google/wiki40b huggingface dataset:
Peter Husum

Peter Husum (født i Gdańsk, død 1619–1620) var billedhugger og bronsestøper som blant annet var virksom i Gdańsk hvor han skal ha stått bak uføringen av Neptunfontenen.¹
I 1616 kom han til Helsingør, siden København, og var i arbeid for Christian IV. Husum hadde fått i oppdrag å lage en skulptur til Kongens Have, «Løven og hesten». Husum hadde problemer med å ferdigstille den, og kongen truet ham til slutt med fengsel. Husum fikk ikke gjort den ferdig før han døde, og skulpturen ble ferdigstilt av bronsestøperen Jørgen Wulff i 1625.
Chalcangium

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico).
Telomaihund

Opprinnelse og alder

Antropologen Orville Elliot oppdaget disse hundene i 1963, under sine studier av innfødte langs Telomaielven i Pahang-distriktet på fastlandet i Malaysia. Telomai er utvilsomt en svært gammel hunderase, men noe sikkert om alderen vet man ikke. Ekspertene tror den er en nær slektning av borneohund, men noe vitenskapelig bevis for dette finnes ikke. Som type tilhører de østlige hundene, som har sin opprinnelse øst for en linje trukket mellom Uralfjellene og Himalaya.
I sitt naturlige habitat er disse hundene kjent for sine treklatrende egenskaper. De innfødte i området bor i hytter bygd på pæler, ca. 180–250 cm over bakkenivå. Bratte stiger fører opp til hyttene, som både de innfødte og hundene klaterer opp og ned når de skal sove. Hundene klatrer først inn, så de kan jage eller drepe slanger og dyr som måtte ha tatt tilhold der mest familien har vært ut.

Utseende, anatomi og fysikk

Telomai er en forholdsvis kvadratisk hund med kort og glatt tilliggende pels, og den har en svært myk og bevegelig anatomi i forhold til vanlige hunder. Et særtrekk er at hundene har blå tunge, som chow-chow. Den blir omkring 38-48 cm høye og veier normalt ca. 8-13 kg, avhengig av kjønn. Pelsen er gjerne to-farget sort eller mørk rødbrun med hvitt i brystet og over brystkassen og buken, og nedover beina. Den kan ha sort maske og har alltid hvit haletipp. Kroppen er forholdsvis slank og svært muskuløs. Hodet, som har en relativt bred skalle, er typisk for pariahhunder, inkludert de karakteristiske skrukkene i pannen og stående spisse ører. Snuten er moderart lang og kjevene kraftige. 
Disse hundene bjeffer ikke, men har et bredt vokabular og et lydmønster som minner om ny-guinea syngehund og basenji. Løpesettet har fellestrekk med myndene, selv om den ikke er like hurtig. Toppfarten er allikevel omkring 50-55 km/t, noe som er meget hurtig for en såvidt liten og kortbeint hund. Et annet karaktertrekk ved disse hundene er at labbene brukes aktivt til å holde og bevege ting.

Bruksområde

Telomai er en meget hurtig hetsende jakthund og en god vakthund. De jakter med synet som viktigste sans, men bruker også både hørsel og lukt aktivt. Det er først og fremst småvilt den jakter. Det sies også at disse hundene har gode egenskaper som familiehunder. Som sådan drives det regulært oppdrett av rasen i bl.a. USA.

Lynne og væremåte

Telomai er en svært livlig og aktiv hund, som er leken og nysgjerrig. Den trenger mye sosialisering i 4-8 ukers alder og mye mosjon og mange utfordringer siden for å trives som familiehund. Disse hundenes aktive bruk av labbene som redskap, gjør de i stand til å åpne dører og klatre over gjerder. De knytter seg sterkt til flokken (familien) og er gjerne svært skeptiske til fremmede. Innad i flokken er den tolerant og kjælen.

Annet

Rasen anerkjennes i USA av Continental Kennel Club
Palanderisen

Palanderisen er en isbre på Nordaustlandet, Svalbard og ligger på den sørvestlige delen av Europas største isbre, Austfonna. Palanderisen ligger mellom Ericadalen og Etonbreen på Gustav Adolf Land. Paleanderisen er 35 km fra øst til vest.
Palanderisen har sitt navn etter baron Louis Palander, som var kaptein på SS «Vega» under Adolf Erik Nordenskiölds Vegaekspedisjon for å finne Nordøstpassasjen.
Monthly Notices of the Royal Astronomical Society

Monthly Notices of the Royal Astronomical Society (MNRAS) er et fagfellevurdert vitenskapelig tidsskrift som dekker forskning innen astronomi og astrofysikk. Tidsskriftet har kommet ut sammenhengende siden 1827 og utgir brev og rapporter innen forskningen rundt relevante felter. Til tross for navnet, gis ikke tidsskriftet lengre ut månedlig, ei heller gir det ut meldinger fra Royal Astronomical Society.
Grindstone

Grindstone er et musikkalbum med Shining, utgitt i 2007.
Olav Jordet

Karriere

Jordet ble Norges første individuelle verdensmester i skiskyting i 1965, hvor han også var med på Norges lag som vant lagkonkurransen. Han har også VM-gull i stafett fra 1966 og 1967. Han tok bronse på 20 kilometer i OL i 1964, og var med på stafettlaget som tok OL-sølv i Grenoble i 1968. Han har flere NM-titler i skiskyting og skifeltskyting. Som en av få skyttere har Jordet to napp i Officerspokalen (1961 og 1966). Han representerte Vingelen Skytterlag
Han ble tildelt Morgenbladets gullmedalje i 1965 for sin VM-seier.
Olav Jordet er søskenbarn med friidrettsutøver og to ganger kongepokalvinner, Kirsti Jordet.
Goethe-Institut

Goethe-Institut er Tysklands statlige og verdensomspennende kulturinstitusjon og er en allmennyttig forening. Foreningens hovedkontor er i München. Det har som oppgave å støtte utbredelsen av det tyske språk i utlandet og tar del i det internasjonale kulturelle samarbeidet. Det formidler bred kunnskap om Tyskland gjennom informasjon om tysk samfunnsliv, politikk og kultur.
Goethe-Institut ble grunnlagt i 1925 som Deutsche Akademie (DA), og fikk dagens navn i 1951, da det ble oppkalt etter dikteren Johann Wolfgang von Goethe. Goethe-Institut ble fusjonert med en lignende organisasjon, Inter Nationes, i 2001, og var kortvarig kjent som Goethe-Institut Inter Nationes.
Goethe-Institut har avdelinger i hele verden, 13 innenfor Tyskland og 149 i til sammen 92 andre land. Organisasjonen er finansiert av det tyske statsbudsjettet, og har rundt 2 900 ansatte.

Goethe-Institut i Norge

Goethe-Institut  har en avdeling på Alexander Kiellands plass i Oslo. Det tyske kulturinstitutt i Oslo, Goethe-Institut Norwegen, tilbyr kulturarrangementer, språkkurs, bibliotek og informasjon om tysk kultur. Instituttet i Oslo ble grunnlagt i 1962. Instituttleder er Ulrich Ribbert.
Goethe-Institut organiserer og støtter kulturarrangementer i hele Norge innen områder som film, dans, musikk, teater, utstillinger, litteratur og oversettelse. 
Goethe-Institut tilbyr språkkurs, utarbeider pedagogisk materiell, arrangerer etterutdanning for tysklærere og støtter aktivt opp under vitenskapelig forskning og språkpolitiske initiativer. Biblioteket ved Goethe-Institut i Norge tilbyr utlån av bøker, DVD-er, tyske dags- og ukeaviser og andre medier.

Utmerkelser

Hvert år på Goethes fødselsdag (28. august) blir Goethe-Medaille ("Goethemedaljen") tildelt til ikke-tyskere (unntaksvis også tyskere) som på fremragende vis har bidratt til å gjøre tysk språk og kultur internasjonalt kjent. Medaljen ble innstiftet av Goethe-Institut i 1954 og i 1975 anerkjente Forbundsrepublikken Tyskland den som offisiell orden.
Den norske oversetteren Sverre Dahl ble hedret med Goethe-medaljen i Weimar den 28. august 2009. Sverre Dahl er den fjerde nordmann som mottar denne utmerkelsen. Tidligere har Ingerid Dal (1960, 1976), Paulus Svendsen (1962) og Laurits Saltveit (1979) mottatt Goethe-medaljen.
Sammen med tilsvarende kulturinstitutt for andre språk – Instituto Cervantes, Instituto Camões, Alliance française, Società Dante Alighieri og British Council – mottok instituttet i 2005 Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.
Blame

Blame er et pseudonym som ble benyttet av en norsk graffitikunstner (writer) fra Oslo (født i 1969), som først og fremst gjorde seg bemerket som såkalt tagger i norsk graffitis barndom. Blame opererte stort sett sammen med BigBen og Daxy, og var aktiv i 1985–1986.
Graffitikunstneren Blame er omtalt i Øyvind Holens bok, Hiphop-hoder Fra Beat Street til bygde-rap fra 2004, og Cecilie Høigårds bok, Gategallerier fra 2007.
Single Top 100

Single Top 100 er en ukentlig, nederlandsk hitliste over de 100 mest populære sangene i Nederland. Listen utarbeides av selskapet Dutch Charts på grunnlag av fysisk salg, nettsalg og strømmetall. Singelisten har røtter tilbake til 1956, men ble en topp 100-liste først i 1987. Singellisten er en av tre offisielle hitlister i Nederland, de to andre er Nederlandse Top 40 og Mega Top 50. I motsetning til Single Top 100 baserer de to andre hitlistene seg også på radiospillinger.

Historie

Den første nederlandske hitlisten over singler ble trykket i magasinet Elsevier Weekblad 10. mars 1956 og var en topp ti-liste under navnet Nederlandse Hitparade og siden Nederlandse Top 10. Utover i 1960-årene dukket flere nye hitlister opp i Nederland, blant andre Tijd voor Teenagers Top 10 i 1963 og Hilversum 3 Top 30 i 1969. 
Sistnevnte var den direkte forløperen til Single Top 100 og ble første gang presentert 23. mai 1969 i et eget radioprogram på radiokanalen VPRO, og fra desember 1970 på NOS. Programmet ble presentert av Willem van Kooten, og i 1971 av Felix Meurders som omdøpte programmet til Daverende Dertig (norsk oversettelse: De tordnende tretti). Siden skiftet programmet navn en rekke ganger utover 1970- og 1980-årene. Listen ble utvidet til 50 sanger i juni 1978, og videre til  100 sanger i 1987. Frem til 1993 gikk listen under navnet Nationale Hitparade, men i 1993 ble den etterfulgt av Mega Top 50 og i 1997 av Mega Top 100. 
I 2004 ble listen splittet opp i to nye singellister: Single Top 100 og Mega Top 50. Selv om listene har felles historie, er to uavhengige hitlister; Single Top 100 baseres på fysisk og digitalt salg og strømming, mens Mega Top 50 baserer seg på digitalt salg, strømming og radiospillinger. Single Top 100 publiseres kun på internett, mens Mega Top 50 presenteres ukentlig på radiokanalen NPO 3FM.
CG Puigcerdà

Club Gel Puigcerdà er en spansk ishockeyklubb fra Puigcerdà. Klubben spiller i den spanske ligaen. Deres hjemmearena er Club Poliesportiu Puigcerdà.
Nelson Dewey kullkraftverk

Nelson Dewey kullkraftverk  var et kullkraftverk i delstaten Wisconsin i det nordlige USA. Det hadde en installert produksjonskapasitet på 200 MW, fordelt på 2 like store blokker/turbiner. Operatør er Alliant Energy Co.
Anlegget ble bygget ut i årene 1959–1962. Brenselskilden var sub-bitumenøst kull. Enheten har også vært brukt for føderale FoU-formål. Det ble stengt ned i desember 2015.
Schlachtensee

Schlachtensee er en innsjø i bydelen Steglitz-Zehlendorf i Berlin. Innsjøen ligger i utkanten av Grunewald og tilhører den såkalte Grunewaldseenkette. Schlachtensee er med sitt flateinnhold på 421 dekar en av Berlins største innsjøer og er 8,5 meter på det dypeste. Langs den sørlige bredden finnes en park som bærer navnet til forfatteren Paul Ernst.
End of Watch

Handling

Laget som en dokumentar. To unge politimenn, Brian Taylor (Jake Gyllenhaal) og Mike Zavala (Michael Peña), er bestekompiser og patruljepartnere som bestemmer seg for å dokumentere livet som politimenn på gatene Los Angeles med et videokamera. Vi følger også deres liv på hjemmebane: Mikes kone Gabby (Natalie Martinez) er gravid med parets første barn, mens Brian får et gradvis mer seriøst forhold til sin søte og sjarmerende kjæreste, Janet (Anna Kendrick). Men hverdagen deres tar en drastisk vending når de møter på kriminalitet langt over deres egen liga.
Le Touquet-Paris-Plage

Historie

Hippolyte de Villemessant (1812-1879), grunnlegger og eier av Parisavisn, Le Figaro knyttes til Le Touquet. Da han etablerte det var et område med øde sand Sanddyner og skog - en del av en jakteiendom. Navnet kommer fra et ord i den lokake dialekt som betyr «hjørnet», og det ble opprinnelig bare brukt om området av kysten i nærheten. Det ble kjent som «Paris ved havet», og strenge byggeforskrifter oppfordret de mest talentfulle arkitekter til å skape en fantasifull og innovative bebyggelse.

Le Touquet og de rike britene

I 1902 kjøpte Allen Stoneham og John Whitley landet, gjennom sitt selskap Le Touquet Syndicate Ltd, og var medvirkende i å utvikle byen til et golf- og gambling feriested. I 1909 flyktet  H. G. Wells og Amber Reeves til å Le Touquet etter en mislykket bryllupsdag. De dro tilbake til Storbritannia etter noen uker, selv om Amber senere fødte datter, Anna-Jane Blanco, etter at forholdet var avsluttet.
Under det meste av Første verdenskrig var Le Touquet stedet hvor Hertuginnen av Westminster opprettet et britisk Røde Kors hospital for sårede britiske  tropper. Det kanadiske stasjonære sykehuset var den første kanadiske enhet til å etablere seg på fransk jord. Det etablerte seg på Hotel du Golf i Le Touquet
På 1920-tallet tilbragte Noël Coward og «andre intellektuelle» fra England helgene her. De bygde fremragende villaer i en stil  som var et ekko av tradisjonell og ultra-modern innenlandsk stil. Idag tilbyr byens turistkontor organiserte turer for å se disse fremragende eksempler på den nasjonale byggestil fra det 19. og 20. århundre som nå er bevart og beskyttet. Sayaji Rao III Gaekwar av Baroda eide også et hus her. og P. G. Wodehouse bodde i Le Touquet fra 1934 til 1939.

Sport

Hvert år i februar arrangeres et off-road motorsykkel-race kalt Enduro du Touquet langs stranden og gjennom sanddynene med deltagelse av om lag 1 000 motorsykler, firehjulinger og 250 000 tilskuere.
Fangjiashan kjernekraftverk

Fangjiashan kjernekraftverk er et kjernekraftverk som bygges i kystfylket Haiyan i den kinesiske provinsen Zhejiang, ikke langt unna det allerede eksisterende anlegget i Qinshan. To reaktorer med en maksimal effekt på om lag 1 080 MW hver er under utbygging, og kostnadene for prosjektet er beregnet til 26 000 milliarder yuan. Reaktorene vil ifølge planen starte normal drift i 2013–2014. Ved ferdiggjørelse vil reaktorene produsere elektrisk kraft til industrien og befolkningen i området.
Glittertanagar

Utbredelse

Den forekommer i Colombia, Ecuador og Panama.
Påryd

Påryd er et tettsted i Kalmar kommune i Kalmar län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 651 innbyggere.
Chelidonium (bille)

Utseende

Middelsstore, avlange, mørkt metallisk fargede trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Hodet er litt snuteformet forlenget. Pronotum er avrundet sekskantet med en liten, butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover, rundede i spissen. Beina er lange, bakbeina noe fortykkede.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Discoderes

Utseende

Greinpraktbiller er små til middelsstore (3-17 millimeter), avlange biller, oftest med metalliske farger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, antennene ganske korte. Pronotum er kort og bredt, dekkvingene gjerne lange og smale, beina ganske korte.

Levevis

Som det norske navnet skulle tilsi utvikler disse billene seg gjerne i død ved av små dimensjoner - greiner og kvister. I motsetning til mange av de større praktbillene er utviklingstiden ikke svært lang. Noen arter lever i galler. Disse billene ser stort sett ut til å være vertsspesifikke på én vertsplante-art.
Mange tropiske arter minerer i blader. De voksne billene finnes oftest på bladverket til vertsplanten, sjeldnere på blomster.

Utbredelse

Slketen slik den nå er avgrenset finnes bare i Vest-Afrika. Tidligere har en del arter fra andre områder, blant annet det sørlige Afrika og Australia, vært plassert her.
Mesterverk

Et mesterverk eller mesterstykke (fransk: chef-d'oeuvre, bokstavelig talt «mesterens arbeid»), refererer i dag til et verk som har høstet utbredt anerkjennelse og ros, særlig et verk som anses som en persons fremste verk i karrieren, eller til et verk som viser enestående kreativitet, dyktighet, dypsindighet eller utførelse. Historisk sett var «mesterverk» eller «mesterstykke» et begrep brukt om et prøvearbeid av en meget høy standard, produsert av en svenn eller lærling, for å få medlemskap i et laug eller akademi, og den tilhørende betegnelsen «mester».

Etymologi og begrep

Mesterstykke stammer antagelig fra nederlandsk meesterstuk eller tysk meiserstück. Det norske ordet er sammensatt av «mester», gjennom norrønt meistari og middellavtysk mēster, fra latin magister, og «stykke» – av norrønt stykki. Det engelske masterpiece kommer av den tyske eller nederlandske formen, og er å finne allerede i 1605 brukt utenfor laugsammenheng, da i et stykke av Ben Jonson.

Historie

Opprinnelig refererte «mesterstykke» til et arbeid eller verk produsert av en svenn eller lærling som ønsket å bli håndverksmester i det gamle laugssystemet. Vedkommendes egnethet for medlemskap i lauget ble delvis avgjort på grunnlag av kvaliteten til mesterstykket, og hvis han lyktes ville stykket beholdes av lauget. Dermed ble det gjort stor flid i å produsere et stykke av høy kvalitet, uansett yrke (konfekter, maler, gullsmed, knivmaker, osv.). I middelalderen var tittelen «mester» knyttet til fornavnet til en person med akademisk grad. Innen håndverket var «mester» en betegnelse for en selvstendig drivende håndverker. For å kunne bli betegnet som «mester» krevde det av håndverkerne i den gamle laugstiden at de hadde utført et mesterstykke etter utstått svenne- og læretid, og antallet håndverksmestere var begrenset. Hva mesterstykkene i de forskjellige fag skulle gå ut var det laugsskråene som bestemte. Mesterprøven opphørte da håndverksloven opphevet laugene i 1839 og 1866; tittelen ble derimot beholdt som en betegnelse på en selvstendig håndverker. 
Mellom 1531 og 1572 i Nürnberg i Tyskland måtte lærlinger som ønsket å bli mestre produsere en «akeleiekopp» (som tok navnet grunnet likhet i form med akeleieblomsten), deler til en stålforsegling, og gullringer satt med edelstener før de kunne tas opp i lauget. Hvis det ikke lyktes å bli innlemmet kunne de fortsette å arbeide for andre gullsmeder, men ikke som mester selv. I noen laug fikk ikke lærlinger lov til å gifte seg før de hadde oppnådd fullstendig medlemskap.
Praksisen men mesterstykker har fortsatt i noen moderne kunstakademier, hvor det generelle begrepet på slike verk i dag er resepsjonsstykke. The Royal Academy i London bruker begrepet diploma work, og har ervervet en stor samling diplomstykker som vilkår for medlemskap.
Norges Tyrkiske Ungdomsforening

Norges Tyrkiske Ungdomsforening (Norvec Türk Gencleri Dernegi, NTGD) er en partipolitisk uavhengig og religionsnøytral aktivitet- og interesseorganisasjon av og for ungdom med en interesse for Tyrkia og tyrkisk kultur. Norges Tyrkiske Ungdomsforening ble grunnlagt 15. januar 2001 og har lokallag i Oslo, Drammen, Stavanger, Bergen og Lillestrøm.
Tisamenos (sønn av Orestes)

Tisamenos (gresk: Τισαμενός) var i gresk mytologi sønn av Orestes og Hermione. Han etterfulgte sin far på tronen i Argos, Mykene og Sparta og ble senere drept i det siste slaget med herakleidene. 
Herakleidene ble ledet av Aristodemos, Kresfontes, Oxylos, Temenos og forsøkte å ta Peloponnes tilbake siden det var deres forfedres land. Etter hans døde delte seierherrene landet hans mellom seg. Kresfontes ble konge av Messene, Osylos i Elis og Temenos i Argos. Aristodemos ble drept i det siste slaget, men hans tvillingsønner Eurystenes og Prokles fikk sammen tronen av Sparta. De historiske konger av Sparta tilhørte de herskende husene til Agidai og Eyripontai og krevde sitt respektive oppgav fra brødrene.
EM for brassband 1981

EM for brassband 1981, det 4. europamesterskapet for brassband ble arrangert 4. oktober 1981 i Royal Albert Hall, London.

Musikk

Pliktnummer i konkurransen var «Caliban» av Arthur Butterworth. I sin selvvalgte avdeling fremførte Brighouse & Rastrick Band Fantasy for Brass Band, Opus 114a av Malcolm Arnold. Manger Musikklag spilte Connotations av Edward Gregson.
Edmund av Langley

Bakgrunn og tidlige år

Etter at hans gudfar, jarlen av Surrey, døde, fikk Edmund jarlens landeiendommer nord for elven Trent, det meste av disse lå i Yorkshire. I 1359 var han med sin far kong Edvard III på en mislykket militær ekspedisjon til Frankrike. Han ble gjort til ridder av hosebåndsordenen i 1361.
I 1362, i en alder av 23 år, ble han utnevnt til jarl av Cambridge av sin far, og i 1384 ble han den første hertug av York.
Edmund var med på en rekke hærtog til Frankrike rundt 1370-årene. I 1369 tok han med seg 400 soldater og 400 bueskyttere for å tjenestegjøre med John Hastings, 2. jarl av Pembroke på tokt i Bretagne og Angoulême. Det påfølgende året sluttet han seg igjen til Pembroke på et hærtog for å unnsette borgen Belle Perche, og var deretter med sin eldste bror Edward, den svarte prinsen, på et tokt som endte med beleiring og plyndring av Limoges. I 1375 seilte han med jarlen av March for å avlaste Brest, men etter tidlige fremganger sluttet det med en våpenhvile.
I 1381 førte Edmund en avbrutt ekspedisjon for å slutte seg til portugisernes planlagte angrep mot den kastiljanske krone som del av de fernandinske kriger, men etter måneders ubesluttsomhet ble det erklært fred igjen mellom Spania og Portugal, og Edmund måtte frakte med seg sine utilfredse styrker hjem.
Hans første kone, Isabella, var datter av Peter I av Castilla. De hadde to sønner: Edward av Norwich, 2. hertug av York som falt i slaget ved Agincourt, og Richard av Conisburgh, 3. jarl av Cambridge som ble henrettet for høyforræderi av Henrik V. De hadde også en datter, Constance, som ble en av dronning Anne Nevilles forfedre. 
Etter Isabellas død i 1392 giftet Edmund seg med Joan Holland, som var en fjern slektning; hun var barnebarn av Joan av Kent, som i likhet med Edmund var en etterkommer av Edvard I. De fikk ingen barn sammen. 
Begge ekteskap styrket bånd innenfor familien: Edmunds første kone var søster av John av Gaunts kone, mens hans andre kone var søster av Johns svigerdatter.

Senere virke

Den 6. august 1385 ble Edmund opphøyd til hertug av York.
Mot slutten av sitt liv, i 1399, ble han utpekt til Warden av West March for en kort periode.
Han døde samme sted som han ble født, og ble gravlagt i tiggermunkenes klosterkirke. Hertug- og jarltitlene gikk til hans eldste sønn, Edward.

Shakespeares hertug av York

Edmund, 1. hertug av York, er en betydelig figur i William Shakespeares drama Kong Richard II. I stykket trekker Edmund seg fra sin posisjon som rådgiver for sin nevø Richard II, men er motvillig til å forråde kongen. Han går til sist med på å alliere seg med Henry Bolingbroke for å hjelpe ham å skaffe seg sine landområder som ble konfiskert etter at Bolingbrokes far, John av Gaunt, døde. Etter at Bolingbroke har avsatt Richard og er kronet som Henry IV, avdekker Edmund en sammensvergelse av sin sønn Aumerle med den hensikt å myrde den nye kongen. Edmund avslører sammensvergelsen, men hans hustru Isabella overbeviser kongen om å gi nåde for hennes sønn.
Torbjørn Afdal

Utmerkelser

Han fikk gullmedalje for spisestuen «FORM» (11. Deutsche Handverksmesse i München i 1959)