google/wiki40b huggingface dataset:
Helena Pavlovna Romanova

Bakgrunn

Helena Pavlovna var datter av tsar Paul I av Russland og Maria Fjodorovna og søster til tsar Aleksander I av Russland og tsar Nikolaj I av Russland.
Helena ble ansett som en skjønnhet og fikk derfor sitt navn etter den skjønne Helene av Troja. Hun ble beskrevet som livlig og intressert av tegning og dans.

Ekteskap med  storhertug Fredrik Ludvig av Mecklenburg-Schwerin

I 1798 ble det besluttet å danne en allianse mellom Russland og Østerrike, hvorpå hennes storesøster Aleksandra ble giftet bort med en østerriksk prins og Helenas ekteskap arrangert som en allianse med det lille men strategisk viktige Mecklenburg-Schwerin. Den blivende maken ble ført til Russland og hennes vigsel, som raskt ble fulgt av hennes søster Aleksandras, ble feiret i en hel måned. 
Hun ble gift i oktober 1799 i Gattsjinapalasset med storhertug Fredrik Ludvig av Mecklenburg-Schwerin. 
Ektemakene ankom Schwerin i år 1800. De bodde på slottet Ludwigslust og Helena fortsatte å utdanne seg etter giftermålet. Under sitt besøk i Berlin i 1801 gjorde hun suksess med sitt utseende og ble kalt sammen med sin svigerinne dronning Louise for «et par i roser». Hun ble populær i Mecklenburg-Schwerin blant både allmenhet, hoff og sin nye familie og avsatte en del av sitt underhold til bistand.
Helenas helse ble ødelagt ved hennes andre graviditet og i 1803 døde hun av tuberkulose. Et monument ble reist til hennes minne både i parken ved Ludwigslust og i Pavlovsk i Russland.
Darwinfinker

Darwinfinker, eller galapagosfinker, er en gruppe på 13 eller 14 nært beslekta fuglearter, som hovedsakelig lever på Galápagosøyene. Én nærstående art finnes på Isla del Coco på stillehavssida av Costa Rica.
Artene regnes til slektene Geospiza, Camarhynchus, Certhidea og Platyspiza. I tillegg kommer cocospurv (Pinaroloxias inornata) på Isla del Coco. De er ikke finker i snever betydning, og ble tidligere regnet til buskspurvene, men er nå flyttet til tanagarene. Darwinfinkene ble tidligere ofte samlet i underfamilien Geospizinae, eller stammen Geospizini.
Analyse av mitokondrielt DNA bekrefter at darwinfinkene er en naturlig gruppe, og viser at de fleste nære slektningene lever på øyer i Karibia. Alle disse fuglene skiller seg fra andre tanagarer ved at de bygger overbygde reir. Tholospiza er foreslått som navn på kladen.
Alle darwinfinker er omtrent like store: 10–20 cm. De mest iøynefallende forskjellene mellom dem er størrelsen og formen på nebbene, som er tilpasset ulike typer mat. Atferden deres er ulik, og sangen er forskjellig. Fargen er som regel brunlig eller svart.
Fuglene ble innsamla første gang av Charles Darwin under reisen hans med HMS «Beagle», og er siden grundig studert for bl.a. å forske på temaene artsdannelse, naturlig utvalg og tilpasning.
Video Nova

Video Nova var en norsk videokjede etablert i 1979, hvis viktigste beskjeftigelse var utleie og salg av videofilm. Den første butikken lå på Lørenskog, men senere ekspansjon førte til 14 butikker (i 2009) på Østlandet, hovedsakelig i Oslo og på Romerike. I tillegg til film solgte de også spill, musikk, kioskvarer og hardware. Kjeden ble avviklet i 2013. Den besto på det tidspunkt av åtte butikker. Økende konkurranse fra internett og nedgang i leie og kjøpefilm-markedet ble gitt som årsak.
Hovedbutikken på Majorstua besto som videobutikk frem til april 2016.
Kjeden ble etablert av Pål Granlund på 1980-tallet. Han kjøpte Video Nova-konkursboet i 1982. Han overlot driften til sine barn i 1998. Daglig leder i 2013 var Petter Granlund, mens Hilde Granlund var markedsansvarlig.
Ingrid Aune

Utdannelse

Hun hadde mastergrad i internasjonal og offentlig politikk med fordypning i samfunnsøkonomi og energianalyse fra University of Wisconsin–Madison fra 2011, bachelorgrad i internasjonale studier og samfunnsøkonomi fra Universitetet i Oslo fra 2010, 1. og 2. avdeling i jus fra Universitetet i Oslo fra 2010 samt årsenhet i fransk fra Université de Nice Sophia Antipolis fra 2005. Hun hadde også enkeltemner fra Trondheim økonomiske høgskole og gikk sommerskole ved Fudanuniversitetet.

Yrke

Aune var forskningsassistent ved Norsk utenrikspolitisk institutt og Institutt for forsvarsstudier, informasjonskonsulent i Den norske atlanterhavskomité og sjef for samfunns- og myndighetskontakt i TrønderEnergi.

Politisk engasjement

Aune meldte seg inn i AUF i Hommelvik som tenåring. Hun var internasjonal leder i AUF i Sør-Trøndelag 2003–2004 og det samme i AUF i Oslo 2005–2007. Deretter var hun nestleder i AUF i Oslo 2007–2011, leder i lokallaget Innflytternes AUF 2010–2011 og styremedlem i Internasjonalt forum 2010–2011.
Den 15. mai 2012 ble hun politisk rådgiver for statsråd Espen Barth Eide og en del av ledelsen i Forsvarsdepartementet, før hun den 21. september 2012 begynte i samme stilling i Utenriksdepartementet, som følge av Barth Eides departementsbytte samme dato, og satt til slutten av januar 2013 i et fødselsvikariat.
Ved kommunestyrevalget i 2015 var hun Arbeiderpartiets ordførerkandidat i Malvik, hvor partiet fikk 40,2 % av stemmene. Ved konstitueringen ble Aune valgt til ordfører med støtte fra Arbeiderpartiet, SV, MDG og Senterpartiet.
Aune har ellers vært styremedlem i KLP banken, styremedlem i tankesmien Manifest senter for samfunnsanalyse, styremedlem i Trondheim Makers og medlem av presidentskapet i Norges Forsvarsforening.
Aune døde natt til 1. august 2019 i en båtulykke utenfor Namsos. Stiftelsen Ingrid Aunes Minnefond ble i samråd med familien opprettet 5. august 2019 for å videreføre arbeidet for Aunes hjertesaker som nedrustning, fredsarbeid, kvinner og likestilling.

Stiftelsen Ingrid Aunes Minnefond

Stiftelse opprettet etter at Aune omkom. 
Stiftelsen skal årlig dele ut Ingrid Aunes minnepris til et vitenskapelig eller journalistisk arbeid som har bidratt til å sette fokus på temaer Ingrid var opptatt av: Nedrustning, fredsarbeid, likestilling og kvinners rettigheter i konflikt. 
Stiftelsen kan etter søknad i tillegg tildele stipend til jenter som ønsker å gjennomføre et akademisk arbeid innenfor et av de tidligere nevnte områdene. 
I styret for stiftelsen sitter Espen Barth Eide, Birgit Skarstein, Paal Mangerud, Susanne Kaluza, Tord Dale, Truls Wickholm og Eskil Pedersen. Styreleder er Marianne Marthinsen.
Xylodromus

Utseende

Små (ca. 3 millimeter), mørkbrune eller svarte, blanke, litt flate kortvinger. Kroppen er ganske fint og tett punktert. Hodet er forholdsvis stort, med markerte bakhjørner og "hals", og to punktøyne. Pronotum er tydelig bredere enn langt og litt bredere enn hodet, med rundede sider og rett bakkant, bakhjørnene stumpvinklede men markerte. Dekkvingene er forholdsvis lange, litt utvidet bakover.

Levevis

Diise artene kan finnes i mange ulike situasjoner, knyttet til gamle trær, i maurtuer, i reirene til små pattedyr etc.
Me At Sea

Biografi

Strand samplet lyder til sin første låt for Me At Sea, No need for hibernation, mens han vandret rundt i Bergens bygater, trommende på steiner og grus. Han dukket opp på lokale klubber fra 2004, og spilte på den store Electronicafestivalen, Ekkofest i Bergen 2005. Her møtte det akustiske pianoet til Øystein Moen computermusikk på scenen med Me At Sea. Resultatet av prosjektet Moen Meets Me At Sea ble foreviget på albumet ved samme navn. Med helt forskjellig musikalsk bakgrunn arbeidet de seg fram til et overraskende interessant musikalsk landskap.
Strand er kjent for sine ofte melodiøse men også rytmisk melodiske melodier som lever i et elektronisk landskap med IDM påvirkning. Hans solo opptredener på scenen har både datamaskiner og intense trummeelementer, hamrende på alt fra sykler til elektroniske dupeditter. Pianist Øystein Moen som har arbeidet innenfor mange ulike former for jazz, fra electonisk frijazz til lyrisk akustisk trioformat. Moen meets Me at Sea presenterrer deres egne kompoosisjoner som spenner fra rolige modale lydformasjoner til mer eksplosive avdelinger med støy-impro. Ideen er å holde seg i grenseland mellom sjangrene, og navn som Seven Ark, Brad Mehldau, Paul Bley og Keith Jarrett må nevnes som viktige inspirasjonskilder, sammen med electronicaartister som Flotel og Ilkae.
Paolo Hurtado

Landslaget

Han ble tatt ut i Perus tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Pingyuan (Dezhou)

Pingyuan (kinesisk: 平原县 ; pinyin: Píngyuán Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Dezhou. Det har et areal på 1.050 km² på et fruktbart sletteland.

Historie

Mot slutten av Han-dynastiet begynte Liu Bei sin politiske karrierer som prefekt for dette fylket. Innbyggerne i Pingyuan markerte seg gjennom åthundrene med sin brennende patriotisme. Byen var en av vuggene for det anti-vestlige bokseropprøret.
Befolkningen var i 1999 på 437584.
Thangka

Thangka er et rollebilde innen den tantriske buddhisme. Det henges opp til meditasjonsbruk i templer eller ved husaltere, og kan medbringes under prosesjoner. De kan forestille buddhaer, bodhisattvaer, verneguddommer og lamaer eller symboler som for eksempel mandala.
De thangkaer som er malt med vannfarver på linduker kalles på tibetansk bris-than; er de vevet eller stukket i  silke kalles de gos-than.
2B9 Vasiljok

2B9 Vasiljok («Kornblomst») er en automatisk 82 millimeters bombekaster som ble utviklet i Sovjetunionen i 1967 og utplassert på 1970-tallet. 2B9 kan skyte enkeltskudd eller automatlading med 4 granater om gangen. Den kan lades fra munningen eller ved sluttstykket og er basert på en vogn med hjul. Det regnes som bataljonssjefens lommeartilleri.
Bolboceratidae

Utseende

Middelsstore til store (5-40 millimeter), hvelvede, glatte og blanke biller. Antennene er 11-leddete med en tre-leddet kølle. Særlig hannene har ofte et langt, tynt horn i pannen, de kan også ha spisse knøler eller horn på thorax. Beina er kraftige gravebein, dekkvingene har markerte punktstriper.

Levevis

I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, som de fyller med humus eller gjødsel som larvene eter. De voksne billene flyr godt.

Utbredelse

Gruppen har en nesten verdensvid utbredelse, men de fleste av artene lever på de sørlige kontinentene og særlig Australia. Av de rundt 400 artene lever ca. 50 i Palearktis og fire i Europa.
Øresund metrostasjon

Amagerbanen

Amagerbanens "Øresundsvej Station" lå omtrent der hvor Øresund Station ligger nå. Selve stasjonsbygningen fra 1907 ble bygget ned i 2005 i forbindelse med metroanleggelsen, og planen er at den skal gjenoppstå på Frilandsmuseet i forbindelse med deres planer om en stasjonsby.
Arr i sjelen

Handling

En gammel og mentalt forstyrret mann strever med de vonde minnene sine. Det hele utvikler seg til å bli en kamp mellom nåtid og fortid, hvor den eneste som taper er ham selv.

Priser

Filmen fikk Dvoted-prisen for beste filmmusikk på NUFF 2006. Juryens omtale av filmen:
«Vi gir prisen til «Arr i sjelen» for dens profesjonelle nivå i bruken av musikk som et dramatisk redskap for å fortelle en historie. Musikken består av god lydredigering og en gjennomført lyddesign, og den pulserende filmmusikken skaper spenning i filmen. Filmmusikken illustrerer på en utmerket måte hovedpersonens sinnstilstand der han løper rundt i korridorene og ut i skogen. Dersom du fjerner musikken fjerner du også skrekken!»
Koppang

Historie

Stedet hadde tidlig kirke. Dette var en stavkirke som lå på Koppangjordet hvor man i nyere tid har funnet rester etter kirken. Ifølge sagnet ble den tatt av flom og stokkene skal ha drevet i land på Kirkemoen, formet som et kors. På dette stedet ble det bygget en ny stavkirke viet til Sankt Mikael Østerdalen. 
I 1875 ble Rørosbanen ført frem til Koppang og Koppang stasjon ble åpnet. Fra 1877 til 1885 måtte reisende på Rørosbanen gjøre et overnattingsstopp på Koppang, noe som førte til stor aktivitet og ekspansjon på tettstedet.  
Fra gammelt av bodde de fleste menneskene ute på jordene, men etter flere storflommer begynte de å flytte oppover i dalsidene. Ute på Koppangsjordene (som ligger 2-3 km nedenfor sentrum) finner man gamle låver og små bygg som har overlevd mange år i flom. Og man kan gå seg en tur langs Gamle Kongevei, som går fra sentrum. På denne veien reiste kongen med følget sitt for (uvisst) mange år siden med hest og kjerre. Også andre fulgte denne veien på pilegrimsreise til Trondheim/Nidaros.
Michelinoceras

Michelinoceras var en orthocone av gruppen Nautiloidea som levde fra Ordovicium til Trias (488-200 millioner år siden). Den spiste fisk og andre smådyr. Fossiler av Michelinoceras ble funnet i 1932 av Foeste.
Minne Åseral kultursenter

Minne Åseral kultursenter ligger i Åseral, og inneholder utstillinger, museum, kunstbutikk og turistinformasjon.
Senteret åpnet i 2010.
Asthenorhina buchholzi

Utseende

En middelsstor (ca. 26 millimeter), avlang, mer eller mindre metallisk grønn gullbasse. Snuten er avlang, rundet, lite grann innbuktet foran, uten horn eller tenner. Pronotum er avrundet sekskantet, i den bakre delen med parallelle sider, i den fremre rettlinjet avsmalnende forover. Hos hannen er forbeina kraftige med en skarp pigg på låret. Dekkvingene har to opphøyde lengderibber.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra det nåværende Nigeria og Kamerun.
I Should Be So Lucky

Informasjon

Etter suksessen med hennes singel «The Loco-Motion» i Australia reiste Minogue til London for å arbeide med Michael Stock, Matt Aitken og Pete Waterman, vellykket britiske låtskriverer og produsenter. De visste lite om Minogue, hadde glemt at hun var ankommer og skrev sangen «I Should Be So Lucky». Sangen har instrumentering fra keyboard og gitarer.
«I Should Be So Lucky» kom inn på UK Singles Chart den 9. januar 1988 i nummer 90, den da nådde førsteplass og bodde for fem uker. Sangen ble den tredje mest solgte singel i året med salg av over 672.000 eksemplarer. I Norge nådde sangen førsteplass på hitlistene og ble landets bestselgende singelen i 1988. Sangen nådde også førsteplass i Finland, Tyskland, Israel og Japan. «I Should Be So Lucky» fremført moderat godt i Nord-Amerika. I USA nådde sangen som nummer 28 på Billboard Hot 100, og i Canada nådde sangen nummer 25 på hitlistene. I Sverige solgte singlen over 20.700 eksemplarer, og 249.000 eksemplarer i Frankrike.
Broward County

Historie

Fylket ble opprettet 30. april 1915.
Aristofanes

Forfatterskap

Aristofanes' første stykke ble oppført i 427 f.Kr. På grunn av sin unge alder kunne eller våget han ikke selv å stå fram som forfatter eller lede innøvingen av stykkene. Han overlot sine første stykker til noen av sine faglige venner, som oppførte dem som egne arbeider. Under eget navn sto Aristofanes fram for første gang i år 424 f.Kr. med stykket Ridderne, et av de elleve stykkene som har overlevd fram til vår tid. Hans siste stykke, Rikdommen, ble oppført i år 388 f.Kr.. 
Aristofanes' lystspill tilhører den eldre attiske komedien, som ofte tok opp aktuelle politiske spørsmål. Dikteren, som tilhører den konservative og aristokratiske retningen, rettet sine kvasse og tildels burleske våpen særlig mot det herskende demokratiets mektige hovedmenn: Kleon, Lamakos og andre. I andre stykker vender han seg mot samtidige poetiske og filosofiske retninger og deres representanter. I det hele tatt er det komediens oppgave å nådeløst angripe alt som blir oppfattet som skjevt og fordervet i tidsånden og samfunnsutviklingen. De alvorlige tendensene som ligger til grunn for det aristofanske lystspillet, hemmer imidlertid på ingen måte den åpenbare løsslupne munterheten i framføringssmåten.
Når det gjelder fantasirikdom, levende karaktertegning, lynende kvikkhet og et fullendt herredømme over formen, kan Aristofanes sidestilles med de største skaldene gjennom tidene. Språket hans er den reneste attisisme, og hans tegning av hverdagslivet i Athen er, selv om den er betydelig parodierende, en rik kilde til kunnskap om kulturforholdene på denne tiden.
Selv om stykkene hans har tydelige budskap mangler de ofte en klar intrige og de ligner ofte mer på moderne revyer enn på moderne komedier. I de fleste av stykkene hans forekommer det mange scener og uttrykk som kan avvike fra enkeltes oppfatning av hva som er anstendig og passende. Seksualitet og kroppsfunksjoner er et fremtredende trekk ved stykkenes språk og handling. Dette kan føres tilbake til den greske komediens opprinnelse og virket nok mindre støtende på det athenske publikummet. Ved Dionysos-festivalene ble det fremført «fallos-sanger», og løssluppenheten hadde fritt spillerom. Sammenhengen fra komedien til opphavet i drikkeviser er tydelig i diktingen hans, humoren er grovkornet og kan godt kalles både lytehumor og underbuksehumor. En av de siste norske oppsettingene av Aristofanes fikk talende nok navnet «Full fjert for fred». Stykket er fritt komponert etter Freden, og ble omsatt av Petter Næss for Oslo Nye Teaters dukketeater. Stykket hadde premiere 8. mars 2003.
Edison-Richardson-effekt

Edison-Richardson-effekt eller gløde-emisjon kalles det fenomenet som oppstår når en glødekatode blir oppvarmet. Over en bestemt temperatur, som er avhengig av katodens materiale, vil det dannes en romladningssky av elektroner rundt katoden.

Historie

1873 hadde den engelske fysikeren Frederick Guthrie beskrevegt hvordan et positivt ladet elektroskop utlades når det kommer i nærheten av et glødende metallstykke som er jordet. Dersom elektroskopet er negativt ladet skjer ingen ting, noe som betyr at glødende metall bare kan avgi negative ladninger.
Under eksperimenter med glødelamper 1880 gjenoppdaget Thomas Alva Edison denne effekten, og 1883 anmeldte han et patent på en innretning som utnyttet denne effekten. Owen Willans Richardson publiserte 1901 ligningen for metningsstrømstyrken for glødeemisjon fra metaller, 1928 ble han for dette utmerket med nobelprisen i fysikk. Oppdagelsen førte blant annet til at John Ambrose Fleming tok patent på rørdioden i 1904

Definisjon

Normalt autobiaserer man en triode (m.fl) ved hjelp av en katodemotstand mellom katoden og jord og en gittermotstand mellom gitteret og jorden. For å få så mye forsterkning som mulig, avkobler man også katodemotstanden med en kondensator. Man får da en gitter-katodesløyfe, som oppfører seg forskjellig, avhengig av hvor stor gittermotstanden er.
Når elektronene emitteres ved katoden har noen elektroner så mye energi at de når gitteret, dersom dette ikke har negativ forspenning. Er gittermotstanden stor nok (typisk > 1Mohm) vil det bygges opp et ekstra negativt potensial på gitteret og redusere anodestrømmen. Dette vil variere med vekslende inngangsspenning, og vi kan få ulineariteter i forsterkningen.
Om man ser bort fra litt mer ulineariteter enn vanlig, kan man faktisk nytte Edison-Richardson-effekten i praksis. Man kan med andre ord la være å bruke katodemotstand, og bare bruke en stor gittermotstand. I tillegg til litt ulinearitet er ulempen at man må bruke en kondensator på gitteret for å isolere dette på grunn av potensialforskjellen som oppstår på grunn av gitterstrømmen.
Det finnes en rekke rør med ekstrem linearitet. For å unngå mindre linearitet på grunn av Edison-Richardson-effekten benyttes dermed en gittermotstand med moderat størrelse, vanligvis 1 Mohm for forforsterkerrør og 100 kohm for sluttrinnsrør.
Sogn og Fjordane (avis)

Sogn og Fjordane var en avis som ble utgitt i Leikanger i Sogn og Fjordane. Avisa ble etablert i 1932 under navnet Sogn av Ivar Tveit. Tveit var utdannet lærer og hadde kommet tilbake til Hermansverk fra Gjøvik der han hadde vært redaktør i avisa Velgeren på 1920-tallet. Avisa ble etablert som en typisk venstreavis.
Mellom 1933 og mai 1934 kom avisa ikke ut. I 1936 endret avisa navn til Sogn og Fjordane, ettersom avisa hadde fått en bedre spredning. Den kom imidlertid under hele andre verdenskrig. redaktør Tveit måtte imidlertid rømme til Sverige, men kom tilbake og fortsatte noen år til.
I 1947 kjøpte avisa rettighetene til Sogns Tidend og lot denne gå opp i Sogn og Fjordane.
På 1970-tallet var avisa den største lokalavisa på nynorsk med sitt opplag på over 7500.
I 1992 ble avisa slått sammen med Sogningen/Sogns Avis og de to avisene etablerte den nye avisa Sogn Avis.
Potalapalasset

Potalapalasset ligger i Lhasa, Tibets hovedstad. Bygningen var vinterresidens til Tibets åndelige og verdslige leder Dalai Lama og regjeringskanselli for Tibet fram til 1959, da den nåværende Dalai Lama flyktet til India. Bygningen har over tusen rom, og er nå blitt et museum og er bevart slik som det var da Dalai Lama bodde der. Det er tretten etasjer høyt og ligger på klippen Marpori («den røde klippe»), omkring 3 700 meter over havet. Navnet Potala kommer fra det guddommelige fjell Potalaka, der boddhisattvaen Chenresig skal ha sin bolig. Palasset er også kjent som Tse Podrang, «palasset på fjelltoppen».
Det første palasset ble påbegynt i 631 av keiser Songtsän Gampo. Det nåværende palass, som er av dzong-type, består av to deler: det hvite palass som ble påbegynt i 1645 på ordre av den femte Dalai Lama, og det røde palass, som stod ferdig 1693.
Det hvite palass var både Dalai Lamas vinterresidens og kanselli for den tibetanske regjering, mens det røde palass utelukkende har har sakrale funksjoner. I det røde palass' vestre kapell finnes fem gullbekledte chörten, der fem inkarnasjoner av Dalai Lama er begravde.
Frazione

Administrasjon

Fram til 2000 kunne en frazione ha en underborgermester (prosindaco), utnevnt av kommunens borgermester (sindaco). I dag delegerer borgermesteren oppgaver på frazione-nivå til en kommunal tjenestemann. En frazione kan også ha egne ansatte. En frazione har kun rådgivende funksjon overfor borgermesteren eller kommunestyret (il consiglio).
Nora (1923)

Handling

Unge Nora Helmer er lykkelig gift med sakfører Torvald og har tre barn med ham. Når Torvald en dag blir alvorlig syk og gjelda truer med å bli et virkelig problem for den unge familien, fatter Nora en vidtrekkende og tragisk beslutning. Hun forfalsker i tidsnød en veksel. Den skulle egentlig ha blitt underskrevet av hennes far, men han ligger for døden.
Sakfører Krogstadt, som vet om vekselforfalskningen, begynner å sette Nora under press. I frykt for at han kunne fortelle Torvald om hennes moralske avvik, beretter Nora selv om feilsteget for ham. Han har i mellomtiden blitt frisk. Torvald, et dydsmønster, tilgir henne ikke denne misgjerningen, selv om Nora begikk den for å hjelpe ham da han var syk. Gjennom innflytelsen til Noras venninne, Christine Linde, som Krogstadt i lang tid har vært forelsket i, avslutter han utpresningsforsøket. Til slutt innser også Torvald at han hadde reagert for sterkt overfor sin hustru og vil satse på en ny start med henne. Nora avslår og vil fra nå av føre et liv hvor hun selv bestemmer.
Normalår som begynner på tirsdag

Et normalår som begynner på tirsdag er alle år som ikke er skuddår (dvs. et år med 365 dager) som begynner tirsdag 1. januar og avsluttes tirsdag 31. desember. Søndagsbokstaven dets er dermed F. 2019 er av en slik type i den gregorianske kalenderen eller på samme måte 2014 og 2025 i den gamle julianske kalenderen. Alle normalår som begynner på søndag, mandag eller tirsdag har to fredager på den 13.. Dette normalåret har fredag den 13. i september og desember. Skuddår som begynner på mandag deler denne egenskapen.
Stig Claesson

Stig Claesson, signaturen Slas (født 2. juni 1928 i Stockholm i Sverige, død 4. januar 2008) var en meget produktiv svensk forfatter, illustratør og kunstner. Stig Claesson studerte ved Kungliga Konsthögskolan 1947–1952. Han ble 79 år gammel.
Suppleringsvalg

Et suppleringsvalg er et valg som avholdes for å finne nye representanter til en valgt forsamling der det ikke er valgt vararepresentanter eller der vararepresentantene allerede har tiltrådt.
Suppleringsvalg er kjent fra Storbritannias og USAs politiske system. I det britiske parlamentets underhus, avholdes suppleringsvalg i en valgkrets hvis valgkretsens parlamentsmedlem dør eller slutter i løpet av valgperioden. I USA forekommer suppleringsvalg både til USAs senat og til Representantenes hus, for eksempel Massachusetts' suppleringsvalg til USAs senat 2010.
I Norge kan det finne sted suppleringsvalg til kommunestyrer og fylkesting når det ikke finnes flere, eller for få, vararepresentanter. I slike tilfelle utpeker den aktuelle partigruppen selv den nye representanten.
Suppleringsvalg kan også finne sted i organisasjoner når for eksempel en styreplass blir ledig.