google/wiki40b huggingface dataset:
Xkekén

Xkekén (yukatansk maya: X'keken) er en cenote like nord for landsbyen Dzitnup i Valladolid kommune i den meksikanske delstaten Yucatán. Den er også kjent som «Den blå hula». Xkekén utgjør en underjordisk grotte med en liten åpning i taket hvor sola skinner inn, noe som skaper et turkisblått vannspeil. I taket henger det stalaktitter. Vannspeilet er om lag 30 ganger 20 meter bredt, og har en dybde på mellom én og 20 meter.
Cenoten ble oppdaga i 1950, da en lokal bonde lette etter en gris han hadde mista. Dette er også opprinnelsen til navnet X'keken, som betyr «gris» på yukatansk maya. Cenoten er åpen for besøkende, og kan benyttes til bading og snorkling. I gangavstand fra Xkekén ligger en annen cenote, Samulá.
Den internasjonale kommisjonen for beskyttelse av Donau

Den internasjonale kommisjonen for beskyttelse av Donau (ICPDR) er en mellomstatlig organisasjon med sete i Wien. Organisasjonens offisielle tyske navn er Internationale Kommission zum Schutz der Donau (IKSD). Kommisjonen består av 14 stater med tillegg av EU, og er opprettet med hjemmel i konvensjonen om beskyttelse av Donau. Konvensjonen ble undertegnet i Sofia 29. juni 1994 og trådte i kraft 1998.
De 12 avtalepartene som undertegnet konvensjonen i 1994 var Østerrike, Bulgaria, Kroatia, Tsjekkia, Tyskland, Ungarn, Moldova, Romania, Slovakia, Slovenia, Ukraina og EU. Siden har ytterligere tre land kommet til: Serbia (2003), Bosnia-Hercegovina (2005) og Montenegro (2008).
Italia, Sveits, Polen, Albania og Nord-Makedonia samarbeider med ICPDR under EUs vanndirektiv.
Formålet med ICPDR er å gjennomføre konvensjonen. Videre er ICPDR valgt som plattform for å gjennomføre vanndirektivet. Organisasjonens mål er å sikre en bærekraftig bruk av vannveier og ferskvannsressurser i hele Donaus nedslagsfelt. ICPDR utarbeider forslag til forbedring av vannkvalitet, utvikler strategier for flomvern og forurensningsvern, fastsetter utslippsnormer og sikrer overholdelse av disse gjennom medlemsstatene.
Konvensjonen åpner for at organisasjoner kan tiltre kommisjonen som observatører. I alt 19 organisasjoner har benyttet seg av muligheten for å få observatørstatus (2009) i ICPDR.  Det dreier seg om frivillige organisasjoner, organisasjoner som representerer privat industri og mellomstatlige organisasjoner. I den siste kategorien faller bl.a. Donaukommisjonen.
Sykling under Stillehavslekene 1966

Sykling under Stillehavslekene  1966. Sykling var en av flere sporter som var med i de andre Stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa i Ny-Caledonia i perioden 8. til 18. desember 1966. Det var første gangen som sykling var med på programmet i stillehavslekene. Det var både landevei- og banesykling, totalt seks øvelser, kun for menn. Ny-Caledonia ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Fransk Polynesia med en.
Bukken Bruse-ulykken

Hendelsesforløp

Flyet var på vei fra Fornebu til Hommelvik ved Trondheim med 38 passasjerer og en besetning på syv, ledet av DNLs sjefsflyger John Strandrud. Da flyet skulle lande i Hommelvika ved Trondheimsfjorden var været dårlig. Styrbord (høyre) pongtong traff sjøen så kraftig at den knakk. Flyet hellet over til styrbord (høyre) side og styrbord (høyre) vinge traff vannet. Deretter tippet flyet over og nesen ble ødelagt i det kraftige sammenstøtet med vannet og én flyvertinne ble drept umiddelbart. Den forreste delen av flyet ble raskt fylt med vann. 
Av de totalt 45 ombord døde 16 av passasjerene og tre av besetningen. Blant de omkomne var ordfører i Tromsøysund kommune Alfred Hansen. De av passasjerene som ikke druknet var de som satt lengst akter i flyets røykeavdeling, deriblant den kjente filosofen og samfunns­kritikeren Bertrand Russell (1872 – 1970), som skulle til Trondheim og holde foredrag i Studentersamfundet.
Kublai-khan

Bakgrunn

Kublai Khan var sønnesønn av den berømte Djengis Khan, grunnleggeren av det mongolske riket. Han var den andre sønnen til Djengis Khans fjerde sønn Tolui. Hans mor var dronning Sorghagthani Beki som var assyriansk kristen
Kublai-khan var på 1250-tallet guvernør i nordlige Kina for sin eldre bror Möngke.

Storkhan

Han ble etter Möngkes død i 1259 mongolenes kaghan («storkhan»), og hans rike strakte seg fra Nord-Kina i øst til Russland og Persia i vest. I de første årene hadde han sin residens i Karakorum, en telt/jurtby vest i Mongolia. Siden grunnla han i 1264–1267 en ny residens i Jenking (dagens Beijing, på mongolsk Khanbaliq (eldre transkripsjon Kanbaluk), «khanens by», og som Marco Polo oppfattet som Cumbuluk). Hans sommerhovedstad, Xanadu, ble omspunnet i myter for sin prakt.
Det kinesiske Song-riket ble erobret fra nord i 1277, og Kublai styrtet  dynastiet Song. Han hadde nå kontroll over hele Kina.  Men hans gjentatte forsøk på å erobre Japan 1274 og 1281 via Korea (se mongolinvasjonene av Japan) og hans angrep på Java i 1292 mislyktes. Han førte også krig i Burma og Tonkin (dagens Vietnam), som underkastet seg som vasallstater, og han underla seg Tibet. 
I Khanbaliq holdt han et glitrende og mektig hoff, noe Marco Polo fikk oppleve i årene 1275–1292, og engasjerte seg i utdannelse og kunnskap, handel, sysselsetting og samferdsel. Kublai var nysgjerrig på kristendommen, og da han fikk besøk av Niccolo og Maffeo Polo, Marco Polos far og onkel, i 1263, da han fremdeles holdt til i Karakorum, ba han dem be paven om å sende 100 kristne misjonærer. Men pavestolen grep ikke den store sjansen til å kunne kristne mongolene og dermed hele Sentral-Asia, og Kublai Khan gikk til slutt over til buddhismen.
Han valgte seg den tibetanske guruen Drogön Chögyal Phagpa som åndelig rådgiver. Det var Phagpa som hadde fått Kublai Khan til å konvertere til den tibetanske buddhismen og Phagpa rettferdiggjorde mongolenes styre ved å framstille den mongolske keiser som en Chakravartin, en universell buddhistisk konge som regjerer velvillig over hele verden.
Kublai-khan bygde i 1272 Trommetårnet i Beijing. Dette ble restaurert under Ming-dynastiet og fikk da sitt nåværende utseende. Kublai Khan grunnla også Konfuciustempelet i Beijing som senere ble bygd om av Kublai-khans sønnesønn.
Saron (bedehus)

Saron er et bedehus på Bryne. Her holder mange organisasjoner til, de største er nok Indremisjonsforbundet, Normisjon og Norsk Luthersk Misjonssamband.
Bland skurkar, helgon och vanligt folk

Bland skurkar, helgon och vanligt folk er en konsertalbum med Stefan Sundström, utgitt i 1999.
Mons Leidvin Takle

Organist

Takle har utdannelse fra Musikkonservatoriet i Stavanger og fra Musikkonservatoriet i Oslo, hvor han studerte orgel med Arild Sandvold og piano med Reimar Riefling. Han tok også privattimer i klaverspill med Hans Solum. Han studerte videre i Sverige og USA og har turnert som solist og akkompagnatør både i Norden, Europa og i USA. Takle var organist i Revheim kirke, Madla, Høyanger kirke, Høyanger, Gand kirke, Sandnes, St. Petri kirke, Stavanger, Hægeland kirke, Øvrebø kirke og Vennesla kirke, Vennesla.
Gjennom årene har han bidratt på en rekke plateproduksjoner. Han har arbeidet for som arrangør, produsent og akkompagnatør for Lynor hvor han også har gitt ut en rekke EP/LP-plater og kassetter.
EVS Broadcast Equipment

Filbasert TV-produksjon

Sendingene til TV-kanaler består primært av å kringkaste opptak, som inntil nylig hovedsakelig ble lagret på kassetter. Lineær redigering fra kassetter ble erstattet av digitale filbasert ikke-lineær redigering med harddiskbaserte videoservere. Det har vært en klar dreining mot denne teknologien de siste årene, selv om det vil ta omtrent 5-6 år til før utbredelsen av harddiskbaserte systemer øker markedsandelen fra dagens 30% til 70%. TV-kanaler begynte å gå over til en filbasert arbeidsflyt mot slutten av 1990-tallet. Tradisjonelle videoopptakere er sjelden brukt i direktesendinger lengre, og digitale videoservere, lik de EVS lager, har blitt normen i direktesendinger de siste årene.

Historie

EVS ble grunnlagt i 1994 av Pierre L’Hoest og Laurent Minguet. Tre år senere investerte firmaet 30% av sin kapital, en sum som tilsvarte omtrent 4 millioner EUR, i private midler.
I 1998 ble EVS for første gang børsnotert med en verdi på 14,8 EUR per aksje. Hele firmaet ble verdsatt til 204 millioner EUR. Samme år kjøpte EVS opp VSE, et firma ledet av Michel Counson. I denne transaskjonen fikk VSE aksjer til en samlet verdi på omtrent 4,5 millioner EUR.
Siden den gang har EVS hatt hovedfokus på teknologi og løsninger for sportsproduksjon til TV. EVS’ kjerneprodukter er primært bruk i OB-busser og sørger for slow-motion-repriser. EVS var den første aktøren til å lansere en harddiskbasert opptaksløsning i stedet for kassettbaserte løsninger som Panasonic og Sony var markedsledende på.
Etter å ha etablert seg i OB sportsproduksjon begynte EVS i 2002 å fokusere på studioproduksjon med produkter rettet inn mot dette markedet. Denne avgjørelsen førte til en 40% økning i omsetning i 2012. I tillegg til dette grunnla EVS XDC i 2004. XDC jobbet mot det digitale kinomarkedet. Dette firmaet ble senere restrukturert til Dcinex Group, og EVS solgte sin eierandel i 2014.
Laurent Minguet valgte å tre av fra sin posisjon som direktør i 2001, og tre år senere sluttet han.
L’Hoest besluttet å forlate sin rolle som administrerende direktør etter et styremøte som ble avholdt 15. september 2001. I overgansperioden ble EVS styrt av styret.
I 2012 ble Joop Janssen valgt som administrerende direktør.
10. oktober 2014 besluttet styret at han skulle tre av som administrerende direktør med umiddelbar virkning, og Muriel De Lathouwer skal lede firmaet midlertidig til en ny administrerende direktør er klar.
5. januar 2015 offentliggjorde EVS oppkjøpet av Scalable Video System GmbH (SVS). SVS utvikler løsninger for IT-baserte bildemiksere gjennom det Brussel-baserte selskapet Dyvi Live SA.
Coryton gasskraftverk

Coryton gasskraftverk er et varmekraftverk ved Coryton i England, Storbritannia. Det har en installert produksjonskapasitet på 730 MW, og er utstyrt med gassturbiner. Brenselkilden er naturgass.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 642 285 tonn, noe over 2007-nivået og langt mer enn kvotemålet på ca 1 million tonn.
Hette

Hettetyper

Hetter er ofte poseformede overtrekk som er en del av et større klesplagg, for eksempel jakker, hettegensre, ponchoer, kapper eller anorakker. Slike hetter kan trekkes over hodet, eller dras bak slik at de blir hengende fra nakken. Hetter festet til en anorakk eller regnjakke er ofte laget slik at de kan skjules i plaggets krave, eller så kan de være avtagbare slik at de fjernes når behovet ikke er til stede.
Noen organisasjoner er kjent for sin bruk av hetter, slik som Ku Klux Klan. Klanen hadde tidligere også maskelignende hetter som dekket ansiktet. «Ku Klux Klan-hettene» minner sterkt om capiroter fra spansk middelalder, hodeplagg som fortsatt brukes i seremonielle opptog i katolske middelhavsland, men skal være utviklet uavhengig av disse.
Hetter som skjuler ansiktet kalles gjerne for finlandshetter eller balaklava. Denne typen hetter ble laget for beskyttelse fra snø, vind og kaldt vær, men forbindes gjerne med personer som vil skjule egen identitet i forbindelse med kriminelle handlinger eller andre situasjoner egen identitet ikke ønskes avslørt. En slik hette dekker gjerne hele ansiktet utenom øyner, og eventuelt munn, og kan dermed også kalles for maske.

Annet

Oret hette kan også brukes om hetteformede deksler og liknende, for eksempel fenghetter, eggehetter (til å holde kokte egg varme) og skorsteinshetter (røykfangere).
Sirohi (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 037 185 innbyggere i distriktet, mot 851 107 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 20,13 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 16,55 % i 2011 mot 19,85 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 890 i 2011 mot 918 i 2001.
Grønn metallsvermer

Utseende

En middelsstor (vingespenn 22-31 mm, hannen litt større enn hunnen), helt metallgrønn sommerfugl. Den kan ikke forveksles med noen annen sommerfugl i Norge, men lenger sør i Europa har den noen svært like slektninger. Antennene er kraftige, kamtannede hos hannen. Både antennene, hodet, kroppen og forvingen er kledt med metallgrønne skjell, ofte litt blålige. Bakvingen er grå, tynt skjellkledt og delvis gjennomsiktig, også denne med noen metallgrønne skjell.

Levevis

Arten lever på blomsterrike enger. Larvene utvikler seg på syrer (Rumex spp.). De voksne sommerfuglene flyr om dagen fra midten av juni til begynnelsen av august.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, Den iberiske halvøya og Italia, og i det nordlige Asia østover til det vestlige Kina. I Norge finnes den på Sørlandet og på Østlandet nord til Vågå, dessuten er det noen, mest gamle, funn fra Vestlandet nord til Bergens-området.
Arten er ikke spesielt sjelden men ser ut til å være i tilbakegang.
Bhaktapur

Bhaktapur (nepali Bhadgaon – Risbyen, newar Khwopa – De Gudfryktiges By) er en by i Katmandudalen i Nepal. Administrativt er byen en del av Bhaktapur-distriktet, som ligger i sonen Bagmati i Sentralregionen. Byens folketall var i 2005 anslått til 76 890.
Bhaktapur er en av Nepals største og historisk viktigste byer. Sammen med Katmandu og Patan reknes den som et av hovedsetene for dalens fantastisk rike gamle kulturarv. Av disse 3 byene er Bhaktapur den som er best bevart og minst ødelagt av moderne riving og nybygging, trafikk og liknende.
Byen er et viktig sete for Katmandudalens gamle newarkultur. Den er full av minnesmerker fra denne kulturens storhetstid under Malla-dynastiet, da den i flere århundrer var sentrum i en sjølstendig bystat. Newarenes språk, tradisjoner, religion og håndverk står også sterkt her.
Politisk har Bhaktapur fra slutten av 1970-tallet vært dominert av Nepal Mazdoor Kizan Party, et kommunistparti som står sterkt her, men ellers ikke har klart å oppnå langvarig sterk innflytelse utafor Bhaktapur.
NMKPs karismatiske leder Narayan Man Bijukche, alias kamerat Rohit, har fra 1991 representert Bhaktapur-distriktet i parlamentet.
? (XXXTentacion-album)

? er det andre studioalbumet til den amerikanske rapperen XXXTentacion, og det siste som ble utgitt før hans død. Det ble utgitt 16. mars 2018 og debuterte på førsteplass på Billboard Hot 200 og VG-lista.
Albumet lå på toppen av VG-lista de to første ukene (uke 12 og 13), samt i uke 26 etter hans død, med forløperen 17 bak seg. Den har vært på lista helt siden debuten.
Albumet vil gis ut på nytt 26. juli 2019 som deluxeversjon i anledning ettårsjubileet for albumet. Den vil inneholde instrumentalene av hvert spor, EP-en A Ghetto Christmas Carol, "voice memos" fra innspillingen av albumet, samt ny materiale sammen med rapperen Rico Nasty og den japanske spillkomponisten Yoko Shimomura.
Emil Holst

Klubbkarriere

Han ble hentet til Hamarkameratene fra Ridabu IL, og gikk gradene i klubben, frem til han ble tatt opp i a-stallen foran 2013-sesongen. Hans debutkamp fikk han mot Bodø/Glimt på Aspmyra Stadion den 16. september 2013, da han sto i Lars Øvernes sitt fravær, grunnet for mange gule kort.
Pseudospongosorites

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mexicogolfen.
Knut Torbjørn Eggen

Bakgrunn

Knut Torbjørn Eggen var sønn av suksess-treneren Nils Arne Eggen. Foreldrene var kun 19 år gamle og nettopp ferdige med videregående ved fødselen. Han vokste opp tett på sin fars interesser. Faren hadde vært en habil kombinertløper i sin ungdom, og sønnen begynte med langrenn og skihopp. Som sin far tok han også lærerutdannelse, men det var fotball som preget livet for familien Eggen. 
Eggen ble selv en habil fotballspiller, men nådde større meritter som trener. Han var de siste årene ekspertkommentator og stod for kampanalyser for TV-kanalen Viasat 4.
Israels forsvar

Historie

Organisasjonen ble opprettet i mai 1948, rett etter grunnleggelsen av staten Israel. IDF etterfulgte Haganah som jødenes forsvarsorganisasjon, og besto for det meste av folk fra denne paramilitære selvforsvarsstyrken, spesielt den operative grenen Palmach. Store deler av Den jødiske brigaden, som hadde kjempet under britisk flagg i andre verdenskrig, sluttet seg også til landets nye forsvar.
Etter opprettelsen av IDF gikk de to jødiske undergrunnsorganisasjonene Irgun og Lehi inn i en løs sammenslutning med forsvaret, men fikk tillatelse til å operere selvstendig i noen sektorer frem til slutten av den arabisk-israelske krig, hvoretter de to organisasjonene ble oppløst.

Militære slag

Se egen liste: Liste over kriger Israel har deltatt i

Påståtte krigsforbrytelser

Israels forsvar har brukt flere metoder, og har stått bak en rekke hendelser, som av flere menneskeretts- og nødhjelpsorganisasjoner regnes som krigsforbrytelser og i strid med folkeretten. Dette inkluderer angrep på sivile, ødeleggelse av bosettinger og andre overgrep på okkupert land. 
Noen eksperter tilbakeviser imidlertid disse påstandene. Oberstløytnant Terje Torsteinson ved Forsvarets stabsskole avviste at det var bevis for israelske krigsforbrytelser i Libanon i juli-august 2006.
Hakka (språk)

Hakka (tradisjonell kinesisk: 客家話, forenklet kinesisk: 客家话, pinyin: Kèjiāhuà) er en av de mange dialekter eller språk som tilhører den større språkgruppe som går under benevnelsen kinesisk. Det store flertall av dem som benytter språket tilhører hakka-folket.
Språkets navn kommer av hak 客 (mandarin: kè) «gjest» og ka 家 (mandarin: jīa) «familie». Blant dem som selv benytter språket kalles det hak-ka-fa/-va 客家語, hak-fa/-va, 客語, tu-gong-dung-fa/-va 土廣東話, eller ngai-fa/-va "亻厓"話 («vårt språk»).

Språkhistorie

Hakkaene kom ved forskjellige migrasjonsbølger fra det nordlige Kina til de sørlige områder de nå har som sitt kjerneområde. Migrasjonene var for det meste utløst av kriger og uroligheter. Hakkaene forbedre kom fra dagens Henan og Shaanxi, og de tok med seg det kinesiske talemål som var utbredt der den gang. (Senere er talemålet i disse områdene utviklet seg til dialekter av moderne mandarin.) Hakka er et nokså konservativt språk, og er generelt mye nærmere middelalderkinesisk en noe annet moderne kinesisk språk. Man kan finne mange arkaiske trekk i moderne hakka, som de finale konsonanter -p -t -k, noe man også hører i andre moderne sørkinesiske språk, men som er gått tapt i mandarin.
Gjennom folkets vandringer kan hakka ha plukket opp elementer fra de språkene som de kom i kontakt med underveis. Man finner vokabular som hakka har felles med min og she (hmong-mien).

Dialekter

Ettersom hakkaene kom nordenfra i forskjellige migrasjonsbølger og disse tildels ble nokså spredt, har hakkaspråket utviklet mange dialekter, i Guangdong, Fujian, Jiangxi, Guangxi, Sichuan, Hunan, Guizhou, Hainan, Taiwan og Singapore.
Den dialekten som de facto oppfattes som standard for språket, er meixianhua, som tales i Meixian i det indre østlige Guangdong. Den offisielle kinesiske romaniseringssystemet som ble utviklet for hakka i 1960, tar utgangspunkt i meixianhua.
Lillian Harriet

Karriere

Hun sang offentlig for første gang i en talentmønstring på Sentrum kino i Trondheim i 1954, og ble etter hvert benyttet som vokalist ved flere lokale arrangementer i Trondheim. Hennes platedebut kom i 1957 med «Dine øyne er så blå». På 1960-tallet var hun fast vokalist med Asmund Bjørkens orkester. Hun fikk etter hvert engasjementer over hele Norge og var på revyturné med Martin Ljung i Sverige. Hun deltok i musikkfestivaler i utlandet på slutten av 60-tallet og fikk juryens ærespris på en festival i Romania i 1970. Hun deltok i de norske Grand Prix-finalene i 1973 og 1974. Fra 1974 var hun hovedsakelig aktiv i Tyskland med sin egen jazzgruppe, og på verdensturnéer med dansebandet Studiker. 
Hun var aktiv som artist fram til 1995. Fra 2003 har hun vært bosatt i Rostock i Tyskland.
Carl Vilhelm Holst

Liv

Holst ble student i 1925 og cand. mag. i litteraturhistorie fra Universitetet i Oslo i 1933, med en avhandling om lykkefølelsen hos den franske forfatteren Stendhal. Han var en tid lærer på en skole i Oslo, før han i 1936 ble utnevnt til lektor i norsk ved Sorbonne-universitetet i Paris. Her ble han værende til 1940.
I 1941 ble Holst utnevnt til lektor i fransk ved Universitetet i Oslo. Fra 1943 til sin død var han universitetsstipendiat i litteraturhistorie, og holdt forelesninger over fransk språk og litteratur.

Verk

Holst offentliggjorde lite mens han levde, bare et utdrag av magistergradsavhandlingen i tidsskriftet Edda i 1937, og en studie over litteraturhistoriske problemer i det danske tidsskriftet Orbis Litterarum fra 1943. Han skrev også en artikkel om sin lærer Peter Rokseth i Samtiden (1946).
Ved sin død etterlot Holst seg begynnelsen til en avhandling om litterær estetikk, som ble utgitt som Fragment av en kunstfilosofi av Asbjørn Aarnes i 1953. Året etter ble studien Baudelaires estetikk utgitt, og i 1974 utga Karin Gundersen en samling artikler og taler under tittelen Kulturfilosofiske skrifter.
Østerrikes nasjonalbibliotek

Østerrikes nasjonalbibliotek (tysk: Österreichische Nationalbibliothek, ÖNB) er nasjonalbiblioteket til den østerrikske republikken. Biblioteket ble bygget i middelalderen av Habsburgmonarkiet og ble kalt «hoffbiblioteket» (Hofbibliothek) frem til 1920. Biblioteket befinner seg hovedsakelig på Hofburg, men enkelte avdelinger ligger også på palais Mollard-Clary. Biblioteket er med sine 7,4 millioner dokumenter det største i hele Østerrike.
Wozzeck

Wozzeck er en tysk opera av den østerrikske komponisten Alban Berg. Den ble skrevet mellom 1914 og 1922 og uroppført i 1925. Den er basert på skuespillet Woyzeck av Georg Büchner, som Berg overvar uroppførelsen av i 1914 og ble inspirert til å skrive en opera av. Siden har operaen etablert seg som en av de operaer som jevnlig oppføres. Den består av tre akter med fem scener i hver akt. Han skrev selv librettoen til operaen.
Operaen handler om en liten families sørgelige endelikt (faren - en antihelt i stykket - slår på grunn av skjebnens ugunst moren ihjel og drukner seg selv, hvorved deres felles sønn blir alene tilbake).
Hovedpersonen som både opera og det litterære forbilde bygger på, er en historisk skikkelse. J. C. Woyzeck talte blant de første gjerningsmenn som myndighetene undersøkte om var tilregnelig. Undersøkelsesresultatet fra Johann Christian August Clarus sa han var tilregnelig, virkelighetens Woyzeck ble dømt til døden den 27. august 1824 og henrettet i Leipzig. Det formodes at han led av depresjon, schizofreni, forfølgelsesvanvidd og depersonalisasjon.
Barthold Halle

Kunstnerisk virke

Barthold Halle har siden 1949 arbeidet som instruktør ved flere teatre, blant annet Studioteatret, Rogaland Teater, Folketeatret, Riksteatret og Nationaltheatret. I tillegg har han hatt oppdrag innen radio, fjernsyn og film. I 1967 begynte han som instruktør ved Oslo Nye Teater, og fra 1978 til 1984 var han teatersjef samme sted. Siden har Barthold Halle vært frilansinstruktør.
Barthold Halle har skrevet sju egne stykker og satt iscene nærmere 150 forskjellige oppsetninger, også opera og dukketeater. Til hans store iscenesettelser hører blant annet Peer Gynt på Riksteatret i 1960, Shakespears Helligtrekongersaften på Oslo Nye Teater i 1963 og Ibsens Brand på Nationaltheatret i 1966. Han har også laget flere viktige oppsetninger for Festspillene i Bergen i samarbeid med Edith Roger. Barthold Halle var regissør for Oslo Nye Teaters figurteaterversjon av Henrik Ibsens drama Hedda Gabler, som hadde premiere i 1994. NRK Fjernsynsteatret viste denne forestillingen i 1996; samme år vant stykket prisen for beste scenografi på Baltic House International Theatre Festival i St. Petersburg. Scenografien var ved Lisbeth Narud, som også hadde designet dukkene.
Ved sitt 90-årsjubileum i 2015 hadde Barthold Halle hatt regiansvaret for over 150 oppsetninger, og var stadig i virksomhet som regissør.

Priser og utmerkelser

I 1999 mottok Halle Tyrihansprisen for figurteateroppsetninger av Astrid Lindgrens Mio, min Mio, Henrik Ibsens Hedda Gabler og William Shakespeares Stormen.

Familie

Barthold Halle er far til dramatikeren Jesper Halle, jazzsaksofonisten Morten Halle, og jazzsaksofonisten Klaus Ellerhusen Holm.