google/wiki40b huggingface dataset:
The Bothy Band

The Bothy Band var en irsk folkemusikkgruppe som eksisterte fra 1974 til 1979. De regnes i dag som stildannende for den etterfølgende generasjonen irske band.

Historie

Gruppa ble dannet i 1974 etter en feiring av plateselskapet Gael Linns første 25-år. Medlemmene var amatører og bodde på ulik kant av landet, så de utgjorde i begynnelsen et løst musikkprosjekt. Med i startbesetningen var Paddy Glackin (fele) og Tony MacMahon (akkordeon), men disse sluttet da de øvrige ble heltidsmusikere. Besetningen omfattet Matt Molloy (fløyte og tin whistle), Paddy Keenan (uilleann pipes og tin whistle), Dónal Lunny (bouzouki, gitar, bodhrán og plateproduksjon), Tríona Ní Dhomhnaill (cembalo, clavinet og sang) og hennes bror Mícheál Ó Domhnaill (gitar og sang). Tommy Peoples erstattet Paddy Glackin og ble på sin side erstattet av Kevin Burke i 1976.
Det første albumet bar navnet The Bothy Band og fikk gode kritikker da det kom ut i 1975. Det ble gitt ut på nytt noen tiår senere under navnet 1975: The First Album. I 1976 kom det andre albumet, Old Hag You Have Killed Me, og ble enda bedre mottatt enn det første. Det siste studioalbumet, Out of the Wind, Into the Sun, kom i 1977. Livealbumet After Hours (Live in Paris) ble sluppet i 1979.

Bakgrunn for navnet

Bothy Bands var på 1800-tallet en skotsk betegnelse på grupper av ugifte landarbeidere som bodde sammen i hytter (bothies) på storgårder og som iblant spilte for gårdsfolkene på såkalte bothy nichts.

Etter oppløsningen

Etter at The Bothy Band ble oppløst, spilte de tidligere bandmedlemmene i flere andre irske band, som The Chieftains (Matt Molloy), Moving Hearts (Dónal Lunny), Nightnoise (Triona Ní Dhomhnaill og Mícheál Ó Domhnaill), Relativity (Tríona Ní Dhomhnaill), Patrick Street (Kevin Burke), Planxty (Matt Molloy og Dónal Lunny) og Touchstone (Tríona Ní Dhomhnaill).
Noen tidligere upubliserte liveopptak Radio BBC gjorde i 1976 og 1978 ble gitt ut i 1995 under navnet The Bothy Band – Live in Concert.
Mícheál Ó Domhnaill døde i 2006, og gruppas gjenlevende medlemmer holdt den 24. mai 2007 minnekonserten «A gig for Mícheál».
Clioprisen

Clioprisen ble innstiftet i 1994 av Clio-den historiska bokklubben og Svenska Dagbladet. Prisen som er på 25 000 kroner gis til «en framstående yngre historiker innen det svenske språkområdet».
Juryen består av Ludvig Hertzberg (leder), Mats Gellerfelt, Åsa Karlsson, Henrik Klackenberg og Peter Luthersson.
Håhaugsteinen

Håhaugsteinen på Haustveit på vestsiden av Sørfjorden i Ullensvang herad er en 4 meter høy steinblokk med helleristninger fra bronsealderen. Steinen ligger monumentalt og markant til i terrenget. Helleristningene er fordelt på fire mindre felt og består av ringfigurer, båter med mannskap, dyr og kombinasjoner av disse, totalt er det ca. 20 figurer.
Daemusin av Goguryeo

Bakgrunn

Prins Muhyul var kong Yuris tredje sønn, og barnebarn av Jumong. Han ble kronprins da han var 11 år gammel i år 14, og ble konge fire år senere etter farens død. Daemusin er gravlagt i Daesuchonwon.
Daemusin styrket den sentrale kongemakten. Han annekterte Dongbuyeo og drepte kong Daeso i 22. Han erobret de to statene Gaema-guk og Guda-guk ved Amnokgang.
Etter å ha slått tilbake et kinesisk angrep i 28, sendte han sin sønn, den da 16 år gamle prins Hodong for å angripe Nangnang-kommanderiet i det nordvestre Korea i år 32. Han ødela Nangnang i 37 , men en hær ble sendt ut av fra det østlige Han-dynasti etter ordre fra keiser Guāngwǔ, og erobret kommanderiet tilbake i 44.
Den legendariske kjærlighetshistorien til prins Hodong og prinsesse Nangnang er refererert i Samguk Sagi, og velkjent i dagens Korea. Prinsessa er kjent for å rive ned krigstrommene i hennes slott, slik at Goguryeo kunne angripe uten at det ble advart mot angrepet.

Moderne beskrivelse

I nyere har Daemusin vært modell for den kjente tegneserieformen Manhwa og spillet Nexus: The Kingdom of the Winds. Det historiske fjernsynsdramaet «The Kingdom of The Winds» fra 2008 er basert på en manhwa som beskriver Muhyul, en Goguryeo-prins, som fikk en profeti ved fødselen som sier at han skulle ødelegge Goguryeo.
Flåmsbana minutt for minutt

Flåmsbana minutt for minutt var et TV-program fra 2010 på NRK hvor seerne kunne følge Flåmsbana fra Myrdal stasjon til Flåm stasjon. Programmet ble ikke sendt direkte, men er sendt i reprise flere ganger. Programmet var det andre TV-programmet av Minutt for minutt-konseptet.
Togturen ble filmet med seks HD-kamera, samt et kamera i helikopter. Programmet inneholder også gamle filmklipp og historiske lydklipp fra da Flåmsbana ble laget.
Togturen ble også filmet i 3D og var den første 3D-produksjonen til NRK. Dette ble gjort i samarbeid med produksjonsselskapet Bug.
Bromiini

Utseende

Stort sett middelsstore bladbiller, gjerne brunlige til svarte på farge, ikke påfallende blanke. Antennene er tynne og forholdsvis lange, beina nokså kraftige. Pronotum er vanligvis betydelig smalere enn dekkvingene.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Det er bare én norsk art, geiteramsbladbille.
Hilary Mantel

Liv og virke

Hilary Mary Thompson ble født i Glossop i Derbyshire, som den eldste av tre barn. Hun vokste opp i Hadfield hvor hun gikk på den lokale katolske barneskolen St Charles. Foreldrene hennes, Margaret og Henry Thompson, var begge av irsk avstamning, men de ble født i England. Da Mantel var barn, ble foreldrene skilt, og hun så aldri sin far igjen etter at hun fylte elleve år. Etter skilsmissen flyttet familien til Romiley i Cheshire sammen med Jack Mantel (1932–1995), og Mantel ble barnas uoffisielle stefar. Hilary Mantel tok offisielt stefarens etternavn.
Hun begynte på Harrytown Convent i Romiley i Cheshire. I 1970 begynte hun å studere juss ved London School of Economics. Hun ble siden overført til Universitet i Sheffield og tok eksamen som Bachelor of Jurisprudence i 1973. I løpet av tiden ved universitet var hun sosialist.
Etter universitet arbeidet Mantel i avdelingen for sosialarbeid ved et sykehus og deretter som selger i en butikk. I 1972 giftet hun seg med geologen Gerald McEwen. I 1974 begynte hun å skrive en roman om den franske revolusjon som senere ble utgitt som A Place of Greater Safety. I 1977 fulgte Mantel sin ektemann til Botswana. Senere tilbrakte de fire år i Jidda i Saudi-Arabia. Hun har skrevet om denne tiden i Someone to Disturb i London Review of Books. Hun har senere fortalt at det var «hennes lykkeligste dag» da de forlot Jidda.
Da popularitetens hennes vokste, sluttet McEwen i jobben som geolog for å ta seg av forretningene hennes.
Autoimmun sykdom

Autoimmune sykdommer er en gruppe sykdommer hvor immunforsvaret til en organisme antas å oppfatte komponenter i egen organisme som fremmede, og dermed forårsake en immunreaksjon overfor organismens egne celler og vev. Autoimmune sykdommer antas å oppstå som følge av at kroppen starter å produsere antistoff mot bestemte deler av kroppens eget vev.
Når kroppen utsettes for fremmede stoffer kan antigenene som kroppen produserer mot disse også angripe kroppens egne strukturer, fordi de egne strukturene ligner på det fremmede stoffet. Eksempel på dette er streptokokk type A, som forårsaker produksjon av et antistoff som også angriper en hinne i Bowmans kapsel i nyrene og forårsaker glomerulonefritt. Det finnes en rekke sykdommer som er av autoimmun karakter. Klassiske eksempler på autoimmune sykdommer er multippel sklerose (MS), systemisk lupus erytematosus (SLE), Sjögrens syndrom, Diabetes type 1 og revmatoid artritt (RA).

Årsak

Årsaken til autoimmunitet er ukjent -  begrepet autoimmunitet anses derfor for å være et teoretisk samlebegrep på ulike sykdomsmekanismer. Nobelprisvinner Rolf M. Zinkernagels arbeid går imot den vanlige forenklede forestillingen om at kroppen angriper sitt eget vev.
Autoimmunitet kan trolig også forklares ved skjulte intracellulære patogener (Mollicutes o.l.). Disse koblingene er kontroversielle, men begynner å få en økende utbredelse. Flere autoimmune sykdommer har vist seg å respondere på antibiotika. 
Det er en voksende mengde forskning som antyder at infeksjon kan ligge i bunn av mange såkalte autoimmune sykdommer, tidligere uforklarte og uhelbredelige.
Berkeley RISC

Berkeley RISC var et av to samtidige forskningsprosjekter på en mikroprosessor basert på arkitekturen RISC. Prosjektene fant sted som en del av etaten DARPAs VLSI-prosjekt. Forskningsprosjektet ble ledet av David Patterson – som også skapte navnet RISC, ved University of California, Berkeley mellom 1980 og 1984.
Det andre prosjektet fant sted ved Stanford University i California fra 1981 til 1984 i form av utviklingen av arkitekturen MIPS. Berkeleys arkitektur ble senere videreutviklet og kommersialisert av Sun Microsystems i form av SPARC. Det inspirerte også DEC Alpha, såvel som arkitekturen ARM som etterhvert har blitt den styrende mikroprosessor i de fleste mobiltelefoner.
Stille diskotek

Stille diskotek, også kjent som «silent disco», er når besøkende på en nattklubb eller fest hører på musikk gjennom trådløse høretelefoner i stedet for musikk fra felles høyttalere. Da kan alle besøkende høre på musikken de ønsker - uten at andre hører den. Det kalles «silent disco» eller «stille diskotek» fordi lokalet vil høres stille ut når en ikke går med hodetelefoner selv. Hensikten med konseptet var mer valgfrihet av musikk og for å unngå å forstyrre andre. I tillegg kan en ta av seg høretelefonene og snakke med hverandre i festlokalet.

Historikk

Ideen ble inspirert av den finske sci-fi filmen «Ruusujen Aika» fra 1969, men stille diskotek ble ikke noe særlig utbredt før tidlig 2000-tallet. I 2002 ble det åpnet en nattklubb med stille diskotek ved samtidskunstmuseet i Chicago. Samme år ble et system oppfunnet hvor besøkende kunne velge hvilken musikk de ønsket å høre på og kunne velge mellom flere DJ ’er på stedet. I 2011 ble nyordet lagt til i ordboken Oxford dictionary. Det finnes også stille diskotek i Norge.
Cashel kirkeruin

Bygninger på klippen

Det tidligste og høyeste av de imponerende byggene på klippen er det runde tårnet fra ca. år 1100. Det er 28 meter høyt. Inngangen er 3-4 meter over bakken, som ifølge oppslag på stedet antyder at tårnet var brukt som tilfluktssted.
Kong Cormacs kapell, som ble innviet i 1134, er det bygget som nåtidens besøkende særlig legger merke til. Byggingen startet i 1127 som et avansert og komplekst byggverk. Dette skilte seg ut fra samtidens irske kirker som var bygget i en enkel stil med beskjeden utsmykning og romerske buer.
Abbeden av Regensburg sendte to av sine byggmestre for å delta i byggingen. De to like tårnene på hver side av krysset av korskirken tyder på en betydelig tysk innflytelse i plan og byggeprosess, siden dette er detaljer som ikke finnes andre steder i Irland.  
Andre bemerkelsesverdige detaljer er innendørs og utendørs bueganger, runde takhvelvinger, inngraverte stenbjelker over dørene, og den imponerende nord-porten.
Katedralen ble bygget mellom 1235 og 1270. Mot vest fortsetter bygningen i et stort slott som ble benyttet som residens.
Kantorenes hall ble bygget i det 15. århundre. Kantorene var legfolk, noen ganger kanniker av lavere orden, som tok del i sangen i katedralen. Det var opprinnelig åtte kantorer, som hadde eget segl. Disse ble etterhvert redusert til fem, som utnevnte sangere som deltok i gudstjenestene i deres sted, en praksis som fortsatte helt til 1836. 
I forbindelse med et prosjekt under Det europeiske år for arkitektonisk kulturarv i 1975 ble det utført restaurering av slottet. Slottet er nå turistenes inngang til området.
I 1647, under de irske konføderasjonskrigene, ble Cashel herjet av engelske tropper under jarlen av Inchiquin, Murrough O'Brien. De irske troppene og det katolske presteskapet ble massakrert. Engelskmennene plyndret og ødela mye betydningsfullt religiøst utstyr.

Omgivelsene

Slettene omkring bygningene er benyttet til flere store kirkegårder med graver med tradisjonelle irske kors. Hele sletten på toppen av klippen er omgitt av en kraftig mur.
Johan Ellefsen (forfatter)

Slekt

Johan Ellefesen var sønn av Olaf Ellefsen (død 1917) og Birthe Marie von Westen Ellefsen. Faren hadde teologisk utdannelse og virket som lærer ved forskjellige folkeskoler i Kristiania.  Morfaren Carl Arnoldus Müller var rektor ved Kristiania katedralskole og en viktig person i Kristianias teaterverden.

Liv

Ellefsen var elev ved latinlinjen på Kristiania katedralskole og tok examen artium i 1906. Deretter begynte han først å studere filologi ved universitetet, senere statsøkonomi. I studenttiden omgikkes han blant andre Arnulf Øverland og Helge Krog. På grunn av sykdom måtte han avbryte studiene og bestemte seg for å begynne å skrive. Ved siden av skaffet han seg en liten stilling på Universitetsbiblioteket.
Debutromanen, Doktor Friis, utkom i 1914 og ble rost av anmelderne. I 1916 fikk han en ny stilling som sekretær ved Vitenskapsakademiet, som han beholdt til 1919. I 1917 utga han sin andre bok, Advokat Wagner, som er påvirket av den gryende klassekampen. Bokens hovedperson slites mellom sin sosiale bevissthet og frykt for massen, en konflikt som også preget Ellefsen selv.
I 1919 bestemte Ellefsen seg for å leve som fri forfatter, og sa opp stillingen ved Vitenskapsakademiet, som ble overtatt av Sigurd Hoel. Han skrev bokanmeldelser i Norske Intelligenssedler og Dagbladet og teateranmeldelser i Morgenposten. I 1920 arbeidet han på et skuespill, men om vinteren ble han syk, og døde den påfølgende våren.
.tt

Gratisdomener

En utenlandsk forhandler  tilbyr gratis omdirigerte domener på tredje nivå, under andrenivå subdomener som ligner landskoder, som .us.tt. Disse domenene er reklamefinansiert, og utgjør en stor del av de eksisterende nettstedene under .tt. Men disse registreringene er ikke «offisielle», ettersom de bare er subdomener av andrenivådomener eid av forhandleren.
Osen/Sandværet naturreservat

Osen/Sandværet naturreservat ligger i Ballangen kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 9 060 dekar, hvorav 6 014 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et område med stor havstrandbotanisk verdi, og som også har verdi som hekkeområde for sjøfugl.
.454 Casull

Design

Patronen ble først annonsert i magasinet Guns & Ammo i november 1959 og er bygget på hylsen til .45 Colt, hvor en forlenget og forbedret denne. .45 Coltpatroner kan skytes i revolvere kamret for .454 Casull og både .45 Colt og .454 Casull kan skytes i revovere kamret for  .460 S&W Magnum  fordi kaliberet er det samme. Det er i stort bare hylselengden som varierer mellom de tre patronene. Nyere .454 Casullpatroner bruker liten tennhette for rifle (small rifle), istedenfor tennhette for pistol, for å bedre motstå trykket i patronen.

Ballistikk

Patronen sender avgårde en 16 grams (250 grains) kule med en munningshastighet på over 580 m/s (1900 ftps). Patronen er hovedsakelig ment for jakt av medium til storvilt og metallsiluettskyting.
Bartekopp

Bartekopp eller mustasjekopp, er en kopp med en liten innsatt plate som skal hindre barten å komme i berøring med drikken. Bartekopper er utviklet i England i andre halvdel av 1800-tallet og er senere produsert i mange land. Bartekopper er helst laget i porselen. De er gjerne rikt dekorert, er oftest litt større enn vanlige kaffekopper og har nok vært populære gavegjenstander, særlig til menn med knebelsbart. Fra Porsgrunds Porselænsfabrik finner vi første gang bartekopper i priskuranten fra 1908, men dekornummeret på en bevart kopp tyder på at den er produsert allerede i 1902.
Vågsbreen

Vågsbreen er en isbre i den østre delen av Dronning Maud Land. Den strømmer mellom Rundvågskollane og Rundvågshetta lengst øst på Kronprins Olav Kyst. Den har sitt navn fra bukta Rundvåg som breen renner ut ved.
Point Roberts

Points Roberts er et ikke-inkorporert område i Whatcom fylke i delstaten Washington i USA. I 2010 hadde området 1314 innbyggere. De største bosetningsområdene er Maple Beach og South Beach.
Området ligger ytterst på Tsawwassenhalvøya, og stikker ut fra Delta i Canada og er således en amerikansk eksklave i Canada. Point Roberts kan nås fra resten av USA enten via veiforbindelse gjennom Canada, ved å krysse bukten Boundary Bay eller ved å bruke områdets småflyplass.
Grensedragningen som skapte dette isolerte US-amerikanske neset ble tilmed Oregonavtalen (Oregon Treaty) i 1846 som etablerte det amerikanske Oregonterritoriet. Før dette var et svært stort område på det nordamerikanske kontinentets vestkyst, på amerikansk side omtalt som Oregon Country omtvistet. Oregonavtalen fastsatte at grensen mellom US-amerikansk og britisk Nord-Amerika i dette området skulle følge den 49. breddegrad. – med unntak av Vancouverøya og omliggende småøyer, som forble britisk.
The Imaginary Direction of Time

The Imaginary Direction of Time er et musikkalbum med Winds, utgitt den 26. juli 2004.
Golfball

Historie

De første golfballene var lagd av tre. Tidlig på 1600-tallet begynte man å ta i bruk en ball av kuskinn, stoppet med gåsefjær, med et lag maling utenpå. Denne ballen fløy så godt at den ble standardutstyr i over to århundrer.
I 1848 fant presten Robert Adams opp en ball av guttaperka. I tillegg til at denne golfballen var billigere i produksjon, kunne man også bearbeide overflaten for å oppnå bedre aerodynamikk. I løpet av få år hadde denne ballen tatt over markedet helt.
På 1900-tallet begynte man å lage baller av flere lag, først med en massiv eller væskefylt kjerne, deretter et lag gummi og et tynt, hardt ytterskall. I dag lager man baller med to, tre, fire eller fem lag med ulike syntetiske materialer.
Dammarharpiks

Dammarharpiks er en lysegul harpiks som fremstilles i Sørøst-Asia fra trær i familien Dipterocarpaceae. Den er løselig i terpentin og kloroform, men ikke i vann eller etanol. Dammarharpiks brukes i lakk, røkelse, ferniss og som fiksativ i parfyme.
Storyville Jazz Club

Storyville Jazz Club (etablert i Molde den 27. januar 1953) er en norsk jazzklubb, kjent som en av de første i landet, og i dag den nest eldste i landet.
Byen hadde Molde Hot Club i en kortere periode, frem til 1946, og miljøet etablerte så ny klubb etter initiativ av Størk Halstensen, Rolf Huseby og Otto «Kikkan» Sættem, som satt som leder 1953-1965, og var sentral i etableringen av Norsk jazzforbund (1953), der han satt som leder fra 1975 til 1977.  Klubbens første konsert var med Egil Monn-Iversens orkester, med Per Asplin som solist.
Klubben hadde sitt eget «Dixielandband», «Storyville Dixieland Band, «Baby Jazzband» ble prisvinnere ved NM for amatørjazzband (1959) og senere vant trompetisten Åge Venås med sin kvartett samme NM.
Klubben etablerte landets første jazzfestival, Moldejazz i 1961.  
Kjente jazzmusikere som er fostret av klubben har vært:
Jan Inge Melsæter, Lars Martin Thomassen, Terje Venaas, Erling Aksdal og Ola Kvernberg, og dessuten band som Artur Bleiken og hans jazzbeskjed, og Dixi (1996–).  Dixi var startsted for de anerkjente  Hayden Powell og Daniel Herskedal.
Øyvind Aasgård skrev klubbens historie i bokform til 50-årsjubileet (Stort miljø i liten by, 2003).
Klubben gikk i 2005 – etter en tid med lav aktivitet – sammen med Molde Jazzmusikerlaug, og har siden den tid igjen vært svært aktiv med ukentlige arrangementer, til dels i samarbeid med og finansiert av jazzfestivalen (Moldejazz).
I 2012 flyttet klubben inn i lokalet "Storyville" i Moldes nye kulturbygg, Plassen.
I 2013 fylte klubben 60 år. Dette ble markert med en stor jubileumskonsert på Plassen, hvor Moldemusikere fra 15 til 73 år ble satt sammen til et storband. Musikk av Petter Wettre og Hans Mathisen, som også deltok på konserten. Samme år ble klubben tildelt Kulturprisen av Molde kommune.
I 2014 ble Storyville Jazz Club kåret til årets jazzklubb.
Xapian

Bruk

Xapian har blitt tatt i bruk hos flere aktører på internett, hvor blant annet den norske nyhetssiden: ABC Startsiden og den tyske nettavisen: Die Zeit bruker Xapian som sin søkemotor. En komplett liste over aktører som bruker Xapian finnes hos Xapian sine hjemmesider: http://xapian.org/users.
FTP

Protokoll

FTP virker utelukkende over TCP. Protokollen er en åpen standard definert i RFC 0959. Det er etterhvert laget en mengde programmer basert på denne standarden. Protokollen definerer bruk av port 20 og 21. Andre porter kan benyttes i tillegg. Port 21 er kontrollporten (også kalt kommandoporten) som klienter sender kommandoer over og som tjeneren lytter og svarer på. Overføringen skjer på port 20 og/eller andre porter avhengig av filoverføringsmodus.

Aktiv modus

Klienten sender PORT-kommandoen til tjeneren med beskjed om et tilfeldig valgt portnummer større enn 1023 som klienten vil lytte på. Tjeneren sender først et svar samme vei tilbake, og så åpner den dataoverføringsforbindelsen mellom sin egen port 20 og klientens tilfeldig valgte port. Dette kan være noe vanskelig å få til hvis en brannmur er imellom, uten å åpne alle porter på brannmuren fra 1024 og oppover.

Passiv modus

Klienten sender PASV-kommandoen til tjeneren noe som betyr at klienten er i passiv modus. Da er det tjeneren som velger et (tilfeldig) portnummer større enn 1023 og sender det som en PORT-kommando til tilbake til klienten. Klienten åpner dataoverføringsforbindelsen mellom den spesifiserte porten hos tjeneren og en selvvalgt port hos seg selv. Port 20 er altså ikke involvert. I mange FTP-tjenere er det mulig å spesifisere et utvalg av porter som skal brukes i passiv modus.

Utvidet passiv modus

Det er som passiv modus, bare at tjeneren ikke sender sin IP-adresse som en del av svaret på klientens forespørsel. Klienten må da anta at IP-adressen er uendret. Utvidet passiv modus ble introdusert i RFC 2428 i september 1998.

Tjener

En FTP-tjener er et dataprogram som gjør det mulig for andre datamaskiner med en FTP-klient å bruke protokollen FTP for å laste opp eller laste ned filer til datamaskinen som FTP-tjeneren kjører på. Administratoren av FTP-tjeneren setter opp hvilke kataloger brukeren av FTP-klienten skal ha tilgang til og hvorvidt brukeren er berettiget til å laste opp eller ned filer i de ulike katalogene.

Klient

En FTP-klient er et dataprogram som ved hjelp av FTP-protokollen lar en bruker enten laste opp eller ned filer til en FTP-tjener fra sin datamaskin til datamaskinen som FTP-tjeneren kjører på. Mange FTP-klienter koster penger, men det finnes gratis FTP-klienter som er like gode. Den mest kjente gratisklienten er nok Filezilla, som er en Open source FTP-klient.
Eidsbugarden

Eidsbugarden er et av de eldste turiststedene i Jotunheimen, og et yndet utgangspunkt for fjellturister, med sin beliggenhet 1 060 meter over havet i vestenden av innsjøen Bygdin.
Den første hytta på Eidsbugarden ble bygd av den norske dikteren og journalisten Aasmund Olavsson Vinje i 1868. Vinje døde bare to år senere og ny eier ble Thomas Heftye, Samtidig ble hytta omgjort til turisthytte.
Allerede i 1911 kom telefonen til Eidsbugarden, samme år som Kristiania postkontor for første gang startet sesongåpent «postaabneri» der, med fru Inga Kvame som «postaabner». Poståpneriet på ble det første i Jotunheimen.
I 1968 ble en minnestøtte, gjort av billedhogger Ståle Kyllingstad, reist på Eidsbugarden til minne om Aa.O. Vinje.
I 1990 åpnet DNT-hytta Fondsbu på Eidsbugarden etter at sportsstua "Den Glade Vandrer" ble solgt ut av Eidsbugarden Hotell til DNT. Fondsbu som ligger bare 100 meter fra hotellet har over 9 000 årlige overnattinger (2005). Det er også om lag 160 private hytter på Eidsbugarden.
Eidsbugarden Hotell gjennomgikk omfattende oppussing i 2005-2006.
Fylkesvei 252 går inn til Eidsbugarden fra fylkesvei 53 mellom Tyin og Årdal på sommerstid, mens turister og hyttefolk blir fraktet inn med beltebiler og snøskuter på vinterstid langs beltebilruta fra Tyin til Eidsbugarden.
Festivalen Vinjerock arrangeres årlig i august på Eidsbugarden, med flere av landets største rockeartister. Festivalen ble kåret til Årets norske rockefestival i 2006 av Norsk Rockforbund. I 2009 opptrådte blant andre Marit Larsen og Bigbang på festivalen.

Hotellet

Eidsbugarden Hotell ligger i vestenden av Bygdin. Hotellet er nyoppusset som følge av vannskader, og skiftet eier høsten 2013. Fondsbu turisthytte ligger i nærheten, og var tidligere en del av hotellets bygningsmasse under navnet "Den glade vandrer". Turisthytten ble senere skilt ut med ny tomt et stykke unna, og fikk status som DNT-hytte i 1993.