Matematikk

Matematikken har sitt utgangspunkt i undersøkelsen av figurer og regning med tall, og den har utviklet seg videre gjennom bruken av abstrahering og logiske slutninger. Det fins ingen allment anerkjent definisjon av matematikk, og i dag blir den vanligvis beskrevet som en vitenskap som dreier seg om å undersøke abstrakte strukturer, deres egenskaper og mønstre. Matematikere utforsker slike begreper i et ønske om å formulere nye hypoteser. Matematiske teorier blir verifisert i en streng deduksjonsprosess ut fra et sett valgte aksiomer og definisjoner. 
Kunnskap i og bruk av grunnleggende matematikk har alltid vært en viktig del av livet, både i individuelt og samfunnsmessig perspektiv. Disse grunnleggende matematiske ideene er blitt utviklet av matematikere helt fra de eldste sivilisasjoner og frem til våre dager. I dagens samfunn blir matematikk brukt over hele verden innen vitenskap, ingeniøryrket, medisin, økonomi, osv. Den matematikken som blir brukt innenfor slike områder, blir ofte kalt for anvendt matematikk. Matematikere jobber også med ren matematikk, som er områder av matematikken hvor man undersøker matematikk for matematikkens egen skyld og ikke har praktiske anvendelser i tankene. Ofte er det derimot slik at matematikere finner anvendelser av teorier innenfor den rene matematikken i ettertid, og mange av disse anvendelsene kan være overraskende.

Etymologi

På norsk brukes både «matematikk» og det uformelle kortordet «matte». Ordet «matematikk» (gresk: μαθηματικά eller mathēmatiká) kommer fra det greske ordet μάθημα (máthēma), som betyr læring, studie og vitenskap. Ordet har også fått en mer avgrenset og teknisk betydning som «matematisk studie». Denne betydningen finner vi allerede i klassisk tid. Adjektivet μαθηματικός (mathēmatikós) er også relatert til læring, og har etterhvert fått betydningen matematisk. Uttrykket μαθηματικὴ τέχνη (mathēmatikḗ tékhnē), på latin ars mathematica, betyr matematisk kunst.

Matematikkens grunnlag

Matematikkens grunnlag er basert på definisjoner, aksiomer og logikk. Fra definisjonene og aksiomene kan man utlede setninger og bevis. Uten denne strukturen ville matematikken være useriøs, meningsløs og uvitenskapelig. En setning som ikke er bevist, kan ikke uten videre regnes som en setning. Antagelser som man ikke har noe bevis for, men som man ikke har motbevist, er uløste problemer i matematikk. 
En definisjon tilordner et begrep til et ord, for eksempel ordet «kvadratrot» og begrepet «tallet som ganget med seg selv blir radikanden». En setning er en matematisk regel, logisk bevist, for eksempel den pytagoreiske læresetningen. Et bevis er et logisk resonnement som bekrefter at en regel alltid holder mål.

Kategorisering av matematikken

Det har i lang tid vært store diskusjoner om hvilken kategori innenfor vitenskapene matematikken tilhører. I den engelsk- og fransktalende verden har man ofte ganske enkelt definert matematikk som vitenskap, og man har som regel ikke gjort noen videre differensiering utover dette. 
Mange matematiske problemstillinger og begreper er motivert ut fra spørsmål knyttet til naturen, for eksempel gjennom fysikk og ingeniørvitenskaper. På mange måter fungerer matematikken som en slags hjelpevitenskap for de fleste naturvitenskapene, men matematikk er ikke selv en naturvitenskap i egentlig forstand. Utsagn i matematikk er for eksempel ikke avhengig av eksperimenter og observasjoner, slik som i de andre naturvitenskapene. Likevel blir det – for eksempel i tilknytning til Imre Lakatos' teorier – antydet en slags «renessanse for empirismen», hvor matematikerne setter opp hypoteser som de undersøker. 
Ved norske universiteter er det ikke uvanlig at matematikk hører hjemme i samme fakultet som naturvitenskapene. For eksempel har både Universitetet i Oslo og Universitetet i Bergen et matematisk-naturvitenskapelig fakultet. Dette har sammenheng med at matematikk er en del av den globale kulturarven vår. Mennesket har til alle tider brukt og utviklet matematikk for å utforske universet, for å systematisere endringer og for å beskrive og forstå sammenhenger i naturen og i samfunnet. 
I den videregående skolen står matematikk sentralt i realfagene. Historisk ble disse fagene oppfattet som eksakte vitenskaper. Matematikken har også både metodiske og innholdsmessige fellestrekk med filosofien, og logikk hører for eksempel hjemme i begge vitenskapene. Dermed kan en også argumentere for at matematikk hører med til de mer humanistiske vitenskapene.

Anvendelsesområde

Matematikk anvendes innenfor alle de formaliserte vitenskapene. I flere århundrer har matematikken blitt utviklet gjennom fremskritt innenfor blant annet astronomi, fysikk og økonomi, og samtidig har matematikken hatt betydning for fremskritt gjort innenfor disse fagområdene. For eksempel utviklet Newton infinitesimalregningen for å få en bedre forståelse av forholdet mellom krefter og endring av krefter; Fourier la grunnlaget for det moderne funksjonsbegrepet gjennom sine bølgeligninger, og Gauss utviklet den såkalte minste kvadraters metode og systematiserte løsingen av lineære ligninger i forbindelse med landmåling omkring Hannover.
Motsatt finner vi også flere eksempler på at matematikere har utviklet teorier som man først senere har funnet tidvis overraskende praktiske anvendelser på. For eksempel har man funnet praktiske anvendelsesmåter for Boolsk algebra innen digitalteknikk og elektrisk styringsteknikk. Et annet eksempel er tallteori som i lang tid var en slags intellektuell lek uten praktisk nytte, men som i vår tid har fått en viktig rolle innenfor kryptografi – en kunnskap som er helt avgjørende for vår bruk av internett.

Matematikk som skolefag

Matematikk spiller en viktig rolle i skolen, og faget har i alle år vært ett av de mest sentrale fagene i norsk skole. Matematikk er eget fagområde i planene for både barnehage, grunnskole og videregående skole. De aller fleste høgskoler og universiteter i Norge tilbyr kurs i matematikk. I skolen skal faget medvirke til å utvikle den matematiske kompetansen som samfunnet og den enkelte trenger. 
Emner og problemstillinger knyttet til undervisning og læring i matematikk blir behandlet i matematikkdidaktikken. Mange elever har vansker med matematikkfaget, og studiet av matematikkvansker er et sentralt felt som ligger i skjæringspunktet mellom matematikkdidaktikk og spesialpedagogikk.