google/wiki40b huggingface dataset:
«Thor» (monitor)

Tekniske data

«Thor» var den siste og største av fire monitorer som ble bygget av det norske sjøforsvaret på siste halvdel av 1800-tallet. Den hadde en besetning på 85 til 95 mann og med dampmotor på ca. 500 hestekrefter gjorde den 6-8 knop.
Langs skipssidene var den pansret med jernplater på tilsammen 176 millimeter, pluss 941 mm med treverk. Tårnet hadde 363 mm panser.
En forskjell fra de tre første monitorene var at «Thor» hadde dobbel bunn.
Ved levering fra Karljohansvern i 1872 var «Thor» utstyrt med to 27 cm kanoner, en 8 cm kanon og en 12 mm mitraljøse. I 1897 ble artilleriet oppgradert til to 12 mm kanoner, to 65 mm kanoner, og to 37 mm revolverkanoner.

Utfasing

I 1908 ble monitoren «Skorpionen»  faset ut, og «Mjølner» fikk samme skjebne året etter. Tanken var å også fase ut «Thor» og «Thrudvang», men grunnet utbruddet av første verdenskrig ble disse to beholdt. Da krigen var over i 1918 var det imidlertid ingen tvil om at monitorenes tid var forbi, og begge ble besluttet slept til Stavanger for opphugging. «Thrudvang» kom velberget frem til Stavanger, men like bra skulle det ikke gå med «Thor».

Forlis

7. mars 1919 var det sterk vind, men kapteinen på slepebåten «Goliath» besluttet likevel å starte slepet fra Horten på kvelden. Ved Tjøme ble slepet overrasket av et forferdelig uvær, og «Goliath» fikk motorstopp etter å ha fått to bråttsjøer over seg slik at det kom vann i maskinrommet. I frykt for å bli dratt omkull kuttet kapteinen over trossene og overlot monitoren og de to rormennene ombord til naturkreftene. Skipet grunnstøtte ved Hoftøya sørøst for Verdens Ende, sank og ble liggende på grunt vann ca. 20 meter fra sørvestspissen av øya. De to unge rormennene - Frithjof Pedersen og Vilmer Mikalsen - ble aldri funnet, livbåten ble funnet knust.
Slepebåten «Goliath» var bygget i 1900 og på tidspunktet for forliset eid av selskapet Bergens Provianteringsraad.
Det kondemnerte skipet var blitt solgt for 15.600 kroner, og representerte et betydelig parti med jern. Man gjorde derfor forsøk sommeren 1919 på å gjenvinne deler av skipet fra havbunnen, blant annet ved å sprenge tre miner og flere mindre dynamittladninger under skipet for å dele det opp i jernstykker som kunne heves. Man klarte da å ta opp totalt 52 tonn jern. På 1950-tallet har man også sprengt seg inn til kjelen for å få tak i kobberet.

Dykkeobjekt

Det gjenværende av «Thor» ligger på 8-14 meter og er således et lett tilgjengelig dykkeobjekt. Kun en annen sunken monitor kjenner man posisjonen til, men på langt dypere vann. Store deler av skroget er ødelagt, men akterskipet og tårnet er for en stor del intakt. De tre andre norske monitorene ble alle hugget.

Kuriosa

Underoffiser Johan Oscar Smith tjenestegjorde på «Thor». I et brev skriver han selv om en hendelse herfra: «17. mai 1898 ombord i monitoren Thor på hundevakten om natten overga jeg meg til Gud og fikk en indre dypt forvissning om at jeg tilhørte ham.»
Denne hendelsen blir regnet som starten på det som er blitt det verdensomspennende kristne trossamfunnet Brunstad Christian Church, også kjent som Smiths Venner.
Eldredge (bil)

Eldredge var en amerikansk bil som ble produsert fra 1903 til 1906. Den ble bygget av National Sewing Machine Company i Belvidere, Illinois. Det var en lett, to-seters runabout med venstrehåndsratt..
1904 Eldredge Runabout var en runabout modell. Den hadde plass til to passasjerer og ble solgt for 750 dollar. Den horisontalt monterte motoren lå midt i bilen og produserte  8 Hk. Den hadde en 3-trinns girkasse. Den pansrede tre-innrammede bilen veide 522 Kg og hadde plattformfjærer.
1904 Eldredgee Tonneau hadde plass til fem passasjerer og kostet 2 000 dollar. Den horisontale flate motoren var montert i fronten med radiator (og vifte). Den hadde halv-elliptiske f]ærer, men ble solgt for langt mindre enn konkurrerende modeller.
Fylkesvei 5629

Fylkesvei 5629 går mellom Steinklepp og Fjellstad i Lærdal kommune. Veien er 1,8 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 273.
Grønnegata (Tromsø)

Kjente bygninger

Grønnegata 21-23 fra 1984 er en noen av Tromsøs første bygninger bygd i postmoderne stil. Bygningen ble i 2003 tildelt arkitekturprisen Houens fonds diplom.Tromsøysund meieri lå i Grønnegata 37/39 fra 1907 til 1960. Bygningen ble på 90-tallet omgjort til utested med navnet Meieriet (nå nedlagt). 
I 1969 ble Fokus kino bygd, selve kinoens innmat ble i 2005 revet, men taket med den unike hyperbol paraboloide formen ble beholdt og huser Tromsø bibliotek og byarkiv med glassfasade i 2005. Fokus Kino ligger i underetasjene i samme bygg som Tromsø rådhus. 
På østsiden vis-à-vis Fokus ligger KulturHuset i Tromsø som er en konsertscene som også brukes til kinoforestillinger under Tromsø Internasjonale Filmfestival, på samme plan som Grønnegata ligger Kafe Sånn.  
Øst for Torgallmenningen langs Grønnegata ligger parken med Musikkpaviljongen fra 1892 og statue av Kong Haakon 7. 
Nord for parken ligger katolske domkirken på østsiden og Nordlysbygget på vestsiden. Kjøpesenteret Veitasenteret har inngang fra oversiden rett nord for den katolske kirka. 
Flere hoteller Thon Hotel Tromsø, City Living Hotel Tromsø, Viking Hotell Tromsø, Thon Hotel Polar. Sentrale samfunnsinstitusjoner som Vinmonopolet og Tromstrygd holder også til i Grønnegata. 
I Grønnegata 122 ligger en seksetarsjes blokk, oppført 1958 og 1961 og tegnet av Jan Inge Hovig.  Bygget huset tidligere Troms fylkesadministrasjon og var fra 1996 til 2015 Tromsø politihus, før bygget overtas av NAV.
I Grønnegata er det også inn- og utkjøring for det utsprengte parkeringsanlegget Fjellet Parkeringshus.
Kronisk venøst leggsår

Symptomer

Ødem i underekstremitetene, tyngdefølelse i beina, som blir lettere ved å legge dem høyt, misfarging av huden i ankelregionen, lipodermatosklerose, atrophie blanche, tørr og flassende hud, eksem, hudatrofi.
Lokalisasjon: I området rundt malleolene, ofte medialt. De er ofte solitære.
Alfred-Henri-Marie Baudrillart

Bakgrunn

Alfred var sønn av Henri Baudrillart og Marie Sacy. Faren var professor i politisk økonomi ved Collège de France, sjefredaktør for Journal des Économistes og medlem av Académie des Sciences Morales et Politiques. Baudrillarts bestefar på morssiden, Samuel Ustazade de Sacy, var sjefredaktør for  Journal des débats og medlem av Académie française.
Han hadde sin oppvekst i Latin Quarter, der han gikk på École Bossuet fra 1868 og senere Collège Louis le Grand.

Geistlig løpebane

I 1876 bestemte han seg for det kirkelige liv. Han studerte ved Institut Catholique de Paris fra 1878 til 1881. 
Alfred Baudrillart trådte i 1890 inn i Oratoriekongregasjonen og studerte filosofi og katolsk teologi i Paris. Han ble presteviet i 1893 og underviste deretter ved Institut Catholique de Paris. Fra 1907 til 1942 var han rektor ved universitetet.
I 1905 etablerte han tidsskriftet Revue practique d’apologetique. I 1906 ble han æreskanonikus ved domkapittelet i Paris, og året etter ble han utnevnt til pavelig æresprelat. Han ble generalvikar i Paris i 1908. Samme år fikk han i oppdrag å lede arbeidet med Dictionnaire d'histoire et de géographie ecclésiastiques.
I 1918 ble han valgt til medlem av Académie française, og i 1921 utnevnte pave Benedikt XV ham til titulærbiskop av Hemeria og hjelpebiskop i Paris. Han ble utnevnt av Pius XI til pavelig tronassistent i 1925 og til titulærerkebiskop av Melitene i 1928.

Kardinal

Han ble kreert til kardinalprest i 1935 av pave Pius XI, med tittelkirken San Bernardo alle Terme.
Baudrillart deltok på konklavet 1939 som valgte pave Pius XII.
Han er begravet i kapellet «Des Carmes» i Paris.
Gzjat

Gzjat (russisk: Гжать) er ei elv i Smolensk oblast i Russland. Den er 113 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 2 370 km². Byen Gagarin ligger ved Gzjat.
Rosso (album)

Personell

King Midas
Andre medvirkende
På flukt

På flukt var et pedagogisk rollespill og én av de seks hovedaktivitetene til Røde Kors Ungdom, ungdomsorganisasjonen til Norges Røde Kors. Aktiviteten ble startet opp i Norge i 1997 og har hatt årlige rollespill rundt om i hele landet siden da. Det pedagogiske målet med rollespillet er å motvirke fremmedfrykt og rasisme.
Spillet tar for seg hverdagen for millioner av flyktninger og simulerer det å være flyktning. Røde Kors Ungdom arrangerer På flukt for å skape økt forståelse og toleranse. Rollespillet varer i 24 timer og skal gi en forenklet, men likevel realistisk opplevelse av det å være flyktning.
Målgruppen er ungdommer i alderen 13-30, med hovedvekt på konfirmanter, men også folkehøgskoler, videregående skoler og universitet har arrangert På flukt. Det Norad-støttede rollespillet ble avviklet i 2017.

Historie

Spillet På flukt ble utviklet av den danske pedagogen og læreren, Steen Cnops Rasmussen og testet av Dansk pædagogisk råd. Røde Kors Ungdom eier rettighetene til På flukt i Norge. Siden oppstarten i 1997 har over 25 000 ungdommer fullført rollespillet. På flukt markerte 10-årsjubileum.
Andre land hvor På flukt blir arrangert er Sverige, Danmark, Finland, Belgia, Italia, Tyskland og Island.
På flukt ble nedlagt i Norge i 2017.

Priser

Rollespillet ble i 2007, kåret til verdens beste ungdomsaktivitet i Røde Kors innen arbeid med å fremme mangfold og hindre intoleranse, diskriminering og sosial ekskludering. Prisen ble utdelt 21. november 2007 i Genève på generalforsamlingen til Det internasjonale forbundet av Røde Kors- og Røde Halvmåneforeninger, IFRC.
USA-mesterskapet på 10 miles gateløp 2018

USA-mesterskapet på 10 miles gateløp 2018 (2018 USATF 10 Mile Championships) ble arrangert 7. oktober 2018, som en del av gateløpet Medtronic TC 10 Mile fra Minneapolis til St. Paul i Minnesota i USA.
Carlo Carlone

Carlo Innocenzo Carlone (født 1686 i Scaria; død 1775 samme sted), bedre kjent som Carlo Carlone, var en italiensk maler. Han er kjent for sine fresker og altertavler. Etter å ha lagd mange verk i Tyskland og Østerrike returnerte han i voksen alder til Italia, der han fortsatte sitt arbeide.
Carlone var sønn av byggmester, skulptør og stukkatør Giovanni Battista Carlone. I slottet Belvedere i Wien har han malt flere fresker; en i storsalen i Øvre Belvedere, og flere i slottskapellet. I Ludwigsburg slott (Residenzschloss Ludwigsburg) har han malt flere bilder og fresker.
Chinese Arch

Chinese Arch, tidligere Chinaman's Arch, er et naturlig minnesmerke, en 6,1 m høy  kalksteinsbue i Golden Spike National Historical Park i Promontory i Utah. Den ble navngitt Chinaman's Arch for å ære de 10 000 kinesiske arbeidere som bygget Central Pacific Railroad, men navnet ble i 2006 endret til Chinese Arch da det opprinnelige navnet kan oppfattes som nedsettende.
Chinese Arch er tilgjengelig til fots, eller med firehjulsdrevne kjøretøy.
Jingning She

Jingning for she-folket (kinesisk: 景宁畲族自治县; pinyin: Jǐngníng shēzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke i byprefekturet Lishui i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 175 484 innbyggere i 1999.
Sgraffito

Sgraffito er en fargesettingsteknikk som brukes både til keramikk, til murpussing av husfasader og av enkelte malere som en måte å trekke fram tidligere pålagte lag med maling. Navnet kommer av det italienske verbet graffare, som betyr å skrape.
Teknikken består i å legge ett lag, som får tørke, mens det neste tas bort der en vil ha mønster, mens det er halvtørt.
Teknikken har vært brukt i Tyskland siden det 13. århundre, var alminnelig i Italia i det 16. hundreåret og er i dag i bruk i afrikansk kunst. Sgraffitoen til bygningsdekor var vanlig i den italienske renessansen, og bredte seg til Tyskland av italienske byggmestere. Den ble tatt mot og videreført av lokale mestere, og vi finner i dag eksempler på lokal folkekunst mange steder i det habsburgske keiserriket.
Som male-/tegneteknikk er den vanligvis holdt i svart-hvitt. Den norske kunstneren Kaare Espolin Johnson er blant de mest kjente i vårt område, og har utført tildels store utsmykningsarbeider med den, blant annet på det tidligere hurtigruteskipet MS «Harald Jarl», nå overført til nye vegger i MS «Trollfjord».
Norgesmesterskapet i orientering 1965

Norgesmesterskapet i orientering 1965 bestod av flere arrangementer som i 1965 kåret norgesmestere i orientering.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Tistedalen 19. september. Kongepokalene ble vunnet av Marit Økern Jensen og Ola Skarholt.
Gudbrandsdalen

Gudbrandsdalen er et av de store dalførene på Østlandet, mellom Valdres i vest og Østerdalen i øst. Hele Gudbrandsdalen ligger i Oppland fylke. Dalen strekker seg 230 km fra Lillehammer ved Mjøsa, 124 moh. og opp til Lesjaskogsvatnet, 612 moh. Gudbrandsdalslågen renner gjennom hele dalen. Distriktet omfatter også sidedaler med Lågens bielver.
Gudbrandsdalen medregnet Ottadalen og Gausdal betraktet som ett distrikt består av tolv kommuner med til sammen 71 037 innbyggere (1. januar 2015) og et samlet areal på 15 342 km². De tre byene i Gudbrandsdalen er Lillehammer, Vinstra og Otta.

Kommuneinndelingshistorikk

I 1838 ble Gudbrandsdalen inndelt i kommunene Lillehammer, Fåberg, Gausdal, Øyer, Ringebu, Fron, Vågå, Lom og Lesja (Kilde: Brøgger, Waldemar: Norge. Geografisk leksikon. Cappelen, 1963). I 1852 ble Fron delt i Sør-Fron og Nord-Fron (slått sammen igjen i 1966, delt på nytt i 1977). I 1863 ble Dovre skilt ut fra Lesja som eget herred. I 1864 ble Skjåk skilt ut fra Lom som eget herred. I 1879 ble Gausdal delt i Østre og Vestre Gausdal (slått sammen igjen i 1962). I 1890 ble Sollia skilt ut fra Ringebu som eget herred og overført til Hedmark fylke (innlemmet i Stor-Elvdal kommune i 1965). I 1907 ble Sel og Heidal herreder utskilt fra Vågå (Sel og Heidal slått sammen i 1965). Lillehammer og Fåberg ble slått sammen i 1964.

Byer

Lillehammer fikk bystatus som kjøpstad i 1842. Otta fikk bystatus gjennom kommunestyrevedtak i 2000, Vinstra i 2013.

Samferdsel

Viktige veier og jernbane går gjennom Gudbrandsdalen. Hovedveien sør-nord Europavei 6 går i dalbunnen fra Lillehammer til Dombås, der den tar av over fjellet mot Oppdal. Ved Otta tar Riksvei 15 av går gjennom Ottadalen mot Strynefjell og Nordfjord. Ved Dombås tar Europavei 136 av fra E6 og går gjennom Lesja-bygdene til fylkesgrensen ved Bjorli. Tilsvarende går Dovrebanen i dalbunnen til Dombås der hovedlinjen går over fjellet nordover, mens Raumabanen går over Lesja mot Åndalsnes.

Historie

Gudbrandsdalen var historisk et fylke i landsdelen Opplandene og tilhørte Eidsivatingets rettskrets. Dalen og sidedaler ble i 1938 rammet av Storflåmen.
Finja

Finja er et tettsted i Hässleholm kommune i Skåne län i Sverige. Det ligger nord for Finjasjön, mellom Hässleholm og Tyringe. I 2010 hadde tettstedet 535 innbyggere.
Finja har egen barneskole (1. til 5. klassetrinn).
NM i ishockey 1991

Grunnspill

Vålerenga         18  15  1   2  117- 46  31
Sparta            18  13  1   4  137- 65  27
Stjernen          18  13  0   5   92- 58  26
Furuset           18  13  0   5   91- 60  26
Trondheim         18  10  1   7   92- 61  21
Viking            18   6  1  11   81- 80  13
Storhamar         18   6  1  11   69- 77  13
Hasle/Løren       18   6  1  11   58- 98  13
LM-90             18   3  0  15   72-179   6
Frisk             18   2  0  16   60-145   4
Tula kraftverk

Tula kraftverk, også kjent under navnet Fransisco Pérez Ríos, er et kombinert oljekraftverk og gasskraftverk i Hidalgo i Mexico. Det har en installert produksjonskapasitet på 1546 MW, fordelt på 4 turbiner i ett kombinasjonssyklus-anlegg. Anlegget ble påbegynt omkring 1981, og stod ferdig i 1984, med utvidelse til 1991. Det er siden utvidet fra 889 MW til 1546 MW.
Brenselkilden er naturgass og olje. Gasskraftenheten er på 599 MW fordelt på to turbiner, og ble utbygd som kombinasjonssyklus-anlegg 1981-84. Oljekraftenheten er fra 1991 og yter inntil 947 MW. Dette er landets fjerde største kraftverk målt etter installert effekt.
We Don't Live Here Anymore

Handling

To tilsynelatende lykkelige ektepar og fire venner drives til et vendepunkt når de oppdager utroskap seg i mellom.
Malaja Koksjaga

Malaja Koksjaga (russisk: Малая Кокша́га, marisk: Изи Какшан – Izi Kakšan) er ei elv i republikken Mari El i Russland. Den er ei venstre sideelv til Volga. Elva er 194 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 5 160 km².
Elva begynner i de nordlige delene av republikken, og renner gjennom hovedstaden Josjkar-Ola, og munner ut i Kujbysjev-reservoaret i Volga ved Koksjajsk. Malaja Koksjaga får mesteparten av vannføringen fra snøsmelting. Elva er frosset over fra november til april. Elveløpet er buktende med mange meandere og kroksjøer.
Mark Haddon

Liv og virke

Haddon ble født i 1962 i Northampton, og var elev ved Uppingham School og studerte deretter engelsk ved Merton College på Universitet i Oxford. Etter videregående skole hadde han ulikt arbeid, blant annet ved å arbeide med mennesker med funksjonshemminger og autisme. Han hadde også en tid hvor han arbeidet som tegner av illustrasjoner og tegneserier for magasiner og aviser.
Han bodde i amerikanske Boston i Massachusetts for et år sammen med sin hustru før de flyttet tilbake til England. I hjemlandet begynte han som kunstmaler og utforsket abstrakt, ikkefigurativ kunst. I 1987 skrev han sin første bok for baren- og ungdom, Gilbert’s Gobstopper. Denne ble fulgt av flere andre barnebøker som han ofte, men ikke alltid illustrerte selv.
Haddon er også kjent for sin bokserie om Agent Z. En av disse, Agent Z and the Penguin from Mars, ble i 1996 gjort til en situasjonskomedie for barn av BBC. Han skrev også manuskript for BBCs framstilling av Raymond Briggs' fortelling Fungus the Bogeyman (vist på BBC1 i 2004). I 2007 skrev han fjernsyndramaet Coming Down the Mountain for BBC.
I 2003 vant Haddon Whitbreads pris for årets bok for Den merkelige hendelsen med hunden den natten i kategorien romaner framfor kategorien barnelitteratur. Han vant også Samveldeforfatternes debutantpris for utgivelser rettet mot voksne, og avisen The Guardians pris for barnebok, som kun gis til en forfatter en gang, bedømt av en jury bestående av barnebokforfattere. I et intervju hevdet Haddon at Den merkelige hendelsen faktisk var skrevet med tanke på et voksent publikum og at han ble overrasket da utgiveren foreslo å markedsføre den for både voksne og barn. Hans andre roman skrevet for voksne, A Spot of Bother, kom i 2006, og oversatt til norsk av Kyrre Haugen Bakke som Noe til besvær (2012).

Personlig liv

Haddon er vegetarianer og beskriver seg selv som «en hardbarket ateist». I et intervju med The Observer hevdet han at han var «ateist på et meget religiøst vis.» 
I 2009 donerte han novellen «The Island» til Oxfams prosjekt Ox-Tales, en bokserie på fire samlinger skrevet av 38 forfattere. Haddons fortelling ble utgitt i samlingen Fire.
Han er bosatt i Oxford sammen med sin kone, litteraturviteren Sos Eltis, medlem av Brasenose College ved Universitet i Oxford, og deres to unge sønner.
Chen Jiongming

Liv og virke

Chen var utdannet til advokat og ble i sitt liv lovgiver i Qingdynastiet, republikansk revolusjonær, militær leder og føderalist som forsøkte å gjenoppbygge Kina som en demokratisk republikk. Han ble med i Sun Yat-sens revolusjonære allianse i 1909 og ble øverstkommanderende for Guangdong-hæren. Etter Xinhairevolusjonen, som styrtet Qing, ble han militærguvernør over Guangdong tre ganger (1911–12, 1913, 1920–23), sivil guvernør over Guangdong mellom 1920 og 1922 samt militærguvernør over Guangxi mellom 1921 og 1922.
Chen var til stor hjelp i Sun Yat-sens bevegelse for å beskytte den provisoriske konstitusjonen, og han hjalp også Sun Yat-sen med å grunnlegge en revolusjonær base i Guangzhou i 1917. Chen var imidlertid ikke enig med Sun om hvilken vei Kina skulle ta i framtiden. Sun ville forene Kina med voldsmetoder og gjennomføre forandringer med en sentralisert regjering ledet av et ettpartisystem. Chen gikk inn for en føderal stat med flerpartisystem der Guandong skulle være en modellprovins som kunne bidra til en fredelig forening av Kina. Chen motsatte seg Suns planer om å starte et felttog mot nord for å beseire krigsherrene og forene landet.
I 1922 ledet Chen en oppstand mot Sun Yat-sens regjering, som tvang Sun til å flykte fra Guangzhou til sjøs. Året derpå klarte Sun Yat-sen og Kuomintang å gjeninnta Guangzhou med hjelp av krigsherren Tang Jiyao, og Chen flyktet til Huizhou i østre Guangdong, der han forble i to år hvorpå han måtte flykte til den britiske kolonien Hongkong. Der ble han leder for Zhi-Gong-partiet.

Ettermæle

Chen ble sett på som en forræder og en reaksjonær krigsherre av både Kuomintang og Det kinesiske kommunistiske parti på grunn av hans opprør mot Sun i 1922.  Suns parti begynte raskt å utgi litteratur mot Chen for å bringe ham i vanry.  Kommunistene, som hadde inngått en allianse med Sun og som enn i dag betrakter Sun som den kinesiske revolusjons far og store helt, har fremstilt Chen som kontrarevolusjonær.  
Hians eget parti forsvarte ham som en sann revolusjonær og demokrat, og pekte på alt det det sentraliserte nasjonalistiske og deretter kommunistiske diktatur bragte med sefg av tragedier, vanstyre og korrupsjon. Etter at hans parti gikk inn i Enhetsfront med kommunistene i 1947, er Chens rolle blitt nærmest retusjert vekk fra partihistorien.
Han er blitt forsvart av historikeren Li Ao.
Spencer Compton, 1. jarl av Wilmington

Bakgrunn

Spencer Compton var tredje sønn til James Compton, 3. jarl av Northampton.

Karriere

Han ble valgt til underhuset første gang i 1698. Skjønt hans familie var tories sluttet han seg til whigs partit etter en krangel med sin bror George Compton. I parlamentet ble han snart fremtredende i whigpartiet og innledet et samarbeide med Robert Walpole som varte i over 40 år.
I 1707 ble han Paymaster of Pensions. Han beholdt denne post i seks år, trass i at han forlot parlamentet i 1710 og at en toryregjering tok makten det året. Det anses att tories beholdt ham ettersom de forsøkte å opprettholde støtten fra familien Compton. I 1713 ble Compton atter invalgt i underhuset. Da whigs kom til makten håpet han å få et høyt embede, men det skjedde ikke. I stedet ble han skattmester for prinsen av Wales (senere Georg II). 
Kort deretter ble han enstemmig valgt til talsmann i underhuset. Denne post beholdt han fra 1715 til 1727. Fra 1716 inngikk han dessuten i Privy Council. Da whigpartiet ble splittet i 1717 sluttet Compton seg til Walpoles og Townshends allianse og havnet i opposisjon mot regjeringen. Til tross for dette beholdt han sin Privy Council-post til 1720, da splittelsen var over.
Walpole ble den ledende ministeren i 1721. Det ble spekulert om hva som skulle skje dersom Georg I døde og ble etterfulgt av sin sønn. Sønnen var mer vennlig innstilt til Compton enn til Walpole, og sa i blant at han tenkte seg å la Compton etterfølge Walpole. For å unngå dette forsøkte Walpole å holde Compton i utkanten av regjeringen. Han fikk imidlertid posten som Paymaster General fra 1722 til 1730. I 1725 gikk Compton med i Walpoles regjering som Lord Privy Seal og ble også ridder av Bathordenen.
I 1727 ble Georg II konge, og aktet å gjennomføre det skifte av regjeringssjef som han hadde gitt forvarsel om. Compton syntes imidlertid at han var egnet til å  ha en så krevende post. Han meddelte dette ved et møte med kongen og Walpole.
For å flytte ham fra underhuset lot Walpole adle Compton som baron Wilmington i 1728. To år senere ble han jarl av Wilmington og vicomte Pevensey og ble utpekt til Lord President of the Council. Han ble i økende grad assosiert med de whigs som var kritiske mot Walpole, men holdt seg i parlamentet vanligvis til regjeringens linje. Under en krise i 1733 truet han med å gå av. Han trakk tilbake sin trussel i bytte mot å bli ridder av Hosebåndsordenen. Han forble Lord President til 1742.
I januar det året ettertrådte han Walpole som første skattkammerlord og i navnet regjeringssjef, skjønt regjeringen i praksis var dominert av lord Carteret. 
Wilmingtons helse var nå dårlig. Han døde uten arvinger.
Byene Wilmington (Nord-Carolina) og Wilmington (Delaware) er oppkalt etter ham.