google/wiki40b huggingface dataset:
Lyst urtefly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 26 – 31 mm), kraftig, lysgrått nattfly. Forvingen er lysgrå, ofte med et litt blålig skjær, vanligvis bare med utydelig mønster. Det er gjerne 3 – 4 små, svarte flekker ved forkanten, enkelte ganger fortsetter disse som mørke siksak-tverrbånd. Nyremerket er ikke tydelig men har 3 – 4 små, hvite flekker i bakkant. Langs ytterkanten av vingen går det en oppbrutt, svart linje, en slik finnes også i ytterkanten av den midtre del av bakvingen. Bakvingen er hvit, noen ganger med litt gråaktig bestøvning.

Levevis

Arten kan finnes i mange ulike habitater, men helst i åpne områder. Larven lever på ulike lave planter. Den overvintrer i en kokong i bakken. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august, av og til til begynnelsen av september.

Utbredelse

Arten finnes i Nord-Europa og i noen fjellområder lenger sør (Alpene, Appenninene) og videre østover til Sentral-Asia. I Norge er den utbredt i indre strøk av Sørlandet og Østlandet, sjeldnere ved kysten, og finnes dessuten i indre Sogn.
Nobu Shirase

Nobu Shirase (nihongo:白瀬 矗, født 20. juli 1861, død 4. september 1946) var en japansk offiser og leder av den japanske antarktisekspedisjonen 1910–12. Ekspedisjonen utforsket kystområdene av King Edward VII Land og de østlige delene av Rossbarrieren, og nådde 80°05'S.
Teknisk keramikk

Teknisk keramikk er keramisk materiale basert på rene keramiske pulver som  aluminiumoksid, silisiumkarbid, silisiumnitrid, zirconiumoksid, aluminiumnitrid og borcarbid. Det produseres vanligvis ved tekniske prosesser, ettersom disse stoffer ikke finnes i naturen. Pulverene blandes med vann og tilsetningsstoffer og brennes som all annen keramikk. De mekaniske egenskaper i teknisk keramikk er vesentlig bedre enn i alminnelig keramikk på grunn av renheten av de keramiske pulvere. Teknisk keramikk kan motstå temperaturer på over 1000°C, det er kjemisk bestandig, hardt og slitesterkt.
Teknisk keramikk brukes til utstyr som skal tåle kontakt med aggressive kjemikalier. Til tennplugger som skal motstå høye temperaturer, til vevemaskiner som skal kunne tåle slitasje av garn som løper gjennom, i tekniske kniver som ikke må bli sløve og i hjulaksler som ikke må slites ned.
Teknisk keramikk kan forsterkes ved innleiring av keramiske fibre, hvorved både støtsikkerhet og bruddstyrke økes.
Rugby under Asialekene 2014

Rugby under Asialekene 2014. Sjumannsrugby var en av sportene under de 17. Asialekene som ble arrangert i Incheon i Sør-Korea. Det var femte gangen som rugby var med på programmet i asialekene. Konkurransene ble avviklet i perioden 30. september til 1. oktober 2014. Det var to turneringer, en for menn og en for damer, tolv herrelag og ti damelag deltok og Kina vant dameturneringen og Japan turneringen for menn.
Custom House (London)

Transport

Custom House stasjon betjener Docklands Light Railway og London Overgrounds North London-linje.
Rick Parfitt

Bakgrunn

Rick Parfitts far var forsikringssalgsmann henfallen til drikk og gambling og moren arbeidet i kakeforretninger. I skoletiden oppdaget han sitt musikalske talent. Han lærte seg å spille klaver først, etterpå begynte han med gitar.
Han lærte tidlig å presentere sin dyktighet for større publikum. Han vant enkelte talentkonkurranser og grunnla, sammen med tvillingsøstrene Gloria og Jean Harrison, (selv benyttet han kunstnernavnet Ricky Harrison) gruppenThe Highlights.
Han arbeidet en tid som tilsynsmann og animator på engelske feriesteder, men ble etterhvert booket til mindre foranstaltninger, slik at karrieren skjøt fart fra det.

Karriere

Parfitt ble i 1965 kjent med Francis Rossi og de to ble venner. I 1967 ble Parfitt med i Rossis band Traffic Jam, som var utgått av Spectres. Ved denne anledning endret man navnet til The Status Quo.
Parfitts spillestil på gitar var typisk for såkalt boogie-rock, og er utpreget rytmisk. Spillestilen teknisk sett var ganske unik, og var mye preget av downpicking. Sanger som «Caroline», «Down Down» og «Paper Plane» er noen eksempler på dette. Han spilte svært ofte på en Fender Telecaster, men andre gitartyper ble også benyttet. Solospill overlates til Francis Rossi. Som vokalist/sanger sang han låter som «Whatever You Want», «Little Lady», «Rockers Rollin», «Mystery Song», «Big Fat Mama», «Rain», «Unspoken Words» med flere.
Parfitt var gift flere ganger, og han mistet en datter i en drukningsulykke. Richard Parfitt spilte flere ganger i Norge med Status Quo.
Parfitt hadde sluttet i Status Quo to måneder før han døde.
Skeppar Karls gränd

Skeppar Karls gränd er et smug i den østre delen av Gamla stan i Stockholm, som går fra Österlånggatan til Skeppsbron.
Navnet finnes allerede i 1564 som Skepper Karls grändh etter en skipper Karl som eide et hus i dette smuget i 1564. Gamla stans østre bymur gikk tvers gjennom smuget og et av tårnene ble i  1581 kalt for Skeppar Karls torn. I Skeppar Karls gränd, nede ved Skeppsbron ligger  Wittmarckska huset fra 1652 og Sjöfartshuset fra 1670.
Fitjar Mekaniske Verksted

Fitjar Mekaniske Verksted AS (FMV) er et skipsverft som ligger på Fitjar, sør for Bergen. Verftet ble etablert i 1957 og eies av Laco AS på Austevoll. FMV har ca 130 fast ansatte og nytter seg av mange innleide arbeidere i perioder. Verftsdirektør per 2019 er Hugo Strand.
Markedsområder er blant annet designutvikling og prosjekterings/engineeringstjenester, nybygging, ombygginger og service/basevirksomhet.
Gull som investering

Gull er en investering og verdilager som har en særskilt stilling, ikke minst gjennom dets kobling til lands sentralbanker som ofte har store gullreserver. Gull finnes i flere former for investeringer, blant annet som gullbarrer, gullmynt og gullsertifikat.

Gullprisen

Siden 1919 har korrekt internasjonal pris på gull blitt satt av London gold fixing som blir til ved en telefonkonferanse mellom de største gullhandlerne.

Faktorer som påvirker gullprisen

Prisen på gull påvirkes slik som andre varer og valuta ved tilbud og etterspørsel, men også ved spekulasjon.

Sentralbanker

Det er allment akseptert at det finnes en sammenheng mellom rentenivået og gullprisen. Da rentene stiger gir det rentebaserte verdipapirer et høyere verdi enn gull, som følgelig synker. Og motsatt, da renten synker har gullprisen for vane på stige. Det finnes dog eksempler på at gullprisen har steget på tross av renteøkninger, slik som ECB's beslutning av den 7. april 2011. og i India 2011 da både renten og gullprisen toppet samtidig.

Gullbarrer

En tradisjonell måte å investere i gull på er å kjøpe gullbarrer. Normalt gjøres disse forretningene hos spesialiserte forhandere. I noen land, slik som Canada, Argentina, Østerrike og Sveits kan man dog kjøpe og selge barrer direkte i de store bankene.

Gullmynt

Gullmynt er en annen vanlig måte å eie gull. Gullmynt prises vanligvis etter deres renhet og vekt, pluss et mindre påslag basert på tilgang og etterspørsmål. Numismatiske gullmynter prises hovedsakelig etter tilbud og etterspørsel avhengig av sjeldenhet og myntens kvalitet. Den vanligste gullmynten er Krugerrand.

Gullsertifikat

Gullsertifikat er en måte å kjøpe gull på uten at gullet flyttes rent fysisk. Dette forenkler gullhandel ettersom den fysiske transport er unødvendig. Gullsertifikater har sitt opphav fra 1600-tallet da gullsmeder i England og Nederland utferdiget slike for å forenkle sitt arbeid.

Gullkonto

Det finnes ulike former for "gullkonto". En av de viktigste forskjellene mellom disse er hvorvidt gullet holdes allokert eller ikke-allokert.

Skatt

I EU er handel med gullmynt og gullbarrer fritatt fra moms.
Lene Byberg

2009-sesongen

I 2009 vant hun VM-sølv i terrengsykkel (rundbane), 13 sekunder bak russiske Irina Kalentieva. I august 2009 vant hun verdenscuprittet i rundbane i Canada, og hun kom på andreplass i verdenscupen sammenlagt for 2009. Hun ble kåret til Årets Syklist 2009 av brukerne av landeveissnettsiden syklingensverden.no foran ryttere som Edvald Boasson Hagen, Thor Hushovd og Gunn-Rita Dahle Flesjå

Annet

Byberg er avbildet i en kalender for 2010 som produseres av det tyske selskapet Cyclepassion.
Shenxigou-demningen

Shenxigou-demningen er en demning med vannkraftverk under bygging i provinsen Sichuan i Kina, i  vassdraget Dadu He, ei sideelv til midtre løp av Chang Jiang. Det ble igangsatt med byggearbeider i 2009, og skal etter planen stå ferdig i 2015. 
Total effekt blir inntil 640 MW, som vil gjøre kraftverket til et av de 400 kraftigste i verden.
Krško kjernekraftverk

Krško kjernekraftverk er et kjernekraftverk, og produserer elektrisk kraft utenfor byen Krško i det sørøstlige Slovenia. Det ble bygget i årene 1975–1983. Installert maksimal effekt er 770 MW, og produksjonen var 5,29 TWh i 2006. Anlegget har én reaktor. Det eies av Nuklearna Elektrarna Krško.
Atossa

Atossa (gammelpersisk: *Utauθa; avestisk: Hutaosā) (født 550, død 475 f.Kr.) var en persisk dronning av akamenide-dynastiet og datter av Kyros II, og muligens også hans hustru, og av Kassandane, eller Nitetis, en egyptisk prinsesse. Hun var antagelig også søster (eller halvsøster) av den persiske konge Kambyses II.
Atossa ble gift med Dareios I en gang i 522 f.Kr. etter at han, med hjelp fra adelsmannen Otanes, beseiret tilhengerne av en mann som hevdet å være Bardiya (Smerdis), den yngre broren av Kambyses II.
Herodot har nedtegnet i sitt verk Historier at Atossa hadde vanskeligheter grunnet en blødende klump i sitt bryst. Hun tullet seg selv inn i laken og søkte en selvpåført karantene. Til sist klarte en gresk slave Demokedes å overtale ham til å undersøke svulsten.
Dareios I var allerede gift da han og Atossa giftet seg. Begge hadde mye å vinne ved å gifte seg. Hun var en ambisiøs og framtidsrettet kvinne og hun skjønte snart at hun var i stand til å realisere sine drømmer og sikre sin posisjon ved å akseptere den nye monarken som ektemann.
Atossa og Dareios I hadde fire sønner, den eldste sønnen ble oppkalt Xerxes (Khashayar på persisk). Dareios hadde andre sønner fra et tidligere ekteskap. Atossa hadde stor innflytelse på sin mann og 35 år gamle Xerxes ble kronprins. Hennes andre sønner hadde betydelige posisjoner i militæret og administrasjonen. Xerxes overtok senere makten fra sin far. Atossa levde frem til Xerxes kom hjem fra det greske felttoget i 479 f.Kr.
Xerxes I var den eldste sønnen til Atossa og Dareios. Hun levde til å se den Xerxes invadere Hellas. Ved å være en direkte etterkommer av Kyros den store, hadde Atossa stor autoritet innenfor akamenide-dynastiet og hoffet. Hennes særskilte posisjon gjorde det mulig for Xerxes, som ikke var den eldste sønnen til Dareios, til å etterfølge sin far.

Referanser i litteraturen

Dramatikeren Aiskhylos gjorde henne til en sentral figur i sitt stykke Perserne. Atossa var også en betydelig figur i Gore Vidals roman Creation fra 1981.
I Siddhartha Mukherjees bok om kreftens historie, The Emperor of All Maladies (2010) har forfatteren tenkt seg at Atossa har gjort en tidsreise, fått flere diagnoser og behandlinger for sin brystkreft. Atossa har generelt blitt emblematisk for brystkreft gjennom historien.
Svømming under VM i svømming 2013 – 100 meter butterfly kvinner

Semifinaler

Semifinalene ble avholdt fra kl. 18.02.
Lorentz Eckhoff

Litteraturvitenskapelig produksjon

I 1928 gav Lorentz Eckhoff ut en samling essays, Førerne i vår tids franske litteratur med analyser av bl.a. France, Gide og Valéry. Et lite programskrift, Den nye litteraturforskning; syntetisk metode kom 1930. Hans hovedverk er De tre kulturformer er et stort anlagt kulturfilosofisk arbeid i tre deler: Adelsmannen (1938), Borgeren (1958) og En verden (1964). I 1939 utgav han en bok om Shakespeare, som i 1954 kom i engelsk oversettelse, Shakespeare: Spokesman of the Third Estate. 
Eckhoff var prestesønn av slekten Eckhoff og fikk med sin hustru Halldis Bomhoff (Kronprins Olavs lærer) sønnene Karl, Øivind Eckhoff, Erik og Ivar.
Westerkwartiersk

Westerkwartiersk (Westerkwartaars eller Westerkertaaiers) er en nederlandsk dialekt som hører hjemme i dialektgruppen groningsk. Denne dialekten brukes i Groningens Westerkwartier og er blant dialektene i denne gruppen den som ligger nærmest vestfrisisk.
Som vestfrisisk har ikke dialekten verb med refleksive pronomen som for eksempe «zich wassen» (vaske seg, nederlandsk). På westerkwartiers sier man «hom wassen», mens man i resten av provinsen sier «zuch wassen» eller «zok wassen». Videre er ordet som brukes for «in» (norsk: inn/i) i dette området blitt til «ien» som uttales som det vestfrisiske «yn». Området Westerkwartier er overgangssonen mellom groningsk og vestfrisisk, og andre innbyggere i Groningen kaller områdets beboere og for «Overdaips», et navn som relaterer til at Westerkwartier ligger på den andre siden av elven Reitdiep.
På en del kart over språkområder angis området der westerkwartiersk brukes som kollumerlandsk. Årsaken til dette er at dialekten bortsett fra i Westerkwartier/Groningen, også er i bruk i kommunen Kollumerland en Nieuwkruisland i Friesland. Dialekten forveksles også med kollumerpompstersk, som tales i Kollumerpomp men likevel regnes som en egen dialekt.
Cockney

En cockney er, i løs forstand, en person fra Londons East End tilhørende arbeiderklassen. Ifølge gamle tradisjoner finnes det en strengere definisjon: En cockney må være født innen hørevidde av Bow Bells, kirkeklokkene i St. Mary-le-Bow i Cheapside. 
Man regner gjerne en omkrets på omkring 4,8 km fra kirken. Opprinnelig kunne man høre klokkene i City of London, Bethnal Green, Stepney, Shoreditch, Whitechapel, Finsbury og Hackney. Ifølge legenden om Dick Whittington kunne de også høres ved Highgate.
Språklig kan cockney omtales både som dialekt og sosiolekt med en rekke språklige særpreg, og benyttes først og fremst av arbeiderklassen i det østlige London, selv om såkalt mockney, etterligning av dialekten av personer som ikke er fra dialektens kjerneområde, har slått rot i enkelte miljøer.
En av de mest kjente brukerne av cockney-dialekten er skuespilleren Michael Caine.
Einar Skinnarland

Bakgrunn

Skinnarland vokste opp på Rjukan. I hans klasse på middelskolen gikk også blant andre Knut Haugland og Gunnar Sønsteby, som begge i likhet med Skinnarland skulle bli tildelt Krigskorset for sin innsats. I samme kull gikk Halvor Rivrud, Olav Skogen, Leif Nielsen, Rolf Solem, Torjus Aarnes, Knut Berge og Einar Nordgaard. I kullet etter gikk tungtvannssabotørene Claus Helberg og Jens-Anton Poulsson.
Han ble utdannet ved Skiensfjordens tekniske fagskole i Porsgrunn. Han arbeidet fram til krigen som ingeniør med demningen ved Møsvatn.

Andre verdenskrig

Skinnarland deltok i kampene i april 1940 i Rjukan-området. Han kom tidlig med i motstandsarbeidet i området. Han ble arrestert høsten 1941 for illegalt radioarbeid, men snart løslatt igjen da hans medvirkning ikke kunne bevises.
Skinnarland var med i gruppen som 15. mars 1942 kapret kystruteskipet DS «Galtesund». Han kom seg på den måten over til Aberdeen i Skottland og ble med i det britiske Special Operations Executives Norwegian Independent Company No. 1, senere kalt Kompani Linge. 
Fjorten dager etter kapringen ble han sluppet ut i fallskjerm over Telemark for å delta i tungtvannsaksjonen på Rjukan. Han hadde nesten hele livet bodd nær fabrikken, broren og flere av vennene hans jobbet også på fabrikken. Skinnarland skaffet opplysninger om norsk Hydros anlegg på Rjukan og var dermed behjelpelig med på at aksjonen kunne gjennomføres.
Skinnarland deltok i Operasjon Sunshine i 1944–1945, hvor han blant annet prøvde å gjemme likene etter Leif Tronstad og Gunnar Syverstad etter at de ble drept av norske nazister.

Etter krigen

Skinnarland flyttet til Toronto i Canada i 1965 og var med på byggingen av noen av verdens største damanlegg.
Birgitta

Etymologi

Birgitta har opprinnelse i Brigida, den latiniserte formen av det keltiske navnet Brighid som kan komme av de keltiske ordene briganti/brig, «høy, mektig», eller brigh, «styrke, kraft».
Auto Union

Auto Unions racingbiler

Auto Unions løpsbiler ble utviklet av den berømte ingeniøren Ferdinand Porsche, og var basert på et tidligere design han hadde utviklet av en midtmotorisert løpsbil, ikke ulik den berømte 1923 Benz Tropfenwagen, en bil som ble bygget av Max Wagner og kjørt av hans forretningspartner, Adolf Rosenberger.
De midtmotoriserte bilene, hvor føreren satt foran motoren, var uvanlige, og det nesten 30 år før dette konseptet var utbredt i løpsbiler. Dette var hovedsakelig fordi bilene var svært vanskelige å mestre, og fordi de hadde helt andre kjøreegenskaper (overstyring) enn mer tradisjonelle, frontmotoriserte modeller.
Type C (1936–37) var utstyrt med 6005 cm3 V16 motor med kompressor, som ytet 520 hestekrefter. Topphastigheten var 340 km/t. Motoren hadde to sylinderblokker, satt sammen i en vinkel på 45 grader, med én enkelt, overliggende kamaksel som styrte alle 32 ventilene. Motoren var utviklet spesielt for å levere optimalt dreiemoment på lave turtall. (Bernd Rosemeyer kjørte en slik bil rundt Nürburgring i ett gir, for å bevise at motoren var fleksibel nok til å klare det.)
Type D (1938–39) I 1938 kom det nye regler for Grand Prix som begrenset maksimalt sylindervolum til 3 liter med kompressor. Den nye motoren var en V12 på 2984 cm3, som ytet 485 hestekrefter ved 7000 rpm. Topphastigheten var 330 km/t.
Bensintanken var plassert midt i både type C og D, rett bak sjåføren (som satt langt foran), slik at bilens vektfordeling ville forbli uendret etter hvert som bensinen ble forbrent. Dette er et prinsipp som fortsatt brukes i formelbiler, av samme grunn.
Victoria (krater)

Navnet

Krateret er navngitt etter «Victoria», et av fem skip som Ferdinand Magellan brukte, og det første skipet som seilte rundt Jorden. Langs kantene av krateret er det mange utspring og detaljer, som er oppkalt etter steder som Magellan oppdaget.
Felttoget i Sørvest-Afrika

Opptakt

Da krigen brøt ut i Europa, var de sørafrikanske myndighetene oppmerksomme på hvilken fare den felles grensen på den tyske kolonien innebar. Statsminister Louis Botha informerte de britiske myndighetene at Sør-Afrika hadde til intensjon å forsvare seg selv, og Storbritannia anmodet Sør-Afrika om å invadere den tyske kolonien. Dette svarte Botha positivt til.
Sør-Afrika mobiliserte og bygde opp styrker langs grensen i september 1914. Rett etter dette okkuperte sørafrikanske styrker havnebyen Lüderitz.
Imidlertid hadde tyskerne en del sympati blant boerne, etter deres støtte i boerkrigen bare tolv år tidligere. Dette førte til Maritzopprøret, som tok oppmerksomheten til de sørafrikanske myndighetene og forsinket videre felttog mot den tynt forsvarte tyske kolonien.

Kamp

Men i mars 1915 invaderte de sørafrikanske styrkene, med 67 000 mann både sjøveien og til lands, for å okkupere den tyske kolonien. En landstyrke på 3 000 mann marsjerte i to uker 400 km gjennom Kalahari-ørkenen. Den sørafrikanske statsministeren Louis Botha hadde selv kommandoen over styrkene som tidlig okkuperte dyphavnen Walvis Bay og Swakopmund i nord. I invasjonen møtte okkupantene både landminer og forgiftede vannkilder, i tillegg til intens motstand en del steder. Hovedstaden Windhoek falt 20. mai. På dette tidspunktet hadde de sørafrikanske styrkene kontroll over det meste av landet, og de tyske styrkene ble etter hvert presset opp i det nordvestlige hjørnet av området. De ble slått i et slag ved byen Otavi 1. juli og overga seg ved Khorab 9. juli 1915.
Tidebønn

Tidebønn (latin Liturgia Horarium; kalles også officiet) i Den katolske kirkes og i den Den ortodokse kirke  har den navnet Horologion. (Gresk: Ὡρολόγιον; Kirkeslavisk: Часocлoвъ, Chasoslov, Romensk: Ceaslov): Disse er den offisielle bønn utenfor messen og Den Gudommelige liturgi. Navnet kommer av at de skal leses til de kanoniske tider. Alle klerikere og ordensmedlemmer er pålagt å be tidebønnene daglig, enten alene eller i kor sammen med sin kommunitet. Mange legfolk velger også å be tidebønner, enten fullt ut eller i en forenklet form.
Dagens romersk-katolske liturgi ble fastlagt i 1975. Den er samlet i Breviarium Romanum. I den ortodokse kirke har den navnet Horologion. De fleste liturgiske kirkesamfunn bruker tidebønner i forskjellige variabler.

Innhold

Bønnene har faste mønstre, som veksler fra dag til dag i en fire-ukers syklus i det alminnelige kirkeår og egne sykluser for de andre delene av kirkeåret. Den som leser alle tidebønnene vil i løpet av fire uker komme gjennom alle de 150 salmene i Salmenes bok.
Det følgende er en kortfattet gjennomgang av de enkelte bønnene, der enkelte mindre ledd er utelatt.

Matutin

Etter faste åpningsord begynner matutin med Salme 94 med en antifon. Deretter følger en hymne og tre nokturner som hver består av tre salmer og lesninger fra Bibelen og tekster som berører dagens helgen eller høytid. På større festdager følges den niende lesningen av Te Deum.

Laudes og vesper

Etter åpningsord følger fire salmer og en tekst fra Det gamle testamente ved laudes og fem salmer ved vesper; alle med antifoner. Så følger en lesning fra Bibelen, en hymne og et responsorium. Deretter kommer ved laudes Benedictus og ved vesper Magnificat. Til slutt kommer Fadervår og forbønner samt en avslutningsbønn.

Middagsbønn

De fire bønnene mellom laudes og vesper, som i dag ofte slås sammen til én middagsbønn, begynner med åpningsvers og bønn, som følges av tre salmer med antifoner. Deretter kommer en lesning og et responsorium, Kyrie eleison og Fadervår og til slutt en avslutningsbønn.

Kompletorium

Kompletorium består av innledende ord fulgt av en tid i stillhet mens man gransker sin samvittighet og et botsrite. Deretter kommer en hymne, en samle med antifoner, skriftlesning, responsorium og Simeons lovsang. Tilslutt kommer en velsignelse og en hymne til jomfru Maria.

Tidebøker

I middelalderen skaffet velstående fyrster og andre prominente personer seg gjerne bøker som inneholdt tidebønnene, såkalte tidebøker. Disse bønnesamlingene var verdifulle statusgjenstander, både fordi bøker i seg selv var kostbare og sjeldne, og fordi tidebøkene som regel var særlig rikt utsmykkede illuminerte manuskripter.
Bagatelle

Bagatelle var en gourmetrestaurant i Oslo. Den lå i Bygdøy allé 3 og var den første norske restauranten som ble tildelt to stjerner i Michelinguiden. Bagatelle er kjent fordi Eyvind Hellstrøm var kjøkkensjef fra 1982 til 2009 og drev Bagatelle til å bli Norges fremste gourmetrestaurant. Fra 1990-tallet var Bagatelle eid av forretningsmannen Christen Sveaas gjennom selskapet Kistefos AS.

Familien Jaquet

Bagatelle ble grunnlagt i 1931 under navnet Jaquets Bagatelle og restaurantdriften begynte året etter. Bagatelle var franskpreget og ble drevet av familien Jaquet frem til Eyvind Hellstrøm tok over etter Edmund Jaquet i 1982.

Eyvind Hellstrøm som kjøkkensjef

Eyvind Hellstrøm tok over driften i 1982 og gjenomåpnet restauranten det samme året under navnet Bagatelle. Han drev deretter Bagatelle til å raskt bli Norges fremste gourmetrestaurant. I 1986 fikk restauranten én stjerne i Michelinguiden, og i 1992 fikk den to, som første restaurant i Norge. I 2008 mistet restauranten den ene stjernen, men fikk den tilbake allerede året etter.

Etter Eyvind Hellstrøm

Etter langvarig konflikt med hovedeier Sveaas sa Hellstrøm opp sin stilling og fratrådte 31. desember 2009, etter å ha jobbet i restauranten i 27 år. Sveaas valgte da å stenge Bagatelle midlertidig etter 21. desember. Restauranten gjenåpnet den 18. januar 2011 med Daniel Höglander fra Sverige som kjøkkensjef. I 2012 tok Derric Styczek fra USA over som kjøkkensjef og samme år ble Bagatelle på ny tildelt en stjerne i Michelinguiden. I 2013 tok Allan Poulsen over som kjøkkensjef. Restauranten ble på nytt stengt 2. september 2014. Brasseriet og vinbaren Lille B fortsatte imidlertid etter nedleggingen.