google/wiki40b huggingface dataset:
Mesopredatorutbrudd

Et mesopredatorutbrudd er (i henhold til en hypotese) innen økologien et fenomen (situasjon) der populasjonene av mellomstore predatorer øker hurtig i et økosystem, som følge av at en større toppkonsument har blitt fjernet (og med det opphører undertrykkelsen av mellomstore predatorer). Slike hurtige økninger i bestandene av mesopredatorer kan føre til plutselige strukturelle endringer i økosystemene, etter som mesopredatorene antar nye roller som vil gi større påvirkning på miljøet. Økende populasjoner av mesopredatorer øker for eksempel presset på byttedyrene, med dertil synkende bestander. Sammenlignet med økosystemer der toppkonsumentene er intakte, så vil et mesopredatorutbrudd som regel føre til mindre biologisk mangfold.
Et eksempel på mesopredatorutbrudd kan være bavianenes ekspansjon mange steder i Afrika, som følge av tilbakegangen av toppkonsumenter (spesielt løve, leopard og flekkhyene). Ekspansjonen har ført til en rekke konflikter med mennesker, fordi bavianene raider avlingene deres. En annen er gullsjakalens plutselige ekspansjon i Europa. Krofel et al. (2017) har testet en hypotese, som hevder at tap av toppkonsumenten ulv er årsaken, og i sju av åtte tilfeller bekreftes hypotesen, i en studie som ble gjennomført i Bulgaria og Serbia.
Syndsbekjennelse

En syndsbekjennelse er en religiøs handling som består av en innrømmelse av at man har begått en synd. Bekjennelsen tillegges varierende betydning i de ulike kirkesamfunn, fra å være nødvendig for å kunne motta nattverd under en gudstjeneste til å være en positiv handling uten noen reelle konsekvenser.
Former for syndsbekjennelse finnes i mange kirkesamfunn, og inngår både i luthersk, katolsk, anglikansk og ortodoks liturgi som en del av gudstjenesten, da i form av en fastlagt tekst. Syndsbekjennelsen kan også være av en friere og mer uformell art, noe man særlig finner i karismatiske menigheter.
Romersk-katolsk:
Jeg bekjenner for Gud, Den Allmektige, og for dere alle,

at jeg har syndet meget

i tanker og ord, gjerninger og forsømmelser

ved min skyld.

Derfor ber jeg den salige Jomfru Maria,

alle engler og hellige

og dere alle:

Be for meg til Herren, vår Gud.
Luthersk variant:

Hellige Gud, himmelske Far, se i nåde til meg, syndige menneske,

som har krenket deg med tanker ord og gjerninger og kjenner lysten til det onde i mitt hjerte

For Jesu Kristi skyld ha langmodighet med meg.

Tilgi meg alle mine synder, og gi meg å frykte og elske deg alene.

Amen.
En spesiell form for syndsbekjennelse er skriftemålet.
Monofysittisme

Monofysittisme (fra gresk μονος, monos, 'kun én' og φυσις physis, 'natur') er et teologisk begrep innen doktrinen om Jesu Kristi natur. Ordet monofysitt ble først brukt i forbindelse med konsilet i Kalkedon i 451 for å beskrive de som avviste konsilet definisjon av Jesus Kristus som «en person i to naturer». Denne definisjonen, som ble den rådende innenfor kristendommen, betyr at Jesus var både guddommelig og menneskelig på samme tid, innenfor samme person. Monofysittene hevdet at han hadde bare én natur, den guddommelige.
Den mest radikale talsmann for monofysittisme før konsilet i Kalkedon var Eutykhes. Han mente at Kristi menneskelige natur ble oppløst i den guddommelige, «som en dråpe honning i havet». Den eutykianske monofysittime, og Eutykhes selv, ble fordømt på dette konsilet.
En annen radikal form er appolinarismen, som hevder at Kristus hadde en menneskelig kropp, men at det guddommelige hadde fylt denne fullstendig slik at det ikke fantes noe menneskelig sinn.
En mer moderat form for monofysittisme, som bruker formelen «Kristus var én natur fra to», det vil si en fusjon mellom de to naturer uten at den ene fullstendig oppsluker den andre, fikk større oppslutning. Denne formen er delvis bevart i de orientalske ortodokse kirker.
Flere forsøk ble gjort på å forene monofysittene med resten av kirken på slutten av det 5. århundre og i 6. århundre. Keiser Zeno forsøkte å finne en formulering som kunne aksepteres av begge parter, men denne ble avvist av pave Simplicius. Senere keisere forsøkte også, uten hell. Det er betegnende at det er nettopp keiserne som sto for dette arbeidet; kirken hadde blitt en stabiliserende faktor i samfunnet, og keiserne ønsket å få slutt på splittelsen som hadde oppstått.
I moderne tid har det på nytt blitt opprettet kontakt mellom de orientalske ortodokse kirker, den ortodokse kirke og den katolske kirke. I 1973 kom pave Paul VI og den koptiske-ortodokse pave Shenouda III med en felleserklæring om kristologi, og i 1984 kom også en felleserklæring fra pave Johannes Paul II og den syrisk-ortodokse patriark Ignatius Zakka II.
Frankie Machines vinter

Handling

Frank Machianno, er en pensjonert mafia leiemorder fra San Diego. Han løsrev seg fra mafiaen for mange år siden. Men en dag innhenter fortiden ham da sjefen for mafiafamilien i Los Angeles vil ha gjengjeld for tidligere tjenester. Frank skal overvåke et møte mellom Detroit parnerskapet (Tocco-Licavoli-Zerilli familien som driver med organisert kriminalitet) og  Los Angeles krimfamilien. Men Frankie oppdager at møtet bare er en felle; planen er å drepe Frankie. Noen fra Franks fortid ønsker ham død og han må finne ut hvorfor, hvordan og hvem. Problemet er at listen av kandidater er stor som telefonkatalogen og tiden renner rask ut for Frankie.

Opprinnelsen til navnene på karakterene

"Frankie Machine" er navnet på en kortspillende, heroinavhengige hovedperson i Nelson Algrens roman fra 1949: The Man With the Golden Arm. Frank Sinatra spiller rollen i filmen med samme navn fra 1955 regissert av Otto Preminger.

Film bygget på romanen

I november 2005, før The Winter of Frankie Machine ble publisert, viste Tribeca Films of skuespiller Robert De Niro interesse i å filme boken. Rettighetene til prosjektet ble tilbudt forskjellige studioer, og Paramount Pictures fikk disse.De Niro ble tiltenkt hovedrollen, og i september 2006, ble manusforfatterne Brian Koppelman og David Levien hyret inn til overføre romanen til et manuskript.  Skriveteamet fikk "innbringende" avtale på et sjusifret dollar beløp.  I oktober 2007 ble regissøren Michael Mann knyttet til filmprosjektet, med tittelen Frankie Machine.  Under regissøren overoppsyn, ble manusforfatter Alex Tse leid inn for å gå igjennom film fortellingen.
Bore i senk

Bore i senk (engelsk: scuttling) er en (militær) handling hvor man med overlegg senker eget skip ved å la vann renne inn i skroget. Dette kan gjøres på flere måter – ventiler eller luker kan åpnes, eller det kan dannes hull ved hjelp av rå kraft eller bruk av eksplosiver. Slik selvsenking, ofte kalt for senket av egen besetning, kan utføres med den hensikt å kvitte seg med et forlatt, gammelt eller erobret fartøy, å forhindre at fartøyet blir et navigasjonshinder, selvødeleggelse for å frarøve fienden kontroll over skipet, bruke skipet som blokadeskip for å begrense trafikk i en kanal eller havn, eller for å skape et kunstig rev for dykkere og marint liv.

Etymologi

Det engelske begrepet for å bore i senk et skip er scuttling. Det har betydningen å kutte et hull i et skip for å senke det. Det er fra 1640-tallet, fra skottell, «åpne et skips dekk», også fra 1500-tallet, igjen fra mellomfranske escoutille (moderne fransk: écoutille), eller direkte fra spanske escotilla, «lem», «lukeåpning». Figurativ bruk er nedtegnet fra 1888. Det norske begrepet bore er fra norrønt, bora, men ikke utelukkende knyttet til maritimt bruk.
Rivera

Historie

Rivera ble grunnlagt i 20 juli. 1867. Den er oppkalt etter Uruguays første president José Fructuoso Rivera.

Konsulær representasjon

Brasil holder et konsulat i Rivera som ligger på Calle Ceballos 1159.

Transport

Ruta 5 forbinder Rivera med Montevideo og Tacuarembó (sør) og  Brasil (nord).
 Ruta 27 forbinder Rivera med Vichadero.

Fly

Rivera har en flyplass,  Rivera Cerro Chapeau Presidente Óscar D. Gestido lufthavn.
PC-kabinett

Standarder

PC-kabinettet er tilpasset komponentene det skal inneholde, vanligvis hovedkort, strømforsyning, harddisk, vifter og dvd, slik at skruehull, dimensjoner og kabelgjennomføringer passer overens. Standarder som beskriver mål og toleranser for kabinetter beregnet for stasjonære PC-er er blant andre: microATX, ATX, E-ATX og BTX.

Funksjon

Ved siden av å samle komponentene i en PC på én plass, har kabinettet også flere funksjoner: De følsomme datakomponentene beskyttes mot berøring, slag og støv. Kabinettets utforming er også styrende for grad av støydemping, luftsirkulasjon og senere utvidelsesmuligheter. Utseendet tillegges også vekt, ettersom kabinettet er en synlig del av den personlige datamaskinen. Noen PC-brukere legger mye energi ned i å modifisere, modde, kabinettet slik at det får et helt særpreget utseende. Enkelte bygger også hele kabinettet selv, for å frembringe et unikt eksemplar.

Kategorier

PC-kabinettene kommer i en rekke forskjellige utførelser, farger, størrelser og materialer. Disse kan ha ulike bruksområder. Vekten og størrelsen på kabinettet kan for eksempel være av betydning for dem som liker å dra på datatreff, mens overflatefinish og farge kan være styrende ved valg av kabinett som skal passe inn i et hjemmekinoanlegg.
Kabinettene beregnet for å inneholde personlige datamaskiner deles i dag inn i følgende kategorier:
Desktop inkludert kabinetter for HTPC (Home Theater PC)
og
Tower kabinetter som produseres i tre hovedvarianter (rangert her etter størrelse):
mini- (eller mikro-), midi- og fulltower
Desktopkabinettet er et lite kabinett som kan plasseres liggende på skrivebordet, og det er relativt vanlig å plassere datamaskinens skjerm oppå det. Typiske mål er: 435 mm bredde, 340 mm dybde og fra 85 – 150 mm høyde.
Tower-variantene er kabinetter som plasseres stående på skrivebordet eller gulvet. Mini/mikro-modellene kan ha mål som dette: 200 mm bredde, 470mm dybde og 350 mm høyde. Via mellomstørrelsen midi-tower kommer man til de største fulltowermodellene som har disse typiske mål: 205 mm bredde, 540 mm dybde og 650 mm høyde.
For enda større installasjoner, for eksempel en omfangsrik server finnes egne kabinettsystemer. Disse benevnes rack, skap eller servertower.
Desmiphoropsis

Utseende

Middelsstore, tettbygde, brunlige trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Kroppsformen er ganske bred, dekkvingene har markerte "skuldre" og er bredest foran. Beina er temmelig korte og kraftige.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, Brasil og det nordlige Argentina).
Ringblom

Dyrking og formering

Ringblomsten vokser lett fra frø sådd om våren i lett, god blandingsjord. Den liker seg best i solen. Tynn plantene med 45-60 cm mellomrom, slik at de kan bre seg. Ringblomst er ettårig, men den frør seg villig og kommer opp hvert år. Med sine muntre farger og sin tette form er den en velegnet beholderplante.
Plukk blomstene til bruk når de er fullt utsprunget. Klipp av blomsterhodene når de visner for å forlenge blomstringssesongen. Blad kan plukkes når som helst.

Bruk

Ringblomstavtrekk laget av friske blad lindrer trette og hovne føtter. En olje eller salve laget av kronblad svaler solbrenthet og den renser og bløtgjør huden. Ringblomst-te, laget av kronbladene og søtet med honning, er en svalende drikk. Er avtrekk drikkes for å klare huden og for å stimulere blodomløpet og mot åreknuter.
Friske eller tørkede ringblomster er en delikat farge- og smakstilsetning i ris-, oste- og eggretter. Ha dem også i puddinger. Nyplukkede kronblad tilsettes grønne salater som et fargestreif, og kan brukes som et rimelig alternativ til safran.
Apokalypse

Apokalypse (gresk: ἀποκάλυψις, apokálypsis, fra ἀπό og καλύπτω, «en avsløring», «det som avdekkes») er en avsløring av kunnskap eller åpenbaring som bare noen utvalgte fikk ta del i. I religiøse og okkulte sammenhenger er det vanligvis en avsløring av noe skjult, «en visjon om guddommelige hemmeligheter som kan gi mening om jordiske realiteter.» Historisk har begrepet hatt tunge religiøse konnotasjoner som vanligvis er sett i eksatologiens (læren om de siste ting) profetiske åpenbaringer og ble oppnådd gjennom drømmer eller åndelige visjoner. I bibelske Johannes' åpenbaring er apokalypsen den fullstendige og endelige ødeleggelsen av verden.
I dag kan begrepet henvise til en voldelige dommedager, trolig som en kortform av ordene apokalupsis eschaton, «åpenbaringen av dommedagen». Begrepet kan således i dag benyttes om enhver hendelse som er en storstilt katastrofe. Med apokalypse forståes i dag ofte en åpenbarelse som handler om eskatos – den ytterste tiden med jordens og menneskehetens undergang. I den vestlige kulturen er eskatos og apokalypsen blitt det samme. I de store religionene er Gud involvert sammen med sine medhjelpere i en gigantisk kamp mot det onda (Djevelen eller Satan). I de fleste levende eller utdødde religioner og trosforestillinger finnes det en undergang og en slutt på tiden. I den førkristne norrøne religionen i Norden eksisterte forestillingen om Ragnarok.
Apokalyptikk som litterær sjanger ble først utviklet av jødiske forfattere på 200-tallet f.Kr. og ble siden brukt innen gnostisismen, kristendommen og parsismen. En sentral jødisk apokalypse er Enoks Bok. Det best kjente eksempel på (kristen) apokalyptikk er Johannes' åpenbaring som avslutter Bibelen.
Ordet apokalypse hadde opprinnelig ikke den strenge koblingen til verdens undergang. På et sted i Det nye testamente sies det eksempelvis: «Jeg har heller ikke mottatt eller lært det av noe menneske; nei, det var Jesus Kristus som åpenbarte seg (apokalypsis) for meg.» (Gal 1:12) 
Begrepet apokalypse har således endret betydning og koblet sammen med sammenbrudd, tilintetgjørelse og menneskehetens undergang eller verdens slutt. Det henger sammen med den mest kjente åpenbarelsen eller apokalypsen som ble mottatt av Johannes – en kristen forsamlingsleder fra Efesos som i år 95 ble landsforvist til øya Patmos i Egeerhavet, ble så velkjent og betydningsfull. Johannes' åpenbaring ble etter en lang debatt tatt opp i den kristne kanon så sent som år 397 ved konsilet i Kartago. Denne apokalypsen er ikke selve katastrofen, men selve åpenbarelsen, allment tolket som om den ytterste tiden og de dramatiske hendelser som skal utspille seg umiddelbart før Messias’ ankomst.
Dominikanerkardinal

Utbredelse

Arten er endemisk til Brasil og forekommer i det nordøstlige Brasil fra det sørlige Maranhão, Piauí og Ceará sør til det østlige Goiás og det nordlige Minas Gerais.
Atyrau

Atyrau (kasakhisk: Атырау), til 1991 kalt Gurjev (russisk: Гурьев), er en by i Kasakhstan, og administrativt senter i Atyrau oblast. Byen har 163 200 innbyggere (per 2012, opp fra 142 500 ved folketellingen i 1999), og består av 90% etniske kasakher (opp fra 80%), resten hovedsakelig russere, samt tatarer, ukrainere m.v.
Hele storbyområdet hadde i 2012 en befolkning på 221.585 innbyggere.

Geografi

Den ligger ved munningen av elva Ural i Kaspihavet, 20 meter under havet, og rundt 2 700 kilometer vest for Almaty og 350 kilometer øst for den russiske byen Astrakhan.
Beliggenheten langs elven Ural tilsier at byen etter de vanlige kontinentdefinisjoner ligger delvis i Europa, delvis i Asia.

Historie

Bosettingen begynte i 1645 som et trefort ved munningen av elven Jaik (gammelt navn på Ural-elven), bygd av den russiske handelsmann Gurij Nazarov fra Jaroslavl, som Nizjnij Jaitzkij gorodok («Nedre Jaik-fort»). Nazarov spesialiserte seg på handel med Khiva og Bukhara. Fortet ble plyndret av Jaik-kosakkene, men deretter gjenoppbyge Gurjevbrødrene den i stein (1647–62). Tsar Aleksej sendte en garnison av streltser for å beskytte fortet mot nye kosakktokt. Ikke desto minsere lykjtes det den kosakkiske opprører Stepan Razin («Stenka Razin») å okkupere den lille byen i 1667 og 1668. Over tid mistet fortet sin strategiske betydning, og ble revet i 1810.
Mellom 1708 og 1991 var byens navn Gurjev. Den fikk sitt nåværende navn ved Kasakhstans uavhengighet.

Næringsliv

Atyrau er Kasakhstans viktigste havneby (elvehavn), og er kjent for sin olje- og fiskeindustri. Den har også kjemisk industri og matvareindustri. Her er også hovedsetet for oljeselskapet Tengiztsjevroil, som målt etter oljemengde er landets største.
Byens betydning for oljeindustrien ligger i dens nærhet til oljeboringene i Tengizfeltet og Kasjaganfeltet i den kaspiske senkning. En oljeledning løper fra Atyrau til Samara, der den knytter an til det russiske rørsystemet En separat oljeledning løper fra Tengizfeltet til den russiske svartehavshavn Novorossijsk. Det går også tankskip til Baku.

Religion

I Atyrau står islam sterkt. Ellers er det russisk-ortodokse og katolikker her - de sistnevnte er organisert i den apostoliske administrasjon Atyrau, som omfatter landets fire vestligste oblaster.

Sjøveien

Kasakhstan ikke ligger inntil noen av verdenshavene, har den en marine, og sjøtransport på Kaspihavet spiller en viktig rolle. Havnebyene Atyrau og Aktau er de viktigste, og forbinder Kasakhstan med fire andre land ved Kaspihavets bredder - Russland, Aserbajdsjan, Iran og Turkmenistan). Tankskip transporterer olje fra Atyrau og Aktau til Baku (som er startpunktet for BPC-oljeledningen til Middelhavet), og representerer et alternativ til transport gjennom russisk territorium.

Landevei

Gjennom Atyrau løper Europavei 40 og mot nor fra byen A28 (Europavei 121) til Uralsk.

Lufthavn

Syv kilometer vest for byen er den internasjonale Atyrau lufthavn.

Jernbane

Atyrau ligger ved den internasjonale bredsporsstrekning fra Astrakhan ved Volga til Orsk i Sibir. Fra denne strekningen er det sidelinjer til Tasjkent i Usbekistan og til Almaty.
Styloperlidae

Utseende

Middelsstore steinfluer (vingespenn 25-35 mm), vanligvis lysbrune med mørkere tegninger. Pronotum er tverrbredt og avrundet. Vingene er klare, årene brune. Bakkroppen har to ganske lange haletråder, ved roten av disse har hannen gjerne en krum tagg.
Nymfene (bare kjent for Cerconychia) er avlange og mangler gjeller. De har to punktøyne (ocelli), antennene er omtrent så lange som to tredjedeler av kroppslengden, haletrådene tilsvarer omtrent halvparten av kroppslengden.
Jabberwocky

Jabberwocky er et nonsensdikt av den engelske barnebokforfatteren Lewis Carroll (1832–1898) som handler om monsteret Jabberwock.
Diktet finnes i boka Gjennom speilet (Through the looking-glass, 1871); oppfølgeren til Alice i Eventyrland, 1865).
Diktet er ved sitt fantasirike og friske språk en favoritt blant oversettere. Mange ord i diktet er nydannede for diktet, og gir i beste fall assosiativ mening. Norske oversettelser ved bl.a. Zinken Hopp (Dromeparden, 1946), Henning Hagerup (Jabbervakken), Karin Gundersen (Javraljaussir) og Knut Johansen (Kvadet om Jabberokk)
Daft Punk

Darlin'

Sammen med Laurent Brancowitz dannet de i 1992 den The Beach Boys-inspirerte gruppen Darlin'. De ga ut noen låter som en anmelder fra det britiske musikkmagasinet Melody Maker omtalte som «a bunch of daft punk». Herfra tok Bangalter og Homem-Christo navnet, og dermed var Daft Punk et faktum. Laurent Brancowitz ble senere med i det franske bandet Phoenix.

Homework (1997)

Homework var deres første album, og gjorde dem svært populære. Stilen gikk i electronica og house. Deres største singel fra dette albumet var «Around the World», som er en house låt. Alle musikkvideoene fra albumet ble satt sammen i en DVD kalt D.A.F.T. – A Story about Dogs, Androids, Firemen and Tomatoes.

Discovery (2001)

Discovery var det andre albumet, og denne gangen var Daft Punk blitt forvandlet til roboter. Duoen forklarte det med at de 9. september 1999 hadde hatt en eksplosjon i studioet sitt. De måtte til legevakten og endte til slutt opp med å se ut som roboter. Mesteparten av Discovery ble spilt inn etter denne hendelsen, noe som gjorde at albumet bar et preg av en blanding av menneske og maskin. Etter dette opptrådte Daft Punk sjelden offentlig og svært sjelden uten maskering.

Human After All (2005)

Daft Punks tredje studioalbum hevdet at de var mennesker når alt kom til alt. Året etter kom den veldig eksperimentelle filmen Daft Punk's Electroma, som handlet om to roboter som prøvde å bli mennesker.

TRON: Legacy (2010)

TRON: Legacy ble gitt ut på Walt Disney Records desember 2010 og var musikken fra filmen med samme navn. Dette var Daft Punks første score. Filmmusikken fremstår som en unik blanding av elektronisk og klassisk filmmusikk. Daft Punk samlet sammen et orkester bestående av noen av verdens fremste musikere og spilte inn musikken i et studio i London. Musikken ble arrangert for orkesteret av Joseph Trapanese. I 2011 ble det sluppet et remixalbum, TRON: Legacy Reconfigured.

Random Access Memories (2013)

Random Access Memories er Daft Punks fjerde studioalbum og ble sluppet i Norge 20. mai 2013. Navnet viser til databegrepet Random Access Memory, også kjent som RAM. Albumet inneholder tretten spor. Dette blir duoens første studioalbum siden Human After All fra 2005. Etter mye rykter bekreftet Daft Punk 26. februar 2013 at de skulle slippe et fjerde studioalbum. Den 3. mars ble et femtensekunders lydklipp og duoens logo vist på amerikansk TV. Senere dukket det opp et klipp til. Begge spredte seg fort på internett. Albumet kan bestilles som CD, vinyl og som digital lydfil. 3. april kom den første episoden i dokumentarserien The Collaborators. Dette er en rekke videoer med fokus med menneskene som har bidratt på albumet sammen med Daft Punk. Da Bangalter og de Homem-Christo skulle lage RAM, ønsket de å plukke opp «the west coast vibe». Albumet preges av en mer menneskelig feeling. Ekte instumenter har blitt tatt i bruk, samt at det benyttes analoge metoder istedenfor digitale standardløsninger som mange EDM-produsenter bruker i dag.
Vandrerhjem

Et vandrerhjem, (engelsk: hostel) også vertshus eller herberge, er et rimelig overnattingsted. Det unike med vandrerhjemmene er at ingen steder er like og at stedene ofte har fasiliteter som tilrettelegger for at gjester kan møtes og bli kjent. Du kan velge mellom herregårder og bygårder, rorbuer og tømmerhytter - i tillegg til de større anleggene du finner i byene. Felles for alle vandrerhjem er at du treffer hyggelige, ujålete mennesker der, fra alle deler av verden. De er ute i samme ærend – å ha en trivelig reise full av gode opplevelser. 
En møteplass du ofte finner på vandrerhjemmene er gjestekjøkkenet. Der kan du møte andre gjester og samtidig tilberede din egen mat. På vandrerhjem kan du også ofte velger hvordan du vil sove – enten på eget rom, eller du kan dele rom med andre. Vandrerhjemmene har rom for én person til rom for flere personer. I Norge er de fleste rommene to og fire-sengs rom. Mange vandrerhjem har også egne familierom til hyggelige priser slik at du får mulighet til å oppleve enda mer på turen! 
Vandrerhjemmene er historisk tilknyttet ungdomsherberge-bevegelsen som ble stiftet av den tyske læreren Richard Schirrmann i 1909. Bevegelsen spredte seg til flere land og i 1932 ble International Youth Hostel Federation (IYHF) etablert i Amsterdam med 11 medlemsland. I 2006 tok IYHF til seg merkenavnet Hostelling International. Organisasjonen har hovedkontor i London. Hostelling International er anerkjent av UNESCO (United Nations’ Educational, Scientific and Cultural Organisation). I Norge åpnet det første vandrerhjemmet i 1930 i Trondheim.
Paldo

paldo (pure adaptable linux distribution) er en Linuxdistribusjon som opprinnelig ble utviklet av Jürg Billeter og Raffaele Sandrini. Distribusjonen var tidligere beregnet for 32-biter (i686). I dag krever den 64-biter x86, og benytter skrivebordsmiljøet GNOME.
Første versjon utkom i 2004. Siste versjon er fra 31. oktober 2014.
Plattformspill

Plattformspill er en videospillsjanger karakterisert ved å hoppe til og fra plattformer og over hindringer. Det må være mulig å kontrollere disse hoppene og å falle fra plattformer og  feilberegne hopp. Det mest felles elementet til disse spillene er en hoppeknapp, men det er unntak; andre hoppemekanismer inkluderer å svinge fra utstrekkelige armer, som i Ristar og Bionic Commando, eller å sprette fra springbrett eller trampoliner, som i Alpha Waves. Spill som får hopping til å bli fullstendig automatisert, som The Legend of Zelda: Ocarina of Time, faller inn i egne kategorier; action-eventyrspill. Et kjent plattformspill er NES-spillet Super Mario Bros.