Pornografi

Pornografi eller forkortet porno er tekster, bilder og filmer med seksuelt eksplisitt innhold som er laget for å virke seksuelt opphissende. Vanligvis er det framstillinger og skildringer av seksuell aktivitet mellom voksne mennesker, med særlig fokus på kjønnsorganer og samleie. Imidlertid omfatter pornografi ei rekke seksuelle handlinger, legninger og spesialiteter, såkalte fetisjer.
Betegnelsen hardporno brukes ofte om pornografi som skildrer seksuell aktivitet direkte og nærgående. Mykporno skildrer sex og nakenhet, ofte mer subtilt. Av erotisk kunst forventes det i tillegg at verket har kunstnerisk egenverdi. 
Synet på pornografi gjenspeiler nesten alltid samfunnets seksualsyn for øvrig. Tradisjonelt har porno vært underlagt streng sensur. På 1960-tallet ble lovgivningen liberalisert mange steder i Vesten; først ute til å frigi billedpornografien var Danmark i 1969. Fortsatt er porno likevel omstridt, og mange betrakter den som en uønsket del av den private lavkulturen. Spesielt hevder kritikerne at pornoindustrien utnytter og objektiviserer kvinner, fremmer prostitusjon og skaper et falskt bilde av sex. Den blir òg beskyldt for å gjøre populærkulturen mer sexfiksert og hensynsløs. Forsvarerne mener på sin side at den stimulerer og frigjør. 
Pornoindustrien omfatter produksjon og handel med pornografisk materiale. Den er i dag en del av den internasjonale økonomien og har betydelig omsetning.
Ordet pornografi er satt sammen av det greske porne, «skjøge», og graphein, «skrift», og betyr altså «horebeskrivelse».

Historikk

Menneskene har framstilt nakne kropper og formet seksualiserte kunstverk helt siden urtiden, men det er usikkert hva hensikten har vært. Frodige figurer som Venus av Willendorf og erotiske utskjæringer fra indiske Khajuraho har trolig først og fremst vært uttrykk for noe hellig og ikke ment å virke opphissende. Seksualiteten har i slike samfunn antakelig hatt en magisk eller religiøs status som den grunnleggende drivkraften bak alt levende. På den andre sida kan slike erotiske skildringer godt ha fungert som pornografi likevel.

Pornografi og kunst

Spørsmålet om hva som er pornografi og hva som er erotisk kunst har blitt debattert tallrike ganger. At pornoen skal gjøre folk seksuelt opphisset avgrenser den imidlertid fra billedkunst, litteratur, mote, reklame og andre kulturuttrykk som kan inneholde seksuelt materiale uten å ha erotisk stimulans som hovedformål. Når det gjelder forholdet til såkalte erotiske skildringer, er ofte pornografien mer detaljert, beskrivende og direkte, selv om grensene er flytende.

Pornoindustrien

Som i andre kommersielle bransjer, motiveres de fleste aktørene i pornoindustrien av økonomisk gevinst. Med dagens lett tilgjengelige multimediateknologi er det imidlertid heller ikke uvanlig at «amatører» produserer pornografi med egen seksuell tilfredsstillelse som motiv.

Pornografi i Norge

Norge har lenge begrenset produksjonen og framvisinga av pornografi gjennom lovverket. Det meste av pornografi er forbudt å vise offentlig dersom det vekker alminnelig harme, og gjennom tidene har det variert hvor mye som skulle til for å få medhold i sensur hos rettsvesenet. Med henvisning til ytringsfrihet og kunstnerisk frihet blir enkelte ganger litterære, grafiske og filmatiske verk som mange vil kalle pornografiske, lagt fram offentlig for å provosere. 
Visse former for pornografi kan være ulovlige å lage, selge, eie eller vise offentlig, slik som barneporno.
Et stort antall pornofilmer som produseres i dag er lovlige og bryter som oftest ikke med gjeldende lovverk. For eksempel er det en stor produksjon av pornofilmer i USA. I dag er porno tilgjengelig på Internett i stor grad, og distribusjon av porno på videofilmer minker stadig i takt med der tilgangen til Internett øker.
Mye omtalte rettssaker om utgivelse av pornografi i Norge er saken mot Agnar Mykle for utgivelse av Sangen om den røde rubin i 1957 og saken mot Jens Bjørneboe for utgivelse av Uten en tråd i 1967.
Forretningsmannen Leif Hagen ble mye omtalt i mediene på 1970- og 1980-tallet da han fra 1972 begynte postordresalg av ulovlig hardporno og tjente seg rik på det. Han startet også mykpornobladet Aktuell Rapport i 1976. Av andre pornoblader kan ellers nevnes Lek og Cocktail. Det har eksistert flere slike, ofte kombinert med annet «mannestoff» som kriminalsaker og motorsport. Også flere manneblader, deriblant Alle Menn og Vi menn, har vist nakenmodeller som «utbrettspiker».
I 2002 ble redaktør Stein-Erik Mattsson anmeldt av SV-politiker Lena Jensen for brudd på straffelovens § 204. I juli samme år publiserte han bladet Frie Aktuell Rapport med usladdet (usensurert) hardporno, som han også tildels distribuerte gratis på gaten og til stortingspolitikere. Mattsson ble frifunnet i Oslo tingrett den 19. februar 2004, deretter i Borgarting lagmannsrett den 30. mai 2005, og endelig i Høyesterett den 29. november 2005. Det ble dermed lovlig å vise bilder av normal sex mellom voksne mennesker, og «porno-sladden» forsvant etter dette fra norske pornoblader. Sladden forsvant også fra videofilmer utleid fra eller solgt i butikk. Den 14. mars 2006 ble det formelt lovlig å selge pornofilmer i Norge.
Den 20. januar 2006 besluttet Medietilsynet å beholde «porno-sladden» i hardpornofilmer sendt på kabel-TV-kanaler i Norge og på norske hoteller.

Kjente pornomodeller og -skuespillere

Etter at pornografien delvis ble sluppet fri i vestlige land fra 1970-tallet og populærkulturen etter hvert har blitt «pornofisert», har enkelte pornomodeller og -skuespillere blitt kjendiser på linje med andre fotomodeller og skuespillere. Etter at Internett kom i 1994 og pornografi ble tilgjengelig overalt der det er en datamaskin oppkoblet til nettet, har denne utviklingen økt ytterligere. Listen under viser noen pornoaktører med kjente navn fra etter omkring 1970. De aller fleste bruker pseudonymer og artistnavn. 
Av norske pornoskuespillere er særlig Tanja Hansen og Thomas Rocco Hansen kjent. Vicky Vette og Sasha Gabor har også tilknytning til Norge. Også glamourmodellen Aylar Lie opptrådte som pornoaktør tidlig i karrieren. Av nakenmodeller kan nevnes Julie Ege, Lillian Müller og Linda Johansen.