google/wiki40b huggingface dataset:
Helgoland

Historie

Bosetning er kjent fra førhistorisk tid. I år 697 trakk den frisiske kongen Radbod seg tilbake til Helgoland etter å ha blitt slått av frankerne. I 1231 var Helgoland blitt en besittelse under den danske kong Valdemar II, og fra da av frem til 1714 skiftet den hender en rekke ganger mellom Danmark og hertugdømmet Schleswig. En kort periode var den også underlagt den hanseatiske bystaten Hamburg.
I august 1714 ble den erobret av Danmark, og under Napoleonskrigene ble den i 1807 erobret av Storbritannia. Den tyske nasjonalsangen ble skrevet på den dengang britiske øya i 1841 av August Heinrich Hoffmann von Fallersleben.
Britene avstod Helgoland til Tyskland i 1890 i bytte mot at tyskerne gav opp krav på Zanzibar i Afrika. I årene som fulgte ble øya utbygget til en viktig marinebase. Under første verdenskrig ble befolkningen evakuert til fastlandet. Det første sjøslaget under første verdenskrig ble utkjempet ved Helgoland-bukten i krigens første måned. Øyboerne vendte tilbake i 1918, men i 1930-årene ble marinebasen reaktivert. Under andre verdenskrig forble øyboerne på Helgoland, men 18. april 1945 angrep britiske bombefly øya og la husene i grus. Sivilbefolkningen søkte vern i naturlige bergformasjoner, og de fleste av de 128 menneskene som ble drept var antiluftskytspersonell. Øyene ble evakuert den påfølgende natten.
I etterkrigstiden ble øya, frem til 1952, brukt som skytefelt for krigsskip. 18. april 1947 detonerte Royal Navy 6800 tonn sprengstoff i forsøk på å rive hele hovedøya. De militære installasjonene der ble ødelagt, men øya besto. I 1952 ble øya tilbakeført til tyske myndigheter, som satte igang en større opprydning. Blant annet måtte store mengder blindgjengere fjernes.
Øya er nå et feriested og nyter godt av skattefritak. Store deler av økonomien er tuftet på taxfree-salg av tobakk, alkohol og parfyme til turistene. Helgoland er bilfri, og det går ferge til Hamburg, Büsum, Cuxhaven og Bremerhaven. Hver sommer arrangeres det seilregattaer ved Helgoland.
Offisielle språk er frisisk og høytysk. Mange av borgerne på øya snakker helgolandsk (Halunder), som er en egen dialekt av frisisk, og det er også mange som behersker nedersaksisk.

Filateli

Mens Helgoland var under britisk herredømme ble det utgitt 20 frimerker på øya. Disse var de første flerfarvede frimerkene og er fremdeles etterspurt.
Ma-ayon

Ma-ayon (Bayan ng Ma-ayon) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay, og tilhører provinsen Capiz. Folkemengden var på 38 416 innbyggere ved folketellingen i 2015.
Toppskatt

Toppskatt var frem til og med inntektsåret 2015 en inntektsskatt til staten som ble beregnet av personinntekt. Fra inntektsåret 2016 ble toppskatt erstattet av trinnskatt. Toppskatt skulle betales for den del av personinntekten som oversteg et årlig fastsatt fribeløp. Toppskatten bidro, i likhet med trinnskatten, til en progressiv inntektsbeskatning ved at den øker gjennomsnittsskatten relativt mer for høye inntekter enn for lave inntekter.

Skattegrunnlag

Toppskatt ble beregnet av personinntekt. Personinntekt omfatter først og fremst arbeidsinntekt og virksomhetsinntekt som skyldes aktiv innsats, men som utgangspunkt ikke kapitalinntekt, og det er ingen rett til kostnadsfradrag i arbeidsinntekter og begrenset rett til kostnadsfradrag i virksomhetsinntekter.

Satser og innslagspunkt

I toppskatten var de skattefrie beløpene ganske høye (derav navnet toppskatt). For inntektsåret 2015 var toppskatten 9 % for den delen av inntekten som oversteg 550 550 kroner (innslagspunktet for trinn 1), og med 12 % for den delen av inntekten som oversteg 885 600 kroner (innslagspunktet for trinn 2). For personlig skattytere i Finnmark eller i kommunene Karlsøy, Kvænangen, Kåfjord, Lyngen, Nordreisa, Skjervøy og Storfjord i Troms fylke var toppskatten likevel 7 % i trinn 1.
Zavodovskijbreen

Zavodovskijbreen er en isbre på sørvestsiden av det norske bilandet Peter I Øy i Antarktis. Den er om lag ni kilometer lang og markerer den sørlige utstrekningen av Lazarevkysten.
Breen ble i 1982 navngitt av Norsk polarinstitutt etter Ivan Zavadovskij, nestkommanderende på fartøyet «Vostok» på den første russiske antarktisekspedisjonen 1819–21 under ledelse av Fabian Gottlieb von Bellingshausen. Denne ekspedisjonen oppdaget øya 21. januar 1821 og navnga den etter den russiske tsaren Peter den store.
Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold

Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold, Bund deutscher Kriegsteilnehmer und Republikaner («riksbanner sort-rød-gull, forbundet av tyske krigsdeltagere og republikanere», kort: Reichsbanner) var en sammenslutning av krefter fra flere sentrumsnære politiske partier i Weimarrepublikkens tid. Formålet var å beskytte den liberale republikken mot dens fiender på høyre- og venstresiden. 
Reichsbanner ble etablert på nytt i 1953 som en forening for politisk skolering.

Grunnleggelse og mål

Nasjonale kampgrupper som blant annet Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten, det nasjonalsosialistiske SA og det kommunistiske Roter Frontkämpferbund, hadde radikalisert den politiske kamp i økende grad. Medlemmer av SPD grunnla først en rekke lokale beskyttelsesorganisasjoner. Som reaksjon på ølkjellerkuppet og på det venstreekstreme kuppforsøket i Hamburg i 1923 grunnla  medlemmer av SPD, Det katolske sentrumspartiet og det liberale Deutsche Demokratische Partei samt fagforeningsfolk organisasjonen Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold i Magdeburg den 22. februar 1924. Navnet henspiller på de forfatningsmessige riksfarvene fra flagget som ble innført i 1919. I den tyske flaggstriden, som pågikk under hele Weimarrepublikken, var dette et klart republikansk symbol forbundet med republikkens liberale demokrati.
Organisasjonen var en veteranforening, hvor krigsveteraner fra første verdenskrig brukte sin krigserfaring til å beskytte republikken. Ifølge organisasjonen hadde den i 1932 tre millioner medlemmer. Av medlemmene var den overveiende andel sosialdemokrater.
Otto Hörsing betegnet Reichsbanner i 1931 som überparteiliche Schutzorganisation der Republik und der Demokratie im Kampf gegen Hakenkreuz und Sowjetstern («tverrpolitisk organisasjon for beskyttelse av republikken og demokratiet i kampen mot hakekorset og sovjetstjernen»).
Vesterålen og Lofoten prosti

Vesterålen og Lofoten prosti er et tidligere prosti i Nidaros bispedømme.
Prostiet ble delt i Ofoten, Lofoten og Vesterålen prostier.
SeaBus

SeaBus er en personfergetjeneste i Burrard Inlet mellom Vancouver og North Vancouver i Canada. Tilbudet er en del av kolletivtransporten i Metro Vancouver drevet av TransLink. Tjenesten opererer hvert 15. minutt på dagtid på hverdager, og hvert 30. minutt på kveldstid og på søndager. I Vancouver terminerer fergene ved Waterfront stasjon i sentrum, hvor det også er overgang til t-banen SkyTrain og lokaltoget West Coast Express. I North Vancouver terminerer fergene ved Longsdale Quay.
De to fergene, «Burrard Otter» og «Burrard Beaver» gjør overfarten i 11.5 knot (21.3 km/h) på 12 minutter. Skipene har en kapasitet på 400 passasjerer. De er katamaraner bygget i aluminium, og har fire konvensjonelle dieselmotorer for busser. De har hatt en 99.92% oppetid. Fergene har en betjening på fire.
De første fergene til å trafikkere Burrard Inlet started i 1900 med skipet «North Vancouver». Fem skip ble levert frem til 1931, men trafikken fikk en sterk nedgang etter at Lion's Gate bru åpnet i 1938. I 1977 startet de nåværende to skipene i tjeneste. I 2009 ble et tredje skip, «Burrard Pacific Breeze» satt i tjeneste i forkant av Vinter-OL 2010. Med dette økes avgangsfrekvensen til hvert 10. minutt.
Politikk i Kvæfjord

Kommunestyret i Kvæfjord har 21 medlemmer, og har i perioden 2011–2015 et flertall utgått av samarbeidspartiene Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk venstreparti. Partiene i opposisjon er Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre.
Direkte ordførervalg var prøveordning i kommunen ved valgene i 1999, 2003 og 2007.
Kommunestyret følger formannskapsmodellen, og formannskapet har sju medlemmer. Før 2011 hadde kommunestyret 23 medlemmer og formannsskapet fem.
Hertugdømmet Kleve

Hertugdømmet Kleve lå i den nederrhinsk-westfaliske rikskrets, som ble delt av Rhinen, og lå mellom bispedømmet Münster, abbediet Essen, og hertugdømmene Berg, Brabant, Gelre og Gulik. Innen dets grenser lå bortsett fra dagens tyske distrikter Kleve, Wesel og byen Duisburg også de nederlandske områdene / stedene Liemers, Huissen og 's-Heerenberg, helt sørvest i Achterhoek. Kleve var hertugdømmets hovedstad. 
Opprinnelig var Kleve et grevskap som falt under grevene av Teisterbant, rundt 1100 ble det et rikslen. Fra 1368 falt Kleve under greven av Mark, og i 1417 ble Kleve et hertugdømme. Johan III slår sammen Kleve med hertugdømmene Gulik og Berg i 1521. Etter at Karl av Gelre dør blir hertugen av Kleve også hertug av Gelre og greve av Zutphen, dette gjelder frem til 1543 da Kleve må avstå Gelre og Zutphen til keiser Karl den femte.
Hertug Johan Vilhelm IV dør i 1609 uten å etterlate seg arvinger, og ulike fyrsthus krever sin rett når det gjelder landområdene som falt under ham. Bortsett fra Kleve og Gulik gjelder dette også Berg, Mark, Ravensberg og Ravenstein. Fra 1609 tilfaller Kleve midlertidig i kurfyrsten av Brandenburg, noe som blir definitivt i 1666. Republikken De forente Nederlandene hadde forøvrig et militært detasjement i Kleve frem til 1672. 
Preussen, riket som etterfulgte Brandenburg, hersker over Kleve frem til 1795 da vestsiden av Rhinen blir annektert av Frankrike, med et lite avbrudd mellom 1757 og 1762.
Andre deler av hertugdømmet (Zevenaar, Huissen og Malburgen) tilfaller Den bataviske republikk i 1803. Dette endres i 1813 da Kleve igjen tilfaller Preussen. Kleves historie er videre en del av Preussens, og det tidligere hertugdømmet er i dag en del av Forbundsrepublikken Tyskland.
Sioux City

Sioux City (uttales IPA: /suːˈsɪti/) er en amerikansk by i Woodbury County i Iowa. Den har omkring 85 013 innbyggere (2000) på et areal på 4,6 km².
Byen ligger like sør for der Big Sioux River og Floyd River munner ut i elva Missouri, og ved grensen til delstatene Sør-Dakota og Nebraska, ca. 250 km nordvest for delstatshovedstaden Des Moines.
Zonocopris

Utseende

Middelsstore, blanke, svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet med to tenner på forkanten. Pronotum er kort og bredt med bredt avsatte sidekanter i den fremre delen, dekkvingene korte og rundede, det er en markert innsnevring mellom pronotum og dekkvinger. Dekkvingene har fine punktstriper.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Bolivia, Brasil, Paraguay og Argentina).
Dongfang Shandian

Dongfang Shandian eller Dongfang Shandian jiao (kinesisk: 东方闪电, Østens lyn, tradisjonell kinesisk: 東方閃電教, Østens lyns religion) er en ung kinesisk religiøs gruppering som oppstod i 1989 i Folkerepublikken Kina. Den bruker kristent tankegods som utgangspunkt for sin lære. Den er også kalt De syv ånders sekt 七灵派, Den annen Frelsers sekt 二次救主派, Ny kraft Herrens kirke 新能力主教会, Det sanne lys' sekt 真光派 og Den sanne veis sekt 真道派.
Gruppen har senere tatt et nytt navn i tillegg som muligens er ment å bli det enerådende: Den allmektige Guds kirke (kinesisk: 全能神教会, tradisjonell kinesisk: 全能神教會). Den protestantiske gruppe China for Jesus har anslått at tilhengerne deres kan favne én million mennesker eller mer.

Bakgrunn

Gruppen ble grunnlagt av Zhao Weishan i 1989 i provinsen Heilongjiang.
De tror at Gud har vendt tilbake til jorden som en kvinne, «født i en alminnelig familie i den nordlige del av Kina» for å være veiviser for verden en tredje og siste gang. De første gangene med slik aktivt lederskap var, ifølge grunnen, da Gud fremstod som Jehova i gammeltestamentlig tid og deretter som Jesus Kristus i nytestamentlig tid.
Bevegelsen tror at en kvinne som kaller seg Lynets «Deng» (邓闪电), og som kommer fra Zhengzhou i Henan, er denne annen Jesus Kristus. Hennes mest kjente bok, Lynet fra Østen (《东方发出的闪电》), er skrevet i første person og skal være Guds ord. Boken går ut på at Kristi første komme var for å forløse menneskeheten, mens det annet (hennes) komme er for å erobre menneskenes hjerter og nedkjempe Satan. De som ikke følger hennes ord vil dø en forferdelig død eller få utlide strenge straffer.  
I 2012 profeterte gruppen verdens undergang, i pakt med 2012-fenomenet knyttet til mayakalenderen.

Bedømmelse og forskning

Gruppen vurderes som en kult av de fleste kirker i Kina, også av kirkene i undergrunnen, og er fordømt av den kinesiske regjering. Sikkerhetsmyndigheter i landet har karakterisert kirken som «en sosial kreft og en menneskehetens pest».
Religionsforskere har gransket de mange historiske røtter gruppen henter næring fra. Det er religionshistorisk ikke treffende å se på den som et rent utspring fra de innfødte kinesiske protestantiske bevegelser som Kina har sett siden slutten av Qingdynastiets tid; bevegelsen har annet og vel så viktig religiøst arvestoff fra eldre kinesisk religiøsitet, både tradisjonell og maistream som subversiv og fabelpreget. Det kan blant annet sies som dens billedbruk knyttet til den store røde drage, en negativ kraft. De fleste øvrige drager i kinesisk mytologi er positive, men det finnes en variant - ikke fargebestemt - som er ond. I noen kristne kinesiske kretser, som også kjenner den vestlige og bibelske drage som noe dystert og satanisk, har man ikke hatt noen problemer med å knytte onde drage til den kommunistiske yndlingsfarge. Denne røde drage er ond som Satan, og det er ikke vanskelig å forstå fra Dongfang Shandians forkynnelse at denne røde drage i samtiden manifesterer seg på særlig farlig måte gjennom det kinesiske kommunistiske partis lederskap av landet.
Epitolina

Utseende

Små (vingespenn ca. 25 millimeter) dagsommerfugler. Oversiden er ensfarget mørk med et litt matt, blått eller blåfiolett skinn, undersiden brunlig.

Levevis

Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De ser ut til alltid å leve i nærheten av kolonier av maur i slekten Crematogaster.
Disse sommerfuglene lever i skog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det vestlige Afrika.
NM i bryting 2014

NM i bryting 2014 ble arrangert i Tromsø 8. mars. Arrangør var Tromsø BK. 
Kongepokalene ble vunnet av Marius Blomstadli Thommesen og Karoline Løvik.
Nordområdesenteret

Nordområdesenteret for næringslivet (NOS) ved Handelshøgskolen Nord universitet ble etablert i 2007. NOS har som mål å være et nasjonalt ledende og internasjonalt anerkjent fagmiljø for utvikling og formidling av kunnskap om nordområdene og næringslivets muligheter. Fra 2013 har NOS vært et nasjonalt senter for å styrke forskning, utdanning og kommunikasjon tilknyttet næringslivets muligheter i nordområdene. NOS finansieres gjennom en basisbevilgning i statsbudsjettet og gjennom prosjekter fra bedrifter, forskningsråd, departement og andre institusjoner. Ved Nordområdesenteret arbeider en særlig med å utvikle og formidle kunnskap knyttet til verdiskapingspotensialet i nordområdene. Hovedaktivitetene er knyttet til utdanning, forskning og kommunikasjon og dialog. Nære samarbeidspartnere inkluderer NUPI, Utenriksdepartementet, The Artctic Institute, Institute of the North samt flere institusjoner i Russland og Ukraina. I 2017 markerte NOS 10-årsjubileum på NUPI. Blant talerne var utenriksminister Børge Brende.  
Senteret arrangerer den årlige konferansen High North Dialogue og gir ut prisen High North Hero.  
Leder for Nordområdesenteret er Frode Mellemvik. Senteret jobber tett med nettavisen High North News, hvor Arne O. Holm er redaktør.
FA-cupen 1934/35

FA-cupen 1934/35 var den 60. sesongen av den engelske FA-cupen. Sheffield Wednesday slo West Bromwich Albion 4–2 i finalen.
British National Formulary

British National Formulary, publisert av Royal Pharmaceutical Society of Great Britain, inneholder en lang rekke informasjon om legemidler, deres bruk, bieffekter, og priser (NHS). Den norske ekvivalenten er Felleskatalogen.
Juyongguan

Juyongguan eller Juyonguanpasset (kinesisk: 居庸關, pinyin: Jūyóng Guān) ligger i en 18 kilometer lang dal kalt «Guangou», og ligger i Changping fylke mer enn 50 kilometer fra Beijing. Det er ett av de tre viktigste passene gjennom Den store kinesiske mur. De to andre passene er Jiayuguanpasset og Shanhaipasset.
Det har hatt mange forskjellige navn opp gjennom kinesisk historie, men navnet Juyongguanpasset er blitt brukt under mer enn tre dynastier. Det ble først benyttet under Qin-dynastiet da keiser Qinshihuang satte i gang byggingen av Den store kinesiske mur. Juyongguanpasset har egentlig to pass; ett åpner seg mot sør, og det andre mot nord. Det sørlige kalles Nanpasset og det sørlige Badaling.
Sylfiden (1836)

Sylfiden er en dansk ballett av August Bournonville fra 1836 med musikk av Herman Severin Løvenskiold. Balletten er Bournonvilles versjon av den franske balletten som er skrevet over Charles Nodiers romantiske novelle Trillby ou le lutin d'Argail.
Bournonville laget mer enn 50 balletter og Sylfiden anses som hans hovedverk.
Balletten hadde urpremiere på Det Kongelige Teater 28. november 1836 med Bournonville selv i hovedrollen.
Sylfiden er tatt opp i Danmarks kulturkanon under scenekunst.
Miraflores (Lima)

Miraflores er et distrikt i provinsen Lima i Peru. Distriktet hadde 92 815 innbyggere i 2005, og har et areal på 9,62 km². Det utgjør en dyr og eksklusiv bydel sør i Lima, og har et stort antall restauranter, barer, nattklubber og kjedebutikker. Miraflores ligger ved kysten, og har ei lang sandstrand. I Miraflores ligger også ruinene av byen Huaca Pucllana, som stammer fra tida før inkaene.
Moritz Fürstenau

Bakgrunn

Fürstenau fikk sin første musikkundervisning av faren, komponisten Anton Bernhard Fürstenau. Moritz Fürstenaus opptrådte offentlig første gang i 1832, bare åtte år gammel og foretok etter dette en rekke lange konsertreiser.

Musiker

Etter ønske av kong Fredrik August II av Sachsen fikk Fürstenau i 1842 fast ansettelse som fløytist ved  Dresdner Hofkapelle. Få år etter avanserte han til königl. Kammermusikus («kongelig kammermusiker»).
De følgende årene foretok Fürstenau en lengre studiereise til München for å få fløyteundervisning av Theobald Böhm som hadde utviklet en spesiell fløyte Fürstenau ville innføre  i hoffkapellet. I 1852 ble han forfremmet til Kustos ved den kongelige musikksamlingen i hjembyen. 
Fürstenau og den berømte svenske sopranen Jenny Lind foretok en konsertreise gjennom Nederland i 1855 der de både opptrådte sammen og hver for seg som solister. 
Etter den fransk-prøyssiske krig i 1870 oppgav Fürstenau litt etter litt alle sine verv og trakk seg tilbake til privatlivet.
Fürstenau etterlot seg noen få komposisjoner, men det er som musikkhistoriker han huskes i dag.
Bergh og Lous

Bergh og Lous var et norsk advokatfirma.
Høyesterettsadvokat Johannes Bergh (1837-1906) etablerte advokatpraksis i Kristiania i 1862. I 1870 ansatte han Karl Lous (1847-1928) som advokatfullmektig, og i 1874 inngikk de to kompaniskap under firmanavnet Bergh & Lous.
Firmaet ble videreført av stifternes sønner og sønnesønner frem til 1953, men firmanavnet skiftet da mellom Bergh & Lous og Lous & Bergh, alt etter hvem som for tiden var eldste kompanjong. I 1954 gikk Georg Lous (f. 1916) i kompaniskap med Christian Butenschøn Stoud Platou (f. 1924), sønn av Eilif Platou. Firmaet ble organisert som kontorfellesskap frem til 1990, da firmanavnet ble endret til Høyesterettsadvokatene Lous, Hagemann, Arff-Pettersen og Løken.
Fra 1893-1917 var firmaets prinsipal utnevnt som regjeringsadvokaten, og firmaet hadde av den grunn mange saker for NSB og Norges Vassdrags- og Elektrisitetsvesen. Disse fagfeltene ble videreført av firmaet også etter 1917. Firmaet er spesielt kjent for innsatsen innenfor reguleringsskjønn, kraftutbyggingsskjønn og ekspropriasjonssaker for Vassdragsvesenet, og bidro dermed på et viktig område av samfunnsutviklingen i første del av 1900-tallet.
Catherine, hertuginne av Cambridge

Før hertuginnetittelen

Catherine er datter av Michael Francis Middleton og Carole Middleton (født Goldsmith) og er det eldste av tre barn. Hun har en yngre søster, Philippa Middleton (f. 1983), og en yngre bror, James Middleton (f. 1987). Hun vokste opp i Berkshire, og etter at hun hadde studert ved Marlborough College begynte hun på Universitet i St. Andrews. Hun har utdannelse i kunsthistorie.
I 2001 møtte hun prins William som studerte samme sted. De to ble snart venner og oppmerksomhet fra media fulgte i kjølvannet. I 2005 framsatte advokaten hennes en klage på trakassering fra pressen. I april 2007 gikk det rykter i pressen at de to hadde skilt lag, men senere det samme året kom de sammen igjen. Siden da har Middleton vært til stede ved en rekke høyprofilerte kongelige begivenheter. Hun er blitt beundret for sin smak når det gjelder mote, og har blitt plassert på en rekke lister over «best kledde».

Forlovelse

Forlovelsesringen var den samme som prinsens mor Diana bar. Den 16. november 2010 ble det kjent at hun var blitt forlovet med William av Wales og at de skulle gifte seg. Bryllupet stod 29. april 2011.

Tittel

På bryllupsdagen ble det gjort kjent at hun ville få tittelen Hennes Kongelige Høyhet Hertuginnen av Cambridge (engelsk: Her Royal Highness The Duchess of Cambridge).

Graviditet

Den 3. desember 2012 annonserte det britiske slottet at hertuginnen var gravid med sitt første barn, og den 22. juli 2013 fødte hertuginnen en sønn. Den 2. mai 2015 fødte hertuginnen en datter. Barnet ble født på St. Mary's Hospital i London. Hertugparet ankom St. Mary's Hospital 2. mai 2015. Barnet ble født klokken 8.34 vesteuropeisk sommertid og veide 3,71 kg. 
4. september 2017 ble det annonsert at hertuginne Kate og William av Cambridge ventet sitt tredje barn. 23. april 2018 meldte flere medier at fødselen var i gang på St. Mary's Hospital, og klokken 11.01 samme dag fødte hertuginnen en sønn. Han veide 3.8 kilo.
Forlaget Kristiansen

Forlaget Kristiansen er et norsk bokforlag i Narvik. Forlaget ble etablert i 2005 av forfatter og redaktør Trond Kristiansen
Flere forfattere og poeter har i årene fra starten i 1995 blitt utgitt av forlaget. Forlaget har spesialisert seg på krigshistorisk sakprosa i serien K-dokumentar.
Le Chat noir

Le Chat Noir (norsk: Den svarte katt) var fra 1881 til 1897 en populær kabaret på Montmartre i Paris. Den ble grunnlagt av Rodolphe Salis.
Le Chat Noir var i fin de siècle-epoken et møtested for mange chanson-sangere, kunstnere, forfattere og skuespillere, og ble tett knyttet til bohemmiljøet i Paris.
Kathrine Fredriksen

Utdannelse

Fredriksen har en bachelorgrad i business management.
The Descent

The Descent er et musikkalbum med Mantric, utgitt i 2010. Dette er gruppas debutalbum.
Perspektivet Museum

Perspektivet Museum (PEM) er en stiftelse i Tromsø opprettet i 1996, med formål å formidle og utvikle kunnskap som basis for forståelse for sammenhenger i tilværelsen, skape toleranse for kulturelt mangfold og bidra med alternative perspektiver på kultur og samfunn. Huset var hjemmet til den norske forfatteren Cora Sandel.
Museet er en del av det nasjonale museumsnettverket, og deltar i nettverk for minoriteter og kulturelt mangfold og i nettverk for samtidsdokumentasjon og forskning..
Ved opprettelsen ble Troms Folkemuseum og samlingene ved Tromsø bymuseum tatt opp i den nye stiftelsen. I tillegg til hovedbygningen i sentrum av Tromsø, eier museet to friluftsanlegg med til sammen 24 antikvariske bygg som inngår i sommersesongens formidlingsprogram. Samlingenes omfang og innhold gjenspeiler derfor Tromsø og omegns museumshistorie fra 1950-tallet og framover.
I 2004 åpnet museet i Storgata 95, et fredet patrisierhus fra 1838 som fra 1911 og 90 år framover fungerte som Folkets Hus. I 2005 ble PEM eier av trebygningen som ligger nord i Gågata.
Formidling av fotografi innen den dokumentariske sjangeren er et viktig virksomhetsfelt ved museet som inngår i et internasjonalt samarbeid.
I 2017 fikk museet 25 malerier malt av Cora Sandel som testamentarisk gave etter Sandels sønn Erik Jönsson.