Andrew Furuseth

Familie og oppvekst

Furuseth ble født Anders Andreassen Nilsen, som femte barn av Andreas og Marthe Nielsen. Familien hadde akkurat flyttet til en hytte i Furuset, som ligger i Åsbygda i Stange kommune. Han tok etternavn etter sitt fødested som skikken var.
I 1855 flyttet familien til Damstua, Åsbygda  (Stange) hvor den gamle Nilsen tok en dårlig betalt jobb som damarbeider. Fem barn til ble født og familien hadde dårlig økonomi. Som åtteåring ble Furuseth sendt for å jobbe på en gård hos Jonas S. Schiøtz ved Østby, Romedal. Schiøtz sendte ham til en privat luthersk skole.
Den 2. juni 1870 flyttet Furuseth til Oslo (dengang Christiana). Han arbeidet som kontormedarbeider og forsøkte å komme inn på en militær skole. Selv om han ikke kom inn på skolen, lærte han engelsk, tysk, nederlandsk og fransk, som ikke bare skaffet ham jobb, men skulle også bli svært nyttig for ham senere i livet.

Karriere på sjøen

Furuseth reiste til sjøs i 1873 og seilte under norsk, svensk, britisk og amerikansk flagg inntil han gikk på land i San Francisco, California i august 1880. Han jobbet en periode i fiskerindustrien nær Portland, Oregon.
Coast Seaman's Union ble etablert mens Furuseth var til sjøs, men han ble med innen tre måneder etter etableringen den 3. juni 1885. Mindre enn to år etter, i januar 1887, ble han valgt inn i unionens øverste ledelse som kasserer. I 1889 reiste han til sjøs igjen, men ble gjenvalgt til stillingen som «union secretary» i 1891. Det var på denne tiden 
den 29. juli 1891 at Furuseth fusjonerte Coast Seamen's Union med Steamship Sailor's Union for å etablere Sailor's Union of the Pacific, en fagforening som fremdeles eksisterer. Med unntak av en to måneders periode da han mønstret på som fisker, var han leder for SUP til 1935.
Mindre enn et år etter etableringen av ISU var Furuseth med på et møte i Chicago, Illinois hvor en føderasjon av maritime fagforeninger kalt «National Union of Seamen of America» ble etablert. I 1895 fusjonerte denne føderasjonen med American Federation of Labor og skiftet navn til "International Seamen's Union of America" eller (ISU). Furuseth ble valgt til ISUs president i 1897 og satt i denne stillingen til 1899. I 1908 ble han igjen valgt til ISUs president og satt i stillingen til 1938.

Senere i livet

I Furuseths tid som president for ISU var det en turbulent tid i amerikansk shipping-industri. Fagforeningene i ISU møtte "continual changeover in the makeup and leadership," som omfatter de historiske periodene Great Depression og den første verdenskrig. Enkelte perioder var gode, som f.eks. var det en shipping-boom under den første verdenskrig da ISU hadde mer enn 115,000 betalende medlemmer.
Streiken i 1919 var en stor suksess for Furuseth som resulterte i tidenes høyeste hyrer for deep sea-seilere. Imidlertid fulgte feiltrinn like etterpå. Da shipping-boomen endte, sank medlemstallet i ISU til bare 50.000 betalende medlemmer. Etter en runde med kontraktforhandlinger, gikk ISU til streik ved alle havner den 1. mai 1921.  Streiken varte bare to måneder, var mislykket, og resulterte i en 25% reduksjon i hyrene.
ISU led også et stort tap da Sailors' Union of the Pacific gikk ut i 1934. Furuseth hevdet at "radikale" fra Industrial Workers of the World infiltrerte SUP og krevde at de avsluttet samarbeid med Maritime Federation. SUP avslo og Furuseth revoked their charter.
I 1934 var Furuseth involvert i San Franciscos longshoremen's strike. Furuseth hadde bodd i San Franciscos Embarcadero i 40 år, og var bekymret for at streiken kunne føre til tilsvarende vold som under de foregående Auto-Lite og Minneapolis Teamsters streikene. Han forsøkte å megle uten hell ved å hevde "Med hell og rettferdighet kan vi avslutte denne streiken innen 24 timer uten tap av blod. Men la oss komme sammen mens det ennå er tid. Mistillit mellom ulike grupper er det eneste som nå står i veien for seier." The strike led to the unionization of all West Coast ports of the United States.
Furuseth døde den 22. januar 1938. Han ble gravlagt for statens regning ved Arbeidsdepartementet. Han var den første fagforeningsleder som fikk denne æren. Det ble holdt en seremoni med syttien kistebærere på vegne av den amerikanske arbeidsministeren, ni medlemmer fra Representantenes hus, syv senatorer, to høyesterettsdommere, og en representant fra Norge. Longtime friend Senator Robert La Follette gave the eulogy.
Furuseth ble kremert og asken spredd den 21. mars 1938 ombord på SS Schoharoe i Atlanterhavet.
Et monument som æret Furuseth ble satt opp ved San Francisco Embarcadero 1. september 1942. Det ble senere flyttet for å gjøre plass til en motorvei.