google/wiki40b huggingface dataset:
Remigio Sabbadini

Liv

Sabbadini var elev ved Istituto di studi superiori i Firenze, hvor Domenico Comparetti, Pasquale Villari og Enea Piccolomini var blant lærerne hans. Han fikk doktorgraden i 1874 og var deretter fra 1874 til 1886 lærer ved forskjellige gymnas: Girgenti, Velletri, Ventimiglia, Salerno, Livorno og Palermo. I 1886 ble han utnevnt til professor i latinsk litteratur ved Universitetet i Catania. I 1900 vekslet han til professoratet i latinsk litteratur ved akademiet i Milano (forløperen for Universitetet i Milano, opprettet i 1924), hvor han ble værende til han gikk av i 1926.
Gjennom hele livet interesserte Sabbadini seg for Vergil, som var gjenstand for en rekke av hans avhandlinger og kommentarer. Ved 2000 årsjubileet for dikterens fødsel (1930) utga han en kritisk utgave av Vergils samlede skrifter. Han utga også flere skoleutgaver av latinske forfattere.
Ved siden av antikken interesserte han seg for den italienske humanismen, først og fremst den klassiske filologiens utvikling i denne perioden, og var en av de første som undersøkte denne systematisk. Han utga en rekke avhandlinger om enkelte humanister, biblioteker og manuskripter, Særlig er han kjent for Le scoperte dei codici latini e greci ne’ secoli XIV e XV («Oppdagelsene av latinske og greske skrifter på 1300- og 1400-tallet», 1905).
Peter Zumthor

Allmanajuvet i Sauda

I forbindelse med Nasjonal Turistveg er Zumthor engasjert i bygging av 3 bygninger ved Allmannajuvet. Det er  museumsbygg samt kafeteria og servicebygg

Heksemonumentet i Vardø

Sammen med kunstneren Louise Bourgeois utformet Peter Zumthor et monument til minne om ofrene for hekseprosessene i Vardø. Finnmark var det fylket i Norge der det ble avsagt flest dødsdommer over påståtte hekser. Heksemonumentet, Steilneset minnested, er plassert på Steilneset på Vardøya i Vardø, der 91 dømte personer ble brent på bålet.
Ifølge nettstedet Nasjonale turistveger i Norge ble Bourgeois' og Zumthors minnesmerke innviet av dronning Sonja 23. juni 2011. På dette nettstedet finnes det flere fotografier samt en nærmere beskrivelse av minnesmerket.
Elektrofant

Elektrofant er en norsk duo fra Sandnes som spiller elektronisk musikk.

Biografi

Klaus Nilsen Skrudland og Trond Anfinnsen dannet Elektrofant i 2001. I 2002 kom de på 2.-plass i Nrks demokonkurranse Urørt med låten Flipstick. Senere samme år fikk de platekontrakt med Beatservice Records og platedebuterte med Flipstick EP i 2003. EP-en fikk svært gode anmeldelser i både norsk og utenlandsk musikkpresse. Tittellåten, Flipstick, ble en norsk radiohit og var listet på Nrk P3 i flere måneder samme år. Elektrofant var kjent for sine svært energiske liveopptredener, og en konsert på Numusic-festivalen i 2003 ble også kåret til årets liveopplevelse i Stavanger og turnerte både i Norge og Europa med sin første utgivelse. Trond Anfinnsen forlot bandet i 2004 og ble erstattet av Knut Jonas Sellevold, med artistnavnet Knut Jonas 5000. I 2004 ga Elektrofant ut sin første fullengder, også på Beatservice Records, kalt Wørk!. Også denne fikk en svært god pressemottakelse. Låten Old People Are Young Too fra plata, gjorde seg bemerket i utlandet både på radio og samleplater. Bandet forlot senere Beatservice Records og ga i 2007 ut tolvtommeren Cocaine EP på engelske Cassette Records. Tittellåten, «Cocaine», ble også en hit for bandet og var listet lenge både på norsk og utenlandsk radio. Elektrofant ble offisielt oppløst i 2008, etter å ha spilt sin siste konsert i București. I perioden 2005-2008, spilte bandet inn albumet 1992, som først ble gitt ut i 2016.
Lamont Coleman

Tidlig liv

Big L ble født og vokste oppi øvre Harlem, som han kalte "the Danger Zone", i 139th Street og Lonox avenue. Coleman valgt å bli rapper for å komme seg ut av ghettoen. Hans første innspilling var i en rap med Lord Finesse, med sangen "Yes You May" som kom i 1992.

Død

På kvelden 15. februar i 1999 ble Big L skutt mangfoldige ganger i hodet og i brystet og drept nært hjemmet hans i Harlem. Mange trodde at Coleman ble drept på grunn av gjelden til broren sin, Leroy Phinazee, som satt i fengsel på den tiden og derfor var utilgjengelig. Det har også blitt spekulert på om morderen tok feil av Big L og broren og skjøt Big L i stedet for broren. Ei stund etter at Leeroy Phinezee ble løssluppet fra fengsel i 2002 ble han også skutt og drept i samme gate som lillebroen, Big L etter å ha forsøkt å finne ut hvem som drepte L. Begge mordene er fortsatt uoppklart.
Big L vil alltid bli sett på som en legende innenfor rap sjangeren.
Nesvík

Nesvík (IPA: [ˈneːsvʊik], dansk: Nesvig) er et sted på Færøyene. Nesvík ligger på østkysten av Streymoy, like i nærheten av der hvor Sundini mellom Streymoy og Eysturoy er på sitt smaleste. Nesvík ligger i Sunda kommuna, før 2005 en del av Hvalvíkar kommuna. Stedet ble grunnlagt som en niðursetubygd, men er strengt tatt ikke en bygd lenger, ettersom den dominerende bebyggelsen er et konferanse- og utdannelsessenter for Kirkjuliga Heimamissiónin í Føroyum, åpnet i 1993.
Den 1. januar 2014 var én person bosatt i Nesvík.
Walbrook

Walbrook var navnet på en av de små bekkene som tidligere rant ut i Themsen ved London, og som i dag er forsvunnet eller fullstendig overbygd. Walbrook fikk sannsynsligvis navnet sitt fordi den rant under eller gjennom bymuren London Wall. Den kom oppe fra Finsbury og rant ut i Themsen omtrent der Cannon Street Railway Bridge ligger i dag, og delte dermed romernes Londinium i to. 
For den romerske bosettinga tjente Walbrook sannsynligvis både som drikkevannskilde og kloakk. På den østre bredden bygde romerne et Mithra-tempel, som ble funnet og undersøkt under byggearbeider etter andre verdenskrig. På østbredden lå også den romerske guvernørens palass.
Det eneste minnet om bekken i dagens London er den vesle gata Walbrook mellom Cannon Street stasjon og undergrunnsstasjonen Bank. Gata følger det løpet som Walbrook hadde på dette stedet.
Derivat (finans)

Derivater er verdipapirer hvis gevinst avhenger av et underliggende aktivum. De enkleste formene for derivater, på engelsk kalt for «plain vanilla derivatives», er opsjoner, forwards og futures. Det finnes utallige andre derivater som stort sett kan replikeres ved hjelp av sammensetninger av de enkleste variantene. Ved hjelp av derivater kan man sikre seg mot oppside- og/eller nedsiderisiko etter ønske, og man kan også ta lange og korte posisjoner i selve derivatet. Ved å kjøpe derivater som sikrer mot både opp- og nedside på en gang, kan man oppnå en full hedge. Derivater blir brukt ved aksjehandel, men også ved valutahandel, kraftmegling og råvarehandel og annet. Dette blir da derivatets underliggende aktivum. 
I 1994 etablerte Oslo Børs et tidsskrift om derivater, Derivatet, som gis ut to ganger i året. Ansvarlig redaktør er Bjørn O. Øyulfstad, redaktør er Ottar Ertzeid. Roy Th. Sunde er redaksjonssekretær.
Diploa rufiventris

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), ensfarget rødbrun gullbasse. Oversiden er ikke spesielt blank med fine hår, beina ikke særlig lange. "Snuten" (clypeus) er litt tilspisset i midten.

Utbredelse

Arten er kjent fra Zimbabwe og Sør-Afrika.
Bad Salzungen

Historie

Stedet ble første gang omtalt i historiske kilder 5. januar 775, da Karl den store i en offisiell kunngjøring erklærte at han skjenket sin villa Salsunga som tiende til klosteret i Hersfeld. I 841 kom stedet under herredømmet til klosteret i Fulda.
I 1306 ble Salzungen første gang omtalt som by (civitas). I 1524 ble reformasjonen innført, og ett år senere ble byens borgere involvert i den tyske bondekrigen, da de under sterke trusler sluttet seg til en styrke på 8000 mann fra det øvre Werra-området.
Under trettiårskrigen ble Salzungen plyndret av svenskene 10. juni 1640. Samme år kom byen under hertugdømmet Sachsen-Gotha. Fra 1680 til 1918/1920 var Salzungen en del av hertugdømmet Sachsen-Meiningen. Det første kurbad-huset ble åpnet i 1821, og i 1923 fikk byen så den nødvendige offisielle tillatelsen fra delstatsdepartementet til å bære navnet Bad Salzungen.
Jukka Perko

Little Bird

Perko begynte først med klarinett (1981), men etter å ha hørt Paul Desmonds lyriske spill, skiftet han til altsaksofon. Det var først da han oppdaget Chalie Parkers energiske spill at hans verden ble snudd på hodet. Dette ble hans virkelige helt. Han deltok tidlig på Pori Jazz (1985) der han fikk tilnavnet Little Bird.

Oppdaget av Birks

Som student ved jazzlinja på Sibelius-akademiet ble han rekruttert av selveste Dizzy Gillespie og ble dermed et meget ungt medlem av Dizzy Gillespies «70th Anniversary Band», som turnerte i 1986 og 1988-1990. Perko var også med på etableringen av UMO Jazz Orchestra (1987).

Solo Karriere

Hans egen Jukka Perko Quartet innbefatter Severi Pyysalo vibrafon, Heikki "Häkä" Virtanen piano og Marko Timonen trommer (Portrait by Heart 1990). Med Pyysalo etablerte han også «Perko-Pyysalo Poppoo», med første utgivelse i Garden of time (1993). Poesi utkom på Uuno Kailas med vokalist Vesa-Matti Loiri (1995). Teppo Mäkynen and Ville Huolman tilkom og var med på Varia (1998) og Kuunnelmia (2004), med gitarist Teemu Viinikainen.

Tangolegender

Finland har i likhet med Argentina en sterk tango-tradisjon. Den finske tangoen har en egen identitet og er befestet i folkesjela. Perko tolker tangolegender på plata "Jukka Perko & Hurmio-Orkesteri: Music of Olavi Virta (1915–72)" (Blue Note, 2000) med Manuel Dunkel saksofon, Lasse Lindgren bass, og Teppo Mäkynen trommer.

Atraktiv solist

Perko har også en rekke andre samarbeid, som i utgivelsen First Definition (1999), der de medvirkende er Anders Bergcrantz trumpet, Mikael Långbacka trombone, og saksofonensemblet Jukka Perko, Eero Koivistoinen og Pertti Päivinen saksofon. Perko var sentral i et skandinavisk kirkemusikalsk prosjekt (2002), der han med Pekka Pohjola, Jukka Linkola og Arttu Takalo har utgitt Kaananma (2002) delvis under ledelse av dirigent John Storgårds. Under Vytautas Lukocius ble verket fremført av Kringkastingsorkestret på Oslo Internasjonale Kirkemusikkfestival 2006. Han har vært aktiv med Trondheim Jazzorkester (2005), medlem av Lars Gullin Tribute (2004, 2005) og turnért med Hallgeir Pedersen og Bernt Rosengren (2006). Han kan bl.a oppleves på trompetist, Tore Johansens utgivelse "Like That" (Gemini Records, 2005).

Nye og gamle impulser

I de senere år har han søkt mot sine slaviske røtter og oppdaget sine forfedres folkemusikk. Dette mener han selv har vært med på å bygge bro mellom hans ekstremt forskjellige idoler, Desmond og Parker, noe som tilfører enda mer dybde til hans spill, om det er mulig?!!

Stor musiker

Perko mottok «Pekka Pöyry Award» (1987), Yrjö-prisen (1989) og ble kårets som årets unge artist (1993) av finske festivaler. Jukka Perko spiller med en sjeldent hørt improvisatorisk kraft. Han er kjent for sitt emosjonelle, ekspressive og energiske spill som ibefatter en kraftfull tone, strålenede teknikk, kompleks rytmikk og en sterk identitet. Jukka Perko er en av Finlands største jazzmusikere.
Stackars stora starka karlar

Stackars stora starka karlar er en svensk musikk-EP med The Monn Keys, utgitt i 1961.
Schloss Monbijou

Schloss Monbijou var et slott i bydelen Mitte i Berlin, beliggende ved Sprees høyre bredd, like overfor Berliner Dom. Det var et av Hohenzollernfamiliens by- og residensslott.
I 1649 befalte «den store kurfyrsten», Fredrik Wilhelm I av Brandenburg, at området skulle anlegges som en have med et lite sommerhus for hans første hustru, Louise Henriette av Oranien (død 1667). 
Etter Louise Henriettes død i 1667, giftet Fredrik Vilhelm seg på nytt 14. juni 1668 med Dorothea Sophie av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg og stedet ble da overdratt til henne. Fredrik døde selv i 1688.
Fra 1700 ble havehuset utbygget til lystslott, som ble kalt Mon Bijou (fransk for «min juvel»). Sophie Dorothea tok i 1712 slottet i bruk som sommerresidens. Hun var fra 1706 gift med Fredrik Vilhelm I av Preussen og ble dronning av Preussen. 
I de følgende årtiene ble slottet gjennom tallrike utbyggelser utvidet til den tidobbelte størrelsen av den opprinnelige bygningen. Slottet hadde en egen kai ved Spree, da de kongelige ofte fortrakk å komme med båt på kanalen fremfor å bruke de humpete veiene. I 1717 logerte tsar Peter den store av Russland i to dager på slottet med sin hoffstat. Ifølge samtidige beretninger skal russerne ha forlatt slottet «i fullstendig ruinert tilstand». 
Etter dronning Sophie Dorotheas død i 1757 var slottet i flere år ubebodd, før det i 1786 kom i besittelse av dronning Friederike Louise av Preussen, Fredrik Vilhelm IIs gemalinne. Hohenzollernfamilien samlet i slottet en betydningsfull maleri-, smykke- og porselensamling. I 1877 bestemte kong Wilhelm I av Preussen å åpne Schloss Monbijou med 42 saler for offentligheten som Hohenzollernmuseum. Også etter at Tyskland og Preussen ble republikker i 1918 ble Hohenzollernmuseet beholdt. 
Under den andre verdenskrigen ble slottet i mai 1944 ødelagt av et anglo-amerikansk bombeangrep. I DDR-tiden ble ruinene fjernet mellom 1959 og 1960, og slottsparken omdannet til offentlig grøntareal. Området kalles idag Monbijouparken.
Chris-Henrik Nygård

Historisk mål

Den 30. september 2011 ble han historisk da han spilte på Stjernen 2 da de møtte Grüner Nygård scoret 3-2 mål. Det har nemlig aldri skjedd før at en keeper har scoret i Norge.
Methiini

Utseende

Små (oftest mindre enn 10 millimeter), spinkle, brunlige trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen, i alle fall hos hannene. Pronotum er lengre enn bredt og mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er mer eller mindre forkortede med avrundet spiss, og dekker sjelden hele bakkroppen.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i varme områder av Amerika, Afrika og Australia.
Fergesambandet Brekstad–Valset

Brekstad–Valset er et ferjesamband på 710Fylkesvei 710 mellom Brekstad i Ørland og Valset i Agdenes i Trøndelag, det krysser den ytre Trondheimsfjorden over en strekning på 5,7 km. 
Fra 1. januar 2019 drives sambandet av Fjord1 med elferjene MF «Austrått» og MF «Vestrått».
Sambandet ble åpnet 1977 med Fosen Trafikklag som operatør. Det ble betjent av MF «Kong Øystein», MF «Lagatun» og MF «Austråt», fra 1989 MF «Hertug Skule II». 1. januar 2007 skiftet sambandet operatør etter anbud til Nor-ferjer AS som eides av Tide og Stavangerske, sambandet ble betjent av MF Ørland med en overfartstid på 20 minutter. Etter anbud skiftet operatør på nytt 1. januar 2015 til Norled som betjente sambandet med MF «Ytterøyningen» og «MF «Frafjord» 24 ganger daglig om hverdagene, sjeldnere i helgene. Overfartstiden var 25 minutter.
Åhus kloster

Åhus kloster (også Aahus) var et dominikanerkloster (sortebrødrekloster) i Aose Hus (Åhus) i det østlige Skåne. 
Klosteret ble grunnlagt i 1243 av erkebiskop Uffe Thrugotsen og lå sydøst for Mariakirken i det nåværende kvarteret Munken. Åhus var et viktig handelssted innenfor det danske riket, og klosteret ble med tiden et av de betydeligste læresetene i Skandinavia.‎ 
Etter reformasjonen ble det underlagt Kronen, og i 1617 inndro kong Christian IV Åhus' kjøpstadsprivilegier. Store deler av byens befolkning ble deretter tvangsflyttet til den nye byen Christianstad. Åhus kloster begynte heretter å falle sammen.

Klosterbygningene

Av klosterbygningene gjenstår i dag en 17 meter lang og over 5 meter høy rest av den østre klosterlengens vestvegg. Det er murens kjerne som ses, for selve muren har en gang vært en meter bred.  Mindre utgravinger har også resultert i funn av klosterlenger mot syd og vest, samt en kirkegårdsmur mot nord. Selve klosterkirken er ikke blitt lokalisert, men det er funnet flere graver i kvarterets nordlige del.
Kloakkdyr

Beskrivelse

Navnet refererer til kloakken, som er den zoologiske betegnelsen for en felles åpning av tarm og egg- eller sæd- pluss urinleder. Kloakkdyr er imidlertid ikke de eneste pattedyr med kloakk. Det forekommer også hos blant annet tenreker, gullmuldvarper og enkelte arter spissmus.
Kloakkdyrene legger egg (dvs. er ovipare) og har melkekjertler, men ikke patter.
Ungene slikker altså etter klekkingen melk fra morens hud.
Dyrene har «typiske» pattedyrtrekk (som pels, varmblodighet og et sekundært kjeveledd) bestående av en enkelt knokkel og tre knokler i det indre øret, selv om et sett med tre øreknokler utviklet seg uavhengig hos kloakkdyrene og de resterende pattedyr.
Mens ovipari og kloakken er opprinnelige egenskaper, finner man også flere avledede særtrekk ved kloakkdyrene. Blant disse er at hannene bærer en spore i ankelen. Sporen brukes hos nebbdyrene i kamp mot konkurrenter og for å forsvare eller tilegne seg et territorium, og står i forbindelse med en giftkjertel som kun produserer gift i parringssesongen. Hos maurpinnsvinene er sporen tilbakedannet og giftkjertelen, som har sluttet å produsere gift, er blitt en duftkjertel som skiller ut et voksaktig sekret hannene benytter i kjemisk kommunikasjon. Enten for å signalisere til hunner eller for å markere seg overfor andre hanner. Videre har kloakkdyrene i evolusjonens løp tapt både tenner, skjønt nebbdyr har tenner på barnestadiet, og den høyre eggstokken. Nebbdyrene er også utstyrt med elektroreseptorer. Et særtrekk nebbdyrebe blant pattedyr kun deler med delfinarten Sotalia guianensis.
Man anslår at kloakkdyrenes utviklingslinje forgrenet seg fra de øvrige pattedyrenes (Theria) for mellom 160 og 210 millioner år siden. Altså før dinosaurene døde ut.
I utviklingens løp har kloakkdyrene også mistet magesekken.
Bad Kleinkirchheim

Bad Kleinkirchheim er en kommune og fjellandsby i Spittal an der Drau i delstaten Kärnten i Østerrike. Landsbyen ligger 1087 moh. Kommunen hadde 1781 innbyggere per 1. januar 2011. 
Byen er kjent som et alpinsenter, og det er flere ganger blitt arrangert verdenscuprenn der.
Nesticidae

Utseende

Små til middelsstore (kroppslengde 1-5,5 mm), slanke, langbeinte edderkopper. De ligner på de langbeinte artene i familien Linyphiidae. Kroppen er ganske blank, gjerne lys med mørkere tegninger, ikke påfallende hårete. Hunnenes bakkropp er nesten kuleformet.

Levevis

Disse edderkoppene bygger nettene sine særlig i huler og under klippe-overheng, også i veiter eller lignende og i hulrom mellom steinene i urer. De kan også finnes i fuktige kjellere. Nettet er en uregelmessig samling av silketråder på kryss og tvers.

Utbredelse

Familien er utbredt i alle verdensdeler. Den har ganske mange arter i hulesystemer i Europa.
Bente Riise

Utmerkelser

I 1992 fikk Riise prisen Årets frilanser for arbeidet med dokumentarboken Mor Russlands døtre. Riise har mottatt flere priser fra Fagpressen som redaktør for Psykisk helse: Fagpressens forsidepris (1997, 2001 og 2003), Fagpressens fotopris (1999 og 2002) og Fagpresseprisen (1998). Som redaktør for Syn og Segn mottok hun i 2010 prisene Årets tidsskrift og Årets nordiske tidsskrift.
1. årtusen f.Kr.

(2. årtusen f.Kr. – 1. årtusen f.Kr. – 1. årtusen)
Xenocrasis

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, rødbrune til svarte trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, de nest-ytterste leddene er gjerne hvite. Pronotum er sylindrisk, lengre enn bredt. Dekkvingene er smale, innsnevrede i midten, sprikende bakerst, mer eller mindre forkortede. Beina er nokså lange og tynne, lårene litt klubbeformede, leggene på bakbeina utvidete i spissen med oppstående hår.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Fransk Guyana og Brasil.
Apaxco

Apaxco er en landsby og en kommune nord i den meksikanske delstaten México. Den grenser til kommunene Atotonilco de Tula og Ajacuba i delstaten Hidalgo i nord og vest, og til Tequixquiac og Hueypoxtla i delstaten México i henholdsvis sør og øst. Kommunen hadde 25 738 innbyggere i 2005, og har et areal på 80,34 km².
Navnet Apaxco er nahuatl og betyr «Sted hvor det renner vann».
Universitetet i Firenze

Historie

Universitetet i Firenze utviklet seg fra et Studium generale som ble opprettet av Den florentinske republikken i 1321. Studiet ble anerkjent av pave Klemens VI i 1349 og ble gitt tillatelse til å tildele akademiske grader. Paven fastsatte videre at det første teologiske fakultet i Italia skulle være i Firenze. Studiestedet ble et keiserlig universitet i 1364, men flyttet til Pisa i 1437 da Lorenzo de' Medici tok kontroll over Firenze. Karl VIII flyttet universitetet tilbake 1497-1515, men det ble likevel flyttet igjen tilbake til Pisa da familien Medici tok tilbake makten.
Dagens moderne universitet skriver seg fra 1859 da en del adskilte høyere utdannelses- og forskningsinstitusjoner ble samlet under navnet Istituto di Studi Pratici e di Perfezionamento, og dette ble det følgende året anerkjent som et fullstendig og helhetlig universitet av regjeringen i det nydannede og samlede Italia. I 1923 ble dette tildelt dagens offisielle navn av Italias parlament.
Historien om julenissen

Handling

Hovedpersonen Nicolas sin familie dør i en tragisk ulykke. Byen han bor i bestemmer seg for å passe på ham og tar seg av ham på rundgang. Etter et år blir han gitt bort til en ny vertsfamilie som etterhvert blir glad i ham. Som takk lager Nicolas gaver til barna i de gamle vertsfamiliene, gavene setter han ut ved juletider uten å fortelle om det til noen. Nicolas havner så hos en gammel, grinete mann som snekkerlærling. Han driver Nicolas hardt, Nicolas er flink og lærer fort, og etterhvert så smelter den gamle mannen og blir glad i Nicolas, men han forbyr Nicolas i å lage flere leker til barna, og tradisjonen vil forsvinne om ikke noe blir gjort.

Tema

Historien tar for seg medmenneskelighet og er en typisk og vakker julehistorie. Vi ser en utvikling blant personene og ikke minst den gamle mannen som symboliserer ekte julestemning og juleånd.

Priser

Filmen vant 2 priser under Jussi Awards. En publikumspris og en pris til Mika Orasmaa i klassen "Best Cinematography". Under Sarasota Film Festival vant Juha Wuolijoki en pris i klassen "Best in World Cinema".
Trondheim Sporvei

Trondheim Sporvei var et kommunalt trikkeselskap i Trondheim. Det ble opprettet i 1936 og avviklet i 1974 da det ble integrert i Trondheim Trafikkselskap.
Offentlig persontrafikk ble opprettet i Trondheim i 1893 med omnibusser med hest. I 1901 ble Trondhjems Elektricitetsværk og Sporvei opprettet av bystyret med formål å drive trikk, 1936 ble kraftverk og persontrafikk skilt i to forskjellige bedrifter: Trondheim Energiverk og Trondheim Sporvei.
Ilalinjen og Lademolinjen (se Ladelinjen) var de første trikkelinjene som ble opprettet, med de tidligere hesteomnibuslinjene som grunnlag. Senere ble også Elgeseterlinjen (1913), Singsakerlinjen (1927) og forlengelsen av Lademolinjen til Lade (1958) satt i drift. Gråkallbanen var opprinnelig eid av et privatselskap, den ble kjøpt av kommunen i 1966 og integrert i Trondheim Sporvei i 1971. Fra 1. januar 1972 overtok Trondheim Sporvei Bynesruten. Gråkallbanen er den eneste ruten i Trondheim som kjører den dag i dag som en del av den offentlige kollektivtrafikken i Trondheim på oppdrag av det fylkeskommunale kollektivselskapet AtB, i tillegg til å kjøre chartertrikk på kommersiell basis.
Notestativ

Et notestativ er et stativ for å sette noteark og partiturer på mens musikerne spiller. Det har vanligvis et diskret utseende for ikke å avlede oppmerksomhet fra musikere og scenografi. Det kan være lett konstruert og sammenleggbart, eller tyngre og ment for å stå fast i et konsertlokale. De lette typene er ofte laget av stål og uten overflatebehandling. De tunge er ofte lakkert svart. Notestativer finnes også i tre og andre materialer.
U23-EM i friidrett 2017 – 100 meter kvinner

Øvelsen 100 meter kvinner ved U23-EM i friidrett 2017 ble avholdt på Zdzisław Krzyszkowiak Stadion i Bydgoszcz, Polen den 13. og 14. juli.