google/wiki40b huggingface dataset:
Stønnesbotn

Stønnesbotn (nordsamisk: Stohpovuotna) er en ca. 9 km lang fjord nord på Senja i Troms. Hele fjorden tilhører Lenvik kommune. Fjorden løper ut i Malangen i nord, mellom Gavlen og Botnhamn.

Bebyggelse rundt fjorden

Innerst i fjorden ligger Fjordbotn i øst og Kjosen i vest. På østsiden av fjorden bor det kun mennesker lengst inne i Fjordbotn, som innbefatter grendene Indergård og Yttergård. I Fjordbotn er det campingplass. Ytterst på østsiden ligger boplassen Gavlen som er fraflyttet.
Langs vestsiden derimot er det bebyggelse nesten hele veien. Innerst i fjorden kalles bygda gjerne Stønnesbotn. Her ligger grendene Elveland, Hundbergnes, Galnslått og Huselv. Lenger ut ligger den langstrakte bygda Botnhamn, hvor det er både skole, barnehage, butikk og aldershjem.

Veier og kommunikasjon

Fra veikrysset i Kjosen går fylkesvei 861 østover langs fjordbotnen og videre mot Gibostad og Silsand. På østsiden av Stønnesbotn er det kun en kort veistrekning på en knapp kilometer fra fylkesveien i Indergården og utover til Yttergården.
På sommerhalvåret går det ferger fra Botnhamn over Malangen til Brensholmen på Kvaløya. Fra fergekaia i Botnhamn går fylkesvei 862 sørover langs vestsiden av fjorden via veikrysset i Kjosen og videre vestover mot Senjahopen. Fra Botnhamn sentrum går dessuten Fv 274 (Tr.) utover langs Malangen mot Sand og Laukvik. Og fra veikrysset i Huselv går Fv 277 (Tr.) over fjellet til Husøya.
Det går også en 6 km lang kommunal vei fra Heimdal, like sør for Botnhamn, vestover til Baltsfjord.

Navnets opprinnelse

Fjordnavnet Stønnesbotn er trolig sammensatt av et opprinnelig stedsnavn Stufunes, av stufa f ’stue’ og nes n ’spisst og smalt stykke land som stikker ut i sjøen’ (altså ’et nes der det har stått ei stue’), og botn m ’bunn’. O.Rygh nevner i forbindelse med gårdsnummer 34 Fjordbotn at ”Ligesom i Stønnesbotn findes -botn brugt i Navne paa flere Fjorde paa Senjenøen, der ligesom denne skjærer sig dybt ind og er noget smalere i den ydre end i den indre Del, saaledes Tranøbotn i Tranø og Lysebotn i Lenviken.” (Norske Gaardnavne bind 17, s. 86).
Stufunes i tidligere Hillesøy herred er kjent som ’Stunesbotn, Stauffnisbott’ fra 1567, men er nå forsvunnet som gårdsnavn. Imidlertid er det ”aabenbart bevaret i Fjordnavnet Stønnesbotn”, se Norske Gaardnavne bind 17, s. 88-89. For å skille denne –botn fra andre fjorder med samme grunnord kan vi tenke oss at navngiver har festa seg ved noe som kjennetegner akkurat denne fjordarmen, nemlig at det stod ei stue på et nes som var synlig for de som kom sjøveien. Muligens er/var to bruk beliggende på Litjeneset overfor Gavlen ytterst i Stønnesbotn levninger av den forsvunne gården (i Norske Gaardnavne oppført under gårdsnummer 37, bruksnummer 8 og 10 ”Lillenes ytre og indre”), se Norske Gaardnavne bind 17, s. 87.
En annen mulig forklaring Rygh nevner, er "Det maa dog merkes, at der er et Elvenavn Stuva, "den korte", (Norske Elvenavne S. 250), som ogsaa kunde indeholdes i dette Gaardnavn." Norske Gaardnavne bind 17, s. 88-89.
FC Nordsjælland

Historie

Farum BK ble skapt i 1992 på initiativ av Farum kommunes daværende ordfører Peter Brixtofte og rykket opp flere divisjoner på kort tid, takket være en sterk kommunal støtte. Peter Brixtofte ble senere dømt for å ha ført kommunale midler over til klubben ulovlig.
Sesongen 2001/2002 rykket klubben opp til Superligaen, og tok året etter bronse i Danmarks øverste divisjon.
Året etter skiftet klubben navn til FC Nordsjælland, blant annet for å slippe det dårlige ryktet klubben fikk i forbindelse med Brixtofte-saken. Den negative stemningen i klubben forplantet seg også til banen, hvor klubben var innblandet i bunnstriden i hele denne perioden, men de unngikk nedrykk.
Xylotrupes macleayi

Utseende

En ganske stor (40-50 millimeter), blankt svart hornbille. Som vanlig for slekten Xylotrupes har hannen et kløvet, fremoverrettet horn på pronotum og et krumt, båndformet horn på hodet som er delt i spissen. Hos denne arten er hornene middels lange.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtnende plantemateriale og tar trolig vanligvis to år på utviklingen, de voksne billene lever 2-4 måneder. De voksne hannene kjemper mot hverandre ved hjelp av hornene, hver prøver å vippe motstanderen over på ryggen.
De voksne billene er mest aktive om natten og flyr gjerne til lys.

Utbredelse

Arten er utbredt på Ny-Guinea og Vanuatu.
Bound

Handling

Historien sentreres rundt de to hovedfigurene, «Corky» og «Violet», og deres forsøk på å stjele 2 millioner dollar fra «Violet»s ektemann «Caesar» (som har mafiaforbindelser). De skal i tillegg få det til å se ut som om det er et annet medlem av mafiaen som har stjålet pengene. Handlingen i filmen snur flere ganger, etter som «Caesar» og de andre figurene begynner å forstå at noe er på gang.
På veien mot rikdom innleder det to damene et sterkt lesbisk forhold.
Norsk Bibliotekforening

Norsk Bibliotekforening er en fri og åpen landssammenslutning som vil fremme utviklingen av bibliotek-, dokumentasjons- og informasjonsvirksomhet. Foreningen har om lag 3200 medlemmer, av disse er 2100 personlige medlemskap, de øvrige er bibliotek og andre institusjoner.
NBF ble stiftet 25. oktober 1913 i Stavanger, under det 6. norske bibliotekmøte. Foreningen arrangerer sine landsmøter hver 2. år, fremdeles i tilknytning til de norske bibliotekmøtene. 
Foreningens leder fra 2014 er Mariann Schjeide.; fra august 2013 er Sissel M. Berge fungerende leder.
Norsk Bibliotekforening har 16 lokalavdelinger. Medlemmer hører automatisk inn under lokalavdelingen i sin region. Foreningen har også 10 spesialgrupper hvor man kan delta i forhold til hvilke interesser man har. Organisasjonen gir ut medlemsbladet Bibliotekforum. Foreningens sekretariat ligger på Etterstad i Oslo, i samme bygg som Biblioteksentralen. NBFs virksomhet omfatter blant annet Tidsskriftformidlingen, et agentur for tidsskriftabonnement, som har de fleste norske bibliotek som kunder. Foreningen har tidligere stått som utgiver av katalogiseringsregler og klassifikasjonstabeller for norske bibliotek, oppgaver som i dag er overtatt av Nasjonalbiblioteket.
NBF har siden 1988 delt ut prisen Årets bibliotek. Flere av NBFs lokalavdelinger deler også ut fylkesvise utmerkelser.
NBF er medlem av IFLA, International Federation of Library Assosciations and Institutions, og EBLIDA, European Bureau of Library, Information and Documentation Associations. NBF samarbeider med BIBSYS om de nasjonale bibliotekmøtene, og har et jevnt og regelmessig samarbeid med forfatterorganisasjonene og andre utdannings- og skriftkulturorganisasjoner.
Kangbao

Kangbao (kinesisk: 康保县; pinyin: Kāngbǎo Xiàn) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Zhangjiakou.
Fylket hadde 280 558 innbyggere i 1999.
Vintermygg

Utseende

Vintermyggene er som oftest grå-brunlige på farge. Hodet er lite, med store fasettøyne og tre punktøyne (ocelli). Antennene er lange og tynne, tråformede  med 18 ledd. Munnfølerne (palpene) er ganske korte. Vingene er store, lange og slanke med et årenett som ligner stankelbeinenes, men kan skilles fra disse på at det er noen flere årer som når vingekanten og at analåren (A) har en skarp bøy og svinger rett bakover. Beina er lange og tynne med veldig små eller helt uten sporer på tibia.
Larvene lever i strølaget. De er hvitaktige, uten bein men med en velutviklet hodekapsel. Åndehull (spirakler) finnes på det andre og det siste segmentet.

Levevis

Vintermyggene er en av de få insektgruppene som hovedsakelig er aktive som voksne i vinterhalvåret. Arter i slekten Trichocera kan påtreffes mellom oktober og april, og er i aktivitet når temperaturen kommer over frysepunktet. Myggene danner svermer der de «danser» ved å fly opp og ned. De sjeldnere artene i slekten Diazosma flyr i sommerhalvåret.
Ole Conrad Hansen

Liv

Hansen var født i Arendal, hvor han ble plaget på skolen. Han sluttet og dro til sjøs. I 18-årsalderen rømte han fra et skip og slo seg ned på New Zealand, og senere bodde Hansen lenge i USA. Under 1. verdenskrig ble han torpedert, og etter krigen vendte han tilbake til Arendal hvor han forsøkte å leve av et gartneri. Dette gikk konkurs og han kom senere på fattigkassen.

Reisen til New Zealand

På 1930-tallet leverte Hansen et manuskript til Tiden Norsk Forlag. Forlagssjef Kolbjørn Fjeld overlot manuskriptet til Aksel Sandemose, som gjorde store endringer, etter avtale med forfatteren: «Dikter Sandemose må stryke det som ikke passer om han har noe å legge til så bare smør på. La boken bli så interessant som mulig», skrev Hansen.
Boken kom ut høsten 1935, og handlet om Hansens omflakkende liv. Den fikk gode kritikker, og ble oversatt til tysk og svensk (1936). Knut Hamsun skrev til forfatteren: «Jeg kjenner ikke til noen fortelling som ligner Deres, – bare i måten minner den litt om den russiske bondekones selvbiografi som er utgitt av Tolstoy».
Etter 2. verdenskrig kom Tiden i konflikt med Hansens sønn på grunn av rettighetene til nye utgaver av boken. Aksel Sandemose ønsket ikke å gjenutgi boken, og hevdet at han hadde skrevet boken med utgangspunkt i Hansens manuskript. Den ble likevel utgitt på dansk i 1950. Reisen til New Zealand ble gjenutgitt på norsk i år 2000.
Edwin av Mercia

Edwin av Mercia (død 1071; angelsaksisk Ēadwine) var den eldre broren av Morcar, jarl av Northumbria, sønner av Ælfgār, jarl av Mercia, og sønnesønner av Leofric, jarl av Mercia. Han etterfulgte sin fars tittel og ansvar ved farens død i 1062. Han er referert til jarl Edwin (Eduin comes) i Dommedagsboken.
Hans yngre bror Morcar ble valgt til jarl av Northumbria da Toste Godwinson, bror av kong Harald Godwinson, ble avvist av folket i Northumbria den 3. oktober 1065. I 1066 herjet Toste i Merica, men ble jagd tilbake av en samlet hær av Edwin og Morcar, og han flyktet da til Skottland. Senere i det samme året kom han tilbake, da som en del av invasjonshæren til kong Harald Hardråde av Norge. Edwin og Morcar samlet igjen en hær, men ble beseiret i slaget ved Fulford i nærheten av York den 20. september. Kun fem dager senere etter kom Harald Godwinsons hær, og både kong Harald Hardråde som Toste ble drept i slaget ved Stamford bru den 25. september. Etter at Harald Godwinson selv døde i slaget ved Hastings mot den normanniske invasjonen ledet av hertug Vilhelm av Normandie den 14. oktober samme år, forsøkte Edwin og Morcar å støtte et nytt regime under den unge Edgar Ætheling, en etterkommer av de gamle angelsaksiske kongene, men de feilet i å ta effektive skritt mot normannerne og ble snart underkastet hertug Vilhelm.
I 1068 forsøkte Edwin og Morcar å få gang et opprør i Mercia, men ble igjen raskt underkastet da Vilhelm Erobreren forflyttet seg mot dem med en hær. I 1071 forsøkte de atter å gjøre opprør, men Edwin ble forrådt til normannerne av hans eget følge og drept.
Edwins søster Edith av Mercia (eller egentlig Aldgyth av Mercia) hadde vært gift med kong Harald Godwinson inntil kongen ble drept i slaget ved Hastings i 1066. Hun selv døde en gang etter 1071. Hun fødte en sønn etter at hennes ektemann var død, Harald Haraldsson, som ble sendt til Norge og levde ved det norske hoffet fram til han døde i 1098.
Edwins landområder sentrert ved Gilling West i hans brors jarldømme i Northumbria ble gitt til normanneren Alain Le Roux i 1071 og distriktet fikk nytt navn, Richmondshire.
I TV-dramaet Blood Royal: William the Conqueror (1990) ble Edwin portrettert av skuespilleren Adam Bareham.
Seljord prestegård

Seljord prestegård ligger noen hundre meter nordvest for Seljord kirke, og det ligger et boligfelt mellom kirken og prestegården.
Prestegården bar i sin tid navnet Skornes etter et lokalt fjell og var blant de største gårdene i bygda. På prestegårdstunet står tre fredede bygninger: hovedhuset (fra 1796–1804), drengestuen (fra 1850-årene) og stabburet (fra 1800-tallet). Sistnevnte er skilt ut og solgt sammen med gårdsdriften.
Hovedbygningen er en laftet tømmerbygning i to etasjer med stående panel og valmtak. Den har sitt nåværende preg etter en ombygging i 1906. Karakteristisk nok har et rom i hovedhuset fått navnet Landstadrommet. Salmedikteren Magnus Brostrup Landstad bodde her i deler av oppveksten og var senere prest i Seljord etter faren. Han er også minnet med et minnesmerke ved kirken.
Stamsund Internasjonale Teaterfestival

Stamsund Internasjonale Teaterfestival (SIT) er en festival som arrangeres i Stamsund i Nordland. Festivalen ble grunnlagt i 2001 som en arena for internasjonal utveksling av scenekunst. Det legges vekt på å formidle både teater for voksne og barneforestillinger. Figurteater har vært en viktig del av festivalene som har vært avviklet siden oppstarten i 2001.

2018

I 2018 finner festivalen sted i perioden 29. mai-2. juni.
Zjeleznogorsk (Krasnojarsk kraj)

Historie

I 1950 opprettet styresmaktene i Sovjetunionen den lukkede byen Krasnojarsk -26 for produksjon av plutonium til våpenbruk. Historien til byen og det tilhørende forsvarskomplekset er sammenvevd. Forsvarsindustrien omfattet kjernefysiske anlegg bygget inne i huler som ble gravd ut av granittfjellet på nordsiden av byen, så vel som romforskningsforetak.
Byen var en hemmelig by i Sovjetunionen helt til president Boris Jeltsin i 1992 erklærte at slike byer kunne bruke sine historiske navn. Frem til da fantes ikke byen på noen offisielle kart. Som tradisjonen var med sovjetiske byer som inneholdt hemmelige anlegg (for eksempel Oziorsk kjent som Tsjeljabinsk-40, Seversk kjent som Tomsk-7, Sarov kjent som Arzamas-16), så var Krasnojarsk-26 faktisk bare et postboksnummer og impliserte at stedet lå i en viss avstand fra byen Krasnojarsk. Byen var også kjent som Socbyen, Jernbyen, Ni, og Atombyen.

Økonomi

I Zjeleznogorsk ligger Krasnojarsk Gruve- og Kjemikombinat, et kombinat som spilte en betydelig rolle i de tidligste russiske kampanjene for fremstilling av kjernefysiske våpen. 
I Zjeleznogorsk foregår også produksjon av plutonium, elektrisitet og varme for distriktet ved bruk av grafitt-modererte vannkjølte reaktorer (for tiden er bare en i drift). Det finnes også et militært gjenvinningsanlegg og et kommersielt russisk lagringsanlegg for radioaktivt avfall i byen.
Skogveps

Utbredelse

Skogveps er utbredt i «hele» verden, i litt varmere strøk. I Norge finnes den nord til Nordland.

Utseende

Skogveps varierer i størrelsen og dronningen er mellom 15-19 millimeter lang. Arbeidere er 13-15 millimeter lange. Fargene er typiske for stikkvepser, gult og svart. Vingene er svakt brunlige.
Skogveps hører til i slekten av langkinnet stikkveps (Dolichovespula), der avstanden mellom fasettøyets nedre kant og kjeven er lengre enn følehornets bredde.
De store fasettøynene har en kraftig innskjæring i fremkanten, slik at de får en C-form. På toppen av hodet, mellom fasettøynene, finnes tre punktøyne.
Arbeiderne er sterile hunner som har eggleggningsrøret omdannet til en stikkebrodd. Brodden har noen små mothaker, men disse er for små til at brodden sitter igjen, derfor kan samme veps stikke flere ganger. Brodden står i forbindelse med giftkjertler. Normalt er giften ufarlig for mennesker, men enkelte kan få allergiske reaksjoner.

Levevis

Skogveps er rovdyr og lever av andre mindre dyr, ofte larver til insekt som lever i vegetasjonen. Dersom byttet har bein eller vinger, fjernes disse med de kraftige kjevene. Larvene blir matet med en blanding av byttedyr, nektar og spytt.
Skogveps hører til blant de sosiale insektene og danner svermer. De bygger overjordiske kulerunde bol. Bolet bygges vanligvis i trær, men også i fuglekasser, under takutstikk og noen ganger i hus. Bolet er på sitt største utpå sensommeren. Inntil da har larvene blitt utviklet til sterile arbeidere, men nå dannes hanner og kjønnsmodne hunner. Disse parrer seg. Hver høst (vinter) dør svermen ut og bare de befruktede hunnene, kalt dronningene overlever vinteren. Om våren danner hver dronning en ny sverm.
Operasjon Amber Fox

Operasjon Amber Fox også kalt Task Force Fox var en militær operasjon i regi av NATO i Republikken Makedonia fra desember 2001 til desember 2002. Operasjonen hadde i oppdrag å beskytte observatører fra Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa, som overvåket iverksettelsen av fredsplanen for Makedonia, der regjeringen og albanske grupper hadde vært i voldelig konflikt. Styrken hadde bare tillatelse til å utføre oppdrag etter forespørsel av Makedonias regjering. Operasjon Amber Fox etterfulgte Operasjon Essential Harvest. Den fikk støtte av FN i FNs sikkerhetsråds resolusjon 1371 av 26. september 2001. Mandaten gikk ut 15. desember 2002. Operasjonen ble etterfulgt av Operasjon Allied Harmony.
Operasjon Amber Fox satte inn omkring 1 000 mann. Styrken, kjent Task Force Fox, var ledet av Tyskland. Norge bidro med seks offiserer til operasjonen.
Kristian Eivind Espedal

Musikk

Gaahl sitt første band var Trelldom, et black metal-band fra Sunnfjord som ble startet i 1992. Trelldom ga ut sitt første album, Til evighet, i 1995. Deres andre album Til et annet... kom i 1998. Samme året ble Gaahl medlem av Gorgoroth, og Trelldom ble et sideprosjekt. På denne tiden hadde Gorgoroth gitt ut tre studioalbum, og deres fjerde, Destroyer, var rett rundt hjørnet. Gaahl sang kun på tittelsporet av dette albumet. Resten hadde deres tidligere vokalist, Pest, allerede spilt inn. I 1998 startet Gaahl også to nye sideprosjekter, kalt Gaahlskagg og Sigfader. Begge disse to bandene er et samarbeid med Skagg, som også var opphavet til navnet Gaahlskagg.

Teater

Tidlig i januar 2010 ble det kjent at Gaahl var blitt hyret for å spille «Heimdal» i Den Nationale Scene-musikalen «Svartediket». Teatersjef Bjarte Hjelmeland uttalte at han ble hyret for sine kunstneriske kvaliteter. Debuten var 26. mai 2010 under Festspillene i Bergen.

Religion og tro

Gaahl er kjent som satanist i media. Dette sier han selv at han ikke er, men aksepterer å bli kalt det. I virkeligheten er han sjamanist og mener alt i naturen er besjelet. Han mener at alt i naturen har en mening og er like mye verdt, og han er motstander av dyremishandling og er angivelig vegetarianer. Gaahl er også en stor tilhenger av norrøn mytologi og kultur, hvor enkeltpersoner ikke er «snille» eller «slemme», men har forskjellige sider ved personligheten sin, i motsetning til f.eks. kristendommen hvor godhet er definert. 
I dokumentaren Metal: A Headbanger's Journey fortalte Gaahl at han støttet kirkebranner fullt ut og at dette var noe Norge og verden kom til å se mer av i fremtiden. Ifølge en artikkel i Bergens Tidende sa han: «Så lenge kirken står for den makten den har og for undertrykkelse, bør vi ikke vise kirken sympati. Derfor synes jeg ikke det er galt hvis det skjer igjen; at noen brenner ned kirker.» og «Jeg mener veldig, veldig sterkt at symbolverdien ved å brenne ned kirker er bra. Men jeg er blitt usikker på om effekten av kirkebrenning er blitt mindre enn verdien av å gjøre det. Jeg frykter det vil styrke kirken at noen angriper den. At de kristne vil stå mer sammen da. Men jeg forsvarer dem som brente ned kirkebygg.»

Voldshandlinger

I 2001 ble Gaahl dømt til ett års fengsel samt å betale 158 000 kroner til offeret for legemsfornærmelse i Høyanger. I 2002 ble han på nytt dømt for vold etter at han mishandlet en annen mann i seks timer. Det ble også sagt at Gaahl skal ha truet med å tappe neseblod fra offeret og truet med å drikke det. Gaahl hevder selv at bloddrikkingen aldri skjedde, og at blodet ble samlet i en kopp fordi det ikke skulle renne på gulvteppet, men står for resten, angrer ikke og hevder han handlet i selvforsvar. For mishandlingen ble Gaahl dømt til 14 måneders fengsel og å betale offeret 190 000 kroner. Gaahl slapp ut av fengselet i desember 2006.

Privatliv

Han har åpent gått ut om sin homofile legning.
Landsdelsserien 1951–52

Opp- og nedrykk

Ett lag fra hver av Østland-distriktene rykket direkte opp til Hovedserien 1952–53, mens ett lag fra Sørland/Vestland og ett lag fra Møre/Trøndelag rykket opp etter kvalik. Fra ingen til tre lag fra hver avdeling rykket ned til 1. divisjon 1952-53.
Direkte opprykk: Larvik Turn og Lillestrøm
Opprykk via kvalik: Varegg og Ranheim
The Boys (TV-serie)

Handling

The Boys finner sted i «en verden der superhelter omfavner den mørkere siden av deres massive kjendisstatus og berømmelse» og «kretser rundt en gruppe borgervernere uformelt kjent som ‘The Boys’ som setter seg fore å bekjempe korrupte superhelter uten mer enn en menigmanns tæl og en vilje til å slåss skittent."

Utgivelse

26. september 2018 ble den offisielle plakaten for serien utgitt. Den 5. oktober 2018, i forbindelse med at seriens hovedrolleinnehavere deltok i en paneldebatt på den årlige New York Comic Con, ble en teasertrailer for serien utgitt. 24. januar 2019 ble en annen teasertrailer publisert via Seth Rogens offisielle Twitter-konto. Serien hadde premiere på 26. juli 2019, etter at enda en teaser ble utgitt. Den 22. juli lanserte Slipknot en ny singel kalt «Solway Firth» med tilhørende musikkvideo som inneholdt klipp og lyd fra serien.
El Puerto de Liverpool

El Puerto de Liverpool er et meksikansk selskap som blant annet driver varehuskjedene Liverpool og Fábricas de Francia. Selskapet ble grunnlagt i 1847 av franskmannen Jean Baptiste Ebrard, og har hovedkontor i Mexico by. Selskapets første butikk lå i Mexico bys historiske sentrum. I 1872 begynte Ebrard å importere varer fra Europa, og mye av det kom med båt fra Liverpool i England, noe som inspirerte ham til å gi butikken det navnet.
Per 2015 har El Puerto de Liverpool butikker i 56 forskjellige byer i Mexico. Av disse er det til sammen 70 Liverpool-butikker, 23 Fábricas de Francia-butikker og seks taxfreebutikker i grensebyer.
Carol Is orden

Carol Is orden (rumensk: Ordinul Carol I) var en rumensk orden. Den ble innstiftet 10. mai 1906 av kong Carol I og fikk kongens eget navn. Ordenen ble tildelt så lenge Romania var et monarki. Kongen var ordensherre. Carol Is orden var kongeriket Romanias fornemste orden. Etter innføring av republikansk statsform i 1947 opphørte tildeling av ordenen som offisiell rumensk statsorden, men tildeling har fortsatt innen det rumenske kongehus.

Inndeling

Opprinnelig hadde Carol Is orden fire grader: storkors med kjede, storkors, storoffiser og kommandør. Senere ble ordenens to laveste grader avskaffet, slik at ordenen bare besto av storkors, med eller uten kjede.

Insignier

Ordenstegnet for Carol Is orden besto av et rødt kløverbladkors belagt med ørnen fra Romanias riksvåpen. Korset hadde gullstråler i korsvinklene. Midtmedaljongen på ørnens bryst bar Carol Is portrett i gull. Ordenens motto, «PRIN STATORNICIE LA ISBINDA», var skrevet på et bånd. Ordenskjedet besto av ledd med våpen for rumenske landskap, Carol Is monogram og huset Hohenzollerns våpen. Ordenstegnet var opphengt i kjedet i et ledd bestående av en kongekrone. Ordensbåndet var blått, med gule og røde kanter. Dette er fargene fra Romanias flagg.

Tildeling

Ved innstiftelsen ble det satt begrensninger på antallet tildelinger innen hver grad. Begrensningene omfattet ikke utlendinger. Etter at de to laveste gradene ble avskaffet, ble ordenen meget eksklusiv. Den fungerte da som en orden som ble tildelt medlemmer av Romanias kongehus og utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer. Kvinner fikk først adgang til ordenen i 1944. Ordenstildeling fant sted 10. mai, Romanias uavhengighetsdag.

Norske innehavere

Kong Haakon var innehaver av storkors av Carol Is orden.
Sky Airlines

Flyflåte

Flåten besto av tre Boeing 737-400 og to Boeing 737-900ER.
Fylkesvei 7022

Fylkesvei 7022 (Fv7022) i Trøndelag går mellom Hovd og Namsvatn i Røyrvik kommune. Veien er 13,4 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 361 (Nord-Trøndelag).