google/wiki40b huggingface dataset:
Bordsirkelsag

Bordsirkelsag  er en sirkelsag som er montert på et bord som er lagd for å sage treemner på både tvers og på langs. Man kan få tak i bordsirkelsager fra 1000 til 2500 watt avhenger av hvor kraftig man skal ha. På bordsirkelsagen er det montert et anlegg som fører emnet rett med sagbladet og anlegget kan stilles fra 0 - 180° grader.

Historie

Den første bordsirkelsagen kom i 1878 og var oppfunnet av selskapet W.R. & John Barnes i Rockford, Illinois i USA. Sagene var pedal drevene og det betydde at brukeren brukte føttene for å få sagbladet til å spinne. Senere kom det dampdrevne maskiner. I 1929 ble Amerika forvandlet i til et masse produksjonsland med samlebånd i fabrikkene. I fabrikkene hadde de dampdrevne og elektriske sirkelsager som ble straks tilpasset til hjemmebruk. I 1929 introduserte Delta en bordsirkelsag som ble kalt "American Boy" med to arbeidsbenker med en motor som drev sagbladet med belte og motoren var montert på et stativ. Boice-Crane  kom med en ny type bordsirkelsag der hvor sagbladet var montert direkte på motoren og sagbladet kunne stilles etter bordflaten. Det ble også montert et anlegg som var montert ved sagbladet som gjordet at man kan sage fra 0 - 180° grader og kunne stilles til en bestemt bredde. I 1936 kom Delta Rockwell Uni-Saw's grunnlegger Mr. Tautz med et tungt bord som var flat og jevn som var laget av støpejern som hindret motorens vibrasjoner. Mr. Tautz hadde skapt en standard bordsirkelsag som var for både hobbyfolk og profesjonelle.
Satyrium

Utseende

Satyrium er en gruppe med mellomstore (vingespenn gjerne ca. 30 millimeter) stjertvinger med en kort stjert på bakvingen. De fleste artene har mørkt brunlige farger på vingeoversiden, ofte med oransje flekker på bakvingen, av og til med oransje midtfelt på forvingen. Undersiden er også brun, gjerne med en hvit tverrstripe over begge vingepar og et oransje bånd langs ytterkanten av bakvingen, av og til også med svarte flekker. Kjønnene kan være ulike (kjønnsdimorfisme).

Levevis

Disse sommerfuglene lever i løvskog og kratt, larvene utvikler seg på ulike busker og løvtrær. Vanligvis flyr artene høyt og oppholder seg gjerne i toppen av trær og busker.  De besøker sjelden blomster.
Satyrium-artene overvintrer som egg.

Navnet

Det latinske navnet, kommer av det greske ordet Satyros, navnet på en av de greske mytologiske skikkelsene, som avbildes med horn og en geitehale.
Qianmen

Qianmen (kinesisk: 前门, «frontalporten», pinyin: Qiánmén) er det gjengse navn på den portbygningen i Beijing i Kina som formelt bærer navnet Zhengyangmen (正阳门, Zhèngyángmén) og som på mandsjuisk heter Tob šuni duka. Den befinner seg i søndre ende av Den himmelske freds plass, og var tidligere selve inngangsporten til Keiserbyen, en del av Beijings gamle indre by.
Qianmen er også navnet på den lokale subdistriktet av Beijing.
Byporten ble først bygget under Yongle-keiserens tid i 1419, og bestod da av den egentlige portbygningen og et tårn for bueskyttere. De strukturer som står i dag, portbygning og buskyttertårn (kalt piletårnet, Jiànlóu), er ikke de opprinnelige, men går tilbake til 1914 og inkorporerer bygningselementer foreslått av tyske rådgivere.
Portbygningen er, og var, med sin høyde på 42 meter den høyeste porten i Beijing.
Etter kommunistenes seier i 1949 ble bygningskomplekset omgjort til en garnison for Folkets frigjøringshær, og det militære forble der til 1980.
Etter at Beijings bymur ble revet, har Qianmen mistet sin synlige historiske kontekst som del av byens forsvarsverker.
Bakenfor (det vil si nord for) Qianmen fulgte en gang Kinaporten (omtrent der Mao Zedong-mausoleet senere er blitt bygd), fulgt av Tiananmen (Den himmelske freds port), og så av Meridianporten, som er den egentlige inngangsport til Den forbudte by.
Qianmen ble lenge ansett som et symbol på Beijing.
Det omliggende subdistriktet er kjent som Qianmen, etter den gamle byporten.
Septimusikk 4

Septimusikk 4 er et musikkalbum med Jenny Jenssen og Septimus, utgitt i 1991. Dette er bandets første plate.
Austareim

Austareim er et delområde i Sauda, som dekker vestre del av Hereimsdalen nord for Sauda sentrum og strekker seg fra Åbø til enden av dalen som på folkemunne kalles «verdens ende». Området ble utbygget med store boligfelt på 1980-tallet. Næringsvirksomhet i området er stort sett jordbruk. På Hereim har Statnett en større transformatorstasjon som transformerer opp spenning som sendes videre på linjer til Hydro Aluminium i Kopervik i Karmøy.
Delområdet er delt opp i grunnkretsene Brekke, Teig/Gunnarsrød og Hereim/Austareim
Daventry (distrikt)

Kjente personer

Herregården Althorp, hvor Diana, prinsesse av Wales er begravd, ligger i distriktet.
Seljumannamesse

Seljumannamesse, Seljemannamesse, festum Sunnive virginis eller Sankt Sunnivas dag feires til minne om St. Sunniva som etter sagnet omkom i en hule sammen med sine ledsagere, Selje-mennene, på Selje i Nordfjord. Minnedagen er 8. juli og primstavsmerket er en krone (Sunniva var kongedatter), trefork, berg eller hule (der de led martyrdøden).
Dagen er på Østlandet også kjent som Knutsok eller Knut med ljåen (egentlig 10. juli), Kjell fut og tredjevaka (Østlandet). På Vestlandet hadde de en merkedag til, 31. august, etter dagen i 1170 da Sunnivas skrin ble flyttet fra Selje til Bergen. Sunniva er Bergens skytshelgen.
Pterygoplichthys gibbiceps

Akvaristikk

Arten er svært populær i akvarier, på grunn av sitt utseende og sin evne til å ete alger; alle akvaristers skrekk. Denne og andre beslektede arter ales opp i dammer i tropiske regioner for akvariehandelen. Gibbicepsen er stort sett fredelig mod andre fisk, skjønt territorielle disputter kan oppstå med andre sugemaller.
De regnes ikke som nattaktive, men er likevel mer aktive om natten, og vil tilbringe mesteparten av dagen med å ligge og trykke på et trygt sted i akvariet. De trenger røtter å gnage på; de behøver trolig cellulosen for å regulere fordøyelsen.
Etter hvert som fiskene vokser opp (opp til 50 cm lengde i akvarium), trenger de et stort kar med god filtrering. Fiskene tåler generelt et vidt spenn av ferskvannsforhold, men de foretrekker oksygenrikt vann.
Witney

Beskrivelse

Byen har vært kjent for produksjon av pledd siden middelalderen, men den siste fabrikken, Early's, er nå nedlagt.
I senere år har byen vokst kraftig, men den ser fortsatt i stor grad ut som en typisk, gammel markedsby i Cotswolds. Markedet ble opprettet i middelalderen, og det mest kjente landemerket er markedskorset Buttercross («Smørkorset»), som kalles så fordi folk samlet seg der for å handle smør og egg. Bygningen ved markedet er fra middelalderen, med en klokke som ble installert i 1683.
Rådhuset er fra 1600-tallet, og en lokal legende forteller at det ble designet av Christopher Wren. Det finnes ikke bevis for at det er tilfelle. Sognekirken, viet til jomfru Maria, er fra 1200-tallet. Gaten West End regnes som en av de best bevarte gatene i England.

Etymologi

Stedsnavnet Witney er første gang bevitnet i angelsaksiske charter fra 969 som Wyttannige. I Domesday Book i 1086 er den omtalt som Witenie. Opprinnelsen til navnet er to delt, første ledd er et personnavn, Witta, og andre ledd, -ey, er norrønt for øy. Dets betydning er således «Wittas øy».

Oversvømmelser

Witney fikk sin verste oversvømmelse på mer enn 50 år i juli 2007. Hjem og forretninger ble evakuert, og Bridge Street, den fremste veien inn til byen og den eneste veien som krysset elven Windrush. Rundt 200 eiendommer i sentrale Witney ble oversvømmet, og med områdene rundt Bridge Street, Mill Street og West End som verst rammet. Den nye og ennå ikke fullførte husutviklingsområdet Aquarius ble også betydelig oversvømmet.
Allerede året etter, i 2008, ble byen rammet av ytterligere en oversvømmelse, og bidro til dødsfallet til en gutt på 17 år som druknet i avløpsrenne.
Tradisjonell kinesisk

Tradisjonell kinesisk (tradisjonell kinesisk: 繁體字 eller 正體字; forenklet kinesisk: 繁体字; pīnyīn: fántǐzì) er den ene av de to standardtegnsettene til å skrive kinesisk med. Det andre tegnsettet er forenklet kinesisk. Forenklet kinesisk ble innført i Kina i 1950-årene, men tradisjonell kinesisk brukes stadig i blant annet Republikken Kina (Taiwan), Hongkong og Macao.
Tatjana Tarasova

Andre rekorder

Tarasova noterte to uoffisielle verdensrekorder som seniorløper èn på 500 meter og èn i sprint firkamp.
Release teknikk

Release teknikk er en danseteknikk, som mer presist beskrives som en anti-teknikk, fordi det grunnleggende prinsippet er å bruke kroppens naturlige kanaler for bevegelse og funksjoner for å tre inn i dansens bevegelse – i motsetning til andre formelle danseteknikker som i stor grad oppmuntrer til «forvrengning» av kroppens naturlige bevegelse eller normale «mekanikk».
Release teknikken fokuserer på manglende spenning, og bruker pusten i samspill med bevegelsen. Den setter med andre ord kroppens anatomi og avspenningsteknikk i fokus.
Teknikken kom som en reaksjon på den klassiske balletten for ca.100 år siden. I stedet for å 'oppheve' tyngdekraften – som i balletten – blir den utnyttet fullt ut, slik at man kan bruke hele kroppen på en dynamisk måte. Man skal bruke minst mulig energi til mest mulig bevegelse.
Phelix

Levevis

Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt i Palearktis.
Gullfisk

Levealder og størrelse

Under optimale forhold kan gullfisk leve i over 40 år (verdensrekorden oppgis til 41, 43 eller 45 år), men de fleste «tamme» gullfisk blir bare seks til åtte år gamle fordi eierne holder dem i akvarier som er for små. Avlsvarianter blir gjerne ikke like store, og sjelden eldre enn fem år.

Adferd

Adferden kan variere fordi gullfisk holdes i varierte miljøer, og fordi adferden kan kondisjoneres av eierne. 
Det er en myte at gullfisk har tre sekunders hukommelse.
Vitenskapelige studier har vist at gullfisk har sterke assosiative læreevner, såvel som sosiale læreevner. I tillegg har de et godt utviklet syn, noe som gjør dem i stand til å skille mellom forskjellige mennesker. Gullfisk er også det første virveldyret som man har påvist er i stand til å se polarisert lys.
Det er fullt mulig at eiere kan observere at fisken reagerer positivt på dem (svømmer frem til glasset eller går opp til overflaten og snuser etter mat), mens den vil gjemme seg når andre personer nærmer seg akvariet. Over tid lærer gullfisken seg å assosiere eieren og andre mennesker med mat.
Gullfisk er også sosiale dyr. Når nye fisk blir satt inn i akvariet, kan man noen ganger se aggressiv adferd fra gullfisken. Dette gir seg vanligvis etter noen dager. Fisk som har levd sammen kan ofte begynne å vise stimadferd. De vil også begynne å bruke de samme strategiene for å lete etter mat. 
Gullfisk som har konstant visuell kontakt med mennesker ser ut til å slutte å betrakte dem som en trussel. Når man har hatt en gullfisk i noen uker, blir det mulig å få dem til å komme og spise fra hånden uten å vise frykt. Noen gullfisk har blitt trent opp til å svømme gjennom labyrinter, dytte en ball gjennom en ring, eller til og med synkronsvømme.
Adferden til gullfisk, både som grupper og som individer, stammer fra karpene i naturen. De er en lite spesialisert art med varierte adferder for å lete etter mat, formere seg og unngå fiender. De er relativt fredelige seg imellom, det hender sjelden at en gullfisk skader en annen gullfisk. 
Det kan imidlertid bli problemer ved fôringstid. Raske varianter kan fort ete opp alt fôret før de mer deformerte variantene når frem. Man bør derfor sørge for at gullfiskene som man har i samme akvarium ligger på omtrent samme nivå når det gjelder kroppstype og svømmeferdigheter.
Chrysochroinae

Utseende

Middelsstore til svært store (opptil 75 millimeter), avlange praktbiller. Denne gruppen omfatter de største artene i familien i slektene Megaloxantha (Sørøst-Asia) og Euchroma (Sør-Amerika). Disse artene er gjerne skinnende grønt metalliske, ofte med hvite, gule eller purpurfargede tegninger. Pronotum er vanligvis betydelig smalere enn dekkvingene, antennene forholdsvis lange til praktbiller å være, ofte nesten så lange som hode + pronotum. Undersiden har ofte lyse felter.

Levevis

Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Tinchebray

Historie

Den 28. september 1106 utspilte slaget ved Tinchebray hvor den engelske kongen Henrik I av England nedkjempet sin eldre bror Robert Curthose, hertug av Normandie.
I årene 1622–1623 ble byen berørt av en epidemi av pest.

Industri

Byen har flere selskaper som er spesialisert i metallarbeid, maskinvare og redskap for jordbruk og hageanlegg. Cémoi sjokoladefabrikk er lokalisert i det gamle klosteret.
New Zealand Naval Forces

New Zealand Naval Forces var en avdeling av Royal Navy. Avdelingen ble opprettet i 1913 og fungerte under dette navnet frem til 1921, da den ble omdøpt til New Zealand Division of the Royal Navy.
Opprinnelig var Storbritannia ansvarlig for kolonien New Zealands militære, men i 1846 gikk nybyggerne til innkjøp av New Zealands første kanonbåt. Rundt 1860 ble Waikatoflotilljen og et frivillig havneforsvarskorps opprettet. I 1884 anskaffet koloniadministrasjonen fire spydtorpedobåter og fra 1887 betalte de for skip i Royal Navys Australasian Auxiliary Squadron.
Under flåtekappløpet mellom Tyskland og Storbritannia gav det newzealandske folket Storbritannia en slagkrysser, HMS «New Zealand», i gave til Storbritannia. HMS «New Zealand» deltok under Jyllandsslaget i 1916.
I 1912 argumenterte New Zealands forsvarsminister James Allen i London for etableringen av en egen newzealandsk avdeling i Royal Navy. Selv om marineministeren Winston Churchill var imot ble avdelingen opprettet av det britiske parlamentet i 1913 gjennom Naval Defence Act of 1913. Loven gav den newzealandske regjeringen tillatelse til å etablere en marineavdeling som falt under det britiske admiralitetet i tilfelle krig. Avdelingen skulle bekostes av New Zealand.
Den lette krysseren HMS «Philomel» ble kjøpt fra Royal Navy som treningskip. I 1913 ble den det første skipet i den newzealandske marinen. Etter krigsutbruddet i 1914 eskorterte HMS «Philomel» newzealandske styrker til Samoa for å okkupere den tyske kolonien der. Senere seilte hun under britisk kommando i Middelhavet, Rødehavet og Persiagulfen.
Via Egnatia

Via Egnatia (gresk: Ἐγνατία Ὁδός) var en romersk vei, konstruert av romerne i 2. århundre f.Kr. Veien gikk gjennom de romerske provinsene Illyria (Illyricum), Makedonia (Macedonia) og Trakia (Thrakia), det vil si gjennom dagens Albania, Nord-Makedonia, Hellas og europeisk Tyrkia. Den gikk fra Bysants (Bysantium) i øst til Dyrrhachium/Apollonia i vest. Veien, som var en militærvei, ble bygget i forlengelsen av Via Appia for å forbinde Roma, over Brindisium, med den østlige del av Romerriket.
De eldste delene av veien går tilbake til makedonsk tid, i det minste til Filip II av Makedonias tid. Veien hadde to grener, en som startet i Apollonia (dagens Avlona) og en i Dyrrachium (dagens Durrës), den passerte Lychnidus (ved Ohridsjøen), Herakleia Lynkestis (dagens Bitola), Edessa, Pella, Thessalonika (dagens Thessaloniki), Amfipolis og Filippi. Neapolis (dagens Kavala) var opprinnelig endestasjon for veien. Etter erobringen av Trakia i 46 e.Kr. ble veien forlenget gjennom Trakia, via Akontisma og Trajanopolis til Bysants (dagens Istanbul). Den utgjorde på det lengste ca. 1.120 km.
Fra 300-tallet e.Kr. mistet veien sin betydning, og en nordlig rute fra Milano, over Singidunum (dagens Beograd) og Serdica (dagens Sofia), til Bysants overtok.
2 Operational Conversion Unit RAAF

No. 2 Operational Conversion Unit RAAF (forkortet: No. 2 OCU) er Royal Australian Air Forces treningsavdeling ved RAAF Base Williamtown i New South Wales . Hovedoppgaven til enheten er å trene jagerpiloter til å fly F/A-18 Hornet. Nye RAAF piloter kommer til avdelingen etter å ha hatt grunnleggene jetflyutsjekk ved 76 Squadron. Etter fullført jagerutdanning blir pilotene overført til RAAFs operative jagerskvadroner 3 Squadron, 75 Squadron og 77 Squadron.
Avdelingen ble først opprettet under andre verdenskrig og ble lagt ned i mars 1947. Avdelingen ble gjennopprettet i mars 1952 for å gi utsjekk på Commonwealth CA-27 Sabre og siden da har de trent samtlige australske jagerpiloter. Den er organisert under No. 81 Wing.
If These Walls Could Talk

Handling

Filmen er en trilogi av historier fra det samme huset, men med forskjellige beboere og spredt over en tid på 40 år. Filmen tar for seg tre forskjellige kvinner som opplever en moralsk krise når de uventet blir gravide. De må ta valg i forhold til abort. Den første delen er fra 1952, da abort var ulovlig. En sykepleier må takle sin uventede graviditet og hun må gå til drastiske skritt for å få abort. I 1974 er det en husmor med fire barn fra før som oppdager at hun er gravid. Hun bestemmer seg for at hun ikke takler enda et barn. I 1996 bestemmer en gravid collegestudent seg for abort, men hun forstår ikke hva hun må gå gjennom for å få en.
Tiltak (plan- og bygningsloven)

Tiltak i plan- og bygningsloven er omtalt i § 1-6. «Med tiltak etter loven menes oppføring, riving, endring, herunder fasadeendringer, endret bruk og andre tiltak knyttet til bygninger, konstruksjoner og anlegg, samt terrenginngrep og opprettelse og endring av eiendom, jf. § 20–1 første ledd bokstav a til m. Som tiltak regnes også annen virksomhet og endring av arealbruk som vil være i strid med arealformål, planbestemmelser og hensynssoner.»
Barseldød

Barseldød er dødsfall hos kvinner i barsel, det vil si i forbindelse med en fødsel. Ifølge Verdens helseorganisasjon (WHO) er barseldød definert som dødsfall hos mor innen 42 dager etter avsluttet graviditet, der årsaken er relatert til eller gjort verre av graviditeten eller behandling gitt i forbindelse med denne, men ikke dødsfall som skyldes ulykker eller tilfeldigheter. Denne definisjonen er uavhengig av lengden på selve graviditeten, slik at dødsfall som resultat av aborter også regnes som barseldød. På verdensbasis skjer 45 % av alle tilfeller av barseldød innenfor 24 timer etter avsluttet graviditet.

Historie

I historisk tid har barseldød vært en viktig og alminnelig dødsårsak for kvinner. I løpet av siste halvdel av 1800-tallet gikk dødstallene i forbindelse med barselfeber dramatisk ned i den vestlige verden, ikke minst takket være innsatsen til Dr. Semmelweis, som helt korrekt observerte at smitte fra syke kvinner med barselfeber og lik ble overført av uforsiktige leger og sykepleiere.
Med innføringen av antibiotika rundt midten av 1900-tallet, sank barseldødeligheten ytterligere, og er i dag en marginal dødsårsak i industrialiserte land. I den tredje verden er derimot barseldød fortsatt en viktig dødsårsak blant kvinner, og fortsatt dør det rundt 1000 kvinner i barsel hver dag på verdensbasis.

Generelle årsaker

Barseldød har mange årsaker, og årsakene varierer fra land til land. I 2008 skjedde så mye som 99 % av alle barseldødsfall i utviklingsland, omtrent halvparten i Afrika sør for Sahara. Dødsfall er særlig utbredt blant unge mødre. En viktig årsak til barseldød er komplikasjoner ved selve fødselen, særlig blødning i forbindelse med utstøtingen av morkaken (etterbyrden) etter fødselen. De mange sår og rifter som gjerne oppstår i livmor og vulva under en fødsel kan bli infisert og gi barselfeber, som kan lede til blodforgiftning. I dag kan slike infeksjoner enkelt behandles med antibiotika, men i første rekke forsøker man å hindre at infeksjoner oppstår med god hygiene hos helsepersonellet.
I enkelte tilfeller vil fødselskanalen i bekkenet være for trang (dystocia) i forhold til barnets hode eller skuldre. Allerede i antikken kunne dette løses ved et keisersnitt, som reddet barnet, men ikke moren. I dag er keisersnitt et relativt vanlig inngrep, med nær 100 % overlevelsesrate for moren.
Andy van der Meyde

Spillerkarriere

Van der Meyde begynte sin karrière i Vitesse Arnhem, og ble raskt oppdaget av storklubben Ajax som signerte ham som 17-åring. Andy van der Meyde ble leid ut til Twente i sesongen 99/00, og ble en stor hit.
Den påfølgende sesongen returnerte han til Ajax og ble fast på førstelaget. I perioden 2000-2003 spilte van der Meyde 80 førstelagskamper for Ajax og scoret 20 mål.
Dette førte til at flere utenlandske toppklubber ble interessert i den lovende unggutten, og etter 2003-sesongen signerte van der Meyde for den italienske toppklubben Inter i en avtale verdt fem millioner pund. 
Hector Cuper, som hentet nederlenderen, ble kort tid etter overgangen sparket som manager i Internazionale, og Alberto Zacceroni tok over. Etter dette mistet van der Meyde mye tillit og fikk mindre spilletid enn forventet (30 kamper på to sesonger). 
På slutten av 2004/2005-sesongen fikk van der Meyde beskjed om at han kunne finne seg en ny klubb. Det ble spekulert rundt en retur til Ajax, mens klubber som Monaco og Tottenham var interessert. 31. august 2005 signerte van der Meyde for Everton i en avtale verdt 2 millioner pund. 26. mars 2006, i sitt første byderby mot rivalen Liverpool fikk han rødt kort for å ha felt Xabi Alonso. Denne kampen tapte Everton 3-1. 
Sommeren 2006 var det igjen mye spekulasjon rundt Andy van der Meyde etter at han ikke hadde klart å finne seg skikkelig til rette i Everton. I sin første sesong hadde han bare spilt i 11 kamper for klubben. Han avkreftet spekulasjonen og sa til media: «I want to stay, I am desperate to stay. I love it here. Everything suits my game. I'm happy in England and I want to show everyone that I can really play football. If I get the chance next season, I will do it.»
Da kontrakten til van der Meyde endte sommeren 2009 ble han ikke tilbudt ny kontrakt fra Everton. Han var klubbløs et halvt år før han signerte for PSV Eindhoven i en kontrakt som varte fram til juni 2010.
States of Jersey Police

States of Jersey Police er politimyndigheten på Jersey, opprettet i sin nåværende form i 1974. Den fungerer som et supplement til det ulønnede politiet i hvert herred, som har eksistert siden 1204. Den består av rundt 240 betjenter.
Fjernsynsserien Bergerac er relatert til Jersey-politiet.
Pablo Zabaleta

San Lorenzo

Zabaleta vokste opp i Arrecifes. Han begynte karrieren i Club Atlético San Lorenzo de Almagro i 2002, etter å ha gått gradene i ungdomslagene, etter å ha kommet dit som 12-åring fra den lokale klubben Obras Sanitarias. Han startet som defensiv midtbane, men etterhvert ble han flyttet ut til høyresiden.

Espanyol

Zabaleta ble kjøpt av spanske RCD Espanyol i 2005 for 3 millioner euro, etter å ha vært kaptein for Argentina U20 i FIFA World Youth Championship, som Argentina vant.
Han etablerte seg raskt som en fast førstelagsspiller. I januar 2007 pådro Zabaleta seg en skulderskade som holdt ham ute av spill i 3 måneder.
I mai var han klar for spill igjen til finalen i UEFA-cupen mellom Espanyol og Sevilla FC i Glasgow, forøvrig en kamp Espanyol tapte på straffer.

Manchester City

Zabaleta signerte en femårskontrakt med Manchester City 31. august 2008, etter at de hadde blitt enige om de personlige betingelsene, og gjennomført den medisinske legesjekken. Overgangssummen er ukjent, men det var trolig snakk om rundt 6,75 millioner pund. Han ble gitt draktnummer 5. Zabaleta scorte sitt første mål for City mot Wigan Athletic 17. januar 2009.

Internasjonalt

Da han var 14 år, ble Zabaleta tatt ut til Argentinas U-15-lag av Hugo Tocalli. Han tok senere del i mange ungdomsturneringer, bl.a FIFA U-20 VM i 2003 og 2005. Han spilte over 75 ganger på ungdomslandslagene, og fra og med 2005 representerte han Argentinas A-landslag. Han spilte samtlige kamper i Beijing-OL i 2008 som høyreback, en turnering Argentina vant etter å ha slått Nigeria i finalen.