google/wiki40b huggingface dataset:
Fort Martin kullkraftverk

Fort Martin kullkraftverk er et kullkraftverk på vestbredden av Monongahela i Monongalia County, delstaten Vest-Virginia i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1152 MW, fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Operatør er Allegheny Power Co.
Anlegget ble bygget ut i årene 1967–1968. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull.
Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 7,3280 mill. tonn.
Mitsutoshi Watada

Karriere

Mitsutoshi Watada startet sin profesjonelle karriere i Vissel Kobe i 1998. Han har også spilt for JEF United Ichihara, Banditonce Kobe, FC Gifu og FC Kariya.
Limenitidinae

Utseende

Middelsstore til store (vingespenn 35 – 110 mm), robuste sommerfugler med ganske store vinger. Vingene er vanligvis mørkebrune med lyse bånd eller flekker, ofte med et visst metallisk skimmer. Kroppen er slank til ganske kraftig, antennene er rundt halvparten så lange som forvingene. Forvingene er avrundet trekantede, forholdsvis smale hos Limenitis og beslektede slekter, bredere og mer avrundede hos den store slekten Neptis. Vingenes ytterkant er vanligvis bølgete. Bakvingene er forholdsvis store. gjerne avrundet kvadratiske på form. Vingenes underside har et mønster som ligner oversidens, men grunnfargen er lysere, ofte brunrød. Larvene er nakne, med flere fingeraktige utvekster.

Levevis

Larvene lever for det meste på busker og løvtrær. Limenitidinae er først og fremst skogsinsekter, og de voksne sommerfuglene holder deg mest mellom trekronene. De er gode flygere og har en karakteristisk flukt der de veksler mellom kjappe vingeslag og seilflukt med utstrakte vinger. Disse sommerfuglene er ikke av de ivrigste blomsterbesøkerne, derimot kommer de ofte ned til bakken for å drikke fra sølepytter. Mange Liminitidinae etterligner giftige sommerfugler av andre grupper, særlig monarksommerfugler (Danaini). Et kjent eksempel er det nordamerikanske arten falsk monark (Limenitis archippus), som er en meget god kopi av den giftige monarksommerfuglen (Danaus plexippus). Den falske monarken kan skilles fra den ekte på at den jamtover er en tanke mindre, og på at den har et ekstra, tynt, svart tverrbånd i bakvingene. Det viser seg at den falske monarken også er nokså giftig, så det er sannsynlig at begge artene drar fordel av at de ligner hverandre – en fugl som har forsøkt å spise den ene vil senere unngå begge to.
Timothy Pickering

Biografi

Pickering ble uteksaminert fra Harvard College i 1763 og etter dette vendte han tilbake til hjembyen Salem, hvor han begynte å arbeide under John Higginson i byens administrasjon samt registeret for gjerninger (deeds) i Essex County. Han ble tatt opp som advokat i Massachusetts Bar i 1768, og i 1774 etterfulgte han Higginson. Etter dette ble han valgt til å representere Salem ved Massachusetts General Court.
I januar 1766 ble han utnevnt til løytnant ved militsen for Essex County, hvor han også ble forfremmet til kapteins grad i 1769. Det samme året gav han ut sine ideer om å trene militssoldater i Essex Gazette, som også kom ut i bokform i 1775 under navnet An Easy Plan for a Militia. Denne manualen ble brukt som treningsbok av Den kontinentale armé før den ble erstattet av Friedrich Wilhelm von Steubens verk Regulations for the Order and Discipline of the Troops of the United States.

Den amerikanske revolusjonen

I desember 1776 ledet han et veltrente militsregiment fra Essex County til New York, hvor han vekket oppmerksomheten til blant andre George Washington. Som følge av dette tilbød Washington han stillingen som generaladjutant i Den kontinentale armeen i 1777. I ly av sin posisjon kontrollerte han byggingen av Hudson River Chain, som blokkerte britene fra å seile oppover Hudsonelva. Pickering mottok også positiv kritikk fra sitt arbeid med å forsyne troppene under resten av konflikten. Som følge av sitt arbeid ble han av Den kontinentale kongressen i august 1780 utnevnt til Quartermaster general.

Kabinettmedlem

Etter den amerikanske revolusjonen hadde Pickering flere forsøk på å gjøre en finansiell karriere, men mislyktes flere ganger og begynte i stedet med å arbeide innen en rekke offentlige stillinger i Luzerne County i delstaten Pennsylvania. I 1791 ble han utnevnt til postminister (Postmaster General) av George Washington, et verv han beholdt til januar 1795 da han tok over som krigsminister frem til desember samme år. Etter dette ble han utnevnt til landets 3. utenriksminister etter Edmund Randolph, et verv han også fikk beholde til 1800 selv etter at John Adams ble valgt til ny president i 1797.
Som utenriksminister er han mest husket for hans sterke føderalistiske bånd til engelske saker samt viljen til å føre krig mot Frankrike i tjeneste av disse sakene under Adams-administrasjonen, spesielt etter den såkalte XYZ-affæren. Etter en krangel med president John Adams over Adams plan om å skape fred med Frankrike ble Pickering avskjediget fra embetet i midten av mai 1800 mot Pickerings egen vilje.

Medlem av Senatet og senere karriere

Pickering ble valgt inn i Senatet fra Massachusetts som medlem av Føderalistpartiet i begynnelsen av mars 1803. Han satt i dette vervet helt til han mistet plassen i 1811. Etter dette ble han valgt inn på Representantenes hus i 1812, hvor han satt frem til begynnelsen av mars 1817. Etter dette trakk han seg tilbake fra politikken og vendte tilbake til hjembyen Salem hvor han arbeidet som bonde frem til sin død den 29. januar 1829 i en alder av 83 år.
Caenis

Utseende

Små, spinkle døgnfluer, ofte med mørk forkropp og hvitaktig bakkropp. Forvingene er smale og har få tverr-årer, ofte melkeaktig hvite, bakvinger mangler. De voksne har tre haletråder. Hos nymfene danner trakégjellene på det andre bakkroppsleddet et skjold som dekker over de andre gjellene.

Levevis

Nymfene finnes vanligvis i rennende vann med silt-bunn, der de kryper omkring på bunnen, men de kan også forekomme i stillestående vann. Trakégjellenes spesielle bygning hindrer at de blir ødelagt av silten. I motsetning til de fleste andre døgnfluer er de lite følsomme for miljøendringer og kan finnes i vassdrag sterkt påvirket av menneskelig aktivitet.
Alaskatheragra

Beskrivelse

Alaskatheragra blir opptil 90 cm lang og 1,4 kg. Den har brun eller olivengrønn farge på ryggen som gradvis blir blekere og sølvaktig mot buken.

Utbredelse og habitat

Alaskatheragra finnes i det nordlige Stillehavet fra kysten av Japan via Alaska til kysten av California. Voksne individer lever vanligvis nær bunn ned til over 1200 m dyp.
Nyere forskning har vist at alaskatheragra og berlevågfisk som finnes nord i Atlanterhavet er samme art.
Kjempevedfluer

Utseende

Overflatisk ligner de mye på klegger, men kan skilles fra disse på at munndelene er små og ikke bitende. De er gjerne mørke på farge. 
Brystet (thorax) har tre lengdestriper. Vingene er forholdvis små med flere lukkede celler, ofte mer eller mindre mørkfargede. 
Bakkroppen er stor, flat og gjerne firkantet sett ovenfra. Hunnene har et spisst eggleggingsrør. Noen arter blir opptil 5 cm lange, og siden de også er kraftig bygd er de mellom de største fluene.
Hodet er stort, bredere enn langt, med store fasettøyne. Antennene er ganske smale og tilspisset ytterst.
Larvene er korte og tykke, sylindriske, tilspisset i begge ender.

Levevis

Hunnene legger små eggklumper i sprekker i bark og larvene ganger seg inn i veden. Man vet ikke hva de spiser der, men larveutviklingen tar mer enn ett år.

Kilder

McGavin, G.C. 2001. Insekter. N.W. Damm & Søn.
Günter Guillaume

Liv

I 1950 ble Guillaume redaktør for forlaget Volk und Welt i Øst-Berlin. I tiden mellom 1950 og 1956 lot han seg verve av Hauptverwaltung Aufklärung og ble utdannet for sin fremtidige konspirative oppgave i Vest-Tyskland. I 1951 giftet han seg med sekretæren Christel Boom, som også var vervet av Stasi. Ekteparet fikk en sønn, Pierre Guillaume (senere Pierre Boom). Günter Guillaume ble medlem av SED i 1952. I 1956 flyttet han på oppdrag fra Stasi til Frankfurt am Main i Vest-Tyskland, og drev kaféen Boom am Dom.
Han ble medlem av SPD i 1957. Christel Guillaume ble sekretær i SPDs partikontor i Syd-Hessen. Siden 1964 var Guillaume hovedsakelig virksom som partifunksjonær, først som forretningsfører for SPD-laget i Frankfurt og fra 1968 for SPDs fraksjon i bystyret i Frankfurt. Samme år ble han innvalgt i bystyret. I 1969 ledet han valgkampen for den føderale transportministeren Georg Leber i hans valgkrets i Frankfurt, og viste her sitt omfattende organisasjonstalent, som innbragte ministeren et svært høyt antall førstestemmer. Takket være ministeren ble Guillaume etter valget utnevnt til sekretær i avdelingen for næringsliv-, finans- og sosialpolitikk ved kanslerkontoret, og fikk der sine overordnedes tillit. I 1972 ble han takket være sin store arbeidsinnsats og sitt organisasjonstalent forfremmet til personlig sekretær for forbundskansler Willy Brandt. Her fikk han tilgang til hemmelige dokumenter og samtaler i kanslerens engere krets.
Selv om vesttysk etterretningstjeneste allerede fra midten av 1973 hadde indisier for ekteparet Guillaumes agentvirksomhet, gikk det nesten et år før de ble arrestert. Den 24. april 1974 ble Guillames leilighet i Bonn stormet og ekteparet arrestert. Han tilstod å være DDR-agent og offiser i DDRs «nasjonale folkearmé». Arrestasjonen førte til Guillaume-affæren, den største politiske skandale i tysk etterkrigshistorie, som førte til at Willy Brandt den 7. mai samme år måtte gå av som kansler. 6. juni besluttet det tyske parlamentet å nedsette et parlamentarisk undersøkelsesutvalg, som avdekket store mangler i sikkerhetstjenestens overvåkningsvirksomhet.
I desember 1975 ble Günter Guillaume dømt for landsforræderi til en fengselsstraff på 13 år. Hans kone fikk 8 år. I 1981 ble ekteparet utvekslet i bytte mot vestlige agenter fra DDR. I DDR ble han æret som fredsbudbringer, og utnevnt til general. Kort etter ankomsten til DDR lot ekteparet Guillaume seg skille den 16. desember 1981. I 1986 giftet Guillaume seg med den omkring 15 år yngre sykesøsteren Elke Bröhl, hvis etternavn han brukte i sine siste leveår. I 1986 og 1988 offentliggjorde han sine memoarer, Die Aussage. 10. april 1995 døde han av kreft i Berlin under navnet Günter Bröhl.
Hans tidligere kone Christel Boom døde 20. mars 2004 av en hjertelidelse. Deres felles sønn Pierre Guillaume reiste etter at foreldrene kom i fengsel 18 år gammel i 1975 til DDR, hvor han utdannet seg til fotojournalist. I 1987 fikk han tillatelse til å reise tilbake til Vest-Tyskland, og tok morens pikenavn, Boom. I 2004 offentliggjorde han sine erindringer under tittelen Der fremde Vater.
Alfhild Børsum Johnsen

Familie

Alfhild Børsum Johnsen var datter av ingeniør og bruksbestyrer på Mesna Bruk Iver Julius Børsum og hans hustru Alethe Støkken. Hun ble den 4. juli 1912 gift i Asker kirke med grafiker, treskjærer og maler Karsten Marentius Sverre Johnsen.

Utdannelse

Alfhild Børsum Johnsen var elev ved Den kgl. Tegneskole under Peder Cappelen Thurmann og Oscar Wergeland fra 1897, under Johan Nordhagen i periodene 1906-12 og 1915-16, og dessuten periodevis ved Harriet Backers malerskole i årene 1900-04. En kort tid gikk hun på malerskole i København i 1919. 
Etter å ha blitt enke i 1939 studerte hun fra januar til april 1940 hos Jean Heiberg ved Kunstakademiet.

Kunstnerisk virke

Alfhild Børsum Johnsen debuterte på De Unges Utstilling hos Blomqvists Kunsthandel i Oslo i 1906, og i årene som fulgte deltok hun ved flere utstillinger i hovedstaden. Da hun i 1919 flyttet fra Asker til Kirkøy gikk hun nesten helt og holdent over til maleriet som uttrykksform.
I 1940-årene gikk hun over til en naturalistisk malerstil, preget av rene, sterke farger og kraftige penselstrøk. Hun utførte altertavlen til Spjærøy kapell, et arbeid som ble flyttet til Asmaløy bedehus i 1951.
He Lives

«He Lives» er en amerikansk salme, som ellers er kjent gjennom dens første linje «I Serve a Risen Saviour». Den ble skrevet i 1933 av Alfred Henry Ackley (1887–1960) og fortsetter å være populær den dag i dag.
Hymnen diskuterer den opplevelsen, som hevdes av kristne, av at Jesus Kristus bor i deres hjerter. Den blir mislikt og utesluttet av noen kristne evangelister på grunn av at appellen til opplevelsene blir skildret som mer pålitelig enn ordene i Den hellige skriften og kan føre til heresi.

Norsk versjon

Thorvald Gundersen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Han lever».
Ungarns ambassade i Oslo

Historie

Diplomatisk kontakt ble opprettet med Norge 12. februar 1920. Delegasjonen var i København, med sideakkreditering til Norge. Landet har hatt ambassade i Oslo siden 1965.

Konsulater

Landet har konsulat i Stavanger og Sarpsborg.
Forholdisme

Forholdisme er fenomenet som går ut på å erstatte vilkårlige preposisjoner på norsk med uttrykket «i forhold til». Uttrykket blir ellers bare brukt i betydningen «sammenliknet med». Begrepet «forholdisme» er trolig innført av Per Egil Hegge, som brukte det flittig i sin språkspalte i Aftenposten. 
Forholdismen er beslektet med det engelske språkfenomentet in relation to. Enkelte har videreutviklet forholdisme til å uttales i forhånd til.
NM i svømming kortbane 1997

NM i svømming kortbane 1997 ble arrangert i Bergen 16.-19. januar 1997.
Sverre Petterssen

Operasjon Overlord

Under planleggingen av Operasjon Overlord ble Petterssen med i varslingsgruppen som skulle lage værvarsel for operasjonen. I tillegg hadde amerikanerne med seg en egen meteorologgruppe, og den engelske marinen hadde sine egne værevarslere. disse tre gruppene arbeidet hver for seg og ga råd til den militære ledelsen, ledet av general Dwight D. Eisenhower.
Ledelsen av operasjonen krevde imidlertid varsel som strakk seg en hel uke fram i tid, noe som ikke var mulig med metodene de hadde på denne tida. Den gangen var værvarslene lite pålitelige utover to døgn fram i tid. 
Det er stor forskjell på flo og fjære i Den engelske kanal, så forholdene på sjøen var avgjørende for om det var mulig å sette i land troppene. Operasjonen ble lagt til starten av juni fordi lavtrykkene vanligvis er langt svakere om sommeren enn om vinteren. Samtidig var det ennå mørkt nok om natten til at fienden ikke så enkelt fikk øye på båtene som krysset kanalen. 
I dagene like før 5. juni mente meteorologene at det var dårlig vær i vente for den 5. juni, og etter hvert ble de tre gruppene enige om at operasjonen måtte utsettes med ett døgn. I tillegg var det ennå et lavtrykk i vente i etterkant. Det ble derfor avgjort at en ville satse på å gjennomføre operasjonen mellom de to lavtrykkene, da været var noenlunde brukbart. Operasjon Overlord ble dermed satt i gang tidlig om morgenen den 6. juni 1944. Værvarselet stemte og operasjonen ble vellykket.
Xenoda

Utseende

Små til middelsstore (3,5 - 7 millimeter), avlange, gjerne svarte bladbiller. Hannene hos de fleste artene kan kjennes på at de midtre antenneleddene er kraftig oppsvulmet, det ytterste av disse leddene med en lang tann som løper parallelt med antennens ytre del.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sundaland (Thailand, Malaysia, Sumatra og Borneo).
GATT

GATT (General Agreement on Tariffs and Trade) var en internasjonal handelsavtale som ble undertegnet i 1947. Ved signering ble avtalen tiltrådt av 23 stater. Avtalen omfattet handel med industrivarer, og regulerte medlemslandenes bruk av handelspolitiske tiltak ut fra et hovedprinsipp om at alle medlemsland skulle behandles likt. Avtalen gjorde imidlertid unntak fra dette prinsippet for land som var medlem av tollunioner eller frihandelsområder, og for tiltak til fordel for utviklingsland. Gjennom en rekke forhandlingsrunder i tiårene som fulgte ble det gjennomført betydelige tollreduksjoner. i 1994 var 90 % av verdenshandelen dekket av GATT-avtalen.
I 1994 ble avtalen revidert, og omfattet deretter landbruksvarer, tjenester og immaterielle rettigheter. Den nye avtalen, som 125 stater sluttet seg til, opprettet Verdens handelsorganisasjon (WTO) som erstatning for GATT.
Coptodactyla

Utseende

Middelsstore, avlange, blankt svarte gjødselbiller. De kan overflatisk minne om slekten Aphodius men er ikke nært beslektet med denne. Hodet er skovlformet med spisse knøler. Dekkvingene har dype lengdestriper. Oversiden er naken.

Levevis

Disse billene finnes helst i tilknytning til gjødsel på savanner og andre gressdominerte områder. Den graver dype sjakter under en møkkruke og graver ned store mengder møkk som de legger egg på. Hannen graver gangene, hunnen arbeider møkka til glatte kuler som hun legger egg på.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia og Ny-Guinea.
Polarperlemorvinge

Utseende

Tilhører gruppen av middelsstore Boloria-arter. Bakvingenes underside er spraglete med et stort innslag av rødbrunt. Et viktig kjennetegn er at de perlemorfargede flekkene langs kanten er T-formede.

Levevis

Polarperlemorvingen flyr rundt fjelltopper opptil 1000 moh i Troms, men kan finnes ned til havnivå i Finnmark. Den er vanligvis fåtallig. Man kjenner ikke næringsplanten med sikkerhet, men egglegging har blitt observert på kantlyng (Cassiope tetragona). De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.
Ragnaud Sabourin

Ragnaud Sabourin er en fransk produsent av  konjakk. Konjakkhuset omfatter en familieeiendom på cirka 500 dekar vinmarker i Grande Champagne, som anses å være cognac-regionens beste distrikt. De kjøper også inn eau-de-vie fra andre vinbønder i samme distrikt, slik at de er både vindyrker og negociant.  
Ragnaud Sabourin er et lite, men vel ansett konjakkhus.

Historie

Huset ble etablert omkring 1850. En av husets sterke personligheter har vært Gaston Briand (1880–1957). Han var en meget sentral figur i Cognac, og kjempet for at vinbøndene selv skulle få tappe sin egen konjakk, og dermed styrke deres stilling i forhold til negociantene, som sto svært sterkt den gang. Briand ledet vindyrkerne i regionen, og var også delaktig i at vinbøndenes interesser fikk en egen organisasjon, ved dannelsen av Bureau National Interprofessionnel du Cognac (BNIC). 
Sitt nåværende navn fikk huset først senere, da Briands svigersønn, Marcel Ragnaud fikk med seg sin svigersønn, Paul Sabourin. 
Etter dette har huset vært kvinnestyrt, først ved Denise Briand, Gaston Briands datter. Senere overtok Denises datter og barnebarn; Annie og Patricia Sabourin.
Antiamerikanisme

Antiamerikanisme, også skrevet anti-amerikanisme, er motvilje mot og sterk kritikk av Amerika og alt amerikansk. De negative følelsene og motstanden retter seg særlig mot USA som stat og landets regjering, historie, samfunnssystem, politikk (spesielt utenriks- og forsvarspolitikk), kultur og innflytelse over andre nasjoners ånds- og samfunnsliv (amerikanisering). Det kan også omfatte aversjon mot amerikanere. En antiamerikansk innstilling kan vise seg i ulik grad og gjennom både holdninger og handlinger. 
Synspunkter og virksomhet som går mot rådende tradisjoner, prinsipper, interesser og politikk i USA, og som kommer fra amerikanere sjøl, kan kalles «uamerikansk» eller «upatriotisk». 
I artikkelsamlinga Anti-Americanisms in World Politics fra 2006 ble politisk antiamerikanisme hos personer og miljøer utafor USA, og hos andre nasjoner, delt inn i fire grupper:
1. Liberal antiamerikanisme kritiserer USAs dobbeltmoral når landet hevder egen sjølråderett og samtidig blander seg militært og politisk i andre lands indre anliggender.
2. Sosial antiamerikanisme kritiserer individualismen, markedstenkninga og den passive staten i det amerikanske samfunnet.
3. Nasjonalistisk antiamerikanisme kritiserer USAs dominerende stormaktsrolle i verden.
4. Radikal antiamerikanisme kritiserer hele det amerikanske samfunnet og alle amerikanske holdninger og handlinger.
Atrå stavkirke

Portalen

Portalen har nært slektskap til portalen i Nore stavkirke og portalen i Ål stavkirke, og er nå ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo. Portalen har et mer provinsielt preg enn portalen fra Ål. Den er datert til perioden 1163 til 1189 på bakgrunn av en veggtile som forteller at kirken ble innviet av biskop Ragnar i Hamar.

Kjente stavkirker

Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.
Oogenius

Utseende

Middelsstore (ca. 20-25 millimeter), brede, svarte skarabider med bronseaktig metallglans. De kjennes fra de fleste andre Rutelinae på den brede kroppsformen og den litt matte, svarte fargen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.
Bankkrisen på 1990-tallet

Bankkrisen på 1990-tallet var et samanbrudd i de norske privatbankene som følge av lavkonjunkturen fra 1988.
På 1980-tallet ble den økonomiske politikken i Norge deregulert, både innen bankvesen og boligpolitikk. Politikken bevirket sterk utlånvekst. Den økonomiske depresjonen på slutten av 1980-tallet bevirket redusert lønnsvekt, økte renter og falt i boligprisene noe som medførte at mange ikke greidde å betale gjelden sin.
I 1990 meldte Fokus Bank om et samlet tap på 1,3 milliarder kroner, Kredittkassen om et tap på 4,5 mrd. og Den norske Bank om et tap på 5,2 mrd. Tapene ble dobbelt så store året etter, og like ille ble det i 1992. Sikringsfondene ble oppbrukt, egenkapitalen tapt, og bankaksjene ble uten verdi. Folk tok penger ut av bankene, og det ble fare for et fullstendig sammenbrudd i det norske bankvesenet.
Staten grep da inn ved å bruke nær 25 mrd. kroner for å redde bankene. Staten kjøpte seg inn i de største privatbankene, og overtok store aksjeposter både i Fokus Bank, Kredittkassen og Den norske Bank.
Den ubesmittede unnfangelse

Historie

Det var trolig Eadmer, St. Anselm av Canterburys følgesvenn og biograf, som var den første som formulerte doktrinen om at Marias unnfangelse skulle ha vært hellig eller ubesmittet, men allerede før hans tid hadde katolikker iEngland feiret Marias unnfangelse. 
I England fortsatte folket å feire Marias unnfangelse, mens kirkelederne diskuterte doktrinen.  Spesielt Dominikanerne, med Thomas Aquinas i spissen, avviste ideen.  Fransiskanerne, og spesielt John Duns Scotus, forsvarte den, noe også Jesuittene senere gjorde.  Først i 1854 gjorde pave Pius IX doktrinen til et dogme.

Andre kirker

Den ortodokse kirke deler stort sett ikke det katolske synet på arvesynden, så doktrinen har liten relevans der.  Den anglikanske kirke lærer hverken det ene eller det andre, men kun blant de høykirkelige har doktrinen noen utbredelse.  Protestantiske kirker avviser den med referanse til bibeltekster som lærer at kun Jesus var uten synd.
Dobrynja

Etymologi

Dobrynja er avledet av det slaviske navneleddet dobru (добръ), «god», og betyr «godhet».
Havålfamilien

Kjennetegn

Alle havålartene mangler skjell, er utstyrte med kraftige kjever og har tverrtapper på oversiden av ryggvirvlene. Som regel har de brystfinner.
De fleste havålene er nattaktive rovfisk som lever av fisk og krepsdyr. De finnes helst på dypt vann, bortsett fra de få tempererte artene. Artene i underfamilien Heterocongrinae lever i kolonier i sandbunn, og kommer opp for å ete plankton om natten.
Bueskyting under Middelhavslekene 2005

Bueskyting under Middelhavslekene 2005. Bueskyting var en av flere sporter under de femtende middelhavslekene som ble arrangert i Almería i Spania i perioden 24. juni til 3. juli 2005. Det var andre gangen som bueskyting var med på programmet under middelhavslekene. Det var tre konkurranser, to for kvinner og en for menn, individuelt for både damer og menn og en lagkonkurranse for kvinner. Italia ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Spania med en.
Freiburger Barockorchester

Freiburger Barockorchester er et kjent barokkorkester i den sydtyske byen Freiburg i Schwarzwald. Det ble grunnlagt i 1986 av studenter og ga sin første konsert året etter. Orkestret er bl.a. kjent for å bruke autentiske (tidsriktige) instrumenter. Kunstnerisk leder er Gottfried von der Goltz. En fjerdedel av konsertene ledes av gjestedirigenter, som har inkludert René Jacobs, Ivor Bolton, Philippe Herreweghe og Trevor Pinnock.