google/wiki40b huggingface dataset:
Office for Students

Office for Students (OfS) er en britisk myndighet under etablering som markedstilsyn for høyere utdanning i England fra 1. april 2018.
OfS ble opprinnelig opprettet gjennom Higher Education and Research Act 2017. Myndigheten er en sammenslåing av HEFCE og Office for Fair Access, og vil formelt arve deres oppgaver, og samtidig sette "studentenes interesser i sentrum" og å ha "et bredere mandat ... å ta ansvar for tildelingen av myndighet til å gi akademiske grader og universitetstitler. OfS vil arve HEFCEs finansieringsansvar (bortsett fra det som gjelder forskning som vil gå over til UK Research and Innovation), og OFFAs ansvar for å fremme rettferdig tilgang til høyere utdanning. Andre funksjoner inkluderer forvaltning av rammeverket for fremragende undervisning og tilbyderregisteret for høyere utdanning. OfS vil være ansvarlig både for å forvalte forebyggingsplikten i det britiske antiterrorstrategien, og for å sikre at universiteter tillater ytringsfrihet for kontroversielle gjesteforelesere.
Claude Rains

Liv og virke

Rains debuterte på scenen i London allerede som 11-åring. Han debuterte på Broadway i 1926 og spilte i et antall oppsetninger frem til 1934. 
I 1933, etter en fremgangsrik scenekarriere gjorde han filmdebut i Hollywood der han hadde tittelrollen i Den usynlige mann. Rains hadde imidlertid tidligere hatt en liten rolle i en britisk stumfilm i 1920.
Han fikk kontrakt hos filmselskapet Warner Bros. der han ofte fikk spille skurkeroller.
I 1951 mottok Rains en Tony Award for beste mannlige hovedrolle for teaterstykket Mørke midt på dagen. Han ble også nominert fire ganger til Oscar for beste mannlige birolle for Mr. Smith kommer til Washington (1939), Casablanca (1942), Mr. Skeffington (1944) og Notorious (1946). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame, på 6400 Hollywood Boulevard.
Alphinellus gibbicollis

Utseende

Middelsstore, gråbrune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest klokkeformet sett overnfra, med en skarp, bakoverrettet tann langt bak på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, bakerst rundede, tett og kraftig punkterte, langs sømmen med en serie av tre opphøyde lengdekjøler.

Levevis

Larvene lever i død ved, gjerne under barken av nyfelte stokker av bartrær.

Utbredelse

Arten er utbredt i Guatemala.
Protoplanet

Utvikling

Protoplaneter skapes ved at utallige planetesimaler med størrelse fra noen kilometer til flere mil kolliderer med hverandre og gradvis vokser seg større. De største av disse går så inn i en fase kalt oligarkisk tilvekst der de vokser svært raskt på grunn av den større trefflaten og det voksende gravitasjonsfeltet. De som overlever alle de voldsomme kollisjonene er nå protoplaneter som fortsetter å trekke til seg alt materiale de kommer i nærheten av, inkludert en stor del av de gjenværende planetesimalene (mens andre slynges langt ut i solsystemet). Protoplanetene påvirker så hverandres baner med sin gravitasjon, noe som leder til at også mange av disse kolliderer med hverandre og til slutt danner ferdige planeter.

Størrelse

Definisjonen av størrelsen på en protoplanet er ganske vag, men normalt anses det å være stadiet fra rundt Månens størrelse til den har nådd sin fulle størrelse. Derfor er for eksempel ikke Merkur en protoplanet til tross for den beskjedne størrelsen, mens en protoplanet godt kan være betydelig større enn både jorden og Jupiter, om dens endelige størrelse er enda større.

Theia

Ifølge en populær teori skal Månen ha blitt dannet for rundt 4,6 milliarder år siden etter en kollisjon mellom den tidligere jorden og en stor hypotetisk protoplanet kalt Theia. Under kollisjonen med Theia, som skal ha vært på størrelse med Mars, ble store mengder material slynget ut i rommet. Mye av dette falt tilbake på jorden, men en mengde material ble værende i bane rundt jorden. Det er fra dette som månen ifølge teorien skal blitt dannet. Det finnes tegn som tyder på at samtlige av de øvrige tre steinplanetene i solsystemet, Merkur, Venus og Mars, kan ha blitt rammet av lignende katastrofer, om enn i en mindre skala for Merkur og Mars.
October Bank Holiday

October Bank Holiday er en markering i Irland siste mandag i oktober. Vanligvis er dette dagen etter slutten på Western European Summer Time.
Akseptansetest (programvare)

Akseptansetest er en formalisert form for programvaretesting hvor det undersøkes om programvaren tilfredsstiller brukerbehov, funksjonelle krav, og forretningsprosesser. Testingen av systemet bør gjøre det mulig for brukere, kunder, og andre autoriserte entiteter å bestemme om kriteriene som er stilt er overholdt.
Akseptansetesting er også kjent som brukerakseptansetesting (user acceptance testing, UAT), sluttbrukertesting (end-user testing), operasjonell akseptansetesting (operational acceptance testing, OAT), og felttesting (field acceptance testing)
Francis Younghusband

Bakgrunn

Francis Younghusband ble født i Murree i nåværende Pakistan og ble oppdratt i England. Hans bestefar var generalmajor Charles Younghusband (1778–1843) og også Francis' far, generalmajor John William Younghusband (1823–1907), eslo også inn på den militære løpebane, og likeledes hans ssnner.
Generalmajor John William Younghusband (1823–1907) hadde under Charles James Napier deltatt i erobringsfelttoget i Sindh i 1843, og senere kjempet han under John Nicholson, som forhindret at oppstanden i Peshawar spredte seg. Han var blitt såret og var derfor tilbake i England, og der giftet han seg 21. februar 1856 med Clare Jane Shaw, døster av sentralasiaforskeren Robert Grant Shaw.
Paret kjøpte i 1856 land i Kangradalen for å anlegge en teplantasje der, i Murree, ble Francis født. Han hadde også en eldree bror, George John (født 1859) , som også tjente i hæren og bidro til Chitrals unnsettelse. De skrev sammen om felttoget til Chitral.  Major General Leslie Napier Younghusband var hans yngre bror, og Emmie hans ugifte søster, som bodde hos foreldrene.
Francis ble sent til skolegang ved Clifton College i Bristol og begynte så ved Royal Military Academy Sandhurst.

Offiser

I 1882 ble han gardeoffiser. I 1890 ble han ansatt i den britisk-indiske regjerings politiske departement og var 1893-94 politisk agent i Chitral. Årene 1902-03 var han resident i Indore og 1904 ble han britisk kommissær i Tibet samt 1906-09 resident i Kashmir. I 1919 ble han valgt til president for Royal Geographical Society.
I 1886 foretok Younghusband en reise gjennom Mandsjuria og i 1887 en ferd fra Beijing via Kalgan og Hohhot tvers gjennom Gobiørkenen til Altay, derifra gjennom Dzungarias ørkenstepper til Hami, videre forbi Turfan og Kashgar til Jarkand, samt derifra mot sør over det gamle Mustaghpasset ved Dapsang til Kashmir.
Årene 1889-91 foretok han flere forskningsreiser i Pamirs høyland og korrigerte kunnskapen i Vesten om dette området. En sammenhengende skildring av sine reiser i det indre Asia utgav han i 1896 under tittelen The Heart of a Continent: A Narrative of Travels in Manchuria, across the Gobi Desert, through the Himalayas, the Pamirs and Chitral 1884-94.
Han var 1895 Times’ korrespondent under Chitral-ekspedisjonen, som han skildret i Relief of Chitral (1896), besøkte 1896-97 Transvaal og Rhodesia og skrev om dette i South Africa of Today (1898).
Younghusband var i 1904 politisk leder for den britiske militærekspedisjonen til Tibet, som trengte helt frem til Lhasa og tvang tibetanerne til en for Storbritannia fordelaktig traktat mot russisk innblanding der.
Han har også utgitt verker om Kashmir (1909), India and Tibet (1910) og Within: Thoughts during Convalescence (1912).
Ragnhildsholmen

Ragnhildsholmen er en holme i Nordre älv, en arm av Göta älv, like overfor det gamle Konghelle. Her bygde den norske kongen Håkon IV Håkonsson på 1200-tallet en borg, som var den viktigste norske festningen i dette området.
Den svenske Hertug Erik overtok Ragnhildsholmen, Konghelle og en del av landet rundt av sin senere svigerfar, norske kong Håkon V i 1304. I maktkampene i de følgende årene ble forholdet mellom hertugen og kong Håkon verre. I 1308 forsøkte kongen å innta borgen, men uten å lykkes. Han valgte isteden å anlegge en egen borg, Båhus festning, et par kilometer oppstrøms. Hertugen oppga borgen i 1309, og tok den tilbake i 1310, men etter freden i Oslo måtte han levere den tilbake igjen, i 1312-15. Rett etter dette ble borgen ødelagt i brann, og mesteparten av murene ble brutt ned for å brukes som bygningsstein på Båhus. Ragnhildholmen fikk altså en brukstid på mindre enn 100 år.
I 1881-82 gjorde byråchef Wilhelm Berg en undersøkelse av murene. Det ble funnet mange mynter, våpen og draktutstyr, husgeråd, redskap og verktøy. Wilhelm Berg undersøkte og den tidligere norske borg Dyngehus. 
Borgen bestod av en hovedmur som omsluttet en firkantet borggård. Inntil muren lå bygninger for forråd og innkvartering. På østsiden var et kraftig firkantet tårn, og på sørsiden et utenverk som beskyttelse for porten. Hele anlegget var omsluttet av voller og graver. På nordsiden var elven, og rundt på sørsiden var sump og våtmark.
Philistina sakaii

Utseende

En middelsstor, langbeint, rødbrunlig gullbasse. Hannen to horn i pannen: et langt, framoverrettet, Y-formet horn foran og et litt kortere, skrått oppoverrettet, også Y-formet horn litt lenger bak. Hunnen er mindre uten horn.

Utbredelse

Arten lever på Borneo.
Nobuhiro Takeda

Japans herrelandslag

Nobuhiro Takeda spilte 18 landskamper for Japans herrelandslag.
Kings Bay-saken

Kings Bay-saken i norsk politikk ble utløst av en gruveulykke på Svalbard høsten 1962, og førte til regjeringskrise i Norge etter at rapporten om ulykken ble lagt fram sommeren 1963. Krisen endte med at Arbeiderparti-regjeringen under ledelse av Einar Gerhardsen måtte gå av, og banet dermed veien for den første borgerlige regjering i Norge etter andre verdenskrig, under ledelse av Høyres John Lyng.
Selve ulykken, der 21 mennesker mistet livet, fant sted på Svalbard 5. november 1962 i gruven «Esther I» i Kongsfjorden (derav det engelske navnet på gruveselskapet Kings Bay). Årsaken til ulykken er fortsatt uklar, men det spekuleres i at gruven var i for dårlig stand og hadde en altfor høy konsentrasjon av metangass.

Sakens bakgrunn

Bakgrunnen, både for selve ulykken og dens politiske ringvirkninger, var at Stortinget i 1956 besluttet at driften i Kings Bay-gruvene skulle gjenopptas etter flere store ulykker i 1948, 1952 og 1953 der tilsammen 43 mennesker hadde mistet livet. Forutsetningen for at driften skulle tas opp igjen etter 1953-ulykken var at forholdene skulle være trygge. Totalt omkom det 75 gruvearbeidere.
For den rent politiske delen av sakens bakgrunn var det i tillegg avgjørende at hendelsene fant sted under den første stortingsperioden etter 2. verdenskrig da Arbeiderpartiet ikke lenger hadde rent flertall på Stortinget, etter at Sosialistisk Folkeparti hadde kommet inn med to representanter ved stortingsvalget i 1961.

Regjeringskrisen

Tønseth-rapporten, som ble presentert sommeren 1963, avdekket grove brudd på sikkerhetsforskriftene, og de ikke-sosialistiske partiene fremmet derfor mistillitsforslag mot regjeringen. Forslaget ble vedtatt med 76 mot 74 stemmer, og regjeringen Gerhardsen gikk av. En regjering av fire borgerlige partier med John Lyng som statsminister ble utnevnt 25. august 1963, og dette ble dermed den første borgerlige regjering etter krigen. Etter fire uker ble imidlertid den nye Lyng-regjeringen felt da den ikke fikk positiv tilslutning til regjeringserklæringen den la frem for Stortinget, og Gerhardsen ble på ny statsminister. Avgjørende ved begge voteringer var Sosialistisk Folkepartis to representanter.

Sakens etterspill

I kjølvannet av saken ble byråsjef Harry Lindstrøm avskjediget og senere dømt for utroskap i tjenesten i en sak som hevdes å være et justismord. Lindstrøms etterlatte har begjært saken gjenopptatt.
Arkheion

Arkheion (ISSN 0809–1145) er et arkivfaglig tidsskrift for kommunal sektor i Norge. Det eies og utgis av kommunale arkivinstitusjoner. Første nummer av Arkheion ble utgitt i 1997. Det utgis ut to ganger i året. Utgiveren oppgir at opplaget er på omkring 5 000.
Jan Wilsgaard

Biografi

Jan Wilsgaards far var norsk sjømann. Under andre verdenskrig flyttet familien til Sverige.
Jan Wilsgaard studerte kunst og skulptur i Gøteborg. Han ble i 1950 oppdaget og håndplukket av ledelsen i Volvo til selskapets nystartede designavdeling. Hans første oppdrag ble modifisering av Volvo PV60. Det første arbeidet kan selv stod for ble Volvo Philip, en Volvo for det amerikanske markedet med V8-motor, som dog aldri kom i produksjon.
Wilsgaards første store prosjekt ble Volvo Amazon. Prosjekt «PV 55» var en intern konkurranse mellom flere ulike designere, blant annet Wilsgaard og Helmer Petterson. Forslagene ble modifisert til P1200 - Volvo Amazon.

Volvo 140

Samtidig tegnet han «P 1400» som etterfølger til Amazon. Den skulle til slutt bli Volvo 140. Volvo 140 ble starten på Volvos praktisk innrettede kantede design som dominerte hos selskapet de neste tiårene. Den ble fulgt opp av Volvo 240 som ble lansert i 1974. Wilsgaard tegnet også 262C, en kupévariant i 200-serien.

Volvo P1800ES

På midten av 1960-tallet ble det vurdert en oppfølger til sportskupén Volvo P1800. Wilsgaard tegnet et forslag som kaltes P172, tenkt til å erstatte P1800 allerede i 1968. Etter lange vurderinger avstod Volvo fra å produsere denne bilen. Skissering av en etterfølger til P1800 pågikk på hele 1960-tallet. Flere eksterne formgivere kom også med forslag, blant andre italienske Fissore. Til slutt tok Wilsgaard selv på seg oppgaven å prøve å modifisere det eksisterende designet – med bedre sikt bakover og bedre mulighet for bagasje. Resultatet ble to forslag: «Jaktvagnen» og «Beach car». Volvo bestemte seg for å lage to prototyper som mulige etterfølgere av 1800-modellen. Biler ble tatt direkte fra samlebåndet og ble kjørt ned til Italia (til karosseribyggerne Coggiola og Frua) der de skulle forsees med «fastback».
Wilsgaard skal selv ha kjørt den ene av disse bilene i hva som beskrives som en strabasiøs reise. Prototypen «Raketen» ble prøvekjørt lenge i Göteborgstraktene men ble til slutt ansett som for futuristisk. Den finnes idag på Volvomuseet. Den endelige produksjonsmodellen ble kalt 1800 ES, tegnet av Wilsgaard, og var en «slanket» versjon av Beach Car. Ifølge Jan Wilsgaard står ES for «Estate». 1800ES var i produksjon fra 1971 til 1973, ett år senere enn 1800E, og ble produsert i 8078 eksemplarer. Amerikanske kollisjonsikkerhets- og utslippskrav som ble innført tidlig på 1970-tallet ville ha krevd omfattende omkonstruksjon av både motorer og karosseri på 1800ES. Modellen er kjent for sin djerve baklukedesign – bare en tykk glassrute - noe som kom tilbake i 2006 som designelement på Volvo C30.

Volvos 700- og 850-serie

Wilsgaard ledet fra 1975 arbeidet med å ta frem den første nye modellserien siden 1966 - Volvo 700-serien. Wilsgaard hentet inspirasjon fra samtidige amerikanske biler med en nesten vertikal bakrute og relativt kort bagasjeluke. I 1982 ble Volvo 760 vist for første gang. Wilsgaards siste store prosjekt ble 850, en bil som forente en tradisjonell kantet design med nye innflytelser, som framhjulsdrift og en fem-sylindrig motor.
Henry Ford II

Tidlig liv

Henry Ford II ble født i Detroit i Michigan som første barn av Eleanor Clay Ford og Edsel Ford den 4. september 1917. Han og hans brødre, Benson og William, og hans søster Josephine vokste opp i gode familieforhold. Han ble uteksaminert fra The Hotchkiss School i 1939 og Yale University, hvor han deltok i studentlivet og var redaktør for The Yale Record, som var studentenes humormagasin.

Karriere

Henry Ford II var president i Ford Motor Company fra 1945 til 1960. I 1956, under hans lederskap, ble selskapet børsnotert og kunne ta i bruk sitt nye hovedkvarter. Da han trakk seg tilbake som president, ble han administrerende direktør (CEO). Under hans tid som CEO bodde han i Grosse Pointe i Michigan. Den 13. juli 1960 ble han i tillegg valgt som styreformann. Han trakk seg tilbake som CEO den 1. oktober 1979, og som styreformann i 1980. Hans nevø, William Clay Ford jr., overtok senere disse stillingene etter 20 år uten at noen i Ford-familien hadde ledet selskapene. I mellomtiden var familiens interesser ivaretatt av et styre med Henrys yngre bror, William Clay Ford sr., så vel som Henrys sønn Edsel II og hans nevø William Clay Ford jr.
Arianzos

Arianzos (eller Arianz) var et landgods i bærheten av Karbala (Gelveri) og Nazianzos (Nazianz) i Kappadokia, sannsynligvis nær det som i dag er Sivrihisar.
Arianzos er fødestedet til brødrene Gregor av Nazianz og Caesarius av Nazianz.
Temple Church

Temple Church er en middelalderkirke i bydelen Temple i London. Den ble oppført i siste halvdel av 1100-tallet. Kirken ble vigslet i jomfru Marias ære den 10. februar 1185 av Heraclius, daværende patriark av Jerusalem. Kirkens ble reist av Tempelridderne som til da hadde tilhold i High Holbourn, og som nå ble nytt hovedkvarter for ordenen i London. Den særegne runde formen på kirkens eldste del er karakteristisk for bygninger reist av tempelridderne. Formen skal minne om Den hellige gravs kirke i Jerusalem, som etter tradisjonen ble reist på stedet hvor Jesus ble gravlagt.

Kongelig mausoleum

Den britiske monarken på den tiden, Henrik III, likte kirken så godt at han planla å bli gravlagt i den. Som en konsekvens av dette ble deler av koret revet og et større ble reist. Det nye koret ble vigslet i 1240. Etter Henriks død fant man imidlertid ut at kongen hadde endret sitt testamente. Han ble gravlagt i Westminster Abbey.

Tempelriddere i gulvet

Et annet særtrekk er at man finner flere tempelriddere gravlagt i gulvet. En av de viktigste er jarlen av Pembroke, William Marshal (ca. 1174–1219). Pembroke var nær venn av kong Johan av England og var med i forhandlingene omkring frihetsbrevet Magna Carta i 1215.

Tempelriddernes fall

Bare 50 år etter oppføringen ble tempelridderne utstøtt av Paven i Roma, og ordenen mistet alle sine privilegier. Kong Edward II overtok kontrollen av kirken og gav den til en annen orden; hospitallerordenen, den senere Malteserordenen.

Templekirken skifter eier

I 1540, under Henrik VIII, ble hospitallerordenen oppløst og dens eiendommer konfiskert i England. Henrik la kirken inn under kronen og utnevnte en prest til «Master of the Temple».

Restaurering

I 1841 ble kirken restaurert og både vegger og tak ble dekorert i en viktoriansk ny-gotisk stil. Ingenting av dette arbeidet eksisterer i dag, da kirken ble ødelagt av brannbomber under første verdenskrig.
Natt til 10. mai 1941 ble kirken igjen rammet av krig, og kirken ble hardt skadd. Taket i den runde delen ble ødelagt av brann sammen med resten av trevirket i kirken. Restaureringen etter andre verdenskrig tok tid, men den runde delen sto helt ferdig i november 1958.

Kirken i dag

Siden restaureringsarbeidene på 1950-tallet har kirken igjen funnet sin plass i Temples daglige virke, men den bortgjemte kirken har først etter Dan Browns bok Da Vinci-koden blitt berømt utenfor bydelen.
Taro Urabe

Karriere

Taro Urabe startet sin profesjonelle karriere i Cerezo Osaka i 1996. Han har også spilt for Montedio Yamagata og Rochedale Rovers.
Fjord Xtreme

Fjord Xtreme Triathlon er en triatlonkonkurranse som arrangeres i Eresfjord i Møre og Romsdal, med 3,8 km svømming i Eikesdalsvatnet, 180 km sykling og til slutt 42 km løping med målgang på Skjorta (1711 moh). Sykkeletappen, som går fra Eresfjord til Finnset innerst i Eikesdal og ut igjen til Eidsvåg, Batnfjord og Angvika før man returnerer til Eresfjord, har en samlet stigning på 2000 høydemeter - uten noen spesielt bratte partier. Løpsetappen har en samlet stigning på 1900 høydemeter for de som avslutter på Skjorta - for de som avslutter på Vardfjellet, er samlet stigning 1100 høydemeter (informasjon fra Finansavisen). Konkurransen arrangeres i et område som har det som er blitt omtalt som «verdens vakreste skiterreng».
Augoderia

Utseende

Middelsstore, ovale biller med høyt hvelvet kropp. I alle fall en av artene er brungul med svart hode. Hodet mangler knøler eller horn, oversiden er naken, knapt synlig punktert men noe matt på grunn av mikroskulptur.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika der den er kjent fra Fransk Guyana, Venezuela, Brasil, Peru og Bolivia.
Cuius regio, eius religio

Cuius regio, eius religio, også: cuius regio, illius religio er latinske fraser som sier at herskeren av et område avgjør innbyggernes religion. Bakgrunnen er rettsprinsipper som ble nedfelt i religionsfreden i Augsburg og freden i Westfalen.
St. Johanneslogen Den hvite Svane

St. Johanneslogen Den hvite Svane er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 28) som ble opprettet den 8. oktober 1976 i Gjøvik.
Dens historie begynner med Gjøvik broderforening, som ble opprettet i 1927 med 60 medlemmer. Den 18. oktober 1962 ble den opphøyd til deputasjonsloge under St. Johanneslogen St. Halvard på Hamar. I 1976 ble den opphøyd til selvstendig loge.
Big Miracle

Handling

I en småby i Alaska lager Adam Carlson en nyhetsreportasje om tre gråhvaler som holder på å bli fanget i isen. De to voksne gråhvalene får navnene Fred og Wilma, men den lille hvalen får kallenavnet Bamm-Bamm. Flere forskjellige fraksjoner som normalt var svært uvennlig innstilt til hverandre, begynte å samarbeide for å redde gråhvalene. En gruppe lokale hvaljegere, miljøaktivister fra Greenpeace, et oljefirma, flere ambisiøse nyhetsreportere, den amerikanske nasjonalgarden, USAs president og forskjellige politikere på nasjonalt og internasjonalt nivå ble etterhvert involvert i redningsaksjonen.
I tillegg kommer to gründere fra Minnesota, som produserer maskiner som smeltet vekk litt av isen i området. Etterhvert ankommer en enorm sovjetisk isbryter for å fjerne den siste store barrieren av is før hvalene dør av mangel på oksygen. Isbryterens første forsøk på å slå hull i isen fungerer ikke og etterlater knapt en liten sprekk i isfjellet. Etter flere forsøk blir isen endelig brutt, og hvalene Fred og Wilma unnslipper gjennom isen. Dessverre dør den lille hvalen Bamm-Bamm på grunn av skader etter å ha viklet seg inn rester etter et stort fiskegarn, og den kommer aldri til overflaten igjen.
Placusa

Utseende

Små (gjerne rundt 2 millimeter), mørke kortvinger, kroppen litt flat.
Artene ligner hverandre mye men kan skilles på formen på noen tenner ved bakkanten av det bakerste ryggleddet.
Antennene er jevntykke (uten kølle mot spissen), leddene er tydelig bredere enn lange, med utstående børster.

Levevis

I alle fall noen av artene finnes under barken på døde trær. I motsetning til de aller fleste andre kortvinger, som er rovdyr, lever både larver og voksne av hyfer og sporer av ulike sopper.
Capriccio i B-dur (Bach)

Capriccio sopra la lontananza de il fratro dilettissimo («Kaprise over den kjære brors avreise») i B-dur er et verk i flere satser for et klaviaturinsrtrument (BWV 992).
Verkets programmatiske undertittel er bemerkelsesverdig utypisk for Bach. Han kan ha hatt et forbilde i Johann Kuhnaus Musicalische Vorstellung einiger Biblischer Historien in 6. Sonaten (1700).

Opprinnelse

Tidligere ble det antatt at stykkets adressat var Bachs bror Johann Jacob (1682–1722) som gikk inn i Karl XII av Sveriges hær som oboist, men kronologien og mangelen på krigstematikk i titlene gjør det enda mer sannsynlig at stykket ble skrevet i Lüneburg til avskjeden med Bachs skolekamerat, Georg Erdmann. Verket må ha blitt skrevet før 1705, siden Bachs eldre bror, Johann Christoph, skrev det av. Det finnes ingen bevart autograf, så dateringen avhenger av stilistiske og utenommusikalske indisier.
Jegerkompaniet

Flytting

I 2008 ble det vedtatt av Stortinget under behandlingen av den nye langtidsplanen for Forsvaret at kompaniet skulle flyttes til Setermoen leir.
I 2010 ble flyttingen gjennomført, og kompaniet ble da innlemmet i Etterretningsbataljonen.