google/wiki40b huggingface dataset:
Djer

Navn

Abydoslisten lister den tredje farao som Iti, Turinpapyrusen lister et fragmentert navn som begynner med It..., mens den egyptiske oldtidshistorikeren Manetho har listet opp Athothis.

Regjeringstid

Mens den nevnte egyptiske presten Manetho, som skrev på 200-tallet f.Kr., hevdet at Djer styrte i 57 år, har moderne forskning ved Toby Wilkinson i Royal Annals of Ancient Egypt understreket at den nær samtidige, og derfor mer nøyaktige Palermosteinen har tilskrevet Djer en regjeringstid på «41 fullstendige og delvise år». Wilkinson har notert at årene 1-10 i Djers styre er bevart i register II på Palermosteinen, mens de midtre årene til denne faraoens styre er nedtegnet i register II i Kairos fragment En (Cairo Fragment One).
Onezero

Onezero var et norsk designbyrå stiftet i 2001 av Kristian Grønevet. I januar 2017 ble selskapet kjøpt opp av R8 Group. Selskapet heter i dag R8 Edge.

Historikk og kontroverser

Byrået ble startet i Oslo i 2001 og fokuset var på prosjekter som befant seg i grenselandet mellom design, kunst og teknologi. Onezero hisset på seg politikere og deler av lokalbefolkningen i forbindelse med logoen og designprofilen de lagde for Kunsthall Grenland i 2013. Foranledningen var at lokalavisen Porsgrunn Dagblad siterte kreativ leder Kristian Grønevets tanker om oppdraget: "Da vi fikk oppdraget med å lage logoen, måtte vi skjønne hva kunst er for noe, og det var enkelt. Så da måtte vi spørre hva Grenland er. Og det er ikke sauer, dyr og natur. Det er industri og løsmiddelskader. Det er arven vår." Sitatet og logoen hadde tydelig inspirasjon fra varselsfirkanten for helseskadelige løsemidler, noe som falt mange tungt for brystet. Selskapet fikk Norsk Designråds utmerkelse Merket for god design i kategorien "visuell kommunikasjon" for oppdraget for Kunsthall Grenland.
VM i kunstløp 1937

VM i kunstløp 1937. Verdensmesterskapet i kunstløp for menn ble arrangert i Wien i Østerrike 12. og 13. februar og for kvinner og par i London i Storbritannia 1. og 2. mars 1937.
Felix Kaspar fra Østerrike ble verdensmester for menn og britiske Cecilia Colledge for kvinner. Maxi Herber og Ernst Baier fra Tyskland ble verdensmester i parløp.
Grong kirke

Historie

Før det nåværende kirkebygget har det stått kirke på samme sted. Første kjente kirke er fra middelalderen. Pilegrimsleden fra nord passerer kirken.
Treskulpturen «Grong-madonnaen» fra Grong kirke har tilhørt kirkesamlingen ved Vitenskapsmuseet siden 1878. Skulpturen er fra rundt 1250 og viser Maria som himmeldronningen sittende med sønnen på sitt venstre kne. Malingen på skulpturen er i bemerkelsesverdig god stand.
Jacques-Martin Hotteterre

Liv

Jacques-Martin Hotteterre ble født inn i en musiker- og instrumentbyggerfamilie som tjente til livets opphold i Grande Écurie du Roi, en musikkinstitusjon der musikerne hadde rang av offiserer. 
Tilnavnet «Le Romain» fikk Hotterere sannsynligvis fordi han studerte i Roma i flere år og arbeidet i byen hos den første prins Francesco Maria Ruspoli i årene 1698 til 1700. Tilbake i Frankrike fikk han mot en betaling på 3000 Livres – som faren betalte for ham – ansettelse som oboist i Grande Écurie. Hotteterre bygde sitt ry på en lang rekke verk for tverrfløyte; fram til hans tid besto det franske repertoaret for dette instrumentet bare av noen få verk av Marin Marais og Michel de La Barre.
I 1728 giftet Jacques-Martin Hotteterre seg med Elisabeth-Geneviève Charpentier, datter av en notar og rådgiver ved hoffet. Formuen hans gjorde det mulig for Hottetere å kutte ned på undervisnings- og musikkaktiviteten. Den eldste sønnen, Jean-Baptiste Hotteterre (1732–1770), etterfulgte faren i postene ved hoffet og datteren Marie-Geneviève giftet seg i 1763 med organisten og komponisten Claude Balbastre.
Hotteterres opus 1 er en viktig kilde for historisk oppføringspraksis og dannet grunnlaget for den kommende populariteten til spill på tverrfløyte.
Rimforsa

Rimforsa er et tettsted i Kinda kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet innbyggere. Det ligger mellom Kisa og Linköping, ved innsjøene Åsunden og Järnlunden, og passeres av riksvei 34 og Stångådalsbanan. Rimforsa er kommunens nest største tettsted, etter Kisa. Persontogene på Stångådalsbanan stanser ved Rimforsa stasjon. Det finnes også bussforbindelser til Linköping og Kisa. Stedet kan nås vannveien via Kinda kanal.
Vestnes brygge

Vestnes brygge er et kjøpesenter plassert i Helland sentrum i Vestnes kommune. Senteret er under stor utbygging og er planlagt ferdig høsten 2010. Det er pr. dags dato 17 butikker i senteret, men når byggingen er ferdig vil det inneholde 30 butikker. Investorfamilien Malme på Vestnes investerer 70-80 millioner kr på byggingen av senteret. 
Det forventes at senteret vil omsette for ca. 250 millioner kr når utbyggingen er ferdig.
Roll

En roll (verbform: å rolle) er en manøver man kan foreta med et fly. Ved å vippe den ene vingen opp og den motsatt ned, vil flyet rulle rundt sin lengdeakse i en roll.
Manøveren utføres med balanserorene på vingene, som styres av stikka i cockpiten. Ved å bevege stikka hardt til den ene siden, vil flyet rolle. Manøveren krever at man har et relativt manøvrerbart fly, et moderne pasasjerjetfly vil bare vanskelig kunne tvinges til en roll, mens militære jagerfly kan rolle helt rundt på et par sekunder. En vanlig måte å svinge på for jagerfly, er nettopp ved å rolle en kvart roll for deretter å bruke høyderoret til å svinge.
Ordet kommer fra engelsk roll – å rulle.
4923 Clarke

4923 Clarke er en asteroide. Den er oppkalt etter Arthur C. Clarke.
Clarke spøkte i etterordet til novellen 3001: The Final Odyssey med at han håpet han fikk asteroide 2001 oppkalt etter seg, og at han var skuffet over at Albert Einstein fikk den før ham.
4923 Clarke ble oppdaget 2. mars 1981 av den amerikanske astronomen Schelte J. Bus.
Josef Kreiner

Biografi

Kreiner er en pioner for den etnologisk orienterte japanforskningen, og en spesialist på Okinawa og Ainu. Han er i tillegg medstifter av European Association of Japan Studies (forkortet EAJS; Kreiner var president fra 1973 til 1980), direktør ved Deutsches Institut für Japanstudien (DIJ) og grunnlegger av Philipp-Franz-von-Siebold-Stiftung, (forkortet BMBF; Kreiner var direktør fra 1988–1996). Kreiner har gått i lære hos Alexander Slawik. Fra 1971 frem til sin ansettelse i Bonn i 1977 var Kreiner ordentlicher Universitätsprofessor for japanologi og leder av instituttet ved sammen navn ved Universitetet i Wien. Efter sin emeritering har han arbeidet som professor for særoppgaver ved Hōsei-universitetet. Ved siden av dette leder han det nylig grunnlagte International Association for Ryukyuan/Okinawan Studies (IAROS).
Springfrøbåndmåler

Utseende

En nokså liten (vingespenn 20 – 24 mm), slank, brokete farget måler. Forvingen er kanelbrun ved roten, så kommer et bredt, mørkebrunt tverrbånd (nokså ensfarget) som er tannete langs ytterkanten. Sonen utenfor det mørke tverrbåndet er vanligvis slikeaktig hvit, men kan være mørkere. Langs ytterkanten er vingen gråaktig, med en diffus, mørk tverrflekk ved vingespissen. Bakvingen er silkeaktig hvit med tre smale, grå tverrbånd i den ytterste delen. Larven er naken bortsett fra noen korte børster, gråaktig med en lys sidestripe og smale, lyse tverrbånd ved grensene mellom de ulike kroppsleddene. Den har en rekke av svarte flekker langs ryggen.

Levevis

Larvene til denne arten lever på springfrø (Impatiens noli-tangere) og andre arter i den samme slekten. De voksne målerne flyr i mai – juni, og så i en ny generasjon i juli – august.

Utbredelse

Arten finnes i hele den palearktiske region. I Norge er den funnet nord til det sørlige Nordland.
Chaetophilharmostes

Utseende

En middelsstor (gjerne ca. 5,5 - 6 millimeter), nokså bred, hvelvet, halvblank, svart bille. Den kan rulle seg sammen til en kule, der de brede leggene på mellom- og bakbeina dekker undersiden. Oversiden er fint og tett punktert, med spredte, korte, gulaktig børster. Beina er brunlige.

Levevis

Arten lever i skog. Den har blitt funnet i termittuer.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Kaliforniatrupial

Utbredelse

Den forekommer i Mexico og USA.
Gjert E. Bonde

Familie og yrke

Han var sønn av skipsreder Gjert Edvard Bonde (1835–1896) og hustru Julie Bernhardine Hauff (1848–1927).
Etter artium ved Kristiania katedralskole i 1903 hadde han sine ingeniørstudier ved Kristiania tekniske skole og Eidgenössische Technische Hochschule Zürich. Han foretok også studiereiser til Sverige, Tyskland, Frankrike, Sveits og Italia.
Bonde var bygningskonduktør i 1906 og anleggsingeniør ved kraftanlegget Vemork ved Rjukan fra 1907 til 1916. Fra 1916 var han selvstendig næringsdrivende som teknisk konsulent med bosted på Voss og kontor i Bergen, og hadde utarbeidelse av reguleringsplaner for herredsbyer på landet som sin spesialitet. Han flyttet etter hvert til Bergen. Han var også ansatt i Statens veivesen, i vitenskapelig arbeid og ved et arkitektkontor i ett år. han var en flittig skribent i Teknisk Ukeblad.
Han giftet seg i 1918 med Julie Cecilie Hopstock fra Vik i Sogn. Han ble enkemann i 1951, og giftet seg på nytt i 1952 med Agda Gohde.

Politisk arbeid

Bonde var medlem av Samfundspartiets landsstyre fra 1933 til 1953. Partiet var sentrert rundt forfatteren Bertram Dybwad Brochmann. Bonde beskrev i 1936 partiet som «et oplysningsparti og et radikalt, konservativt fremskrittsparti». Bonde var partiets 1. vararepresentant til Stortinget fra Bergen i perioden 1934–1936, etter at Brochmann ble sensasjonelt innvalgt. I 1934 var Bonde innkalt som vararepresentant, og ble den eneste representanten som stemte imot steriliseringsloven av 1934, som gav adgang til å tvangssterilisere sinnssyke og personer med «særlig mangelfullt utviklede sjelsevner», så vel som tatere. I odelstingsdebatten uttalte han: «Jeg finner at dette forslaget som i dag er lagt frem for Odelstinget, er et av de farligste lovforslag som overhodet har sett dagens lys i landet.»
Bonde fungerte også som bestyrer i Det Frie Samfunds Forlag, som Brochmann grunnla, fra opprettelsen i 1929 og redaktør i den tilknyttede avisen Samfundsliv fra 1933 til 1939. Som redaktør ble han i 1938 tiltalt for en artikkel som han mente skulle verne om grunnloven og forsvare melkebøndene i Fana mot politiets opptreden. Han ble idømt 300 kroner eller 21 dagers fengsel samt saksomkostninger. Han var redaktør i Det Nye Samfund 1958–1959 og Det Nye Samfundsliv 1959–1963. Bonde utgav også flere bøker og artikler, deriblant en grundig redegjørelse for Brochmann og Samfundspartiets økonomiske politikk like før sin død.
Gemma Bellincioni

Bakgrunn

Gemma Bellincioni var datter av to sangere: Bassisten Cesare Bellincioni og alten Carlotta Soroldoni. Hun ble undervist av sin mor, og studerte i Napoli hos ei Giovanni Corsi og Luigia Ponte dell’Armi.

Sangerinne

Gemma Bellincioni debuterte i 1880 ved Teatro della Società Filarmonica i Napoli i operaen Il segreto della duchessa av Giuseppe dell’Orefice. To år etter opptrådte hun på Teatro San Carlos i Lisboa ved siden av Enrico Tamberlick som Gilda i Giuseppe Verdis Rigoletto.
I løpet av de neste to tiårene reiste hun rundt i Europa og Sør-Amerika. Hun opptrådte imidlertid bare en gang i London (på Royal Opera House i Covent Garden i 1895). Til tross for sin berømmelse opptrådte hun aldri ved USAs mest prominente operascene Metropolitan Opera i New  York City.
17. mai 1890 skapte hun hovedrollen Santuzza i Pietro Mascagnis store gjennombruddsverk Cavalleria rusticana da det hadde premiere på Teatro Costanzi i Roma. Hun spilte her mot sin ektemann, den sicilianske tenoren Roberto Stagno; de hadde giftet seg i Argentina fire år tidligere. 
Hun sang også førstestemmen og skapte hovedrollen i Umberto Giordanos Fedora den 17. november 1898.Her sang hun mot den unge, lovende tenoren Enrico Caruso. Åtte år senere hadde hun førstestemmen ved den italienske premieren av Richard Strauss' Salome.

Sanglærer, skuespillerinne, forfatter

Hun trakk seg tilbake fra scenen i 1911 og begynte som sanglærer, men kom tilbake i 1916 for å spille den kvinnelige hovedrollen i stumfilmversjonen av Cavalleria rusticana, regissert av Ugo Falena.
Bellincioni skrev en lærebok for sangere, som ble gitt ut i Berlin i 1912 og skrev en selvbiografien Io e il palcoscenico som ble gitt ut i Milano i 1920. Hun levde sine siste år i Napoli, hvor hun døde 85 år gammel.
Satsvis fil

Kjøring av batch-skript

Ved kjøring av batch-skript brukes et shell-program. Dette er i Windows command.com eller cmd.exe (også kjent som ledetekst).
Shell-programmet kjører batch-skriptet linje for linje. I hovedsak er det som å åpne cmd.exe og skrive inn kommandoene manuelt.
Systemadministratorer bruker ofte .bat-filer for å endre innstillinger på flere datamaskiner i et nettverk. Dette er en mer rasjonell metode enn å skrive inn samme kommandoen på flere hundre datamaskiner.

Eksempler

I dag er det flere forskjellige bruksområder for batch-filer. Nybegynnere innenfor IT bruker ofte batch-skript for å imponere venner med å lage liksomvirus. Et av disse skriptene kan for eksempel være et skript som starter et program flere ganger etter hverandre helt til pcn krasjer eller man avslutter programmet.
@echo off
:starte
start =iexplore.exe
goto starte
Skriptet ovenfor kommanderer datamaskinen til å åpne Internet Explorer.
Man kan også lage skript som avslutter maskiner i nettverket ved behov. Dette gjelder også den lokale datamaskinen og det er enkelt å bruke.
@echo off
shutdown -s -f
exit
Dette skriptet avslutter den lokale datamaskinen uten advarsel. For å finne ut forskjellige parametere ved bruk av shutdown-kommandoen skriver man shutdown /help i cmd.exe.

Lage batch-skript

Man kan lage en satsvis fil i et hvilket som helst tekstredigeringsprogram, f.eks. Windows Notisblokk. Man skriver skriptet og lagrer det med filendelsen BAT (blant annet for MS-DOS), CMD (blant annet for Windows NT eller OS/2). Filendelsen er viktig, ellers blir dokumentet sett på som et helt vanlig tekstdokument.
Don't Let the Stars Get in Your Eyes

Norsk versjon

Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Laura». The Monn Keys har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen Musica A 5014.
Hatamus tarsalis

Utseende

En middelsstor (gjerne ca. 25 millimeter), avlang, blankt brunsvart hornbille. Hannen har to korte horn i pannen, men de mangler de kraftige hornene man ser hos mange andre hornbiller. Han har også to små lkjøler foran på pronotum, utenfor disse er pronotum litt uthulet. Pronotum har små men dype, spredte punktgroper. Beina er kraftige men fotleddene ganske tynne, leggene med kraftige tenner på yttersiden, den er mer langbeint enn de fleste andre hornbiller. Dekkvingene mangler markerte punktstriper og er skinnende blanke. Hunnen mangker horn og knøler på pronotum.

Levevis

Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.

Utbredelse

Arten er utbredt på Ny-Guinea.
SuperSplash

SuperSplash er en av verdens høyeste og bratteste vann-berg-og-dal-baner, produsert av tyske MACK Rides og plassert på Tusenfryd utenfor Oslo. Banen ble offisielt åpnet i 2003, og er plassert i det tidligere Vikinglandet i parken. Den har derfor fått et viking-tema for å passe sammen med området rundt.
Banen er 320m lang, har en total høydeforskjell på 19 meter og når en toppfart på 75km/t under dropp 2. Dropp 2 har en helning på 50° og en høydeforskjell på 23 meter. Til sammenligning har ThunderCoaster en helning på 57°, og unnarennet i Holmenkollbakken er ca 42°. SuperSplash ender turen med å treffe vannet fra 5 meters høyde, og gir da passasjerene i båten en lett dusj. Attraksjonen har 3 båter med en kapasitet på 16 personer, og minimumshøyde for å kjøre er 120cm.
Sakuma-demningen

Sakuma-demningen er en demning og et vannkraftverk i Japan, i elva Tenryū som er grenseelv mellom prefekturet Shizuoka og Aichi, nær landsbyen Toyone på Honshu. Installert effekt i Sakuma vannkraftverk er om lag 400 MW, og anlegget stod ferdig i 1972.
Demningen leverer litt kraft til Shintoyone vannkraftverk (1 200 MW), som får hovedkraften fra Shintoyone-demningen. Av Sakuma-dammens vannkraft går mesteparten (350 MW) til Sakuma vannkraftverk.
Demningen er en av Japans høyeste, med 155,5 meters høyde og en lengde på 293,5 m. Den stod ferdig i 1957 etter fem års anleggsarbeider. Den er også blant de største tradisjonelle dam-kraftverkene i landet, de fleste andre, større vannkraftverk i Japan er pumpekraftverk.
Zócalo

Zócalo er en meksikansk betegnelse på det sentrale torget eller urbane samlingsstedet i byens sentrum. Det best kjente zócalo er Plaza de la Constitución midt i Mexico by, en av verdens største plasser. En annen er Zócalo i Puebla.
Ordet zócalo stammer fra latin socculus, og er beslekta med det norske ordet sokkel.
Abraham César Lamoureux

Abraham César Lamoureux (født ca. 1635, død 1692) var en franskfødt billedhugger. Han er mest kjent for sitt virke i Danmark og rytterstatuen av Christian V. Lamoureux kom fra Sverige og fikk ansettelse som hoffbilledhugger ved det danske hoffet til Christian V i 1681.
Rytterstatuen av Christian V er Lamoureux` hovedverk og Nordens eldste rytterstatue.
Henki Kolstad

Karriere

Kolstad er i dag mest kjent for sin medvirkning i de norske filmene om Olsenbanden, og ikke minst i rollen som skomaker «Jens Petrus Andersen» i barne-TV-serien Jul i Skomakergata fra 1979, en serie som særlig har bidratt til å gjøre ham kjent blant de yngre. Denne julekalenderen for barn har blitt vist i en årrekke i desemberdagene frem til julaften og ble sist vist i 2003. I 1950-årene var Henki Kolstad og Inger Marie Andersen et svært populært par i flere storfilmer, blant annet Vi gifter oss fra 1951. Av de mange høydepunkter senere i hans karriere kan man nevne oppsetningen av farsen Den spanske flue på ABC-teateret i 1989–90, hvor Kolstad spiller sennepsfabrikant Klinke. Stykket har siden 1990-årene blitt sendt flere ganger på NRK i romjulen, sist i 2007.
Utover komedie har Kolstad spilt i flere alvorlige roller både i Fjernsynsteatret og på Nationaltheatret. 
Han debuterte som 13-åring på Nationaltheatret i 1928 i stykket 18 år, og hadde sin «voksendebut» på Centralteatret i 1936. Han var i løpet av karrieren ansatt ved Trøndelag Teater, Det Nye Teater, Edderkoppen, Centralteatret og i 1964–86 ved Nationaltheatret. I tillegg til sin mangfoldige karriere i taleroller, gjorde han seg også sterkt bemerket i operetter, ikke minst som Leopold i diverse oppsetninger av Sommer i Tyrol, og i musikaler som My Fair Lady. Kolstad hadde rollen som Alfred Dolittle i musikalens første norske oppsetning på Folketeatret i 1959. Han filmdebuterte allerede som 14-åring i filmen Eskimo fra 1930, og har videre medvirket i filmer som Vi gifter oss (1951), Troll i ord (1954), Pastor Jarman kommer hjem (1958), De dødes tjern (1958), Line (1961), Vildanden (1963), Skjær i sjøen (1965) og i tre av filmene om Olsenbanden. Han siste filmopptreden var i 1999. Han debuterte på TV i 1966 i Fjernsynsteater-stykket Kontoristene. Av andre TV opptredener kan man nevne komiserien Hjemme hos oss fra 1980. Hans siste TV-opptreden var i 2001, en gjesterolle i krimserien Fox Grønland. To år senere, i 2003, dukket han også opp kreditert som «Skomakeren» i musikkvideoen til rap-artisten Diaz' sang Hvem er denne karen?
Kolstad døde mandag den 14. juli 2008 på Diakonhjemmet sykehus i Oslo. Han ble 93 år gammel. Henki Kolstad bodde på Ullern i Oslo med sin kone Else som han giftet seg med 8. juli 1938. De har tre barn, filmregissøren Morten Kolstad og to døtre. Henki Kolstad var bror av skuespilleren Lasse Kolstad og offiser og politiker Knut Kolstad. Han var sønn av Andreas Kolstad (1883–1959) og Johanne (1884–1966).

Trøndelag teater

(1937–1941)

Edderkoppen Teater

(1944–1945, 1949–1950)
Ung vår

Ung vår (engelsk: New Spring) er en bok skrevet av Robert Jordan. Den er en del av Tidshjulet-serien, men omhandler ting som skjedde ca. tjue år før Verdens øye, med fokus på Moiraine Damodred og Lan Mandragoran. Boka ble gitt ut av Tiden Norsk Forlag i 2005, og er oversatt av Berit H. Løken.
Nigardsbreen

Nigardsbreen er en brearm av Jostedalsbreen. Nigardsbreen ligger i Luster kommune i Sogn og Fjordane fylke. Hver sommer går et stort antall turister på brevandring på Nigardsbreen.
Breen har navn etter gården Nigard som ble knust av breen i 1748 da den rykket fram ca. 3 km i perioden 1700-1748. Breen stanset ca. 4,5 km lenger fram enn brekanten i dag. Somrene 1741-1744 var ekstremt kalde, biene døde og fruktdyrkning var umulig. 
Årlige frontmålinger siden 1899 viste en kraftig tilbaketrekning fra 1930 til 1975 da tilbakegangen ble mindre. Mellom 1988 og 2003 rykket breen fram ca. 280 meter. Etter 2000 har brefronten trukket seg tilbake ca. 200 meter (2013). Siden 1962 er det gjort massebalansemålinger på Nigardsbreen. I perioden 1962–2000 hadde isbreen et netto overskudd på 19 meter vannekvivalenter (is og snø tilsvarende 19 meter vann over hele breen). Spesielt på 1990-tallet hadde breen stor tilvekst. Etter år 2000 har massebalansen vært negativ, og med enkelte år der hele vinterens snølag har smeltet vekk i løpet av sommeren (2003). Målingene gjøres av NVE.
Falle Landers vise

«Falle Landers vise» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. I «Visens venner, første samling» fra 1950, er dette den første i boka. Her står den under kommentaren: «Som alle gode viser, har også Falle Landers vise sitt spesielle fortrinn. Den oppmerksomme sanger vil oppdage at visen aldri rimer, selv om det kan høres slik. Vi mener at det må kalles et fortrinn».

Teksten

1.Ærverdige forsamling, i janurai måned,

 da druknade en skreddere ved bredden av en sjø.
2.Han hadde vært i byen og kjøpt seg littgranne brennevin

og så blei han gærn i hue det voldte jo hans død.
3.Og da han kom til sjøstranda så spendte han på seg skridskorna

han kunne jo inte ana at isen den var skral.
4.Men skredderen blei narra for isen brast i sønder

og skredderen han damp i hølet og drukna som en kalv.
5.Så lå han der på sjøbotna og så de klare stjerner tindra

og vinka med den kalde handa farvel til sin fästermö.
6.Og festarmøen Johanna hu sørja seg så reint forderva

og siden så blei a gift med skomakeren ut i byn.
7.Og er det noen som vil veta hvem denne visa har dikta

så er det Falle Lander skomakeren ut i byn.
Eiksund

Eiksund er ei bygd i Ulstein kommune på Sunnmøre. Eiksund og den nærliggende øya Eika ble overført fra Herøy til Ulstein i 1964. Bygda hadde 292 innbyggere pr 1. januar 2018.  
Eiksund skule ble nedlagt i 2007 og barna går nå på Haddal skule. I tidligere tider var det egen skole på Eika. I Eiksund er det et aktivt lokalmiljø som sørger for lokale arrangement, kulturaktiviteter, og dugnader. Viktige treffpunkt i bygda er Eiksund samlingshus og den tidligere Eiksund skule. 
Den 405 meter lange Eiksundbrua forbinder Eiksund med Eika. Fra Eika går den 7785 meter lange Eiksundtunnelen. Den går 287 meter under havet og er verdens dypeste undersjøiske veitunnel. Veiprosjektet kalles totalt sett Eiksundsambandet og er fastlandsforbindelsen for Ulstein, Hareid, Herøy og Sande kommuner. Veien ble påbegynt i 2003 og ble åpnet 23. februar 2008. Tjue prosent av kostnaden var finansiert via bompenger og det var bompenger på strekningen fram til 14. juni 2014.