google/wiki40b huggingface dataset:
Saturniinae

Utseende

Middelsstore til meget store (vingespenn 35 – 300 mm) sommerfugler med store vinger, forholdsvis liten og kort kropp. Det er ofte stor forskjell mellom kjønnene, hunnen er betydelig større og kraftigere enn hannen. Hannen har store, fjærformede antenner, hunnes antenner er mye mindre. Hodet er ganske lite og munndelene er reduserte hos de voksne sommerfuglene. De store vingene er ofte bleke eller rødbrune. I midten av hver vinge er det som oftest enten en rund øyeflekk eller en mer eller mindre trekantet, halvt gjennomsiktig flekk. Mange arter har sigdformede forvinger i alle fall hos hannene, mange har også bakvingenes bakhjørner trukket ut til spisser. De grønne larvene har kroppen dekket med kjegleformede vorter, i spissen av disse sitter en kvast med stive hår. Når larvene er utvokst, spinner de seg inn i en stor, mer eller mindre pæreformet kokong av silke.

Levevis

Larvene lever på ulike slags busker og trær. De fleste av artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tra ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. Hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.

Økonomisk betydning

Enkelte arter kan gjøre noe skade på frukttrær, men det er sjelden de er så tallrike at det er store problemer. På den andre siden har en del arter blitt brukt i produksjon av silke. Silken blir ikke så fin som den fra silkeormen (Bombyx mori), men godt brukbar til tekstiler, særlig om man vil ha en silke med litt grovere struktur.

Populære insekter

Larvene til Saturniinae er vanligvis ikke kravstore når det gjelder føden, og det er også vanligvis forholdsvis lett å få dem til å formere seg i fangenskap, så det har blitt populært å avle opp de store og vakre artene. Egg og/eller kokonger av mange arter kan kjøpes fra oppdrettere, og det er utviklet protokoller for oppdrett av dem som gjør at man har gode muligheter til å lykkes med å klekke disse flotte insektene.
Mellomistid

Mellomistider i Pleistocen

I løpet av de 2,5 millioner årene pleistocen varte, var Nord-Europa, Sibir og Nord-Amerika i lange perioder dekket av store isbreer avbrutt av kortere perioder med det vi i dag anser som «normal» temperatur, der isbreene har vært begrenset til Grønland og Nordishavet. Tilsvarende varmeperioder har forekommet på den sørlig halvkule.
Mellomistidene ble tradisjonelt påvist ved hjelp av fossiler, særlig av pattedyr, bløtdyr og frø. Senere har pollenanalyser og analyser av små organismer som foraminiferer, muslingkreps, kiselalger og insekter hjulpet til å fylle ut bildet. I dag undersøkes borekjerner med isotoper i is og havbunnssedimenter for å fastslå temperatursvingninger.
Mellomistidene i Pleistocen varte mellom 10 til 20 tusen år og var langt kortere enn de mellomliggende istidene som kunne vare fra 50 til 150 tusen år. De fleste mellomistidene har vært relativt varme, men ikke alle. Også kaldere perioder med mye nedbør som førte til betydelig avsmeltning regnes som mellomistider.

Klima i mellomistider

Mellomistidene innledes gjerne med en relativt varm periode med rask smelting av isbreene, etterfulgt av en noe kjøligere periode. Så følger et interglasialt optimum eller klimatisk optimum der gjennomsnittstemperaturen når de høyeste verdiene for perioden. Det globale havnivået stiger samtidig som isen smelter. I områder med flere kilometer tykk is trykker vekten av isen jordskorpen ned i mantelen.
Dette skjedde også med Den skandinaviske halvøy (Norge og Sverige) i siste glasiale periode. Etter hvert som isens utbredelse, både på den nordlige og sydlige halvkule, minsket, steg havnivået. Landhevningen av Den skandinaviske halvøy skjedde ikke tilsvarende raskt. Dette medførte at havnivået mange steder i Norge etter hvert (i løpet av noen tusen år) befant seg omkring 100 meter over det gamle nivået for strandlinjen. Etter hvert som Den skandinaviske halvøy sakte hevet seg opp fra jordens mantel, etter at vekten av isen hadde forsvunnet, trakk strandlinjen seg stadig lenger ned, til den var nede på dagens nivå.
Lenger syd på kloden, f. eks. i Syd-Europa, ved Middelhavet og omkring ekvator, hvor det ikke var is, og hvor landmassene derfor ikke ble tynget ned, resulterte selve istiden i at strandlinjen sank med ca. 100 meter. Dette skjedde svært gradvis, over en periode på mange tusen år. Når så den glasiale perioden (istiden) gikk mot slutten, førte smeltevannet til at havnivået i disse områdene vendte tilbake til sin gamle strandlinje fra f. eks. 100 000 år tidligere.
Over tidsrom på flere tusen år skjer temperatursvingningene forbundet med istider, svært sakte, men ikke jevnt. Gjennom årtusener inntreffer flere perioder hvor isbreene rykker både fram og tilbake, slik som i Den lille istid fra rundt 1400 til 1800.
Når mellomistidene går mot slutten vil slike "små istider" vare lengre og blir mer dominerende inntil isbreer igjen dekker de nordligste landmassene og klimaet er på vei inn i en ny istid.
Noen mener at menneskeskapte utslipp av klimagasser, som CO₂, kan medføre at det ikke kommer noen ny istid slik glasiologer og klimatologer tidligere har fremsatt teorier om.
South Sudan Oyee!

«South Sudan Oyee!» er Sør-Sudans nasjonalsang. Sangen ble valgt av South Sudan National Anthem Comittee fra Det sudanske folks frigjøringsbevegelse etter en konkurranse startet i august 2010 for å finne en nasjonalsang. Dette var før uavhengighetsavstemningen i januar 2011, som førte til at Sør-Sudan ble en suveren stat 9. juli 2011.
Jeg har her i pulten et hemmelig lukke

«Jeg har her i pulten et hemmelig lukke» er en sang med tittelen Pebersvendens Museum, laget av den danske dikter og komponist Erik Bøgh. Sangen er trykt i Bøghs Hundrede Viser, som kom ut på 1850 tallet og senere i hans svært populære Halvandet Hundrede Viser som kom ut i 1881.
Visa ble svært populær også i Norge og ble snart oppfattet som en folkevise. Den er trykt i en rekke norske sang- og visebøker rundt 1900. Den ble også sendt inn til Alf Prøysens visespalte i «Magasinet for alle» [1954-55]. Ved århundreskiftet ble visa også utgitt i skillingstrykk.
I melodisamlingen til Halvandet Hundrede Viser oppgir han at visen er diktet til en gammel opprinnelig tysk melodi.

Teksten

1.Jeg har her i pulten et hemmelig lukke,

der gjemmer så mangen en kostelig skatt,

det er en erindring fra hver av de smukke

elskverdige piker, som har meg forlatt.

Det er et slags skattkammer som du måske

kan have besynderlig godt av at se.
2.Det skrivetøy, som du min kjære venninne

Augusta meg sendte til julepresent,

det står meg så tydelig ennu i minne

jeg brukte det første og eneste gang.

Just selvsamme nyttårsdag svaret jeg skrev

på lille Augusta oppslagelsesbrev.
3.Det tørklede med de broderede kanter

den skjønne Marie en aften meg ga,

det rinner så ofte meg ennu i tanker

men nu er hun borte, ja stort var mitt tap.

Jeg tørrede først mine øyne derpå

da henne i løytnantens armer jeg så.
4.Se her er fra Anna en pakke med breve,

de brenner ennu i min hand som en glød,

der sverger hun på at for meg vil hun leve

ja meg vil hun elske i liv og i død.

Ja selvsamme løfte forleden jeg så

kun sto der en annens adresse der på.
5.Her er et portrett av den yndige Jette

se dog hvilken øyne, ja se hvilken munn,

det skjenktes meg av den yndige brunette

straks efter forlovelsens salige stund.

Det ligner grangivelig tvivel om I vil

grossereren har originalen dertil.
6.Her har jeg en lokk til erindring om Stine,

jeg klippet den selv av det mørkbrune hår,

hun rakte meg den med en truende mine

hvorfor at hun truede nu jeg forstår.

Thi hvis hennes elskere alle en tok

de mørkebrune lokker ei lenger forslo.
7.Se her er en pakke med lignende saker

fra Dina og Stina og Fina med fler,

jeg har vel grunn til å klage og sørge

dog klager jeg ikke som I nu vel ser.

Men jeg som bestandig var pikenes venn

dog nu tar det tid før jeg tror dem igjen.
Gaggia

Historie

Grunnleggeren, Achille Gaggia, søkte om patent på den første moderne kaffemaskinen 5. september 1938, for kommersiell bruk i hans egen kaffebar. Maskinen presset vannet gjennom kaffen med høyt trykk, slik at man fikk det karakteristiske skumlaget på toppen som er unikt for espresso.
Firmaet Gaggia startet i 1947 og ble formelt grunnlagt i 1948. I starten produserte det maskiner for kommersielt bruk, men i 1977 kom den første maskinen for hjemmebruk, som nå er hoveddelen av produksjonen.
Erebiola butleri

Utseende

En middelsstor (vingespenn 35-43 millimeter), brun sommerfugl. Forvingen er brun med litt silkeaktig glans, og en liten øyeflekk i spissen av forvingen. Undersiden av bakvingen har store, sølvfargede flekker.
Larven er gulbrun.

Levevis

Arten lever på fjell-enger. Larvenes næringsplante er ikke godt klarlagt, men de er funnet på ulike gress. Arten ble før ført til slekten Erebia, som den ligner både i utseende og levevis. De voksne sommerfuglene flyr lavt over vegetasjonen i solskinn.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sørøya i New Zealand.
Spalding gasskraftverk

Spalding gasskraftverk er et varmekraftverk i Lincolnshire i England, Storbritannia. Det har en installert produksjonskapasitet på 860 MW, fordelt på en blokk med 2+1 gassturbiner.
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd i tidsrommet 2001–2004 sammen med Centrica. Operatør er selskapet Intergen.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 997 610 tonn, betydelig over 2007-nivået og langt mer enn kvotemålet.
MF «Nissen»

Historie

I mars 1976 vedtok Nissedal kommunestyre å bestille ny Fjoneferge til 150 000 kroner, da den gamle ikke lenger var i stand til å tilfredsstille tekniske krav. I starten av oktober samme år ble ferga, som var produksjonsnummer 22 ved Elvestad Verksted, sendt på lastebil opp Sannidal og over Gautefallheia.
Ferga har hatt motorhavari med påfølgende anskaffelse av ny motor omtrent en gang i tiåret. Første havari skjedde i oktober 1985, andre gang i oktober 1997, og tredje og foreløpig siste gang i august 2007.
Cerro Largo (departement)

Kommuner

Cerro Largo har to kommuner (spansk: municipios): Fraile Muerto og Río Branco.

Infrastruktur

Cerro Largo har en flyplass, Cerro Largo internasjonale lufthavn.
Podovalgus

Levevis

Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.

Utbredelse

Begge artene er beskrevet fra India.
«Støvkornenes dans i solstrålerne»

Kanonutvalgets begrunnelse

«Støvkornenes dans i solstrålerne» inngår i den dansk kulturkanonen under kategorien billedkunst. I sin begrunnelse for valget av maleriet sier blant annet Kanonutvalget:
«Lyset i dette billede er mere end i noget andet maleri af Hammershøi hovedmotivet. Hele det tomme rum ligger delvist badet i det sollys, der kommer fra vinduet. ... Ud over det sanselige har Hammershøi koncentreret sig om de formelle krav til maleriets komposition. Netop i dette billede fremstår de lodrette og vandrette planer meget markante. Vinduets geometriske form, fladerne og linjerne synes her at foregribe det 20. århundredes konstruktivistiske maleri. Udgangspunktet for Hammershøis formopfattelse var det synlige og konkrete, hvor de enkelte genstande har en egen iboende kraft. Form, lys og rum var de bærende elementer for i Hammershøis maleri.»
Soldaten og hans utro kjæreste

«Soldaten og hans utro kjæreste» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse.

Teksten

1.Soldaten han kom utav krigen hjem

hadde revet sine kleder i tu,

det første han spørger når han kommer hjem

om hans kjæreste lever ennu.
2.Soldaten han gikk ut i kammeret inn

han pyntet og redet sitt hår,

i dag får jeg brev i fra kjæresten min

eller får jeg vite hvor det går.
3.Så tok han brevet ut i sin hånd

han ble så hjertelig glad,

og i dette brevet sto skrevet som elskovsbånd

og at hun en annen ville ha.
4.Soldaten han gikk ut i kammeret inn

han vred sine hender ut i blod,

før enn jeg forlate skal kjæresten min

før skal jeg drepe begge de to.
5.Soldaten han gikk ut i stallen inn

selv lagde han sadelen på,

så red han snarere enn fuglen fløy

for han kunne brudehuset nå.
6.Goddag i brudehuset, goddag I brudepar,

goddag du min brudgom så bold,

nu skal du få betale for hver eneste gang

du min kjæreste har taget med vold.
7.Jeg har været ut i fremmede land

omringet av fiendes tyrann

men de som sitter hjemme av høyere stand

de gjør meg alt fortred som de kan.
8.Jeg har vært ut i fire slag i alt

mot krutt og mot kuler så blåe,

jeg sto så uforferdet i slaget når det gjaldt

jeg er her og uforferdet skal ståe.
9.Soldaten han gikk så vredelig i brudesalen inn

han svarede brudgommen så bratt,

så sant som jeg svarer for stat og for land

så skal du min kjæreste ei få.
10.Ja bruden engstet ble, men ikke brudgommen

han svarede soldaten så bratt:

Jeg lyster ei idag til at løfte min hatt

for deg som er en simpel soldat.
11.De simple soldater jeg akter ei stort,

hva haver de at rose seg av,

de haver aldri penger men stolt i sine ord

pakk deg kun med hast her i fra.
12.Soldaten trekker sabelen fra siden så bold,

huggede hodet av den brudgom så gold,

nu skal du selv erfare at soldaten er stolt,

så hans kjæreste hun svømmer i hans blod.
13.De tør vel ikke tenke jeg er nu så forferdet

jeg neppe presentere min arm,

jeg viser eder sverdet som her i huset er

men nu har jeg hevnet min harm.
14.Min kjæreste som før var som rosen så rød,

og sto i forgyllene bånd,

hun ble da så blek som den hviteste sne

ja som bladet der faller ut av tre.
15.Soldaten gikk til henne der hun segnede ned

han talede til henne disse ord:

Jeg lyser deg ei mere til at høre eller se

men dog vil jeg spare ditt blod.
16.Jeg skal ikke sørge, hvor det meg i verden går,

la uslingen sørge hver dag,

jeg skal og ei fortryde om jeg ikke nogen får

når jeg fikk ei den som var mitt behag.
17.Her har været kriger og orlig fra første verdens tid,

og bliver så lenge den står,

en usling må det være som er bange for sitt liv

når kristendommen begynner at slå.
18.Prins Fredrik declarerede krig igjen på ny

soldaten måtte reise igjen,

han reiste så frimodig fra land og fra by

enskjønt han var bedragen av sin venn
Fabian Stang

Bakgrunn

Fabian Stang er sønn av Thomas Stang og skuespiller Wenche Foss, og nevø av NS-statsråd Axel Stang. Gjennom farmoren Emma Heiberg er han etterkommer av Axel Heiberg, Thorvald Meyer, Jacob Peter Meyer, Andreas Tofte og Jacob Munch, og på farfarens side er han etterkommer av Johan Michael Keyser. 
Stang er utdannet jurist.
Springkniv

Springkniv, også kalt sprettkniv, er en automatisk kniv.

Beskrivelse

Kniven er utformet slik at bladet er skjult inni grepet og kommer automatisk ut ved å trykke eller skyve på en knapp. Bladet kan komme ut enten sideveis (hengslet som en foldekniv) eller direkte rett ut av enden på grepet.
Laos' geografi

Topografi

Mesteparten av den vestlige grensen til Laos er definert av Mekongelven, som er en viktig transportåre. Dongfossen i den sørlige enden av landet hindrer tilgangen til havet, men jekter kan reise langs hele lengden av Mekong i Laos mesteparten av året. Mindre motorbåter og piroger er viktige transportmidler på mange av sideelvene til Mekong.
Mekong har således vært en styrke for kommunikasjonen i landet, og likhetene mellom Laos og nordøst-Thailand – samme menneskene, samme språk – gjenspeiler den tette kontakten som har eksistert over elven i århundrer. Mange laoter bosatt i Mekongdalen har slektninger og venner i Thailand. Før det tjuende århundre utgjorde laotiske kongeriker og fyrstedømmer områder på begge sider av Mekong, og thailendernes kontroll på slutten av nittende århundre strakk seg også over elven mot øst. Selv om Mekong ble etablert som en grense av franskmennene i kolonitiden var det ikke før opprettelsen av Laofolkets demokratiske republikk i 1975 at ferdsel over elva ble betydelig begrenset.
Den østlige grensen til Vietnam strekker seg 2 130 kilometer, for det meste langs kammen av Den annamitiske fjellkjeden, og fungerer som en fysisk barriere mellom den kinesiskinspirerte kulturen i Vietnam og indiskinspirerte statene Laos og Thailand. Disse fjellene er tynt befolket av stammefolk som tradisjonelt ikke har erkjent grensen til Vietnam mer enn folk i lavlandet har respektert den 1754 kilometer Mekongelven som grensen til Thailand. Dermed kan etniske minoritetsgrupper være bosatt både på den laotiske og vietnamesiske siden av grensen. På grunn av sin relative isolasjon har kontakten mellom disse gruppene og lavlandet i Laos i stor grad begrenset seg til handel.
Laos deler en kort grense med Kambodsja i sør, og de gamle Khmerruinene ved Wat Pho og andre steder i sør vitner om den utstrakte kontakten mellom Laos og khmerfolket opp gjennom historien. I nord er landet avgrenset av en fjellrik 423 kilometer lang grense mot Kina og et 235 kilometer langt stykke av Mekongelven som utgjør grensen til Burma.
Topografien i Laos består i stor grad av fjell, med Trường Sơn-fjellene i nordøst og øst og Luang Prabang-fjellene i nordvest som de dominerende fjellformasjonene. Landskapet er dermed typisk preget av bratt terreng. Elevasjonen er typisk over 500 meter med trange elvedaler og dårlig landbrukspotensiale. Dette fjellrike landskapet strekker seg over mesteparten av Nord-Laos, med unntak av Vientianesletten og Krukkesletten på Xiang Khoangplatået. Den sørlige delen av landet inneholder store, flate områder i provinsene Savannakhet og Champasak som er godt egnet for risdyrking og husdyrhold. Mye av Khammuanprovinsen og den østlige del av alle de sørlige provinsene er fjellrike. 
Bare om lag 4% av landarealet er klassifisert som dyrkbart. Skogarealet har sunket betydelig siden 1970-tallet som et resultat av kommersiell hogst og utvidet svedjebruk, eller svijordbruk.
Turnerkrage

Turnerkrage er en grafisk figur som brukes i våpenskjold. Denne figuren er ikke vanlig i skandinavisk heraldikk, men er brukt i engelsk- og fransktalende områder som en bifigur eller brisyre med spesiell betydning.
Turnerkragen er formet som en smal, svevende bjelke med tre eller fem små, rektangulære eller trapesformede fliker som henger ned. Turnerkragen er vanligvis plassert øverst i skjoldet og dekker dermed litt av hovedfiguren(e) i skjoldet. Turnerkrager kan også være hengt om halsen på dyr eller andre skapninger som skjoldholdere.
I England er det turnerkrager plassert i monarkens skjold, med forskjellige tinkturer (farger) og småfigurer på flikene for monarkens barn, bl.a. for prinsen av Wales og for dronning Maud som britisk prinsesse. Noe tilsvarende har det vært i andre kongefamilier, bl.a. i Frankrike, Portugal og Spania, men ikke i de skandinaviske kongefamiliene.
I Norge har to turnerkrager vært brukt som eneste skjoldmotiv i slektsvåpenet til von der Lippe, som et lån fra en av de tyske friherreslektene med samme navn. Turnerkrager inngår også som skjoldfigurer i noen få danske og svenske slektsvåpen.
Knud Wessel Brown

Utdannelse

Knud Wessel Browns foreldre var Peder Wessel Brown  og Christiana Augusta Parelius. Faren var sogneprest i Stjørdal, og moren var prestedatter. Han fikk tidlig mulighet til å lære og studere, og tok først en utdannelse i Trondheim. Faren oppfordret ham til å studere ved universitetet i København, hvor han ble immatrikulert i 1771.
Han begynte deretter å studere juss, noe faren var skuffet over. Han mente han burde heller «vælge det theologiske studium som han troede at være det sikreste brød-studium». Imidlertid døde faren, og Knud måtte avbryte studiene i 1775 og drog hjem til Stjørdal. Deretter bestemte han seg for å bytte til teologi-studiet og avla teologisk embetseksamen i 1778. Han øvde seg på prekener og ble innviet til presteembetet av biskop Ludvig Harboe i Vår Frue kirke i København i 1781.
Etter noen turer som skipsprest med skip til India og Kina fikk han arbeid som sogneprest for Kvikne og Innset menigheter i 1787. Men allerede i 1791 sa han opp dette embete, siden «dette steds haarde klima kom ikke overens med min ved rejser og besværligheder svækkedee helbred».

Familie med Tordenskjold

Knud Wessel Brown var i familie med Tordenskjold på denne måten: Jan og Maren Wessel hadde 17 barn. Peter Wessel Tordenskjold var barn nr 14, mens Karin Wessel var barn nr. 11. Hun giftet seg med Knud Brun, som seinere tok den engelske navnevarianten Brown. En av deres sønner var Peder Wessel Brown, som igjen var far til Knud Wessel Brown.
I 1812 var det fare for at engelskmennene skulle invadere Jæren, og alle offiserer og soldater i distriktet ble mobilisert. Folk drog mann av huse, men få hadde brukbare våpen. Knud Wessel Brown organiserte styrken, og med sekk på ryggen og sabel i hånda førte han styrken til Klepp. Her var det flere som sluttet seg til den lille hæren. Da var det en mann kommenterte at styrken hadde en prest til fører, men Wessel Brown repliserte at han skulle vise at han var av Tordenskjolds blod!
Sturla Dyregrov

Utdanning og tidlig arbeidserfaring

Dyregrov er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Bergen med hovedvekt på medievitenskap. Han startet i TV 2 i 1997, og jobbet før det som nyhetsoppleser og vaktsjef for Radio 1. Tidlig på 90-tallet, før han begynte å jobbe med nyheter, var han programleder for det populære ungdomsprogrammet «Platekarusellen» på Radio 1, sammen med Tor Henning Knudsen. Dyregrov har jobbet i TV 2 siden 1997 da han ble ansatt som vaktsjef og nyhetsoppleser for RiksNytt som ble produsert av TV 2 for landets nærradioer frem til 1999. Fra 1999 jobbet Dyregrov med Aktuelt på TVNorge, som også ble produsert av TV 2 til og med 2001. Siden 2001 har han jobbet som reporter, vaktsjef og programleder i TV 2 og TV 2 Nyhetskanalen. Fra høsten 2016 er han en av hovedprogramledere på TV 2 Nyhetene.

Profilerte nyhetssaker

Han har dekket de fleste større ulykker til sjøs de siste årene, blant annet Sleipner-forliset, Rocknes-ulykken, Server-forliset og Bourbon Dolphin-ulykken, men også hendelser på land som raset i Fjelltunveien i Ålesund og Hatlestad terrasse i Bergen.
I dag jobber Dyregrov hovedsakelig som nyhetsanker på TV 2 og TV 2 Nyhetskanalen, men er også reporter og live-reporter.
Kladow

Geografi

Kladow grenser i nord til Gatow, i øst og sørøst til Havel og i vest og sørvest til delstaten Brandenburg, med nabolandsbyene Sacrow og Gross Glienicke. Med ca 11 500 innbyggere tilhører Kladow de deler av Berlin som har beholdt sin landlige karakter. Nær landsbyens sentrum ligger strandpromenaden med den ubebodde øya Imchen utenfor.

Historie

I Kladow er det gjort arkeologiske funn fra 800-tallet til 1 100-tallet og dessuten metallarbeider fra tidlig middelalder. I skriftlige kilder fra 1267 nevnes stedet som Clodow. Fra midten av 1 300-tallet var stedet eid av Benediktinerklosteret St. Marien zu Spandau. Etter reformasjonen ble klosteret oppløst i 1558 og landsbyen overdratt til kurfyrsten. Under tredveårskrigen ble dette stedet som flere landsbyer i området, sterkt skadet og seks gårder ble forlatt.
Private grunneiere overtok området fra 1660 og i 1685 overtok alkymisten Johannes Kuckel lensgården for å finansiere sine prosjekter. På 1700-tallet ble det på kongelig ordre plantet morbærtrær for å gå igang med silkeproduksjon. I 1744 ble herregården (Vorverk) Neu-Kladow anlagt og på denne oppført et stort våningshus i 1800. En stor brann ødela store deler av landsbyen i 1808. Kirken ble gjenreist i 1818og er bevart i denne skikkelsen til idag.
Bybefolkningen flyttet ut til stedet på 1800-tallet og en entreprenør fra Berlin kjøpte gården Neu-Kladow. En rekke villaer ble bygget langs Havel. I 1920 ble Kladow som del av Spandau også innlemmet i Stor-Berlin.
Militærflyplassen Kladow ble bygget i årene 1934-1935. Denne ble etter den andre verdenskrigen innlemmet i Gatow, men fra 2003 for en stor del igjen innlemmet i Kladow. Lufthavnen var ved siden av Tempelhof lufthavn og Tegel lufthavn en av de tre lufthavner i Berlin som gjorde det mulig å opprettholde luftbroen under Berlinblokaden.

Severdigheter

Kladow fremstår idag som en landsby i storbyen. Luftwaffemuseet med fly fra både Luftwaffe og NVA finnes på Gatow lufthavn.

Samferdsel

Kladow kan nås med buss tilhørende Berliner Verkehrsbetriebe. BVB trafikkerer også strekningen Kladow – Wannsee med båt (Fährlinie F10).