Les Ferdinand

Tidlig karriere og QPR

Ferdinand startet karrieren sin i Southall utenfor ligasystemet, før han dro til Hayes, også de utenfor ligasystemet. Der ble han oppdaget av QPR og ble solgt dit for £15 000. Han spilte bare en håndfull kamper i sin tidlige karriere hos Queens Park Rangers, og ble lånt ut ved to anledninger. Først til Brentford, deretter til Beşiktaş i Tyrkia. I 1991 begynte han å etablere seg på QPRs førstelag, og i sin første hele sesong (Premier League 1992-93) scoret han imponerende 24 mål på 42 kamper (hvorav 20 mål i serien). Det var i løpet av denne sesongen at han fikk sin debut på det engelske landslaget. Det skjedde i februar 1993 mot San Marino. Ferdinand scoret det siste målet i 6-0-seieren på Wembley. Han hadde en stor karriere i QPR, med 90 scoringer på 183 kamper, og fikk kallenavnet "Sir Les". Til stor skuffelse for supporterne, men ingen overraskelse – det hadde vært ventet at han forlot klubben etter 1993-94-sesongen – ble Ferdinand solgt til Newcastle United for £6 millioner i 1995. Av dette mottok Hayes £600 000 (en stor sum for et lag utenfor ligasystemet) som en del av videresalgsklausulen de hadde blitt enige om med QPR da han hadde blitt solgt til dem.

Newcastle United

Han scoret 29 mål i sin første sesong i Newcastle, og bidro sterkt til at klubben nesten tok serietittelen i 1995-96-sesongen. Samtidig var hans fravær medvirkende til at QPR rykket ned samme sesong. Tiden hans i Newcastle gjorde ham til en av Englands beste angripere på tidspunktet, og hans spissamarbeid med Alan Shearer (for både klubb og land) var et av de giftigste. Han scoret 50 mål på 84 kamper for klubben. Ferdinand var, og er fortsatt, satt høyt i kurs av Newcastle United og supporterne deres. Han fikk stående applaus da han kom inn for Shearer i Shearers testimonialkamp, og scoret et av målene i 3-2-seieren over Celtic.

Tottenham og senere karriere

I 1997 ble Ferdinand kjøpt av Tottenham, klubben han holdt med som liten, for £6 millioner. Skader ødela store deler av den første sesongen i klubben, men mot slutten dannet han og Jürgen Klinsmann et spisspar, og de to reddet Tottenham fra nedrykk i Premier League. Ferdinand bidro til at Spurs vant Ligacupen i 1999, hvor de slo Leicester City 1-0 i finalen på Wembley. Skader forhindret ham likevel i hans tre første sesonger i London-klubben, og han scoret bare 12 mål i denne perioden.
Til tross for dette førte Ferdinands ferdigheter og høye arbeidsmoral til at han ble en favoritt blant Tottenham-supporterne, og betalte tilbake ved å score 10 mål i 2000-01-sesongen, og 15 sesongen etter. Han spilte sin andre finale i Ligacupen denne sesongen, mot Blackburn Rovers, men strålende spill av Blackburns målvakt Brad Friedel hindret Ferdinand fra å tegne seg på scoringslisten. Blackburn vant finalen 2-1.
Halvveis gjennom 2002-03-sesongen forlot Ferdinand Tottenham til fordel for West Ham United. Hans første mål i West Ham-drakt kom mot nettopp Tottenham, men West Ham rykket likevel ned på slutten av sesongen. Igjen la han ut på flyttefot, og gikk gratis til Leicester City, hvor han nok en gang viste sin klasse. I 2003-04-sesongen scoret Ferdinand imponerende 14 mål (12 i ligaen) til tross for at han var 37 år gammel. Hans bidrag hjalp ikke, og Leicester rykket ned samme sesong. Dermed forlot Ferdinand nok en klubb. Neste lag på listen ble Bolton Wanderers, men var der bare en halv sesong, og forlot Bolton 2. januar 2005. Fire dager senere skrev han under for Reading. Kontrakten varte til sommeren 2005.
Hans siste klubb ble Watford hvor han var spillende trener, og etter 2005-06-sesongen var en stor karriere ved veis ende.

Internasjonalt

Ferdinand fikk med seg 17 a-landskamper for England, og scoret fem mål. Han var en del av troppen til EM 1996 og VM 1998. Selv om han hadde hatt en svært suksessfull sesong med Newcastle, fikk han overraskende nok ikke spille så mye som ett minutt under EM på hjemmebane, og en skade satte en stopper for spill i VM to år senere.