google/wiki40b huggingface dataset:
Rafał Omelko

2008

Omelko deltok i Junior-VM i friidrett 2008, der det polske stafettlaget kom på femteplass på 4 × 400 meter.

2010–2012

I 2010 deltok han i Lag-EM i friidrett 2010, der Polen deltok i Super League. Her kom han på niendeplass på 400 meter hekk, som ga fire poeng i lagkonkurransen. Polen kom på sjetteplass i lagkonkurransen sammenlagt. Han deltok også på 400 meter hekk under EM i friidrett 2010, men ble slått ut i innledningsheatet med tiden 52,54. Året etter fikk Polen sølv på 4 × 400 meter i U23-EM i friidrett 2011, der Omelko deltok i innledningsheatet, men ikke finalen.

2013

I EM i friidrett innendørs 2013 ble det polske stafettlaget på 4 × 400 meter diskvalifisert for obstruksjon. Han deltok igjen i Lag-EM i friidrett 2013, der han deltok på det polske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 × 400 meter. Han satte ny personlig rekord på 400 meter i finalen i Universiaden 2013, med tiden 45,63. Dette holdt til fjerdeplass, 6 hundredeler bak Nicholas Maitland som tok bronsen. I august deltok han på 4 × 400 meter stafett under VM i friidrett 2013 i Moskva. Det polske laget løp inn til femteplass i sitt heat, og ble dermed ikke kvalifisert til finalen, til tross for at de hadde syvende beste tid (3:01,73) i kvalifiseringsheatene.

2014

Han deltok både på 400 meter og 4 × 400 meter stafett i VM i friidrett innendørs 2014. På 400 meter ble han slått ut i semifinalen, med niende beste tid. Polen deltok også i det første IAAF World Relays som ble arrangert, på Bahamas i 2014, men de fikk nest dårligst tid av de 20 lagene som løp i kvalifiseringen (3:05,16), og gikk ikke videre til finalen. I EM i friidrett 2014 i Zürich vant han sin første internasjonale medalje, da Polen kom på tredjeplass på 4 × 400 meter. Individuelt kom han på 21.-plass på 400 meter, da han ble slått ut i kvalifiseringsheatet.

2015

I EM i friidrett innendørs 2015 vant han sin første individuelle internasjonale medalje. I finalen på 400 meter satte han ny personlig rekord, med tiden 46,26, og kom på tredjeplass bak tsjekkiske Pavel Maslák og belgiske Dylan Borlée. På 4 × 400 meter stafett kom Polen på annenplass, bak Belgia. Her satte det polske laget ny polsk rekord i finalen, med 3:02,97. Under IAAF World Relays 2015 på Bahamas kom Polen på niendeplass på 4 × 400 meter.
Polen kom på tredjeplass på 4 × 400 meter i Sommeruniversiaden 2015 i Sør-Korea, der han også løp 400 meter individuelt, og kom på 13.-plass i semifinalene. I VM i friidrett 2015 kom Polen på ellevteplass i innledningsheatene, og nådde ikke finalen.

2016

Polen fikk sølv på 4 × 400 meter i EM i friidrett 2016 i Amsterdam, med Omelko på laget. På 400 meter satte han personlig rekord i semifinalen, med 45,14 sekunder, og i finalen kom han på sjetteplass. Han deltok i Sommer-OL 2016, men på 400 meter ble han slått ut i semifinalen, der han kom nest sist i sitt heat. På 4 × 400 meter kom Polen på syvendeplass.

2017

EM i friidrett innendørs 2017 ble arrangert i Beograd, og Omelko løp inn til andreplass i finalen på 400 meter, med ny personlig rekord på 46,08 sekunder. Han deltok også på Polens stafettlag som vant 4 × 400 meter stafett.
Fredrikstad Basketballklubb

Fredrikstad Basketballklubb (FBBK) er en basketballklubb i Fredrikstad med ca. 90 aktive spillere. Klubben ble stiftet som Cicignon Basketballklubb i 1995, men skiftet til dagens navn i 1998. "Fredrikstad Basketballklubb er en klubb i vekst. I sesongen 2014/2015 hadde de seks lag i seriespill, et jentelag og fire guttelag i aldersbestemte klasser, samt herrelag i 4.divisjon.". I år stiller de med 2 herrelag , som spiller i 4. og 3. divisjon denne sesongen 2015/2016.
Stjørdal museum Værnes

Bygninger på museet

Prestegården ble bygd av sogneprest Hieronymus Heyerdahl i 1817.
Randers Fjord

Randers Fjord er Gudenåens utløp i Kattegat. Noen forventer at det skal starte på Randersbro, dvs. inne i Randers, men den sterke strømmen og det smale løpet gjør at det er først etter Uggelhuse der den sprer seg i Grund Fjord, det er så mye salt at du kan regne det som en fjord. Den indre delen ble i tidligere tider kalt for gudenfjord. Fjorden er ca. 30 km lang fra Randers til utløpet på Udbyhøj. Det er to ferjeruter over bukten; Én ca. midten av fjorden nær Voer-Mellerup og én ytterst ved Udbyhøj.
Fjorden har vært av stor betydning som transportforbindelse for varer til det indre av Jylland, som før landveiene ble bygget i stort omfang ble forsynte via Pramfarten på Gudenåen.
Den nordlige delen av fjorden, inn til Mellerup er en del av Natura 2000-område 14 Ålborg Bugt, Randers Fjord og Mariager Fjord og er både ramsarområde, habitatområde og fuglebeskyttelsesområde.
Karl Harrer

Grunnleggelsen av Deutsche Arbeiterpartei

Harrer var sportsjournalist i Münchner Beobachter, som siden 1918 var eid av det antisemittiske Thule-Gesellschaft, som beskrev seg «uavhengig avis for nasjonal og folketro politikk»  (undertittel). På oppdrag av sjefredaktøren og grunnleggeren av Thule-Gesellschaft, Rudolf von Sebottendorf, engasjerte Harrer seg i oppbyggingen av Deutschen Arbeiterpartei, som skulle influere arbeidere fra sosialdemokratiske og kommunistiske miljøer med antisemittiske og folkenasjonale ideer. Den 5. januar 1919 ble han partiets første formann („Reichsvorsitzender“). Anton Drexler ble formann for München-gruppen. Til stede var ca 24 personer, overveiende jernbanearbeidere fra Drexlers krets av kolleger.

Maktkamp med Drexler og Hitler

Karl Harrer hadde plan om å lede DAP som et hemmelig selskap med Thule-Gesellschaft som forbilde. Dette kolliderte både med Anton Drexlers og med Adolf Hitlers oppfatning (han ble medlem 19. oktober 1919). De mente at partiet måtte nå ut til massene. Mot slutten av 1919 ble rivaliseringen mellom Harrer og Hitler åpen; Harrer beskyldte Hitler for stormannsgalskap. Han trakk seg den 5. januar 1920 fra alle partiembeder, etter at han like før hadde gått ut mot Hitlers plan om å avholde et massemøte, og lidt nederlag på saken. Partiledelsen gikk først over til Drexler, og noen få måneder etter over til Hitler.

1920–1926

Harrer døde en naturlig død den 5. september 1926, 35 år gammel.
Glenn Odekirk

Legacy

I Howard Hughes biografisk film The Aviator, portretterte Matt Ross Odekirk.
Bjørnfjell stasjon

Kampene om Bjørnfjell i 1940

Den 9. april 1940 unnslapp et kompani norske soldater under ledelse av majorene Sigurd Omdal og Sverre Spjeldnæs fra Narvik by i forvirring en under invasjonsdagen og de tok seg fram til Bjørnfjell langs jernbanen. Den 16. april ble den norske styrken nedkjempet av bergjegere. Seks norske soldater falt, 45 ble tatt til fange av tyskerne og de fleste av den øvrige styrken ble internert i Sverige. Minnenavneplate over de falne står på Bjørnfjell stasjon.
UltraBirken løp 2009

UltraBirken løp 2009 var en del av Birkebeinerløpet 2009, og var første gang UltraBirken løp ble arrangert. Løpet ble arrangert 19. september 2009, og var 73 km langt.
Studentsamskipnaden i Bergen

Aktiviteter

SiB tilbød en rekke velferdstjenester til studenter. Disse tjeneste hadde som målsetning å være enten rimelige eller gratis. Velferdstjeneste inkluderte kafé, barnehager, boliger, treningssenter,  psykolog- og rådgivningstjeneste, karrieresenter, helsestasjon og økonomiske støtteordninger.
Studentboligene er med sine nærmere 20 bygg rundt om i Bergen blant de største eiendomsaktørene på Vestlandet. Studentboligene tilbyr hybler, hybelleiligheter og familieboliger til mer enn 3300 studenter. Som eiendomsaktør ble likevel SiB kritisert for uprofesjonell drift og håndtering.
Studentsamskipnaden i Bergen eide studentbokhandelen Studia, som ble kjøpt opp av forlaget Vigmostad & Bjørke i 2014.

Styreledere

2015-2016: Tor Sivertsen Prestegard
2013-2014: Audun Kjørstad
2011-2012: Even Sørland
2007-2010: Edwin Ebbenson Forstrøm
2005-2006: Øyvind Olufsen
2003-2004: Eivind Kildal
2002: Vibeke Iren Herikstad
2000-2001: Sveinung Fjose
1999: Ivar Strand
1998: Edle Daasvand Skjæveland
h1997: Ingvild Strømsnes
1996-h1997: Ingar Myking
1995: Petter Snare
1994: Margrethe Reinertsen
h1993: Brita Stene
V1993: Thomas Tvedt
1992: Martin Smith-Sivertsen
1991: Hans-Carl Tveit
1989-90: Robin Kirkhus
1988: Sindre Finnes
1986-87: Fred. A. Furnes
1984-85: Jan Erik Hatling
1982-83: Øyvind Johnsen
h1977-1981: Wilhelm Haaland
1976-v77: Victor Norman
h1975: Wilhelm Haaland
1974-v75: Torstein Dahle
1973: Jostein Mykletun
h1970-72: Jone Johnsen
1969-v70: Bjørn Kaldhol
1964-68: Olav Harald Jensen
1960-63: Frank Meidell Falch
1959: Kristian Birkeland
1958: Børge Smith
1956: John Schøning
1955: Knut Helle
1954: Karl Grødeland
1953: Lars Hartveit
1952: Kåre Fløisand
1950-51: Lauritz Pettersen
1949: Frank Meidell Falck 
1948: Lars Håland
Hentet fra SiBs historiebok og protokoller fra Studentsamskipnaden i Bergen og Velferdstinget i Bergen
Hans Gabrielsen

Biografi

Gabrielsen vokste opp på Hadeland, der hans far var sorenskriver. Han ble student i 1908 og cand.jur. i 1914. Året etter kom han til Tana som sakfører, hvor han overtok etter Hagbarth Lund, som var valgt inn på Stortinget. Med unntak av et år i Justisdepartementet, 1922, ble han værende mange år i Finnmark. I 1922 ble han sorenskriver i Vardø og fra 1928 til 1948 var han fylkesmann i Finnmark med sete i Vadsø. Da krigen kom til landet, gjorde han en stor innsats i administrasjonen av både Finnmark og Troms fylke i samarbeid med general Carl Gustav Fleischer. I 1941 ble han arrestert og sendt til Grini, der han satt til krigen sluttet i 1945. Etter at hans oppgave var avsluttet i samlingsregjeringen, dro han tilbake til Finnmark og tok fatt på gjenreisningsarbeidet. I 1948 ble han utnevnt til Fylkesmann i Oppland etter Alfred Ihlen. Der ble han resten av sitt yrkesliv til han gikk av i 1961. For sin innsats ble han kommandør av St. Olavs Orden i 1950, og ved avgangen i 1961 fikk han også stjerne på ordenen.

Verv

Han var formann i styret for Norges Bank avdeling Vardø fra 1923 til 1929. I 1926 ble han medlem av Vardø bystyre og formannskap fra 1926 til 1928. Fra 1929 var han formann i Finnmark Landbruksselskap. Han var styreformann for Opplandskraft. Fra 1958 til 1962 var han styreformann for Vinmonopolet. Han var også styremedlem i Utbyggingsfondet for Nord-Norge fra 1962 til 1960.
Eidsvoll (illegal avis)

Eidsvoll var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Eidsvoll ble utgitt av en gruppe studenter på Blindern. De tok opp stafettpinnen da avisen Vi vil oss et land ble rullet opp og måtte innstille i 1941. Opprullingen gjorde imidlertid at de ikke kunne overta verken utstyr eller manuskripter fra denne avisen. De måtte starte på bar bakke. Av sikkerhetsgrunner besluttet de dessuten å gi avkall på det opprinnelige avisnavnet.
De klarte å få tak i et par skrivemaskiner og en nesten ubrukt duplikator. Den første tiden flyttet de utstyret fra hybel til hybel, deretter til en hytte i Skedsmo, så til et verksted på Hasle, og til slutt til en hytte på Strømmen.
Trykksaken nådde et opplag på 2 – 3000, og et nummer kunne være på 8 – 10 sider. Eidsvoll ble spredt ut over landet gjennom posten eller som ilgods i pakker til andre byer. Dels ble avisen sendt til adresser skrevet av etter lister i rikstelefonkatalogen, i de fleste tilfeller til mottagere utgiverne ikke kjente.
Avisen led et alvorlig tilbakeslag da store deler av distribusjonsapparatet ble rullet opp. Etter dette klarte den kun å komme med noen få nummer før den til slutt stanset sommeren 1942.
I gruppa som sto bak Eidsvoll inngikk Hans-Petter Nesvold, Joar Markali, Bjørn Reinertsen, John Sanness og Anne Sophie Østvedt. Sannes, som skrev stoffet til Eidsvoll, måtte flykte til Sverige i november 1941. Markali ble tatt i forbindelse med avisutgivelsen, og satt i Sachsenhausen til krigen sluttet. Reinertsen deltok senere i Milorg, og falt i kamp med Gestapo.
Strabena

Utseende

Middelsstore, gråbrune ringvinger med øyeflekker i spissen av forvingen.

Utbredelse

Slekten lever bare på Madagaskar.
PCI

Historie

Arbeidet på PCI ble startet av Intel i Intel Architecture Labs omring 1990. PCI 1.0 ble sluppet 22. juni 1992. PCI 2.0 ble lansert 30. april 1993. PCI ble med en gang tatt i bruk i servere, der den erstattet MCA og EISA. Når det gjaldt konvensjonelle PC-er brukte PCI lengre tid på å erstatte de eksisterende standardene, hovedsakelig ISA og VESA Local Bus (VLB). Det store gjennombruddet kom først sent i 1994. Da først i andregenerasjons Pentium PC-er.
Senere revisjoner av PCI inkluderte økt ytelse og flere nye funksjoner. Blant annet en 66 MHz 3.3V standard og standarden PCI-X som hadde en busshastighet på 133 MHz. I 2004 ble standarden PCI Express introdusert, og begynte å dukke opp i vanlige hjemme-PC-er. Dette reduserte antallet PCI-porter hovedkortprodusentene inkluderte på hovedkortet, og selv om standardene i dag lever side om side, vil PCI gradvis forsvinne i framtiden.
Emil Paul Tscherrig

Bakgrunn

Emil Paul Tscherrig vokste opp i en liten landsby i de sveitsiske Alpene. Faren var fabrikkarbeider og bonde. Hans syv søsken giftet seg og fikk barn, men Emil valgte i stedet presteembetet. Han innledet sinea studier på universitetet i universitetet i Freiburg, fortsatte ved jesuittenes universitet i Roma, Gregoriana og senere ved det pavelige diplomatiske akademi. Han har en doktorgrad i kirkerett.
Han ble presteviet den 11. april 1974 og inkardinert i det sveitsiske bispedømme Sion.

Pavelig diplomat

Han har på lavere nivå vært stasjonert i Uganda, Korea, Bangladesh og i Vatikanets Statssekretariat.
Den 4. mai 1996 ble han utnevnt til titulærbiskop og til apostolisk nuntius i Burundi. 
Den 8. juli 2000 ble han forflyttet til Karibia som nuntius til en rekke land: Bahamas, Dominica, Jamaica, Grenada, Guyana, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinene, Trinidad og Tobago, Antigua og Barbuda, Barbados, Surinam og Saint Kitts og Nevis. 
Den 22. mai 2004 ble han nuntius i Sør-Korea og Mongolia.  
Pave Benedikt XVI utnevnte ham 26. januar 2008 nuntius til de fem nordiske land, med sete i Djursholm rett utenfor Stockholm.Den 5. januar 2012 utnevnte Benedikt XVI han til nuntius i Argentinien med sete i Buenos Aires.
Pave Frans utnevnte Tscherring den 12. september 2017 til å etterfølge Adriano Bernardini som nuntius til Italia og San Marino med sete i Roma. Han ble med dette den første ikke-italiener i posten som ambassadør for Den hellige Stol yil den italienske regjering og i San Marino.
Prosjekt Athena

Prosjekt Athena var et felles prosjekt for Massachusetts Institute of Technology, Digital Equipment Corporation og IBM for å lage et distribuert miljø for utdanningsformål. Det ble lansert i 1983, og forskning og utvikling pågikk inntil 30. juni 1991, åtte år etter at det begynte. Per 2016 er Athena fortsatt i bruk ved MIT. Det arbeider som programvare som tar i bruk datamaskiner som en tynnklienter. For øyeblikket består dette av Debian-pakker.
Prosjekt Athena var viktig i den tidlige historien for distribuert databehandling. Prosjektet skapte vindussystemet X, Kerberos og Zephyr Notification Service, og har hatt en betydelig innflytelse på utviklingen av tynne klienter, Lightweight Directory Access Protocol, Active Directory og kommunikasjon gjennom direktemeldinger.
Kopp

Kopp er en type drikkebeger. En kopp brukes oftest til varme drikker og har et håndtak eller en hank for å unngå å brenne fingrene når man holder den. Kopper lages tradisjonelt av porselen eller annen form for brent leire, men mange andre materialer er brukt. I Norge har tradisjonelle kopper ofte vært skåret ut av tre, gjerne av en kåte.
Kopper som er spesifikt laget for te og kaffe til mer formelle sammenhenger har gjerne ei skål i europeisk tradisjon. Ofte hører det til en asjett for kjeks eller småkaker, og koppen utgjør derved en del av et tradisjonelt te- eller kaffeservise. Kopper som normalt ikke benyttes sammen med skål, kalles ofte krus. Kopper for kjølige drikker har ofte ikke hank og kalles da et glass, selv om dette ordet i utgangspunktet ble brukt om drikkebegre av nettopp glass.
En kopp benyttes også som måleenhet i matoppskrifter.
Bloomfield Stadium

Historie

Bloomfield Stadium ble bygget på samme sted hvor Basa stadion (fra 1950 hjemmebanen til Hapoel Tel Aviv) tidligere sto. Den første kampen på det nye anlegget ble spilt mellom Hapoel og Shimshon Tel Aviv 13. oktober 1962. 13. desember samme år ble arenaen offisielt åpnet med en vennskapskamp mellom Hapoel og Sportclub Enschede.
I september 2010 fikk Bloomfield kategori 4-status av UEFA, noe som medførte at stadionet kan  brukes til gruppespill i Mesterligaen. Stadionet ble benyttet som kamparena under U21-EM i fotball for herrer i 2013.

Konserter

Artister som Phil Collins, The Black Eyed Peas, Scorpions, Barbra Streisand og Rihanna har alle holdt konserter på arenaen.
Hugh Neff

Biografi

Neff vokste opp i Evanston, Illinois som er en by ved Michigansjøen. Han flyttet til Alaska i 1995, og startet med hundekjøring samme år. 
Han debuterte i Yukon Quest i 2000 som nummer 13. Totalt har han deltatt seks ganger i dette løpet, og hans beste plassering er nummer 3 i 2005. 
I 2004 debuterte han i Iditarod med en 22.-plass, og ble med den plasseringen Beste førstegangskjører dette året. Totalt har han deltatt 3 ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering er fra 2006 da han ble nummer 21.
Hugh Neff jobber som turistguide i tillegg til hundekjøring.
Bolsena-korporalet

Bolsenakorporalet som oppbevares i et rikt utstyrt relikvarium i domkirken i Orvieto er et klede knyttet til et mirakel tilsvarende liksvøpet i Torino, dog ikke på langt nær så berømt. Et korporale er en hvit alterduk som alterkalken er plassert på under utøvelsen av nattverden.
Rødlige flekker på duken viser på nært hold profilen av et anskt lik den som tradisjonelt brukes til å fremstille Frelseren. Opprinnelsen til flekkene sies å komme av et oblat som gjennom et mirakel ble blodige i hendene på en prest som tvilte på transsubstansiasjonen og forrettet nattverd i Bolsena som ligger ikke så langt fra Orvieto.
Under Corpus Christi-feiringen, som er en av de viktige offentlige helligdagene i Orvieto, bæres Bolsenakorporalet i prosesjon rundt i byen under store fanfarer.

Miraklets status

Det såkalte «Bolsenamiraklet» er ikke offisielt anerkjent av den romersk-katolske kirken, selv om det er ansett som en privat åpenbaring for den tvilende presten. De historiske bevis er annenhånds vitneutsagn, og tradisjonen er på ingen måte konsekvent.

Historiske henvisninger

Pave Urban IV nevner det ikke i bullen hvor han stadfester Corpus Christi-feiringen, på tross av at legenden om miraklet har sitt utgangspunkt i hans tid og at dets forkjempere hevder at miraklet var av avgjørende betydning for ham da han stadfestet feiringen. Pave Urban IVs samtidige biografer er tause: Muratori, Rerum Italicum scriptores og Thierricus Vallicoloris beskriver i sin bok om pavens liv alle begivenheter fra pavens opphold i Orvieto i detalj. Han beskriver pavens hengivenhet for å lese til messen og for gjennomføringen av Corpus Christi-feiringen uten nevne Bolsenamiraklet. Bolsenamiraklet er nevnt i inskripsjonen på en rød marmorplate i St. Christina-kirken og er derfor av senere dato enn kanoniseringen av Thomas Aquinas (1328). Den eldste kjente nedtegnelsen av miraklet er en fremstilling utført i emalje som pryder forsiden av relikvariet som ble laget i tidsrommet 1337–1339.
I 1344 henviser pave Klemens VI i et sammendrag til Bolsenamiraklet med ordene propter miraculum aliquod («på grunn av et mirakel») (Pennazzi, 367); Gregor XI, gir i et sammendrag av 25. juni 1337, en kort redegjørelse for miraklet. En rekke henvisninger til det er funnet senere (1435) i prekener av domenikanerpredikanten Leonardo Mattei fra Udine. Sistnevnte sier imidlertid ikke, slik som den lokale legenden hevder, at presten tvilte på Kristi nærvær i oblaten og vinen, men kun at noen dråper fra begeret falt på korporalet. For øvrig forekommer tilsvarende legender om blodflekkete korporaler ofte i legendesamlinger, også av tidligere dato enn på 1300-tallet og opptrer samtidig med de store nattverds-polemikkene på 800-tallet og 1100-tallet.
Intel Pentium

Pentium er en serie 32-bits prosessorer fra Intel som bruker x86-prosessorarkitekturene i586 og i686. Den første Pentium-prosessoren ble solgt 22. mars 1993.

Pentium

Den originale Pentium-prosessoren var en femte-generasjons x86-prosessor (i586). Blant viktige endringer fra den tidligere 486-prosessoren var at Pentium-arkitekturen var superskaler, dvs. at den hadde to datastier som tillot den å utføre mer enn en operasjon per klokkesykling. Dessuten var datastiene 64-bits som doblet mengden informasjon prosessoren fikk fra minnet.

Pentium MMX

Pentium MMX var en videreutvikling av grunnbasen som ble lagt med den originale Pentium-prosessoren. Pentium MMX innførte blant annet MMX-støtte i prosessoren, som gjorde den mer egnet til spill og multimedia.

Intel Pentium Pro

Til tross for at den bar Pentium-navnet, var Pentium Pro en nesten total bakoverkompitabel redesign av Pentium-prosessoren. Pentium Pro var den første i686-prosessoren og settes dermed i samme klasse som alle de senere Pentium-prosessorene fram til og med Pentium III. Pentium Pro ble utviklet samtidig med Pentium MMX; og mens Pentium MMX var rettet mot hjemmemarkedet som brukte Windows 95 med en hel haug 16-bits-applikasjoner var Pentium Pro rettet mot bedriftsbrukere og nettverkstjenere der de rene 32-bits-operativsystemene Windows NT og UNIX ble brukt. Pentium Pro støttet ikke MMX.

Intel Pentium II

Pentium II, lansert i 1997 var en videreutvikling av Pentium Pro-prosessoren blant annet med forbedret 16-bits-ytelse og MMX-støtte som gjorde den bedre egnet for hjemmemarkedet enn Pentium Pro hadde vært. Pentium II-prosessorene hadde hastigheter på 233-450mhz.

Pentium III

De første Pentium III-prosessorene var veldig lite annet enn Pentium II-prosessorer med SSE-støtte og minimalt økt L2-cache. Senere Pentium III-utgaver hadde opptil 512KiB L2-cache og høyere klokkefart: opptil 1,4 GHz.

Pentium 4

Pentium 4 er en prosessor som har større minne enn Celeron og er også litt dyrere.
Denne prosessoren er godt egnet til spill, filmredigering og krevende oppgaver og kan nesten sammenlignes med AMDs Athlon-prosessor. Den er nå i senere tid blitt erstattet med Intel Pentium D-prosessoren, men som igjen er på vei til å bli erstattet med Intel Core 2 Duo prosessoren, som igjen er på vei til å bli erstattet med Intel Core 2 Quad prosessoren, som igjen er på vei til å bli erstattet med Intel i7 prosessoren.

Pentium M

M står for Mobile, og Pentium M ble utviklet for bruk i bærbare datamaskiner.

Pentium D

Denne modellen er en oppgradert Pentium 4-prosessor med dobbel kjerne.
Den blir ofte brukt til tunge og krevende spill eller videoredigering.

Intel Pentium Extreme Edition

Denne modellen har både dobbel kjerne og 64-bits prosessor.