Constance Bennett

Barndom

Constance Campbell Bennett ble født 22. oktober 1904 i New York. Foreldrene hennes, Richard Bennett og Adrienne Morrison, var begge skuespillere. Det samme var besteforeldrene hennes på morsiden, Morris W. Morris og Rose Wood. De to yngre søstrene hennes, Barbara Bennett og Joan Bennett ble også skuespillerinner.

Karriere

Bennett hadde sin filmdebut i en statistrolle i stumfilmen The Valley of Decision (1916). Foreldrene hennes spilte hovedrollen i filmen, og Bennetts to yngre søstre hadde også statistroller. Hun spilte i en rekke stumfilmer i 1920-årene, der en av de mest kjente var Sally, Irene and Mary (1925). Filmen handler om tre showgirls og deres syn på livet. Bennet, Joan Crawford og Sally O'Neil spilte hovedrollene. Samme året som filmen ble utgitt giftet hun seg med Philip Morgan Plant og tok en pause fra karrieren i de fire årene ekteskapet varte. 
På begynnelsen av 1930-tallet hadde hun blitt en av de best betalte skuespillerinnene i Hollywood. I løpet av tiden hun hadde kontrakt med RKO Pictures spilte hun blant annet i filmene What Price Hollywood? (1932) og Our Betters (1933), begge regissert av George Cukor. På midten av tiåret var populariteten hennes dalende, men hun hadde likevel suksess med filmer som The Affairs of Cellini (1934),   Efter kontortid (1935) og Forelskede kvinner (1936). I 1937 spilte hun hovedrollen i Topper, sammen med Cary Grant. Filmen handler om de to lekne spøkelsene George og Marion Kerby, og ble en av Bennetts mest populære filmer. Året etter gjentok hun rollen i oppfølgeren Det spøker ved rivieraen.
Bennett og hennes tredje ektemann, den franske regissøren og adelsmannen Henry de La Falaise, startet produksjonsselskapet Bennett Pictures Corp., som produserte de to fargefilmene Sydhavets paradis (1935) og Kliou the Tiger (1936). 
I 1941 spilte hun i Den lettsindige tvilling, som var Greta Garbos siste film. Produksjonsselskapet hennes, Constance Bennett Productions, produserte de to filmene Paris Underground (1945) og Smart Woman (1948), som hun også spilte hovedrollen i. I tillegg til arbeidet innen filmindustrien, begynte Bennet også å spille på teater. I 1947 hadde hun igjen suksess på filmlerretet i en birolle i Ikke mistenkt. Etter å ha spilt en birolle i Presidenten kommer i 1951, spilte hun ikke i noen flere filmer resten av tiåret, men hadde flere gjesteroller i TV-serier, i tillegg til arbeidet hennes på teaterscenen. Bennett fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame 6250 Hollywood Blvd. 8. februar 1960. I 1965 gjorde hun et comeback på filmlerretet i Madame X. Kort tid etter at innspillingen var fullført døde hun, og filmen ble derfor ikke utgitt før etter hennes død.

Privatliv

Den 6. juni 1921 giftet Bennett seg med Chester Hirst Moorehead. Ekteskapet ble imidlertid annullert to år senere. Den 3. november 1925 giftet hun seg med millionæren Philip Morgan Plant, som hun ble skilt fra 14. desember 1929. Hun fikk en million dollar i skilsmisseoppgjøret.
Den 22. november 1931 giftet hun seg med den franske regissøren og adelsmannen Henry de La Falaise. Han hadde tidligere vært gift med skuespillerinnen Gloria Swanson. Året etter vendte Bennett tilbake fra en tur i Europa med den tre år gamle adopterte sønnen Peter Bennett Plant. Den 14. november 1940 ble Bennet og La Falaise skilt.
Da hennes andre ektemann, Philip Morgan Plant, døde i 1941 hadde det blitt opprettet et fond på over en halv million dollar som skulle gå til barna hans. Bennett avslørte da at hennes adopterte sønn i virkeligheten var hennes biologiske barn med Plant, som hadde blitt født etter skilsmissen. Hun hadde hevdet at han var adoptert for å forhindre at Plant skulle få foreldreretten. Under rettssaken mot Plants mor og enken hans sa Bennett at dersom hun måtte i vitneboksen kom hun til å fortelle alt om ekteskapet. Saken ble til slutt løst utenfor retten.
Den 20. april 1941 giftet Bennett seg med skuespilleren Gilbert Roland. De fikk døtrene Lorinda Roland og Christina Alonso Roland, men ble skilt 20. juni 1946. To dager senere giftet Bennett seg med John Theron Coulter, som var oberst i United States Air Force. Utover 1940-tallet var Bennett med på å organisere underholdningsforestillinger for amerikanske soldater i Europa, og fikk flere militære hederspriser for innsatsen. 
Bennett døde 4. juli 1965 i Fort Dix i New Jersey av hjerneblødning. På grunn av sin innsats for det amerikanske forsvaret, og hennes ektemanns stilling som brigadegeneral, ble hun gravlagt på Æresgravlunden i Arlington. Da Coulter døde i 1995 ble han gravlagt sammen med henne.