google/wiki40b huggingface dataset:
Gallipoli (Tyrkia)

Gallipoli (gresk: Καλλίπολη; tyrkisk: Gelibolu Yarımadası) er en halvøy i provinsen Øst-Trakia i den europeiske delen av Tyrkia, med Egeerhavet i vest og stredet Dardanellene (Hellespont) i øst. I nyere tid er halvøya spesielt kjent for krigshandlingene der under første verdenskrig, det såkalte slaget ved Gallipoli, som førte til seier for Det osmanske riket og enorme tap for franske og britiske, inklusiv australske styrker.
Gallipoli har sitt navn fra greske Καλλίπολις, Kallipolis, i betydningen «Vakre by». I antikken var det også kjent som Trakiske Khersonese, fra gresk Θρακική Χερσόνησος (latin: Chersonesus Thracica).
Halvøya strekker seg i sørvestlig retning inn i Egeerhavet, mellom Dardanellene og Melasbukta (i dag Sarosbukta). Antikke kilder forteller at i nærheten av byen Agora var den beskyttet av en mur som strakte seg over dens full bredde. Landtangen som ble forsvart av muren var kun 36 stadia i bredden (omtrent 6.5 km), men lengden på halvøya fra denne muren og til dens sørligste ende, Kapp Mastusia, var 420 stadia (omtrent 77.5 km).
Chlorocala viridicyanea

Utseende

En middelsstor ( millimeter), avlang, blank blågrønnlig metalisk farget gullbasse. Den har ganske grove punktrader på dekkvingene.

Levevis

Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantsafter er tilgjengelige.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Afrika (Sierra Leone, São Tomé og Príncipe).
Basarene

Annet

Foreningen Brukskunst ‎drev Galleri Vognremissen i Basarene.
Stephan Kullberg

Åtvidabergs FF

Kullberg spilte 125 kamper og scoret fire mål i Allsvenskan for Åtvidabergs FF fra 1978 til 1982.

IFK Göteborg

Kullberg spilte 63 kamper for IFK Göteborg i Allsvenskan fra 1983 til 1985.

Djurgårdens IF

Kullberg gikk til Djurgårdens IF i 1986. Fram til han forlot klubben i 1991, spilte han 115 kamper og scoret fire mål i Allsvenskan.

Karriere som landslagsspiller

Kullberg spilte to kamper for Sveriges U16-lag i 1975. Han spilte 16 kamper og scoret ett mål for Sveriges U21-lag fra 1978 til 1983.
Yusuke Omi

Japans herrelandslag

Yusuke Omi spilte 5 landskamper for Japans herrelandslag.
Anteoninae

Utseende

Små, blankt svarte vepser, antennene og beina brun- eller gulaktige.  Hodet er nokså stort og bredt. Føttene (tarsene) på hunnenes forbein er utviklet til et klolignende gripeorgan. Vingene er vanligvis velutviklede og glassklare med et mørkt vingemerke (pterostigma).

Levevis

Dryinidene er parasitoider som angriper de større artene av sikader (Auchenorrhyncha), i Norge mest på skumsikader (Aphrophoridae) og de større artene av dvergsikader (Cicadellidae). Hunnen bruker sine omdannede framføtter med gripeorganer til å holde fast en sikadenymfe når hun legger et egg på den.
Hestra (Östergötland)

Hestra er et tettsted i Ydre kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 476 innbyggere.
Lees–McRae College

Lees–McRae College er et privat fire-års college i Banner Elk, North Carolina med tilknytning til Presbyterian Church (USA). Lees–McRae College har den høyeste beliggenheten av alle amerikanske universitet øst for elven Mississippi, på 1130 meter over havet. Det er en av de få universitetene som har blitt oppkalt etter to kvinner, Suzanna Lees og Elizabeth McRae.

Historie

Lees–McRae College ble grunnlagt i Banner Elk som en pikeskole i 1899 av Reverend Edgar Tufts. Han kalte skolen for The Elizabeth McRae Institute etter en høyt respektert lærer på 1900-tallet. Navnet til velgjøreren Suzanna Lees ble lagt til i 1903, og skolens navn ble Lees-McRae Institute da skolen ble chartret av staten i 1907. Skolen fikk navnet "Lees-McRae College" i 1931. Skolen fikk status som fire-års universitet i 1990.
Såmaskin

En såmaskin er en samlebetegnelse for innretninger som sår frø i frøkulturer. Det fins flere utførelser av dem.

Traktorsåmaskin

De fleste traktorsåmaskiner har et kammer der frøene blir lagret. Fra det kammeret driver en vals frøene ned i rør som går ned i sålabbene. Sålabbene begraver frøet i jorda, og kan innstilles slik at det blir passe dypt ettersom hvilken art man dyrker. Hvor mange sålabber som finnes varierer med bredden på såmaskinen, men som regel sitter de med mellom 5 til 10 cm avstand. Denne mekanismen blir som regel drevet av hjulene på såmaskinen, slik at det ikke kommer frø når såmaskinen står i ro.

Radsåmaskin

Radsåmaskinen brukes i radkulturer for å så frø. Den er ellers lik i funksjon som en normal såmaskin. Oftest er det bare 3 sålabber på den i bredden, og den legger ett og ett frø ned med passe avstand.

Forsøkssåmaskin

Forsøkssåmaskin er en såmaskin beregnet på forsøksjordbruket. Den sår bare ett og ett frø, og dermed blir det lettere å måle spiringsprosent og andre parametre i ettertid. Den ble oppfunnet ved Norges landbrukshøgskole av Egil Øyjord.

Sveivesåmaskin

Sveivesåmaskinen ble båret av en mann. Den hadde en sekk til frøene og en spredeskive som ble drevet av en sveiv som spredte frøene utover åkeren, omtrent tilsvarende kunstgjødselsprederen i dag. Den er nå stort sett ute av bruk.
Cirrispa

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.

Utbredelse

Arten er kjent fra Egypt og Syria.
Erik van Rossum

Karriere

Erik van Rossum startet sin profesjonelle karriere i NEC Nijmegen i 1983. Han har også spilt for FC Twente, Willem II Tilburg, KFC Germinal Beerschot, Plymouth Argyle FC, Verdy Verdy og Albireo Niigata.
Hege Tunaal

Biografi

Hun startet karrieren først innen skoleoperetter og siden som visesanger, begge deler i samarbeid med Lars Klevstrand. Sammen ga de ut albumet Dobbeltportrett i 1969, et album som hovedsakelig bestod av musikk av Geirr Tveitt og tekster av Herman Wildenvey. Senere har hun gitt ut totalt ti album hvor hun har tolket viser av ulike komponister som Hartvig Kiran, Violeta Parra, Mikis Theodorakis, Bertolt Brecht og Ketil Bjørnstad. Hun har senere samarbeidet med Klevstrand ved flere anledninger, blant annet på dobbeltalbumet Hartvig Kirans viser – Historia om Ola Skutvik & Mariann hvor også Ålesund Kammerensemble bidro og Henning Sommerro produserte. For albumet fikk de Spellemannprisen 1983 i klassen visesang.  I 2003 ga Tunaal ut albumet Ildluer som var hennes første album med kun egne sanger. Samme år mottok hun Gammleng-prisen i viseklassen. I 2017 ga hun etter 14 år ut albumet Annen Hvert Sekund ... Kvinneskjebner der søkelyset blir satt på overgrep mot jenter med hovedvekt på barnebruder.
Tunaal studerte piano, gitar og sang ved Norges musikkhøgskole (som da het Musikkonservatoriet), og var en av de første som tok sangpedagogisk eksamen ved denne utdanningsinstitusjonen. Hun tilbragte senere flere år i Stockholm, der hun var elev av sangpedagogen Torstein Föllinger.
Hun underviste i sang ved Statens teaterhøgskole i 37 år.
Chalcosoma chiron

Utseende

En stor og kraftig (hannene opptil 12 centimeter lange), blank svart bille med bronseaktig glans. Hannen har et langt, krumt horn på hodet, et langt, horn på hver side av thorax, disse er ganske rette hos denne arten, men en tanke nedoverbøyd i spissen, og en kraftig pigg rett over hodet. Hunnen er mindre og mangler disse hornene og piggene. Arten ligner sterkt på Chalcosoma caucasus og er muligens bare å regne som en variant av denne.

Levevis

Denne billen lever i regnskog. Larvene utvikler seg inne i døde trestammer. Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe med hverandre om hunnene, eller kamp om føderessurser. De store hannene er svært aggressive overfor hverandre, mindre hanner med mindre horn mindre aggressive.

Utbredelse

Denne arten lever på Java, trolig også videre i Indonesia og Malaysia.
Right Livelihood Award

Right Livelihood Award, på norsk ofte kjent som Den alternative Nobelprisen, er en pris som ble etablert i 1980 av den tysk-svenske filantropen Jakob von Uexküll, for å «hedra och stödja de som erbjuder praktiska och exemplariska lösningar på de viktigaste utmaningarna världen står inför». Prisen deles ut av Right Livelihood Award Foundation, med sete i Stockholm.
Prisen deles vanligvis ut til fire mottakere hvert år, der den ene er mottaker av en ærespris og de tre andre deler en pengepris på to millioner svenske kroner. Den utdeles årlig i Riksdagshuset i Stockholm den 9. desember, dagen før utdelingene av nobelprisene. 
Uexküll etablerte prisen etter at Nobelstiftelsen hadde avvist hans forslag om egne nobelpriser for miljøspørsmål og sosiale spørsmål. Stiftelsen bak prisen ser derfor prisen i sammenheng med nobelprisene, som en pris som utfyller nobelprisene ved å dekke områder som nobelprisene ikke dekker. Etter at stiftelsen ble invitert til å dele ut prisen i Riksdagshuset fra 1985, slo navnet «den alternative Nobelprisen» gjennom i offentligheten, et navn som brukes langt oftere i pressen enn prisens offisielle navn og som også brukes ofte av Right Livelihood Award Foundation.
Blant kjente prisvinnere er Astrid Lindgren, den russiske menneskerettsorganisasjonen Memorial, Mordechai Vanunu, Wangari Maathai, Vandana Shiva, Daniel Ellsberg og Leonardo Boff. To nordmenn, Erik Dammann (sammen med Framtiden i våre hender) og Johan Galtung, har fått prisen.
I 1996 utpekte Föreningen Vetenskap och Folkbildning komitéen bak Right livelihood til «Årets forvirrere» etter at de hadde gitt prisen til homeopaten George Vithoulkas.

Kontrovers

I protest mot stiftelsens ønske om å tildele varsleren Edward Snowden prisen for 2014 svarte Sveriges utenriksminister Carl Bildt, ifølge kilder i SVT, med å stenge stiftelsen ute fra å benytte det svenske utenriksdepartementets presserom hvor prisene har blitt kunngjort siden 1995.
Yunxi (Yueyang)

Yunxi (kinesisk: 云溪区; pinyin: Yúnxī Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Yueyang i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.
Yunxi har et areal på 417 km² og hadde i 2003 et folketall på ca. 160.000 innbyggere.
Melsomvik

Historie

På grunn av sin kystlinje og nærhet til Norges eldste by, Tønsberg, har Melsomvik en historie som strekker seg langt tilbake i tid. Stedet har vært havn og opplagsplass for båter helt siden leidangsflåten lå der i middelalderen. 
,Fra 1897 til 1899 anla marinen en egen opplagshavn. Den var beregnet på vedlikehold av fartøysmateriell, utrustning og bemanning ved mobilisering. Melsomvik ble nedlagt som opplagshavn like etter 1920, men fortsatte som marinedepot fram til 1964. Det er i dag flere kulturminner i Melsomvik, deriblant krigsbunkere og våpenlagringshaller fra begynnelsen av 1900-tallet. Håøya fort og Sundås batteri ble anlagt rundt den samme tiden bla. for å beskytte innseilingen inn Tønsbergfjorden til Melsomvik.

Unionsoppløsningen

Det ingen i Norge visste i 1905, var at de svenske militære hadde planer som ville gjort Vestfold til en krigsskueplass. Disse gikk ut på å okkupere Hvaler og isolere  Vestfold ved bombardement av veier og jernbane ved Holmestrand og Larvik. Deretter skulle Tønsbergfjorden stenges. For å knuse de norske skipene som lå i Melsomvik, skulle svensk infanteri og artilleri landsettes på Tjøme. På Nøtterøy skulle ilandstigning skje nord for Nordre Årøy. Soldatene skulle deretter ta seg opp til toppen av Vardås og starte bombardementet av Håøya. Så kunne Melsomvik knuses.
Svart jordfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 26–42 mm), mørkgrått nattfly. Forvingen er mørkgrå, nyre- og ringmerkene sitter på et svart område som strekker seg fra like innenfor ringmerket til like utenfor nyremerket. Bak ringmerket er det en kort, tynn, svart lengdestrek (tappmerke). Ellers er vingen ensfarget. Bakvingen er gråhvit eller lysgrå.

Levevis

Den lever i hager, på ruskemark og i mange andre miljøer. Larvene lever på røttene av ulike urter og gras, blant andre kløver, groblad og ulike hageplanter. Som mange andre jordfly kan den gjøre noe skade i hagen. De voksne sommerfuglene flyr i august – september og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa. I Norge er den vanlig nord til Nord-Trøndelag.
Rhagonycha lutea

Utbredelse

Rhagonycha lutea finnes i Norge utbredt, men ikke vanlig. Den finnes også i Europa, men mangler i øst.

Utseende

Rhagonycha lutea er mellom 6-9 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Hodet er svart og smalere bak fasettøynene, enn lengre fremme. Antennene er mørkere mot spissen og det andre leddet er lengre enn det er bredt. Det tredje leddet er omtrent en halv gang lengre enn andre ledd. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldet (pronotum) er lyst rødgult og har bare en svak innbuktning midt på bakkanten og har en overflate som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets sidekanter er svakt rundet, ofte smalere i fremkant og dets bakhjørner er stumpvinklet avsatt. Leggene på mellom- og bakbeina er rette, og ikke krummet inn mot kroppen. Scutellum og dekkvinger er ganske lyst gule. Bakkroppens spiss er mørkere. Undersiden er mørk. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har generelt kort litt oppstående behåring.

Levevis

Rhagonycha lutea har larver som lever i jorden. De voksne (imago) finnes i juni og juli. De oppsøker gjerne åpne blomster, særlig på arter innen skjermplantefamilien. Men de kan observeres også på trær og busker. 
Selv om de oppsøker blomster er de rovdyr og lever både som larver og voksne av andre mindre dyr.
Euconnus

Utseende

Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis

Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.
Euconnus-artene finnes særlig mellom råtnende plantemateriale, der det bruker å være rikelig med midder.
Cuchilla del Ombú

Transport

Ruta 26 General Leandro Gómez forbinder Cuchilla del Ombú med Cuchilla de Caraguatá og Ansina.
Fredrik Lundh Sammeli

Medlem av Riksdagen

Sammeli hadde i perioden 2007 til 2008 permisjon fra sine oppgaver i Riksdagen, og ble denne perioden erstattet av Hannah Bergstedt.
Sammeli har tidligere sittet i sosialsikringskomiteen, samt vært vara i tre andre komiteer.
Perichares

Utseende

Middelsstore (vingespenn 40-50 millimeter), slankvingede, brune smygere. Vingene er brune med hvite flekker, ved roten av vingen kan det være spredte, metalliske skjell.

Levevis

Larvene lever på ulike gress, blant annet hirse.

Utbredelse

Slekten er en av få representanter for den store gruppen Erionotini i den nye verden, og er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Hansen & Arntzen

Hansen & Arntzen er et tradisjonelt skipsverft i Stathelle som har spesialisert seg på restaurering av fartøyer. Verftet har bla bidratt til restaurering av KS «Norge». Verftets siste store prosjekt var restaureringen av DS «Turisten».
Kongekronen

Kongekronen er en roman av Margit Sandemo fra 1976. Originalens tittel var Kungakronan. Den ble først utgitt som føljetong i ukebladet Hjemmet i Norge, før den har kommet i ulike publikasjoner i Norden.
Romanen omhandler Anniken, en sjenert og lite for seg, men vakker jente, som studerer arkeologi. Her treffer hun Martin, en kjekk omsvermet gutt, som kan få den jenta han vil ha, men blir utfordret til å prøve seg på nullet Anniken. Likevel virvles hele vennegjengen rundt Anniken og Martin inn i et eventyr etter en kongekrone som skal være gjemt ute på vestlandskysten, og som skal være fra de gamle irske konger fra før vikingtiden. Romanen har også innslag av overnaturlige fenomener så vel som spenning og kjærlighet. Romanen er også utgitt som bok nummer 32 i serien Margit Sandemos beste føljetonger.
Fingerdyr

Biologi

Fingerdyret har grov, lurvete, brun til mørkebrun pels med spredte islett av hvite dekkhår. Arten er nattaktiv og banker på trærne med den lange midtfingeren, mens den lytter ivrig, med de store ørene, etter treborende larver, som den avdekker med de gnagerliknende, evigvoksende fortennene og drar ut med den pinneliknende midtfingeren. Kostholdet består også av frukt, kokos, frø og sopp.  Fingerdyret har store fellesbol som de bruker etter tur, ikke samtidig. Ungene holder sammen med moren i to år.
Fingerdyret er utbredt i nord, vest og øst på Madagaskar. Fram til 1957 trodde man at arten var utryddet, men da viste dette seg å være feil. Arten er ifølge IUCNs rødliste sterkt truet av utryddelse. Den er dessuten oppført på CITES liste I, som omhandler handel med de mest truede artene i verden.

Annet

Det finnes flere oppdrettsstasjoner for fingerdyr, der de blir studert og alt opp til utsetting i egnede biotoper.
Elverim

«Elverim» er en barnesang med tekst av Nordahl Rolfsen (1848–1928) til en tradisjonell melodi. Lesebøkene skulle favne mye. Ikke bare skulle barna få innblikk i skjønnlitteratur, de skulle og lære geografi og historie, og det favner Rolfsen i denne visa. Den finnes også i en lengre nynorsk versjon.

Teksten

1.Den lengste gutten det er nå Glommen,

og god og diger, i sær i flommen,

men ellers danser han like glad

fra Aursund sjø og til Fredrikstad.
2.Han går i skogen, han går i skyggen

og mangen tylft tar han med på ryggen,

han bærer hus og han bærer kjøl

og Glommen det er en østerdøl.
3.Nå vil jeg spørre om det er nogen

som kanskje ikke har hørt om Lågen.

Å nei det kan jeg da aldri tro

for kjære dere det er jo to.
4.Den ene brer seg i Mjøsens vanne

hvor kornet gulner på rike strande.

Den andre er ikke mindre sterk

den løper like ved Kongsberg verk.
5.Men Begna ned gjennom Valdres haster

og Hallingselva i bukt seg kaster,

og telejenten kan speile seg

for hun har sjøer på hver sin lei.
6.Og vest om fjellet er elva liten

og hissig løper den hele tiden

for bratt er veien og ikke lang

fra fjellets rygg og til fjordens fang.
7.Hvis ikke barna er altfor trøtte,

så får vi nord over Dovre gløtte,

der står en kirke av gammelt ry

den står ved Nidelv i Trondhjems by.
8.Og siden seiler vi nord om Salten

og ser på elven som heter Alten,

hvor Tana grenser på langs og tvers

ja det er grensen for disse vers.
Skage Lense

Skage Lense var en tømmerlense i elva Namsen som fra 1912 ble brukt til sortering og sopping av fløtet tømmer til sagbrukene i Namsos. Det har vært fløtet tømmer ned Namsen i uminnelige tider, og de første lensene ble anlagt på midten av 1800-tallet.
Alt tømmeret som ble fløtt i Namsen, ble sortert og «soppet», dvs. buntet sammen til flåter, ved Skage Lense. Fra lenseanlegget ble tømmeret slept med båter ned til de mange sagbrukene i Namsos.
På det meste, omkring 1950, var 40 personer ansatt ved Skage Lense. Enkelte sesonger på 1950-tallet passerte mer enn én million stokker gjennom dette lenseanlegget. Etter siste verdenskrig ble stadig mer av tømmeret transportert med lastebiler. Skage Lense ble lagt ned i 1971.
Nordfjord prosti

Nordfjord prosti er et tjenestedistrikt  i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke. Prostiet omfatter kommunene Bremanger, Eid, Gloppen, Hornindal, Selje, Stryn og Vågsøy.
Prosten har sete på Nordfjordeid hvor Eid kirke er prostikirke.
Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet. De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.
Aspudden tunnelbanestasjon

Aspudden tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i bydelen Aspudden i Söderort i Stockholm kommune.
Stasjonen trafikkeres av T-bane 2 (rød linje) og ligger mellom stasjonene Liljeholmen og Örnsberg. Selve stasjonen ligger i fjelltunnel 15-20 meter under bakken.
Stasjonen ble innviet 5. april 1964 som stasjon nr. 52 i tunnelbanenettet.
Anna Dorothea Therbusch

Anna Dorothea (Lisiewski) Therbusch (født 23. juli 1721 i Berlin, død 9. november 1782 i samme by) var en prøyssisk malekunstner som stilmessig tilskrives rokokkoepoken. Av verkene er ca. 200 kjent i dag, hvorav 85 er portretter.

Bakgrunn

Selv om hun var født som datter av en hoffkunstner, (Georg Lisiewski), var det ikke vanlig på den tid at kvinner ble profesjonelle malere.

Karriere

Hun var i sin tid anerkjent som en dyktig portrettør både med normalstørrelse og i miniatyrformat, og fikk kunder blant adelen.
Hun, en søster og en bror fikk opplæring av faren fra tidlig barndom, og de ble snart betraktet som maleriske vidunderbarn. Karrieren tok imidlertid en foreløpig slutt da hun giftet seg med vertshusholder Ernst Friedrich Therbusch som 21-åring, og brukte tiden til å hjelpe med driften av stedet. Da hennes «ekteskapelige forpliktelser» var over, tok hun opp igjen malingen (ca. 1760) «som en nærsynt og middelaldrende kvinne». Deretter viet hun resten av livet sitt til kunsten.
De første maleriene fra tiden etterpå finnes i Stuttgart, med et portrett av hertug Karl Eugen og i alt 18 hurtigmalte portretter til slottets galleri. Hun ble æresmedlem av Stuttgart kunstakademi, og arbeidet der og i Mannheim til hun dro til Paris i 1765. Selv om hun ble godt mottatt av det kongelige kunstakademiet, og fikk en utstilling med god omtale fra Denis Diderot, som ellers var fryktet for sine kritikker, ble hun ikke noen suksess. Hun ble medlem av akademiet og flyttet sammen med Diderot i 1767. Selv uten suksess mht. salg, er Paris-tiden regnet som hennes mest kreative periode.
Allerede på den tid var Paris en dyr by å leve i. Hun forlot byen og dro hjemover via Brussel og Nederlandene. Vel hjemme i Preussen ble hun en ledende portrettør for Fredrik den store av Preussen, og utførte veggmalerier med mytologiske scenerier på hans nye slott Sanssouci. Hun portretterte også Katarina den store av Russland. Selv om hun aldri besøkte Russland ble bildene hennes ofte kjøpt opp av russiske samlere.
Hun døde som 61-åring, og er gravlagt på  Dorotheenstadt kirkegård. Kirken ble ødelagt under annen verdenskrig, men gravsteinen over henne er intakt.
Forholdet hennes til Diderot inspirerte Éric-Emmanuel Schmitt til å skrive teaterstykket Der Freigeist (Den frie sjel/ånd) også kjent som Der Libertin (Libertineren).
Galați (fylke)

Administrativ inndeling

Fylket har to municipiu, to byer og 59 comună.
Espen Haavardsholm

Familie

Han er sønn av psykolog Borger Haavardsholm (1919–2007) og psykiater Kari Gunhild Abigael Vogt Linge (1918–), datter av motstandsmannen Martin Linge. På farssiden var han nevø av forfatter Haavard Haavardsholm (1924–81), mens kunstneren Frøydis Haavardsholm var kusina til farfaren. Espen var i sitt første ekteskap gift med forfatteren Liv Køltzow.

Politikk

Haavardsholm var et aktivt medlem av AKP (m-l).
Frithjof M. Haugland

Krigstjeneste

Haugland var med i Vinterkrigen i 1939 – 1940.
Haugland forlot Norge i slutten av 1941, ble opptatt i Kompani Linge og utførte spesialoppdrag på norskekysten. Haugland gjennomgikk telegrafistkurs og var med på fire tokt med Shetlandsgjengen. Siste turen var Haugland mannskap på MK «Bratholm I» under Operasjon Martin (Red) og ble da tatt til fange. 2. april 1943 ble Haugland og syv andre fra Operasjon Martin (Red) henrettet av tyskerne.