Trefoldighetskirken (Kristianstad)

Arkitektur og innretning

Kirken blir ofte kalt for Nordens skjønneste renessansentempel, og størrelsen gir en pekepinn, om at kongen har hatt store planer for sin nye by. Den har et meget vakkert lys, som faller inn gjennom de 26 store vinduer med i alt 1394 ruder. Bygningen er skrått plassert i forhold til resten av den stramt rektangulære byen.
Trefoldighetskirken har bevart det meste av sin opprinnelige form, og byggematerialet er rød mursten. I 1865 fikk den dog et 59 meter høyt tårn, og i 2010 har den fått fått en litt fremmedartet tilbygning i form av et sakristi.
Kirken kan rumme 1.400 personer under de stjerneformede hvelvinger, og er bygget i kongens kjente renessansestil. Arkitektene var trolig de flamsk-danske Lorenz van Steenwinckel og broren Hans, som også har bygget Børsen i København. Det finnes flere sandstensdekorasjoner, og portalene er utsmykket med statuer. Flere steder ser man innhugget Christian IVs monogram.

Alteret

Alteret er utført i Lorentz Petersen Sweys verksted i Amsterdam. Det er utformet som en antikk tempelgavl. De store søylene har joniske kapiteler, mens de små har korintiske. Ved takfoten står to obelisker med kuler på toppen. Evangelistene Markus og Matteus har bustete hår og skjegg, slik de normalt fremstilles i gresk-ortodokse kirker. Over dem ses de michelangelosinpirerte Lukas og Johannes. Lukas ligger avslappet og  tenkende, mens seeren Johannes ser frem- og oppad. Til siste krones alteret av det som er temaet for Trefoldighetskirken, nemlig lyset, gleden og seieren.

Benkene

Treskjærerarbeidet på benkene er utført av Hans Kock i årene omkring 1620. På en av dem ses Den norske løve, på en annen den islandske ukronte stokktørrede fisk. De forreste stolene har hatt såvel knefall som bokhylle, men disse ble fjernet på 1800-tallet og erstattet med et smalere sete. På den måte kunne folk sitte med knærne mot hverandre, hvilket ga flere sitteplasser. Oppdelingen i mann- og kvinnebenker holdt seg til frem til slutten av 1800-tallet.

Døpefont

I 1632 ble det innredet et særlig avgrenset dåpskapel, men døpefonten befinner seg nå igjen i koret. Den er utført i sandsten og prydet med høye, bemalte relieffer av kvinnelige hermer. Fonten bærer byggmester David Nyborgs monogram, og dateres av hans død i 1619.

Orgelet

Orgelet, som kanskje har en av Nordens vakreste barokkfasader, er bygget av Johan Lorentz d.e. fra Holsten og satt opp i 1631. Det hadde 28 stemmer fordelt på to manualer og en pedal. Lengst oppe ses en engel med banderolen Gloria in excelsis deo. Lengre nede ses det danske riksvåpen med en krans av provinsvåpen (deriblant det norske), flankert av de to danske villmenn og to engler som blåser på basuner. 
Pulpiturbalustraden er smykket med de ni muser. I midten, på sydsiden, ser vi kong David som spiller harpe for musene. Balustradens underkant prydes av en stor pinjekongle omgitt av en vinranke.

Prekestolen

Prekestolen er utformet av brødrene Steenwinckel, hvor Hans monterte den i 1630. Formspråket er klart og kraftfullt med opprinnelse i arkitektur fra Toscana.  Den er utført i sort, belgisk marmor med hvite alabastskulpturer og utsmykninger av hvit og rødflammet marmor. Stolen er syvkantet, men på to av sidene er trappen. Over henger en fint utformet lydhimmel i sort, hvit og rød marmor, med blant annet Jahveinskriptionen i hebraiske bokstaver. De 58 cm høye statuer på prekestolen forestiller de fire evangelistene.

Lysekroner

Kongens svigersønn, Ebbe Ulfeldt skjenket i 1645 den store lysekronen som henger i mittgangen. Samtidig skrev han til kongen, at lysekronen hadde en verdi av ca. 1000 riksdaler og han ønsket å bli begravet under kirkens gulv. Sånn skulle det ikke gå, da han etter forsvenskingen av landet ble forflyttet. Kirkens eldste lysekrone, donert i 1636, henger lengst fremme i sydsiden.