Thetis

Ekteskapet med Pelevs og Trojakrigen

Spådommen om at en sønn av Thetis ville bli større enn faren, fikk Zevs fra å ligge med Thetis da han selv hadde veltet sin far fra gudehimmelen. For å sikre en dødelig far for Thetis' avkom, sørget Zevs og hans bror Poseidon at hun skulle bli gift med Pelevs, en sønn av Aiakos på øya Aigina, men hun avviste ham.
Protevs, en gammel havgud, rådet Pelevs til å finne havnymfen mens hun sov og binde henne fast for å hindre at hun slapp unna ved skifte form. Hun kunne endre sitt fysiske jeg ved å bli til flammer, rasende løvinne, og en slange. Pelevs holdt henne fast, og underkastet gikk hun med på å gifte seg med ham. Thetis ble mor til Akillevs med Pelevs som ble konge av myrmidonere.
I henhold til klassisk mytologi ble bryllupet til Thetis og Pelevs feiret på fjellet Pilion sørøst i Thessalia, utenfor grotten til kentauren Kheiron, og til stede som gjester var gudene. De feiret bryllupet med festing. Apollon spilte på sin lyre og musene sang, hevdet Pindaros. Som bryllupsgave ga Kheiron et spyd som var blitt polert av Athene og med et blad smidd av Hefaistos. Poseidon ga ham to udødelige hester, Ksantos og Balios. Eris, splidens gudinne som ikke hadde blitt invitert, dukket opp likevel, og med seg hadde hun et gulleple med teksten «Til den skjønneste» inngravert. Hun kastet det inn blant gudinnene som øyeblikkelig mente at det var en av dem som fortjente det, tre av dem især: Hera, Afrodite og Athene. Da ingen av dem ville gi seg, krevde de at Zevs skulle avgjøre hvem av dem som var den vakreste, men Zevs turte ikke å ta på seg en slik oppgave og ga oppdraget til en prins fra Troja, Paris. Han valgte Afrodite etter at hun lovte ham den vakreste av de dødelige kvinner til ekte, den skjønne Helena, noe som førte til utbruddet av den legendariske Trojakrigen.
I senere klassiske myter gjorde Thetis sin magi på barnet Akilles om natten, brente bort hans dødelighet i et ildsted og salvet barnet med ambrosia om dagen, kan Apollonius fortelle. Da Pelevs oppdaget henne brenne barnet, brølte han ut. «Tetis hørte ham, rev til seg barnet og kastet ham skrikende til bakken, og i vindpust dro hun gjennom hallen som en drøm og stupte i havet, overvettes rasende, og kom deretter aldri tilbake.»
I en langt mer kjent variant av myten forsøkte Thetis å gjøre Akilles usårbar ved å dyppe hele barnet ned i vannet til elven Styx. Imidlertid måtte hun holde ham fast i hælen og den ble ikke berørt av vannet, og ble ikke beskyttet av usårbarhet. I fortellingen om Akilles i Trojakrigen i Iliaden, nevner ikke Homer svakheten med Akilles' hæl.
Uten sin hustru ga Pelevs sønnen til kentauren Kheiron for oppfostring og opplæring. Profetien hadde sagt at sønnen til Thetis ville enten få et langt og kjedelig liv, eller et ærerikt, men kort liv. Da Trojakrigen brøt ut ble Thetis engstelig og skjulte Akilles, forkledd som en pike, i hoffet til Lykomedes. Da Odyssevs oppdaget at en av hoffpikene ikke var det hun utga seg for, kledde han seg ut som en handelsmann og fordelte en rekke forfengelige gjenstander på et bord og tilkalte gruppen. Kun Akilles plukket opp et gyllent sverd som lå på den ene siden, og Odyssevs avslørte ham raskt som av hankjønn. Da Thetis innså at hun ikke lenger kunne forhindre sin sønn fra å følge sin lagnad, fikk hun Hefaistos til å smi ham et skjold og en rustning.
Da Akilles ble drept av Paris ved slutten av Trojakrigen, kom Thetis opp fra havet sammen med nereidene for å sørge over ham. Hun samlet hans aske i gyllen urne, reiste et monument til hans minne, og opprette festivaler til hans ære.

Thetisdyrkelse

De eksisterende historiske nedtegnelsene hevder at Thetis ikke ble beæret som en gudinne med en egen kult, men det fantes et unntak i tradisjonfylte Lakonia. Pausanias ble informert at det hadde vært prestinner for Thetis i arkaisk tid da en kult var sentrert rundt et kultbilde av gudinnen gjort av tre (et xoanon) og som ble oppbevart i bygningen til det eldste tempelet. Ved mellomkomst av en høyt plassert kvinne, hadde hennes kult blitt opprettet på nytt med et tempel, og på 100-tallet e.Kr. var hun fortsatt dyrket med den ytterste ærbødighet. Ved et opprør på 600-tallet f.Kr. hadde kong Anaksandros fra Sparta invadert Messenia, tatt fanger, og fraktet dem hjem som krigsbytte, blant dem også Kleo, prestinne for Thetis. Anaksandros' hustru Leandris ba for denne Kleo ettersom hun i en drøm hadde fått et syn. Da Leandris oppdaget kultbildet av Thetis, plasserte hun Kleo i et tempel for gudinnen med kultbildet som ble voktet som en hemmelighet.
I en fragmentarisk hymne av den spartanske poeten Alkman fra 600-tallet f.Kr., opptrer Thetis som en demiurg (skaper av verden). Det begynte med hennes skapelse av Poros (πόρος, «vei, spor») og Tekmor (τέκμωρ, «anviser, avslutning»). Tredje var Skotos (σκότος, «mørke»), og deretter solen og månen. På dette grunnlaget har blitt foreslått en nær forbindelse mellom Thetis og Metis, en annen formskiftende havmakt som senere ble elsket av Zevs.
Historikeren Herodotos fortalte at perserne ofret til «Thetis» ved odden Sepias ved Artemision. Ved prosessen interpretatio graeca identifiserte Herodotos en persisk havguddom til greske Thetis.