google/wiki40b huggingface dataset:
Afrabothris

Utseende

En middelsstor, litt bred, mørkt metallisk farget praktbille. Fasettøynene er store og ovale, hodet er rundet foran. Pronotum er jevnbredt i den bakerste halvdelen, rundet avsmalnende forover. Dekkvingene har noen lengdefurer. På bakkroppen har ryggleddene skarpt tilbaketrukne bakhjørner, slik at bakkroppens kant blir sagtakket.

Levevis

Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Nord-Afrika (én art), Sentral-Asia (to arter) og Nord-Amerika (to arter).
Dehydrogenering

Dehydrogenering er avspalting av hydrogen, det motsatte av hydrogenering. Under dehydrogenering fjernes hydrogen kjemisk fra en kjemisk forbindelse. Dehydrogenering kan gjennomføres med å bruke en katalysator når det samtidig er til stede hydrogen.
Reinforsheitunnelen

Finansiering

Veiprosjektet skal finansieres ved statlige midler og bompenger. Meld. St. 26 (2012–2013) Nasjonal transportplan 2014–2023 la til grunn at E6 Helgeland nord skulle finansieres med 63 % statlige midler og 37 % bompenger. Senere er den statlige rammen til prosjektet er økt med 300 mill. kr. Tilsammen med prosjekt E6 Helgeland sør etableres seks bomstasjoner plassert ved: Krokstrand, Reinforshei, Sjånes, bru ved Fusta, kommunegrensen Vefsn/ Grane og Svenningvatn. Det legges til grunn parallellinnkreving og etterskuddsinnkreving av bompenger fra 2013 til 2030 (18 år).
Norsk Harehundklub

Norsk Harehundklub ble stiftet i 1902 og organiserer i dag jegere og harehunder i Oslo og Akershus. Klubben er tilsluttet Norske Harehundklubbers Forbund (NHKF).
Klubben har som formål å informere og arbeide for et riktig og ansvarlig hundehold, være med på å utvikle alle hunderaser som hører inn under NHKF, arrangere jaktprøver og utstillinger, utdanne jaktprøvedommere, formidle kontakt mellom medlemmer og de respektive rasers avlsråd for veiledning i avls- og oppdrettsspørsmål, samt valpekjøp, drive opplysning og samfunnsnyttig arbeid av kynologisk art, arbeide for å fremme human jakt og ansvarsbevisst ferdsel i skog og utmark, samt iverksette øvrige tiltak som antas å gagne formålet.
Bueskyting under Panamerikanske leker 2011

Bueskyting under Panamerikanske leker 2011. Bueskyting var en av flere sporter i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i Mexico i perioden 14. til 30. oktober 2011. Det ble konkurrert om fire titler, single og lag for både damer og menn.
Triatlon under samveldelekene 2014

Triatlon under samveldelekene 2014. Triatlon var en av flere sporter under de 20. samveldelekene som ble arrangert i Glasgow i Skottland i perioden 23. juli til 3. august 2014. Det var tredje gangen som triatlon var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2014 var det tre konkurranser en for menn, en for damer og en mixedstafett. England ble beste nasjon, de vant alle tre gullmedaljene.
Charles Michel

Liv og virke

Charles Michel er sønn av den tidligere belgiske utenriksminister og europakommissær Louis Michel (MR). Han studerte jus ved Université Libre de Bruxelles (ULB) og ved Universitetet i Amsterdam (UvA). Han fikk advokatbevilling i Brussel i 1998.
Han ble valgt inn i parlamentet i 1999. I desember 2007 ble han minister for utviklingssamarbeid, noe han var frem til februar 2011, da han trakk seg for å bli leder av det fransktalende, liberale partiet Mouvement Réformateur.
Sandvolleyball under Middelhavslekene 2013

Sandvolleyball under Middelhavslekene 2013. Sandvolleyball var en av flere sporter under de syttende middelhavslekene som ble arrangert i Mersin i Tyrkia i perioden 20. til 30. juni 2013. Det var tredje gangen som sandvolleyball var med på programmet under middelhavslekene. Det var en turnering for menn og en for damer. Spania ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Dolman

Dolman, også kalt dolaman, er betegnelse for ulike typer historiske frakker eller jakker av tyrkisk opprinnelse. Navnet er særlig blitt brukt om en uniformsjakke tett besatt med dekorative snorer over brystet, som var vanlig for husarer, opprinnelig ryttersoldater fra Ungarn. Slike husarjakker ble populære blant flere militære enheter over hele Europa. De utvklet seg til attilaer, en enklere, sidere variant, på 1800-tallet.

Tyrkisk kaftan

Dolman var opprinnelig en vid, sid, åpen kaftan med trange ermer som ble båret som del av den gammeltyrkiske nasjonaldrakta.

Ungarsk folkedrakt

Navnet har også blitt brukt om en knelang, tettsittende jakke eller trøye tett besatt med snorer, pinner og stropper istedenfor knapper og knapphull, som ble båret i Ungarn der den etter hvert ble en slags nasjonaldrakt

Militær husaruniform

En kortere variant av de snorbesatte jakkene ble brukt som uniformsplagg for husarer, det vil si lettbevæpnede ryttersoldater etter ungarsk forbilde, og andre kavalerister. Dolmanene ble da gjerne båret sammen med en pelisse, en tilsvarende, ofte pelsfôret jakke som hang åpen over den ene skulderen. Slike rikt dekorerte uniformsjakker var vanlig fram til omkring 1900, sist i en moderatere variant kalt attila. Den karakteristiske husarlua, en høy pelslue med flagrende luespiss av tekstil, ble kalt schackellue eller på tysk Flügelmütze. Tradisjonell husaruniform besto ellers av spesielle hussarstøvler med dusk, ungarske bukser med snorbesetning på sida og som ornament samt husarskjerf (knute- eller snorbelte).

Kvinnekjole på Balkan

Dolman er dessuten betegnelse på en kaftanliknende kvinnekjole av tyrkisk type, brukt på Balkan

Kvinnekappe på 1800-tallet

Dolman var også en kappe eller åpen jakke, ofte rikt dekorert, som ble båret som moteplagg av fornemme kvinner i Vest-Europa på 1870- og 1880-tallet.

Etymologi

Ordet dolman har kommet til norsk via tysk og ungarsk dolmány som igjen har hentet det fra det tyrkiske dolaman eller dolama, «kappe». På svensk kan dolman også kalles dolma.
Pan (magasin)

Pan var et litteratur- og kunstmagasin magasin i fellesskap av Richard Dehmel og utgitt fra 1895 til 1900 i Berlin av Otto Julius Bierbaum og Julius Meier-Graefe.
Magasinet ble gjenopplivet av Paul Cassirer i 1910, og utgitt av av hans Pan-Presse.
Aporocera

Utseende

Aporocera er små, blanke bladbiller, gjerne farget i gult eller rødlig og svart. De er korte, og butte både foran og bak. Det siste leddet av bakkroppen er synlig bak dekkvingene. Undersiden er noe «oppsvulmet». Antennene er nokså lange i forhold til hva som er vanlig for andre bladbiller. Pronotum er avrundet firkantet. Hodet er synlig ovenfra.
Mange av artene er svært like hverandre og for noen kan sikker artsbestemmelse bare skje ved undersøkelse av genitaliene. Opplysninger om næringsplanten kan være til nyttige for en sikrere artsbetemmelse.

Levevis

Disse billene er knyttet til eukalyptus-slekten. Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten og er særlig aktive i varme og solskinn.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Sophienkirche (Berlin)

Sophienkirche er en evangelisk kirke i Spandauer Vorstadt i Mitte i Berlin. Kirken er omgitt av en gravlund som lenge har vært ute av bruk. Gravlunden ligger i umiddelbar nærhet til Hackesche Höfe.
Grunnstenen ble lagt i Fredrik I av Preussens levetid (død 25. februar 1713) og den skulle oppkalles etter hans tredje hustru Sophie Luise av Mecklenburg-Schwerin. Under innvielsen 18. juni 1713 var imidlertid Sophie Luise høyst uønsket og kirken ble kalt Spandauische Kirche. Først under Fredrik II av Preussens regjeringstid ble kirken kalt Sophienkirche, et navn den også har hatt siden.
Barokktårnet ble påbygd 1732 til 1734.
Kirken ble ombygd av Friedrich Schulze i 1891 til 1892. Taket ble da løftet og en alternisje ble tilføyd øst i kirken. Det gjenværende interiøret er hovedsakelig fra denne restaureringen.
På kirkens utside er det minnesmerker over poetene Karl Wilhelm Ramler og Anna Louisa Karsch. Gravlunden omfatter graven til Carl Friedrich Zelter, stifteren av Sing-Akademie zu Berlin.
In confesso

In Confesso er et band fra Bergen som ble startet i 2005. 
Bandet In Confesso ble startet av trommeslager Andreas Johansen og gitarist Alf Gunnar Andersen. De var tidlig ute med å rekruttere Daniel Fregstad og Alexander Netteland. 
Bandet har tre utgivelser, et selvprodusert og selvtitulert debutalbum In Confesso. Albumet er blitt mikset av Jan Henrik Vindenes hos Tinnitus i Bergen, masteringen er av Eddy Schreyer hos OasisMastering i USA. 
Samt det nye albumet "The Sleeper" som ble sluppet i 2011, albumet ble spilt inn i StudioMega i Sverige og mixet av Johan Örnborg og mastret av Jens Bogren. 
Bandet har mottatt gode kritikker for sin musikk, både i innland og utland. 
Singelen "Sound The Surrender" fra "The Sleeper" ble også gjort en musikkvideo på. Den har snurret mang en gang på SVISJ, og blitt godt mottatt på youtube.com
Paris Metrolinje 9

Metroen i Paris' linje 9 går mellom Pont de Sèvres og Mairie de Montreuil, og ble tatt i bruk i 1922.
Linje 9 er en av de lengste på metronettet i Paris med sine 19,6 km. Traséen går fra sørvest via sentrum til øst.

Annet

Stasjonen Saint Martin, som befinner seg mellom République og Strasbourg – Saint-Denis, ble lagt ned 2. september 1939.
Somapura mahavihāra

Somapura mahavihāra (bengali: সোমপুর মহাবিহার, Shompur mōhabihar) i Paharpur, Badalgachhi Upazila, Naogaondistriktet, Bangladesh er blant de best kjente  buddhistiske viharaer på det indiske subkontinent og er en av de aller viktigste arkeologiske steder i landet. Det ble utnevnt av UNESCO som en del av verdensarven i 1985. Det er datert fra en lignende tidsperiode som det nærliggende Halud Vihara og Sitakot Vihara i Nawabganj Upazila i Dinajpurdistriktet.
Landssvikrettergangsloven

Lov om rettergang i landssviksaker (kortnavn: landssvikrettergangsloven) var en norsk lov vedtatt 21. februar 1947. Den avløste provisorisk anordning av 16. februar 1945 og gav hjemmel for en forenklet prosess i det norske landssvikoppgjøret.
Smørås skolemusikk

Smørås skolemusikk ble etablert 24. september 1970. Det har brassbandbesetning, og deltar årlig i konkurranser. Musikanter rekrutteres fra Smørås skole og Apeltun skole. Aldersgruppen er åtte til nitten år.
Nixons besøk i Kina i 1972

Nixons besøk i Kina i 1972 var et uventet besøk som USAs daværende president Richard Nixon avla i Kina. Det la til rette for en normalisering av forholdet mellom de to landene. Det var første gang en amerikansk president hadde besøkt Folkerepublikken Kina, som på dette tidspunktet anså USA for å være en av sine største fiender. 
Besøket har satt sitt spor i det engelske språk, ettersom uttrykket Nixon in China nå er en talemåte som benyttes om en uventet og ukarakteristisk handling en politiker foretar.

Historisk bakgrunn

Etter andre verdenskrig skjedde det en forverring i forholdet mellom USA og Sovjetunionen, som etablerte kommunistiske lydstater over store deler av Øst-Europa. Kina befant seg på randen av et kommunistisk styre. USA så på dette som en sikkerhetsrisiko, og en av årsakene til at Richard Nixon ble Eisenhowers visepresidentkandidat i 1952, var hans sterke antikommunistiske standpunkter. Til tross for dette ble Nixon i 1972 den første amerikanske presidenten som besøkte Kina, og forbedringen av forbindelsene med Sovjetunionen og Kina anses ofte for å være de største diplomatiske gevinstene som ble oppnådd i Nixons presidenttid.

Forberedelser

I juli 1971 besøkte president Nixons nasjonale sikkerhetsrådgiver Henry Kissinger hemmelig Beijing i forbindelse med en reise til Pakistan og utarbeidet grunnlaget for Nixons besøk.

Møtet

I perioden fra 21. februar til 28. februar 1972 besøkte Richard Nixon Beijing, Hangzhou og Shanghai. Like etter sin ankomst til den kinesiske hovedstaden ble han innbudt til møte med Mao Zedong som hadde vært syk ni dager tidligere, men som nå følte seg sterk nok til å kunne møte ham. Zedongs sykefravær var noe amerikanerne ikke visste om. Den amerikanske utenriksministeren William P. Rogers ble ikke innbudt til møtet, så den eneste andre tilstedeværende amerikaneren utover sjefsoversetter Charles W. Freeman var Winston Lord, en medarbeider ved USAs nasjonale sikkerhetsråd. Sistnevnte ble senere amerikansk ambassadør i Kina. For ikke å skade Rogers' anseelse, ble Lord fjernet fra alle de offisielle fotografiene fra møtet.
Nixon holdt mange møter med den kinesiske regjeringssjefen Zhou Enlai under reisen, som innbefattet et besøk til Den kinesiske mur.  Ved avslutningen av Nixons besøk utsendte de to landene i fellesskap Shanghai-kommunikéet, som var en redegjørelse for deres utenrikspolitiske synspunkter, og som kom til å danne grunnlag for de kinesisk-amerikanske bilaterale forbindelsene i mange år. Kissinger fastslo at USA ytterligere hadde til hensikt å trekke alle sine væpnede styrker tilbake fra Taiwan. I kommunikéet lovet begge nasjoner å arbeide sammen mot full normalisering av de diplomatiske forbindelsene.

Etterspil

Max Frankel fra The New York Times mottok Pulitzerprisen for utenrikskorrespondenter for sin dekning av begivenheten.
Besøket var inspirasjon til John Adams' opera fra 1987, Nixon in China.
Serienett

Serienett er et norsk tegneserietidsskrift. Tidsskriftet drives og redigeres av Trond Sätre. Det publiserer nyheter, anmeldelser og reportasjer om norske tegneserieutgivelser og det norske tegneseriemiljøet. Kristian Hellesund stiftet Serienett i 2006, og var nettavisens første redaktør. I 2011 markerte Serienett sitt femårsjubileum.
Mjølfjellet

Navnet

Navnet henger sammen med «mjøl» og skyldes den hvite anortositten i berggrunnen. Denne strekker seg nordover til Gudvangen i Sogn.

Geologi

Mjølfjell består av hvit mylonittisk kvartsitt som ble dannet under Sveconorvegiske fjellkjededannelse i prekambriumtiden.

Hotellhistorie

Ved åpningen av Bergensbanen i 1909, ble Stadheim Høifjellhotel bygget. Det var i drift fra rundt 1910 til det brant ned i 1963. Kårdal pensjonat ble bygget i 1934, og var populært i 1960- og 1970-årene. Mjølfjell Feriekoloni ble benyttet som friluftskole og feriekoloni for folkeskolene i Bergen kommune fra 1925 til rundt 1965. Koloni-bygningene ble revet høsten 1994.

Privathytter

Rundt år 1912 startet utbyggingene av privathytter på Mjølfjell. Det fantes 10-12 hytter i 1920-årene, i områdene Almenningene og Hellene, før det etter hvert ble bygget hytter i større nærhet til hotellet. Senere bygget bedrifter og institusjoner hytter og hus, før man på slutten av 1900-tallet har et «sammenhengende belte» av hytter fra Mjølfjell stasjon i vest til Mjølfjell Ungdomsherberge i øst.

Tilgjengelighet

Mjølfjell er betjent av Mjølfjell stasjon, både lokale tog fra Voss, og sjeldnere – Bergen til Oslo-tog har regelmessige stopp her. Denne nærheten til Bergensbanen gjør Mjølfjell til et populært rekreasjons- og turistmål.
Strøno

Strøno er den største øya i Os kommune, Hordaland og er ca. 6,6 km². Strøno har hatt bruforbindelse til fastlandet siden høsten 1965.
Strøno består av bygdene Nordstrøno i nord og vest og Sørstrøno i sør og øst. En åsrygg strekker seg i nordøstlig retning fra Ervikane friluftsområde i sørvest til Strøno bro ved Krokane i nordøst. Hjortåsen er øyas høyeste punkt med ca. 248 m over havet. Strøno er omkranset av øyene Forstrøno i vest og Skorpo (Os) i nordvest med Korsfjorden utenfor. Mot sørvest grenser Strøno mot Bjørnefjorden og Røttinga. I øst finner en Lepsøy og i nordøst Hagavik og Askvik. Nord for Strøno ligger Drange og Lysefjorden.
Strøno er populær både blant fastboende og tilreisende. Folketallet har økt kraftig siden bruforbindelsen ble offisielt åpnet i 1966.
Øya har rundt 600 fastboende og flere fritidshytter. Det kom ny barneskole og barnehage i 1992. Strøno er kjend for vakre frilufts områder som Ervikane som ligger ut mot Bjørnefjorden. Man finner også to vernede viking graver, en i Sørstrøno og en i Nordstrøno. Landhandelen på øya ble lagd ned på tidlig 2000-tall. Gode muligheter for jakt og fiske over hele øya og omegn.
Kroken (Rånåsfoss)

Kroken er et småbruk på tettstedet Rånåsfoss i Sørum kommune, Akershus fylke. Det har vært bebyggelse på småbruket siden tidlig på 1800-tallet, trolig lenger tilbake. I dag er det ingen gårdsdrift på eiendommen.

Historikk fra opprinnelsen til 1800-tallet

Den gamle hovedveien mellom Blaker og Rånåsfoss går langs eiendomsdelet mellom gårdene Svarstad og Eid, og er i dag veldig gjenvokst mange steder. Hovedveien gikk forbi Kroken, og den steinsatte veien kan fortsatt ses. En steinbru over en renne er intakt.
Nord på Rånåsfoss ligger Kroken som opprinnelig var en seter under Svarstad. Ingen bevarte dokumenter nevner setra Kroken. Det skal ha gått en sti fra Kroken til Rustad i Nes på Romerike, der bakstekona Goro slo seg i hjel da hun falt utfor en bratt skrent. Stedet har siden blitt kalt Sublegoroberget.
1732 er første gang Kroken omtales i offentlige dokumenter, da Kristine Olsdatter fra Sørum ble stevnet på tinget for leiermål. Kristine hadde imidlertid flyktet til Kroken under Svarstad og møtte derfor ikke på tinget.
Søndre og Nordre Kroken oppstod i 1801 da Kroken ble delt. I 1835 kjøpte Ole Amundsen Sandnes plassen på 17 dekar innmark og 90 dekar skog.

Historikk på 1900-tallet

Småbruket bestod på 1900-tallet av hovedbygning, veslestue, stabbur, låve med fjøs og stall, vedskjul og uthus, lagringshus med kaldkjeller, steinsatt gårdsbrønn, smie og vaskeri/vaskehus, samt utedass. Senere ble det bygget en garasje for vogner. Eldste bygning på småbruket er i dag tømmerdelen av veslestua som ble flyttet fra en tomt ca. 200 meter høyere opp i skogen i løpet av siste halvdel av 1800-tallet. Den opprinnelige grunnmuren er bevart, steinsatt av rundsteiner.
På 1930-tallet eller 1940-tallet ble det lagt inn vann i hovedbygningen fra en brønn høyere opp i skogen via nedgravd vannledning av jern.
Eiendommen ble oppstykket tidlig på 1900-tallet. Andreas Kroken var siste eier av småbruket fra slekten Kroken. Småbruket ble solgt til Odd Eie i 1957.
Det tilhørte opprinnelig noe skog til eiendommen, som ble kjøpt av Ole Amundsen Sandnes i 1835. En del av denne såkalte Krokskogen er i dag Krokskogen boligfelt.

Vegetasjonssone

I 1997 plantet Ronny Eie eik på Kroken. Den har spredt seg til de gjenværende skogsområdene omkring, så den tidligere gran og furuskogen (boreal skog) nå har fått innslag av eik, som områdene rundt Oslofjorden (boreonemoral skog). Dette er et nytt innslag i denne boreale vegetasjonssonen.
Sunnmøringen

Sunnmøringen er en avis som utgis på Stranda i Møre og Romsdal – og har Stranda kommune som sitt nedslagsfelt. 
Ansvarlig redaktør fra 1994 til 2007 var Helge Søvik og fra 2007-2008 Gyri Aure, som ble etterfulgt av Herborg Bergaplass. Johan Behrentz var redaktør i 2017. I dag (2018) er det Renate Furre Henriksen-Sandvær som er redaktør/daglig leder. Sunnmøringen eies av Polaris Media Nordvestlandet.
Sjur Ole Svarstad

Sjur Ole Svarstad (født 1981) er en norsk langrennstrener som siden 1. juli 2016 er en del av trenerteamet til det norske kvinnelandslaget. Han var fra 2011 en del av trenerteamet til rekruttlandslaget.
Svarstad er utdannet ved Norges idrettshøgskole.
Fornebu- og Snarøyaposten

Fornebu- og Snarøyaposten er en gratisavis som blir utgitt i Bærum i Akershus fylke. Første utgivelse er 12. mai 2006, og avisa planlegges distribuert annenhver uke i vel 3300 eksemplarer til alle husstander og bedrifter på Snarøya, Fornebu og Lysaker. Avisa ser et stort potensial i den forestående Fornebu-utbyggingen både i lesertall og annonseinntekter.
Ansvarlig redaktør er Anita Myhr.
Ålvund

Ålvundfjord er en bygd på indre Nordmøre, i Sunndal kommune. Bygden ligger innerst i Ålvundfjorden.
Plikt

Plikt er en fordring, et (kategorisk) imperativ, krav eller skyldighet som man er bundet til å gjøre. Plikt og rett er motsatte rettsposisjoner: Til den enes rett svarer den annens plikt. I tillegg kan plikt også bety at rettssubjektene må gjøre noe uten at dette har motstykke i noen annens rett. Spesielt myndighetene kan ha plikt til å sette i verk tiltak uten at dette svarer til noen rett hos individene.
MF «Smørbukk»

«Smørbukk», en av Nesoddbåtene, er en passasjerferge som opprinnelig gikk som bilferje under navnet «M/S Fenring» i Bergen-Askøyområdet, før den ble solgt til Nesodden-Bundefjord Dampskipsselskap og ombygget til passasjerferje i rutetrafikk mellom Nesodden og Oslo (Aker Brygge).
Etter at Tide Sjø overtok konsesjonene fra NBDS, ble «MF Smørbukk» overdratt til dette selskapet, og er nå en av reservebåtene til Norled.
Fartøyet ble opprinnelig bygget i 1965 og senere ombygget i 1992.
Drakensteinfjellene

Drakensteinfjellene er en fjellkjede som ligger i provinsen Western Cape i Sør-Afrika. Den utgjør en del av Cape Fold Belt. Fjellkjeden er oppkalt etter H. A. van Reede tot Drakenstein som besøkte Cape som høykommissær i 1685. Drakenstein (nyere skrivemåte ofte Drakestein) var navnet på hans eiendom i Nederland. Drakensteinfjellene består av to separate fjellkjeder, Klein Drakenstein-fjellene og Groot Drakenstein-fjellene. Den førstnevnte ligger like øst for Paarl, som forbindes med Huguenottunnelen på riksvei N1 og Du Toitskloof Pass (820 m) som hovedvei R101. Den sistnevnte fjellkjeden er mye høyere og ligger sør for Franschhoek og Stellenbosch, med Victoria Peak (1 590 moh) som det høyeste fjellet. Fjellet har ingen fjelloverganger, men det har Hottentots-Holland naturreservat og innehar også tittelen som det våteste stedet i Sør-Afrika. Det regner spesielt mye i de øvre delene av Jonkershoek Valley, faktisk kommer den årlige nedbørsmengden over 2 000 mm (nøyaktige målinger mangler).
Det meste av vegetasjonen er biomer fra Cape floraregion, og den primære bergarten er Table Mountain sandstein som tilhører Cape Supergroup. Regionen faller innenfor sonen for middelhavsklima. Området har kjølige og milde vintre med snø i større høyder, og varme og tørre somre.
Den 13. januar 2004 døde Arne Næss jr. da han forulykket under en fjellklatring i Groot Drakenstein-fjellene i nærheten av byen Franschoek, omtrent 80 km fra byen Cape Town.
Radiodager

Radiodager er et arrangement for den norske radiobransjen.  Det består av en todagers fagkonferanse med plenumsforedrag og workshops med norske, nordiske og internasjonale innledere, prisutdelingsshowet Prix Radio og fest.  Radiodager har vært arrangert årlig siden 2003, samler 3–400 radiomedarbeidere og -interesserte, og holdes nå alltid omkring månedsskiftet september/oktober. Prix Radio er radiobransjens egen utmerkelse, som i 2008 deles ut i ti kategorier.  
Fra 2007 har Radiodager Norge samarbeidet med Radiodays Danmark om faglig utveksling og felles bruk av internasjonale innledere. Fra 2008 er også Radiodagen Sverige kommet med i samarbeidet.
Harry Ivarson

Biografi

Harry Ivarson var sønn av skuespillerne William Ivarson og Anna Ivarson. De fikk foruten Harry barna Wictor (1893) og Borghild (1895). I 1910 bodde familien i Årstad.
Ivarson studerte film både i USA og Tyskland. Han debuterte som regissør og manusforfatter i Tyskland i 1923  med Wenn Männer richten under pseudonymet Harry Williams. Den ble etterfulgt i Norge av Til sæters (1924), Fager er lien (1925), Simen Mustrøens besynderlige opplevelser (1926), Madame besøker Oslo (1927) og Den glade enke i Trangvik (1927), som ble hans siste stumfilm. På 1930-tallet gikk Ivarson over til talefilm og regisserte - sammen med Per Aabel - Jeppe på bjerget (1933). I 1943 regisserte han sin siste film, dokumentarfilmen Bergen. Ivarson var sjef for NRKs virksomhet i Bergen under krigen.
Hiroko Sano

Landslaget

Hiroko Sano spilte 1 landskamp for Japans kvinnelandslag.
Babol (fylke)

Babol er et fylke i Provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden til fylket er Babol. Fra målingen i 2012 var fylkets befolkning 495 472, i 149 363 familier. Fylket er delt inn i sju distrikter: det sentrale distriktet, Bandpey-ye Gharbi-distriktet, Bandpey-ye Sharqi-distriktet, Lalehabad-distriktet, Gatab-distriktet, Babol Kenar-distriktet og Amirkola-distriktet. Fylket har sju byer: Babol, Amirkola, Galugah, Gatab, Khush Rudpey, Marzikola og Zargarmahalleh.
Oh! Carol

Norske versjoner

Fredrik Friis og Ove Thue har skrevet norske tekster. Friis' norske versjon bærer tittelen «Å Karin». Thues versjon heter «Å Kari».