google/wiki40b huggingface dataset:
Sofienlund

Historikk

Eiendommen ble først bygslet av handelsmann og grosserer Eskild Larsen. Eiendommen hadde da et areal på 50 mål. Han dyrket opp jorden og bygget bare et lite hus. I 1818 ble eiendommen kjøpt av regjeringsadvokat Jonas Anton Hielm, som navnga denne etter sin hustru Sophie Magdalene. Hielm bygget både om og på huset til dagens form, før han flyttet til Alby gård på Jeløya i 1824, og solgte da Sofienlund til generalkonsul og bankier Hans Faye i 1824 som fikk pusset tømmerfasadene og fikk et påbygg mot hagen. Etter dennes død i 1852, ble eiendommen året etter solgt til eieren av storgården Vestre Holmen gård, Hans Olssøn Holmen som moderniserte sidebygningen.
På 1900-tallet ble eiendommen sterkt beskåret på grunn av trafikkforholdene i området. Anlegget ble overtatt av Aker kommune i 1916 med sikte på å rive bygningene for å gi plass til en utvidelse av Drammensbanen. Eiendommen ble imidlertid fredet av Riksantikvaren i 1924. Da Oslo og Aker ble slått sammen i 1948, overtok Oslo kommune som eier, og eiendommens areal ble ytterligere redusert.
I 1999 ble eiendommen solgt etter en anbudskonkurranse for en krone fra Oslo kommune til Nordisk Kulturminnevern AS som senere endret navn til Sofienlund AS. En forutsetning for salget var at eiendommen skulle restaureres og vedlikeholdes, samt at det ble gitt tillatelse til begrenset næringsvirksomhet. Huset var ferdig restaurert i 2004. Det utleies i dag som selskapslokale.
Nord-Frøya

Nord-Frøya er en tidligere selvstendig kommune i Trøndelag. Nord-Frøya ble opprettet som egen kommune 1. januar 1906 da Frøya ble delt i Nord- og Sør-Frøya.
Nord-Frøya hadde ved etableringen 3 972 innbyggere.
1. januar 1964 ble Nord-Frøya og Sør-Frøya igjen slått sammen til kommunen Frøya. Nord-Frøya hadde ved sammenslåingen 4 348 innbyggere.
Ingen vei tilbake (film)

Handling

Filmen utspiller seg for det meste ombord i en firemotors Douglas DC-4 på vei mellom Honolulu og San Francisco. Som styrmann flyr den tidligere flykapteinen Dan Roman med over 35 års erfaring. Han ble tvunget til å forlate yrket som kaptein etter et havari hvor han hadde det juridiske ansvaret. I det venstre setet sitter den yngre kapteinen, John Sullivan. Når flyet er langt ute over Stillehavet og The Point of no Return er passert oppstår motorproblemer. Det er her det viser seg at den eldre og mer erfarne piloten kan løse utfordringene.

Om filmen

Filmens gjennomgangsmelodi er av Dimitri Tiomkin og fikk Oscar for beste filmmelodi.
Verneplan III for vassdrag

Verneplan III for vassdrag er den tredje av fire  verneplaner for vassdrag. Til forskjell fra de to foregående verneplanene, ble nå universitetene trukket sterkt inn i bildet. Det ble gjennomført et omfattende utredningsarbeid, og verken før eller siden har det blitt utført så omfattende undersøkelser av et så stort antall vassdrag. Stortinget vedtok i 1986 Verneplan III, og ytterligere 46 vassdrag ble vernet.

Vernede vassdrag

Under følger en fylkesvis liste over vassdrag som ble vernet under Verneplan III for vassdrag.
Greven av St. Germain

Bakgrunn og virke

Noen har gjettet at han var en uekte sønn av den transilvanske fyrste og opprørsleder Franz II Leopold Ragoczy av Siebenbürgen, men det har også vært foreslått at han var en uekte sønn av Maria av Neuburgen, enke etter Karl II av Spania, mens andre igjen har foreslått at han stammet fra en ukjent (muligens jødisk, muligens kongelig) familie i Portugal. 
Han utgav seg som greve av Saint-Germain (han kalte seg også Aymar og markgreve av Betmar) og klarte takket være sitt utseende, sine talenter - han talte seks språk, var komponist, fiolinist og framfor alt alkymist og okkultist - og sin hensynsløshet å vinne en viss innflytelse ved hoffet i Versailles. Han fremstod der omkring 1748 som mystiker og spåmann, lot antyde at han var av særdeles høy alder - noen mente han var over hundre år, andre innbilte seg til og med at han hadde vært en samtidig med Jesus - og ble fortrolig rådgiver til kong Ludvig XV og madame de Pompadour. 
På grunn av inngående kjennskap om personlige forhold ved forskjellige hoff klarte han å få innpass i de fremste kretser Europa rundt. Han ble slik utmerket mottatt i England, Russland og i flere tyske og italienske stater. I 1760 foranlediget hans intriger mot utenriksminister Choiseul hans utvisning fra Frankrike. 
Han var en temmelig habil og produktiv komponist.
Han ble ansett å ha hatt stor andel i revolusjonen i Russland (1762), da Peter III ble myrdet, slo seg etterpå ned i Tyskland. Der spilte han en ganske stor rolle i det gryende tyske frimureri. Han ble senere svært fortrolig venn med markgreven Karl Alexander av Ansbach og landgreven Karl av Hessen. Det var ved sistnevntes hoff han døde. Landgreve Karl skal ha brent hans papirer etterpå.
Saint Germain ble begravet i St. Nicolai i Eckenförde – hans gravstein gikk tapt under en springflod.

Vedvarende mytedannelser

Både mens han levde, men særlig etter hans død, utbredte det seg mange overnaturlige historier om hans person, og han har innenfor okkultismen, og f.eks. i teosofien, oppnådd en nærmest mytisk status. Romaner, fiktive biografier, vampyrhistorier, okkult litteratur, filmer og annet har flettet inn hans person i handlingen.
F.I.S.T.

Handling

Under streiken i Cleveland, Ohio i 1937 leier lastebil-arbeiderne den lokale mafiaen som beskyttelse mot de bander arbeidsgiverne setter inn overfor de streikene. Lederen for arbeiderne er Johnny Kovak (Sylvester Stallone) og etterhvert blir han nasjonal fagforeningsleder. Underveis blir han imidlertid fanget inn i et nett av ytelser og gjenytelser med mafiaen.

Om filmen

Til tross for populære skuespillere i ledende roller og gode kritikker, ble filmen ikke den kassasuksessen filmskaperne hadde håpet på. Kommersielt kan den beskrives som en moderat suksess med en inntjening på $20 millioner i USA .
Skattumgården

Skattumgården er en bygård på Gjøvik, med adresse Storgata 23. Den opprinnelige Skattumgården ble bygd opp av Haagen Skattum, fra garden Skattum i Østre Toten. Skattumgården sto ferdig i 1859/60, som en av de største forretningsgårdene i byen. Dit kom det handlende langveisfra, blant anna fra Valdres, som overnatta i ei av "bondestuene" i bakgården. Skattumgården brant ned i mars 1983, i en brann som lokalavisa Oppland Arbeiderblad kalte "eksplosjonsartet". Gården ble i 1987 erstatta av en ny forretningsgård med samme navn. En modell av den opprinnelige Skattumgården står utstilt i Mjøsmuseets lokaler på Gjøvik.
Delphacidae

Utseende

Små, vanligvis korte og kompakte sikader. De kan kjennes på at bakleggen har en stor (gjerne lenger enn første fotledd), skjeformet, bevegelig spore. Hodet er vanligvis bredere enn langt, med opphøyde lengdekjøler både i pannen og ansiktet, i pannen er det gjerne også tverrkjøler slik at det gjerne dannes en femkantet celle. Pannen stikker ofte spisst fram mellom de ganske store fasettøynene. Antennene er korte til forholdsvis lange (til sikader å være), det ytterste leddet er en fin børste. De sitter festet på sidene av hodet under fasettøynene. Thorax har en opphøyd lengdekjøl i midten og to sidekjøler som vanligvis konvergerer framover. Mange arter har både langvingede (forvingene når langt utover bakkroppsspissen) og kortvingede (forvingene når ikke eller såvidt til bakkroppens rot) former. Vingene er vanligvis klare med et tett årenett og små knøler på årene. Fram- og mellombeina er forholdsvis korte, bakbeina er lange hoppebein. Hunnen har et ganske langt, mer eller mindre sabelformet eggleggingsrør så begynner nær roten av thorax, hannen har store, ytre kjønnsorganer som vanligvis danner en hard og mørkfarget kapsel rundt bakkroppsspissen. 
Nymfene kjenner man vanligvis lett på den kompakte kroppsbygningen og kjølene på thorax og hodet.

Levevis

De fleste artene er plantesugere. Sporesikadene er særlig tallrike på gressmark, heier og myrer, mange av artene lever på gress og halvgress.
Nymfene har flere hudskift og ligner mer og mer på de voksne (imago) for hvert hudskifte. Delphacidae-artene har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier.
Noen arter er alvorlige skadedyr på korn og andre gressarter.
Maria Holaus

Karriere

Under junior-VM 2001 i Verbier tok hun sølv i utfor. Hun har vunnet fire europacuprenn, men har vært mye plaget av skader.
I utforrennet i Altenmarkt-Zauchensee 13. januar 2007 debuterte hun i verdenscupen. Hun kom på fjerdeplass i sitt første forsøk, og hadde bare Renate Götschl, Dominique Gisin og Julia Mancuso foran seg på resultatlisten. I San Sicario ble hun nummer ni io Super-G, og i utfor kom hun på tredjeplass, bare slått av Renate Götschl og Elisabeth Görgl. På grunn av disse resultatene ble hun tatt ut til VM 2007 i Åre, der hun kom på 21.-plass i utfor.
20. januar 2008 vant Holaus sitt første verdenscuprenn (Super-G-rennet i Cortina d’Ampezzo).
Absolute Music 66

Absolute Music 66 er det 66. samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt digital oktober 2016.
Charlie Puth feat. Selena Gomez – «We Don't Talk Anymore» var også på Absolute Music 65.
Valget i Saarland 2017

Valgordning

Stemmerett hadde tyske statsborgere som på valgdagen hadde bodd minst tre måneder i Saarland. 
Hver av velgerne fikk én stemme, som gikk til et parti eller valgliste. Det fantes lister for hver av de tre valgkretsene, og dessuten delstatslister. En delstatsliste kunne bare foreslås dersom det samme partiet også hadde en kretsliste. Sperregrensen for en liste var fem prosent. 
Landdagen hadde 51 medlemmer, hvorav 41 av medlemmene ble fordelt på kretslistene fra tre kretser. De siste ti medlemmene ble fordelt etter utfallet av delstatslistene.
Hardanger Fartøyvernsenter

Hardanger fartøyvernsenter er en stiftelse som utfører tjenester innen fartøyvern, nybygging og restaurering av klinkbygde småbåter. Senteret har også skipssmed og reipslagerer i arbeid. Bedriften har lærlingplasser innen båtbyggeri og reipslageri. Som del av sin museumsvirksomhet seiler SJ Mathilde museumstokt og leirskole. 
Senteret ble etablert i 1984, og ligger i Norheimsund i Kvam kommune i Hordaland. Det er ett av tre nasjonale fartøyvernsenter utpekt av Riksantikvaren. Stiftelsen eier og driver hardangerjakta «Mathilde», motoryachten «Faun», kutteren «Vikingen» og motorferja «Folgefonn».
Hardanger Fartøyvernsenter sysselsetter 35 personer. I 2017 hadde stiftelsen 18 000 besøkende og en omsetning på rundt 24 millioner kroner. Fra 2007 er Hardanger fartøyvernsenter en del av Hardanger og Voss museum.
Senteret er tildelt Olavsrosa.
A Little Bit of Heaven

Handling

Den munnrappe, sprudlende og humørfylte Marley (Kate Hudson) er en typisk singel dame; hun tror ikke på ekte kjærlighet, og mener at man kan leve lykkelig alle sine dager uten en mann ved sin side. Vel, det vil si; uten en fast mann ved sin side. Men så opplever Marley alle menneskers store skrekk: Hun får påvist kreft. Plutselig blir Marley var om alle de tingene hun aldri har gjort i livet – og hun forelsker seg i legen sin, Julian (Gael García Bernal). Hun møter også Gud (Whoopi Goldberg), som gir henne tre siste ønsker før hun dør. Vi følger Marley mens hun prøver å overvinne frykten for å dø, beholde livsgnisten og samtidig sette pris på alt hun har i livet, både venner, familie – og ekte kjærlighet.
Blodrød sol (film)

Handling

Filmen tar utgangspunkt i et seksualisert mord på en ung, vakker kvinne i L.A. Hun blir funnet under en innvielsesfest i bygningen til et japansk storkonsern. Politietterforskerne John Connor og Wesley Snipes settes på saken, men opplever å bli motarbeidet av japanerne. Etterhvert oppdager de at morderen har blitt tatt opp på video, men identiteten er skjult av manipulerte skygger.

Om filmen

Blodrød sol fikk lunken mottakelse av de amerikanske filmkritikerne og har bare oppnådd 36% på Rotten Tomatoes.
Til tross for den lunkene mottakelsen fra kritikerne ble filmen en kassasuksess og innbrakte over 107 millioner dollar på verdensbasis, hvorav 63 millioner dollar i USA alene. Produksjonskostnadene var på ca 35 millioner dollar.
Blodrød sol pådro seg en rasistanklage på grunn av påstått «nipponfobi» (anti-japanske holdninger). Filmen er imidlertid mindre krass enn boka den er basert på. Kritikerne mente at boka bakvasket og fordømte japanerne. Forfatteren mente det ikke dreide seg om rasisme og Japan, men om den amerikanske industris fall. Reaksjonene nådde nye høyder da filmselskapet 20th Century Fox (som var er japanskeid) plukket boken opp for å filmatisere den. Rasismeanklagene førte til at filmen fikk en kaotisk tilblivelse. Samarbeidet mellom regissøren Philip Kaufman og Michael Crichton raknet. Kaufman ville lage en annen film enn Crichton ville. For å bligjøre kritikerne i de Japanamerikanske organisasjoner forandret han endatil en av de japanske nøkkelpersonene i historien til amerikaner. Dette førte til at Crichton og hans manusforfatterpartner Michael Backes trakk seg fra filmprosjektet i sinne.
Filmen gikk på norsk kino med tittelen Blodrød Sol, men ble utgitt på video under originaltittelen.
P.C. Hagemann

Liv og virke

Hagemann var i utgangspunktet murer. Han studerte senere ved Kunstakademiet, hvor han vant den store sølvmedaljen i 1842. Han vant De neuhausenske priser i 1843 og stilte ut på Charlottenborg i 1839 og 1843 (med 4 verk).
Rundt 1840-50 utfoldet Hagemann en svært travel virksomhet i København, både i kommunens og i privatfolks tjeneste. I 1844-50 oppførte han fire store kommuneskoler, bl.a. Sølvgades (1846–47) og Larslejstrædes (1849–50) og i 1845-46 slakterbodene på Nikolaj Plads, som utmerket seg ved å være den første større jernkonstruksjon i Danmark. Samtidig med dette hadde Hagemann en stor, privat virksomhet, hovedsakelig for hovedstadens første, større byggespekulant, grosserer H.P. Lorentzen. For Lorentzen oppførte han de ennå velbevarte husene i Nikolaj Plads' vestligste ende og tallrike, mer beskjedne leiegårder i gatene øst for den senere Skt. Pauls Kirke i Nyboder. 
Hagemann døde av kolera under koleraepidemien i København i 1853 og er begravet på Assistens Kirkegård.
Jamdalsbreen

Jamdalsbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard. Den er en ca. 2 km lang bre som går fra Snøsalen (718 m) i sør til Skardalsnuten (658 m) i nord. Breen renner vestover og inn i Grønfjorddalen sør for Grønfjorden, vest i Nordenskiöld Land. Sørøstsiden av breen støter mot Nordenskiöld Land nasjonalpark ved fjelltoppene.
Breen er oppkalt etter Jamdalen i vest.
Jan Łaski

Jan Łaski (også kalt John Laski, Johannes Alasco og John a Lasco; født 1499 i Łask i Polen, død 8. januar 1560 i i Pinców) var en polsk kirkereformator.

Bakgrunn

Han var sønn av Jaroslaw Łaski, palatinen for Sieradz voivodskap og Susanna Bak, datter av Zbigniew Bak de Bąkowa Góra. Han onkel, som også het Jan Łaski, var erkebiskop av Gniezno, primas av Polen, storkansler og kongelig sekretær, og var også onkel av Sigismund I av Polen.

Prest

Jan Łaski ble ordinert og var kjent som en lærd prest. Da familien mistet sin politiske makt og prestisje flyttet han i 1523 til Basel, hvor han ble en nær venn av Erasmus og Zwingli.

Overgang til protestantismen

Han ble pastor i en protestantisk kirke i Emden i 1542, og reiste kort tid etter til London. Der ble han i 1550 superintendent for en nederlandsk stranger church, en protestantisk kirke for utlendinger, i byen. Under Edvard I hadde han en viss innflytelse på kirkelige affærer i England.
Da Maria Is forfølgelse av protestanter begynte flyktet han med et skip fullt av medlemmer av sin kirke til København. De fikk ikke bosette seg der, fordi de nektet å akseptere Confessio Augustana. De reiste derfor videre til Brandenburg. Han fortsatte å interessere seg for reformasjonen i England, og kommuniserte blant annet med John Hooper i forbindelse med gevantstriden.
I 1556 ble han kalt til Polen, der han ble sekretær for Sigismund II og en leder for landets kalvinistiske reformasjon. Hans viktigste bidrag til de reformerte kirkene var opprettelsen av en teoretisk og praktisk kirkeledelse, fornekting av enhver forskjell mellom predikanter og eldste bortsett fra i lærespørsmål og ved forretting av sakramenter og en forståelse av nattverden som var mer zwingliansk enn kalvinistisk. Łaski forsøkte å reorientere nattverdsdebatten ved å fokusere på hele seremonien, hvor deltagelse forsegler kristnes kommunion med Kristus.
Han døde i Pinców i Polen.
Rhadinomaeus

Utseende

En middelsstor (ca. 16 millimeter), avlange, mørk trebukk. Dekkvingene er blålig metallisk fargede. Antennene er sagtakkede i den ytre delen og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, nokså bredt og ganske matt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er stort sett rødlige, men leggene på bakbeina er svarte.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten er kjent fra Sør-Afrika, Botswana og Namibia.
Tusenfryd (fornøyelsespark)

Historie

Den første parken på Vinterbro var en dyrepark som eksisterte fra 1950 til 1985. Parken hadde nordiske og eksotiske dyr, deriblant bjørner, kameler, elger, fugler og apekatter, samt noen enkle tivoliattraksjoner. 
I 1985 ble dyreparken nedlagt. 
Tor Erling Pettersen og Terje Buer fikk ideen om å lage en fornøyelsespark på området og kontaktet eieren, Fred Hallager Juul. De startet selskapet Park Invest A/S, som skulle drive parken og inngikk et samarbeid med Veikroer A/S, senere Visit Invest A/S, om finansiering. De inngikk en formell leieavtale med grunneieren om ca. 460 mål, samt rett til leie av ytterligere 120 mål. Reguleringsplanen for parken ble vedtatt i Ås kommunestyre den 28. januar 1987. Etter en byggeperiode på 18 måneder, åpnet Tusenfryd portene for de første gjestene1. juni 1988. Den offisielle åpningen fant sted 11. juni 1988. Investeringene beløp seg til 178 millioner kroner, og Åse Kleveland ble ansatt som parkens første administrerende direktør.
Det første året hadde parken 415 702 gjester i løpet av de 91 dagene den var åpen. De største attraksjonene dette året var Enterprise, Tornado (som senere ble døpt om til Loopen), Den store tømmerrenna (som nå heter  Tømmerstupet) og Sverre. 
Parken har hatt mellom 450 000 og 500 000 besøkende årlig.
Parken hadde per april 2012 31 attraksjoner, og de nyeste det året var Western-Expressen (åpnet 28. april) og Frydskogen med Marihøna, Stubbesnurr, Sommerfuglene og Fryds hus, som erstattet Dragen. Disse attraksjonene åpnet 26. mai 2012.
Parkens nyeste attraksjon er Ragnarok, som åpnet i 2016.
Parken er en av Norges største arbeidsplasser for ungdom, med 750 sesongansatte i tillegg til den faste staben på 29 helårsansatte.

Arrangement

Tusenfryd arrangerer hvert år Russens dag, en ettermiddag/kveld i starten av mai hvor parken er stengt for vanlige gjester og kun åpen for russ. I 2007 deltok nesten 6 000 russ på dette arrangementet. Tusenfryd har også en egen avdeling, Tusenfryd Event, som selger og gjennomfører forskjellige typer arrangementer til bedrifter i og utenom parkens ordinære åpningstid.
Vår Dyreverden

Vår Dyreverden er en barnemusikal av Terje Formoe som gikk i 1992 og 1993. Forestilingen handler om hvordan dyr i verden blir truet av utryddelse og hvordan dyrene kjemper. To jegere tar senere tigeren. Og en gutt kommer og redder tigeren fra å bli fanget og drept for å bli et tigerskinn.

Sanger

1«Dyreparaden»
2.«Vår dyreverden»
3.«Bambus er bra»
4.«Tigerjakt»
5.«Gang på gang»
6.«Her kommer Julius» (instrumental versjon)
7.«Hva skal Tarzan bli (når han blir stor?)»
8.«Vår dyreverden»
9.«Dyreparaden»
Apex Legends

Handling

Spillet bruker samme elementer fra flere forskjellige spill, inkludert fra Respawns Titanfall-serie. I spillet er det ca. 60 spillere som blir satt opp mot hverandre på en øy og man blir delt inn i lag på tre spillere. Etter spillerne har landet på øya må de samle sammen våpen og andre resurser for å kjempe mot de andre lagene. Dette skjer samtidig som spillområdet sakte blir mindre helt til ett lag er igjen, som vinner spillet. Spillet har også såkalte «care packages» og muligheten til å gjenopplive døde lagkamerater innen en viss tidsgrense. Lagkamerater kan kommunisere gjennom en «voice chat» eller et «ping-system», som vil si at spilleren kan markere områder på kartet, ressurser og fiender og de andre på laget kan se hva som markeres. Spillet har åtte helter man kan velge mellom, spillet har også mikrotransaksjoner, som er hva de skaperne tjener penger på. 
Apex Legends fikk 25 millioner nedlastinger den første uken det ble publisert skriver Tek.no. De skriver også at EA jobber med en mobilversjon av spillet. I følge Reuters skal den populære twitch-strømmeren «Ninja» blitt betalt 1 million amerikanske dollar av EA for å tvitre om og spille Apex Legends.
Hadong

Historie

I Jingukperioden ble Hadong kalt for Dasachon (landet med mye sand) og var en del av de 12 Byeonhannasjonene, og het Nangnoguk. Skriftlige kilder sier at fylkets navn ble endret fra Handasa-gun til Hadong-gun i 757 under kong Gyeongdeok. I Goryeo var navnet Hadong-hyeon og i 1414 ble navnet Hanamhyeon. Statusen ble økt i 1740 ved navneendringen til Hadongdohobu.
Under Koreakrigen var stedet åsted for et nordkoreansk angrep mot amerikanske styrker, den 27. juli 1950, det såkalte Hadongbakholdet.
Anders Jahres medisinske pris

Anders Jahres medisinske pris er den største prisen i biomedisinsk forskning i Norden og hovedprisen har blitt tildelt årlig fra 1960. Fra 1965 har det også blitt delt ut en pris til yngre forskere. Hovedprisen er for tiden på en million kroner og prisen til yngre forskere er på 400 000 kroner. Flere av vinnerne, Sune Bergström og May-Britt og Edvard Moser, har siden fått Nobelprisen i medisin.

Prismedalje

I tillegg til prispengene tildeles vinnere en prismedalje og et diplom. Medaljen er i gull og viser på advers et venstrevendt portrett av Anders Jahre med omskriften «ANDERS JAHRES MEDISINSKE PRIS». Reversen viser Midtbygningen (Domus Media) fra Universitetsbygningene ved Karl Johans gate i Oslo fulgt av teksten «DE LITTERIS PRAECLARE MERITO» fordelt på fire linjer over og teksten «UNIVERSITAS OSLOENSIS» fordelt på to linjer under. Medaljen har en diameter på 55 mm. Den er modellert av Nic Schiøll og gravert av Halfdan Rui. Medaljen finnes også i bronse.
Utsjaly

Utsjaly (russisk: Учалы) er en by i Republikken Basjkortostan i Russland. Byen ligger rundt 230 km øst for Ufa. Innbyggertall: 37 196 (folketelling 2002), 32 400 (folketelling 1989).
Vangafamilien

Biologi

Vangaene er små til mellomstore sangfugler som typisk måler omkring 13–32 cm. De fleste artene har sort, blå, grå eller brun overside, og hvit, gråhvit, gråsort eller sort underside. Mange har relativt kraftige nebb med en liten krok ytterst. Flere arter viser kjønnsdimorfisme i fjærdrakten, mens hos andre er kjønnene tilnærmet like.
Det største biologiske mangfoldet finnes på Madagaskar, men flere arter lever også i Afrika (sør for Sahel) og i det sørlige Asia. Én art lever også på Komorene.
De fleste er tilpasset tropisk- eller subtropisk klima, men habitatet kan variere fra fuktig tropisk regnskog og monsunskog til åpen semitørr savanne spredt bevokst med krattskog og trær.

Taksonomi

Hjelmvarslerfamilien (Prionopidae) har nylig blitt inkludert i vangafamilien. Fra før av har også Tephrodornithidae (askefuglfamilien) og Philentominae (filentomaer) blitt inkludert i hit. Endringene er i henhold til del Hoyo et al. (2016) i HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volume 2 - Passerines Dette har medført at vangaene nå deles inn i fire underfamilier, jevnfør inndelingen nedenfor.