Mark Tuitert

Karriere

I 1999 vant Tuitert allround-VM for juniorer. Han debuterte internasjonalt i seniorsammenheng i 2001, da han ble tatt ut Nederlands EM-lag. Han ledet sammenlagt etter to distanser, men spolerte mesterskapssjansene etter at han falt på 1 500 meter. I 2003 tok han bronse i EM, og året etter ble han europamester i Heerenveen med verdensrekord sammenlagt.
Tuitert var blant verdens beste 1 500 meter-løpere i 2004- og 2005-sesongene, med to sammenlagtseire i verdenscupen og to sølv i VM enkeltdistanser. Shani Davis konkurrerte imidlertid lite i verdenscupen på dette tidspunktet, og slo Tuitert under VM 2004. Mesterskapet i 2005 ble delvis spolert av snø, og den norske overraskelsesmannen Rune Stordal tok gullet.
Tuitert var ikke spesielt sterk i OL-sesongen 2006, klarte ikke å kvalifisere seg for det nederlandske OL-laget på 1 000 meter eller 1 500 meter, og hadde en 8.-plass på 1 500 meter i Heerenveen som den sterkeste internasjonale plasseringen. Han fikk OL-bronse som del av lagtempolaget, og ble nederlandsk mester allround, i et mesterskap hvor OL-utøverne sto over, men bestemte seg etter 2007-sesongen for å gi opp de lengre distansene og allroundmesterskapene.
I 2008 gjorde Tuitert det jevnt sterkt på 1 500 meter, med tre pallplasseringer og seks løp blant de fem beste. I VM enkeltdistanser var han imidlertid 1,8 sekunder bak vinneren Denny Morrison og ble nummer seks.
Tuitert fortsatte å trene hurtighet, og i 2009-sesongen var han for første gang kvalifisert til det nederlandske 500 m-laget. Han tok medaljer på de tre korteste distansene i det nederlandske enkeltdistansemesterskapet, og var på pallen i to løp på 1 500 meter i verdenscupen, med en 2.-plass fra Moskva som best. Tuitert tapte ett helt sekund til vinneren Håvard Bøkko på sisterunden, mens verdenscupleder Shani Davis sto over. I januar ble Tuitert nummer 9 i sin debut i sprint-VM, før han tok 3.-plass, foran blant annet olympiamester Davis, på 1 000 meter i verdenscupen i Kolomna uka etter. Men etter 17.-plass på 1 000 meter i Erfurt ble han vraket fra Nederlands lag til VM enkeltdistanser på den distansen, og han ble bare nummer 9 på 1 500 meter, 1,8 sekunder bak vinneren.
Tuitert begynte OL-sesongen 2010 som han begynte 2009; tre medaljer i NM enkeltdistanser, men ingen gull. På 1 500 meter manglet han 0,3 sekunder på å slå gullvinner Rhian Ket. Tuitert fikk ingen framskutte plasseringer under de internasjonale løpene i november og desember, med to 4.-plasser på 1 000 meter og en 4.-plass på 1 500 meter som best, og var heller ikke spesielt sterk under det nederlandske OL-uttaket i slutten av desember 2009. Han ble nr. 4 på 1 000 meter og nr. 3 på 1 500 meter, og hadde 0,2 sekunder til gode på Erben Wennemars i kampen om den siste plassen på 1 500 meter. 
OL i Vancouver begynte for Tuitert på 1 000 meter, med 5.-plass, et halvsekund bak vinneren Davis. Tuitert stilte dermed til start på 1 500 meter uten å ha tatt noen store seire siden 2005. Han gikk i par med Bøkko, som hadde slått ham i flere løp i sesongen, men åpnet raskest og ledet ved alle fire rundepasseringer. Bøkko tok inn 0,6 sekunder på siste runde, men var likevel over 0,5 sekunder bak i mål. De amerikanske utfordrerne Chad Hedrick og Shani Davis, som fulgte i de neste parene, klarte ikke å følge verken åpningsfarten eller avslutningen til Tuitert, som vant gull med 0,53 sekunders margin. Tuitert ble dermed den første nederlender på 38 år som tok OL-gull på 1 500 meter.
Tuitert ble også tatt ut på Nederlands lag i lagtempo, hans første deltakelse i mesterskap på lagtempo siden 2005. Han fikk gå semifinalen mot USA, sammen med Jan Blokhuijsen og Sven Kramer, men tross at Nederlands lag gikk ett sekund raskere enn i kvartfinalen, ble de beseiret av USA. Dermed klarte ikke Nederland å forsvare sine tre strake seire fra VM enkeltdistanser.