google/wiki40b huggingface dataset:
Grigorij Gersjuni

Biografi

Gersjuni var sønn av litauiske jøder. Han studerte farmakologi ved Universitetet i Kiev. Etter studiene slo han seg ned i Minsk og åpnet der et  bakteriologisk laboratorium.
Som overbevist sosialist var Gersjuni en av stiftelsesmedlemmene av Arbeiderpartiet for Russlands politiske frigjøring, noe som ble foranledning for at han i 1900 for første gang av det tsaristiske hemmelige politi, Okhrana.
Han ble snart etter løslatt, og i 1901 grunnla han så det sosialrevolusjonære parti, sammen med andre sosialister, blant annet med Jekaterina Bresvkovskaja, Viktor Tsjernov, Aleksander Kerenskij og Jevno Asef.
Året etter dannet Gersjuni den sosialrevolusjonære kamporganisasjon, som de påfølgende år var ansvarlige for en rekke attentater på tsarregimets folk. Det første var mot innenriksminister Dmitrij Sipjagin, som ble drept i 1902 av den sosialrevolusjonære Stepan Balmaskhov.
I 1903 myrdet terrorister fra Gersjunis organisasjon den tsaristiske guvernør i Ufa N. M. Bogdanovitsj. Allerede i mai 1903 ble Gersjuni arrestert i Kiev, etter at Okhrana hadde lykkes i å engasjere Gersjunis nestkommanderende, Jevno Asef, som hemmelig politispion. Asef sørket for at Okhrana fikk bevismateriale mot Gersjuni, som knyttet ham til terrorattentatene. Etter Gersjunis attestasjon overtok Asef ledelsen for kamporganisasjonen; hans stedfortreder ble Boris Savinkov.
Gersjuni ble dømt til døden, men straffen ble omgjort til livsvarig fengsel og tvangsarbeid, ettersom Gersjuni nektet for enhver befatning med attentatene og søkte tsaren om nåde. Allerede i 1905 klarte han å flykte fra fangeleiren i Øst-Sibir, og gjemt i et fat surkål kom han seg inn i Kina.
Fra Kina begav han seg først til Amerika og derfra til Europa, der han ankom i februar 1907. Der drev han propaganda for avskaffelsen av tsardømmet ved bruk av terror. Frem til sin død forsvarte Gersjuni sin etterfølger Asef mot ryktene om at han hadde forrådt organisasjonen. 
I 1908 døde Gersjuni i Zürich, antagelig av tuberkulose.
Strategus simson

Utseende

En stor (30-50 millimeter), kraftig, blank og glatt, rødlig til brunsvart hornbille, kroppen mer eller mindre sylindrisk. Det er stor forskjell på kjønnene. Hannen er markert større enn hunnen, og har et langt, spissen kløvet horn på forkanten av pronotum, også to fremoverrettede, slanke horn på sidene av pronotum. Hos små hanner er hornene gjerne redusert til spisse knøler. Hos slekten Strategus sitter alle hornene på pronotum, ikke på hodet, så de kan ikke beveges i forhold til hverandre som hos de fleste andre hornbiller med lange horn. Hunnen mangler horn og knøler på pronotum, men pronotum har en rund uthuling foran, denne har tverr-rynket mikroskulptur. Antennene er korte og vifteformede. Dekkvingene er blanke uten påfallende punktering. Undersiden er kledt med lange, gulaktige hår.

Levevis

Larvene lever i jorden av røtter og råtnende plantedeler. Noen ganger kan de gjøre litt skade på plener og lignende. Utviklingen tar ett år. De voksne billene spiser gjerne frukt eller nektar fra blomster. De flyr om natten og kommer gjerne til lys, av og til i store mengder.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Jamaica.
Tuao

Tuao (Bayan ng Tuao) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Cagayan. Folkemengden var på 61 535 innbyggere i 2015.
Vladimir Gabulov

Landslaget

22. august 2007 fikk han sin første landskamp for Russland mot Polen.
Han ble tatt ut i Russlands tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i Russlands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Andelslaget MS Jøsenfjord

Andelslaget MS Jøsenfjord ble stiftet 11. februar 2011 med det formål å kjøpe MS «Jøsenfjord» og få skipet hjem til Ryfylke. Andelslaget er en ideell forening som skal eie, restaurere og drive MS Jøsenfjord som et verneverdig veteranskip. Andelslaget har samlet inn penger fra privatpersoner og bedrifter og 8. april 2011 kunne laget kjøpe skipet for 35 000 euro fra de tidligere eiere i Nederland. Etter slippsetting i den Oever i Nederland seilte skipet hjem 18. april 2011 og to dager senere kom det frem til sin nye fortøyningsplass i Sandangervågen på Randøy i Hjelmeland.
Andelslaget deltar i utgivelsen av tidsskriftet Dampskibsposten sammen med andre veteranbåtlag.
NM i hopp uten tilløp 1991

NM i hopp uten tilløp 1991 var en del av NM i friidrett 1991.
Mesterskapet ble arrangert i Trondheim 2. mars. Arrangør var NTHI.
Ronnie Dix

Biografi

Ronnie Dix debuterte for Bristol Rovers i en ligakamp mot Charlton Athletic. Dette skjedde den 25. februar 1928 da han bare var 15 år og 173 dager gammel. Uka etter scoret han sitt første ligamål, og da han ble 17 år skrev han under på en profesjonell kontrakt med Bristol Rovers. I mai 1932 gikk han til Blackburn Rovers før han året etter signerte for Aston Villa. Han ble i klubben fra Birmingham i fire sesonger, deretter ble Derby County hans neste stoppested.
Mens Dix spilte for Derby fikk han også sin engelske landslagsdebut, og det skjedde 9. november 1938 i en landskamp mot Norge. England vant kampen 4-0 og Dix scoret ett av Englands mål. Sommeren 1939 gikk han til Tottenham Hotspur for £5 000, men etter bare tre kamper for Tottenham brøt andre verdenskrig ut og all ligaspill i England ble stoppet. Han fortsatte sin fotballkarriere etter krigen, og i november 1947 skrev han under for Reading. Etter to sesonger i Reading la han opp sommeren 1949.
High Bridge gasskraftverk

High Bridge gasskraftverk er et varmekraftverk i delstaten Minnesota i det nordlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 570 MW, fordelt på 1 blokk og 2+1 moderne gassturbiner. Operatør er Xcel Energy Co.
Utstyret er vesentlig levert av Nooter og Melco. Anlegget ble bygget ut i årene 2005–2008, som erstatning fra det gamle og utrangerte Riverside kullkraftverk, som ble lagt ned.
Brenselkilden er naturgass.
Steve Scott

Annet

Mora var selv løper og en viktig inspirasjonskilde for at han begynte med friidrett. Under olympiske leker i 1972 tok den amerikanske løperen Dave Wottle gull på 800 meter. Wottle blir best husket for at han ikke tok av seg skyggeluen under medaljeseremonien da nasjonalsangen ble spilt. Dette inspirerte Scott til å løpe med skyggelue i hvert eneste løp i 1972 under terrengløpsesongen. 
Scott blir betraktet som oppfinneren av hurtiggolf i 1979.
Tåtten om den sogekunnige islendingen

Tåtten om den sogekunnige islendingen (Íslendings þáttr sögufróða) er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Norge i kong Harald Hardrådes regjeringstid (1047–1066) og handler om en navnløs islending som oppholder seg ved kongens hoff.
Hovedpersonen får opphold ved hoffet fordi han kan fortelle sagaer, og han blir pålagt å fortelle til alle som spør, når de spør. Innunder jul bli han taus og fortvilet. Kongen avslører at dette er fordi han har fortalt alle historier han kan, og ikke ønsker å gjenta seg selv. Det avklares imidlertid at han kan én saga til, en han hadde lært av Halldórr Snorrason om kong Haralds reiser.
Tåtten er kjent fra håndskriftene Morkinskinna, Hulda-Hrokkinskinna og Hrokkinskinna; det er mulig at den er inkludert i Morkinskinna for å autentisere den etterfølgende beretningen om kong Haralds reiser. Sagaen er også «fejlagtigt blevet kaldt Þorsteins þáttr sögufróða, selv om navnet på helten er ukendt».
Oversatt til norsk av Jan Ragnar Hagland i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.
Flommen i Nord-Trøndelag 2006

Flommen i Nord-Trøndelag 2006 var en flom som skyldtes kraftig regn. Flommen varte fra 31. januar til 2. februar 2006. Nordlandsbanen og veiforbindelsen mellom Nord- og Sør-Norge måtte stenges. En person omkom idet en bro raste ut på Årnes i Åfjord. Tidlige overslag var mellom 500 og 1000 bygningsskader pga. flom og ras.
I løpet av tre døgn falt det 150-300 mm nedbør som regn over området og snøsmeltingen bidro med 10-50 mm. Ispropper og oversvømmelser blant annet i Namsen, Stjørdalselva og Verdalselva gav den største flommen siden NVE startet flommåling i området for 90 år siden.
Karlsøy Prestegaard

Historie

I 1980 grunnla Stein Olsen bandet Karlsøy Prestegaard. Karlsøy Prestegaard gav ut sin første 7"-singel i 1981. Året etter entret bandet Cirani studio i Svolvær og spilte inn debutalbumet Dyret (666). Musikalsk kan albumet beskrives som et knippe velskrevne låter i skjæringspunktet mellom punk, new wave og ska – iblandet progressive tendenser og kritiske, antiautoritære norske tekster. Trommeslageren Geir Strand hadde tidligere spilt i tromsøpunkbandet Søt Hævn og fortsatte senere i blitzbandet Kafka Prosess og indie-bandet Vinterhagen.
I 1990 turnerte Karlsøy Prestegaard i Sovjetunionen. Turnéen startet i Murmansk og gikk via St. Petersburg, Moskva og til «den forbudte byen» Saratov ved Volga. Samme året ga de ut singlen «Barn av lyset».
I 1994 kom Svein Andersens helaftens dokumentarfilm Karlsøya – mellom geiter, rock og Muhammed der filmmusikken er komponert av Karlsøy Prestegaard. En soundtrack-CD på eget selskap ble også lansert i anledning filmen. Både gruppa og Stein Olsen som privatperson medvirket i denne filmen.
I 2004 ble bandet booket til Quartfestivalen i Kristiansand.
Den 13. juni 2008 ble endelig albumet Dyret (666) og singlen «Barn av lyset» reutgitt som CD av Smart Patrol Records.
Aetalionidae

Utseende

De ligner på hornsikader (Membracidae) men skiller seg fra disse ved at forlåret er vokst sammen med hofteringen (trochanter), ved at scutellum er helt udekket (delvis tildekket hos Membracidae) og ved visse trekk ved kjønnsorganene. De skiller seg fra dvergsikader (Cicadellidae) ved at de har tre eller færre rader med børster på bakleggen (dvergsikadene har fire rader). Noen arter har hornlignende kjøler på thorax.

Levevis

Som andre sikader lever de av å suge sevje fra planter. I denne gruppen er det vanlig at hunnen vokter over eggene hun har lagt. Noen arter skiller ut honningdugg og blir passet på av maur, bier og veps som spiser denne. Disse insektene er ofte selskapelige. Enkelte arter er regnet som skadedyr.

Utbredelse

Denne familien er utbredt i to skilte områder, varme områder av Amerika og Sørøst-Asia. I Nord-Amerika finnes det sju arter.
Det kvinner vil ha

Det kvinner vil ha (originaltittel: What Women Want) er en amerikansk spillefilm fra 2000. Den er en romantisk komedie, med Mel Gibson og Helen Hunt i hovedrollene. Regi er ved Nancy Meyers.
Filmen hadde norsk premiere 6. april 2001.
Cheilosia vicina

Utseende

En nokså liten (6-8 mm), helsvart blomsterflue. Den kjennes lettest på ansiktet, som er kraftig uthulet under antennefestet, med en midtbule som stikker ut og gjerne litt opp slik at fluen får en "oppstoppernese". Fasettøynene er nakne. Antennene er nokså små, svarte, det tredje leddet kvadratisk til sirkulært. Kroppen er kledt med ganske lange, mørke og kortere, lyse hår om hverandre. Scutellum har 6-10 børster langs kanten. Beina er svarte, vingene gråaktig røykfargede.

Levevis

Denne arten påtreffes helst mellom frodig urtevegetasjon i skog. Larvenes vertsplante(r) er ikkje kjent. De voksne fluene flyr i mai-juli.

Utbredelse

Arten er utbredt over det meste av Palearktis. I Norge finnes den over hele landet bortsett muligens fra ytre kyststrøk i Nord-Norge og det nordligste Finnmark.
Norgesmesterskapet i boksing 1961

Norgesmesterskapet i boksing 1961 ble arrangert 5. mars i Oslo.
Dagfinn Næss vant sin fjerde kongepokal. 
Forbundspokalen ble vunnet av Tore Magnussen.
Jyväskylä

Historie

Jyväskylä fikk markedsrettigheter i 1801 og bystatus den 22. mars 1837. Samme år laget arkitekten Carl Ludvig Engel en byplan for byen, og i 1838 hadde den 189 innbyggere. Finlands første finskspråklige grunnskole ble opprettet i Jyväskylä i 1858. Jyväskylä ble selvstendig menighet i 1875, og bykirken stod ferdig i 1880, tegnet av Ludvig Isak Lindqvist.
I 1897 kom jernbanen til Jyväskylä fra Haapamäki, den erstattet dampbåttrafikken over  Päijänne til Lahtis som byens viktigste transportforbindelse.
Fyrstinne Olgas orden

Fyrstinne Olgas orden (ukrainsk: Орден княгині Ольги) er en ukrainsk orden innstiftet 15. august 1997 av president Leonid Kutsjma for å belønne fortjenstfull innsats av kvinner. Den er oppkalt etter storfyrstinne Olga av Kiev (ca. 900–969), som var gift med storfyrst Igor I av Kiev og som fra 945 var regent over Kiev-Rus for sin mindreårige sønn Svjatoslav. Ordenen rangerer etter Ordenen for mot, men foran Daniel av Galicias orden. Fyrstinne Olgas orden tildeles av Ukrainas president.

Insignier

Ordenstegnet for Fyrstinne Olgas orden består av en oval hvitemaljert medaljong med Olgas helgenbilde i midten. Hun er framstilt med løftede armer og med glorie om hodet. Kvinnefiguren er omgitt av en krans besatt med fire rektangulære ametyster, satt slik at de danner en korsform. Ordenstegnet er opphengt på båndet med et element bestående av en oval med Ukrainas statsemblem, treforken, og grener av krossved, samt korslagte metallbånd til feste i ordensbåndet. For 1. klasse er hele medaljongen og båndelementet forgylt, for 2. klasse er kransen forgylt mens bildet av Olga og båndelementet er i sølv og for 3. klasse er alt i sølv. Ordenstegnene er nummerert og serienummeret er å finne på revers.
Ordensbåndet er i lilla og hvitt. For 1. klasse har båndet hvit midtstripe med smale lilla kantstriper. Båndet for 2. klasse er lilla med hvit midtstriper og båndet for 3. klasse er lilla med to smale hvite midtstriper.

Tildeling

Fyrstinne Olgas orden tildeles kvinner som har gjort seg fortjent med innsats i statens tjeneste, innen næringsliv, utdanning, forskning, kultur og i andre deler av samfunnslivet. Den tildeles også for oppfostrelse av barn. Utnevnelse skjer først til ordenens laveste grad, med påfølgende forfremmelser etter minimum tre år i hver grad. Utlendinger kan også tildeles ordenen og kan utnevnes direkte også til høyere trinn.
Mary Elizabeth Winstead

Karriere

Winstead startet karrieren allerede som 13-åring, men slet i mange år med å få de helt store rollene. I 2005 fikk hun imidlertid gjennombruddet. Først dukket hun opp i en liten rolle i grøsseren The Ring Two med Naomi Watts, oppfølgeren til The Ring, før hun fikk en av stjernerollene i superheltfilmen Sky High (2005). I 2006 spilte hun hovedrollen i grøsseren Final Destination 3 og en av rollene i ensemblefilmen Bobby, som omhandlet mordet på Robert F. Kennedy.
I Die Hard 4.0 (2007) spilte hun Lucy Gennaro McClane, datteren til hovedpersonen John McClane (Bruce Willis). Hun spilte også en birolle i Quentin Tarantinos Death Proof samme år.
Tre år senere kom hun tilbake i rampelyset som Ramona Flowers, som er jenta Scott Pilgrim kjemper innbitt for i actionkomedien Scott Pilgrim vs. the World. Året etter spilte hun hovedrollen som Kate Lloyd i The Thing, en film hvor også mange norske skuespillere var med (blant annet Trond Espen Seim, Jørgen Langhelle, Stig Henrik Hoff og Kristofer Hivju).
I 2012 skal hun spille Mary Todd Lincoln, kona til Abraham Lincoln i den mye omtalte fantasythrilleren Abraham Lincoln: Vampire Hunter.
Theodor Bar Konai

Theodor Bar Konai var en nestoriansk kristen skribent og apologet som etter alt å dømme levde i Irak på slutten av 700-tallet. Han er mest kjent som forfatter av Scholia (eller Skolieboken), hvor han både gir en kateketisk utlegning av den kristne troen slik han forsto den, og drøfter ulike konkurrerende trosretninger.
Han skrev også en kirkehistorie, traktater mot monofysittismen og arianismen og noen andre apologetiske skrifter. Avsnittet fra Skolieboken om manikeismen bygger etter alt på dømme på Manis eget verk Fortellingen (Pragmateia).
Utdrag fra Skolieboken er oversatt til norsk i antologien Manikeiske skrifter, 2011.
Snilstveitøy

Snilstveitøy er ei øy som ligger rett utenfor Rosendal i Kvinnheradsfjorden i Kvinnherad kommune i Hordaland. Øya har eit area på 6,8 km² og det høyeste punktet, Veten, ligger på 409 meter over havet. Som navnet antyder fungerte Veten i eldre tid som et ledd i leidangsmobiliseringen.
I forlengelsen av Snilstveitøy, bare skilt av et svært smalt sund, ligger øya Skorpo som strekker seg sørvestover mot Herøysund.
På Snilstveitøy utgis lokalavisen Øyaposten. Den utgis i papirutgave to ganger i året og har vekt på lokalhistorisk stoff.
M109

Bakgrunn

Utviklingen av M109 begynte i 1952 da den amerikanske hæren ba om en ny selvdreven haubitser for å erstatte M44 selvdreven haubitser. Til å begynne med ville man bruke en 156 mm haubitser, men for å holde bestykningen NATO-kompatibel bestemte man seg i 1956 for å benytte en 155 mm haubitser. I 1959 var den første prototypen ferdig, under betegnelsen T196. En del problemer måtte fremdeles utbedres, og samtidig bestemte hæren seg for at kjøretøyet skulle utstyres med en dieselmotor for bedre rekkevidde, noe som førte til en ny prototype med betegnelsen T196E1. Denne ble akseptert i 1961 og satt i begrenset produksjon fra oktober 1962. I 1963 ble den standardisert som M109 og i juni samme år ble de første haubitserne tatt i bruk av den amerikanske hæren.

Norge

Norge anskaffet 126 M109A3G fra Tyskland i 1969 som en erstatning for den tauede M114. Iløpet av siste halvdel av 1980-tallet ble disse oppgradert til M109A3GN og fikk blant annet nytt og lengre løp (L/39). Rundt 2007 ble 16 av disse videre oppgradert med blant annet ny interkom og nytt navigasjons- og posisjoneringssystem. Disse vognene har betegnelsen M109A3GNM, og tolv av disse er i daglig drift i Norge i dag, fordelt på 3 artilleribatterier. Forsvaret oppgir prisen på vognene til 13,6 millioner 1996-kroner.

Utskiftning av M109 i Norge

Innen 2020 skal Forsvaret ha rullet ut 24 nye artilleriskyts av typen K9 Thunder.
Utdypende artikkel: Det norske forsvarets utskifting av M109

Antall M109 i Norge

Forsvaret disponerer fra 2006 14 M109NM Artilleriskyts. Forsvaret fikk 45 millioner kroner (2006- dags dato) for vedlikehold av skytsene.
Skytsene skal med mer eller mindre byttes ut med 24 nye enheter. (se "Utskiftning av M109 i Norge").
Liber historiae Francorum

Liber historiae Francorum («Boken om frankernes historie») er en anonym krønike fra 700-tallet om frankernes historie. Den første seksjonen er en sekundærkilde for den eldste frankiske historie i tiden til Markomer. Den gir en kort breviarum (sammendrag) av hendelser fram til tiden til de senere merovingske kongene. De påfølgende seksjoner i krøniken er en viktig primærkilde for den samtidige historien og gir en redegjørelse av slekten pipinidene i Austrasia før de ble den mer kjente kongeslekten karolinerne.

Forfatteren

Tekstens moderne redaktør, Richard Gerberding, som forsvarer bokens sammenheng og nøyaktighet, og argumenterer for å lokalisere den anonyme forfatteren til Soissons, kanskje også i det kongelige Saint-Médard-klosteret dedikert til sankt Medardus. Gerberding karakteriserer forfatteren som en fra Neustria, en trofast forsvarer for legitimiteten til merovingene, «sekulær i motsetningen til kirkelig i sinn, og en entusiastisk beundre og antagelig et medlem av den aristokratiske klassen basert i Seine-Oise-dalen, hvis dåder, kriger og konger han beskriver.»

Agenda

Liber historiae Francorum er sedvanligvis datert til 727 grunnet en referanse mot slutten av det sjette året til Teoderik IV. Den gir et neustrisk perspektiv på tiden til rikshovmestre hvor fraksjonene til de store territoriale fyrstene kunne bli kontrollert og balansert av innviede legitimiteten til den merovingske kongen.
Liber Historiae Francorum har blitt undersøkt og fortolket av Richard Gerberding og senere av Rosamond McKitterick i History and Memory in the Carolingian World. Som en omfattende lest framstilling har den bidratt til innskjerpe en følelse av kulturell solidaritet hos de leserne som verket var skrevet for, imøtekomme deres fordommer og fremme deres politikk. For bokens agenda viser Fouracre og Gerberding (1996) at den støtter kongene til det merovingske dynastiet kun så langt som de hersket i henhold til rådgivningen til den øverste adelen. Aristokratiet på sin side støttet kongene kun så langt som de ikke strebet over sitt nivå.
Pelješac

Pelješac (italiensk: Sabbioncello) er ei halvøy sør i Kroatia i Dubrovnik-Neretva fylke. Den er ca. 70 km lang, med et areal på om lag 350 km², og er forbundet med et smalt eide ved Ston. Det er den nest største halvøya i Kroatia (etter Istria). Pelješacsundet ligger mellom halvøya og øya Korčula, og i øst skiller Neretvakanalen halvøya fra fastlandet. 
Det finnes en ferjeforbindelse til det kroatiske fastlandet nord for kystbyen Neum i Bosnia-Hercegovina (Ploče–Trpanj). Det er imidlertid igangsatt arbeide for å knytte Pelješac til fastlandet via Pelješacbrua. Arbeidet har vært utsatt i perioder, men er nå igang igjen, og brua er beregnet å stå ferdig i 2022. Denne brua vil forbinde Kroatias eksklave i sør med resten av landet.  
Pelješachalvøya er kjent for å være et godt vinområde, samt for østers- og muslingoppdrettet som foregår her. Tidligere var saltutvinning en viktig næringsvei.
Gul engmaur

Utbredelse

Gul engmaur er vanlig i store deler av Norge. Den er utbredt i Europa, Nord-Amerika og Asia.

Utseende

Gul engmaur er lyst gulorange, mellom 2 og 9 mm lang. Den virker noe mer tettbygd og ikke så langstrakt som de andre artene i slekten Lasius.

Levevis

Reiret eller bolet til gul engmaur er oftest anlagt på enger, i jorden, vanligst i en gresstue. Det dannes ofte løse tuer av jord over boletet, slik at gresstuen med reieret er lett synlig. 
Gul engmaur lever et skjult liv i reiret. De forer opp bladlus og skjoldlus på planterøtter og ernærer seg av lusenes avføring (honningdugg).