google/wiki40b huggingface dataset:
Jordkjeller

En jordkjeller er en kjeller med et gulv som danner en direkte kontakt med jordsmonnet. Dette fører til at jordas fuktighet og temperatur stabiliserer klimaet i lagerrommet slik at den er kjølig om sommeren og frostfri om vinteren. Jordfuktigheten sørger også for at matvarene ikke tørker ut. Den ble brukt til å lagre matvarer før kjøleskapet hadde blitt oppfunnet.
En jordkjeller kunne være nedgravd i bakken med murte vegger og tak, slik at den var fullstendig omgitt av jord, men kunne også være anlagt under hus. For å hindre mugg var den som regel utstyrt med en form for ventilasjon. 
Det finnes også moderne jordkjellere, blant annet fullstendige enheter av glassfiber som kan graves ned i jorda uten å måtte bygge mur.
First Ever Norwegian Radar Integration Segment

First Ever Norwegian Radar Integration Segment (FENRIS) var en norskprodusert ekstraktor for radarplott som erstattet det tidligere Philips Display System og som var basert på erfaringene fra Sindre I-radarene.
Systemet medførte at plottrapporteringene fra Luftforsvarets stasjon Vardø og Luftforsvarets stasjon Kautokeino ble automatisert.
Glassvar

Utseende

Glassvaren er en forholdsvis stor flyndrefisk som kan bli opptil 60 centimeter og 3 kg. I likhet med andre arter i varfamilien er den nesten alltid venstrevridd. Kroppen er avlang og ganske flat, men dette varierer noe med kondisjonen. Munnen er påfallende stor og kan også vrenges kraftig ut. Øynene sitter midt oppe på den fargede siden av hodet. Oversiden er gulbrun til rødbrun med mørkere, uregelmessige flekker. Blindsiden er vanligvis helt hvit. Oversiden har nokså store skjell (til flyndre å være) og kjennes ru, i motsetning til mange andre flyndrer har den ikke noe tykt slimlag.

Levevis

Glassvaren er en rovfisk som eter fisk, blekkspruter og krepsdyr. På grunn av den store munnen kan den ta forholdsvis store byttedyr. Den finnes gjerne på sandbunn, noen ganger nesten helt oppe i fjæra men typisk på dypere vann.
Skriptspråk

Skriptprogrammeringsspråk, som oftest kalt skriptspråk, er en type programmeringsspråk som tolkes og utføres av separate programmer. Et skript er en fil som inneholder kommandoer i et skriptspråk. Et skript er som et «manuskript» for tolkeprogrammet. De første typiske skriptspråkene ble ofte kalt «jobbkontrollspråk».

Forskjell fra kompilerte språk

Formelt skiller man mellom tolkede språk (skriptspråk) og kompilerte språk. Forskjellen er at kildekoden til et skript leses som en del av utførelsen, enten rett før eller under kjøring. Et skript er ikke et dataprogram i egentlig forstand, siden kildekoden aldri kompileres helt til prosessorinstrukser. Noen ganger kalles også skript for programmer, siden det er liten praktisk forskjell. Noen ganger sier man også at et skript kompileres i forbindelse med kjøring, selv om koden ikke blir gjort om til maskinspråk. 
De fleste moderne implementasjoner av de mest brukte skriptspråkene er i dag gjort ved hjelp av en virtuell maskin, det vil si en maskinuavhengig lavnivårepresentasjon, ofte kalt bytekode. Dette åpner opp for bruk av sanntidskompilering og andre ytelsesoptimaliseringer som er vanlig i virtuelle maskinimplementasjoner, noe som ofte gir mange ganger økt ytelse i forhold til en rent tolket kjøring av skriptet.
Svevehettefly

Utseende

Et ganske stort (vingespenn 44–48 mm), grått nattfly. Kroppen er spoleformet. Forvingen er lysgrå med en del smale, mørke og lyse lengdestreker, særlig markert er en svart strek som går mot ytterkanten nær bakhjørnet. Bakvingen er grå. Larven er svartbrun med tre brede, hvitgule, gule eller oransje lengdestriper.

Levevis

Arten finnes i lysninger i skogen, i den sørlige delen av utbredelsesområdet mest i høyereliggende områder. Larvene lever på svever (Hieracium spp.) og dyller (Sonchus spp.). De voksne sommerfuglene flyr i mai–juli, mest tidlig på sommeren. Arten overvintrer som puppe.

Utbredelse

Arten forekommer i Mellom- og Nord-Europa og videre østover til Japan. I Sør-Europa forekommer den noen få steder i fjellet. I Norge er den ikke vanlig, men den forekommer her og der på Sørlandet, Østlandet og i indre fjordstrøk på Vestlandet.
Norsk Bangladesh Fadderforening

Norsk Bangladesh Fadderforening, forkortet NBF, er en politisk og religiøst uavhengig organisasjon som jobber med å legge forholdene til rette for at vanskeligstilte barn i Bangladesh skal få mulighet til utdanning. NBF samarbeider med fem barnehjem og én skole i Bangladesh, og formidler utdanningsstipend til foreldreløse barn og unge. I tillegg har organisasjonen et nødhjelpsfond.
NBF har et arbeidende styre som holder til i Oslo. Styret jobber ubetalt, slik at mest mulig av innsamlede midler går til barnehjemmene og skolen som støttes. Opp mot 90 % av midlene går direkte til formålene i Bangladesh. NBF er medlem av innsamlingskontrollen.
Assassin's Creed (film)

Handling

Når Callum Lynch utforsker minnene til hans stamfar Aguilar og får evnene til en topp leiemorder, oppdager han at han er en etterkommer til den hemmelige leiemorderforeningen.
Dynamisk terapi

Dynamisk terapi er en psykoterapiform som har utspring fra  Sigmund Freuds teorier, men har utviklet seg i mange ulike retninger siden hans tid. Ordet dynamisk refererer til det som har bevegende kraft eller virkning. Dynamisk terapi fokuserer på drivkreftene i sinnet. En av Sigmund Freuds tilhengere, legen Wilhelm Reich Kom til Norge på 1930 tallet og underviste på Blindern Universitet.
Dynamisk Terapi regnes som første generasjons Psykologiske teorier. Teorier som i dag ikke støttes av nyere forskning. Forskning har de siste 30 år utviklet det man kaller tredje generasjons psykologiske teorier som betegnes som kognitiv adferdsterapi og en videreutvikling av denne som kalles acceptance and commitment therapy

Begreper

Begrepene dynamisk, psykodynamisk og psykoanalytisk brukes ofte om hverandre, men det er vanlig å skille mellom analyse og terapi. Analyse er en mer rendyrket og intensiv behandlingsform hvor man i større grad lar klientens problematikk få utfolde seg i terapisituasjonen, gjennom henholdsvis mer vekt på utforskning og mindre vekt på støtte, veiledning og bekreftelse. Av denne grunn egner analyse seg for en smalere klientgruppe med relativt gode egofunksjoner i bunnen. Ifølge Killingmo kan vi karakterisere psykoterapi som behandlingsorientert og psykoanalyse som erkjennelsesorientert.

Vitenskapelige referanser

I år 2012 konkluderte en stor metaanalyse som ble publisert at acceptance and commitment therapy og kognitiv adferdsterapi var effektivere i behandling enn dynamisk Terapi med unntak av angst og depresjon. Den ferskeste metaanalysen ble gjort i 2015 og kom fram til att ACT var effektivere enn placebo og tradisjonell behandling, men også like effektiv som kognitiv adferdsterapi også for depresjon og angstlidelser, avhengig av andre kroppslige helseproblemer. Forfatterne foreslo å jamføre med kognitiv adferdsterapi i analysen fra 2012, at det her kan ha hatt lavere kvalitet da den tok med ikke randomiserte studier med få deltagere. De noterte også at forskningsmetodene har blitt forbedret siden den gang disse studier som var med i metaanalysen fra 2008.

Effekt

I følge Psykodynamiske teori er personlighets trekk konstante og ikke foranderlige over tid. Nyere forskning og andre psykologiske teori rettinger som Kognitiv adferdsterapi tyder på at personlighets trekk er foranderlige over tid, avhengig av hvilke situasjoner og miljøer man blir eksponert for gjennom livet. 
Mens andre psykologiske behandlingsformer har blitt evaluert med tradisjonelle vitenskapelige metoder gjennom flere decennier, har psykodynamiske teorier ikke vært like flinke forsknings fronten. *   
I Kognitiv adferdsterapi er relasjonen mellom pasient og terapeut likestillet og et av målene er at pasienten skal være eksperten på egen tilstand. I den Psykodynamiske teorien har terapeuten en mer autoritær rolle og er ikke alltid åpen med sin pasient om sine tolkninger.
Sethlans

Sethlans var i etruskisk mytologi gud for ild og smedkunsten, og som sådan er han en mytologisk arketyp, ekvivalent til greske Hefaistos, egyptiske Ptah, og romersk Vulkan, selv om deres navn ikke har felles etymologi.
Sethlans er en av de egne etruskiske guder. I etruskisk kunst kan han identifiseres ved sine redskaper, smedens hammer og tang, og ved sin pilos, en konisk hatt eller lue. På en bronsemynt fra Populonia fra mellom 300- og 200-tallet f.Kr. er han avbildet med profilen på den ene siden, og sine redskaper på den andre siden. Populonia var senter for metallarbeid og det var naturlige årsaker til prege myntene med metallkunstens gud.
Han framstår annerledes enn Hefaistos og Vulkan; han er ikke framstilt som en skjeggete, gammel krøpling, men isteden som en skjeggløs ungdom uten fysiske lyter. Betydningen av hans navn Sethlans er uklart, men det faktum at han skiller seg klart fra den greske og romerske gud tyder på at etruskerne fra tidlig av hadde sin egen, selvstendige smed- og hammergud, som senere ble assimilert med de andre. Det er ingen bevis på at han hadde en kult i Etruria, men han synes å være en skytsgud for kystbyen Populonia ettersom han er representert på byens mynt. I kunsten er han framstilt med sin høyre arm løftet i en positur som er jevnlig benyttet i antikkens religiøse kunst og kjent av grekerne som aposkopein, «å se stødig», det vil se i ærefrykt ved synet av en guddom. En del av de greske mytene om Hefaistos ble overtatt av etruskerne, og framstilt på egen keramikk, og på en bronsespeil funnet i Chiusi etruskisk: Clevsin), framstilt ca. 300-275 f.Kr., nå oppbevart i antikksamlingen ved det statlige museum i Berlin.
Baltasar Brum (Uruguay)

Kommune

Byens ordfører (alcalde) er José Lachaise.
Sjølyst (Nøtterøy)

Sjølyst er et sted nordøst på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Det befinner seg ved kysten øst for Smidsrød. Stedet var opprinnelg en gård.
På Sjølyst er det en haug/groplokalitet med uviss datering som har status som arkeologisk kulturminne.
Sphaenothecus

Utseende

Middelsstore, avlange, svarte trebukker med gule lengdestriper. Antennene er kraftige og litt til mye lengre enn kroppen. Pronotum er rundet uten tenner på sidene. Dekkvingene er avsmalnende bakover, rundede i spissen. Beina er nokså tynne og lange.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika, fra det sørvestlige USA i nord til Costa Rica i sør.
NM i hopp uten tilløp 1937

NM i hopp uten tilløp 1937 var en del av NM i friidrett 1937.
Mesterskapet ble arrangert i Bergen 5. april. Arrangør var Sportsklubben Brann.
Grå furuskuddvikler

Levevis

Grå furuskuddvikler flyr i april og mai. 
Hunnen  legger egg i furuknoppene. Larvene lever inne i skuddet og huler ut dette, slik at den øvre halvdel av skuddet dør.  Når den er utvokst mot slutten av sommeren, forpupper den seg mellom furuskuddene eller nede i strølaget på skogbunnen. 
Viklere er sommerfugler og tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Den overvintrer som puppe og klekker utpå våren.

Skadedyr

På 1920-tallet hadde Grå furuskuddvikler masseangrep over store deler av sør Norge.  I nyere tid er det bare registrert sporadiske småangrep i Sørøst-Norge.
Den grå furuskuddviklerens  angrep i knopper og skudd på furutrær kan føre til store skader. Dette er særlig alvorlige på unge trær.  Om toppskuddet skades, kan ett eller noen ganger flere sideskudd overta for toppskuddetet, stammen blir skjev eller forgreinet. Kvaliteten og den økonomiske verdien på treet blir forringet, fordi slike trær lett får en uheldig form.  Angrepet på eldre trær medfører oftest bare en reduksjon av nåler, sjelden til særlig veksthemmelse.  Angrep på eldre trær som er i hogstmoden alder, er minst alvorlig, fordi trestammens form er ferdigvokst.

Utbredelse

Arten er utbredt i Europa, unntatt i sørøst og lengst i nord, i den nordlige delen av Asia og i Nord-Amerika. I Norge er arten bare funnet på den sørlige delen av Østlandet og i Aust-Agder.
St. Eysteins menighet (Bodø)

St. Eysteins menighet er Den katolske kirkes menighet i Bodø. Den er underlagt Tromsø katolske stift, og har ansvar for kommunene i Salten, Rødøy, Meløy samt øyene Værøy og Røst.
Menighetens navn kommer fra den hellige Eystein, erkebiskop av Nidaros 1157–1188.

Mariakloster

Kirken har knyttet til seg nonner fra dominikanerordenen gjennom Mariaklosteret. Nonnene i klosteret har siden opprettelsen i 1953 bidratt til samfunnsutviklingen i Bodø med blant annet ballettskole og ungdomsklubb (og da spesielt etter at den profesjonelle danseren søster Ruth kom til byen i 1958).
Opprinnelig huset Mariaklosteret søstre fra Stone-kongregasjonen. Denne kongregasjonen var i klosteret i drøye femti år før de forlot menigheten . I 2005 ankom dominikanersøstre fra den filippinske bispedømmekongregasjonen Dominican sisters of Our Lady of Remedies. Disse fikk i 2007 eneansvar for dominikanerklosteret.
Nonnene deltar i den daglige aktiviteten i menigheten og St. Eystein skole som er tilknyttet menigheten.
Heiming

Heiming (engelsk: homing) er en prosess der et fartøy, missil eller kjøretøy selv (automatisk) styrer mot et mål som utstråler en identifiserbar signatur, som for eksempel lys, radiobølger eller lyd.
Beleiringen av Sevastopol

Forløp

12. september 1854 gikk britiske og franske tropper i land i bukten utenfor Jevpatorija nord for Sevastopol på Krim. 9. oktober, etter at de hadde vunnet slaget ved Alma, begynte de å beleire Sevastopol, hovedhavnen til den russiske tsar Nikolai Is Svartehavsflåte. For å forhindre et alliert flåtestøttet angrep senket russerne sin egen svartehavsflåte i byens havn. Festningsanleggene var hovedsakelig rettet mot sjøsiden, dvs mot nord, og de allierte valgte å beleire Sevastopol fra syd. Byen ble dermed ikke fullstendig innesperret, og den tysk-baltiske ingeniøroffiseren og senere generalen Eduard Ivanovitsj Totleben lot hurtigst anlegge et system med skanser, batteristillinger og skyttergraver som gjorde det mulig å forsvare byen i nesten et helt år. 
Den medisinske tilstanden for de allierte var katastrofalt dårlig og en mengde soldater døde av kolera, blant annet den franske overbefalshaveren Saint-Arnaud, den britiske befalshaveren Lord Raglan og befalshaveren for den franske flåten Armand Joseph Bruat.
Fra oktober 1854 ble bombardert fra begge siders stillinger, og en ukjent mengde granater ble brukt. Russerne forsøkte å bryte beleiringen 25. oktober 1854 (Slaget ved Balaklava) og 5. november 1854 (Slaget ved Inkerman), men forgjeves. 
9. april 1855 startet en særlig intensiv bombardering av byen. Den britiske sjefsingeniøren John Fox Burgoyne så sentrum av de russiske stillingene i Fort Malakov og konsentrerte den allierte ildgivningen dit. I mai 1855 sto det 35 000 briter og 75 000 franskmenn (innbefattet en reservearme på 30 000 mann i Istanbul) og 60 000 osmaner på Krim. På slutten av mai kom 14 000 italienere til.
Admiral Pavel Nakhimov ble skutt i hodet av en skarpskytter og døde den 30. juni 1855. Den allierte flåten behersket Svartehavet, og senket transportskip og beskjøt såvel militære som sivile mål langs kysten. 16. august forsøkte russerne å bryte beleiringen enda en gang (slaget ved Tsjernaja), også det forgjeves.
Kampen om Sevastopol festning nådde sitt høydepunkt og samtidig sin avslutning med stormingen av Fort Malakov, etter nesten et års beleiring. Etter at festningen ble erobret av franske styrker under kommando av generalene Patrice de Mac-Mahon og Pierre Bosquet 8. september 1855 måtte de russiske forsvarerne gi opp byen Sevastopol. Fordi man fra festningen hadde kontroll over Sevastopol havn sprengte de russiske troppene anleggene og trakk seg tilbake.
30. mars 1856 sluttet Russland fred med sine motstandere i Parisfreden av 1856.
Fylkesvei 50

Historikk

Fra 1931 til 1962 var riksvei 50 betegnelsen på hovedveien mellom Oslo og Kirkenes, denne er i dag europavei 6 og følger over lange strekninger samme trasé.
I forbindelse med kraftutbygging i Aurlandsvassdraget ble det anlagt vei fra Aurland over fjellet til Hol. Veien åpnet i 1974, men var opprinnelig åpen for alminnelig ferdsel bare om sommeren.
Strekningen mellom Strønde og Hol var tidligere skiltet riksvei 288. Veien ble åpnet til Flåm, opprinnelig skiltet riksvei 601, i 1987 og videre til Gudvangen da Gudvangatunnelen åpnet i 1991. Mellom 1991 og 2000 var riksvei 50 den første og eneste fergefrie veiforbindelsen mellom Østlandet og Bergen. I november 2000 åpnet Lærdalstunnelen til Aurland, og riksvei 50 fikk endepunkt på Fossheim i Aurland.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. 2019 ble den tidligere fylkesvei 244 del av veien.

Trafikk

Gjennomsnittlig trafikk i døgnet er på 370 kjøretøy (målt ved Geiteryggtunnelen), av dette er omkring 11 % tungtrafikk. I juli er trafikken omkring 800 i døgnet.
Steinsopp

Kjennetegn

Steinsopp er lys- til mørkebrun, og blir lett klebrig i fuktige omgivelser. Hattens overflate kan ofte se ut som en stekt brødskorpe. Den har faste, hvitaktige rør som senere får et mer grønnaktig skjær. Rørene kan løsnes lett fra hatten. Stilken er tykk i forhold til hatten – spesielt på bunnen, og den har et hvitt årenett på den øvre delen – et godt kjennetegn. Kjøttet i unge individer er fast; i eldre individer kan det bli løst. Det har en behagelig, nøtteaktig smak og en behagelig lukt. Beklageligvis er soppen ofte angrepet av både dyr og snegler noe som kan ødelegge hele soppen.
Soppen har olivenbrune sporer.

Utbredelse

Steinsopp er utbredt over hele Norge, primært på steder med løv- og barskog, og spesielt der det er mose.

Forvekslingsmuligheter

Den høyst uspiselige gallerørsoppen (Tylopilus felleus) kan ligne – spesielt ved unge individer. Gallerørsoppen er ikke giftig, men kan ødelegge et helt måltid med sin beske smak. Denne soppen har rosaaktige rør. En grei måte å skille steinsopp fra gallerørsopp på, er å legge tungen inntill rørlaget. Gallerørsoppen smaker beskt, mens steinsoppen smaker mildt. Det er imidlertid ikke alle som kan kjenne den beske smaken, noe som er arvelig betinget. En annen måte å skille disse to soppene på er ved å se på stilken. Gallerørsopp har et sortlig nettverk nederst, mens steinsopp har et karakteristisk hvitlig nettverk. Eikesteinsopp (Boletus aereus) og bleklodden steinsopp (Boletus aestivatis) er to sopper i Boletaceae-familien som steinsoppen også kan forveksles med. Eikesteinsoppen har en nesten sort hatt, og mørkebrunt nettmønster på stilken, og den bleklodne steinsoppen har lysebrun hatt og stilk, og en grov og tørr hattoverside. Begge disse er spiselige.
Let Them Eat Cake

Let Them Eat Cake er et musikkalbum med Motorpsycho, utgitt i 2000.
Hisashi Kato

Japans herrelandslag

Hisashi Kato spilte 61 landskamper for Japans herrelandslag.
Dactylophysus

Utseende

Middelsstore (9 - 12 millimeter), avlange, hvelvede, lysbrune til svarte smellere. Hodet har store, litt utstående fasettøyne og store mandibler (kjever). Antennene er noksp korte og mer eller mindre perlekjedeformede. Pronotum er rundet, dekkvingene med tydelige punktrader.

Utbredelse

Slekten lever i Brasil.
Gat

Gat eller Get (bibelhebraisk: גַּת – Gaṯ, «vinpresse»; latin: Geth), «filisteres Gat», var en av de fem filistiske bystatene som ble etablert i nordvestlige Filistia i oldtidens Midtøsten. I henhold til Bibelens Det gamle testamente var kongen av Gat en hersker ved navn Akisj på tiden til Saul, David og Salomo i oldtidens Israel. Det er uklart om det viser til to eller flere konger med dette navnet Akisj eller ikke.

Litterære kilder

Gat var også hjembyen til Goliat, som nevnt i Bibelen i forbindelse med den unge David. Mens David flyktet fra Saul, rømte han til Gat og tjente under dennes konge Akisj. I henhold til Andre Samuelsbok 15:19 også til Ittai og hans 600 krigere som støttet David i hans landflyktighet fra sin opprørske sønn Absalom. I henhold til Første kongebok 2:39–2:40 ved begynnelsen av Salamos styre dro Sjimi til Gat for å hente en rømt slave. I Andre kongebok 12:17 nevnes det at arameerkongen Hasael gikk til angrep på Gat og erobret byen, og avanserte deretter videre mot Jerusalem. 
Gat er også nevnt i Amarnabrevene som «Gimti/Gintu», styrt av en konge ved navn Shuwardata, og muligens også av en Abdi-Ashirti. Arkeologiske utgravninger gjort i den senere tid ved stedet har frambrakt dramatiske bevis på beleiring og ødeleggelse av stedet på slutten av 800-tallet f.Kr., antagelig knyttet til hendelsen nevnt over.

Andre steder ved navn Gat

Gat var et vanlig stedsnavn i oldtidens Israel og de omliggende områdene. Ulike byer er nevnt i Bibelen med slik navn som Gat til filisterne, Gath-Gittaim, Gat-Hefer og Gat-Karmel, og andre steder med tilsvarende navn som opptrer forskjellige kilder fra oldtiden, inkludert Amarnabrevene. En gittitt er en person fra Gat.

Arkeologisk område

Gat, Tell es-Safi og Tel Zafit (arabisk: تل الصافي‎, Tall aṣ-Ṣāfī; hebraisk: תל צפית‎, Tel Tzafit) er arabiske og hebraiske navn for oldtidshaugen som i dag er identifisert som det historiske Gat, det ene av fem byer i oldtidens kanaanittiske og filistiske pentapolis (fem bystater) sammen med Gaza, Ekron, Ashkelon, og Ashdod. Det er et stort arkeologisk sted med flere periodelag som er lokalisert midt i Israel, bortimot halvveis mellom Jerusalem og Ashkelon, på grensen mellom sørlige kystsletten av Israel og de judeaske lavberget, Sjefela.
Stedet var først bemerket av utforskere på midten av 1800-tallet e.Kr. og ble deretter kortvarig undersøkt i 1899 av de britiske arkeologene F. J. Bliss og Robert Macalister, men omfattende undersøkelser ble ikke gjort av stedet før i 1996 da en langtidsprosjekt ble ledet av Aren Maeir fra Bar-Ilan-universitet i Israel. Siden da har utgravninger, undersøkelser og andre studier blitt gjort ved stedet, fokusert på ulike kulturer, perioder og aspekter relatert til stedet, dets kultur og historie, og omgivelser.
Stedet har vært befolket siden førhistorisk tid og fram til moderne tid. Det tidligste bevis for bosetning er fra kobberalderen, ca 5000 år f.Kr., deretter har det vært sammenhengende bosetning fram til den palestinske landsbyen Tell es-Safi, forlatt i 1948 grunnet den arabisk-israelske krig samme år.
Salamanca (lokomotiv)

Salamanca var det første kommersielt vellykkede damplokomotiv, bygget i 1812 av Matteus Murray av Holbeck, for Middleton Railway mellom Middleton og Leeds. Det var det første til å ha to sylindere. Den var oppkalt etter Hertugen av Wellington's seier i slaget av Salamanca som ble utkjempet samme år. Salamanca var også det første tannstangog pinjong lokomotiv med John Blenkinsop's patenterte design for tannstang  fremdrift. En enkelt tannet skinne lå utenfor det smalsporede sporet og ble benyttet av et stort tannhjul på venstre side av sporet. Tannhjulet ble drevet av to sylindere forankret i toppen av fyrkjelen. Lokomotivet ble beskrevet som å ha to 8×20 tommer (20 x 50 cm) sylindere, som drev hjulene gjennom veiver. Stempelstengene gikk i guider, snarere enn å bli styrt av en parallell bevegelse som de fleste andre tidlige lokomotiver. Lokomotivet fikk opp til tjue års tjeneste.
Lokomotivet vises i en akvarell av George Walker (1781 - 1856), det første maleriet av et damplokomotiv. Fire slike lokomotiver ble bygget for jernbanen. Salamanca ble ødelagt seks år senere, da kjelen eksploderte. I henhold til George Stephenson som erklærte overfor en komité i Parlamentet at lokomotivføreren hadde tuklet med kjelens sikkerhetsventil.
Salamanca er trolig det lokomotiv som er omtalt i september-utgaven i 1814 av Annals of Phiiosophy: «Some time ago a steam-engine was mounted upon  weels at Leeds, and made to move alongsid a rail road by means of a rack wheel, dragning a number waggons loaded with coal». Skriftet fortsetter og nevner et rack lokomotiv omtrent en mil nord for Newcastle (Blücher på Killingworth) og et uten en rackhjul (sannsynligvis Puffing Billy på Wylam).