google/wiki40b huggingface dataset:
Poppers kvantemekaniske eksperiment

Vitenskapsfilosofen Karl Popper (1902–1994) har ved flere anledninger foreslått et eksperiment for å teste en utbredt tolkning av kvantemekanikken. I likhet med de bedre kjente tankeeksperimentene av Erwin Schrödinger («Schrödingers katt») og Einstein, Podolsky & Rosen («EPR-argumentet») er Poppers eksperiment et forsøk på å føre kvantemekanikkens subjektivistiske tolkning (København-tolkninga) ad absurdum.
Popper aksepterte fullt ut Heisenbergs uskarphetsrelasjon (usikkerhetsprinsippet), men tolket den annerledes enn relasjonens oppdager – nemlig som en statistisk naturlov, ikke som et utsagn om menneskelig kunnskap. Eksperimentet var altså ikke ment som en test av kvantemekanikken eller av uskarphetsrelasjonen, men av deres tolkning. Popper så på eksperimentet som en kritisk test, som vil si at et testresultat i tråd med Poppers forutsigelse ville innebære falsifikasjonen («motbeviset») av kvantemekanikkens København-tolkning.
Eksperimentet ble gjennomført i 1999, og resultatet var i tråd med Poppers forutsigelse. Det er imidlertid uenighet om eksperimentet virkelig representerer en kritisk test, dvs. en falsifikasjon av København-tolkninga.

Tolkning av resultatet

Gjennomføringa av eksperimentet har ført til fornya interesse for Poppers syn på kvantemekanikken og til en debatt om eksperimentets (og dermed kvantemekanikkens) tolkning. Det er enighet om at funnene er i overensstemmelse med Poppers forutsigelse. Uenigheten dreier seg om om funnene dermed virkelig representerer en tilbakevisning av København-tolkninga. Flere stemmer hevder nettopp dette, mens andre forskere anser København-tolkninga for å være forenlig med eksperimentets utfall.
Fort Bend County

Historie

Fort Bend County ble organisert i 1837 med deler tatt fra Austin County, Brazoria County og Harris County. Det ble oppkalt etter Fort Bend ved Brazos River.
Gamlebyen Modelljernbanesenter

Gamlebyen Modelljernbanesenter er et modelljernbaneanlegg på 400 kvm. i Gamlebyen i Fredrikstad.
Anlegget er Nordens største modelljernbaneanlegg og er blitt en av de viktigste attraksjonene i Fredrikstad. Første trinn på 270 kvm. ble åpnet 4. september 2010 og trinn 2 på 130 kvm. ble åpnet 12. desember 2012. Trinn 3 er under bygging og trinn 4 er på idestadiet. Trinn 2 er plassert i et nyoppført tilbygg og trinn 3 blir bygd i den omgjorte leiligheten til pådriver for anlegget Arne Børresen. 4. juli 2015 ble en ny etappe i utbyggingen gjennomført med at Jernbanecafeen med inngang fra Raadhusgaten ble supplert med en kopi av en jernbanevogn fra 1928. Anlegget har vært tilgjengelig både fra Voldgaten og Raadhusgaten etter at trinn 2 var ferdig i desember 2012, men hovedinngangen er fortsatt fra Voldgaten, ved Vanntroa.
Marie-Louise

Navn

Øya fikk navn av franskmannen Joseph Marie Collas du Roslan i 1771.

Geografi

Marie-Louise ligger ca. 300 km sørvest for Seychellenes hovedøy Mahé. Det er ei lav koralløy med en maksimal høyde over havnivå på én meter. Øya har en flate på 5,25 km².
Det vokser kokospalme og casuarina. Fuglelivet preges av sjøfugl, med hekkebestander av silketerne, brunnoddy og smånoddy. Eneste landfugl er gråspurv, som er introdusert. Suppeskilpadde og karett legger egg på stranden.

Forvaltning

Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.

Samfunn

Folketellingen i 2002 viste et innbyggertall på fem, mens folketellingen i 1971 viste ti innbyggere.
Det drives landbruk og fiske. Øya har tidligere vært benyttet til kokosnøttproduksjon. Det er flystripe på Marie-Louise.
Marie-Louise eies av den seychelliske stat og forvaltes av det statlige selskapet Islands Development Company.
Sjøforsvarets uniformer

Arbeidsuniform

Sjøforsvaret benytter marineblå M-2000 som arbeidsuniform, den erstattet marineblå M-82 på generell basis i 2000.
En grønn versjon av M-2000 med distinksjon på brystet i stedet for på skuldrene benyttes av landavdelinger.

Feltuniform

Sjøforsvarets rekruttskole KNM Harald Haarfagre benytter M-75 feltuniform, andre landavdelinger benytter Cato Ringstad membranjakke og evt. -bukse som en del av M-2000.

Permuniform

Sjøforsvarets vernepliktige menige mannskaper benytter T2 tjenesteuniform med rødt anker påsydd på venstre arm, uoffisielt kjent som 'gakk-gakk' eller 'Donald Duck-uniform'. ULM benytter rød krone i stedet for anker.
Befal, matroser og lærlinger med gjennomført førstegangstjeneste benytter T1 tjenesteuniform.

Feltstøvler

Støvler, felt – M77
Overmateriale i kromgarvet lær og såler av polyuretan. Feltstøvler i størrelse 43 veier 1350 gram paret.

Lette feltstøvler

Sydd i en blanding av lær og kordura, og et utviklet med fokus på pusteegenskaper. Støvlene veier 1240 gram paret i størrelse 42.

Joggesko

Sjøforsvarets avdelinger bruker sivile joggesko av forskjellige merker.

Feltlue

Lue, Felt, M51 – "Caps" med nedbreddbare ørevarmere.

Lue, Ull

Tettstrikket lue i ren ull. Luen ble utviklet for bruk under stålhjelm M1, men blir også brukt til patruljetjeneste.

Balaklava

Vendbar "finlandshette" med olivengrønn og hvit side.

Loslue

Beregnet for ekstreme vinterforhold. To store nedbrettbare øreklaffer med syntetisk pels.
Prosper Mérimée

Liv og virke

Prosper Mérimée ble født i Paris. Han studerte juss foruten også språk som gresk, spansk, engelsk og russisk. Han var den første større oversetter av russisk litteratur til fransk.
Mérimée likte mystisisme, historie, det uvanlige, og litterær mystifikasjon (i det sistnevnte var han påvirket av Charles Nodier), historiske romaner som Walter Scott hadde gjort populære, og de grusomme og psykologiske drama til Aleksandr Pusjkin. Mange av hans fortellinger var mysterier med lokalisering til fremmede steder, og Spania og Russland var egnede kilder for inspirasjon.
I 1834 ble Mérimée utpekt til posisjonen som overinspektør av historiske monumenter. Han var den fødte arkeolog, kombinerte lingvistisk dyktighet med nøyaktighet og kunnskap. I egenskap av denne posisjonen utga han en rekke brev og rapporter, en del av disse har blitt utgitt på nytt i hans verker.
Mérimée møtte og ble venn med grevinnen av Montijo i Spania i 1830 som han selv har gitt æren for å være kilden til hans fortelling om Carmen. Sammen med grevinnen, underviste han hennes datter Eugénie under beilingstiden til Napoleon III, skjønt hans brevveksling indikerte at Mérimée selv ikke var tilhenger av ekteskapet. Da datteren ble keiserinne av Frankrike i 1853 ble Mérimée gjort til senator.
I 1841 ga Prosper Mérimée og hans venninne George Sand betydelige bidrag til middelalderkunstens historie ved oppdagelsen av et illustrert veggteppe som ble gitt tittelen La Dame à la licorne («Fruen og enhjørningen») under et opphold ved slottet Château de Boussac i distriktet Limousin i sentrale Frankrike. George Sand skrev omfattende om det siden.
I 1849 ble Mérimée engasjert i en vellykket protestkampanje mot rivningen av Cité de Carcassonne, en middelalderborg i byen Carcassonne. Det førte til at den 26. februar ble krypten til Saint-Laurent i Grenoble klassifisert som et historisk monument.
Prosper Mérimée døde i Cannes, og gravlagt der i kirkegården Cimetière du Grand Jas.
Den franske nasjonalisten over monumenter tilhørende kulturarven er kalt for Base Mérimée til hans ære.
Krigsdeltagerforbundet

Krigsdeltagerforbundet var en norsk forening som ivaretok interessene til militære deltakere i andre verdenskrig. Forbundet ble stiftet 5. mai 1947.
Medlemskapet i Krigsdeltagerforbundet var basert på tjenestegjørende i felttoget i Norge i 1940, samt de som hadde tjenestegjort i de norske styrkene i utlandet under verdenskrigen. Omkring 2 000 krigsdeltagere gikk med i forbundet ved starten. Krigsdeltagerforbundet var medlem av World Veterans Federation. Etter initiativ fra Krigsdeltagerforbundet, ble en egen forening for krigsinvalider, Krigsinvalideforbundet, etablert i april 1954.
I 2006 ble det bestemt å legge ned Krigsdeltagerforbundet.
Mycterophallus

Utseende

Nokså store og brede, metallisk grønne gullbasser. Oversiden er fint men tydelig punktert. "Snuten" (clypeus) er rundet innskåret i midten. Pronotum er kileformet tilbaketrukket i midten slik at det dekker scutellum fullstendig. Ytterkantene av dekkvingene og pronotum er rustrøde, det samme er leggene (tibiae) på beina.

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale. De voksne billene finnes gjerne på blomster der de eter pollen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia og på Ny-Guinea.
Fichtelgebirge

Fichtelgebirge er en fjellkjede nordøst i Bayern i Tyskland. Den strekker seg fra dalen til elven Main og til den tsjekkiske grensen, der den fortsetter som Erzgebirge, som igjen er en del av Böhmerwald.
Det høyeste fjellet er Schneeberg på 1 051 meter over havet. Elver som har sitt utspring i Fichtelgebirge er Hvite Main (tysk: Weißer Main), Saale, Ohře (tysk: Eger) og Fichtelnaab, som senere renner sammen med Waldnaab. Av byer ved foten av fjellet finner man Bayreuth og Hof.
Fjellene stiger bratt opp i vest, mens de heller sakte mot nord og sør.
Fichtelgebirge trekker til seg mange turister om både sommer og vinter, hovedsakelig for tur- og skigåing, men også for å se de store bergformasjonene.
Dokkfløydammen

Dokkfløydammen er en steinfyllingsdam med tetningskjerne av morenemasse. Den ligger i Torpa i Nordre Land kommune. Dammen som er en konvensjonell steinfyllingsdam, er bygd med grovere materiale jo lenger ut fra kjernen man kommer. Ytterst er den plastret med store steiner som er lagt stein for stein. Dammen ble bygd ved Veslefossen i Dokka (elv) i Dokkavassdraget. Byggingen av dammen skjedde i perioden 1986-89 i forbindelse med Dokkautbyggingen. Kontraktsummen var på 350 millioner kroner.
Damkronen er 680 meter lang. Største høyde er 83,5 meter. I bunnen er bredden 300 meter. Midt i dammen ligger en tetningssone som består av ulike morenetyper. Denne er i bunnen 34 meter tykk for så å smalne av til 4 meter på toppen. Utenpå tetningssonen er det lagt et filterlag av sand. så følger en overgangssone med tunnelstein før støttefyllingen som består av sprengstein. Ytterst er det plastret med grov sprengstein. I det ytterste laget ble alle steinene lagt på plass en etter en, nærmere 300.000 stein. Masseinnholdet i dammen er beregnet til 4,2 millioner kubikkmeter. Dammen er Norges fjerde største steinfyllingsdam(1992).
Dammen demmer opp Dokkfløyvatnet som opprinnelig hadde et areal på 0,5 kvadratkilometer. Vatnet er reguleringsmagasin for Torpa kraftverk og Dokka kraftverk, og har fått et areal på 9,42 kvadratkilometer ved høyeste vannstand. Reguleringshøyden er fra kotehøyde 670-735 moh. Vannmengden er beregnet til 250 millioner kubikkmeter. Nedbørnedslagsfeltet er 600 kvadratkilometer og har et tilsig på 352 millioner kubikkmeter.
Shucheng

Shucheng (kinesisk: 舒城县; pinyin: Shūchéng Xiàn) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Lu'an.
Befolkningen var på 977 729 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Tarachodidae

Utseende

Middelsstore, slanke knelere, grønne eller brunlige. Forvingene er ofte forkortede, bakvingene er brede, gjerne sterkt fargede i gult, rødt og svart.

Utbredelse

Familien er utbredt i Afrika, Asia og det sørlige Europa. Den vanlige, søreuropeiske arten Iris oratoria har også blitt innført til Nord-Amerika.
Atrieflimmer

Symptomer og funn

Atrieflimmer kan være asymptomatisk, men kan også merkes som ubehagelige uregelmessige pulsslag, hjertebank, tung pust eller svimmelhet. 
Karakteristisk for atrieflimmer er uregelmessig hjerteaktivitet slik at det er forskjellig tidsintervall mellom alle pulsslagene. Siden hjertekamrene trenger litt tid for å kunne ta imot neste pulsslag, vil den raske forkammeraktiviteten gjøre at mange forkammerslag ikke lager sammentrekning i hjertekamrene, noe man kaller for pulsdeficit. Den uregelmessige hjerteaktiviteten kan registreres med stetoskopi eller ved å registrere pulsen. Diagnosen stilles ved EKG.

Komplikasjoner

Atrieflimmer øker risikoen for dannelse av blodpropper i et flimrende atrium med turbulent blodstrøm. Den hyppigste alvorlige komplikasjonen ved atrieflimmer er hjerneslag. Omkring 2000 nordmenn får hvert år hjerneslag på grunn av ubehandlet atrieflimmer.  Langvarig atrieflimmer kan i noen tilfeller føre til hjertesvikt

Behandling

Detaljerte behandlingsanbefalinger er publisert i Nasjonale retningslinje for behandling og rehabilitering ved hjerneslag, kapittel Antitrombotisk behandling ved kardial embolikilde.

Generell behandling

For å hindre hjerneslag og andre komplikasjoner som følge av klumping av blodet er det mange av pasientene med atrieflimmer som behandles med antikoagulasjonsbehandling, (blodfortynnende) slik som Marevan. Riktig bruk av antikoagulerende behandling kan redusere risikoen for blodpropp med 60-70%.
 Hvorvidt blodfortynnende behandling gis og hvilken type behandling som anbefales avgjøres av lege basert på hvilke andre risikofaktorer for hjerneslag pasienten har.   
Pasienter som ikke får konvertert atrieflimmeret permanent vil som regel også behandles med medisiner som demper aktiviteten i hjertemuskelen. Dette gjøres for å gi en langsommere hjerterytme som avlaster hjertet, frekvensrekulerende legemiddelbehandling. Det kan også gjøres for å hindre nye anfall med atrieflimmer, profylaktisk behandling.  Betablokker er et eksempel på en medikamentgruppe som brukes til begge disse formålene.
Squillacebukta

Squillacebukta er ei bukt i Det joniske hav langs kysten av Calabria i Italia. Bukta har navn etter kystbyen Squillace. Squillacebukta strekker seg fra Punta Stilo ved Monasterace i vest til Isola di Capo Rizzuto i øst. Det finnes ikke naturlige havner i bukta, som opp til slutten av 1800-tallet hadde rykte på seg for å være et farlig havstykke for sjøfarende.
I antikken var bukta kjent som Scylleticus Sinus, etter byen Scylletium, som den greske geografen Strabon skriver ligger på østkysten av Bruttium,  i det som i dag heter Calabria.
Norsk stadnamnleksikon

Norsk stadnamnleksikon er et oppslagsverk eller leksikon utgitt av forlaget Det Norske Samlaget.
Norsk stadnamnleksikon er et oppslagsverk som først og fremst skal gi forklaring og betydning av viktige stedsnavn i Norge. I tillegg til de enkelte navnene blir det gitt forklaring på flere av de viktigste grunnordene.
Jørn Sandnes og Ola Stemshaug var redaktører for alle de fire utgavene. Første utgave kom i 1973, andre utgave i 1980 (tilgjengelig digitalt), tredje utgave i 1989 og fjerde utgave i 1997.
PCI-X

PCI-X er en standard for utvidelseskort i datamaskiner som gir økt ytelse, primært for tjenere og arbeidsstasjoner. Den er en utvidelse av PCI-standarden som dobler bussbredden til 64 biter og øker klokkefrekvensen på bussen. Versjon 1.0 av standarden tillot en klokkefrekvens på 66 og 133 MHz, mens versjon 2.0 også tillot 266 og 533 MHz. Bortsett fra økt bredde og hastighet på bussen, er PCI-X lik vanlig PCI og stort sett bakoverkompatibel. Unntaket er for gamle 5 volt PCI-kort. Det er også mulig å bruke PCI-X i en 16-bit variant, men med samme høye hastighet. PCI-X har, i likhet med PCI og AGP, blitt erstattet av PCI Express.
Ahmed III

Ahmed III (arabisk: أحمد الثالث, født 30. desember 1673, død 1. juli 1736 i Istanbul) var sultan av Det osmanske riket fra 1703 til 1730.

Liv og virke

Ahmed var sønn av Mehmed IV. Hans mor var Mâh-Pâre Ummatullah (Emetullah) Râbi'a Gül-Nûş Valide Sultan, som opprinneleg het Evmania Voria, og som var etnisk gresk. Ahmed besteg tronen i 1703, etter at hans bror Mustafa II var blitt avsatt. I lys av at krig truet mot Det russiske keiserrike utbedret han forbindelsene til Frankrike. Begge hans hustruer var franske.
Epoken fra 1703 til 1730 ble kjent som tulipantiden (Lale devrı). Det var en kulturell blomstringsperiode, særlig kjennemerket med sine miniatyrmalerier. I 1725 utkom en illustrert tulipankatalog. I 1727 lot Ahmed Ibrahim Müteferrika etablere en trykkpresse med arabiske bokstaver, noe som frem til da hadde vært forbudt i Det osmanske rike. Boktrykk hadde eksistert i Konstantinopel i 1480, men alle verker trykket frem til 1729 var på gresk, armensk eller hebraisk.
Ahmed III eide tulipanfelter på sommerengene i Spil Dağı ovenfor Manisa, og de ble allment beundret og importerte havetulipaner fra Holland. Sultanen fremmet generøst litteratur og kunst også på mange andre måter.
Ahmed gav asyl til den svenske kongen Karl XII etter at denne hadde tapt slaget ved Poltava mot Russland i år 1709. Det osmanske riket var nemlig formelt i koalisjon med Sverige, sammen med Frankrike. Av denne grunn ble de trukket inn i krig mot Russland, en krig som osmanene vant. Hadde det ikke vært for at safavidene truet rikets sørgrenser, ville sultanen ikke ha sluttet fred da han gjorde det, men sendt sine styrker nordover i retning Moskva.
Russerne måtte returnere Azov til osmanene, de lovet å rive Taganrogs festning og likeså andre i samme område, og forsikret at de ville slutte å blande seg i det polsk–lituaniske samveldes indre anliggender.
Etter fredsslutningen med Russland 1711 ville man bli kvitt Karl XII, som forsøkte å få Ahmed til å fortsette krigen, noe som resulterte i kalabaliken i Bender. Ahmed førte flere fremgangsrike kriger mot Venezia, og klarte å erobre Morea og De egeiske øyer for Det osmanske rike. Derimot havnet man også i krig med Østerrike, som sluttet med freden i Pozarevac i 1718, da Banatet, Nord-Serbia med Beograd og Lille Valakia gikk tapt til Østerrike.
Han førte deretter krig med Persia, noe som til å begynne med gikk godt for osmanene, men som endte i et avgjørende nederlag i Anjedalen i 1726.
I 1730 brøt det ut opprør -Patrona-Halil-opprøret etter dets albanske leder, og under dette ble Ahmed avsatt av 17 janitsjarer. Ahmed III etterlot seg rikets finanser i meget godt skikk, noe som var en stor bragd i lys av at han hadde klart dette uten tung skattlegging eller avgiftsileggelse eller utpressing/korrupsjon.
Han døde i 1736 i fangenskap.
Paradyemus

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Sumatra.
Eusapia

Utseende

Nokså store, avlange, brune trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen hos hannene, kortere hos hunnene. Pronotum er avrundet sekskantet til nærmest klokkeformet. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange og slanke.

Utbredelse

Artene er utbredt fra Fransk Guyana i nord til Paraguay i sør, alle forekommer i Brasil.
Elaphodes

Utseende

Elaphodes er små (2-5 millimeter), brede, blanke bladbiller, brunrøde til svarte. De er korte og brede. Antennene er ganske tynne og middels lange. Pronotum er avrundet. Hodet er synlig ovenfra.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten og er særlig aktive i varme og solskinn.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørøstlige Australia inkludert Tasmania.
Nonilliard

En nonilliard er tusen nonillioner, eventuelt en million oktilliarder , det vil si, det naturlige tallet 1 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000, eventuelt 10^57. Ved å forklare det i «dagligtale» vil det si tusen milliard milliard milliard milliarder.
Acronioglenea

Utseende

En middelsstor, avlang, blank, svart trebukk med noe grønnlig, metallisk glans og hvite tegninger. Antennene er tynne og kortere enn kroppen. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, omtrent så langt som bredt, med en midtfure. Dekkvingene er jevnt avsmalnende bak de litt utstående "skuldrene", med hvite eller gulhvite tegninger.

Utbredelse

Arten er kjent fra Filippinene.
Ysane

Ysane er et småsted i Sölvesborg kommune  i Blekinge län i Sverige. I 2005 var Ysane regnet som et tettsted, og hadde da 212 innbyggere, men i 2010 var innbyggertallet sunket under 200, som er grensen for å regnes som tettsted i Sverige.
Charassonotus

Utseende

En middelsstor, litt kraftig trebukk. Hannen har forholdsvis korte, kamformede antenner. Fasettøynene er noe utstående. Pronotum er klokkeformet sett ovenfra, bakhjørnene litt utstående. Dekkvingene har litt rundede "skuldre" og er sterkt avsmalnende slik at de ikke dekker hele bakkroppen, i spissen med en liten tann. Beina er kraftige, bakbeina med nokså tykke lår og krumme legger.

Utbredelse

Arten er kjent fra Den demokratiske republikken Kongo.
Microdon analis

Utseende

En middelsstor (8-10 mm), kort og kraftig blomsterflue, vingene påfallende små. Hodet er kort og bredt, fasettøynene mørke, nakne og bredt adskilt hos begge kjønn. Antennene er nær dobbelt så lange som hodet, særlig det innerste leddet er forlenget. Kroppen er brunsvart, stedvis tett kledt med korte, lyse hår. Beina er korte og kraftige, lårene svarte, leggene og føttene lysbrune. Vingene er korte og brede, melkeaktige med brune årer. Bakkroppen er kort oval.

Levevis

Som andre maurblomsterfluer lever larven som snyltere i underjordiske maurtuer.  Man antar at denne arten er knyttet til jordmaur (slekten Lasius). Man finner særlig disse fluene i åpen, eldre skog, også på hogstflater. Det bør være rikelig av morkne stubber med maur i. De voksne fluene flyr i mai-juli, i motsetning til mange andre blomsterfluer besøker de sjelden blomster.

Utbredelse

Arten finnes over nesten hele Palearktis. I Norge er den funnet i lavlandet over hele landet, mest i indre strøk.
Prince Olav Harbour

Prince Olav Harbour eller Prinsehavna er en tidligere hvalfangststasjon på nordkysten av øya Sør-Georgia i Sør-Atlanteren. Stedet ligger på sørvestsiden av Cook Bay, som ligger mellom Point Abrahamsen og Sheep Point.
Hvalfangststasjonen ble etablert av det sørafrikanske selskapet Southern Whaling & Sealing Co i 1911. Prince Olav Harbour ligger i en bukt ved innseilingen til Possession Bay og var den nordligste landstasjonen på øya. Området hvor Prince Olav Harbour ligger ble i 1907 vurdert av A/S Tønsbergs Hvalfangeri, men de valgte i stedet å etablere en stasjon i Strømnesfjorden, da dette stedet var for værutsatt. Frem til 1919 var Prince Olav Harbour havn for flytende kokerier og først i 1919 var landstasjonen ferdigbygd. Samme år ble stedet solgt til Unilever. Unilever solgte stedet videre til Christian Salvesen & Co i 1934. Hvalfangststasjonen var i drift frem til 1931 og stedet ble tilbakeført til britiske myndigheter i 1935, men Christian Salvesen & Co fikk flyttet hus og utstyr til Leith Harbour og Strømnes.
Nordmannen Einar Abrahamsen var eneste bestyrer i Prince Olav Harbour fra starten i 1920 til nedleggelsen i 1934.
Prince Olav Harbour har fått sitt navn fra daværende kronprins Olav av Norge.