google/wiki40b huggingface dataset:
Gauseldronningen

Gauseldronningen  er navnet på et rikt gravfunn fra Gausel i Stavanger. Gjenstandene fra graven ligger i samlingene til Bergen Museum. Graven er en av Norges rikeste kvinnegraver fra vikingtid, med stort innslag av både irske og hjemlige prestisjegjenstander. Bare Osebergfunnet er større. Ved undersøkelsene i 1997 ble restene av graven gjenfunnet og utgravd.

Historie

Graven ble oppdaget av grunneier Samuel Gausel høsten 1883. Graven var et kammer på 2,30 x 1,10 m (ytre mål) bygget av rundete stein og dekket av tre steinheller. De nærmere 40 gjenstandene i graven viser at det var en svært velstående kvinne som ble begravd her rundt år 850 e.Kr. Smykkene og utstyret i graven vitner om stor rikdom. Både de ovale spennene, den likearmte sølvspennen og armringene er noen av de fineste eksemplarene man kjenner fra denne perioden.
De ovale spennene har dobbelt skall, hvor underskallet er av sølv med sterk forgylling og med et ornert overskall av tynn forgylt bronse. Dette skal være det eneste spenneparet av denne type med underskall av sølv istedenfor bronse. Den likearmete spennen tilhører en sjelden spennetype som hovedsakelig er funnet på Jæren, og mens de fleste andre spennene av denne typen er laget av bronse, er denne av massivt sølv, – attpåtil med spor etter forgylling. Armringer i denne perioden er vanligvis av bronse, og viklet en og en halv omgang. Armringene fra Gausel er derimot av sølv og viklet to og en halv omgang. Det er tydelig at kun det aller fineste var godt nok.
Hodet av en hest var også lagt ned, prydet med et staselig irsk seletøy med dekorerte og forgylte bronsebeslag. Seletøyet lå fortsatt på hestekraniet da graven ble åpnet i 1883. Hesten var sannsynligvis ofret i forbindelse med gravleggelsen. I tillegg har mange av de andre funnene i graven som de irske bisselbeslagene, bronsekaret og drikkehornbeslagene vært importerte og spesielt sjeldne og verdifulle saker i sin samtid. Dette er en type gjenstander som kun personer med posisjon, gode kontakter og svært god økonomi kunne skaffe seg, personer i de absolutt høyeste sjikt av samfunnet.
Kvaliteten på de irske gjenstandene i Gauselfunnet indikerer at dette ikke er tilfeldig røvede gjenstander, men muligvis et bevisst utvalg av et større hærfang. Nord-Jæren har sannsynligvis vært et av de viktigste utgangspunkt for vikingferder vestover til De britiske øyer. Begrunnelsen for dette er at det på Nord-Jæren er funnet flere og mer varierte, irske metallarbeid enn i noe annet sammenlignbart område i Europa. Det finnes også andre funn i området, og noen av de fineste irske gjenstandene ble funnet på gårdene Jåttå i Stavanger kommune og Soma i Sandnes kommune.
Gauselfunnet er utvilsomt det rikeste av dem alle, og kvinnen som ble begravd her må ha tilhørt en ledende slekt med både politisk makt og økonomi til å organisere og utstyre vikingferdene til Irland. Dette er bakgrunnen for at hun har blitt kalt «Gauseldronningen». Man antar at hun kan ha vært en del av slekten til sagakongen Olaf Kvite og hans far Gudrød som ifølge sagaen var rettmessige arvinger etter grunnleggeren av det norske vikingriket i Dublin, og som hersket der i 853 til 871 e.Kr.
Kinas kommunistpartis 8. sentralkomité

Kinas kommunistpartis 8. sentralkomité var i sesjon fra 1956 til 1969. Det avholdt 12 plenarsesjoner i perioden.
Motstandsbevegelser i Nazi-Tyskland

Motstandsbevegelser i Nazi-Tyskland er en samlebetegnelse for de enkeltpersoner, grupper og institusjoner som ytte motstand mot NS-regimet i det tyske riket.
Den tyske opposisjonen var ikke på noe tidspunkt koordinert på samme måte som eksempelvis den polske, den franske og den italienske motstandsbevegelsen. Den tyske motstandsbevegelsen besto av små og ofte isolerte grupper ute av stand til å etablere en politisk opposisjon, og deres mål var oftest å overbevise ledere i Wehrmacht om å iscenesette kupp mot regimet. Det feilslåtte 20. juli-attentatet er et eksempel på et slikt kuppforsøk. Også ikke-voldelig motstand fantes, som Die Weiße Rose, en gruppe opposisjonelle kristne studenter ved Ludwig-Maximilians-Universität i München. Medlemmene skrev og distribuerte regimekritiske løpesedler inntil flere sentrale deltakere ble henrettet i februar 1943.
Jernkroneordenen

Jernkroneordenen (tysk: Orden der Eisernen Krone, fransk: Ordre de la Couronne de Fer, italiensk: Ordine della Corona di Ferro) var en østerriksk keiserlig orden. Den ble opprinnelig innstiftet i Milano 5. juni 1805 av Napoléon Bonaparte. Ordenen ble oppkalt etter Lombardias jernkrone. Etter at Østerrike i 1815 erobret Lombardia og etablerte Kongedømmet Lombardia-Venetia, ble ordenen 12. januar 1816 reformert av keiser Frans I og innlemmet i det østerrikske ordensvesen. Jernkroneordenen ble tildelt for sivile og militære fortjenester. Ordenen opphørte ved monarkiets fall og oppløsningen av Østerrike-Ungarn i 1918.

Insignier

Ordenstegnet for Jernkroneordenen besto av en kronring besatt med juveler i rød og grønn emalje, en representasjon av Lombardias jernkrone. Kronen er festet i en keiserlig dobbelthodet ørn, som holder septer og rikseple i klørne og som på brystet har et blåemaljert skjold med initialen «F» for Frans. Baksiden bar årstallet «1815». Over ørnens hoder står en keiserkrone. Ordensstjernen var av sølv og hadde åtte tagger. Midtmedaljongen var prydet av jernkronen omgitt av en blå bord med innskriften «AVITA ET AUCTA» («gammel og fornyet»). Ordenskjedet besto av ledd med monogrammet «FI», jernkroner og kranser av eikeløv. Kjedet ble båret av innehavere av 1. klasse ved høytideligheter av seremoniell karakter. Ordensbåndet var gult med blå kanter.
Som krigsdekorasjon var ordenstegnet utstyrt med laurbærkranser.

Tildeling

Det var satt begrensninger på antallet samtidige innehavere av Jernkroneordenen. Det kunne maksimalt finnes 20 storkors, 100 kommandører og 500 riddere. Utnevnelse til Jernkroneordenen medførte adelskap. Ordenen ble også tildelt utlendinger.

Norske innehavere

Også nordmenn ble tildelt Jernkroneordenen. Blant disse var Niels Petersen Vogt og Fritz Wedel Jarlsberg.
Sambyeolcho-opprøret

Bakgrunn

Mongolriket startet sin første av seks invasjoner av Korea i 1231. På denne tiden hadde det koreanske kongedømmet Goryeo vært et militærdiktatur etter et kupp i 1170 ledet av Choe-familien. I 1232 flyktet statsapparatet og kongens hoff til øya Ganghwa, som var uinntakelig for den mongolske hæren, der de kjempet videre mot invasjonsstyrkene. Goryeo så stadige interne opprør på grunn av en svak statsdannelse. Et slikt opprør i 1258 førte til etableringen av de mongolske prefekturene Ssangseong (쌍성총관부, 雙城摠管府) og Dongnyeong (동녕부, 東寧府).
I motsetning til opprørerne var militærstyrken Sambyeolcho («Tre elite patruljer») et organ for militærregimet. Styrkene var organisert av Choe-familien for å opprettholde kongedømmets sikkerhet. Mens Choes private hær skulle ivareta familiens egen sikkerhet, skulle Sambyeolcho ivareta offentlige oppgaver som politi og kampstyrker, og erstattet de militæres oppgaver.
I 1258 ble den fjerde i rekken med Choe-ledere, Choe Ui, utsatt for et motkupp av Kim Jun (Kim Injun) ved hjelp av Sambyeolcho. Kim Jun hadde en pro-mongolsk holdning og sendte kronprins Wang Jeon til Mongolriket for å vise sine hensikter. Samtidig bad kong Gojong og kronprinsen mongolene om å gjenopprette monarkiet og frata Kim Jun all makt.
I 1268 ble Kim Jun drept av Sambyeolcho etter ordre fra Im Yeon. Året etter forsøkte Im Yeon å erstatte kong Wonjong, men dette ble slått ned av kronprins Chungnyeol ved hjelp av mongolske soldater. I 1270 ble Im Yeon sin etterfølger, Im Yumu drept av en pro-mongolsk fraksjon ved hjelp av Sambyeolcho. Dette var slutten for militærregimet i Goryeo.
Alma Mater Europaea

Alma Mater Europaea (Latin: Den europeiske nærende mor, dvs. universitet) er et internasjonalt universitet som holder til i Salzburg in Østerrike, med campuser in ulike land i Europa. Universitetet ble opprettet etter initiativ fra Det europeiske akademi for vitenskap og kunst.
Tysklands Grand Prix 2005

Rapport

Kimi Räikkönen hadde beste startspor og tok ledelsen fra start. Hans lagkamerat Juan Pablo Montoya, som hadde dårligste startspor fordi han ikke hadde fullført kvalifiseringsrunden, passerte ni biler på den første runden. Etter tre runder så det ut til at Mark Webber måtte gi seg på grunn av for store skader på bilen, men da Räikkönen var på runde tolv kom australieren tilbake i løpet. En av grunnene til at Williams-BMW bilen fortsatte kan være at Tyskland er deres hjemmebane.
Kimi Räikkönen hadde ledelsen i løpet fram til runde 35, da han fikk tekniske problemer med bilen. Dette førte til at han måtte bryte løpet, og at Fernando Alonso tok over ledelsen.
Både Michael Schumacher og Rubens Barrichello slet igjen med at Bridgestonedekkene deres ikke holdt hele løpet. Spesielt Schumacher, som hadde valgt mykere dekk enn Barrichello, fikk problemer mot slutten av løpet. Dette førte til at Jenson Button kunne passere han, men rett etter dette måtte han gjøre sitt andre depostopp. Montoya som også hadde passert Michael Schumacher ventet litt lenger med sitt stopp og dermed han kom ut før Button når begge han gjort ferdig sine depotstopp. Mot slutten av løpet ble Michael Schumacher også passert av Giancarlo Fisichella, og tyskeren måtte til slutt nøye seg med en femteplass.
Alonso kunne kjøre over målstreken til sin sjette seier for sesongen og økte sin ledelse i sammendraget med ti poeng til finnen Räikkönen som nå lå 36 poeng bak. På de neste plassene fulgte Montoya, Button og Fisichella.
Den føreren som var mest innblandet i uhell var canadieren Jacques Villeneuve. I den første runden krasjet han med Barrichello, i runde 4 med Robert Doornbos og i runde 27 var det han og Tiago Monteiro som hadde et sammenstøt.
Pankreatitt

Årsaker

Gallesten og overkonsum av alkohol forårsaker 80% av tilfellene med pankreatitt. 
Mindre vanlige årsaker er hypertriglyseridemi, hyperkalsemi, virale infeksjoner (f.eks. kusma), traumer (mot buken eller andre steder på kroppen) inklusive etter ERCP (Endoscopisk retrograde Cholangio-Pancreatografi), vaskulitt (betennelsesforandringer i de små blodårene i bukspyttkjertelen), og autoimmun pankreatitt.  Idiopatisk pankreatitt er en betegnelse brukt for å beskrive tilfeller uten kjent årsak, som utgjør ca. 25-30% av sykdomstilfellene.

Symptomer og tegn

Sterke smerter i øvre del av magen er vanlig ved akutt pankreatitt. Ved kronisk pankreatitt er det ofte magesmerter som kommer i anfall, men sykdommen kan også forekomme uten smerter. En kronisk pankreatitt som har stått på i lang tid vil kunne ha symptomer som steatoré (fettrik avføring) eller sukkersyke.

Diagnostikk

Pankreatitt påvises ved å måle forhøyete nivåer av enzymer fra pankreas i blodprøver. CT abdomen er en annen aktuell undersøkelse. For undersøkelse av gallegangsystemene brukes MRCP eller ERCP.

Komplikasjoner

Ved akutt pankreatitt kan det skje vevsdød i store deler av kjertelen. Sepsis er en fryktet komplikasjon.
Kronisk pankreatitt kan blant annet gi manglende fettabsorbsjon og diabetes mellitus.

Behandling

Akutt pankreatitt kan være livstruende og skal behandles i sykehus. I noen tilfeller trengs kirurgi for å fjerne dødt vev.
Ved kronisk pankreatitt brukes ofte enzymsubstitusjon, det vil si at pasienten erstatter de enzymer bukspyttkjertelen vanligvis produserer med enzymer i medikamentform. Dersom pankreatitten har påvirket bukspyttkjertelens endokrine funksjon vil pasienten også behandles for diabetes mellitus.
Nürnbergprosessene

Bakgrunn

Opprinnelig planla man å bare ha en stor prosess for det internasjonale tribunalet. Men økende uenighet mellom de fire landene som dannet tribunalet førte til at dette ble umulig. Gjennom Kontrollrådets lov nr. 10, som hadde blitt fastsatt av Det allierte kontrollrådet den 20. desember 1945, kunne enhver av okkupasjonsmaktene stille mistenkte krigsforbrytetere for retten innenfor sin okkupasjonssone. USA benyttet seg av denne bestemmelsen, og førte derfor ytterligere saker etter at hovedprosessen var over. Ettersom Nürnberg lå innenfor den amerikanske okkupasjonssonen valgte man å fortsette å bruke samme rettssal som under den internasjonale prosessen. 
Dommerne og aktoratet i disse sakene var amerikanske. Hovedanklager var bridgadergeneral Telford Taylor. Lignende rettssaker fant sted i de andre okkupasjonssonene.

Den internasjonale prosessen

Den internasjonale prosessen fant sted fra november 1945 til oktober 1946
Josip Broz Tito

Etterkrigstiden

Fra 1945 til 1953 var Tito president for regjeringen og utenriksdepartementet i FNRJ-regjeringen.
I 1948 oppsto en rekke uenigheter mellom det jugoslaviske kommunistpartiet og Stalin som endte i at landet brøt med Sovjetunionen.
Fra 13. januar 1953 til 1980 var Tito Jugoslavias eneveldige president.
I 1961 deltok han i å etablerte Organisasjonen av alliansefrie nasjoner sammen med Gamal Abdel Nasser og Jawaharlal Nehru.

Titos død

Tito døde i Ljubljana 4. mai 1980 og ble begravet i et mausoleum i Beograd, som bærer navnet «Blomstenes hus». Da Tito døde, startet spekulasjonene om hans etterfølgere ville være i stand til å holde den jugoslaviske føderasjon samlet. Etniske konflikter økte gradvis i årene etter, og til slutt kulminerte de i Jugoslavia-krigene ett tiår senere.
Cascata delle Marmore

Historie

Velino renner igjennom et høyland som ligger rundt byen Rieti. I antikken skapte elva et våtmarksområde som førte til sykdom i området (antakelig malaria). For å bli kvitt dette problemet i Rieti gav den romerske konsulen Manlius Curius Dentatus i 271 f.Kr. ordre om å omdirigere vannet over klippene ved Marmore og ned i elva Nera nedenfor. Løsningen førte imidlertid til et problem siden Nera i våte perioder flommet over og truet byen Terni. Dette medførte en konflikt mellom de to byene som til slutt kom opp i Senatet i år 54 f.Kr. uten at de kom fram til noen løsning. 
Mangel på vedlikehold av kanalen førte til at vannføringen i kanalen minket og til slutt dukket våtmarksområdet opp igjen. I 1422 ga Pave Gregor XII derfor ordre om å bygge en ny kanal for å gjenopprette vannstrømmen. I 1545 ga Pave Paul III ordre om å bygge nok en ny kanal. Planen var å utvide den forrige kanalen for å regulere vannføringen. 50 år senere, i 1598, sto kanalen ferdig. Igjen førte dette til flom i Neradalen nedanfor. I 1787 ga Pave Pius VI ordre om å at det skulle gjøres arbeid på sprangene nedenfor fossen, og slik fikk fallene utseendet de har i dag. Dette løste også de verste flomproblemene.

Fossen i dag

Størsteparten av tida brukes vannet over fossen til produksjon av vannkraft, så vannføringa i fossen er som regel veldig lav. Piedilucosjøen over fossen ble brukt som reservat for vannkraftverket Galleto som ble bygd i 1929. For å tilfredsstille turistene ble vannet «skrudd på» til visse tider på døgnet. Normalt skjer dette fra mellom kl. 12 og 13 til mellom kl. 16 og 17, med utvidede åpningstider om sommeren.
Ancistrosoma

Utseende

Middelsstore, avlange, blankt svarte oldenborrer. Slekten er lett kjennelig på at pronotum og dekkvingene har gule striper av tettsittende skjell. "Snuten" (clypeus) har en V-formet innskjæring i midten eller to trekantede tenner.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Trinidad og Tobago i nord til Argentina i sør.
Hans Chr. Mamen

Utdanning og virke

Mamen var student ved Menighetsfakultet da Norge var okkupert under andre verdenskrig og flyktet til Sverige der han fikk stipend av den norske legasjonen til å fortsette studiene. Han ble cand.theol. ved Universitetet i Lund i 1944 og tok praktikum ved Menighetsfakultetet 1946. Han var sykehusprest ved Dikemark sykehus og Vardåsen fra 1948 til 1969, sogneprest i Oppegård fra 1970 til 1978 og sogneprest i Ås og prost i Follo prosti 1978-1988. En tid underviste han i kristendomskunnskap ved Asker realskole og gymnas.
Mamen var medlem av Asker kommunestyre 1948-51 som representant for Kristelig Folkeparti. Han var en av stifterne av Asker og Bærum Historielag, og utførte et omfattende lokalhistorisk forfatterskap.

Andre verdenskrig

Under vinterkrigen i Finland i 1939-1940 var han altmuligmann ved ambulanse for Norges Røde Kors. Han deltok også i den norske motstandskampen under andre verdenskrig. Sammen med speiderkamerater i Asker dannet Mamen en Milorg-gruppe, blant medlemmene var Erik Gjems Onstad. Han var grenselos for å bringe folk i sikkerhet i Sverige da deportasjonen av norske jøder til tyske utryddelsesleire foregikk. Flyktningene lå til dels i dekning på Mamens gård Vogellund i Asker inntil flukten var organisert. Mamen organiserte flukt for i alt 25 jøder ifølge Ragnar Ulstein. Noen av disse jødene kom i kontakt med Mamen gjennom Ole Hallesby ved Menighetsfakultetet der Mamen var student. Mamen fikk blant annet hjelp av studiekameratene Arthur Berg og Per Faye-Hansen samt Iver Skogstad i Marker ved grensen øst for Mysen. På svensk side fikk de hjelp av skogvokter Gustafsson som hengte opp en lampe til orientering i nattemørket.
I begynnelsen av desember 1942 flyktet Mamen selv til Sverige fordi statspolitiet var etter ham. I 1944 tjenestegjorde han i de norsk polititroppene i Sverige. Høsten etablerte han en base på gården Mørkerud på svenske side av grensen i Skillingmark. Utstyr til Norge ble fraktet til fots over grensen fra Mørkerud (omkring 12 000 flyktninger passerte Mørkerud 1941-1945). Mamen var også postkurer mellom Milorgs kontor i Stockholm og Milorgs sentralledelse i Norge. Brevene ble fraktet som ikke fremkalt film som ville bli uleselig dersom boksene ble åpnet i dagslys. Mamen var også los for personer fra Hjemmefronten som hadde vært i Stockholm eller London. Han loset også grupper av Milorg-folk som hadde vært på våpentrening i Sverige. Mamens gruppe «Hektor» ble også utstyrt med våpen og telefon, og drev etterretning i tilfelle kamp i krigens sluttfase. I 1944-45 var han kurer for Den norske legasjonen i Stockholm og arbeidet under ledelse av Kai Holst.

Utmerkelser

Mamen fikk Akershus fylkes kulturpris i 1983, Asker kommunes kulturpris i 1995, og har mottatt Deltagermedaljen og finske utmerkelser. I 2005 fikk han Kongens fortjenstmedalje i sølv. For sin innsats under annen verdenskrig ble han utnevnt til æresborger av staten Israel.
Hemokromatose

Epidemiologi

Primær hemokromatose er den vanligste formen for sykdommen. I Norge har omtrent 0,5% av befolkningen genene for primær hemokromatose. Mange av disse har hverken symptomer eller blodprøvefunn. Primær hemokromatose er recessivt arvelig, det er pasienter som er homozygote for genet som får sykdommen. Hemokromatose blir typisk først synlig på blodprøver i 40-årsalderen for menn, omtrent 10 år senere for kvinner.

Etiologi

Primær hemokromatose er i de aller fleste tilfeller følge av en arvelig genfeil, en mutasjon på den korte armen av kromosom 6. Genfeilen nedarves recessivt. Genfeilen opptrer først og fremst hos hvite mennesker i Nord-Europa.
Det er ukjent hvor stor andel av pasientene som er homozygote for hemokromatose som utvikler sykdommen i løpet av livet, tall mellom 10% og 70% har blitt presentert. Hemokromatose er dermed et eksempel på en sykdom med ufullstendig penetrans.

Symptomer, patologi

Selv om hemokromatose er en arvelig sykdom forblir den uten symptomer i mange år. Ikke alle med genene for sykdommen vil utvikle manifest hemokromatose i løpet av livet. Blodprøvefunn som bekrefter sykdommen oppdages imidlertid ofte før pasienten har symptomer. Tidlige symptomer kan være tretthet, leggsmerter og impotens. Dersom sykdommen blir stående i mange år uten å oppdages og behandles vil jernavleiring i kroppen kunne føre til følgeskader. Menn rammes oftere av følgeskader av hemokromatose enn kvinner fordi kvinner har jerntap gjennom menstruasjon. Forhøyet jernopptak kan medføre at kroppen lagrer overskudd av jern i indre organer, i første rekke lever, beinmarg og milt. Hvis jernlageret blir for høyt, kan det gå ut over funksjonen til disse organene, og de kan i verst fall svikte. Leverkreft er ikke uvanlig hvis sykdommen forløper udiagnostisert. Jern lagres også i huden, hjerte, ledd og testikler, med muligheter for hudmisfarging («leverflekker»), hjertearytmi (uregelmessig puls), leddsmerter og impotens. Bivirkninger av forhøyet jernopptak er gjerne irreversible.

Diagnostikk

Indikasjoner på hemokromatose kan leses indirekte på ferritin-nivået i blodet. Alminnelig ferritin-nivå i blodet er mellom 10 og 350, ulikt for menn og kvinner. Hemokromatosepasienter vil typisk ha ferritinnivåer over 300. Selv om diagnose er stilt, utføres ikke behandling før ferritinnivået er over 300. Sikker diagnose på homozygot hemokromatose kan kun fås ved DNA-test.

Behandling

Behandlingen for diagnostisert hemokromatose er blodtapping (årelating eller venesectio) Mange hemokromatosepasienter har kunnet balansere behandling av sykdommen med ordinær blodgivervirksomhet. Sykehusene i Norge har ulik praksis på dette området. Det har vært reist etiske spørsmål om blodtapning av sykdomsdiagnostiserte hemokromatosepasienter er egnet som tilskudd til andre blodtrengende pasienter.
Aziz Behich

Landslaget

Han ble tatt ut i Australias tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i Australias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Kyriakos Mitsotakis

Bakgrunn

Mitsotakis kommer fra et av de politiske dynastiene i Hellas. Han er sønn av Konstantinos Mitsotakis, som var statsminister fra 1990 til 1993. Oldemoren hans var søster av Eleftherios Venizelos, som var statsminister i åtte perioder mellom 1910 og 1933, og som hadde en sønn, Sofoklis Venizelos, som var statsminister tre ganger. Mitsotakis har en søster Dora Bakoyannis, som har vært utenriksminister og ordfører i Athen. Hennes sønn Kostas Bakoyannis ble i 2019 selv ordfører i Athen.
Da han var tre måneder gammel flyttet familien til Paris på grunn av militærdiktaturet i Hellas. Familien vendte tilbake til hjemlandet etter gjeninnføringen av demokrati i 1974.
Mitsotakis er utdannet i USA. Han har bachelorgrad i samfunnsvitenskap Harvard University (1990), mastergrad i internasjonal politikk fra Stanford University (1993) og MBA-grad fra Harvard Business School (1995). Han har arbeidet i London for Chase Investment Bank (1990–1991) og McKinsey and Company (1995–1997). I Hellas har han også arbeidet i banksektoren og i en næringslivsorganisasjon.

Politisk karriere

Mitsotakis tilhører partiet Nytt demokrati og ble første gang valgt til parlamentet i 2004. Han ble gjenvalgt i påfølgende valg. I 2013 ble han minister for forvaltningsreform i regjeringen ledet av statsminister Antonis Samaras. Nytt demokrati måtte gi fra seg regjeringsmakten til SYRIZA i 2015 og etter to valgnederlag samme år, ble partiledelsen skiftet ut og Mitsotakis ble valgt av partimedlemmene til ny partileder i januar 2016.
Etter at SYRIZA tapte valget i 2019 ble Mitsotakis landets statsminister 8. juli 2019.