google/wiki40b huggingface dataset:
Senter for flerkulturelt og internasjonalt arbeid

Senter for flerkulturelt og internasjonalt arbeid (SEFIA) ved Høgskolen i Oslo var et utdannings- og forskningssenter etablert i 2000 «for å møte det økende behov for kunnskap om kulturelt mangfold, utviklingsspørsmål og globalisering». SEFIA var lokalisert i høyskolens hovedcampus på høyskolesenteret på Bislett og hadde i 2007 over 400 studenter. Senteret ble nedlagt og inkorporert i Avdeling for lærerutdanning fra 1. august 2007.
Senteret ga videreutdanning i faget flerkulturell forståelse og en bachelorgrad i utviklingsstudier. Dette var også senterets to faglige enheter. Senteret skulle videre drive utadrettet virksomhet og utføre forsknings- og utviklingsarbeid, inkludert oppdragsvirksomhet.
I en ekstern evaluering, framlagt i april 2006, anbefales en omorganisering av SEFIAs virksomhet fordi senteret ikke har vært forskningsmessig ambisiøst nok. Etter høringer ved Høgskolens avdelinger og sentre vedtok HiOs styre i desember 2006 å nedlegge SEFIA. Utdanningene videreføres og blir lagt til en av Høgskolens andre avdelinger, mens det også avsettes midler til videreføring og fornyet forskning på det flerkulturelle området. Omorganiseringen skulle være gjennomført innen 1. august 2007. Fra denne dato opphørte SEFIAs eksistens som eget senter ved Høgskolen i Oslo.
Overføringen av SEFIAs virksomhet til Avdeling for lærerutdanning førte til en omstrukturering også av denne avdelingen som fra våren 2008 fikk navnet Avdeling for lærerutdanning og internasjonale studier. I stor grad videreføres SEFIAs virksomhet, både utdanninger og oppdragsvirksomhet, innenfor studielederområdet "Internasjonale studier" ved avdelingen.

Ledelse

Senterets siste leder var Ingrid Maria Denk og studieleder var Lars Gule. SEFIAs siste styre satt fra 2003 til 2007 og ble ledet av dekan Per Øystein Staff.
Generalkonsul

En generalkonsul er en stats stedlige representant i en fremmed stat, og leder av et generalkonsulat. De typiske konsulære oppgaver er å assistere og beskytte senderstatens borgere i mottakerstaten, herunder å være et kontaktpunkt for handelssamarbeid, mens de i liten grad representerer senderstatens myndigheter i forhold til mottakerstaten.
Tittelen generalkonsul rangerer over konsul og visekonsul.
Konsulatvesenet består først og fremst av valgte (honorære) generalkonsuler, konsuler og visekonsuler. Dette er ofte privatpersoner, tradisjonelt gjerne fremtredende borgere i området som for eksempel kjøpmenn og skipsredere, som utfører konsuloppgavene gratis eller mot et beskjedent vederlag.
Biøvelsene

Moralsk indre skolering

Øvelsene kalles biøvelser fordi de skal gjøres parallelt og komplettere meditasjon. For Steiner mener at alle meditasjonsøvelser i lengden blir verdiløse og skadelige hvis det ikke samtidig pågår en systematisk moralsk indre skolering. Biøvelsene blir beskrevet i detalj i en artikkel fra oktober 1906 hvor han gir råd og hjelp til mennesker som vil gjennomføre en særlig intensiv indre skolering. Øvelsene er også omtalt i Steiners bøker "Hvordan når man til erkjennelse av de høyere verdener?" og i "Videnskaben om det skjulte".

Gjennomføring

Øvelsene skal gjennomføres over en seks måneder periode, og de skal gjøres i den rekkefølge de er satt opp. Hver øvelse bør gjøres daglig i en måned ad gangen, og når man er ferdig med den første, skal man holde fast ved denne mens man øver den andre. Likeledes holder man fast ved de to første, mens man øver den tredje osv. Slik at alle øvelsene er med, når man øver den sjette og siste.
Bakgrunnen for dette er at det finnes en egen rytme i rekkefølgen. Den første handler om tankekontroll, dernest skal man trene viljen, mens de to neste øvelsene omhandler balanse innenfor følelseslivet. Dette er vanskelig å få til uten å først ha oppøvd en viss tankekontroll og selvbeherskelse. Videre gir de fire første øvelsene en nødvendig ballast for å trene opp de to siste, som har med åpenhet mot verden og indre harmoni å gjøre.
Lissmasjön

Lissmasjön er en innsjø i Huddinge kommune i Södermanland, Sverige. Innsjøen har et overflateareal på 0,223 km², og ligger 24,6 meter over havet. Innsjøens gjennomsnittsdybde er på 0,8 meter, og største dybde er på 1,6 meter. Lissmasjön rommer 168 000 m³ vann.
Langs innsjøen går Lissmaleden, som er en sti langs innsjøen med gangbroer av tre der hvor det er våtområder. Det er også et fugletårn ved Lissmasjöns østre del. Innsjøen er i ferd med å gro igjen, og består for det meste av siv og gresstuer, med vann mellom. Innsjøen inngår i Tyresåns sjøsystem.

Miljø

Lissmasjön er en grunn og næringsrik fuglesjø omgitt av beitemarker. Innsjøens bredder er dekket med siv. Lissmasjön dreneres via Lissmaån til innsjøen Drevviken. Lissmadalgangen er et variert jordbrukslandskap med strandbeitemarker, våtbeitemarker, åkerholmer, åkermarker og åpne grøfter. Skogspartiene rundt innsjøen har et stort innslag av eik og hassel. Åkermarkene består hovedsakelig av slått- og gressbeitemarker.

Dyreliv

Lissmasjön har høy verdi for fugleliv, med en rekke sjeldne hekkefugler, både i og rundt innsjøen, og også langs Lissmaån med de våte engene langs elven. Forekomstene av den rødlistede sørlig gulerle er en av länets største. Der er også en hettemåkekoloni her. Vanlige fuglearter i og ved innsjøen er hettemåke, sothøne, vipe, heipiplerke, kanadagås, taffeland, krikkand, enkeltbekkasin, stokkand, kvinand, stillits, stær, linerle, musvåk, kattugle, gråtrost, svarttrost, måltrost, rødvingetrost. Mere sjeldne fuglearter som regelmessig observeres i eller ved innsjøen er rødstilk, vannrikse, sivhøne, sørlig gulerle, skogsnipe, nattergal, skjeand, knekkand, brunnakke, lerkefalk, trane, sangsvane, tornskate, steinskvett, buskskvett, vepsevåk, gjøk og duetrost. Sjeldne fugler som besøker innsjøen på mere tilfeldig basis, er havørn, svartglente, blåstrupe, lappspurv, dvergfalk, myrhauk, heilo og gransanger.

Omgivelser

Sør for Lissmasjön, hvor väg 259 (Haningeleden) passerer, ligger Granby koloniområde, samt Paradisets naturreservat. I reservatet finner man Torpet Paradiset, samt flere innsjøer, blant annet Trehörningen, Ådran og Ormputten. Disse innsjøene dreneres via små elver til Lissmasjön. Også Långsjön tilfører Lissmasjön vann, men denne dreneres også til innsjøen Öran.
Afrikamesterskapet i fotball 2015 Gruppe B

Afrikamesterskapet i fotball 2015 Gruppe B ble spilt fra 18. januar til 26. januar i Ekvatorial-Guinea. Gruppen bestod av Zambia, DR Kongo, Tunisia og Kapp Verde. Tunisia og DR Kongo gikk videre til sluttspillet som de to best plasserte lagene i gruppen, mens Kapp Verde og Zambia gikk ut av turneringen.

Kamper

Alle tidene er oppgitt i lokal tid, WAT (UTC+1)
Acmaeops

Utseende

Små til middelsstore (6–12 mm), forholdsvis tettbygde, mest brune eller svarte trebukker. Hodet og pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte, rettvinklede skuldre. Antennene er svarte og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er sterkt hvelvet, med rundede sider. Beina er forholdsvis lange og svarte.

Levevis

Larvene lever under løs bark på døde trær, fire av de norske artene på gran og furu, mens Dinoptera collaris lever på løvtrær. Trær som er drept av skogbranner synes å være spesielt velegnet for disse artene. De fleste av artene besøker gjerne blomster, men ikke alle.

Truede arter

Ingen av disse artene er særlig vanlige, og noen er ganske sjeldne i Norge. Som mange andre trebukker er de avhengige av døde trær og forsvinner dersom disse blir sjeldne på grunn av moderne skogbruk.
When It's Lamp Lighting Time in the Valley

«When It's Lamp Lighting Time in the Valley» er en amerikansk countrysang til en valsemelodi med melodi og tekst av Joe C. Lyons, og The Vagabonds. Den var opprinnelig en hit for gruppen The Vagabonds. Sangteksten handler om en person som lengter etter sin mor som befinner seg i en dal langt borte.

Som julesang

Da 25 år gamle Nils Hellström skrev svensk tekst i 1935, ble teksten endret og den ble gjort om til en julesang: «När ljusen tändas därhemma». Den beskriver en gammel/ensom mann/kvinne som sitter og drømmer om sin barndom og sitt gamle hjem når skumringen faller på.
«När ljusen tändas därhemma» ble en populær julesang i Sverige i 1930- og 1940-årene.
Det blir ikke nevnt i teksten, men mange mennesker assosierer sangen med utvandringen fra Sverige til USA på 1800-tallet og første halvdel av 1900-tallet, hvor Sverige er det landet hvor barndommen og hjemmet befinner seg.
Ordet jul blir ikke nevnt i teksten, men ordet lys blir sterkt forbundet med advent og jul i Sverige. Åpningsordene i det første verset, «Var gång skumringen stilla sig sänker», får mange til å tenke på desembermørket omkring jul og advent på den nordlige halvkule.
Den finske tittelen er «Kodin kyntillät».

Norsk versjon

Bob Gunnér har skrevet en norsk versjon. På norsk bærer den tittelen «Når lysene tennes der hjemme».
Stein Oskar Magell Paus Andersen

Stein Oskar Magell Paus-Andersen (med varianter, jf. under) (kallenavn: Stompa) er den fiktive hovedpersonen i bøkene om Stompa. Kallenavnet Stompa har han fått etter de første bokstavene i navnet sitt, nemlig Stein Oskar Magell Paus Andersen. Stompa er elev på Langåsen pensjonatskole, fordi hans far jobber som forsker i USA. Han bor på Rom 304 som han deler med Bodø, Bergen, Nøtterø og Sørlandet. Hans mange velmente påfunn og skøyerstreker går som en rød tråd gjennom bøkene, og har det til felles at avslutningen ofte blir en helt annen enn det han hadde ment. Lektor Tørrdal er jevnlig offer for disse.
Stompas venner kommer fra hele Norge, og har kallenavn etter byen/stedet de kommer fra. Hans beste venner er Bodø, Bergen og Nøtterø.
Historiene om Stompa er blant annet blitt til hørespill, hvor Stompas stemme blir gitt av Lars Nordrum, og filmer, der Stompa blir spilt av både Ole Enger og Rolf Kirkvaag jr.
Etternavnet er i bøkene tildels skrevet Paus-Andersen med bindestrek og tildels Paus Andersen uten bindestrek, og kan da oppfattes som et dobbelt etternavn uten bindestrek. Mellomnavnet Magell er både skrevet Magell og Magel i bøkene. Navneforsker Ivar Utne bruker navnet som eksempel i boken Hva er et navn? Tradisjoner, navnemoter, valg av fornavn og etternavn (2011).
Oberlandesgericht Düsseldorf

Oberlandesgericht Düsseldorf er en av tre øverste domstoler (se Oberlandesgericht) i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Domstolen har sete i Düsseldorf og er øverste domstol på delstatsnivå for et område med over 4,6 millioner innbyggere. Det er seks landretter underordnet domstolen.
Domstolsbygningen i Cecilienallee 3 ble bygget i 1910 og er fredet.
Domstolen ble opprettet under navnet Königliche Oberlandesgericht Düsseldorf 16. september 1906, og overtok ansvarsområder fra Oberlandesgericht Hamm og Oberlandesgericht Köln.
Spiterstulen

Spiterstulen er en betjent turisthytte på 1106 moh. beliggende i Visdalen i Jotunheimen i Lom kommune i Oppland fylke. Fra Spiterstulen har man kjente topper som Galdhøpiggen og Glittertinden innen rekkevidde. Av 26 topper i Norge som er over 2300 moh. kan man nå 17 av disse på dagsturer fra Spiterstulen.
Det går bompengebelagt bilvei helt frem til Spiterstulen, opp fra fylkesvei 55 (Sognefjellsveien), 15 kilometer sørvest for tettstedet Lom.
Hermann Schlegel

Liv og virke

Schlegel var sønn av en messingsmed. Faren samlet på sommerfugler, og vekket Hermanns interesse for naturen. Et funn av et våkereir førte til at han ble interessert i fugler, og til at han traff Christian Ludwig Brehm. Etter å ha arbeidet for faren en periode, drog han til Wien. I 1824 fulgte Schlegel forelesninger av Johann Jakob Heckel og Leopold Fitzinger. Et anbefalingsbrev fra Brehm førte til at han ble ansatt ved Naturhistorisches Museum.
Etter ett år ble han anbefalt til Coenraad Jacob Temminck, som var direktør ved det naturhistoriske museet i Leiden. Schlegel begynte som Temmincks assistent, og arbeidet først mest med krypdyr. Det var meningen at Schlegel skulle reise til Java, men dødsfallet til Heinrich Boie stanset den planen. Etter hvert arbeidet Schlegel også med andre dyregrupper, og da Temminck døde i 1858, overtok han som direktør ved museet.
Zietzia

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia (South Australia, Northern Territory, Queensland).
Stor gråvikler

Utseende

En ganske stor (vingespenn 18–23 millimeter) vikler med mer eller mindre gråspraglete vikler. Arten er ganske variabel i fargen og noen individer kan være kontrastrikt tegnede. Forvingen er avrundet og lys gråaktig med tre, mer eller mindre tydelige, uregelmessige, mørkere tverrbånd. Bakvingen er lyst gråbrun.

Levevis

Arten har larver som kan leve på mange ulike urteaktige planter. De voksne sommerfuglene flyr fra skumringen og utover i juli–august.
Undrumsdal kirke

Tidligere kirker

Den forrige kirken på stedet var en åttekantet bygning oppført i 1730 på gården Rød omkring 500 meter fra nåværende kirke. Bygget beskrives som «moske-stil» og svært uanseelig med opp til 100 sitteplasser. En del materialer fra dette kirkebygget ble brukt i det etterfølgende, resten ble solgt brukt i hus i distriktet. 
Den oktogonale kirken ble bygget i løpet av sommeren 1730 og innviet av biskop Deichman 22. september 1730. Den omtales som liten. Kirken var i privat eie til 1876 da den ble innløst av kommunen og revet i 1880 fordi den var for liten og i dårlig stand. Det er uklart om stavkirken sto på samme sted som den oktogonale kirke. Denne åttekantede kirken var oppført i tømmer og stolene sto i amfi omkring midtgangen. For enden av midtgangen var alteret og over dette en glugge i veggen som utgjorde prekestolen. Gluggen var omkring en meter bred og så høy at prestens hode og overkropp var synlig. Taket skal ha vært tilspisset med et lite tårn. Rønningen siterer Kraft som mente at formen var inspirert av «de i Tyrkien brugelige moskeer». Lorentz Dietrichson mener det inspirasjonen snarere er fra de «Petrowske» kirker i Russland.
Fra middelalderen til 1730 sto der en stavkirke viet til Mikael. Stavkirken er omtalt i dokumenter fra før svartedauden, første kjente omtale fra 1315 ifølge Helland.
Ingrisma prasina

Utseende

En middelsstor, avlang, grønn til svart gullbasse. "Snuten" er rundet spadeformet forlenget. Oversiden er ganske tett punktert, dekkvingene med grove punktrader.

Utbredelse

Arten lever i Laos.
Teknologirådet (Norge)

Medlemmer

For perioden november 2016 til 2020 har rådet følgende medlemmer:Siri Hatlen (styreleder), Cecilie Mauritzen, Christine Meisingset, Bent Sofus Tranøy, Reid Hole, Odd Roger Enoksen, Marit Aursand, Helene Fladmark, Reidun Høllesli, Karl-Christian Agerup, Morten Breivik, Damoun Nassehi, Håvard Haarstad, Andreas Thorsheim og Anne Ingeborg Myhr
Han Changling

Changling (kinesisk: 长陵, pinyin: Chánglíng), mer hensiktsmessig kalt Han Changling, er et gravkompleks  nord for Xi'an i Kina fra Handynastiets tid (206 f.Kr.-220). Her er keiser Gaozu (død 195 f.Kr.) begravet sammen med med enkekeiserinne Lü (død 180 f.Kr.)
Changling ligger i bydistriktet Weicheng 20 km nord for det sentrale Xi'an, og er en av et perlebånd bestående av ni keisergraver fra Handynastiet utenfor Xianyang rett nord fot Weifloden.

Beskrivelse

Keiser Gaozu, også kjent under sitt personnavn Liu Bang, grunnla det kinesiske Handynastiet og regjerte riket fra 206 f.Kr. frem til han døde av sykdom i  195 f.Kr. Changling er bygd etter inspirasjon fra grunnleggeren av Qindynastiets første keisers gigantiske mausoleum, skjønt i mindre skala. 
Keiser Gaozus grav er tildekket av en høyde av sammenpakket jord i form av en pyramide med flat topp. Pyramidens base er omlag 160 ganger 130 meter. Rundt gravpyramiden var gravbyen som var oppbygd som en mindre kopi av Handynastiets hovedstad Chang'an (dagens Xi'an). Gravbyen hadde en omkrets av drøyt 3 000 meter ogh i følge historiske tekster bodde 50 000 familier i byen. 
I dag kan man fortsatt se restene av gravbyens nordre, søndre og vestre bymur, og gravpyramiden ligger i dens vestre del. Øst for gravbyen ligger det satellittgraver för tjenestemenn og generaler som hadde hjulpet Liu Bang med å grunnlegge Handynastiet. Med et totalt antall av 63 satellitgraver er dette det største antall for Handynastiets keisergraver. Her er blant annet Xiao He, Cao Shen og Zhou Bo gravlagt.
Enkekeiserinne Lüs grav har lignende utforming som keiserens, skjønt i mindre skala, og hennes gravpyramide er plassert 400 meter øst for keisergraven.
Navnet Changling er blitt benyttet også for andre kinesiske keisergraver. Ming-dynastiets keiser Yongle (død 1424) er begravd i Changling i Minggravene nord for Beijing og Qing-dynastiets keiser Jiaqing (død 1820) er begravd i Changling i de vestre Qinggravene sørvest for Beijing.

Kulturminne

Changlingmausoleet (Changling) ble i 1988 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina (3-233).
Sorte Muld

«Sorte Muld» er en meget rik jernalderboplass, sannsynligvis en meget tidlig bydannelse fra jernalderen, ved Svaneke på Bornholm, Danmark.
Stedet, som ligger ca. to kilometer inne i landet, har fått navnet etter den påfallende mørke og usedvanlig frodige matjorda på stedet. Allerede fra 1700-tallet er det kjent at det er funnet gjenstander i pløyelaget, også av gull. I årene 1948-53 åpnet professor Ole Klindt-Jensen et begrenset felt, og konstaterte at det svarte jordsmonnet er kulturlag fra en omfattende jernalderbosetning. Han kunne konstatere at det hadde stått flere hus på stedet, men at lagene var så sammensatte at de var usedvanlig vanskelige å tolke.
I 1985 fant amatørarkeologer en del gullgubber i markoverflaten, og det ble åpnet nye utgravninger fram til 1987. I disse kom det fram et omfattende gjenstandsmateriale, blant annet hele 2300 gullgubber. I 1998 ble det satt inn nye undersøkelser med kjerneboring. Ved måling av fosfatverdiene i undergrunnen kom det fram et interessant mønster. Det later til å ha vært en stor sentralplass, med flere mindre bosetningskonsentrasjoner omkring. Det hele dekker ca. en kvadratkilometer.
Funnene fra Sorte Muld er utstilt ved Nationalmuseet i København og ved Bornholms Museum i Rønne.
Jaffa-appelsin

Jaffa-appelsiner, også kjent som Shamouti-appelsiner, er en veldig søt appelsinvariant nesten uten frø. Appelsinen har sitt navn fra byen Jaffa, hvor den først ble eksportert, etter at den først ble dyrket av arabiske og videre utviklet av jødiske bønder i Palestina på midten av 1900-tallet. Siden etableringen av Israel i 1948 har appelsinen blitt dyrket og eksportert av israelske produsenter.
Tomatsuppe

Tomatsuppe er en suppe laget av tomater. Den serveres både varm og kald, og er ofte brukt som ingrediens i mer avanserte retter. Det er også vanlig å tilsette makaroni eller egg.
Blackbelt Andersen

Blackbelt Andersen er aliaset til Daniel Tjus Andersen, (født 1981) en norsk DJ og produsent innen electronica/house. Han er del av den såkalte Oslo-disco-scenen.  
Blackbelt Andersen har gitt ut en rekke singler og remikser. I 2009 ble den selvtitulerte albumdebuten Blackbelt Andersen gitt ut av plateselskapet Full Pupp. I 2012 kom oppfølgeren Blackbelt Andersen 2 ut på samme plateselskap. 
«»
Imperia (band)

Imperia er et symfonisk gothic metal-band fra Nederland.
Tyngdeakselerasjon

Tyngdeakselerasjonen er den akselerasjonen et legeme i fritt fall får i et gravitasjonsfelt.  Vanligvis skyldes dette gravitasjonen skapt av Jordens masse og dens rotasjon. På andre planeter og måner har tyngdeakselerasjonen derfor forskjellig verdier bestemt av deres tilsvarende egenskaper. 
Ekvivalensprinsippet sier at tyngdeakselerasjonen i hvert punkt er lik med gravitasjonsfeltet i samme punkt. Begge er vektorfelt og betegnes vanligvis ved det samme symbolet g.  På Jorden vil størrelsen variere med breddegrad og høyde over havet. Ved polene er tyngdeakselerasjonen 9.832 m/s², mens den har verdien 9.780 m/s² ved  ekvator. Oslo som ligger på breddegrad 60°, er tyngdeakselerasjonen 9.819 m/s².
Symbolet g₀ brukes som en måleenhet for akselerasjon hvor 1g₀ er definert som 9.80665 m/s². Verdien er valgt som en tilnærmet gjennomsnittsverdi for tyngdeakselerasjonen på havoverflaten ved 45.5° bredde.
I SI-systemet måles tyngdeakselerasjon i enheter av 1 m/s².  Men i mange praktiske sammenhenger benyttes ofte fremdeles den eldre enheten Gal = 1 cm/s² = 0.01 m/s²  fra det tidligere CGS-systemet. Den er oppkalt etter Galileo Galilei som var den første som målte tyngdeakselerasjoen på Jorden. Slike målinger omtales som gravimetri og kan i dag bestemme tyngdeakselerasjoner med en nøyaktighet ned til 10⁻⁸ m/s².
Kangerluk

Kangerluk (dansk: Diskofjord) er en bygd på øya Disko, i Qeqertarsuaq kommune, på vestkysten av Grønland.
Kangerluk ligger ca. 35 km nord for kommunens administrasjonssenter, Qeqertarsuaq, innerst i øyas største fjordkompleks. Dette er i dag den eneste bygda som er igjen på øya, men byen Qeqertarsuaq ligger også på øya. Opprinnelig het bygda Kangerluarssuk, etter navnet på den fjordarmen bygden ligger innerst i. Dagens navn er etter det større fjordsystemet.
Bygda har i dag ca. 50 innbyggere, og til sammen 15-20 hus. Dette har variert kraftig gjennom de siste 200 årene, den har også i perioder vært ubebodd. Det finnes både posthus, butikk og en fabrikk som tar imot uvak, som er en torskeart. De har også eget elverk.
Skolen i bygden, Aalunnguup atuarfia, har kun fem elever. Skolen dekker 1. til 10. klassetrinn, etter dette må elevene fortsette skolegangen i Qeqertarsuaq.
Hovedbeskjeftigelsen i Kangerluk er fangst og fiske.
Studio-Time

Studio-Time er et musikkalbum med Tommy Tee, utgitt i 2009. Albumet lå én uke på VG-lista og endte med 33.-plass som beste plassering.
Un homme et une femme (sang)

«Un homme et une femme» er en fransk sang med melodi av Francis Lai og tekst av Pierre Barouh. Den var temasang i spillefilmen En mann og en kvinne (Un homme et une femme) fra 1966, hvor den ble fremført av Nicolle Croisille og Pierre Barouh
Den ble nominert til Best Original Song in a Motion Picture under Golden Globe Awards-utdelingen.

Norsk versjon

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «En mann og en kvinne». Kirsti Sparboe og Arne Bendiksen har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Triola TN 478.
Hyrdinnen og skorstensfeieren

Hyrdinnen og skorstensfeieren (dansk: Hyrdinden og Skorteensfeieren) er et eventyr av H. C. Andersen fra 1845.