Bruno Hauptmann

Bakgrunn i Tyskland

Hauptmann gikk to år på grunnskole og to år på handelsskole og lærte seg snekkeryrket. Under første verdenskrig var han maskingeværskytter på Vestfronten og ble flere ganger såret, blant annet også utsatt for giftgass.
Etter 1918 var han, som mange andre veteraner, arbeidsløs. Han begynte da som kriminell. Han brøt seg inn i tre hjem, overfalt to kvinner med barnevogner på landeveien og stjal deres rasjoneringskort. Han fikk hjelp av sin gamle kamerat Fritz Petzold. Hauptmann ble arrestert og dømt til fem års og en ukes fengselsstraff i  tukthuset i Bautzen. Etter fire års soning ble han løslatt.
Kort etter løslatelsen ble han igjen arrestert; han hadde forsøkt å selge et stjålet lærbelte. Han flyktet fra varetektsfengselet og skal ha etterlatt seg fangedrakten med en lapp – «beste hilsener til politiet».

Til USA

To ganger forsøkte Hauptmann å innvandre legalt til USA, men ble avvist og sendt tilbake til Tyskland. På tredje forsøk, i november 1923, da han kom som blindpassasjer, forkledt og med forfalsket pass, slapp han inn.
I USA traff han tidlig i 1924 serveringsdamen Anna Schöffler, også hun tysk innvandrer, som var legalt innreist til landet den 1. januar 1924. I oktober 1925 giftet de seg og bosatte seg i The Bronx i New York City. Hauptmann arbeidet som snekker, og kona i et bakeri. De de ble foreldre åtte år senere.

Lindbergh-saken

Kidnappingen av Charles Lindbergh jr skjedde på kvelden den 1. mars 1932 fra familien Charles Lindberghs hjem i East Amwell i New Jersey. En mann ble antatt å ha klatret opp en stige som var plassert opp til vinduet i barnerommet, pakke spedbarnet inn i et teppe og klatre ned stigen. Et notat som var lagt der kidnapperen krevde løsepenger på 50.000 dollar.
Disse løsepengene ble levert, men barnet ble ikke returnert. Et lik identifisert som gutten ble funnet 12. mai 1932, i skogen cirka 6,4 km fra der Lindbergh bodde. Dødsårsaken ble oppført som et slag mot hodet. Det ble aldri fastslått om hodeskaden var utilsiktet eller tilsiktet, en teori er at den fatale skaden inntraff ved et uhell under bortføringen og barnet døde etter et fall fra stigen.
Saken ble en cause celebre, og det var stort press fordi politiet ikke kom noen vei. Det skulle gå over to år før de kom på sporet av, og arresterte, Bruno Hauptmann. I september 1934 ble det funnet en 10-Dollar-gullsertifikatseddel som stammet fra løsepengene som var blitt utbetalt. En bensinstasjoneier hadde begynt å merke seg de etterhvert sjeldne gullsertifikatsedlene, og hadde også skrevet ned bilnummeret til den som hadde betalt med den. Slik ble Hauptmann, og ved huseansakelse fant man ytterligere 14.600 dollar som stammet fra løsepengene.
Hauptmann nektet at han var skyldig i bortføringen og drapet på Lindberghs sønn. Den 3. april 1936 ble Hauptmann henrettet i den elektriske stol i New Jersey State Prison.

Senere tvil og diskusjon

Senere på 1900-tallet kom saken mot Hauptmann under alvorlig gransking og det ble påstått at øyenvitner som plasserte Hauptmann i nærheten av Lindberghs eiendom kort tid før forbrytelsen var upålitelige. Det har også blitt påstått at enkelte vitner ble skremt, og noen hevder at politiet plantet flere bevis på barneværelset. I mer enn 50 år kjempet Hauptmanns enke mot domstolene i New Jersey for å få saken gjenåpnet uten å lykkes.
Jim Fisher, en tidligere FBI-agent og professor ved Edinboro University of Pennsylvania, har skrevet to bøker om denne saken. Boken The Lindbergh Case kom ut i 1987 og The Ghosts of Hopewell ble utgitt i 1999. Skuespiller Anthony Hopkins spilte rollen som Hauptmann i filmen The Lindbergh Kidnapping Case (1976).