadde også en intern spenning på 1.9 Volt, og 2 Mb nivå-2 cache. Prosessoren ble lansert i hastigheter på 333 (Sun SME1040), 360 (Sun SME1430) og 440 Mhz (Sun SME1430)
Prosessoren hadde 587 pinner i en LGA-socket.

UltraSPARC IIe+

UltraSPARC IIe+ (kodenavn: «Phantom») ble introdusert i 2002 i hastigheter på 550 til 650 MHz og en nivå-2 cache på 512 Kb. Prosessoren ble produsert med en 180 nanometers kobber CMOS-prosess, og hadde en spenning på 1.7 Volt.
Agent provocateur

Agent provocateur (fra fransk, bokstavelig «provoserende/utfordrende agent») er en person som under dekke av en annen identitet begår en ulovlig handling eller på falskt grunnlag få andre til å begå en ulovlig handling. Vanligvis benyttes betegnelsen om agenter for det hemmelige politi som vinner politisk mistenkte personers tillit, og kan derfor samle inn informasjon eller lokke dem til handlinger som fører til deres arrestasjon.
I henhold til fransk grammatikk er begrepet i flertall agents provocateurs, en kvinnelig agent er agente provocatrice.