Bergstuderendes Forening

Kongsberg og Bergseminaret

Bergvitenskap går for å være blant verdens eldste tekniske vitenskaper. På midten av 1700-tallet var tekniske skoler og undervisning i realfag praktisk talt ukjent i Europa. Man kjenner til at det ved Collegium Corolinum i Braunschweig (opprettet i 1745) ble undervist i bergvitenskap, forstvesen og metallurgi ved siden av humanistiske fag. Men organisert undervisning i bergvitenskap har også lange tradisjoner i Norge. Allerede den 19. september 1757 ble Bergseminaret på Kongsberg opprettet etter initiativ av Michael Heltzen, oberberghauptmann og direktør ved Kongsberg Sølvverk. Som egen undervisningsanstalt for bergvitenskap er Bergseminaret det eldste man kjenner i Europa, åtte år eldre enn det berømte bergakademiet i Freiberg.
Undervisningen her fikk et praktisk tilsnitt. Ved siden av teoriene skulle elevene få en grundig opplæring i driften av Sølvverket. Bergseminaret fikk imidlertid ikke den utviklingen man hadde håpet, noe vanskelige år og krig må bære noe av skylden for.
Opprettelsen av Universitetet i Christiania i 1811 ble begynnelsen på slutten for Bergseminaret. Undervisningen i bergfag ble lagt til universitetet og i 1813 flyttet den siste seminarist fra Bergseminaret til Universitetet og representerte således kontinuiteten i den bergtekniske undervisningen.

I dag

Bergstuderendes Forening er NTNUs nest eldste linjeforening om man regner antall år i aktivitet, og har tradisjoner helt tilbake til 1757, på tross av at selve navnet og foreningen slik foreningen har opphav i 1914. Foreningen ønsker å holde tradisjonene i hevd, og mener at forutsetningen for å få en god linjeforening er at mange deltar og kommer med ideer og kritikk. Formålet med linjeforeningen er å skape et godt kameratskap mellom studentene på berglinja, og gjør det igjennom et flertall tradisjonelle og sosiale arrangementer hvert semester.

Drift

Foreningen drives av frivillige studenter. Styret, som består av ni personer i hovedstyret og et flertall andre, velges på generalforsamling hvert semester. Styrets oppgave er å koordinere og stå ansvarlig for alle aktivitetene i foreninga. Generalforsamlingen (høst og vår) avgjør de største sakene, som styret følger opp.
I tillegg har medlemmene som går på linjen for materialteknologi (tidligere metallurgi) sin egen interesseforening, De Høylegerte.

Kjelleren

BSF har en studentkjeller på Moholt, som blir drevet frivillig av foreningens medlemmer. Lederen, som også sitter i hovedstyret, blir valgt ved generalforsamling hver vår og sitter i ett år.

Om

Solskinnshytta er Bergstuderendes Forenings hytte på Røros. Hytta er opprinnelig en gammel arbeidsbrakke for arbeiderne i Olavsgruva som ble overtatt av Bergstuderendes Forening i 1975 for kr 1,-. Driften i Olavsgruva ble nedlagt i 1972, men gruva ble holdt i beredskap med pumpene i gang. Dette fortsatte helt til Olavsgruvas Venner overtok ansvaret for gruva i 1976. Etter dette har Hytta gjennomgått mye oppussing, og fremstår i dag som et prakthus. Hytta ligger like ved Olavsgruva, omkring 13 kilometer mot Brekken fra Røros sentrum og omkring 17 mil fra Trondheim.

Stand

Hytta har 44 sengeplasser og innlagt strøm. Kjøkkenet er utstyrt med to komfyrer, mikrobølgeovn, bestikk, servise og oppvaskmaskin, pluss en kjeller med akkurat passe temperatur. Vaskerommet har varm og kaldt vann, varmekabler og fire dusjer, og ligger like ved siden av badstua. Utenfor er det en forfriskende kulp, eller 1 meter med snø, slik at badstuoppholdet kan bli litt ekstra forfriskende ved ønske. Hytta har seks soverom, stue med langbord, sofa, stereo og peis, og i tillegg en egen TV-stue.

Leie

Solskinnshytta er til leie for alle, hele året, hele uka igjennom, men medlemmer av BSF og Bergfakultetet har fortrinnsrett etter bestemte regler.

Berseblæsten

Berseblæsten er studentorkesteret for studenter ved Berglinja ved det gamle NTH. Stiftet i 1953 utgjør Berseblæsten det eldste studentorkesteret i Norge. Berseblæsten har stått i Guinness rekordbok. Rekorden, «Norges dypeste konsert», ble satt 11. oktober 1991 ved Nye Fosdalen Bergverk, 1153 meter under bakkenivå. Høsten 2003 feiret Berseblæsten 50-årsjubileum med brask og bram på Solskinnshytta på Røros.

Lapis Audio

Lapis Audio er BSFs mannskor som ble startet i 1998 av en gjeng sangglade bergstudenter. Lapis, på kort, har alltid vært kjent for å synge høyt, om ikke alltid så fint, og danner liv på de fester og arrangementer de snubler over.

Spinell

Spinell er Bergforeningens jentekor, og ble startet i 1999. Med en forkjærlighet for sang og øl er det alltid lystig stemning rundt Spinelljentene, selv om de ikke er noen gullstruper.

Christiania – Den første forening for bergstudenter

De første årene ved Universitetet var bergfagene den eneste form for naturvitenskapelig undervisning det ble forelest i. Først i 1855 ble den første realist uteksaminert. Det er fra denne tiden vi kjenner de første forsøk på å danne en egen forening for studenter i naturvitenskapelige fag. Den 18. april 1858 ble det holdt konstituerende møte i "Realisternes og Mineralogernes Forening". I formålsparagrafen for denne foreningen leser vi at den hadde to formål, et vitenskapelig og et selskapelig:
§ 3 – 
Det Videnskabelige Formaal fremmes ved Foredrag og Diskussion over Gjenstande, der flade inn under Foreningens Omraade.
§ 4 – 
For det Selskabelige Formaal anskaffer Foreningen Schak og Dominobrikker samt Spillekort.
Interessen for foreningen varierte opp igjennom årene. I perioder lå virksomheten nede, for så å blomstre opp. Hvilken rolle bergstudentene spilte i foreningen kjenner vi lite til, men mye tyder på at de rundt århundreskiftet gikk ut av "Realisternes og Mineralogernes Forening" for å danne sin egen "Bergstuderendes Forening". I gamle håndskrevne papirer som på en eller annen måte har kommet fra Oslo til Trondheim, finner vi et utkast til lover for foreningen. I disse er den 28. november nevnt som stiftelsesdato, men dessverre er ikke året nevnt.
Blant de samme papirene finner vi det eldste daterte bevis for foreningens virksomhet i Oslo, en regning fra Colonialhandler Oluf Lorentzen på Karl Johan. Datoen er 12. desember 1906. Skal man gjette etter innholdet av regningen var dette trolig et skikkelig julemøte.
Det siste vi kjenner til fra tiden i Oslo er en notis i Morgenbladet 16. februar 1910 med et referat fra styrevalg i Bergstuderendes Forening. Vi må anta at dette har vært mot slutten av foreningens eksistens i Oslo. I 1910 ble de første studenter opptatt ved den nyopprettede høgskolen i Trondheim. Dette året ble ingen bergstudenter immatrikulert i Oslo. Våren 1913 ble det avholdt bergeksamen for siste gang ved Universitetet, nøyaktig 100 år etter siste eksamen ved Bergseminaret på Kongsberg. Også denne gangen var det kun én student som representerte kontinuiteten i den bergtekniske undervisningen. Han avla sin avgangseksamen i 1914, samtidig med de første bergingeniører som ble utdannet fra Høgskolen.

Trondheim – Stiftelsen av Bergstuderendes Forening

Bergstuderendes Forening slik vi kjenner den i dag ble stiftet 16. desember 1914 under en spleisefest på Hotel Augustin i Trondhjem. Bergstudent Diedrichson som organiserte festen oppfordret samtidig til å holde konstituerende møte, noe som ble vedtatt med stor begeistring fra alle de frammøtte. Det ble samtidig vedtatt at foreningen skulle ha sin egen håndskrevne avis-"Feiselen". Man var da ikke klar over at Bergstuderendes Forening i Kristiania også hadde hatt en lignende avis med samme navn. Den første redaktør var Gunnar Horn. I første rekke var det møtereferatene som ble nedskrevet, men også innlegg om aktuelle emner ble tatt med. Det hendte også at det kom fram dikt fra medlemmene. En av disse, Einar Sverdrup, ble kjent som huspoet i foreningen. Hans bergmannssang "Det er mellem urd og fjelde", som ble skrevet på "bestilling" til Feiselens julenummer i 1921, synges fortsatt i foreningen. Tradisjonene med Feiselen har holdt seg fram til i dag. Dette gir oss et godt innblikk i foreningens forskjellige aktiviteter opp gjennom årene.
I de første årene etter 1914 var foreningen meget aktiv. Det ble jevnlig holdt møter og fester. "1,00 aars Jubilæum" ble feiret med brask og bram, og med en høytidlighet som om det var 100 aars Jubilæum. Men tidene endret seg. I begynnelsen av 1920-årene var det dårlig rekruttering til Bergavdelingen – noe som førte til at foreningen gikk inn i en stille periode. I 1924 var Åge Christensen den eneste bergstudent ved avdelingen. Han tok på seg alle styreverv, noe som hindret nedleggelse og en tidlig død for foreningen.
Rundt 1928 ble det igjen liv i foreningen. Man startet møtevirksomheten for fullt, og i 1931 fikk foreningen fast møtested i Kongsbergrommet i Studentersamfunnets nye bygning. Det var Bergingeniøravdelingen i N.I.F. som ga penger til at man kunne innrede dette rommet som ble smykket med portretter av kjente bergmenn opp gjennom tidene. Dessuten ble det hengt opp kunstferdige ovnsplater fra gamle norske jernverk. Dette ble foreningens møtested til etter krigen. I Kongsbergrommet henger i dag også en minneplate over de av foreningens medlemmer som falt under siste verdenskrig. Vi har med årene mistet vår særstilling i Kongsbergrommet, men fremdeles forsøker bergstudentene å møtes her under festligheter i Studentersamfunnet.
17. mars 1947 tok Anders M. Heltzen initiativ til opprettelse av Bergmennenes dag. Bergstuderendes Forening innbød folk med tilknytting til bergmannsyrket til en festdag i Studentersamfunnet. Tanken var som Heltzen selv sa: "folket skylder den norske bergmannstanden så mye, at det er fullt ut verdig ekstre honnør?". Bergmennenes dag var meget populær. På det første festmøtet var det notabiliteter som Falkberget og Dr. Carstens som talte. Dagen ble feiret jevnlig fram til 1960.