google/wiki40b huggingface dataset:
Infraphulia

Utseende

Ganske små (vingespenn 20-30 millimeter), hvite sommerfugler. Disse er noen av de minste medlemmene i gruppen Pierinae.
Vingene er avrundede og forholdsvis smale med et noe redusert årenett. Oversiden er hvit med svarte vingespisser hos hannen, noe mørkere hos hunnen, undersiden av bakvingen er brunlig, langs ytterkanten med dråpeformede, hvite flekker med en liten, mørk kjerne.

Levevis

I likhet med de andre søramerikanske Pierini er de høyfjellsinsekter som foretrekker et forholdsvis kjølig klima.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Andesfjellene i Peru, Bolivia og Chile, med én art i hvert land.
Damn Small Linux

Damn Small Linux (DSL) er en av verdens minste Linux-distribusjoner med GUI. Den er foreløpig på 50 MB, og målet er å aldri lage den større enn det for at den den skal passe inn på en visittkort-CD. Firefox følger også med.
Damn Small Linux kan bootes opp fra en CD eller en kompatibel usb-penn/stick.

Programmer som folger med

Firefox(Bon Echo) Dillo Notepad Beaver Vim Nano IconView MtPaint XZoom XGV Image viewer Og mer
Pausanias (general)

Pausanias (gresk: Παυσανίας) var en spartansk general i det 5. århundre f.Kr. Han var nevø av Leonidas I og tjente som regent etter sin onkels død, siden sønnen til Leonidas, Pleistarkos, fremdeles var mindreårig. Han var ansvarlig for den greske seieren over Mardonios og perserne i slaget ved Plataiai i 479 f.Kr. og var leder for det hellenske forbund som ble opprettet for å gjøre motstand mot den persiske aggresjonen i perserkrigene.
Etter de greske seirene ved Plataiai og slaget ved Mykale, mistet spartanerne interessen for å frigjøre de greske byene i Lilleasia. Men da det ble klart at Athen ville dominere det hellenske forbundet i Spartas fravær, sendte Sparta Pausanias tilbake for å lede forbundets militærvesen.
Pausanias ble i 478 f.Kr. mistenkt for å konspirere med perserne mens han var spartansk regent og tilbakekalt til Sparta. Han ble frikjent og forlot Sparta på en trirem fra byen Hermione. Pausanias tok Bysantium og løslatte noen av krigsfangene som var venner og forbindelser av kongen av Persia. Etterpå hevdet han at fangene hadde flyktet. Han sendte et brev til kong Xerxes I (sønn av Dareios I) hvor han sa at han ønslet å gjøre ham en tjeneste, at han ønsket å gifte seg med kongens datter og hjelpe til med å føre Sparta og Hellas under persisk kontroll.
Etter at han mottok et brev fra Xerxes hvor han gikk med på planene, begynte Pausanias å kle seg i persiske klær og oppføre seg etter persiske skikker. Mange spartanske allierte sluttet seg til den athenske siden på grunn av Pausanias' arroganse. Spartanerne kalte ham igjen tilbake, og Pausanias returnerte siden han ikke ønsket å bli mistenkt for persiske sympatier. Da han ankom Sparta, fengslet eforene ham, men han ble senere løslatt. Ingen hadde nok bevis til å dømme et medlem av kongefamilien, selv om noen heloter vitnet om at han hadde tilbudt enkelte heloter frihet dersom de sluttet seg til ham i et opprør. 
En av budbringerne som Xerxes og Pausanias hadde brukt til å kommunisere åpnet brevet og gav nesten nok beviser som de spartanske eforene trengte. Senere overvåket de Pausanias for å sikre at bevisene var sikre, de hadde bestemt seg for å arrestere Pausanias i gaten, men han ble tipset om dette og flyktet ved å løpe til et tempel. Eforene barrikaderte dørene, satte vakter utenfor og forsøkte å sulte ham ut. Da Pausanias var døden nær, bar de ham ut, og så snart han kom utenfor, døde han. Etter å ha gravlagt ham i nærheten, fortalte guden ved Delfi, Apollon, dem at de skulle flytte Pausanias' grav til stedet hvor han døde. (Thukydid 1.128-136) Kimon og athenerne ble så ledere av det hellenske forbundet som gav dem makt til å opprette det athenske sjøforbundet.
Rennes

Økonomi

Rennes har en meget stor IT-industri, og forskningsparken Rennes-Atalante rommer laboratorier og forskningsavdelinger for en rekke franske og globale teknologiselskaper. Byen har også en viktig bilindustri. (Citroën Peugeot)
Travel Service

Historie

Travel Service blei oppretta i 1997.
Icelandair har vært inne på eiersida i Travel Service, men solgte sine 30 % av aksjene i 2014. Da var Unimex Group største eier. I 2015 kjøpte Travel Service 34 % av aksjene og blei nest største eier i Czech Airlines.

Virksomhet

Travel Service driver charterflyginger av passasjerer og gods. Det driver også med privatflyginger for forretningsmarkedet.

Flyflåte

Flyflåten består av Boeing 737–900ER, Boeing-737-800, Boeing-737-700, Airbus A330, Airbus A320 og Cessna Citation Sovereign (Cessna 680).
Johannes Lid

Familie

Han var sønn av gårdbruker Ola Lid og Maria Bjørgum, og bror av etnologen Nils Lid. I 1936 giftet Johannes Lid seg med kunstneren og illustratøren Dagny Tande Lid.

Studier og yrkesliv

I 1912 tok han examen artium, og i 1924 fikk han graden cand.real. ved Universitetet i Oslo. I 1918 ble han assistent ved Norges landbrukshøgskole, og etter ett år i denne stillingen var han fra 1919 til 1956 konservator ved Botanisk museum i Oslo, det nåværende Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. Han var leder for Norsk Botanisk Forening fra 1936 til 1942, og redaktør for foreningens publikasjoner.
Johannes Lid er best kjent for å ha skrevet oppslagsverket Norsk flora. Boka ble først utgitt i 1944, og har senere kommet i ny utgave med ca. 10 års mellomrom. Den 7. utgaven ble utgitt i 2005. Håndboka dekker ville planter i Norge. Boka har siden førsteutgaven vært regnet som standardverket for norsk flora. Den er illustrert av hans kone Dagny Tande Lid, som også markerte seg som illustratør og forfatter av andre verk.

Heder og æresbevisninger

Innen botanikken har Johannes Lid gitt navn til arten lidii eller lidianum og slekta Lidia. Slektsnavnet ble brukt av den islandske botanikeren Áskell Löve og den svenske botanikeren Doris Löve i 1975 på noen arktiske arter i korsblomstfamilien. Artene i slekta Lidia oppfattes av de fleste taksonomer nå som tilhørende tuearveslekta (Minuartia) som f.eks. tuearve M. biflora.
I anledning UiOs 200-årsjubileum ble bygningen som huser Botanisk museum den 2. september 2011 offisielt døpt om til Lids hus, etter ekteparet Lid.
Josef Berg

Bakgrunn

Josef Berg kom som politisk flyktning til Norge i 1938 etter å ha kjempet mot nazistene i Østerrike. Berg var statsløs og kom til Norge på et falskt polsk pass.

Annen verdenskrig

Han ble arrestert av okkupasjonsmakten i juni 1942 på grunn av motstandsarbeid, var på tvangsarbeid i Nord-Norge (Veiskaret) til 4. november 1942, og satt deretter på Grini til 26. november 1942 da han ble deportert til Auschwitz. Berg ble sammen med 25 jøder og 20 andre fanger fraktet med MS «Monte Rosa» til Århus, og med tog videre til Hamburg og kom til Auschwitz 11. desember 1942 - underveis måtte de gi fra seg all bagasje. I januar 1943 ble han sendt til underleiren Golleschau (den polske landsbyen Goleszów) der han var «kontorskriver». Han var på slutten av krigen med i «dødsmarsjen» ved evakueringen av Auschwitz. 
Sammen med andre overlevende i Auschwitz forlot han leiren 19. januar 1945 og kom til Loslau etter to døgns marsj. Deretter ble de sendt med tog til Ravensbrück og Sachsenhausen. Han var kjent for sin sangstemme og sentimentale vakter som ville høre ham syne wienersanger kan ha bidratt til å holde ham unna gasskammeret. 
Josef Berg ble som en av tre norske jøder reddet med de hvite bussene.

Etterkrigstiden

Han vitnet i rettssaken mot Wilhelm Wagner etter krigen. 
I Tyskland vitnet han i krigsforbrytersaken mot fangevokterne. Etter krigen grunnla han foreningen for østerrikere i Norge og ble senere norsk statsborger (i 1940 ifølge Kristian Ottosen ved den rettslige forklaringen i 1946 ble han oppgitt som statsrettsløs). Han etterlot seg et upublisert manus om opplevelsene i under krigen (offentliggjort av Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek). Tre ganger unnslapp han gasskammeret såvidt ifølge erindringene.
I 1946 ga han en rettslig forklaring til norske myndigheter om det som hadde skjedd. Han ble intervjuet av Marcus Levin i mai 1945 da han kom til Sverige.
Berg var far til juristen Jens Petter Berg.
IBU sommerskiskyting

Sommerskiskyting er en sport som organisert av International Biathlon Union (IBU) som kombinerer skyting og rulleski (noen ganger skogsløp), og kan sees på som sommerutgaven av skiskyting hvor skyting kombineres med langrenn. VM i sommerskiskyting har blitt arrangert årlig siden 1996. VM i skogsløp ble arrangert inntil 2009.
Junichi Watanabe

Karriere

Junichi Watanabe startet sin profesjonelle karriere i Verdy Kawasaki i 1992. Han har også spilt for Shonan Bellmare.
Opplysningsplikt

Opplysningsplikt kan være både borgernes plikt til å gi opplysninger til myndighetene, offentlig ansattes plikt til å gi opplysninger til den enkelte borger eller plikt til å gi opplysninger i andre sammenhenger.
Offentleglova (lov av 19. mai 2006 nr. 16 om rett til innsyn i dokument i offentleg verksemd) regulerer forvaltningens generelle plikt til å gi informasjon til borgerne. Offentleglova trådte i kraft 1. januar 2009. Offentleglova utvidet og presiserte forvaltningens opplysnings- og informasjonsplikt. Når offentleglova trådte i kraft ble offentlighetsloven (lov av 19. juni 1970 nr. 69 om offentlighet i forvaltningen) opphevet.
Forvaltningsloven inneholder også bestemmelser om forvaltningens informasjons- og opplysningsplikt.
Grunnlovens § 82 bestemmer: «Regjeringen skal meddele Storthinget alle de Oplysninger, der ere nødvendige for Behandlingen af de Sager, den fremlægger. Intet Medlem af Statsraadet maa fremlægge urigtige eller vildledende Oplysninger for Storthinget eller dets Organer.» Bestemmelsen ble vedtatt 20. februar 2007. Bestemmelsen endret ikke rettstilstanden for statsrådenes plikter til å gi Stortinget opplysninger.
Regent's Canal

Regent's Canal er en kanal gjennom den nordlige delen av det sentrale London. Den forbinder Paddington-greina av Grand Union Canal med Themsen.

Lokalisering

Regent's Canal danner en forbindelse med den tidligere Grand Junction Canal ved Little Venice like ved Paddingtonbassenget. Her går den i en 251 m lang tunnel under Maida Hill ved Little Venice, før den svinger langs nordsida av Regent's Park like inntil London Zoo. Den fortsetter gjennom Camden Town og King's Cross Central, gjør en skarp sving ved Camley Street Natural Park og følger så gata Goods Way. Herfra går den inn i den 886 m lange Islington tunnel, og møter Hertford Union Canal ved Victoria Park. Herfra svinger den sørover til Limehouse Basin og Themsen.

Historie

Regent's Canal ble planlagt som en del av byplanleggeren John Nash' generalplan for det sentrale London på 1800-tallet. Kanalen skulle både tjene transportformål og danne et vannspeil langs den nordre kanten av den planlagte store parken Regent's Park. Arbeidet ble påbegynt i 1812 og fullført i 1820. Kanalen var et stykke ingeniørkunst i sin tid, med sine tre tunneler, sluser og sine mange bassenger for lossing av gods. Kanalen og parken ble oppkalt etter prinsregenten Georg IV.
I 1927 kjøpte Regent's Canal Company opp Grand Junction Canal og Warwick Canals, og de tre enhetene ble i 1929 slått sammen til Grand Union Canal. Kanalselskapet ble nasjonalisert i 1948; da hadde den kommersielle bruken av kanalen alt avtatt sterkt.
Feta

Feta (gresk: φέτα) er den greske varianten av en tradisjonell hvitostfamilie av syre- og løpefelt ost, laget av sauemelk og geitemelk, som er modnet og lagret i saltlake. Lignende varianter finnes eksempelvis i Bulgaria under navnet sirene, i Romania under navnet telemea og i Tyrkia under navnet beyaz peynir .
Selv om tradisjonell Fetaost kan lages av melk fra kun sau og geit, finnes det også «fetaoster» laget fra en blanding av melk fra sau, geit og ku, eller bare av melk fra ku. Det kan benyttes både rå og pasteurisert melk, men bruk av pasteurisert melk er å anbefale siden dette gir et tryggere produkt. Oster som er svært like fetaost har lang tradisjon i og lages under andre navn i hele Balkan-området, spesielt i Bulgaria, Tyrkia og Romania i tillegg til Hellas, men lages også andre steder i verden som i Danmark, Italia, Frankrike, Israel og USA. Mange referanser peker mot at den opprinnelige fetaosten først ble laget i området rundt Hellas, og i 2002 ble produktnavnet Feta registrert som en gresk beskyttet opprinnelsesbetegnelse av Europakommisjonen. Salatost er ett eksempel på navn som brukes på norskproduserte «fetaoster».

Syrekultur

Til produksjon av Feta kan det benyttes forskjellige typer syrekulturer (også kalt starterkultur eller bare starter). Til industriell produksjon benyttes ofte en mesofil syrekultur bestående av en blanding av Lactococcus lactis subsp. lactis og cremoris, eksempelvis R-703 og R-704 fra Chr. Hansen AS. Fordelen med denne kulturen er at den ikke produserer CO₂ og at kulturen består av en type melkesyrebakterier som er raske syreprodusenter.
Termofile syrekulturer kan også benyttes – da i form av yoghurt-syrekulturer bestående av Lactobacillus delbrueckii subsp. bulgaricus og Streptococcus thermophilus.
Leuconoctoc mesenteorides subsp. cremoris (mesofil bakterie) kan også tilsettes i tillegg til kulturene nevnt ovenfor. Denne melkesyrekulturen tilsettes når det er ønsket med mer struktur (sprekker og hull) og aroma, siden den produserer CO₂ og aromakomponenter.

Sensoriske egenskaper

Fetaost skal være hvit i fargen, og ha en saltaktig og svakt syrlig smak. Overflaten av osten skal ha noe sprekkdannelse og hull, samt at osten skal være litt smulete når den utsettes for mekanisk stress. "Fetaost" laget med innblanding av kumelk, eller utelukkende av kumelk, kan ha en gulaktig farge. Den danske fetatypen skal ha jevn struktur uten sprekkdannelse, noe som befordres under den spesielle produksjonsmetoden hvor osten koagulerer og modnes på salgsemballasjen.
Tyrkerfaren

Uttrykket tyrkerfaren (tysk: Türkengefahr, italiensk:  Mamma li Turchi) knytter an til den ofte trykkende redsel og skrekk som gav seg til kjenne i den europeiske allmenhet fra 1440- til 1600-tallet med tyrkerkrigene som bakteppe, ofte assosiert med sterke skrekkbilder. Man fryktet det osmanske rikes ekspansjon innover i Europa som en eksistensiell muslimsk trussel mot den kristne Aftenlandet. 
Det ble spredt flyveblader (kalt tyrkertrykk: Türkendrucken eller Turcica), muliggjort av boktrykkerkunsten, som på malende vis advarte mot tyrkefaren. 
Begrepet fikk et oppsving på nytt ved utgangen av 1900-tallet i den tyskspråklige regionalhistorieskrivning, og ble forsterket fra 1950-årene i den østerrikske historieskrivning om habsburgerne.
Copsi av Northumbria

Copsi var en magnat fra Northumbria i det sen-angelsaksiske England som støttet Toste Godwinson og ble sendt i landflyktighet sammen med ham i 1065.
Copsi flyktet til Orknøyene som da var en del av det norske rike, men kom tilbake til Northumbria året etter da han sluttet seg til Toste i Sandwich i Kent med 17 skip. Mens den norske kongen Harald Hardråde og Toste døde i slaget ved Stamford Bridge overlevde Copsi stridighetene. Da Vilhelm II av Normandie seiret kort tid etter ved Hastings dro Copsi sørover i mars 1067 til Barking og underkastet seg den ny normanniske herskeren. Vilhelm hadde Barking som kommandosenter mens hans befestede tårn ble reist i London. Som gjengjeldelse gjorde Vilhelm ham til jarl av Northumbria og sendte ham tilbake til York.
Copsis tid som jarl ble kortvarig. Etter fem uker ble han myrdet av Osulf, sønn av jarl Eadulf III fra en gammel familie i Bernicia som en gang hadde styrt fra Bamburgh ved Newburn-upon-Tyne. Osulf styrte som jarl fram til høsten samme år.
Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2013

Bakgrunn og format

Tyrkvisjonens sangkonkurranse ble offisielt lansert den 21. september 2013 etter en seremoni i kulturhovedstaden Eskişehir. Den endelige listen over deltakerland og -regioner var klar den 17. desember, etter at Tsjuvasjia, Turkmenistan og Xinjiang trakk seg fra konkurransen mens Irak, Khakasia, Kosovo og Sjoria (Kemerovo) da var de siste til å melde seg på.
Arenaen for konkurransen var Anadolu-universitetets idrettsvitenskapelige fakultets sportshall, og produksjonsselskapet var det tyrkiske radio- og TV-selskapet TRT i samarbeid med TMB TV. Konkurransen ble kringkastet i over 20 land til 300 millioner mennesker, og ble dekket av 120 representanter fra pressen.
Til sammen 24 deltakere representerte 25 ulike land eller regioner i delfinalen, hvorav de tolv deltakerne med best plassering gikk videre til finalen. Vinneren av konkurransen mottok 20 000 euro og en 150 gram tung pokal i gull. Artistene på de to påfølgende plasseringene mottok 10 000 euro hver. Hver melodi ble introdusert med «postkort» som viste bilder fra hver av deltakerregionene.

Avstemning

Resultatene i delfinalen og finalen ble avgjort av en tilstedeværende jury som besto av én representant fra hver av deltakerregionene. Hvert jurymedlem avga mellom ett og ti poeng, på en personlig iPad, til alle deltakermelodiene, med unntak av sin egen regions representant. Alle de 24 jurymedlemmene stemte også i finalen.
Resultatene, og den innbyrdes plasseringen, i semifinalen har ikke blitt offentliggjort. I finalen ble den samlede poengsummen til alle deltakerregionene presentert, mens de enkelte poengsummene fra hvert jurymedlem ikke har blitt offentliggjort.
Flommen i Australia desember 2010 og januar 2011

Flommene i Australia var en serie av flommer i nordøstlige Australia, spesielt staten Queensland. Flommene medførte stengte veier og jernbanelinjer og evakuering av tusenvis av mennesker. Flommen er den verste som har inntruffet Australia på 118 år, og det er meldt om femten dødsfall. De store vannmengdene har ført til full strømstans i store deler av Queensland. Alle hovedveier er oversvømt, og offentlig transport ut av byene i området er blitt erstattet av båter. Byen Rockhampton var isolert og Rockhampton flyplass er forventet å holdes stengt i flere uker. Elva Fitzroy hadde en vannstand på 9,4 meter over normalen. I januar 2011 nådde flodbølgen hovedstaden Brisbane.
Kvinnene på Våler Skurlag

Kvinnene på Våler Skurlag var 13 kvinner som i 1975 ble oppsagt fra arbeidsplassen sin fordi de var kvinner. Dette var ikke første gang kvinner ble oppsagt på grunn av sitt kjønn, men det skulle bli siste gang i Norge at dette ble brukt som offisiell grunn.
1975 var FNs internasjonale kvinneår, og en slik oppsigelse fikk mye oppmerksomhet i pressen, i tillegg til at Norsk bygningsarbeiderforbund, der kvinnene var organisert, og LO engasjerte seg. De oppsagte kvinnene fikk også mye støtte fra ulike lag, fagforeninger og feministgrupperinger, blant annet den forholdsvis nystartede Kvinnefronten.
Norske fagforbund hadde siden 1930-årene arbeidet for å innarbeide ansiennitetsprinsippet, det vil si at sist ansatte må gå først ved oppsigelser. Regjeringen hadde utarbeidet et forslag til en lov om likestilling mellom kjønnene, men Likestillingsloven ble ikke vedtatt før i 1978. Ved Våler Skurlag så ledelsen bort fra ansiennitet, og lot såkalt «sosiale» argumenter veie tyngst ved oppsigelsene. Menn ble foretrukket fordi de ble ansett som hovedforsørgere. 
Våler Skurlag (I dag Moelven Våler AS) var Norske Skogs fabrikk på Braskereidfoss. Pr. 1974 hadde fabrikken totalt 200 ansatte. 13 av arbeiderne var kvinner. Felles for dem var at de var middelaldrende kvinner som hadde gått ut i arbeidslivet etter å ha vært hjemmeværende en periode. Flere av dem hadde mer enn åtte års ansiennitet, ingen mindre enn tre år. Noen arbeidet skift, andre på dagtid. De utførte arbeidsoppgaver som også mennene hadde, og det var lik lønn for likt arbeid. 
I 1974 ble arbeiderne informert om at bedriften planla omlegginger og rasjonalisering, men at man ikke regnet med oppsigelser, bare naturlig avgang.  I januar 1975 drøftet fagforeningen mulige oppsigelser. Utgangspunktet for den senere konflikten, bedriftens rasjonalisering, var blitt godtatt av tillitsmenn og fagforening uten motargumenter eller protester. De tok bare stilling til hvem som skulle sies opp.
Tidlig i april 1975 ble tre av kvinnene i høvleriet bedt av bedriftsledelsen om å slutte frivillig. Kvinnene nektet. 15. april fikk samtlige ansatte kvinner ved skurlaget oppsigelsesbrev. De sendte umiddelbart inn protest, og hevdet at oppsigelsene var kvinnediskriminerende. I mai ble det avholdt et allmøte i fagforeningen. Der stemte de fleste tillitsmennene og et flertall av deres mannlige kolleger for at kvinnene måtte gå. Voteringsresultat: 105 for, 8 blanke og 35 mot.
16. mai 1975 inngikk LO og NAF i Oslo en avtale om at sju av kvinnene skulle tas tilbake. Oppsigelsene ble dømt som klart usaklige, og 11. juni fikk de sju kvinnene bekreftelse på at oppsigelsene var trukket. Bedriftsledelsen hevdet at rasjonalisering og nedbemanning var helt nødvendig, og sju menn ble oppsagt istedenfor kvinnene. Denne gang ble ansiennitetsprinsippet fulgt. Politisk radikale grupperinger la vekt på at dette ikke bare hadde vært kvinnenes kamp, men at bedriftsledelsen ved å velge å si opp kvinnene i første omgang, hadde lagt opp til splittelse, der arbeiderne skulle stått sammen i kampen om retten til arbeid.
Iblis

Iblis (arabisk: إبليس‎, Iblīs) eller  Shaitan (arabisk: شيطان‎, Shayṭān) er djevelen i Islam. Han regnes for å være en djinni, en ildånd, i motsetning til englene som er laget av lys. Ifølge Koranen 7:11-12 var Iblis ikke en engel: Allah skapte tre slags vesener: engler, mennesker og djinn. Englene var ute av stand til å synde, for kun mennesker og djinn hadde fri vilje til å velge mellom godt og ondt.
Da Allah befalte at engler og djinn skulle bøye seg for Adam, det første menneske, bøyde alle englene seg, men djinnien Iblis nektet; han mente at han stod over mennesket fordi han som djinni var skapt av ild, mens mennesket var laget av leire. 
Som straff ble han forvist til Jahannam, men har frihet frem til dommedag til å bringe mennesker på avveier.
Dam-Kilen

Dam-Kilen er en betongdam i Sirdal kommune i Vest-Agder, og er bygd på tvers av elva Siras naturlige løp. Dammen demmer opp den kunstige innsjøen Flothølen, som sammen med innsjøene Valevatn og Gravatn danner et sammenhengende vannmagasin. Vannet brukes i Tjørhom Kraftverk. Byggingen av dammen foregikk mellom 1968-1971.
Det er mulig å kjøre til dammen fra Sirekrok i Øvre Sirdal.
Hjelpeverge

Hjelpeverge er et begrep fra den tidligere vergemålsordningen, opphevet fra 1. juli 2013. Hjelpevergen var etter denne ordningen en person som er oppnevnt av overformynderiet til å bistå og forvalte verdiene for en myndig person som på grunn av senil demens, utviklingshemning, sinnssykdom eller legemlig funksjonshemming ikke kan ivareta egne interesser. Oppnevnelse av hjelpeverge innebærer ikke at vedkommende som får hjelpeverge er umyndiggjort. Virksomheten er dels regulert av lov og dels av departementale forskrifter. I den nye vergemålsordningen er skillet mellom verge og hjelpeverge opphevet: alle verger er nå bare verger.
Hjelpeverger skulle primært forvalte den vergetrengendes økonomi, og dernest være rettslig stedfortreder. Den vergetrengende kunne selv søke om hjelpeverge, og som utgangspunkt skulle vedkommende også samtykke i at det skulle oppnevnes hjelpeverge. Dersom personen ikke var i stand til å forstå betydningen av samtykket, kunne søknaden skrives av tilsynslegen.
Ved utnevnelse av hjelpeverge ble det samtidig nærmere bestemt hva slags formelle saker hjelpevergen kunne ta avgjørelser i. Hjelpevergen var forpliktet til å skrive årsregnskap og rapport til overformynderiet.
Noen advokater har slike verv, men vanligere er det med en pårørende eller annen slektning.