google/wiki40b huggingface dataset:
Skutevikens Buekorps

Skutevikens Buekorps er et bergensk buekorps (guttekorps) stiftet 8. juni 1853.
Buekorpset er et søndagskorps, som betyr at det var et buekorps for allmuen og hadde eksersis på søndager. Korpset har fortsatt eksersis på søndager.
Mye av aktiviteten foregår i korpsets eget hus på Skutevikstorvet der det holdes sammenkomster hele året. Korpset regner 8. juni 1853 som sin stiftelsesdag etter at det i 1928 ble funnet en fane i en kjeller i Skuteviken med innskriften Skutewiken Buecorps anno 1853. Undersøkelser av fanen viser at den kan stamme fra dette året og Skuteviken vil da være byens eldste buekorps. Fanen er nå oppbevart i en bankboks, men det finnes en kopi av den i buekorpsets lokale. Ikke alle de andre buekorpsene tror på at det er en ekte buekorpsfane. Noe av grunnen til dette er, for det første, at Skuteviken selv ikke før 1928 påstod at de var blitt opprettet i 1853. For det andre henviser korps som Sandvikens, til Dræggens, når de skriver om sin motivasjon til å starte Buekorps. Det blir da ansett som merkelig hvorfor de ikke skulle nevne Skutevikens, som ligger nærmere, og som etter sigende skal ha eksistert i fire år før Sandvikens ble opprettet.
Skutevikens har hatt rekruttering fra lokalområdet med gutter og familier bosatt i strøket og stor patriotisme.  I 2003 ble det avduket en statue til minne over falne Skuteviksgutter i verdenskrigene.  Korpsets farge er rødt. Det samarbeider med Fjeldets Bataljon og Wesselengens Bataljon.
Buekorpset har en egen sang som heter "Marsj for Skutevikens Buekorps" som er skrevet av Bernhard Berentzen og komponert av Otto W. Strømbeck i 1928.
Ann-Louise Hanson

Karriere

Ann-Louise Hanson sang på en scene første gang som seksåring. Da hun var tolv år kom hun på andreplass i Veckorevyns talentjakt Flugan, (men man måtte være femten år for å kunne vinne). Premien var å få spille inn låten hun opptrådte med, «Ringen du gav mig», og innspillingen ble gjennomført 17. august 1956 på Europafilm i Stockholm. Platen, en 78-plate, kom ut i september tross at innspillingen ikke var helt perfekt, siden Hanson måtte synge til forhåndsinnspilt musikk.
I fjortenårsalderen flyttet hun alene til Stockholm, der hun bodde hos noen slektninger, før hennes mamma Anna, pappa Ove og broren Lars flyttet etter noen år senere. Opptredenen i Talentshowet Flugan gjorde at den legendariske plateselskapsdirektøren Anders Burman på Metronome hentet inn Hanson til sitts orkester på slutten av 1950-tallet. Hun gikk senere over til Leif Kronlunds band, noe som satte fart på karrieren. I 1961 traff hun sin blivende mann, Bruno Glenmark, som kom til orkesteret som trompetist.
Plategjennombruddet kom i 1961 med «Är du ensam i kväll?», en svensk versjon av Elvis Presleys '«Are You Lonesome Tonight?», som solgte over 40 000 plater.
I 1964 gjennomførte hun en turne sammen med Fred Åkerström og Cornelis Vreeswijk, og samarbeidet resulterte i LP-en Visor och oförskämdheter som kom året etter. Hun gikk senere over til det nederlandske plateselskapet Philips Records der hun fikk store fremganger med låter som «Min greve av Luxemburg», «Min luftballong» og «Arrivederci Franz». Den sistnevnte lå syv uker på svensktoppen og ble senere gullplate.
På 1970-tallet gikk hun over til å synge countrypop og hadde en storselger med «Låt inte din skugga falla här» («Don't darken my doorstep»). LP-en You Ought To Write Yourself A Love Song solgte over 150 000 plater, og var hennes største suksess gjennom tidene.
Høsten 2009 spilte hun Jennyanydots i musikalen Cats som gikk på Cirkus.
Intervall (sport)

Intervall er et fellesbegrep for en treningsform i forbindelse med utvikling av fysisk utholdenhet. Intervall viser til at treningsarbeidet veksler mellom arbeid og pauser, noe som står i motsetning til kontinuerlig arbeid, og den vanligste formen for utholdenhetstrening, treningsmetoden langkjøring.
Det finnes flere ulike metoder for intervalltrening. Metoder for aerob utholdenhet er «naturlig intervall», «fartslek», «langintervalltrening», «pyramideintervall» og «kortintervallarbeid». Metoder for anaerob utholdenhet er «maksimale korte tempointervaller», «maksimale lange tempointervaller», «submaksimale tempointervaller» og testløp (relativt lange maksimale løp).

Treningens mål

Målet med aerob intervalltrening er å øke kroppens aerobe kapasitet, det vil si evnen til å være i aktivitet over lengre tid med relativt høy intensitet. Denne typen trening vil over tid øke kroppens maksimale oksygenopptak, heve den anaerobe terskel, øke hjertets slagvolum, styrke hjertets slagkraft, redusere hvilepuls og effektivisere lungeventilasjon. Antall kapillarårer rundt muskelfibrene vil øke, kroppens muskelfibrer blir mer utholdende og mitokondriene øker i antall og størrelse. Kroppens evne til å forbrenne fett og karbohydrater blir også bedre. I tillegg blir personens motivasjon til ytterligere trening bedre, og viljen til å presse seg blir sterkere. Utføres bevegelsene riktig i treningen vil også bevegelsesteknikken bli bedre og mer effektiv.
Målet med anaerob intervalltrening er å øke kroppens anaerobe kapasitet, det vil si evnen til å være i aktivitet med svært høy intensitet, og etter hvert med mye melkesyre i musklene over en periode på 20 sekunder til 2 minutter. Denne typen trening vil over tid øke evnen til å bryte ned karbohydrater og frigi energi gjennom anaerobe prosesser. Videre vil kroppens evne til å eliminere melkesyre blir bedre. I tillegg blir personens motivasjon til ytterligere trening bedre, og ikke minst viljen og evnen til å presse seg til tross for stivheten og smertene i forbindelse med et surt miljø i musklene blir sterkere.

Kilder

Asbjørn Gjerset et.all. «Treningslære», 2006, Gyldendal Norsk Forlag AS
Johan Frederik Schlegel

Johan Frederik Schlegel (født 22. januar 1817 i København, død 8. juni 1896 samme sted) var en dansk advokat og embetsmann, borgermester i København, borgerrepresentant og geheimekonferensråd.
Han ble gift med Regine Olsen og var generalguvernør for Dansk Vestindia fra 1855 til 1861.
Schlegel var Storkorsridder av Dannebrogordenen.
Knut Olsen

Karriere

Olsen startet sin journalist-karriere som freelancer for Klassekampen og avisen Nordlands Framtid i Bodø før han i 1983 begynte i NRK. Han debuterte som radioreporter i NRK Østfold i Fredrikstad, fortsatte i NRK Østlandssendingen og i P2s Oslo-redaksjon.
I 1990 begynte han sin TV-karriere i debattprogrammet Antenne Ti, sammen med blant andre Ole Kristen Harborg, Finn H. Andreassen, Per Ståle Lønning og Viggo Johansen. Antenne Ti var et aktuelt magasin som i form og innhold satte preg på mange av de nye debattformatene til NRK i årene framover. Programmet var det første som sendte TV-debatt fra et fengsel i Norge (Ullersmo landsfengsel), med både innsatte og ansatte i panelet. Antenne Ti var også tidlig ute med direktesendte fjernsynssendinger fra aktuelle lokalsamfunn, for eksempel fra Askim i Østfold da dekkfabrikken ble lagt ned.
I 1992 begynte Knut Olsen som reporter i Dagsrevyen, og markerte seg blant annet med en prisbelønt reportasje fra krigen i Bosnia som blant annet vant Gullruten. Sammen med blant andre Claus Wiese jobbet han som reporter under OL på Lillehammer i 1994 og OL i Nagano  i 1998.
I løpet av sin tid som programleder ble han blant annet utsatt for en kampanje kalt «Stopp Knut Olsen!». I et debattintervju høsten 2001 tok han et  oppgjør med forsker Jarle Synnevåg, som hadde rettet kritikk mot islam og muslimer på nettet. Synnevåg fikk 10 000 kroner i bot for rasisme og mistet sin jobb i Forsvaret. Olsen beklaget senere sine utfall mot Synnevåg under intervjuet.

Personlige forhold

Olsen  vokste opp på Hosle i Bærum og var bror til Øystein Olsen, sjef for Norges Bank fra 5. januar 2011. Han studerte i Tromsø 1973–75. Fra 1977 til 1981 arbeidet han ved Bodø Mekaniske Verksted og var i denne perioden tilknyttet AKP(m-l). Han karakteriserte i ettertid ml-bevegelsen som «en tragisk avsporing av et berettiget opprør». Han studerte mediefag ved Distriktshøgskolen i Volda 1981–83. Han malte flere akvareller. Olsen bodde i voksen alder på Bærums Verk, var gift og hadde fem barn. Datteren Thea jobber som sportsanker hos TV 2.
GPU

Glavnoje polititscheskoje uprawlenije (Den politiske hovedforvaltning, GPU) eller Objedinjonnoje gossudarstwennoje polititscheskoje uprawlenije (russisk: Объединённое государственное политическое управление, Forente statlige politiske forvaltning, OGPU) var et statspoliti i Sovjetunionen og hørte under det russiske innenriksministeriet. Det eksisterte i perioden 1922 til 1954, og var etterfølgeren til Tjekaen og forløperen til KGB.

Historie

De mange militære småenheter med spesielt utdannede tropper ble samlet av Felix Dzerzhinsky i starten av 1920-årene, og da VChK ble til GPU i februar 1922 var enhetene organisert i en divisionslignende struktur. Divisjonen ble kalt Dzerzhinsky-divisjonen. GPU ble allerede i desember 1923 endret til OGPU.
Pampanga

Folkegrupper

Folket som bor i området ble kalt kapampangan, som betyr de som bor langs elvebredden; navnet Pampanga kommer derav. Dessuten holder små grupper av urfolket aetaene i fjellene i vest.

Politisk inndeling

Pampanga er delt i 2 cities (bykommuner) og 20 municipalities (landkommuner).
To storlygera

«To storlygera» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte det i sin visespalte i «Magasinet for alle», årgang 1958. Prøysen mente at Alv Schiefloe kunne ha en finger med i bildet angående denne visa. Den er også kjent under tittelen «Hain Ola kom rekanes til bygda».

Teksten

1.Hain Ola kom rekan te bygda den våren

da presten på nytt skulle ta seg en dreng,

og han Ola fikk plassen og arbeid på gården,

for mat og for klær og for ti ort i peng.

Men arbeid ble han Ola hurtig lei av,

og ville gjerne vekk fra heile greia.

Men presten ha skrevet kontrakt med hain Ola

og villa itj slepp han på sett eller vis.
2.En dag ut på sommarn sto hain Ola hos presten

og dreia på huva og sukka og sa:

Ja presten må unnskyld men no e æ nesten

ja aldeles nødt te å reis heri fra.

For kjerringa mi skriv og ber innstendig,

hu lenges etter mæ så overhendig,

og sjuk e a stakkar og dårlig te helsa,

hu skriv at hu sørga sæ mesta ihjel.
3.Da Ola var ferdig tok presten av lomma

et brev og så sa han alvorlig og streng:

Din frekkhet min Ola, jeg nesten blir stum av

jeg aldri har hatt slik en løgner til dreng.

Det gjør meg ondt og rent ut sagt forferdet

at du kan stå å lyve så forherdet,

jeg fikk just i dag dette brev fra din kone

og her skal du høre hva hun skriver til meg.
4.Hun skriver at du er så slem til å drikke

og vanskjøtter henne i høyeste grad,

og penger til mat og til klær får hun ikke

når du går og rangler i dager på rad.

Nu tjener hun det lille hun kan trenge

og ønsker du blir borte riktig lenge,

du skjønner min Ola din løgn ikke hjelper,

kontrakten skal holdes til året er slutt.
5.Hain Ola så dum ut da presten var ferdig,

har kjerringa mi kunna skreve no slikt?

Javisst, svarte presten, er det så merkverdig?

Ja da skal om en ting vi værra forlikt.

At presten her i bygda og hain Ola,

dæm e de største løgneran på jorda.

For aldri har æ hatt og æ har inga kjerring

nei aldri så mye som bak på mi hand.
Anne Hébert

Bakgrunn

Anne Héberts far, Maurice Hébert, var en poet og en litteraturkritiker. Anne Hébert er en etterkommer av den kjente fransk-kanadiske historikeren Francois-Xavier Garneau, «og har båret videre familiens litterære tradisjon på praktfull måte.»
Hun var kusine og barndomsvenn av den modernistiske poeten Hector de Saint-Denys Garneau.

Forfatterinne

Hun begynte å skrive poesi og fortellinger i ung alder, og hun fikk sitt arbeid utgitt i en rekke tidsskrifter mens hun fortsatt var tidlig i tjueårene." Les Songes en Équilibre (1942) var hennes først diktsamling som ble utgitt. Den fikk gode omtaler og hun vant prisen Prix David for den.
I 1943 døde hennes fetter Hector de Saint-Denys Garneau av hjerteanfall kun 31 år gammel. I 1952 døde hennes eneste søster Marie brått av sykdom. Disse to hendelsene kom til å forme hennes videre poetiske visjon, preget av bilder av død og drukning.
Ingen utgiver i Quebec ville i 1945 utgi hennes samling av fortellinger, Le Torrent. Den ble til sist utgitt i 1950 på bekostning av Roger Lemelin. Hébert var tilknyttet Canadas første filmbyrå. Hun arbeidet for Radio Canada, Film Board of Canada og National Film Board of Canada i løpet av 1950-tallet.
Igjen hadde hun problemer med å finne en utgiver for sin andre poesibok, Le Tombeau des rois ("Kongenes grav"), og måtte selv bekoste utgivelsen. I 1954 benyttet Hébert et legat fra Royal Society of Canada for å flytte til Paris. Hun håpet at denne byen ville være mer mottagelig for hennes forfatterskap. Hébert flyttet tilbake til Canada på 1990-tallet. Hennes siste roman, Un Habit de lumière, ble utgitt i 1998.
Hennes fortellinger skildret ofte en sterk lidenskap. Hennes mest kjente bøker er Kamouraska som kom ut i 1970, Les enfantes du Sabbat som kom ut i 1975, og Les fous de Bassas som kom ut i 1982.
Den skjønnlitterære prisen Prix Anne-Hébert ble opprettet i 2000 for til hennes ære. Hun har vunnet Canadas fremste litterære ære, Prix du Gouverneur général (engelsk Governor General's Awards) hele tre ganger, to ganger for sine romaner og en gang for sin poesi.

Bibliografi

Engelsk oversettelser i parentes.
Softball under Panamerikanske leker 2011

Softball under Panamerikanske leker 2011. Softball var med som en av flere sporter i de 16. Panamerikanske leker som ble arrangert i Guadalajara i Mexico i perioden 14. til 30. oktober 2011. Åtte damelag deltak i softballturneringen som ble vunnet av USA foran Canada.
Skillbragd

Skillbragd er en vevteknikk med lerretsbunn og mønsterinnslag, som er mest brukt i åklær, puter og løpere, og er som regel laget i ull, lin eller bomull.
Det karakteristiske for denne teknikker er den langsgående mønstringer i tekstilen, som også kalles Nordlandsåkle. I Norge har skillbragd bl.a. vært brukt til sengetepper, kistetepper, skinnfellplagg, dåpstepper og sjal.
Nevropedagogikk

Nevropedagogikk

Nevropedagogikken har sitt grunnlag i kognitiv psykologi, som forsøker å forstå hvordan vi sanser, bearbeider og bruker informasjon, og nevropsykologi, som handler om sammenhengen mellom hjerneorganiske forhold og atferd. Nevropedagogikken undersøker hvilke atferdsmessige uttrykk dysfunksjon i hjernen kan gi, og hvordan en kan tilrettelegge for at de atferdsmessige konsekvensene for den enkelte skal bli så små som mulig. Begrepet nevropedagogikk er blitt introdusert av den finske hjerneforskeren Matti Bergstrøm. Han understreker sammenhengen mellom hjernens funksjoner og hvert enkelt individs atferd. Hans visjon er en ny pedagogikk, en nevropedagogikk som baserer seg på viten om hjernens kapasitet og utvikling. Begrepet nevropedagogikk brukes nå oftest i sammenheng med tilrettelegging av opplæring av personer med ervervet hjerneskade, men er like anvendelig overfor personer med medfødte vansker eller dysfunksjoner i hjernen av annen årsak.
Nevropedagogikken bygger på en forståelse av normalutviklingen hos et menneske for å kunne tilpasse krav på de ulike steg i et undervisningsforløp. Den gir et grunnlag for å forstå og legge til rette for personer som har/får vansker knyttet til læring. Denne pedagogikken bygger på et helhetssyn der menneskets forutsetninger, omgivelsene og rammene rundt personen, de ulike arenaene han eller hun beveger seg på og synet på seg selv og sin situasjon, er innlemmet.
En viktig forutsetning i nevropedagogikken er kunnskap om hjernens funksjon og hvilke konsekvenser det kan få for faglig og sosial læring når en person blir skadet i hjernen. Derfor kan nevropedagogikk forstås som en form for anvendt nevropsykologi.

Nevropedagogikk som videreutdanning

I Skandinavia er Neuropædagogisk Kompetencecenter i Danmark en av de viktigste institusjonene for spesialisering innen dette fagfeltet. Utdannelsen tilbys gjennom University College Nordjylland, og er også godkjent av NOKUT I Norge.

Nevropedagogene

Nevropedagoger i Norge er hovedsakelig pedagoger og spesialpedagoger med mastergrad innen for sitt område. Det er også andre profesjoner representert som kvalifiserer gjennom utdanning og arbeidserfaring. Nevropedagoger arbeider hovedsakelig innefor utredningstjenester for barn og unge og innenfor enheter som tilrettelegger for å bedre funksjonsnivået hos unge og voksne med hjerneskader eller utviklingsforstyrrelser.
Andreas (Man)

Andreas er et kirkesognet i sheadingen Ayre på nordsiden av øya Man. Andreas er den ene av tre kirkesogn i Ayre, sammen med Bride og Lezayre. Området er generelt flatt, men meget fruktbart, og med mange forhistoriske gravhauger

Geografi

Landsbyen Kirk Andreas ligger i overkant av syv km nordvest fra byen Ramsey. Sognet strekker seg fra Lhen Moar, rundt 6 km langs nordvestkysten til Bride og den ligger nord for Lezayre, øst for sognet Jurby og grenser mot Irskesjøen i nord. Derfra kan en tidvis skimte de skotske Southern Uplands og Mull of Galloway. Sognets totale område består av 38 849 821 m2.

Demografi

Ved folketellingen i 2006 ble sognets befolkning beregnet til 1 381 mennesker, noe som var en økning fra 1 152 fra 2001.
De Havilland DH 94 Moth Minor

Historie

Moth Minor som hadde sin jomfrutur den  22. juni 1937, var bygget for å ha de samme ytelser som DH 60 Moth, men ha behov for en mindre motor. Det hadde plass til to; instruktør og elev som satt i hver sin sittebrønn i det åpne skroget. Det skulle også være enklere å vedlikeholde, enn en to-dekker. Flyet var rimelig i anskaffelse og populært blant de mange flyklubber som etterhvert dukket opp i England. Ved utbruddet av andre verdenskrig var det blitt bygget 100 eksemplarer og de Havillands fabrikk i Hatfield ble pålagt å legge om til krigsproduksjon for RAF. Alt produksjonsutstyr, tegninger og ferdige komponenter ble skipet til de Havillands fabrikk i nær Sydney i Australia. Mer enn 40 fly ble deretter bygget i Australia.
Ved krigens utbrudd i 1939 ble alle Moth Minor i likhet med andre sivile fly rekviret av RAF. I 1945 ble de som ikke var gått tapt returnert til sine opprinnelige eiere, og flere av disse er restaurert som veteranfly.
Macclesfield Bank

Macclesfield Bank, eller Zhongshaøyene (kinesisk: 中沙群島; pinyin Zhōngshā qúndǎo) er en serie rev og atoller i Sør-Kina-havet.
Folkerepublikken Kina betrakter området som en kommune i byprefekturet Sansha.

Geografi

Området består av en gruppe på cirka 20 ubebodde småholmer och revområder og ligger øst for Paraceløyene, sørvest for Dongshaøyene og nord for Spratlyøyene.
Havet omkring øyene er svært rik på fisk og formodes også å ha store olje- og naturgassreserver.

Historie

Zhongshaøyene ble annektert av Folkerepublikken Kina i 1974 sammen med Paraceløyene. Også Republikken Kina (Taiwan) og Vietnam gjør krav på øygruppen.
Øygruppen inngår sammen med Dongshaøyene,  Nanshaøyene og Xishaøyene i de av kineserne så kalte South China Sea Islands.
Cunningham-dampvogn

Cunningham-dampvogn (engelsk: Cunningham Steam Wagon) er en dampdrevet lastebil som ble bygget av Massachusetts Steam Wagon Company i Pittsfield i Maine. Firmaet ble etablert i desember 1900 med tanke på produksjon av produkter som Cunningham Engineering Company fra Boston i Massachusetts planla å utvikle. I stedet bygde de en liten dampdrevet lastebil med firehjulsdrift.
Produksjonen av dampvognen opphørte i slutten av 1901. Det er ikke kjent at dette selskapet hadde noen forbindelse med Cunningham Automobile fra Rochester i New York.
Sri Lanka Monitoring Mission

Sri Lanka Monitoring Mission (SLMM) var en internasjonal observatørgruppe som overvåket våpenhvileavtalen mellom regjeringen i Sri Lanka og Tamiltigrene (LTTE) mellom 2002 og 2008. Gruppen var sammensatt av sivile observatører fra de nordiske land og ledet av Norge. Totalt var 322 internasjonale observatører engasjert i gruppen, som ble oppløst 2. januar 2008 da våpenhvilen brøt sammen og gruppens mandat forsvant.

Opprettelsen

Med mandat fra våpenhvileavtalen (CFA – Cease Fire Agreement) signert av Sri Lankas regjering og Tamiltigrene, ble SLMM etablert den 22. februar 2002 for å arbeide for kommunikasjon mellom de to partene, og overvåke hvorvidt de overholdt punktene i fredsavtalen. 
SLMM hadde sitt hovedkvarter i Sri Lankas hovedstad Colombo og hadde innledningsvis seks distrikskontorer i nord og øst; Mannar, Jaffna, Trincomalee, Batticaloa, Ampara og Vavuniya. Observatørstyrken hadde også et liaisonkontor ved LTTEs hovedkontor i Kilinochchi. SLMM hadde to grupper for overvåking av havområdene og kysten, men disse ble nedlagt tidlig i 2006.

Kritikk av mandatet

Sri Lanka Monitoring Mission fikk kritikk fra flere hold. Fra singalesisk side ble SLMM anklaget for å ta «med silkehansker» på brudd på våpenhvileavtalen fra LTTE. Fra menneskerettighetsorganisasjoner som Amnesty International og Human Rights Watch ble SLMM beskyldt for å ignorere begge parters brudd på menneskerettigheter. Etter Karunafraksjonens brudd med LTTE ble SLMM kritisert av LTTE for å ikke ta opp regjeringsstyrkenes angivelige støtte til Karunas styrker. SLMM ble også kritisert for å ikke ha mulighet til å sette makt bak sine avgjørelser.
SLMMs syn var at deler av kritikken kunne tilskrives partene i konflikten. SLMM var ikke en fredsbevarende styrke og hadde ikke mandat til å gripe inn i konflikter selv. SLMM hevdet at det er partene som «eier» våpenhvilen, og som må ta ansvar for sine handlinger.

Avviklingen

LTTE ble av EU den 29. mai 2006 listet som en organisasjon som er involvert i terror, reaksjonen fra LTTE var å kreve at de SLMM-observatører som kom fra EU-land måtte trekke seg ut innen utgangen av august. SLMM avviklet da bemanningen i Mannar og Ampara. Fra 1. september 2006 ble den norske generalmajor Lars Johan Sølvberg ny sjef for SLMMs om lag 20 monitorer fra Island og Norge. På grunn av vanskelige sikkerhetsforhold trakk SLMM seg tilbake til hovedstaden Colombo tidlig i 2007, men grupperte medio 2007 ut igjen til de opprinnelige områdene. Denne gang organisert rundt to regioner, Nord og Øst. Våpenhvileavtalen ble formelt sagt opp av regjeringen i Sri Lanka den 2. januar 2008 og med de 14 dagers varsel som avtalen fastsatte, opphørte SLMM å eksistere mvf 16. januar 2008 og hovedstyrken forlot Sri Lanka. Et mindre antall logistikkpersonell ble værende igjen for å foreta den administrative avvikling av misjonen.
Hortenstangen

Hortenstangen er tangen sydøst på Karljohansvern, i tilgrensning til Fyllinga småbåthavn og Oslofjorden.

Historie

Det er særlig militært at Hortenstangen har hatt en historisk rolle, med plassering av to batterier, oppført i perioden 1870 til 1874. Batteriene var sentrale under okkupasjonen og ble forsterket og utvidet av den tyske okkupasjonsmakten. 
Etter krigen forfalt batteriene og området grodde igjen, frem til Forsvarsbygg gjennomførte en redningsaksjon for batteriene og området i 2008.

Tur og rekreasjonsområde

Området er et populært friluftsområde, i likhet med resten av Karljohansvern, særlig etter opprydningen og oppgraderingene i 2008. Turstier er opparbeidet, plen klippes og vegetasjon holdes nede. På mange måter kan området karakteriseres som en park, med batteriene som kulturminner. Bademulighetene er gode, særlig på badestranden Batteritangen.
Trafik-, Bygge- og Boligstyrelsen

Trafik-, Bygge- og Boligstyrelsen er et dansk direktorat underlagt Transport-, Bygnings- og Boligministeriet.
Direktoratet har ansvar og oppgaver på tvers av transportformene jernbane, vei og luftfart, og setter rammene for dansk byggeri og fremtidens bygninger. Det har også myndighetsansvaret for eldreboliger, allmenne boliger, studie- og ungdomsboliger, fripleieboliger, privat utleie og byfornyelse. Dessuten driver direktoratet Bornholms lufthavn. Det har også sekretariatsansvar for de statlige ekspropriasjonsnevndene (taksationskommissioner og overtaksationskommissioner).
Direktoratet har ca. 480 medarbeidere og hovedkontor i København.