google/wiki40b huggingface dataset:
Bo (folk)

Folkegruppen Bo (kinesisk: 僰人, pinyin: Bó rén) var et minoritetsfolk i det sørlige Kina, kjent for sine likkister hengende i fjellsidene.
Bofolket dominerte i sine områder i rundt fire århundrer, men ble massakrert av Ming-dynastiets hærer og lenge ansett som helt utryddet. Imidlertid har DNA-undersøkelser i 2005, der det ble tatt utgangspunkt i likrester fra de hengende likkistene, bekreftet at noen etterkommere av bofolket fremdeles finnes i fylket Xingwen i det sørlige Sichuan.

Kultur

Hengende likkister laget av en enkelt trestamme og av bronsetrommer er blitt funnet i flere fjellsider i de områder som ble bebodd av bofolket.
Et særlig kjent funnsted, som også er blitt oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner, er Matangba (også kalt Fanchuangou). Det er et smalt strekk på 500 meter som løper fra nord til sør. En bekk kalt krabbebekken (Pangxiexi) renner gjennom området. Langs klippene på begge sider på ti meters høyde og oppover henger slike likkister. Det er også noen likkister inne i naturlige grotter i klippene. 
På klippeveggen er det også fargerike malerier. De gjengir rytterscener, dansing, akrobatikk, dyr og våpen, og er av stor betydning for studiet av de sørsichuanesiske minoritetfolkenes historie og kultur.
Forsand kirke

Historie

Ved kongelig resolusjon av 5. november 1852 ble det gitt tillatelse til å bygge kirken. Det var også ved byggingen av kirken at Forsand sokn ble skilt ut fra Høle sokn.
Arbeidet med å hente fram materialer ble gjort på vinteren 1854 og byggestart ble 13. mai. Dette var før tegningene var endelig godkjent av departementet, noe de ble 24. juni. Mye av reisverket ble hugget med øks – trolig av Nils Lyse. Alle bruk i Forsand sokn ble pålagt en viss arbeidsplikt, noe som varierte fra en halv dag for de minste til åtte dager for de største brukene.
Da den ble bygget i 1854 var den umalt og uten orgel. Kirken ble bygget i rektangulære former som var typisk for tiden. Den ble innviet 10. oktober av biskop von der Lippe. Sommeren 1855 ble kirken bordkledd og malt utvendig. Det var vanlig å la tømmerbygg stå et års tid før de ble bordkledd.
I 1931 fikk kirken ny altertavle. Malerier av Frank Wathne ble satt opp rundt prekestolen. Elektrisk strøm kom i 1952 og nytt orgel ble innviet i 1955. Parkeringsplass og nytt bårehus ble laget i 1992.
Som en del av 150-årsjubileumet i 2004 ble det utført omfattende ombygging inne i kirken. Nytt orgel ble satt inn framme i koret og koret ble utvidet. Prekestolen ble flyttet inntil veggen og endret tilbake til slik den var før 1931. Maleriene av Frank Wathne ble tatt vekk slik at korset som var malt rett på prekestolen kom til syne igjen. 14. november 2004 var arbeidet ferdig til jubileumsfeiringen.

Litteraturliste

Trygve Brandal (2002). Fjordfolk. 1 (1800-1920). s. 101-116. ISBN 82-996195-1-3.
Glaucotes

Utseende

En middelsstor, kraftig, mørkbrun trebukk, kroppen vanligvis tett kledt med lysbrune skjell. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum har en tann et stykke bak midten av hver sidekant og er mye bredere enn langt. Dekkvingene er nokså jevnbrede.

Levevis

Arten er knyttet til palmeliljer (Yucca spp.) og agaver (Agave spp.). Den lever i ørkenstrøk-

Utbredelse

Artene lever i det sørvestlige USA (Arizona).
Ramón F. Magsaysay

Bakgrunn

Ramon Magsaysay var sønn av smeden Exequiel Magsaysay og lærerinnen Perfecta del Fierro, og ble født i Iba i provinsen Zambales. Han studerte fra 1927 ved University of the Philippines i det som i dag er Quezon City. Der studerte han jus, senere ingeniørfag. Samtidig jobbet han som sjåfør. På grunn av sykdom fullførte han ikke utdanningen. Senere fullførte han imidlertid økonomistudier ved José Rizal College (1928–1932).
Etter studiene arbeidet han som bilmekaniker og oppsynsmann. Da Filippinene kom i faresonen under den annen verdenskrig  (1941), sluttet han seg til den filippinske hær og fikk kapteins rang. Ved nederlaget i fjellene i Bataan i 1942 unngikk han å bli tatt til fange og sluttet seg til geriljaen.

Politiker

Etter at japanerne hadde tapt Filippinene, ble han utnevnt av den amerikanske general Douglas MacArthur til militærguvernør for hjemprovinsen Zambales. Han ble kongressmann, og i sin periode i den filippinske kongress (1946-1950) utviklet han en slagplan for å slå ned Hukbalahap-geriljaen (Huk). Dermed ble han utnevnt til forsvarsminister av president Elpidio R. Quirino. Han reformerte hæren, tok til fange kommunistpartiets topplederne, bekjempet Huk-opprørerne, og kombinerte den militære innsats med å åpne og utvikle nye landområder, særlig på Mindanao for nybyggere fra de områdene der Huk-opprørerne hadde sin beste grobunn på grunn av eiendomsforholdene innenfor landbruket. Etter en tvist med Quirino søkte han i 1953 avskjed fra sin ministerpost. Han forlot det regjerende liberale parti og sluttet seg til nasjonalistpartiet og ble dets presidentkandidat. Han vant presidentvalgene i 1953 med stor margin, og Quirino måtte gå av. Da han ble innviet, var han den første filippinske presidenten som var ikledd barong tagalog, en tradisjonell filippinsk skjorte.
Som president samarbeidet Magsaysay tett med USA og talte imot kommunismen under den kalde krigen. Han gjennomførte en omfattende landreform og dessuten en omgripende reform av regjeringsapparatet.
Det ble antatt at han med letthet ville vinne gjenvalg, men han ble forulykket tidlig i valgkampen i en flyulykke i provinsen Cebu. Den 16. mars 1957 dro han med fly til Cebu for å holde en tale ved en utdanningsinstitusjon. Da han skulle tilbake til Manila om kvelden, gikk han om bord i presidentflyet, Mt. Pinatubo, men det ble meldt savnet neste morgen. Flyet hadde krasjet i fjellene rett nord for Cebu, og alle utenom én ombord døde. Dagen etter tiltrådte hans visepresident Carlos P. Garcia presidentembedet.
Magsaysay var en populær president, og ca. to millioner mennesker overvar begravelsen hans 22. mars 1957.
Timm Aircraft

Historie

Mellom 1911 og 1922 bygget O. W. Timm flere fly med varierende suksess før han i 1922 grunnla O. W. Timm Aircraft Company. Timm produserte seks modeller, alle en parasoll-type, «Collegiate». I 1934 dannet Otto sammen med sin bror Wally Timm  et nytt selskap kalt Timm Airplane Company for å produsere Timm T-S 140, et høyvinget to-motors fly med nye funksjoner som ble utviklet på NACA, som flaps og trepunkts understell (nesehjul). Wally Timm dannet sin eget Glendale-baserte flyselskap senere, Wally Timm Inc.
Selskapet har utviklet et «plast»-materiale laget av harpiks og treflis, Duramold-prosessen. Duramold og Haskelite prosessen ble først utviklet i 1937
I 1939, og ved utbruddet av andre verdenskrig opererte selskapet som Timm Aircraft Corporation, bygde PT160K skolefly prototypen ved hjelp av aeromold prosessen. I 1941 bestilte US Navy Aeromold N2T-1, en ordre på 260 fly, sammen med andre små flydeler laget etter 
Aeromold prosessen. Overskuddet økte til 70 000 dollar fra 240 dollar året før. Selskapet bygde også på lisens 436 CG-4A glidefly brukt av de allierte troppene. Det var en kryssfinerkonstruksjon, en variant, CG-4B ble utviklet av Timm i tilfelle av knapphet på materialer, men den ble ikke produsert.
I noen episoder av filmserien, Sky Raiders fra 1941 sees flyhangaren til Timm Aircraft Corporation godt synlig. Den var plassert på Van Nuys Airport  i Van Nuys, Los Angeles.
Etter andre verdenskrig spesialiserte selskapet seg på å konvertere overskudds Douglas C-47 fly til passasjerfly. Selskapet opprettet også et datterselskap, Timm Industries, Inc. for å produsere salgsautomater for blant andre  Frank-O-Matic og Coca-Cola flaskeautomater.
I 1948 opphørte produksjonen og selskapet leide ut sin produksjon til Marquardt Corporation, en produsent av Ramjet-motorer.
I 1953 var det stridigheter blant aksjonærene,  men C. D. Rudolph fikk kontroll over styret. Selskapet har ikke produsert noen nye fly siden den gang
Nødlidenhetslån

Nødlidenhetslån er et lån som gis av norske utenriksstasjoner og ambassader underlagt utenriksdepartementet til norske statsborgere for å dekke hjemreise til Norge når særlige tilfeller gjør at vedkommende ikke er i stand til å dekke utgiftene selv eller ingen andre kan garantere for utgiftene.
For å få innvilget lån må søkeren være norsk statsborger, ha fast adresse og lønn, pensjon eller trygd i Norge. Hvis ikke lånet tilbakebetales ved hjemkomst kan beløpet innkreves av skattemyndighetene ved lønnstrekk.
Tarmkreft

Tarmkreft  (også kalt kolorektal kreft) er en av de vanligste kreftformer. Menn og kvinner er like utsatt. 
Med tarmkreft menes vanligvis tykktarmskreft, som er den vanlige betegnelsen på ondartede svulster i tykktarmen eller endetarmen. Svulstene sitter oftest i tykktarmens siste del (sigmoidkolon) eller i endetarmen. 
Tykktarmen er omtrent halvannen meter lang, og forbinder tynntarmen med endetarmen. Fordøyelsesprosessen er i hovedsak avsluttet i siste del av tynntarmen., og tykktarmens viktigste funksjon er derfor oppsuging av vann. Endetarmen, som er cirka 15 cm lang, er den siste del av tarmen, mellom tykktarmen og endetarmsåpningen.

Risikofaktorer

Kostholdet har trolig en viss betydning for utvikling av denne kreftformen. Mat med mye fett og lite fiber, samt lavt inntak av grønnsaker og frukt, øker risikoen. Omtrent 10 prosent av pasientene har en arvelig disposisjon. I risikogruppen er også personer med langvarig ulcerøs kolitt, en betennelsessykdom i tarmen. 
Det finnes to hovedtyper av arvelig tykktarmskreft. Ved mutasjon i genet APC oppstår syndromet familial adenomatous polyposis (FAP). Denne formen for arvelig tykktarmskreft nedarves etter et autosomalt dominant arvemønster. De fleste med dette svært alvorlige syndromet får hundre eller tusenvis av godarterte polypper i tarmen, som vanligvis er lett å oppdage ved koloskopi, men som også oftest fører til tarmkreft allerede i 30-årene (gjennomsnittlig alder 39 år). 
Det andre genetiske syndromet som gir svært stor risiko for tarmkreft er hereditary non-polyposis colon cancer syndrome (HNPCC eller Lynch syndrome). Dette syndromet involverer en mengde ulike mutasjoner og nedarves derfor i forskjellig grad. Familier med HNPCC har som oftest også opphopning av andre krefttyper, spesielt galleveis-, endometrium-, ovarie- og nyrekreft. HNPCC er  mye mer vanlig enn FAP.  
For familier der flere er blitt syke med tykktarmskreft (og også de andre krefttypene nevnt over), er det viktig å sette opp en nøyaktig familiehistorie.

Prognose

Fremtidsutsiktene for pasienter med tykktarmskreft er avhengig av i hvilket stadie sykdommen blir diagnostisert. Dersom spredning allerede er tilstede er prognosen svært mye dårligere (rundt 10%).
Slevik batteri

Slevik batteri (1808–15) var en befestning ved Slevik i Onsøy, opprettet i 1808 under Napoleonskrigen for å sikre den norske skjærgårdsflåten mot angrep. Batteriet skulle hindre landgang i Slevikbukta, som var en god ankerplass.
Slevik batteri var utstyrt med omkring tretten kanoner fra Moss Jernverk. Andre bygninger var hus for proviant, ammunisjon, kjøkken, materialer, bryggeri og vaktene. 
Planleggingen var ved generalmajor Hans Christopher Gedde, mens infanteriløytnant Hans Johan Julius Lemvig (1788–?) og hans assistent månedsløytnant Mathias Hjorth (1783–1850) stod for den daglige ledelse.
Under Krigen med Sverige 1814 måtte norske styrker evakueres til batteriet i starten av august. Alle flyktet fra batteriet den 4. august, og det ble snart etter besatt av svenskene. Batteriet ble beordret nedlagt som formelt festningsverk den 25. juli 1815, men ble ikke solgt før i 1903 til private gjennom en offentlig auksjon.  Eiendommen ble solgt til familien Sønnichsen som brukte den til sommersted frem til 1927, da de solgte den videre til familien Juul, som i 1930 solgte til familien Strand.
Fra 1930-tallet har det vært i samme private eiers eie. Onsøy kommune overtok brygge og badeplass i 1951. Kanoner står fortsatt her (2015).  Ved privatsalget av den 57 mål store eiendom her i 2016, forsøkte kommune og fylkeskommune å kjøpe, for å utvide offentlig friareal. Men, eiendommen 64/20 ble i stedet solgt for 48 millioner kroner til Jacob B. Stolt-Nielsen (født 1963) i skipsrederiet Stolt-Nielsen, som fra før av har landsted 66/4 i Slevikkilen.
Vannpolo under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982

Vannpolo under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982. Vannpolo var en av flere sporter i de fjortende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 7. til 18. august 1982. Det var ellevte gangen som vannpolo var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var kun en turnering for menn.
Tsjernogolovka

Tsjernogolovka (russisk: Черноголо́вка) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger 43 km nordøst for Moskvas bygrense. Bystatus ble innvilget i 2001. Innbyggertall: 20 284 (folketelling 2002)
Tsjernogolovka er et større russisk senter for vitenskapelig forskning. Byen huser mange forskningsinstitusjoner under Det russiske vitenskapsakademi, hovedsakelig innen fysikk og beslektede grener.
Bosetningen Tsjernogolovl har vært kjent siden 1300-tallet. Tsjernogolovka ble første gang offisielt nevnt i 1710.
I 1956 vokste Tsjernogolovka til et vitenskapelig senter ved hjelp av Nobelprisvinneren Nikolaj Semjonov. Semjonov startet den eksperimentelle grenen av Moskva Institutt for Kjemisk Fysikk, som i løpet av 1960s–1970-tallet vokste til et forskningssenter. I 2001 fikk Tsjernogolovka innvilget bystatus.
Slagg 3

Slagg 3 er det siste heftet fra Trondheimstegnerne er som ble lansert på Raptus i 2004.
Dagens Perspektiv

Dagens Perspektiv er en ukeavis som kommer ut i Oslo. Den skiftet navn fra Ukeavisen Ledelse 1. januar 2019. Dagens Perspektiv er en digital dagsavis.  
Avisen eies av Medier og Ledelse, som også gir ut magasinet Plot og Dagligvarehandelen og nettstedet Velferd.no . Medier og Ledelse eies av Magne Lerø.
Ben Lyon

Biografi

Ben Lyon ble født 6. februar 1901 i Atlanta i Georgia. Som tenåring spilte han i amatørproduksjoner før han senere fikk roller på Broadway. Hans filmdebut kom i 1918 da han spilte i stumfilmen The Transgressor. Gjennombrudd kom i 1923 med filmen Flaming Youth. I årene som fulgte spilte han blant andre mot Pola Negri i Lily of the Dust (1924), Gloria Swanson i Kasernens kjæledegge (1924), Barbara La Marr i The White Moth (1924), Mary Astor i Med full fart til lykkeland (1925) og Claudette Colbert, i hennes eneste stumfilm, Frisk og frodig (1927). 
Lyons største suksess som skuespiller kom i 1930 med Howard Hughes' storfilm Luftens dæmoner. Han spilte en av hovedrollene som en pilot under første verdenskrig. Filmen ble skuespillerinnen Jean Harlows gjennombrudd. Samme året giftet Lyon seg med skuespillerinnen Bebe Daniels. I 1931 spilte han mot Marilyn Miller i hennes tredje og siste Hollywood-film, Her Majesty, Love. Utover 1930-tallet var han en mye brukt skuespiller, men populariteten hans i Hollywood dalte på begynnelsen av 1940-tallet.
Lyon og Daniels begynte å sette opp vaudeville-forestillinger sammen, noe som førte dem til England, der de ble godt mottatt. Under andre verdenskrig spilte de i radioprogrammet Hi, Gang! på BBC, som ble svært populært blant soldatene. I 1941 ble en film ved samme navn, som var basert på radioprogrammet, sluppet. Lyon spilte også i de to britiske filmene This Was Paris (1942) og The Dark Tower (1943).
I 1946 returnerte Lyon til Hollywood der han fikk en lederstilling hos 20th Century Fox. Der møtte han den unge og håpefulle skuespillerinnen Norma Jeane Dougherty, som senere ble Marilyn Monroe. Lyon arrangerte han en prøvespilling for henne og uttalte etterpå at «det er Jean Harlow på nytt». Hun fikk kontrakt med filmselskapet, men navnet hennes ble ikke ansett som kommersielt nok, så det ble bestemt at det måtte endres. Lyon mente at hun minnet om Marilyn Miller og foreslo derfor navnet Marilyn. Som etternavn brukte hun morens pikenavn, Monroe.
Senere reiste Lyon og Daniels tilbake til England der de spilte i radioprogrammet Life with the Lyons på BBC. Ekteparets to barn, Richard og Barbara, deltok også. Suksessen med radioprogrammet resulterte også i de to filmene Life with the Lyons (1954) og Jo verre, jo bedre (1955), samt TV-serien Life with the Lyons, som gikk fra 1955 til 1960. 
På begynnelsen av 1960-tallet fikk Daniels flere hjerneslag og trakk seg tilbake fra rampelyset. Lyon pleiet henne frem til hennes død i 1971. Hans andre ekteskap var med skuespillerinnen Marian Nixon som han giftet seg med i 1974. Den 22. mars 1979, da ekteparet var på ferietur på et cruiseskip i nærheten av Honolulu i Hawaii, fikk Lyon hjerteinfarkt og døde. Han er begravet i Hollywood Forever Cemetery.
Tokugawa-shōgunatet

Etablering

Etter borgerkrigene i sengoku-perioden, hadde Oda Nobunaga og hans etterfølger Toyotomi Hideyoshi i stor grad skaffet seg kontrollen over Japan i Azuchi-Momoyama-perioden. Etter slaget ved Sekigahara overtok Tokugawa Ieyasu kontrollen, og i 1603 fikk han tittelen shogun. Tradisjonelt måtte man nedstamme fra Minamoto-klanen for å kunne bli shogun. 
I rangstigen under shogunen kom daimyōene, fyrstene. Fyrstedømmene var i praksis tilnærmet uavhengig og orden ble opprettholdt av krigerklassen, samuraiene. Samuraiene mistet under Tokugawa-shōgunatet sin rett til å eie land, noe som forsterket avhengigheten og lojaliteten ovenfor fyrstene. I motsetning til de tidligere shōgunatene, var Tokugawa-riket basert på et strengt klassehierarki, først opprettet av Toyotomi Hideyoshi. De fire klassens var samuraiene, fulgt av bøndene, håndverkerne og handelsmennene som laveste gruppe. Dette systemet førte til flere opprør, men ingen av dem var noen seriøs trussel mot shogunatet før midten av 1800-tallet.

Isolasjon

Ved siden av handelsmenn fra Kina og andre asiatiske områder oppdaget europeerne Japan på 1500-tallet, først portugiserne senere spanjolene. Med disse kom misjonærer, som ga kristendommen fotfeste, særlig blant bøndene. Etterhvert oppfattet daimyōene dette som trussel mot bøndenes hengivenhet til dem, og fra omtrent 1612 slo den tidligere åpenheten om til en økende undertrykkelse. Etter Shimabara-opprøret av kristne samurai mot shogunatet i 1637-38 ble kristendommen forbudt og alle utlendinger ble utvist med unntak av noen nederlandske og kinesiske handelsmenn, som måtte holde seg til den kunstige (og dermed ikke ekte japanske) øya Dejima i Nagasaki bukten. Landet var i de nærmeste 200 år bortimot komplett isolert fra resten av verden.

Slutten

Isolasjonen ekskluderte Japan fra utviklingen i resten av verden, særlig i Europa. Dette ble tydelig i 1853 da fire amerikanske krigsskip dampet inn i Edo-havn i et typisk eksempel på kanonbåtdiplomati. Disse fire avanserte skip, som japanerne kom til å kalle «De svarte skip», demonstrerte klart hvor akterutseilt Japan var blitt teknologisk, og kom som et sjokk på landet. Amerikanske krav om at landet måtte åpne sine havn for handel måtte man etterkomme, noe som var en stor ydmykelse. Dessuten hadde handelsmenn i lang tid vært de rikeste personer i landet, men var uten politisk innflytelse, siden de stod lavest på rangstigen. 
Landet var derfor overmoden for en teknologisk og politisk forandring, som kom over de neste 15 år. 
I 1868-69 lyktes det en allianse av daimyōer sammen med Meiji-keiseren å styrte shogunatet etter Boshinkrigen, som førte til Meijirestaurasjonen. Den femtende shogunen, Tokugawa Yoshinobu, trakk seg og den keiserlige makten ble restaurert. I restaurasjonen mistet adelstanden all sin makt og dette endte dens dominans i den japanske politikken som hadde vart i 1500 år.
Porthecla

Utseende

Middelsstore (vingespenn 30-40 millimeter) stjertvinger med brede vinger. Bakvingen har én tynn stjert. Hannens overside er skinnende blå eller blåfiolett med svarte ytterkanter og bredt svarte vingespisser. Hunnen er mer brunaktig. Undersiden er lyst brunlig med en smal, hvit tverrstripe, uten en oransje flekk ved bakhjørnet men ofte med et oransje felt ved roten av bakvingen, noen ganger også på forvingen.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i fuktige skoger opptil 2000 meter over havet.

Utbredelse

Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, fra Honduras til det sørligste Brasil.
Martin Elgmork

Kilder

Bærum Baskets hjemmeside
Yxney

Yxney brukes i dag som navn på den ytterste delen av Østerøya i Sandefjord. Området omfatter blant annet et naturreservat og Tønsberg tønne. Historisk ble navnet Yxney brukt om flere øyer som etter hvert har vokst sammen og i dag utgjør halvøya Østerøya.
Området er konstant et diskusjonstema for kommunen pga. de deler som er privateid, bla. av finansmannen Kjell Christian Ulrichsen som har blitt dekket av media. Sommeren 2007 ferdigforhandlet Sandefjords ordfører Bjørn Ole Gleditsch (H), en avtale som via omveier sikrer allmennheten tilgang til en strand på vestsiden Yxney. Avtalen er omstridt, bl.a hevder Den Norske Turistforening at kommunen ikke har rett til å forhandle bort retten til fri ferdsel i utmark.
Wuyi (Jinhua)

Wuyi (kinesisk: 武义县; pinyin: Wǔyì Xiàn) er et fylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Jinhua.
Fylket hadde 328 529 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Yanfutempelet (Yanfu si, 延福寺) og den tradisjonelle arkitektur i landsbyen Yuyuan (Yuyuancun gu jianzhuqun, 俞源村古建筑群) ble i 1996 og i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner
Saepiseuthes

Utseende

Nokså små, slanke, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen eller noe lengre. Dekkvingene er lange og parallellsidige.

Utbredelse

Artene er utbredt i Chile.
Fort Defiance

Fort Defiance (navajo: Tséhootsooí) er en census-designated place i Apache County i delstaten Arizona i USA. Stedet ligger på Defiance Plateau, på 2084 meter over havet.
Fort Defiance ble anlagt i 1851 som et militært nærvær i det som da var navajoindianernes områder. Den gang tilhørte byen fortsatt delstaten New Mexico.
Shangyi

Shangyi (kinesisk: 尚义县; pinyin: Shàngyì Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Zhangjiakou. 
Fylket hadde 190 059 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Tuchengzi-byen (Tuchengzi chengyi, 土城子城址) fra Nord- og sørdynastienes tid ble i 2006 tilføyd Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Eidetiker

Eidetiker er en person som kan oppleve tidligere inntrykk eller fantasier like detaljert og tydelige som reelle sanseinntrykk. Det blir ofte beskrevet som fotografisk minne eller hukommelse.
Bildene som disse personene opplever blir projisert ut foran dem, men forveksles ikke med «virkeligheten». Fenomenet oppleves oftere blant barn enn hos voksne.
Ordet eidetiker kommer fra det greske ordet είδος/eidos som betyr bilde.
Kjente personer som er betegnet som eidetikere er bl.a. Mozart og Nikola Tesla.
Hemisfair

Hemisfair er et norsk prosjektband innen bluegrass ledet av Knut Hem. Bandet består av etablerte musikere, blant annet fra band som Hellbillies, Farmers Market og Øystein Sundes backingband. I 2007 ga de ut albumet Blue Blue Grass of Home på plateselskapet Wilma Records. På albumet brukte de en rekke gjestevokalister som Aslag Haugen, Tore Andersen, Monika Nordli, Paal Flaata og Hilde Heltberg. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2007 i klassen country.
Aphilenia

Utseende

Middelsstore, blanke, brunlige bladbiller. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen, ganske tynne. Hodet har litt store fasettøyne. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, avrundet firkantet. Dekkvingene er nokså jevnbrede. Beina er middels kraftige, lårene litt fortykkede.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. De lever i tørre områder på busker i slekten Calligonum (syrefamilien).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sentral- og Øst-Asia.