google/wiki40b huggingface dataset:
Folkeaksjonen mot Partnerskapsloven

Folkeaksjonen mot Partnerskapsloven var en organisasjon/aksjonsgruppe som ble dannet i 1992 med det formål å stanse innføringen av Partnerskapsloven i Norge. Organisasjonen ble ledet av Ivar Belck-Olsen. Andre forgrunnsfigurer var biskop Odd Bondevik, KrF-politikeren Gunnar Prestegård og daværende Dagen-redaktør Finn Jarle Sæle. Aksjonsgruppas medlemmer bestod for det meste av kristne med et konservativt livssyn. Foruten Belck-Olsen bestod aksjonsgruppas hovedkomite av biskop Odd Bondevik, Krf-politikeren Gunnar Prestegård, professor Per Sundby og redaktør Finn Jarle Sæle. Hovedkomiteens medlemmer bestod av Ove Eikje, Kirsten Fougner, Steinar Harila, Liv Nordhaug, Dag Nygård, Vebjørn Selbekk og David Østby.
Organisasjonen drev både med underskriftkampanjer og formidlet motargumenter mot den kommende loven. Gruppa hevdet blant annet at barn av enslige foreldre var mest utsatt for å vokse opp som homofile. I januar 1993 leverte de et opprop til stortingspresident Jo Benkow der det stor at «Vi finner det ikke riktig at Regjeringen tar ut en gruppe og gir den særfordeler knyttet til seksuell legning». Oppropet var underskrevet av 71 menn og 11 kvinner, blant dem flere kjente innen ulike samfunnssektorer. Blant underskriverne var langrennsløperen Solveig Pedersen, eldregeneral Per Hovda, Krf-politiker Valgerd Svarstad Haugland, Claus Eftevaag, Trude Stendal, Kristen Skjeldal, Lars Korvald, Kåre Kristiansen, Svenn Stray, Reidun Brusletten, Gunnar Gravdahl, Sverre L. Mo, Hans Olav Tungesvik, Kristian Asdahl, Helga Gitmark, Kjell Furnes, John Austrheim, Ragnar Udjus, Jakob Eng, Konrad B. Knutsen, Erling Utnem, Fredrik Grønningsæter, Håkon E. Andersen, Ole Nordhaug, Arvid H. Nergård, Sigurd Lunde, Thor With, Arthur Berg, Oddbjørn Evenshaug, Anfin Skaaheim, Åge Åleskjær og Aril Edvardsen.

Bakgrunn

Belck-Olsen hevdet overfor mediene at dannelsen av Folkeaksjonen var et uttrykk for misnøye med at Kristelig Folkeparti ikke hadde kjørt hardt nok ut mot forslaget til partnerskapslov.
Zoomforhold

Zoomforhold definerer forskjellen mellom største vidvinkel og lengste tele i et zoomobjektiv. Hvis en zoom i et digitalt kamera for eksempel har 5 mm som korteste brennvidde og 40 mm som lengste, blir zoomforholdet 1:8 (40 : 5 = 8). I dagligtale sier vi at kameraet har 8x zoom.
Bjørgvindrakten

Bjørgvindrakten ble første gang tatt i bruk 17. mai 1996. Den er derfor en av de yngste draktene på Vestlandet. Som navnet tilsier er det først og fremst en bunad for Hordaland og Sogn og Fjordane. Mønsteret i broderiet er hentet fra rosemaling i Sogn og Fjordane, Voss og Hardanger. Stakken er sort med rød kant nede. Forklet har broderi og rød kant rundt hele forklet, noe som virker meget slankende. Stoffet i bunaden er tynn ull. Det er også broderi på vesten, både foran og bak.

Deler til drakten

Det leveres også cape til bunaden, da det er tenkt på den kalde 17. mai på Vestlandet. Capen finnes både med og uten broderi.
Skjorten er i tykk bomull og har broderi på armlinningen, i halsen og på bringeduken. Den er brodert i tre rødfarger, og det er røde knapphull-sting i tunger rundt kantene.
Sølvet er designet spesielt for Bjørgvindrakten av gullsmed Harry Pedersen i Bergen. Blomsten på broderiet i bunaden, går igjen i utformingen av sølvet.
Veskelåsen er i nysølv og laget på Voss, Den har samme mønster som broderiet på skjorten.
Det leveres pose til bunaden i bomullsstoff. Det er også laget bunadsparaply og kiste til oppbevaring av sølvet. Begge deler med motiv fra bunaden. Det er røde strømper til bunaden.
Herrebunaden leveres med lange bukser. Det er tatt utgangspunkt i vadmelsbukser som ble brukt rundt på gårdene. Den leveres med vest og jakke. Blomstene som er brodert på damebunaden er også brukt på herrebunaden.
Knappene har samme blomsten som sølvet i damebunaden. Det er 52 sølvknapper på herrebunaden og en sølvknapp med heng i halsen.
Skjorten til herrebunaden har også samme broderi som dameskjorten.
Bjørgvindrakten er designet av Bjørg Røe.

Bunadspose

Det er laget bunadspose til oppbevaring av bunaden. Den er sydd i bomullsstoff og har glidelås langs hele fronten. Den har 2 lommer utvendig til oppbevaring av sølvet og til bunadsparaply. Nederst er bunadsposen så vid at det er plass til skoene.
Vår Herres klinkekule

«Vår Herres klinkekule» er spor nr. 9 på Erik Byes utgivelse Gammel er min fjord (1974). Sangen har tekst av Erik Bye og melodi av Finn Ludt, og er en av Erik Byes mest kjente utgivelser. Første registrerte framføring var i radioprogrammet Søndagsposten 14. oktober 1973. Sangen er blitt utgitt i flere samlealbum etter originalutgivelsen. Deriblant på Erik Byes eget konsertalbum som åpningssporet på Vandring på Vår Herres klinkekule (1986) og på dobbelt-albumet Høvdingen – de aller beste 1958–2004 på cd nr. 2 som spor nr. 9 som kom ut i slutten av 2005.
Sangteksten handler blant annet om «Jeg så ham [Vårherre] klinke kule med vår klode i muntre sprett mot universets vegg».

Andre utgivelser enn originalen

«Vårherres klinkekule» (sunget av Anne Grete Preus) er åpningsporet på albumet En hildringstime (2005), som er et livealbum fra minnekonserten der diverse artister hedrer Erik Bye ett år etter hans død.
Wenche Myhre ga den ut på konsertalbumet Wenche Myhre in Concert innspilt i 2007, utgitt i 2008. På Wenche sitt album ble sangen skrevet i to ord «Vårherres klinkekule».
Presidenten (TV-serie)

Presidenten (orig. The West Wing) er en amerikansk fjernsynsserie skapt av Aaron Sorkin og produsert av John Wells i perioden 1999–2006. Serien er lagt til vestfløyen i Det hvite hus, som rommer den amerikanske presidentens kontor og hans nærmeste stab, og omhandler administrasjonen til den fiktive demokratiske presidenten «Josiah Bartlet» (Martin Sheen).
Presidenten ble produsert av Warner Bros. og er avsluttet etter sin syvende og siste sesong. Første sesong ble sendt i USA på NBC i 1999. I Norge har serien vært vist på NRK, Hallmark Channel og TV3 Norge.
Serien har vunnet tre Golden Globe og hele 27 Emmy-priser (som er rekord).
Anna Bon di Venezia

Liv og virke

Anna Bons far, Girolamo Boni, var artist, librettist og scenograf. Moren, Rosa Ruvinetti, var sanger. Foreldrene var aktive også utenfor Italia, og Anna kan ha blitt født mens de var i Russland, men det er tvilsomt. I en alder av fire år ble hun 8. mars 1743 tatt opp som elev ved Ospedale della Pietà i Venezia. At hun har et eget familienavn viser at hun i motsetning til de fleste av sine medelever ikke var foreldreløs, men en figlia de spesi, dvs. en betalende elev. Hennes personlige lærer var maestra Candida della Pièta, som hadde fått opplæring av Antonio Vivaldi da han var lærer ved institusjonen. 
I 1756 var Anna Bon i Bayreuth, gjenforent med foreldrene som nå tjente ved hoffet til markgreve Friedrich III av Brandenburg Kulmbach. Anna fikk en post som Virtuosa di Musica di Camera («kammermusikkvirtuos») ved hoffet og dediserte sine seks fløytesonater op. 1 (Nürnberg 1756) til markgreven. Av frontispisen framgår at hun skrev sonatene som sekstenåring.
I Bayreuth komponerte hun sonater  og triosonater for fløyte og basso continuo og for cembalo, publisert i Nürnberg mellom 1756 og1759. Disse verkene har høstet internasjonal anerkjenning i våre dager. Hun er dessuten tilskrevet en kirkearie og andre vokalkomposisjoner, men de er til dels tapt eller spuriøse.
Anna Bon sang i  Domenico Fischiettis opera La Ritorna di Londra i Dresden 20. juli 1756. Det kan dokumenteres at hun opptrådte i foreldrenes operatrupp fra senest 1759/60. Truppen oppførte operaer av blant andre Johann Adolf Hasse og Christoph Willibald Gluck. Anna Bon og foreldrene var ved hoffet til  fyrst Nikolaus I Joseph Esterházy de Galantha, der Joseph Haydn var kapellmester, fra juli 1762 til 1765. Haydn noterte henne med forkortet navn i en besetninganvisning til en av sine kantater. Etter at hun nevnes i et av hoffets dokumenter datert 15. april 1765, finnes det ingen sikre dokumentariske spor etter henne.
Ifølge en oppføring i Ernst Ludwig Gerbers Neues Historisch-Biographisches Lexikon der Tonkünstler var Anna Bon og ektefellen, tenorsangeren Mongeri, ved hoffet til hertuginne von Hildburghausen i Thüringen i 1767. Gerber oppgir «Herrn von Imhoff» som sin kilde. Problemet med denne opplysningen er at kirkeboka i Hildburghausen oppgir at hoffsangeren Francesco Mongeri er gift med hoffsangerinnen Maria Gemarckin, som han på denne tiden har tre barn med. Siden det ikke finnes spor av andre sangere med familienavnet Mongeri i området og kirkeboka verken nevner skilsmisse eller har oppføring om inngåelse av ekteskap mellom Anna Bon og Mongeri, er det vanskelig å feste lit til von Imhoffs opplysning.
Anna Bon skrev og fikk trykt sine sonater i løpet av de tre årene 1756 til 1759, mens den ene bevarte arien antakeligvis stammer fra rundt 1765/1770. Musikken hennes hører til den galante stilen som var på moten en kort periode (~1740–1770) mellom seinbarokken og klassisismen.
Øyvind Knutsen

Landslaget

4. oktober 2016 erstattet han Per Kristian Bråtveit i den Norske U21-troppen til kampene mot Sveits og Kasakhstan. 3. november 2016 ble han tatt ut i U21-troppen til kampene mot Serbia 11. og 15. november 2016.
Åsmundrud (Østre Toten)

Åsmundrud er en nedlagt gard i Nordlia i Østre Toten (gnr. 126). I 1840 ble garden gjennom ekteskap lagt under naboeiendommen Anekstad, og har etterpå vært drevet som et underbruk. I folketellinga i 1865 ble det registrert en innerstfamilie på Åsmundrud, men seinere tellinger nevner ikke bosatte på garden. Ingen av de gamle husa på Åsmundrud er bevart, men en utlåve ble satt opp tidlig på 1900-tallet (Åsmundrudlåven). Rett øst for denne låven oppretta Nordli barnehage en friluftsavdeling i 2007.
Rygh tolker gardsnavnet som norrønt Ásmundarruð, av mannsnavnet Ásmundr.
Formel Renault V6 Eurocup

Formel Renault V6 Eurocup er et tidligere mesterskap innen formelbilracing. Det var en 3,5-liters Formel Renault, og var aktivt fra 2003 til 2004. Det ble startet av Renault som en supportklasse i Eurosports Super Racing Weekends (med ETCC and FIA GT). I 2005 forlot Renault Super Racing Weekend, og startet World Series by Renault, ved å slå sammen World Series by Nissan (hvis motorkontrakt hadde utløpt) og Renault V6 Eurocup.
Mesterskapet ble kjørt med Tatuus-chassis med karbonfiber monocoque og en 3,5 liters V6-motor fra Nissan. Michelin var dekkleverandør.

Løpshelger

Hver startgrid ble bestemt gjennom en kvalifiseringsomgang. Det ble kjørt to løp på hver bane. Hovedløpet var mellom 120 og 130 km, eller 45 minutter, med stående start og ett obligatorisk pitstopp, etterfulgt av et sprintløp, som var mellom 80 og 90 km eller 30 minutter med rullende start.
Poeng ble gitt til de første ti førerne i hvert løp, med 30 poeng til vinneren, og deretter 24, 20, 16, 12, 10, 8, 6, 4, 2. I tillegg ble det gitt 2 poeng til føreren som tok pole position i hvert løp, og i 2003 ble det også gitt 2 poeng for raskeste runde i hvert løp.
Baixa Cerdanya

Baixa Cerdanya er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er Puigcerdà. 
Det grenser i nord til Alta Cerdanya, i øst til Ripollès, i sør til Berguedà, og i vest til Alt Urgell og Andorra. 
Byen Llívia er en spansk eksklave i Frankrike.
Baixa Cerdanya har 17 744 innbyggere og et areal på 546,57 km².
Anders W. Berthelsen

Biografi

Anders W. Berthelsen vokste opp i Kolding, hvor faren var selger og moren soneterapeut. Etter grunnkurs på EFGs nytelsesmiddelutdannelse ble han utdannet ved Statens Teaterskole i København i årene 1990 til 1994. Allerede i 1992 medvirket han på Dr. Dantes Teater i stykket Jagten. Etter en rekke teater- og tv-roller debuterte han på film i 1996 i filmen Portland.
Han ble kjent som den litt rå og egosentriske René i DRs serie Taxa som gikk i 1997-1999, og i rollen som Palle i TV-serien Krøniken. Han har hatt teaterroller blant annet på FÅR 302, Betty Nansen Teatret, Sceneriet, Bellevue Teatret, Rialto Teatret, Edison og Privat Teatret. I 2004 spilte han på Husets Teater i Kopier og i 2005 på Folketeatret i Forlad os vores skyld. Anders W. Berthelsen blev kåret til Årets mannlige tv-skuespiller ved Tv-festival 2004 og igjen i 2005 for rollen i Krøniken.
På film har han blant annet medvirket i dogmefilmene Mifunes siste sang av Søren Kragh-Jacobsen (der han spilte Kresten) og Italiensk for begynnere av Susanne Bier (der han spilte presten og enkemannen Andreas). I 2009 hadde han en rolle i filmen Over gaden under vandet, der Sidse Babett Knudsen spiller hovedrollen.
Anders W. Berthelsen giftet seg i 1999 med regissør Christina Pind Rasmussen (23-11-1971).
Sponplate

En sponplate er en plate som er laget av sammenlimet sagflis og spon.
Sponplater lages i ulike tykkelser alt etter hva de skal brukes til. Vanligvis brukes tykkelser mellom 10 og 35 mm.
Sponplater brukes ofte til veggkledning eller midlertidige arbeidsbord, men de er mest kjent fra møbler i laveste eller mellemste prisklasse, som fra Ikea eller Jysk Sengetøylager. Her er platene som regel utstyrt med et lag plast, som oftest med hvit farge. Tidligere ble det også brukt finér, som er et millimetertynt trelag som er skrellet av som en stor plate, på liknende måte som det avskårne fra en blyantspisser. Trefiner eller plast trykt med imiterte tre-årer imiterer at materialet kunne ha vært massivt tre.
Vanlige sponplater er ikke egnet til bruk utendørs eller i fuktige rom, fordi limet oppløses og treet råtner.
Som avfall er sponplater kategorisert som brennbart avfall, men de må ikke brennes på bål eller i ovnr, fordi de lave forbrenningstemperaturene får limet til å avgi giftige gasser. Forbrenningsanlegenes vesentlig høyere forbrenningstemperaturer kombinert med røykfiltre gjør at limet nedbrytes på en annen måte, de gjenværende restene av skadestoffene filtreres fra.

Sponplateproduksjon i Norge

Per 2017 er det to sponplateprodusenter i Norge: Størst er Forestia på Braskereidfoss som begynte i 1971. Arbor i Hattfjelldal er nest størst og Nordens eldste sponplatefabrikk, etablert i 1957. Et tjuetalls andre sponplatefabrikker har eksistert. A/L Orkla Skogindustrier produserte sponplater på Orkanger fra 1959 til 1976 og hadde også fabrikker på Røros, på Rognan og på Kvam i Gudbrandsdalen. Troms Tre produserte sponplater i Sørreisa til 2006.
«Stifinder»

Stifinders forlis

Stifinder befant seg 13.oktober 1918 syd for New Foundlandsbankene, på vei fra New York, USA til Fremantle, Australia, lastet med olje på fat. Skipet kastet bakk på varselssignal fra den tyske ubåten, ble bordret fra borde, og hele mannskapet kommandert i livbåtene. U-152 senket seilskipet med brannbomber. Den ene av skipets to livbåter ble etter kort tid plukket opp av US Coast Guard, mens den andre nådde etter mer enn tre ukers farefull seilas koralløya Turks Island (Turks- og Caicosøyene). Hele mannskapet overlevde forliset.
Fantasy of Flight

Fantasy of Flight er en fly-relatert fornøyelsespark i Polk City i Florida i USA som tar de besøkende tilbake til flyets pionertid og de tidlige flyvninger, fra tiden før og under første verdenskrig og andre verdenskrig. Parken ble åpnet i november 1995, og er en av verdens største private samlinger av fly med mer enn 60 utstilte fly. Parken ble det nye hjemmet for Kermit Weeks samling av fly som tidligere var samlet i Weeks Air Museum i Tamiami i Florida og som ble skadet i ulik grad under orkanen Andrew som rammet i april 1992. Den 6. april 2014 ble parken stengt for oppgradering. Den er planlagt gjenåpnet en gang mellom 2017 og 2020.
Access Slope

Access Slope er en isdekt skråning mellom nordenden av Lindstrom Ridge og Tether Rock i Meteorite Hills i Darwin Mountains i Antarktis. Bakken ligger på vessiden av Circle Icefall i Darwinbreen og virker å være den eneste ruten gjennom isfallet.
Det beskrivende navnet ble gitt av gruppen som besøkte Darwinbreen under Samveldets trans-antarktiske ekspedisjon i 1956–58, som først klatret ned isbreen.
X-Evian

X-Evian er en tidligere Linuxdistribusjon fra Spania som var basert på Debian og Xubuntu, og dermed indirekte på Ubuntu. Distribusjonen ble lansert som en LiveDistro.
Distribusjonen støttet plattformen i486. Den benyttet skrivebordsmiljøet Xfce.
Versjon 0.6 ble lansert 3. juni 2005. Versjon 2.0 prebeta ble lansert 12. februar 2007.
Microctenonyx subitaneus

Utseende

Microctenonyx subitaneus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Microctenonyx subitaneus er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Svømming under VM i svømmesport 2015 – 100 meter fri kvinner

Semifinaler

Semifinaler ble avholdt kl. 17.32.
Militær etterretning

Militær etterretning er en form for etterretning som fokuserer på innsamling, kontroll og formidling av informasjon om fiendtlige avdelinger, terreng og værforhold i operasjonsområder.
De fleste forsvarsvesen har egne avdelinger som bedriver militær etterretning.

Etterretningsnivå

Etterretningsoperasjoner vil bli utførte gjennom alle militære nivå.

Strategisk etterretning

Strategisk etterretning vil være opptatt med et bredt spekter, slik som økonomi, politiske vurderinger, militære kapasiteter og mulige fienders intensjoner. Dette vil inkludere vitenskapelig, teknisk, diplomatisk og sosiologisk innsamling og analyse, sammen med geografiske, demografiske og industrielle kapasiteter.

Etterretning på operasjonelt nivå

Etterretning på operasjonelt nivå vil være fokusert på identifisering av mulige mål i eget operasjonsområde.

Etterretning på taktisk nivå

Etterretning på taktisk nivå vil være løpende fra dag til dag og fokusere på forberedelser av mulige væpnede sammenstøt, identifisering av viktig lende og organisering av patruljer.

Norge

I Norge driver spesielt Etterretningstjenesten, Forsvarets militærgeografiske tjeneste, Etterretningsbataljonen, Forsvarets spesialkommando, Artillerijeger, Hærens jegerkommando, Marinejegerkommandoen, Kystjegerkommandoen, FS «Marjata» og 717 skvadron med militær etterretning. Militær etterretning er imidlertid en underliggende oppgave for alle militære avdelinger.
Druide

Druide er en keltisk offer- eller orakelprest. Druidene er kjent fra Gallia og De britiske øyer fra rundt 200 f.Kr. I tillegg til presterollen hadde de mektige druidene oppgaver som spåmenn, lærere, leger og dommere. Det er fortsatt visse nyreligiøse grupper som ledes av druider og dyrker deres lære.

Etymologi

Ordet druide kommer fra indoeuropeisk dru som ifølge Plinius d. e. betyr «eik». Det keltiske dru-vid kan da bety «eik-kjenner» eller «den vise».
«Druidene utfører intet offer uten et eikeblad, derav deres navn, druider, fra det greske ordet dryas, som betyr eik, på denne måten.» (Plinius d. e.)
Dagens betydning kan muligens oversettes med visdom. Forbindelsen med eiken går sannsynligvis tilbake til de naturreligioner hvor trær inntok en viktig rolle, som nerthuskulten, som også i Norden inntok en sentral rolle i tiden før år 1.
Begrepet druide tolkes ulikt; noen assosierer det med verdige skjeggete menn kledd i hvite laken som samles ved kulturelle minnesmerker ved høytider. Andre holder druider for å være grusomme keltiske fanatikere som ofrer mennesker. En tredje tolkning legger tyngdepunktet på bruk av magi, kvister av misteltein og trollformler.
Sandkrypere

Utseende

Små (gjerne 3-5 millimeter), tettbygde, matte skarabider, svarte eller rødlige på farge. Hodet er spadeformet. Pronotum er kraftig punktert. Beina er kraftige gravebein.

Levevis

Disse billene finnes på sandige steder, som sanddyner og sandete elvebredder, der de graver i sanden.

Utbredelse

I Norge finnes de bare langs kyste. Rødsandkryper (Aegialia rufa) blir vurdert som Regionalt utdødd (RE) i Norge i den norske rødlisten fra 2010.
Chamizo

Historie

Chamizo ble grunnlagt i 1903.

Transport

Ruta 6 Joaquín Suárez forbinder Chamizo med Canelones, Capilla del Sauce og Sarandí del Yí.
Harma theobene

Utseende

En stor, bredvinget, brun sommerfugl. Oversiden har et bredt, blekrosa tverrbånd i den ytre delen av begge vingepar.
Undersiden er lysbrun og ligner et vissent blad, komplett med "midtnerve".

Levevis

Larvene lever på planter i slekten Buchnerodendron (Achariaceae) og Dovyalis (Salicaceae).

Utbredelse

Arten er utbredt i Afrika, fra Guinea og det vestlige Kenya i nord til Angola og Mosambik i sør.
Kiko Casilla

Landslaget

18. november 2014 fikk han sin første landskamp for Spania mot Tyskland, der han kom inn som innbytter i det 76. minutt.
Gnomibidion

Utseende

Middelsstore, slanke, blankt brune til svarte trebukker, dekkvingene gjerne med gulaktige tegninger. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er nokså jevnbrede og ender i en liten tann. Beina er middels lange med litt fortykkede lår.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Panama i nord til Argentina i sør.
Lilioceris merdigera

Utseende

Liljebille er mellom 6-8 mm lang. Den har et rødt hode og noe utstående øyne. Halsskjold (pronotum), scutellumet  og dekkvingene er skarpt røde på farge. Kroppen er litt langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er, brystpartiet er mye smalere enn dekkvingene. Beina er røde, med svarte knær og føtter (tarser).

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Enkelte år kan de bli tallrike og regnes da som skadedyr. 
Lilioceris merdigera tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Brasiliansk musikk

Brasiliansk musikk innbefatter lokal musikk påvirket av afrikansk, europeisk og eldre lokale musikktyper.
Musikken i Brasil utviklet seg etterhvert til å få et ganske særegent lydbilde sammen med flere andre latin- og søramerikanske land, og både musikktyper som samba, bossa nova, música popular brasileira(MBP), maracatu, i tillegg til brasilianske versjoner av vestlig musikktyper, som f.eks. brasiliansk rock og rap.
Av disse er samba klart mest kjent og utbredt, men også Bossa Nova er velkjent internasjonalt.
Bow

Historie

Stratforde ble første gang dokumentert som en bosetning i 1177. Stedsnavnet er avledet fra angelsaksisk i betydningen brolagt vei til et vadested/elvekryssing (ford).
Bow ble bymessig bebygd fra 1700-tallet, da skitne industrier som garverier og stampeverk ble forvist fra City. Etter hvert som industrialiseringa skjøt fart på 1800-tallet, trakk Bow til seg nye og minst like forurensende såpe-, gummi- og fyrstikkfabrikker. Fyrstikkpikestreiken i 1880-årene, som var en del av suffragettebevegelsen, fant sted på fyrstikkfabrikk som nå er ombygget til et leilighetskompleks, Bow Quarter.
Mye av Bows særpreg som veletablert industriarbeiderstrøk gikk tapt under andre verdenskrig, da området ble hardt rammet av tyske bomber. Den første V1-raketten som traff London, falt ned nær jernbanebroen over Grove Road.
John Morris (fotballspiller)

Biografi

Han startet sin profesjonelle karriere i Manchester United i mars 1941. I 1948 var han på Uniteds lag da de slo Blackpool i FA-cupfinalen. Året etter kjøpte Derby County han for £ 18 500, britisk overgangsrekord på den tiden. Tre år senere gikk han til Leicester City for £ 21 500. I løpet av de seks årene han hadde i denne klubben hjalp han laget til å vinne 2. divisjon to ganger. Totalt spilte han mer enn 200 obligatoriske kamper for Leicester. På slutten av karrieren var han spillende manager i Corby Town, før han var manager for noen mindre klubber i årene 1964 til 1969. 
John Morris debuterte på landslaget mot Norge den 18. mai 1949. Han spilte tre landskamper for England.