google/wiki40b huggingface dataset:
Gehejmekonseil

Gehejmekonseillet ble innført i Danmark-Norge forbindelse med eneveldet på 1660-tallet som et beslutningsorgan bestående av formennene for de forskjellige kollegier, kongen og noen av hans «favoritter». I perioder hadde det så sterk innflytelse på kongens beslutninger, at man taler om et embedsmannsstyre.
Opprinnelig het rådet gehejmekonseillet og etter en uformell stilling under Frederik III ble det formelt opprettet 21. april 1670, hvoretter det fungerte frem til 10. desember 1770, hvor Struensee (som regjerte som Geheimekabinetsminister) oppløste det. Det ble gjenopprettet som Gehejmestatsrådet 13. februar 1773 og skiftet navn til Statsrådet 22. mars 1848 i forkant av innføringen av Danmarks grunnlov og Danmarks overgang til Konstitusjonelt monarki.
Daytime Emmy Award

Daytime Emmy Award er en amerikansk pris som anerkjenner utmerket arbeid innen amerikanske TV-programmer sendt på dagtid. Prisen deles ut av National Academy of Television Arts and Sciences, som er basert i New York, og Academy of Television Arts & Sciences, som er basert i Los Angeles. Prisutdelingen er vanligvis i mai eller juni.
Emmy-prisen tilsvarer Academy Award (for film), Tony Award (for teater) og Grammy Award (for musikk).
Oscar Elías Biscet

Kritikk av regjeringen

Biscet fullførte sin medisinske utdanning i 1985; det samme året begynte han å protestere mot cubanske myndigheter. Året etter var han også aktiv i kampen mot underbetalingen og de lange arbeidsdagene cubansk helsepersonell måtte gjennom. I 1994 ble en fil hos myndighetene åpnet om Biscet, hvor han ble stemplet som kontra-revolusjonær og «farlig». Biscet stiftet i 1997 Fundación Lawton de Derechos Humanos. Organisasjonen er i dag ulovlig på Cuba, men har allikevel tilhengere.  Fundación Lawton de Derechos Humanos står også sterkt i andre land. Biscet er troende katolikk, og som pasifist har han avstått fra voldsbruk som et politisk virkemiddel.

Politisk of filosofisk syn

Henry David Thoreau, Mohandas Gandhi og Martin Luther King har alle gjort et sterkt inntrykk på Biscet, og han betrakter dem som sine forbilder.

Arrestasjonen i 1999

I 1997 begynte Biscet og flere andre cubanske leger en omfattende studie av abort-teknikker på sykehuset Hijas de Galicia. Under dette studiet, skulle det vise seg at mange cubanske mødre fortalte om hvordan deres spedbarn med vilje hadde blitt drept etter fødselen, og at dette ikke begrenset seg til dette ene sykehuset. Rapporten «Rivanol: A Method to Destroy Life», ble offentliggjort i april 1998. Dokumentene ble i juni 1998 sendt til cubanske myndigheter, sammen med et personlig brev til Fidel Castro om helsevesenets tilstand. Disse dokumentene ble etter hvert oversatt til engelsk og sendt til Genève i Sveits. Dokumentene ble dedikert til de 23 barna som druknet da båten «13 de Marzo» med vilje ble senket av cubanske politibåter.
Biscet ble arrestert 3. november 1999. Han ble sluppet løs 31. oktober 2002.

Arrestasjonen i 2002

I løpet av de 36 dagene med frihet han hadde mellom 31. oktober og 6. desember 2002, rakk han å skrive ferdig the Democratic Principles for Cuba og stiftet attpåtil Club for Friends of Human Rights, hvor cubanere kunne møtes og på fredelig vil organisere demonstrasjoner. Den 6. desember 2002, da han skulle møte andre aktivister i Matanzas, ble han sammen med mange andre aktivister arrestert av Cubas hemmelige politi. I kjølvannet av aktivistenes arrestasjon, ble ytterligere 20 journalister arrestert i mars 2003, under det som ble kjent som «Den svarte våren». Etter arrestasjonen i 2002, ble Biscet dømt til 25 års fengsel.
Benetéau

Benetéau er en av verdens største produsenter av seil- og fritidsmotorbåter og har produksjonsfasiliteter i Frankrike og USA. Seilbåtprodiksjonen har flere linjer med First og Oceanis båtene samt Lagoon katamaraner. I Norge har modellene First Class 8 og First 31.7 fått betydning som entypekjølbåter.
Kompensator

En munningsbrems eller rekylkompensator, ofte bare kalt brems eller kompensator, er utstyr som festes til munningen av et skytevåpen for å motvirke rekyl ved ekspansjonskamre og styring av kruttgassene slik at ubrent krutt antennes, trykket konsentreres og styres til sidene og bakover. Prinsippet brukes fra små håndvåpen til artilleri.
De fleste kompensatorer både reduserer rekylen med flere newton og øker støynivået hos skytteren med flere desibel, i motsetning til en flammedemper. Det er imidlertid ofte en glidende overgang mellom flammedemper og kompensator med mange hybriddesign som kombinerer egenskaper fra både flammedemper og kompensator i samme enhet. En kompensator beskytter også munningen mot slitasje.

Brems vs. kompensator

Enkelte kilder skiller på rekylbrems og kompensator ved at en rekylbrems alltid ventilerer supersoniske gasser i 360 grader i forhold til  løpets senterlinje, mens en kompensator kan ventilere i definerte retninger for dermed å kunne redusere bevegelse i våpenet på grunn av moment forårsaket av rekylkraftens angrepspunkt.

Støy

En kompensator øker ikke det totale støynivået til våpenet, men retter istedet mer av støyen tilbake mot skytter og andre personer som står bak eller til siden.
Det supersoniske smellet til en kule er typisk rundt 136-138 dB, mens smellet på grunn av varme kruttgasser kan komme opp i 168 dB. Målinger har vist at skyting med kompensatorer øker oppfattet lydnivå hos skytter med mellom 5 til 10 dB i forhold til skyting uten kompensator, og at det totale lydnivået hos skytter kan komme opp i 160 dB(A) ± 3 dB. 
Smertefullt ubehag oppstår ved ca. 120 til 125 dB(A), mens øvre smertegrense angis av noen kilder som 133 dB(A). For å dempe støynivået med tilstrekkelig mange dB er det derfor vanlig at skyttere med kompensator bruker «dobbelt hørselvern», som vil si både øreplugg og øreklokker, gjerne med aktiv støydemping.
Vinderen

Beliggenhet

Vinderen er avgrenset av Ring 3 i nordvest og nord, Sognsvannsbekken til Rasmus Winderens vei, deretter Sognsvannsbanen i øst, Holmenkollbanen/Slemdalsveien inntil Jacob Hansens vei, deretter en tenkt linje rett vestover for denne i syd, og veiene Grimelundshaugen og Biskop Grimelunds vei i vest. 
Dermed grenser strøket til Ris og Gaustad i nord, Gaustadbekkdalen og Blindern i øst, Frøen i sydøst, Borgen i syd, Smestad i sydvest og Grimelund i vest.
All Hail, Liberia, Hail!

Tekst

All hail, Liberia, hail! (All hail!)

All hail, Liberia, hail! (All hail!)

This glorious land of liberty,

Shall long be ours.

Though new her name,

Green be her fame,

And mighty be her powers,

And mighty be her powers.

In joy and gladness,

With our hearts united,

We'll shout the freedom,

Of a race benighted.

Long live Liberia, happy land!

A home of glorious liberty,

By God's command!

A home of glorious liberty,

By God's command!

All hail, Liberia, hail! (All hail!)

All hail, Liberia, hail! (All hail!)

In union strong success is sure.

We cannot fail!

With God above,

Our rights to prove,

We will o'er all prevail,

We will o'er all prevail!

With heart and hand our country's cause defending,

We'll meet the foe with valour unpretending.

Long live Liberia, happy land!

A home of glorious liberty,

By God's command!

A home of glorious liberty,

By God's command!
Valle vidaregåande skule

Historie

Den videregående skolens historie i Valle startet i 1972 i kjelleren på Valle skule med husstellinje. I 1976 fikk skolen eget internat. Skolen flyttet inn i egne lokaler og ble en selvstendig videregående skole i 1982. Utdanningstilbud som vev, snekker, kokk og servitør, aktivitørlinje og helse og sosialfag har vært gitt ved skolen. En periode tilbød skolen 3-årig landslinje for musikk, dans og drama med fordypning i folkemusikk. En egen avdeling under Valle videregående skoles administrasjon ble opprettet på Hovden med reiselivsaktiviteter. Avdelingen ble høsten 1990 skilt ut som Hovden skigymnas.
I 1995 startet skolen med utdanning i gullsmedfag, med bakgrunn i den rike sølvsmed-tradisjonen i Setesdalen. Skolen prøvde på begynnelsen av 1990-tallet også å starte en linje for folkemusikk og folkedans, men grunnet for få søkere ble det skrinlagt. I 2006 ble Valle vidaregåande skole slått sammen med Hovden skigymnas og Hornnes vidaregåande skule, til den nye Setesdal vidaregåande skule.
Mosjøhallen

Mosjøhallen er en idrettshall som ligger på Kippermoen i Mosjøen. Hallen benyttes grunnleggende til idrettsformål, samt dans og utstillinger. Den stod ferdig i 1997.

Tekniske fakta

Innvendige mål er 70 m x 49 m, og den høyeste takhøyde er 11 m. I tillegg til å ha fotballbane, er hallen på den ene langsiden utstyrt med løpebane for 60-metersløp.

Finansiering

Større bedrifter og en rekke privatpersoner stod bak et pengebidrag på rundt 4,2 millioner kroner, som var avgjørende for oppføringen av hallen. De største bidragsytere var kommunale Mosjøen og omegn næringsselskap KF (MON) med 1,2 millioner kroner, «Fotballens venner» (d.v.s. alle private personer) med til sammen 275.000 kroner, Helgeland Sparebank og Mosjøen Aluminiumsverk med 250.000 kroner hver og Samvirkelaget med 150.000 kroner. Hver av bedriftene bidrog med rundt 30-40 000 kroner.
Bergen Storsenter

Bergen Storsenter (Busstasjonen, Bystasjonen) er et kjøpesenter i Bergen, eid av Thon Eiendom siden 1997. Her er inngang til en offentlig busstasjon, Bystasjonen, og et stort offentlig parkeringshus over tre plan, Bygarasjen. Busstasjonen, som også har en holdeplass for Bybanen med navnet Bystasjonen, fungerer som byens kollektivtrafikksenter. Her er holdeplasser for flere lokalbussruter og for langdistansebusser, og innelukket gangvegstilknytting til jernbanestasjonen.
I de rundt 70 butikkene i Bergen Storsenter jobber det rundt 700 ansatte.

Historie

Stedet der bystasjonen ligger har alltid hatt stor aktivitet. Det var før i tiden båt- og handelsaktivitet her da Store og Lille Lungårdsvann fremdeles var knyttet sammen gjennom en passasje. Passasjen ble senere fylt igjen for å gjøre rom for bebyggelse. I 1958 var Bergen Busstasjon på plass og hadde fasiliteter som toalett og ventehall samt enkelte butikker. I 1984 ble stasjonen utvidet med parkeringsareal, og 11. mars 1988 åpnet senteret som da het Bystasjonen, med over 30 butikker. Bystasjonen ble ombygd, ved å bygge sammen nabobygget Kim Tvedt huset, (Kim Tvedt, senere kjent som Living/Skeidar, flyttet i nye lokaler i Laguneparken ved Lagunen Storsenter), som ble kjøpt opp av Olav Thon Gruppen i 1997, og utvidet til Bergen Storsenter med 70 butikker, som åpnet 19. mars 1999.
Associate professor

Associate professor er en akademisk stillingstittel med noe ulik bruk i henholdsvis «det amerikanske systemet» og «samveldesystemet». I USA er det en stilling mellom assistant professor og professor, og tilsvarer omtrent en norsk førsteamanuensis. Det brukes i Norge også som oversettelse for tittelen førsteamanuensis. I noen land som ellers bruker et britisk stillingshierarki, herunder en rekke samveldestater som Australia, New Zealand, Sør-Afrika, India, Malaysia m.fl., samt i Irland, med lecturer (tilsvarende universitetslektor), senior lecturer (tilsvarende førsteamanuensis) og professor, brukes associate professor om en stilling mellom senior lecturer (førsteamanuensis) og professor, og tilsvarer stillingen reader i Storbritannia og andre samveldestater. Denne stillingen tilsvarer det som i kontinental-Europa tradisjonelt kalles professor extraordinarius og kan anses som likeverdig med den tradisjonelle norske dosentstillingen (frem til 1985) og med den nåværende norske professorstillingen. I Sverige blir den akademiske tittelen dosent som regel oversatt som enten associate professor eller reader, mens den lavere tittelen universitetslektor (tilsvarende norsk førsteamanuensis) oversettes som senior lecturer.
Enkelte universiteter i samveldestater har gått over til et amerikanskinspirert stillingshierarki. F.eks. endret University of Western Australia stillingsbetegnelser i 2009, slik at lecturers nå kalles assistant professors, senior lecturers nå kalles associate professors, associate professors nå kalles professors og professors nå kalles Winthrop professors.
Kallestadsundet bru

Kallestadsundet bru er en bro over Veafjorden som forbinder den østligste delen av Osterøy med fastlandet i Vaksdal kommune i Hordaland. Broen ble åpnet i 1985 og var med det den første broen til Osterøy. Broen går over fjordsundet hvor avstanden bare er omkring 150 m. Seilingshøyde er 30 meter. I 1997 ble Osterøybrua åpnet for trafikk som den annen bro til Osterøy, over den 570 m brede Sørfjorden.
Det er ikke veiforbindelse mellom de to broene på Osterøy, så en landverts forflytning mellom Grøsvik og Kleiveland, begge beliggende nord på Osterøy med ca 5 km avstand i luftlinje, medfører en ca 95 km lang biltur.
Dvergkivi

Beskrivelse

Dvergkivien er 35-45 cm lang. Hannen veier mellom 0,9-1,3 kg og hunnen veier mellom 1 og 1,9 kg. Fargen er grå eller lysebrun.

Atferd

Dvergkivien spiser virvelløse dyr som insekter eller frukter og bær. Reiret bygges i en hule, en hul trestamme eller blant tett vegetasjon. Hunnen legger som regel bare ett egg, men noen ganger to. Hannen ruger eggene i 63-76 dager.

Utbredelse og bestand

Dvergkivien lever på øyer i Cooksundet og Haurakigolfen. De fleste finnes på øya Kapiti Island. Trolig levde den tidligere på Sørøya.
Det er trolig kun er nominatformen (A. o. owenii) som eksisterer i dag, men det er også beskrevet en underart til (A. o. iredalei). Den skal ha levd på Nordøya og ble opprinnelig beskrevet som Stictapteryx owenii iredalei.
Populasjonen av dvergkivi ble estimert til omkring 1 700 individer i 2013, hvorav 1 200 på Kapiti og 500 fordelt i sju mindre populasjoner (øyer).
Chalus (fylke)

Chalus er et fylke i provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden i fylket er Chalus. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning 119 559, i 33 193 familier. Fylket er delt i to distrikter: det sentrale distriktet og Kelardasht-distriktet. Fylket har fire byer: Chalus, Kelardasht, Marzanabad og Hachirud.
Pengeseddel

Pengeseddel er et betalingsmiddel. Sedler er, sammen med mynter, regnet som kontanter. Dette betyr blant annet at de umiddelbart kan brukes ved kjøp og salg uten å måtte innløses først, og at de er upersonlige. 
Opprinnelig var verdien av penger bestemt av materialet de var laget av, først og fremst gull eller sølv, og mengden av dette. Fordi det å frakte større mengder edelt metall var både tungvint og farlig, og fordi det til tider var knapphet på edelt metall til mynt, begynte man å utstede garantibrev, normalt i form av et løfte om ved forespørsel å utbetale en viss mengde edelt metall som var oppbevart et nærmere angitt sted.
De eldste pengesedlene som er kjent ble utstedt i det 7. århundre i Kina. Før dette finner man også garantibrev, men disse var personlige og kunne dermed bare unntaksvis brukes direkte som betalingsmiddel. Etter hvert ble garantibrevene upersonlige, slik at de kunne brukes som betalingsmiddel som var gyldige innenfor et angitt område eller i en spesiell bank.
Både private og offentlige banker kan utstede pengesedler etter visse regler. I moderne tid blir imidlertid pengesedler så godt som utelukkende utstedt av statlige sentralbanker, som f.eks. Norges Bank eller Bank of England, og slike sedler gjelder som betalingsmiddel i alle banker og forretninger i det aktuelle landet.
De fleste pengesedler er laget av et klutepapir, og de er ofte utstyrt med flere sikkerhetsanordninger for å forhindre forfalskning; typiske eksempler på sånne anordninger er blant annet kobbertrykk, vannmerker og ultrafiolette merker, samt utvalgte, spesiallagede blekktyper som kun brukes til sedler og lignende finansielle papirer. Polymerpengesedler (også kalt plastsedler) er laget av polymer og ble introdusert først i Australia i 1988. Slike sedler vanskeliggjør forfalskning og er mer slitesterke enn tradisjonelle pengesedler.
Jarosław

Historie

Byen ble grunnlagt av den ukrainske prinsen Jaroslav den vise i det 11. århundre. Den fikk magdenburgske byrettigheter av den polske prinsen Władysław Opolczyk i 1375. Byen utviklet seg raskt til å bli et viktig senter for handel og en havn ved elven San, og opplevde sin storhetstid i det 16. og 17. århundre. Jarosław ble krysset av handelsruter som forbandt Schlesien med Ruthenia og Danzig med Ungarn, og kjøpmenn fra land som Spania, England, Finland, Armenia og Persia kom for å besøke noen av Polen og Europas største markeder som ble holdt i byen. I 1574 ble et jesuittkollegium etablert i Jarosław.
På 1590-tallet plyndret tatarer fra Det osmanske rike nærliggende landsbyer. De greide ikke å komme seg gjennom bymurene, men angrepene reduserte byens økonomiske styrke. Pestutbrudd på 1620-tallet og den svenske invasjonen av 1655-1660 begrenset ytterligere byens status. Under den store nordiske krig av 1700-1721 ble regionen gjentatte ganger plyndret av russiske, saksiske og svenske styrker.
Jarosław kom under Østerrike etter Polens første deling i 1772 men kom tilbake til Polen etter at landet påny ble selvstendig i 1918. Etter andre verdenskrig kom byen igjen under Polen.
Stor ospetannspinner

Utseende

En middelsstor (vingespenn 40 – 55 mm), kraftig, grå spinner med avlange vinger. Forvingen har en «tann» av skjell ved bakkanten. Antennene hos hannen er fjærformede og omtrent halvparten så lange som forvingen, hos hunnen trådformede og rundt en tredjedel av forvingens lengde. Brystet er kledt med lange, mørkegrå hår og har en mer eller mindre tydelig, klokkefromet tegning på ryggen. Bakkroppen er sylindrisk og ensfarget grå. Forvingen er oval uten noen markerte hjørner, grå med to – tre utydelige, lyse tverrstriper. Den er relativt tynt kledt med skjell og litt gjennomsiktig, og har en «tann» av skjell som stikker bakover litt innenfor midten av bakkanten. Denne stikker opp på ryggsiden når sommerfuglen sitter i hvilestilling. Bakvingen er grå med et utydelig, lyst tverrbånd, litt mørkere ved bakkanten. Larven er 40 – 45 mm lang når den er fullt utvokst. Den kan variere i farge fra lyst grå til svartgrå, ofte med et rosa skjær. Den blir mørkere ettersom den vokser. Den har markerte, spisse pukler på ryggen av femte, sjette og ellevte (nestsiste) kroppsledd. Den har også en hvit sidestripe nede på sidene i den bakerste halvdelen, og de to bakerste kroppsleddene er gjerne rødlige på farge. Hodet er gulbrunt med svarte flekker. Som andre Notodonta-arter sitter den gjerne med kroppen i S-form, med hodet og bakenden hevet fra underlaget.

Levevis

Stor ospetannspinner lever i løv- og blandingsskoger med innslag av osp (Populus tremula), som er larvenes næringsplante. Denne arten er blant annet knyttet til taigaen der det gjerne er et bra innslag av osp. Den foretrekker relativt lysåpen, solvarm skog. De voksne spinnerne flyr om natten i mai – juli, tidligst i sør. Av og til kan det forekomme en delvis, andre generasjon om høsten. Hannene, men ikke hunnene, kommer gjerne til lys. Hunnene sender ut feromoner som tiltrekker hanner. Det har vist seg at hunner av stor ospetannspinner, klekt i fangenskap, også tiltrekker seg hanner av lys eiketannspinner (Drymonia ruficornis), så det er sannsynlig at feromonene er like for de to artene. Etter parringen legger hunnen 150 – 220 egg enkeltvis eller i små klynger på undersiden av ospeblader, av og til også på selje og andre vierarter. Larvene klekkes etter noen dager, og lever hele tiden enkeltvis. Trolig lever larvene for det meste oppe i kronene på store trær, men det er også observert store mengder larver på rotskudd og småbusker mens de store trærne tilsynelatende gikk fri. Larven er utvokst i slutten av juli eller begynnelsen av august og forvandler seg til en puppe. De fleste puppene klekkes ikke neste vår, men ligger over et år, noen ganger to.

Utbredelse

Denne arten har sin hovedutbredelse på taigaen som går fra Øst-Finnmark og Finland i vest til Stillehavet i øst. Den forekommer også i Mellom-Europa men spredt og fåtallig, videre østover gjennom Russland til Øst-Sibir, Kina, Korea og Japan. I Norden ble arten tidligere regnet som en sjeldenhet, men det ser ut til at den har økt i hyppighet og utbredelse de siste tiårene. I Norge finnes den lokalt nord til Møre og Romsdal og det nordlige Oppland, men den ser ikke ut til å være vanlig noe sted.
Gilje Tre

Gilje Tre AS, etablert i 1948, er en dør- og vindusprodusent med fabrikker på Gilja og på Moi i kommunene Gjesdal og Lund i Rogaland. Dør- og vindusprodusenten er en av landets største med 280 ansatte og med en årlig produksjon på 120 000 vinduer og 20 000 dører. De ferdige produktene selges under merkenavnene Gilje-vindu (vinduer, skyvedører og balkongdører) og Giljedoor (ytterdører). Bedriften er spesialist på skreddersydd masseproduksjon ved hjelp av Lean tankegang og Gilje Produksjonssystem. Gilje Tre er NDVK og FSC sertifisert. 
Den blå fuglen er varemerke til konsernet, denne finnes i logo og på reklameartikler fra bedriften. Det største eksemplaret finnes forøvrig på taket av administrasjonsbygget på Gilja, godt synlig fra Hunnedalsvegen.
ToolTalk

ToolTalk er et kommunikasjonssystem som ble utviklet av Sun Microsystems (SunSoft) for å kunne la programmer kommunisere med hverandre mens de kjører. Programmer som støtter ToolTalk kan konstruere høynivå-beskjeder og håndtere disse til systemets ToolTalk-server som avgjør hvem som er riktige mottager og (etter å ha mottatt tillatelse) videresende beskjeden. Selv om ToolTalk opprinnelige var kun tilgjengelig for SunOS og Solaris har systemet senere blitt utviklet for en rekke kommersielle UNIX-varianter.
I enkleste forstand kjenner ToolTalk kun til beskjeder og parametere. Eksempelvis blir beskjedene «close window» (steng vindu) og «close application» (steng program) betraktet som helt forskjellige, selv om de begge har kommandoen «close». I kontrast er Apple Computers AppleScript langt mer objektorientert og hvor disse kommandoene faktisk er enkel kommando «close» som kan bli gitt to ulike objekter. I kontrast må programmer med ToolTalk-støtte krever derfor en «fortolker» som kan forstå og dekode enhver beskjed.
Det er uklart hvor utbredt ToolTalk har blitt. Det blir nevnt svært sjelden på Internett, men det kan være en indikasjon på alder enn på utstrakt bruk. Suns egen dokumentasjon er dog svært begrenset.
Embolemidae

Utseende

Små, gjerne rødlige eller svarte vepser. Hunnene er gjerne vingeløse og maurlignende. De kjennes lettest på at den fremre delen av ansiktet er kjegleformet framskytende og antennene festet tett sammen. Antennene er trådformede. Hodet er ganske lite, neppe bredere enn langt, i motsetning til hos den ellers lignende familien Dryinidae. Fasettøynene er ofte ganske små og runde, særlig hos vingeløse hunner. Forkroppen (thorax) er avlang, parallellsidig, flat på ryggsiden. Beina er nokså lange og kraftige, framlårene er tykke men ellers ingen påfallende særtrekk, de mangler dryinidenes omdannede forfots-ledd. Vingene, for de vingede artene, er relativt små, avrundede, forvingen har et smalt vingemerke og en kvadratisk celle i midten, cellene lenger ute i vingen er åpne utover og lengdeårene når ikke helt til ytterkanten. Bakkroppen er nokså avlang, festet til forkroppen med en kort stilk (petiolus).

Levevis

Embolemidene er parasitoider. Lite er kjent om biologien, men i alle fall én art snylter på nymfestadiet av [sikader] (Auchenorrhyncha) av familien Achilidae, som utvikler seg under bark på døde trær. Flere arter, blant andre Embolemus ruddii, er funnet sammen med maur, men man vet ikke hvordan de lever.
Sjötorp

Sjötorp er et tettsted i Mariestad kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 494 innbyggere.
Dipelicus fastigatus

Utseende

En middelsstor (21-29 millimeter), kraftig, blankt mørkbrun hornbille. Hannen har et krumt horn i pannen og en flat grop foran på pronotum, denne er omkranset av tre korte horn. Oversiden er fint punktert, tett på pronotum og spredt på dekkvingene.

Levevis

Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Arten er kjent fra Java, Lombok, Flores, Sumba og Sulawesi.