google/wiki40b huggingface dataset:
Grendeskoler

Grendeskoler er små grunnskoler med mindre enn ca. 100 elever i rurale områder i Distrikts-Norge og i utkanten av byer, ofte med aldersblanding og samfunnsaktiv pedagogikk.
Slike skoler utgjør 946 (32 %) av landets 2957 grunnskoler (2012). Siden 1976 er 20-30 grendeskoler blitt lagt ned hvert år. Antallet årlige nedlagte skoler har økt etter 2007. Mange steder er det kamp mot nedlegging av grendeskoler og flere offentlige grendeskoler er blitt reddet. Fra 1998 søkte bygder (f eks Mjøsdalen i Osterøy kommune og Vats i Ål kommune) å få fortsette med privatskoler etter privatskoleloven. Slike private grendeskoler må i dag være religiøse alternativer til den offentlige skole eller benytte en anerkjent alternativ pedagogisk retning (Steiner eller Montessori).I 2007 eksisterer det ca. 30 private grendeskoler. Tallet er voksende. For skoleåret 2011/12 ble det godkjent 19 nye private montessori grendeskoler.
Det er et utdanningspolitisk stridstema om slike skoler med den offentlige skoles læreplan, skal kunne godkjennes.
Øvre Romerike, Solør og Odalen prosti

Øvre Romerike, Solør og Odalen prosti var et tjenestedistrikt i Oslo bispedømme i Den norske kirke som omfattet menighetene i den nordlige del av Akershus og sydlige del av Hedmark. Det opphørte i 1855 da det ble delt i Øvre Romerike prosti og Solør og Odalen prosti.

Historikk

Opprettelsen av prostiet kan ikke tidfestes, men antas å gå tilbake til reformasjonen i 1536-7. Det omfattet den nordlige del av Akershus og sydlige del av Hedmark. Det ble delt i Øvre Romerike prosti og Solør og Odalen prosti i 1855, iflg. kgl.res. 04.08.1854.
Hestesport under Middelhavslekene 1991

Hestesport under Middelhavslekene 1991. Hestesport var en av flere sporter under de ellevte middelhavslekene som ble arrangert i Athen i Hellas i perioden 28. juni til 12. juli 1991. Det var femte gangen som hestesport var med på programmet under Middelhavslekene. Det var en individuell og en lagkonkurranse i sprangridning.
«Fridericus Quintus»

«Fridericus Quintus»

Planleggingen av «Fridericus Quintus» begynte i 1750 da den dansk-norske flåtens konstruktionskommission anmodet de to skipsbyggerne P. Brock og P. Kiøning om å levere tegninger over et 90-kanoners linjeskip. Skipsbyggemester Andreas Turesen hadde overtatt posten som sjef på Holmen, og det var ham komiteen henvendte seg til. Turesen fullførte sine konstruksjonstegninger den 16. oktober 1752, og disse ble senere godkjente med kongens signatur den 13. november 1752.
Turesens tegning, bevart i det danske Rigsarkivet, viser en slank tredekker med lav skansebekledning der et halvdekk var satt. Dimensjonene som har blitt oppgitt – en lengde på 54,5 m og bredde på 15 m, som sammen med det oppgitte deplasementsmålet på 1370 lester – var noe mindre enn de andre dansk-norske tredekkerne på 1700-tallet. Det var også den eneste tredekker siden 1712 som deltok i en flåteoperasjon, ettersom disse vanligvis var i opplag i mesteparten av deres karriere. Bestykningen fordelt på tre dekk var på 90 kanoner, hvorav 26 36-punds, 26 18-punds og 26 12-punds kanoner samt 12 6-punds kanoner på skansen. Størrelsen på besetningen var på rundt åtte hundre mann.

Admiralskip

Ni år etter sjøsettingen ble «Fridericus Quintus» utrustet for admiral C. F. le Sage de Fontenay. Han førte en eskadre på 14 linjeskip og 8 fregatter til sjøs for å avskrekke eventuell aggresjon fra Russland over det holstenske spørsmålet. Fra 13. juli til 4. august 1762 krysset den dansk-norske eskadren i Østersjøen mens betydelige dansk-norske styrker, deriblant flere tusen nordmenn, ble satt i beredskap i Slesvig-Holsten. Den russiske tsar Peter III som sønn av hertug Carl Frederik av Slesvig-Holsten-Gottorp, gjorde krav på sin fars tapte besittelser, og hadde til hensikt å angripe Danmark-Norge. Den russiske flåten under syvårskrigen mot Preussen var en slagkraftig styrke som blokkerte de danske stredene mot britene med høye 80-kanoners tredekkere. Likevel kunne de Fontenay fra sitt ankringssted ved Bornholm hindre russerne i å bringe forsyninger inn sjøveien. Han forsinket den russiske hæren fra å rykke vestover i Mecklenburg, hvilket skulle vise seg heldigt.
Katarina IIs statskupp forhindret krigen i å bryte ut, og «Fridericus Quintus» kunne settes i opplag etter at krisen var overstått. For de norske styrkene var krisen kostbar; tilsammen mer enn 3 000 nordmenn døde av sykdommer. I 1775 ble skipet tatt ut av flåtelistene og straks opphugd. Det ble erstattet av den nyere tredekkeren «Christian den Syvende» som var sjøsatt i 1767 og flere år senere ble satt i stand for å kunne utrustes om det skulle bryte ut krig.
Røstrevet

Røstrevet er et korallrev som ligger utenfor kysten av Lofoten. Det ble oppdaget i 2002, og er det største kaldtvannskorallrevet en kjenner til i hele verden. Revet ligger på 300 til 400 meters dyp rundt 110 km, er ca. 35 km langt og 3 km bredt, og har et flateinnhold på rundt 100 km².
Cold Response 2009

Cold Response 2009 er en multinasjonal vinterøvelse som arrangeres i norsk regi. Den gjennomføres hovedsakelig i Troms og nordlige deler av Nordland, og blir avviklet i tidsrommet 16.-25. mars. Cirka 7500 soldater og 14 forskjellige nasjoner deltar.
Hovedtyngden av operasjonene på land foregår mellom Setermoen og Nordkjosbotn i Troms. I tillegg er det sjø- og luftaktivitet i hele Troms og deler av Nordland.

Scenario

Det er en grensekonflikt mellom de to fiktive landene Midland og Northland som er hovedutfordringen for en multinasjonal styrke, bestående av Brigade Nord og flere utenlandske kapasiteter.
Kjernen i konflikten er rettighetene til verdifulle oljeressurser langs kysten. Det faller Northland tungt for hjertet at alle de vellykkede funnene blir gjort i Midland, rett sør for deres egen grenselinje. Og siden de fleste innbyggerne i dette området er etniske northlendere, er det ekstra tungt å svelge for den hardt pressede regjeringen i Northland.
På kort sikt er Northlands løsning å angripe Midland, erobre de verdifulle områdene, og på den måten ta bort fokus fra indre uro. I grove trekk er det denne konflikten soldatene bryner seg på under Cold Response.

Landstyrker

Danmark og Finland deltar på øvelsen med hver sin mekaniserte bataljon. Frankrike deltar med en infanteribataljon. Nederland bidrar med en Istar-avdeling og et mekanisert infanterikompani. Sverige deltar med et kompani. Spania deltar med Istar-elementer. Fra Norge deltar store deler av Brigade Nord, om lag 2500 soldater. I tillegg deltar Sveits, Tyrkia og Polen med stabspersonell.

Sjøstyrker

Fregatter, kommandofartøy, MTB-er, minejaktfartøy, minesveipere, logistikkfartøy og undervannsbåter deltar på øvelsen.

Luftstyrker

Norske F-16, svenske JAS Gripen, tyske C-160 transportfly, overvåkningsfly, ett norsk C-130J transportfly og elektronisk krigføringsfly deltar. Luftoperasjonssenteret ved Fellesoperativt hovedkvarter og kontroll- og varslingsstasjonen på Mågerø deltar på øvelsen. I tillegg deltar norske og belgiske luftvernavdelinger sammen med hærstyrker.

Spesialstyrker

Cirka 700 spesialsoldater er med på øvelsen.
Fänrik Ståls sägner

Fänrik Ståls sägner, finsk Vänrikki Stoolin tarinat, er et episk dikt skrevet av den finlandssvenske dikteren Johan Ludvig Runeberg, Finlands nasjonalpoet.
Diktet beskriver hendelser i finskekrigen 1808–09, og ble utgitt i to deler i 1848 og 1860. Det første kapittelet i diktet ble også Finlands nasjonalsang.
Diktet ble skrevet i revolusjonsåret 1848 og formet finsk identitet og nasjonalfølelse. Diktet ble ansett å ha en slik påvirkningskraft at det under russifiseringen og vinterkrigen ble delt ut gratis for å heve moralen.

Handlingen

Fänrik Ståls sägner beskriver både virkelige og fiktive hendelser og en rekke offiserer og soldater som kjempet i den svensk-russiske krigen i 1808–09, hvor Sverige mistet sine østlige provinser som kom til å danne Storfyrstedømmet Finland underlagt Russland. Av svenske generaler som omtales er Wilhelm Mauritz Klingspor, Johan August Sandels, Karl Nathanael af Klercker, Carl Johan Adlercreutz og Georg Carl von Döbeln.
Verket formet ettertidens syn på mange av de som ble omtalt, som viseadmiral Carl Olof Cronstedt, kommandant på Sveaborg festning ved Helsingfors. Cronstedt overga festningen i 1808, noe som av mange ble sett på som en svikefull handling. Den russiske generalen Jakov Kulnev blir derimot positivt beskrevet, som modig og ridderlig. Den mest berømte skikkelsen i diktet er imidlertid den enkle men heroiske soldaten Sven Duva. En rød tråd gjennom verket er sorgen og bitterheten over at Sverige ved nederlaget mot Russland ble delt.

Mer om diktet

Den norske litteraturkritikeren og forlagskonsulenten Eugenia Kielland holdt et radiokåseri om Fänrik Ståls sägner som hun ga ut i bokform i 1950, i samlingen Evige venner. Klassisk litteratur i et nøtteskall.
WxWidgets

wxWidgets (som tidligere het «wxWindows») er et dataverktøy og -bibliotek for å programmere grafiske brukergrensesnitt slik at de kan kjøre på ulike operativsystemer. Vanligvis må brukergrensesnitt programmeres på forskjellige måter på forskjellige operativsystemer, men ved hjelp av wxWidgets kan programkoden som styrer brukergrensesnittet i et program kompileres og kjøres på mange ulike datamaskintyper med få eller ingen endringer. wxWidgets kan brukes sammen med flere ulike programmeringsspråk og brukergrensesnittbiblioteker på alle de vanlige operativsystemene, som Linux, Mac OS X og Windows.
wxWidgets er gratis programvare programmert i C++. Prosjektet ble startet av Julian Smart ved University of Edinburgh i 1992.
Isak Nilssen Botnen

Arbeidet hans

Han lagde feler med varierende antall understrenger, men oftest to. Han lagde også fioliner med opptil seks understrenger, etter en motebølge for mange strenger ellers i Europa. Det finnes fortsatt ca. 15-20 hardingfeler han har bygd. Fiolinene var alle kjent for å være av svært god kvalitet. Botnen hadde for å vane å utstyre felene sine med pent utskårete kvinnehoder på enden av halsen, noe også sønnen Trond Isaksen Flatabø skal ha tatt etter .
Han forstod tidlig at det ikke var særlig mye penger i å bygge feler og selge til fattige bønder. Da han ble introdusert for «ei tyske fela» (vanlig fiolin), begynte han å lage vanlige fioliner også, som ble langt bedre betalt. Den dansk-norske fiolinvirtousen Johan Henrik Freithoff (1713–1763) spilte på et instrument Isak Botnen hadde lagd, og snakket meget rosende om verkene hans .

Fiolinmakerkunsten

Ingen vet hvor han lærte seg kunsten å bygge så gode instrumenter. Ingen fikk heller se på når han satt i stua og arbeidet med ei fele. Han er nevnt i en avisartikkel fra 1766, skrevet anonymt, men antageligvis av prest Iver Meldal fra Voss, hvor det sies at Botnen skal ha lært felemakerkunsten fra skoleholder Lars Klark omkring 1670. Dette ansees dog som lite sannsynlig, da Isak bare var ett år gammel. Mye tyder heller på at Isak videreførte en eldre, folkelig norsk feletradisjon .
Det fortelles at sønnen Trond Isaksen Flatabø lærte seg kunsten ved å smugtitte på faren gjennom et kvisthull i taket i time- og dagevis. Først på farens dødsleie fikk sønnen vite oppskriften på den ferniss som var den siste, avgjørende detalj for at instrumentene skulle få sin vakre klang.

Personlig

Nils Eiriksson Øystese, Isaks far, ble blind på sine gamle dager. Det fortelles at Isak derfor stadig øvde seg i å arbeide med lukkede øyne, i tilfelle han også skulle bli blind på sine eldre dager, og at han etter hvert kunne arbeide med selv de finurligste detaljer på sine instrumenter i stummende mørke.
Fylkesvei 5444

Fylkesveg 5444 går mellom Matre Kraft og Matre i Masfjorden kommune. Veiens lengde er 514 meter.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv382.
Merete Berg Toreg

Biografi

Toreg har utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo (1976-79) og Statens lærerhøgskole i forming (1979-1981). 
Hun arbeidet tidligere som fri billedkunstner, blant annet med billedvev og fotografering, men jobber nå særlig med bokdesign. Hun bor og arbeider i Oslo.
Toreg er datter av den danske filmklipperen Edith Toreg (1921-2003) og filmkunstneren Arnljot Berg (1931-1982), og mor til bassisten Axel Toreg Reite (f. 1988). Hun er halvsøster til Anne Vinterberg og Lene Berg.
Piedmont-blues

Piedmont-blues, også omtalt som blues fra East Coast (Østkysten), eller Southeastern (Sørøstlig), refererer hovedsakelig til en gitarstil innen amerikansk bluesmusikk, en såkalt Piedmont-fingerstil, som er karakterisert ved fingerplukking på gitarstrengene hvor tommelen i jevnt, vekslende tempo gir basstrengen et rytmisk mønster. Gitarspillet karakteriseres således av den særegne fingerspillteknikk der tommelen slår an basslinja og ofte bare pekefingeren melodilinja. Resultatet er sammenlignbart med lyden til ragtime og stride piano-stilen.
Det spesielle med piedmont-bluesen er at en generasjon musikere som var påvirket av gitarister som Blind Blake og Reverend Gary Davis tilpasset disse gamle, ragtime-baserte teknikkene til bluesen på en enhetlig måte. Piedmont-stilen skiller seg fra andre blues-stiler, særskilt deltablues fra Mississippi-området, ved dens ragtimebaserte rytmer. Den oppleves også som mindre dyster og tekstene tar i større grad opp lystige og lette hverdagstemaer.
Den har opphav i områdene rundt Piedmont-platået, omtrent fra Richmond, Virginia til Atlanta, Georgia, men det finnes også musikere som kommer fra Maryland, Delaware, Vest-Virginia, Pennsylvania og Florida. Piedmont blues spilles ofte i duoer. Ved siden av den nærmest obligatoriske gitaren er klaver, fele, banjo eller munnspill vanlige som det andre instrumentet.
Grunnlaget for stilen er clawhammer og til en viss grad tidlig banjospill, strykeorkester og ragtime, og teknikken kan minne om måten vestafrikanske kora-musikere spiller på. Det spesielle med piedmont-bluesen er at en generasjon musikere som var påvirket av gitarister som Blind Blake og Reverend Gary Davis tilpasset disse gamle, ragtime-baserte teknikkene til bluesen på en enhetlig måte.
Bluesforskeren Peter B. Lowry er opphavet til betegnelsen, men har gitt felles kreditering med sin kollega, folkeminneforskeren Bruce Bastin.
Indre Selfjorden

Indre Selfjorden er den innerste delen av Selfjorden i Tranøy og Torsken kommuner i Troms. Fjorden har innløp mellom Salbergneset i nord og Lomsneset i sør og strekker seg seks kilometer mot nordøst til Selfjordbotn.
Bortsett fra et par hus innerst i fjorden er det ingen bosetninger langs fjorden. Fjordsidene er ellers bratte og høye. På nordsida ligger Salberget (708 moh) og Kvænan (796 moh). På sørsida ligger Luten (739 moh), Grinda (875 moh), Hatten (639 moh) og Lomstinden (756 moh).
Norsulfid

Norsulfid A/S er et norsk firma i Oslo, som driver med bryting av ikke-jernholdig malm unntatt uran- og thoriummalm. Det eier og har eid flere norske gruveselskap, deriblant Grong Gruber, Nikkel og Olivin (Narvik), Bidjovagge gruver i Finnmark, og Folldal Gruver (Hjerkinn). I 1988 fikk det finske gruvekonsernet Outokumpu OY tillatelse til å kjøpe opp aksjer Norsulfid. Etter oppkjøpet ble Norsulfid et datterselskap av Outokumpu. I 1998 ble all drift ved gruvene i Grong Gruber (Joma og Gjersvik) nedlagt. Norsulfid har blitt dømt til å betale millionerstatninger til grunneiere på grunn av forurensing av vassdrag og fiskevann.
Bundespolizei

Spesialenheter

Rikspolitiet har tre spesialenheter: Flyvergruppen, antiterrorenheten GSG9, samt sentralkontoret for informasjon og kommunikasjon.

Ansatte

Totalt har Rikspolitiet ca. 38 500 ansatte.
Mistfjorden (Hemne)

Mistfjorden er en fjordarm av Trondheimsleia i Hemne kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 3,5 kilometer sørover til Vågsetra i botn av fjorden. Den har innløp mellom Almlia i vest og Lauvbukta i øst. Fjorden er på sitt dypeste ca. 50 meter dyp.
Det ligger flere hytter langs østsiden av fjorden, og en campingplass ved Lauvbukta.
Fylkesvei 680 går langs vestsida av fjorden.
Trondheimsveien 6A

Trondheimsveien 6A var en bygård beliggende i Trondheimsveien på nedre Grünerløkka i Oslo. Bygården ble oppført på slutten av 1800-tallet. Bygget besto av fire etasjer pluss kjeller og loft, hvorav tre av etasjene tidligere var leiligheter, mens første etasje bestod av næringslokaler.

Brann

Det brøt ut brann natt til 6. august 2003 og byggets takkonstruksjon fikk omfattende skader i brannen. Kriminaltekniske undersøkelser konkluderte med at brannen var forårsaket av bar ild, og det ble antatt at brannen var påsatt. Byantikvaren ga tillatelse til riving av bygården som sto på Byantikvarens «gule liste». Det betydde i utgangspunktet at fasaden på det brannherjede bygget måtte bevares. I 2006 engasjerte Fortidsminneforeningen seg og ønsket å redde den verneverdige bygården. De klaget både rivningstillatelsen og etterfølgende byggetillatelsen inn for Fylkesmannen. Den 20. september ble klagen på byggetillatelsen avvist. Den 27. november ble også klagen på rivningstillatelsen avvist.

Rasulykke

Søndag den 7. januar 2007 falt deler av gesimsen (den delen av taket som stikker utenfor veggen) ned på fortauet under, og begravde en tilfeldig forbipasserende 31 år gammel kvinne. Det 20 meter lange raset, bestående av flere tonn murstein, dekket fortauet og deler av gaten. To politifolk gravde frem offeret med håndmakt vel ti minutter etter raset. Kvinnen døde på sykehus av skadene. Årsaken til at gesimsen raste ned antas å være vann- og frostskader kombinert med skadene etter brannen tre år tidligere. Den tidligere gårdeieren ble tiltalt og dømt for uaktsomt drap. Bygget ble revet etter dette, og på tomta har det blitt bygd et hotell.
Chaetodus

Utseende

Små, ovale, blanke, mørke biller. Oversiden er kledt med oppstående hår.

Levevis

Artene lever i tropisk skog, fra havnivå til 4000 meter over havet. De voksne billene blir tiltrukket til åtsler og møkk, men for øvrig er lite kjent om slektens biologi.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Bibliotekarforbundet

Bibliotekarforbundet er et fagforbund for bibliotekarer som organiserer medlemmer i både offentlig og privat sektor. Forbundet ble etablert i 1993 og har vel 1 800 medlemmer (2014) og ble tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund 1. juli 2001, etter at man tidligere hadde vært tilsluttet Akademikernes Fellesorganisasjon. Fra 1. januar 2018 er Bibliotekarforbundet medlem av Unio.
Forbundsleder etter landsmøtet 24. november 2017 er Jannicke Røgler, som overtok etter Margunn Haugland. Tidligere forbundsledere er Randi Rønningen, Siri Sjursen og Monica Deildok. Forbundet gir ut tidsskriftet Bibliotekaren; redaktør er Erling Bergan.
Havnnes

Havnnes, på kart også kalt Hamnnes, (nordsamisk: Gárgu) er et gammelt handelssted i Nordreisa kommune i Troms. Stedet ligger på sørspissen av Uløya og er Norges nordligste bevarte handelssted som fortsatt er i drift. De fleste husene her er fredet. Bygningene på Havnnes ble ikke brent under evakueringen høsten 1944 – i motsetning til alle andre hus på Uløya. Ved hjemkomsten i mai 1945 ble det funnet plakater med beskjed på tysk om at stedet ikke skulle brennes da det hadde kunstnerisk verdi («Künstlerisch wertvoll – daher nicht zerstören!» var skrevet med tusj på cellulosepapp –krisetidens kraftfôr.)
Om du vandrer mellom husene på Havnnes vil du legge merke til de tre hus som danner en grense mellom inntun og uttun, uttunet er rødmalt og inntunet er hvitmalt. (Hvitmalingen var finest, men rødmalingen var billigst.)
Havnnes er blant annet kjent som hjemstedet til «Mor Lyng» (Ovidia Fredrikke Lyng) i første halvdel av 1800-tallet.Den forretning som Johs. H. Giæver overtok i 1868 var startet av Tomas A. Lyng den 22. august 1795 ifølge kopi av kongelig bevilling. Tomas A. Lyng var gift med den legendariske "Mor Lyng" som selv fikk 12 barn hvorav ingen levde opp. Historien forteller at hun tok til seg 32 pleiebarn da hun ikke var forunt å ha egne barn.
Siden 1868 har handelsstedet vært eid av familien Giæver. 
Havnnes har i dag ca. 50 innbyggere.
Steinalderfunn viser at det har vært bosetting her i ca. 6000 år. Det er funnet kniver, spydodder, økser og fiskesøkker som viser at Havnnes tidlig har vært fast boplass.
Havnnes er en perle i Nord-Norge, man ser det grønne og frodige møte det ville, vakre og ufruktbare.
Havnnes ble i 2004 kåret til årets kulturlandskap i Troms. Stedet har fergeforbindelse til Rotsund på fastlandet (fylkesvei 357).
Havnnes er fortsatt i privat eie. Det produseres tørrfisk og saltfisk slik det har vært gjort i mange år. I tillegg har stedet en liten, men koselig landhandel hvor man får kjøpt ferske aviser og nybakte brød. Her finnes utleie av hus og båter om man ønsker å koble av i historiske omgivelser omkranset av de vakre Lyngenfjellene. Stedet har gode muligheter for vandring, avkobling og reakreasjon. 
De fleste husene på Havnnes er fredet. I 2014 ble Havnnes tildelt kvalitetsmerket Olavsrosa.
Guldsmedenga

Gullsmedenga eller Guldsmedenga (tidligere skrevet Guldsmedengen) er et sted ved utløpet av Nidelva på Hisøy i Arendal kommune i Aust-Agder. Gullsmedenga er en gammel tettbebyggelse som lenge har vært en del av tettstedet Arendal. Gullsmedenga tilhørte Hiis gård, og tomtene var, som vanlig i Arendal, festetomter. 
Gullsmedenga hadde en strategisk beliggenhet midt i Arendals havnebasseng. En del av området stikker ut i havnebassenget, og kalles Holmen. Her var det bl.a. lager og utsalg av kull og koks. Gullsmedenga ligger rett ved Kolbjørnsvik.
Nidelva var en viktig transportåre for tømmer. Ved elveutløpet ble dette tømmeret klargjort til eksport, ofte i foredlet form. Bjelkehugging var lenge en viktig aktivitet, noe stedet Huggerparken (Fanteparken) tyder på. Tidlig på 1800-tallet var det etablert såpefabrikk og tønnefabrikk. og trevareproduksjon var noe av virksomheten på Gullsmedenga. Da dampmaskindrevne sagbruk kom midt på 1800-tallet kom det flere nær elveutløpet. Skarvedalen Dampsag sysselsatte fra 1868 en stor del av befolkningen på Gullsmedenga. Deler av Gullsmedenga ble brukt som tørkeplass for trelast. 
I 1786 bodde det seks familier på Gullsmedenga. Den eldste bebyggelsen lå på sjøsiden av Holmen, ut mot elva. Her bodde de mer velstående, bl.a. skipsførerne. Fra 1850 skyter byggingen av nye hus fart, bl.a. på grunn av industrivirksomheten. Boligbebyggelsen på Gullsmedenga er – som ellers i Arendal – hovedsakelig i 1 1/2–2 etasjer med haveflekker til hvert hus.
Firmaet APLs kontorbygg, som ligger vendt mot Arendals havnebasseng, er i dag det mest iøynefallende i bebyggelsen på Gullsmedenga. 
Stedsnavnets opphav har vært diskutert, og mange har undret seg over om det har bodd en gullsmed på stedet, eller at området tilhørte en slik håndverker. Et insekt som vi på norsk kaller øyestikker heter på dansk guldsmed, og stedsnavnets betydning er sannsynligvis «øyestikkerenga».