google/wiki40b huggingface dataset:
Vadsekk

Vadsekk er en eldre type reisesekk til klær og liknende, som er laget av skinn eller lerret, ofte med et brodert mønster. Betegnelsen brukes både om tidligere tiders enkle, poseforma bagasjesekker med snøring øverst og vesker og skrepper med håndtak.
Ordet kommer fra det middelnedertysk watsak, som er satt sammen av wat, som betyr «klær» og tilsvarer det norrøne váð som også forekommer i vadmel (grovt, løstvevd ullstoff), og sak, «sekk». Det opprinnelige ordet ble også opptatt i slavisk og lånt tilbake i middelnedertysk i formen weske og norsk veske.
Anders Trentemøller

Historie

Han debuterte i 1997 sammen med Thomas Bertelsen (DJ T.O.M) når de startet det første live house opptreden i Danmark. 
De hadde gruppen Trigbag, de spilte konserter over hele verden. Trigbag ble i 2000 oppløst.
I 2003 slapp han The Trentemøller EP. For dette albumet mottok han prisen «Up Front Release of the Year» fra den danske DJ awards i 2004 for sporet «Le Champagne».
I februar 2005 ga Steve Bug ut den kjente Trentemøller EP Physical Fraction på hans platesselskap Audiomatique. 

Dette satte Trentemøller på kartet. Det fortsatte med tre nye utgivelser på hoved selskapet til Bug (Poker Flat). Der ga Trentemøller ut Polar Shift, Sunstroke and the Nam Nam EP.
Debutalbumet han The Last Resort ble gitt ut av Poker Flat i oktober 2006. Det tyske bladet Groove Mag og det franske bladet Trax mente det var «Record of the Year» i november 2006.
I 2007 ga han ut «Moan» sammen med Ane Trolle som synger på sporet. Det ble en stor hit i Danmark, den var også på topp 30 i Belgia
Moldova under VM i friidrett 2017

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – intet gyldig resultat, SB – sesongbeste)
Pomona-kvartalet

Kvartalene Pomona større og Pomona mindre er to kvartaler i Gamla stan i Stockholm. Kvartalene omgis av Gåsgränd i nord, Överskärargränd i sør, Stora Nygatan i vest og Västerlånggatan i øst. Mellom dem ligger Gåstorget.

Navnet

Nesten samtlige kvartalsnavn i Gamla stan ble til på siste del av 1600-tallet og er oppkalt etter begrep (hovedsakelig guder) fra den greske og romerske mytologien. Pomona var frukttrærnes gudinne i romersk mytologi. Navnet stammer fra latin pomum, eple.
Giftkremle

Kjennetegn

Kremle er en skivesopp, det vil si at under soppens hatt er det skiver som oppbevarer sporer, i motsetning til for eksempel rørsopp, der sporene sitter i rør. Giftkremle har en 3-10 cm bred hatt. Hattens utforming kan varierer fra halvkuleformet tidlig til hvelvet og deretter utbredt og svakt nedsunket i midten. Giftkremle er klebrig, glinsende og med en markant rødfarge som kan nærme seg blodrød. Hatten kan ha hvite flekker. Skivene er avrundete, altså de går inn fra kanten av hatten til stilken, og hvite. De regnes som middels tettsittende.. Stilken er typisk 5-8 cm høy og 1-2 cm tykk. Kjøttet er hvitt og sprøtt. Lukten er svak og kan minne om frukt, mens smaken er brennende skarp.
Giftkremle kan likne på andre kremler, som rød bøkekremle, fjellkremle og grantårekremle. Imidlertid er ingen av disse heller spiselige. Bøkekremle finnes bare under bøk, fjellkremle mister fargen etter hvert og grantårekremle har også rød stilk. Siden giftkremle har hvite prikker, kan den også forveksles med rød fluesopp, men de likner ikke mye. Rød fluesopp har dessuten krage og slire, noe giftkremle ikke har.

Utbredelse

Giftkremle finnes i næringsfattig blandingsskog og barskog. Den er særlig observert i Norge, Sverige, Danmark, Finland, Storbritannia og Tyskland, men dukker også opp i USA, Canada og Mexico, og noen få tilfeller i Japan, Australia og Colombia. I Norge er den funnet i hele landet.
Gamnesbuktfjellet

Gamnesbuktfjellet er et fjell beliggende på vestsiden av Langfjorden i Sør-Varanger kommune. Toppen rager ikke mer enn 154 moh., men er en karakteristisk fjelltopp synlig fra byens sentrum. Det samiske navnet er Čearretoaivi, som betyr ?. Det har vært på tale å sprenge vekk toppen av fjellet ettersom den står i veien for innflyvningen til Kirkenes lufthavn.
Massicus

Utseende

Store (opptil 50 millimeter), slanke, mørke trebukker. Oversiden er tett kledt med lysgrå til gulgrå bestøvning bortsett fra en blank midtstripe på pronotum. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, særlig de innerste leddene er vanligvis kraftige og noe fortykkede. Antennene kan ha pigger på hvert ledd eller være kamformede. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, gjerne noe knudrete eller tverr-rynket. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover. Beina er forholdsvis lange.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Når det kommer en båt med bananer

«Når det kommer en båt med bananer» var revyartisten Arve Opsahls debutplate. Den ga ham et gjennombrudd som folkekjær sanger. Plata kom ut i 1945, i en situasjon da krig og rasjonering hadde gjort mange produkter til mangelvarer. Sangteksten var aktuell og traff mange hjemme: Sydfrukter var etterlengtet.
Sangen ble snart folkeeie, og plata en bestselger. Året etter utgivelsen sto tusener på kaia i Oslo og sang Opsahls schlager. De feiret at den første bananbåten ankom Oslo etter krigen. Det var skipet «Mosdale» som klappet til kai.
Eric Christiansen var komponisten bak suksessen, som opprinnelig var dansk.
I Danmark sto Anker Hansen for teksten til «Når der kommer en båd med bananer», og det var revyartisten Ib Schønberg som gjorde plate-suksess med sangen. Danskene fikk forøvrig sine etterkrigsbananer alt 3. november 1945 med DFDS-skipet «Paraguay» ...
Tekstforfatteren for den norske utgaven var Juul Hansen, og Opsahls plate ble utgitt på Telefunken, med «Swingfeber» som B-side.
Blue Bayou

«Blue Bayou» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Roy Orbison og Joe Melson.

Roy Orbisons versjon

«Blue Bayou» er en klagende ballade, utgitt av Orbison som singlen Monument 824 1. august 1963 (med rocksangen «Mean Woman Blues» på den andre siden). Produsent var Fred Foster. 
«Blue Bayou» er også med på Orbisons album In Dreams (1963) samt på hans posthumt utgitte album A Black & White Night Live (1989) fra HBOs TV-special i 1988.
Den best kjente versjonen er imidlertid Linda Ronstadts coverversjon fra 1977, som ble en topp ti pop, country og easy listening-single i USA.

Linda Ronstadts versjon

Ronstadt utgav den på singlen Asylum E-45431 23. august 1977. Produsent var Peter Asher. Den var hentet fra albumet Simple Dreams.
Singlen ble RIAA-sertifisert til gull (for salg på mer enn én million eksemplarer i USA i begynnelsen av 1978. Den ble Ronstadts eneste gullselgende single. «Blue Bayou» ble senere sertifisert til platina (for mer enn to millioner solgte eksemplarer i USA).
Den ble også populær i en spanskspråklig versjon kalt «Lago Azul».
På grunn av denne sangen registrerte Dickson's Baseball Dictionary at en «Linda Ronstadt» er et synonym for fastball, en pitch som «blew by you».

Andre coverversjoner

«Blue Bayou» har blitt spilt inn på plate av andre artister på flere språk, innbefattet en franskspråklig versjon med den franske sangeren Mireille Mathieu. Sangen ble også spilt inn på plate av den australske a cappella-gruppen The Idea of North og av den sveitsiske sangeren Paola Felix.
Den mexicanske sangeren/skuespilleren Bibi Gaytán spilte i 1994 inn en spansk versjon av sangen med tittelen «Lago Azul», som ble utgitt som den første singlen fra hennes andre studioalbum, Mansana Verde.

Norsk versjon

Lillian Askeland har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er identisk med originaltittelen. Askeland har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen Countryjente (Talent TLS 3042) i 1978.
Cyclotaenia

Utseende

En middelsstor, kraftig, brunlig trebukk med karakteristiske tegninger. Antennene er kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er litt bredere enn langt og har en kraftig tann midt på hver sidekant, og lyse sidestriper. Dekkvingene har en påfallende, lys ring med to halvmåneformede, mørke kjerner inni.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sentral-Afrika.
Norkirken Sandnes

Norkirken Sandnes regner sin historie tilbake til 1879, da Elim bedehus startet i sentrum av Sandnes. I 2004 ble Elim bedehus i regi av Normisjon til menighet og i 2005 fikk menigheten navnet Norkirken Sandnes. 
Norkirken Sandnes er en kirke for alle nasjoner. Med en hovedstamme av etniske nordmenn blir mangfoldet av ulike nasjonalitetsbakgrunner stadig større. Menigheten har en egen integreringspastor og har utarbeidet en strategi for innvandring under slagordet: Vi vil ikke gjøre noe for innvandrere, vi vil gjøre noe sammen.
Menigheten har som hovedfokus å ha hjelpearbeid på alle kontinent. Den etablerte i 2006 en RessursWeb med et økende antall ressurser innenfor Podcast, mat, økonomi. tøff hverdag, medvandring, integrering, lovsang m.m.
I Norge er Norkirken Sandnes en del av Normisjons nettverk av menigheter og en del av Den norske kirke. Menighetene i Normisjon mottar ingen økonomisk støtte fra staten og finansierer drift og hjelpearbeid gjennom innsamlede midler. Bidragsyterne er i hovedsak de som er medlemmer.  
Norkirken Sandnes er åpen også for den som ikke er medlem av Den norske Kirke. Menigheten står selv for dåp, nattverd, vigsel og begravelse.

Normisjons menighetsnettverk

Navnet Norkirken brukes av flere av Normisjons menigheter og forsamlinger, og ble først tatt i bruk av Norkirken Bergen. Sammen med IMI-kirken i Stavanger, Storsalen menighet i Oslo, Salem menighet i Trondheim og rundt en tyvetalls andre menigheter og forsamlinger utgjør disse Normisjons menighetsnettverk.
Harford County

Historie

Fylket ble grunnlagt i 1773 av land som ble utskilt fra Baltimore County og har fått sitt navn etter Henry Harford, sønn av 6. Baron av Baltimore, Frederick Calvert.
Vest-Armenia

Vest-Armenia (vestarmensk: Արեւմտեան Հայաստան, Arevmdian Hajasdan) er de østlige delene av Tyrkia som historisk sett har vært en del av det armenske hjemlandet.
Området ble tatt over av Det osmanske riket i det 16. århundret som følge av krigen med Safavidene mellom 1532 og 1555. Området gikk frem og tilbake mellom rikene, men etter en ny krig i 1639 var det klart at osmanene hadde klar kontroll over området, Området ble da kjent som Tyrkisk Armenia og Osmansk Armenia. I det 19. århundret tok Det russiske imperiet over hele Øst-Armenia i De russisk-persiske kriger, i tillegg til noen deler av Vest-Armenia, blant annet Kars.
Mange armenere som bodde i Vest-Armenia og hadde bodd der så lenge som 2000 år, ble enten utryddet eller deportert på grunn av folkemordet på armenerne i 1915. Dette markerte slutten på over 2000 år med armensk kultur i Vest-Armenia, som ble systematisk ødelagt av Tyrkia og regnes som et eksempel på et kulturelt folkemord.
Langepas

Langepas (russisk: Лангепас) er en by i Khanty-Mansia i Russland. Den ligger ved elva Kajukovskaja, som er en forgreining av elva Ob, 350 km øst for Khanty-Mansijsk. Innbyggertall: 40 800 (est. 2006), 37 182 (folketelling 2002), 25 618 (folketelling 1989).
Langepas betyr «ekornelva» på khantisk. Bosetningen fikk innvilget bystatus i 1985.
Byens økonomi er basert på utvinning av olje og gass.
John M. Clayton

Biografi

Clayton ble født inn i en innflytelsesrik kvekerfamilie i Dagsboro i Delaware, hvor han blant annet ble nevø av guvernøren Joshua Clayton og fetter av politikeren Thomas Clayton. Han studerte siden ved Yale University, hvor han ble uteksaminert i 1815. Etter å ha studert rettsvitenskap ved Litchfield Law School innledet han i 1819 sin karriere som praktiserende advokat i Dover i Delaware. I 1822 giftet han seg med Sally Ann Fisher, som var datter av tidligere guvernør George Truitt, og fikk to sønner sammen med henne. Sally Ann døde for øvrig like etter den siste fødselen, og overlot dermed foreldreansvaret til Clayton alene.

Senator og utenriksminister

I begynnelsen av mars 1829 ble Clayton valgt inn på Senatet som det yngste medlemmet, og der satt han helt frem til september 1839, hvor han gjennom perioden utmerket seg som en respektert og veltalende taler samt for sin motstand mot administrasjonen til president Andrew Jackson. Han deltok også som leder av den juridiske komiteen ved både den 23. og 24. kongressen. Etter at Clayton var ferdig med sin første periode i Senatet returnerte han til Delaware hvor han tok seg av familien, og hvor han fra midten av januar 1837 ble utnevnt til hoveddommer ved Delaware Superior Court som erstatter for sin fetter Thomas. 
Clayton var hoveddommer ved Delaware Superior Court frem til september 1839 da han gikk av for å gi sin støtte til Whig-partiets presidentkandidat William Henry Harrison før presidentvalget i 1840, uten at han fikk igjen en posisjon for arbeidet. Han ble igjen valgt inn til Senatet i mars 1845, hvor han da utmerket seg med å være imot både annekteringen av Texas og den meksikansk-amerikanske krigen. Han fungerte som senator frem til slutten av februar 1849, da han takket ja til president Zachary Taylors invitasjon om å bli hans neste utenriksminister. 
I rollen som utenriksminister fullførte han blant annet Clayton–Bulwer-traktaten mellom USA og Storbritannia i 1850. Denne traktaten garanterte nøytraliteten for reisende gjennom Panamaeidet og la grunnlaget for byggingen av den kommende Panamakanalen. Da president Taylor døde i begynnelsen av juli 1850 gikk han av og ble erstattet av Daniel Webster. Clayton ble igjen valgt til Senatet for tredje og siste gang i mars 1853, hvor han satt frem til sin død i november 1856. I denne siste perioden var han med på å foreslå Kansas-Nebraska Act, samt erfare oppløsningen av Whig-partiet. John M. Clayton døde ved sitt hjem i Dover i Delaware den 9. november 1856 i en alder av 60 år.
Ludvig Munthe (professor)

Liv og virke

Munthe var først misjonær i Malaimbandy og Belo på Vest-Madagaskar (1947–52), deretter var han lærer på presteskolen på Ivory Atsimo i Fianarantsoa i to perioder (1954–61 og 1964–65). I 1964 disputerte han ved Sorbonne i Frankrike. 
Etter nesten 20 år på Madagaskar ble han lærer ved Misjonshøgskolen i Stavanger (1966–77) der han underviste i missiologi og historie. Etter å ha blitt tilkjent professorkompetanse var han professor i missiologi og religionsvitenskap på Menighetsfakultetet fra 1977 til han gikk av med pensjon i 1988.
Munthe var medlem av Académie Malgache fra 1973 og hadde mye kontakt med akademiske miljøer på øya. Han gjorde også arkivstudier både i skandinaviske land og på Mauritius, i England, i Portugal, i Vatikanet og i India (Goa). Professor Munthe tok initiativ til å opprette arkiver både på Madagaskar og Misjonsarkivet ved Misjonshøgskolen i Stavanger. Disse arkivene er unike kilder når det gjelder samarbeidet mellom Norge og Madagaskar og andre land. Han interesserte seg både for bibeloversettelse og skrifter med arabiske tegn sorabe på Madagaskar.
Munthe ble ridder av Madagaskars nasjonalorden i 1986, senere også kommandør. I 1996 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.
Naustbukttunnelen

Historikk

Den første Nausbukttunnelen ble åpnet i 1939 og var 47 m lang. Senere ble det åpnet en ny og lengre tunnel på 686 m på samme sted. Strekningen var fortsatt utsatt for ras og veistengning, og tunnelen ble derfor utvidet til dagens lengde på 1060 m og åpnet 4. mars 2009.
Trautskogen

Gravplasser

Her ligger Trautskogen kapell, og to eldre gravplasser, Hagajordet og Gammeldalsrud.

Veien til skogen

Først i 1904 ble arbeidet med "kjøreveien" fra Trautskogen til Trauten i Bruvoll begynt. Skogingene hadde ventet på vei i mange år, men saken ble stadig utsatt. Skogingene begynte da selv med spett og spade og lage veien. Den sto ferdig i 1906, og var på 13 kilometer. I dag heter veien Fylkesveg 228 og er på 18 kilometer. Veien har fast dekke fra Trauten i Bruvoll til Stanges kommunegrense ved Spetalen og grusdekke videre til Espa i Stange.
Bermuda under VM i friidrett 2017

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Fulda (sommerfugl)

Utseende

Små (vingespenn 20-25 millimeter), oransje og mørkbrune smygere. Vingene er oransje med mørkbrune ytterkanter.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar.
Titisee-Neustadt

Titisee-Neustadt er en by i Baden-Württemberg, ca 30 kilometer sydøst fra Freiburg im Breisgau. Byen ligger 830 meter over havet og hadde i 2013 11,693 innbyggere. Ved byen ligger blant annet skihoppingsbakken Hochfirstschanze som har arrangert verdenscupen i skihopping.
Pediatrics

Pediatrics er et akademisk tidsskrift innen pediatri som utgis av American Academy of Pediatrics. I 2014 hadde det en impact factor på 5,473 og var det nest høyest rangerte tidsskriftet i pediatri. I Norsk vitenskapsindeks regnes det som et nivå 2-tidsskrift, dvs. det høyeste kvalitetsnivået.
Lade kirkegård

Lade kirkegård er en gravlund for Lade sogn ved Lade nordøst for sentrum av Trondheim. Kirkegården ble anlagt i allerede i middelalderen, trolig samtidig med vigslingen av den første kirken på Lade. Kirkegård har et areal på 13 daa, noe som gjør kirkegården til en av byens mindre gravlunder målt i areal. Tidligere lå kirkegården lenger mot nordvest i retning Lade gård, men arealene ble tatt ut av bruk.
Lade kirkegård har et gravkapell som ble oppført i 1938 etter tegninger av arkitekten Tycho Castberg. Kirkegården er omgitt av tørrmurte steinmurer og inneholder flere familiegraver og minnesmerker over enkeltpersoner fra markante slekter tilhørende Trondheim. Eksempler er slektene Finne, Bachke og Holtermann samt personene Arne Bergsgård, Kristian Kristiansen, Henrik Mathiesen og Kaare Tønne.
Båfjorden

Båfjorden er en fjordarm av Risværfjorden i Nærøy kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Båfjordstranda i øst og Sørnesodden i vest og strekker seg ca 2 kilometer sørover til den veiløse gården Båfjord i bunnen av fjorden.
En annen veiløs gård i fjorden er Klungvika. Båfjordfjellet på 290 meter over havet ligger på østsiden av fjorden. Ramntind på nordsiden av Båfjordfjellet er derimot høyere med 301 meter over havet.
Berezansteinen

Oppdagelse

Steinen ble oppdaget under utgraving av en kurgan fra 500-tallet f.Kr.. Etter at kurgaen ble bygd har den blitt brukt til 48 andre gravlegninger av forskjellig slag og i forskjellige dybder. Ingen av de gravlagde likene ser ut til å ha blitt brent, noen lik har blitt gravlagt uten noe gravgods, mens andre har blitt lagt i trekister eller har bare blitt lagt på noen planker før gravleggelsen, mens andre igjen har blitt lagt i steinkister. 9. juni 1905 fant von Sterns folk en kiste uten lokk i den østre delen av gravhaugen med et skjelett der hodeskallen hvilte på runesteinen. Von Stern la merke til steinen i det en av folkene hans skulle til å kaste den på en steinhaug. Steinen lå trolig ikke på sitt egentlige sted, men lå opprinnelig i en av de mindre haugene i nærheten.

Identitet

Det er vanskelig å fastslå hvor Grani og Karl kom fra. I runeinnskrift er det norrøne ordet hvalf («velv», «kiste») bare funnet brukt på Gotland, og på noen senere innskrifter fra Västergötland. Det er ingen spesielle trekk i innskriften som tyder på at den skrevet på den gammelgnutiske dialekten av norrønt språk, men formen på steinen og plasseringen er ellers vanlig på steiner fra Gotland.
Trolig har gotlenderne Grani og Karl vært på vei til eller fra Konstantinopel, men Karl døde på veien, og at Grani laget Karls siste hvilested på en øy som alltid har blitt besøkt av sjøfarende, og som bysantinerne kalte «Sankt Etherius' øy».
Runesteinen sin beskrivelse av Karl som felagen til Grani tyder på at de var sammen i en felles handelsferd, men det har også blitt foreslått at det viser til at de var med i samme følge.

Særpreg

Det har blitt funnet få runesteiner i Øst-Europa ettersom at passende steiner var mangelvare. Mangelen på innskrifter kan også være på grunn av tradisjonen med å sette ned trestokker på gravhaugene. Denne skikken har blitt beskrevet av arabiske Ahmad ibn Fadlan som traff på skandinaver på elvebreddene langs Volga. På den tiden det ble vanlig å reise runesteiner på 1000-tallet, var de fleste skandinaviske innvandrere i Russland, Hviterussland og Ukraina assimilert i det slaviske flertallet, og den norrøne innflytelsen fra de nye innvandrerne hadde avtatt.
Netrocoryne

Utseende

Middelsstore, brunlige smygere med brede, litt uregelmessig formede vinger. Oversiden er lyst brun med perlemorsaktige, hvite flekker, undersiden mørkere brun med et stort, hvitt felt ved roten av bakvingen.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea (N. thaddeus) og i Australia (N. repanda).
Robert Wood (antikvar)

Bakgrunn

Robert Wood av sønn av den anglikanske prest James Wood fra Summerhill i County Meath og ble utdannet ved Glasgow University (1732) og Middle Temple (1736).

Reise- og forskervirksomhet

Wood reiste fra 1750 til 1753 sammen med James Dawkins (1722–1757) og John Bouverie fra Roma og Napoli inn i og rundt om i Det osmanske rike, særlig i Hellas, de egeiske øyer, langs Svartehavet, Lilleasia, Syria, Palestina og Egypt. De forsøkte å finne frem til de steder som omtales hos antikke forfattere som for eksempel Homer og dokumrentere dem med nytegnede kart, og kjøpte antikviteter og gamle håndskrifter som de ville ta med seg hjem til Storbritannia.
Med Antoine Desgodetz' metodikk som forbilde målte de opp oldtidsruinene i Palmyra og Baalbek, og fikk den italienske arkitekt Giovanni Battista Borra tegne dem opp. Dette ble offentliggjort i forseggjorte billedtavleverker i henholdsvis 1753 og 1757, parallelt i engelske og franske utgaver. 
Disse verker gører til de første systematiske publikasjoner om antikkens arkitektur utenfor Italia og fikk stor innflytelse på klassisistisk arkitektur både i Storbritannia og på det europeiske kontinent. For eksempel benyttet Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff seg av motiver fra de to bindene for sine byggvwerk i Wörlitzer Park, som det stedlige slott og dets Pantheon. Heinrich Gentz brukte motiver fra Palmyra-bindeet for interiørdekorasjonene i Weimarer Stadtschloss. Gentz anbefalte Woods stikkverk også got studentene ved Berliner Bauakademie, hvor han underviste.

Politisk karriere

I 1756 ble han utnevnt til undersekretær til Secretary of State for the Southern Department, som opprinnelig varly William Pitt den eldre. Det var for Wood at Granville siterte et passende sted fra Homers Iliaden da han undertegnet Paristraktaten på sitt dødsleie i 1763 (Wood publiserte et essay om Homer i 1765, som fremholdt at sann kunnskap bare kan følge etter at man har hatt andledning til å evaluere sitt eget samfunn i sammenligning med andre). I 1764, på instruks fra statssekretær Halifax, beslagla Wood dokumentene til John Wilkes, som senere vant stadeserstatning fra ham på £1000 for inntrengen.
I 1761 ble Wood valgt til Member of Parliament for hertugen av Bridgewaters «pocket borough» Brackley i Northamptonshire,som han fortsatte å representere inntil sin død. Han var også Master of the Revels i Irland, og det var på et tidspunkt eykter om at han skulle bli sekretær til Lord-Lieutenant of Ireland, men embedsinnehaveren hadde motforestillinger på grunn av Woods «public and private character» og mot hans «mean birth», så dette ble det ikke noe av.
Etter sin død 9. september 1771 ble Wood begravd nær sitt hjem i Putney i en hvit sarkofag med en epitaf skrevet av Horace Walpole. Han hadde vært gift med Ann, fatter av Thomas Spottowe, og de hadde fått to sønner og én fatter. Sønnen Robert var også en MP.
Mustang gasskraftverk

Mustang gasskraftverk er et varmekraftverk i Canadian County i staten Oklahoma, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1.288 MW fordelt på 6 turbiner, på inntil 41 – 253 MW hver. Operatør er energiselskapet Oklahoma Gas & Electric Co. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1955 ,med senere utvidelser i 1971. Brenselkilden er naturgass, og bare subsidiært fyringsolje.