All You Need Is Cash

Mockumentary - fra Rutles til Brian

Denne formen for parodiske paralleller til kjente historiske hendelser og fenomen er på engelsk blitt omtalt som «mockumentary». Fjernsynsfilmen kan sees som en direkte forløper for det grepet Monty Python valgte for kinofilmen Life of Brian, i det Brian blir født i stallen ved siden av Jesus og lever et liv, preget av de samme omgivelser og utfordringer som Bibelen plasserer Frelseren i. Brian har ingen ambisjoner om å være sannsiger, helbreder og menneskehetens frelser, noe som gir seg mange rare utfall og en annerledes historie. Likevel fører tilfeldighetene til at også Brian blir korsfestet. Komikken både i Life og Brian og All You Need Is Cash består for en stor del i de alternative løsningene på skjebnen som fører dem opp i de samme historiske utfordringene som de respektive berømtheter.

«The Four mop-topped scousers»

I dette tilfellet er det den britiske rockegruppa The Rutles som, helt parallelt til de forskjellige begivenhetene i The Beatleshistorien, forholder seg "«purely and intentional»" til de situasjoner som gjorde The Fab Four verdensberømte.
Ron Nasty, Dirk McQuickly, Stig O'Hara and Barry Wom starter karrieren i Hamburg, der de befinner seg «far from home and far from talented'». Filmen følger så deres turbulente liv via eksperimenteringer med te, komposisjoner, vittige pressekonferanser og trange bukser, til deres oppsiktsvekkende Sgt Rutter's Only Darts Club Band til oppløsningen av gruppa The Rutles med albumet, takkonserten og filmen Let it Rut, hvor de alle gikk hver til sitt.
Humoren og kvaliteten på dokumentaren om de ikke fullt så vellykkede og noe mindre populære The Rutles, ble ikke fullt ut forstått ved lanseringen, ettersom såkalte «mockumentaries» var en helt ny og uvant genre for presse og publikum, men filmen og filmmusikken har bare vokst i anseelse. Høydepunktene i The Beatles’ karriere er på genialt vis blitt gjenskapt ned til den minste detalj, men med de små signifikante avvik som gjør den til filmatisk klassisker. Selv tegnefilmen Yellow Submarine har blitt parodiert i Yellow Submarine Sandwich, der de fire Rutles, som animerte figurer, farer avsted i et mykt lag av ost, skinke og salatblader, trygt anbrakt inne i en baguette.
All You Need Is Cash var den første filmen av denne typen. Den påstås også å ha inspirert Rob Reiner til å lage den suksessfulle kultkomedien This Is Spinal Tap (1984).

«Relive Rutlemania!» Sangene på DVD-en

Selv sangene er så genialt vridd til i komposisjonene og lydbildet at de til tross for å være selvstendige, melodiøse sanger av høy kvalitet ikke er vanskelig å forstå hvilke konkrete Beatleslåter de slekter på:
"Goose-Step Mama" = "Some Other Guy"

"Number One" = "Twist and Shout"

"Baby Let Me Be"

"Hold My Hand" = "I Want To Hold Your Hand"

"Blue Suede Schubert" = "Roll Over Beethoven"

"I Must Be In Love"

"With A Girl Like You" = "If I Fell"

"Between Us"

"Living in Hope" = "Don't let me down" (?)

"Ouch!" = "Help!

"It' Looking Good" = "I'm Looking Through You"

"Doubleback Alley" = "Penny Lane"

"Good Times Roll" = "Lucy in the Sky with Diamonds"

"Nevertheless" = "Love you to" og litt "Within You Without You"

"Love Life" = "All You Need Is Love"

"Piggy in the Middle" = "I Am the Walrus"

"Another Day"

"Cheese And Onions" = "A Day in the Life"

"Get Up And Go" = "Get Back"

"Let's Be Natural" = "Something"

Tilblivelse

I de første sketsjene for Rutland Weekend Television besto The Rutles av bandmedlemmene: Ron Nasty (John Lennon), spilt av musiker og komponist Neil Innes, Dirk McQuickly (Paul McCartney), spilt av komiker Eric Idle, Barry Wom (Ringo Starr) spilt av trommis John Halsey og Stig O’Hara (George Harrison), spilt av David Battley. Rollen som Stig O’Hara ble i filmen overtatt av gitaristen Ricky Fataar.
All You Need Is Cash oppsto primært som en rekke sketsjer og påfunn, som hver for seg skulle illustrere ulike sider ved den fiktive og mislykkede supergruppa The Rutles’ historie, og som fulgte tett på kronologien i The Beatles' suksessfulle liv. Den samlende tråden i filmen er sangene til Neil Innes. Han satte seg resolutt ned og skapte 19 sanger til for filmen. Hver og en av dem en nærskyldt pastisj til den enkelte Beatlessang eller en bestemt sjangere. 14 av sangene ble utgitt på et vinylalbum som kom med en meget forseggjort innpakning, mens CD-en inkluderte seks sanger mer som opprinnelig var blitt holdt unna plateutgivelsen.
Lydsporalbumet fikk både gode kritikker og ble en salgssuksess. Den ble også nominert til en Grammy Award som "The Best Comedy Recording of the Year". Orkestreringen og arrangementene til samtlige låter ble skrevet ut av filmkomponisten John Altman.

George Harrison og Michael Palin

Filmen er også kjent for sine mange gjesteopptredener av kjente britiske og amerikanske komikere, inkludert dem med bånd til Monty Python, Saturday Night Live og til Rutland Weekend Television, og fremfor alt George Harrison, som har rollen som TV-reporter, som forsøker å intervjue direktør Eric Manchester (Michael Palin) utenfor hovedkvarteret Rutle Corps, og benekter svinn, mens en strøm av mennesker bærer stjålet gods ut fra kontorbygningen. Scenen refererer til hvordan The Beatles' berømte Apple Boutique måtte gi bort hele kolleksjonen og vareutvalget, og Apple-hovedkvarteret tapte store summer. Intervjuet ender brått ved at også mikrofonen blir stjålet ut av hånden til reporteren.

Andre berømtheter i serien

Filmen har gjesteopptredener fra Python-kompanjong Michael Palin, Gilda Radner, John Belushi, Bill Murray, Dan Aykroyd, Al Franken, komiker Tom Davis, Bianca Jagger, som Dirk McQuicklys kone Martini, og Ronnie Wood som et medlem av Hell's Angels, foruten Mick Jagger og Paul Simon som seg selv.
Også The Beatles presseapparat ble parodiert. Før filmen ble sendt ble det hengt opp plakater i områdene rundt London som fortalte at «The Rutles are Coming», slik det tidligere sto «The Beatles are Coming» for å varsle deres ankomst til stedet.

Påfølgende gjenutgivelser

Showet er blitt gjenutgitt på DVD. Først den originale 66 minutters versjonen inkludert fjernsynsteasere, og senere i "spesialutgave" restaurert i full lengde til en 72 minutters film med ekstra stoff og en kommentar fra Eric Idle. Fullversjonen erstatter et falskt nyhetsinnslag kommentert av Eric Idle med en amerikansk annonsørstemme.
Soundtrackalbumet ble relansert på CD med tilleggsspor fra den originale fjernsynsforestillingen, remixet i stereo ved Neil Innes. Innes, Fataar og Halsey kom sammen igjen i 1996 for å spille inn The Rutles Archaeology, uten deltakelse fra Eric Idle. Idle sto derimot for en oppfølger til filmen, som han titulerte The Rutles 2: Can't Buy Me Lunch (2002).