google/wiki40b huggingface dataset:
Celledeling

Varianter

Celler er klassifisert i tre kategorier: enkle, kjerneløse prokaryote celler, unaturlige celler og komplekse eukaryote celler med kjerne. På grunn av de strukturelle forskjellene, deler ikke eukaryote og prokaryote celler seg på samme måte.
Celledelingen hos prokaryoter er vesentlig hurtigere enn den tilsvarende hos eukaryoter, dels på grunn av prokaryotens enklere oppbygning, men også som uttrykk for en mindre kontroll ved kopieringen av DNA-et. Dette resulterer i en høyere mutasjonsrate hos prokaryoter. Mutasjoner av en enkelt celle utgjør hos flercellede organismer en risiko som kan resultere i kreft og derved kan bety at hele organismen går til grunne. Hos encellede organismer kan den høye mutasjonsraten være en fordel, da den skaper større genetisk mangefold og dermed større muligheter for å tilpasse seg.

Prokaryote celler

Prokaryoter deler seg ved en prosess kalt binær fisjon. Her lages først en nøyaktig kopi av cellens DNA, hvorved cellen får to kromosomer. Deretter vokser cellen i størrelse og de to kromosomene plasseres i hver sin ende av cellen. Deretter begynner celleveggen å skille de to endene ved midten, slik at to kromosomene blir adskilt i hvert sitt rom. Til slutt skilles de to endene, og det er dannet to datterceller.

Eukaryote celler

Eukaryoter har mindre kromosomer plassert i cellekjernen en prokaryote. Når eukaryoten deler seg går den gjennom en rekke faser. I den første fasen minsker cellen og blir mindre, og lager en nøyaktig kopi av hvert andre kromosom, hvorpå enda en vekstfase finner sted, som også virker som en kontrollfase. Til slutt finner den endelige celledelingen sted, hvor cellekjernen brytes ned og cellen trekker to kopier av hvert kromosom ut til hver sin ende av cellen. Deretter dannes en innsnøring midt på cellen, hvoretter den splittes i to datterceller. Dattercellene danner derpå en ny cellekjerne, hvor de plasserer sine kromosomer. Flercellede organismer benytter spesielt en form for celledeling kalt meiose til dannelsen av kjønnsceller, som anvendes ved formering.
Balanserende stener

Opprinnelse

Balanserende stener finnes flere steder i Zimbabwe. De ble dannet da gammel granitt ble utsatt for forvitring og de mykere bergarter eroderte. De sees i form av store kantede blokker av granitt stablet oppå og ved siden av hverandre, danner søyler og stabler, som et barns byggesteiner. To fremtredende formasjoner finnes i Matapos og Epworth.

Matopos

Et minimum av fem naturlige steiner har dannet formasjoner i Matopos Hills, som er en del av Matopos National Park midt i Zimbabwe. De har eksistert siden steinalderen. Disse har bidratt til utviklingen av helleristninger i Sørlige Afrika, utvikling av religiøse tradisjoner fra folk som bodde i området og til utviklingen av Mwari religion; alle som har vært, som en kompleks, anerkjent som en viktig arv i området. De fikk UNESCOs anerkjennelse som en UNESCO Verdensarv, under godt definerte kategorier av (iii), (v) og (vi). Landet danner her er noen eksempler på granittformasjoner, som dominerer Zimbabwe's landform som krenellerte rygger, dwalas eller hump-støttet kupler, og det ser ut som tilfeldig steinblokker som har utviklet seg i ulike former over millioner av år av forvitring." Den mest imponerende Balansere formasjon i disse granittområder er av Motabo Hills, som er inselberg av "Mor og Barn-formasjon",  en avveining mellom steinene som er funnet her er beskrevet som de beste eksempleer på balanserende stener."

Epworth

Flere berømte balanserende stenformasjoner ligger 13 km sørøst for Harare, på Chiremba Road (som fører til flyplassen). Disse oppnådde berømmelse da en ble avbildet på Zimbabwes pengesedler.
Åse Kleveland

Bakgrunn og virke

Kleveland var bosatt i Norge fra 1957 og medvirket i norsk radio fra 1959. Hun opptrådte i TV-programmet Fra barokk til rock (1962), hvor hun spilte klassisk gitar. Hun deltok også i Hylands Hörna, turnerte verden rundt, et par år spilte hun teater i Stockholm, deretter gitar i Norge. «Intet er nytt under solen», framført av Åse Kleveland og skrevet av Arne Bendiksen, vant norsk Melodi Grand Prix i 1966 og kom på 3.-plass i den internasjonale finalen samme år. Hun var vertinne ved Melodi Grand Prix' finalen i Bergen i 1986 etter at Bobbysocks hadde vunnet for Norge det foregående året.
Åse Kleveland var medlem i visegruppen Ballade! fra 1977 til 1980. Som sanger er hun kjent for sin mørke og sjelfulle stemme. Foruten å synge spiller hun også gitar og har komponert sanger i visetradisjonen.
Kleveland var forbundssekretær i Norsk Musikerforbund fra 1979 til 1983 og forbundsleder fra 1983 til 1987. Fra 1987 til 1990 var Kleveland direktør i Tusenfryd. I samme periode var hun dessuten leder av Likestillingsrådet. I 1990 ble hun utnevnt til kultursjef for OL på Lillehammer i 94. Fra 1990 til 1996 var hun kulturminister i Gro Harlem Brundtlands regjering. Fra 1. januar 2000 til 2005 var hun direktør for Svenska Filminstitutet. Hun var direktør for Rikskonsertene fra 2006 til 2012 og har fra 10. juni 2007 vært styreleder i Human-Etisk Forbund.
I 1996 mottok hun Norske arkitekters landsforbunds hederspris for sin engasjement for estetikk og arkitektur. Det var første gang hedersprisen ble utdelt. Kleveland ble i 2015 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden «for hennes djerve innsats for norsk kulturliv.»

Private forhold

Kleveland er gift med Oddvar Bull Tuhus. Hun har tidligere vært gift med den svenske billedkunstneren Svenolov Ehrén fra 1972 til 1982.
Hun er datter av norske Olaf Kleveland fra Evje og svenske Eva Maria. Olaf Kleveland kom til Sverige i 1943 som flyktning og bodde der sammen med kone og barn helt til de i 1956 flyttet til Norge og etter hvert til Romerike der faren jobbet på Institutt for atomenergi på Kjeller .
Virginia Slims

Virginia Slims er en type sigaretter som produseres av Philip Morris. Merket ble introdusert i 1968 i USA og markedsført til unge profesjonelle kvinner, med slagordet «Du har kommet en lang vei, baby.» Noen medier anså kampanjen for å være ansvarlig for en rask økning i røyking blant unge kvinner . I senere kampanjer ble følgende slagord brukt: «Det er en kvinneting» og i 1990-årene «Finn din stemme.» I en rapport utført av helsemyndighetene i USA, General of the United States, tolket de disse markedsføringsstrategiene som forsøk på å koble røyking til kvinners frihet .
Virginia Slims er mye smalere (23mm omkrets) enn vanlige sigaretter (derav «Slims»), og er også lengre enn vanlige sigaretter (som er 84mm). De selges kun i lengdene 100 mm og 120 mm, for å gi sigarettene ett mer «elegant» utseende og tilsynelatende å redusere mengden av røyk. De er også solgt i «Superslims», «light», «ultra-light», og menthol varianter. Sigarettpakkene er dobbelt så smale som andre 20-pakninger, noe som gjør at Virginia Slims skiller seg ut.
Høsten 2008 lanserte Philip Morris Norway Virginia Slims i Norge. Markedsandelene her i landet er foreløpig ukjent, da det er en forholdsvis ny sigarett på markedet. Men den ansees til å ha få andeler, da det er vanskelig å lansere nye tobakksprodukter i Norge. I USA har Virginia Slims hatt nedgang, men er likevel en av de mest solgte sigarettene.
Benja Stig Fagerland

Oppvekst og utdannelse

Benja Stig Fagerland ble født i Udby på Sjælland som datter av administrerende direktør Bent Stig Petersen (1936) og psykiatrisk sykepleier Kirsten Stig Petersen, (f. Maage, 1940). Benja Stig Fagerland vokste opp i Præstø som yngste av tre søsken.
Hun har matematisk/samfundsfaglig studiekompetanse fra Vordingborg gymnasium der hun ble uteksaminert i 1990. Hun er også utdannet Markedsøkonom fra Handelshøyskolen, Danmark samt at hun også er utdannet Diplomøkonom fra NMH.  I tillegg har Fagerland Executive Master of Management fra BI.
Benja Stig Fagerland flyttet til Norge i 1993 og giftet seg i 1999 med Tore Fagerland (1968). De har tre døtre og er bosatt på Nesøya i Asker.

Arbeid

Fra 2002 til 2005 jobbet hun i som likestillingsansvarlig i NHO og var personen som hadde ideen til, initierte og startet opp NHOs program «Female Future». Programmet var et svar på kravet om at norske ASA’er skulle ha minst 40% kvinneandel i bedriftens styre og som ble fremmet av Næringsminister Ansgar Gabrielsen. Fagerland argumenterte for at kvinner i ledelse ikke handlet om likestilling, men om et forretningsmessig perspektiv der det et å få frem kvinner i ledelse handler om big business. Fagerland endret formen og retorikken med fokus på forretningsverdi som flere kvinner i styre og ledelse vil bringe selskaper som fokuserte på å utnytte det kvinnelige potensialet. I 2002 var dette en helt ny form for argumentasjon for det som tradisjonelt ble omtalt som likestillingsarbeid og et såkalt kvinneproblem, ikke en forretningsmessig og lønnsomhetsmessig mulighet. Dette ble en tidlig oppstart til arbeidet med sheconomy. Allerede i 2002 introduserte hun begrepet womenomics i Norden, som handlet om en ny måte å argumentere for og arbeide med likestilling på. Fagerland fokuserte på at lønner seg og at ”det er kulturen og systemet som må fikses, ikke kvinnene”. Blant annet omtalte Berlingste Tidende i Danmark i et intervju med Fagerland norsk likestilling som eksportvare.
Programmet ble en stor strategisk suksess for NHO. Fagerland og NHO fikk stor internasjonal oppmerksomhet for hvordan Female Future bidro til at nytenkning, innovasjon, kunnskap og kompetanse bidro til å øke kvinneandelen i styrer. Flere land kopierte prosjektet, som ble utnevnt til et av Europas beste likestillingsprosjekter av den Europeiske abeidsgiverorganisasjonen (ILO).
Fagerland har blitt en etterspurt foredragsholder, ekspertkommentator innenfor temaene ledelse, prestasjonsledelse, kommunikasjon, likestilling, mangfold og sheconomy. Fagerland har bidratt med kunnskap og kompetanse til flere bøker og artikler om likestilling og har publisert, debattinnlegg i nasjonale og internasjonale medier i samarbeid med ledende personer innen akademia.
Spesielt engasjert er Fagerland  i debatten rundt sjikanering av kvinner og har sammen med andre profilerte kvinnelige debattører engasjert seg  i TV2s dokumentar om sjikanering av kvinner. samt  DRs dokumentarserie Ti stille kvinde.
Sykling under Asialekene 1998

Sykling under Asialekene 1998. Sykling var en av flere sporter under de trettende Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand. Sykkelkonkurransene ble avviklet i perioden 7. til 19. desember 1998. Det var totalt femten øvelser i landevei-, bane- og terrengsykling for kvinner og menn. Kina ble beste nasjon med fire gulledaljer foran Japan med tre.
Slaget ved Fyrisvollene

Slaget ved Fyrisvallarna skal ha stått på Fyrisvollene sør for Gamle Uppsala. Slaget stod mellom sveakongen Erik Seiersæl og en hær som kom fra Skåne, ifølge senere diktning ledet av Styrbjørn Sterke. Nøyaktig tidspunkt for slaget er ikke kjent, men det er tidfestet til årene mellom 980 og 985 eller 986. Slaget endte med seier for sveakongen som beseiret invasjonshæren som ble tilintetgjort og jaget på flukt etter at anføreren deres, Styrbjørn Sterke, hadde blitt drept i kampene. Trolig hadde flere tusener deltatt i kampene, etter sagnene hadde Styrbjørn Sterke en flåte på 200 skip med seg på veien nordover.

Ynglingesagaen

Ynglingekongen Hugleik Alvsson, som omtales i Ynglingatal og i Ynglingesagaen og som var en (mytisk) konge i Uppsala (Svitjod), falt i et slag på Fyrisvollene mot sjøkongen Hake.

Rolfs Krakes saga

I den mytiske fornaldersagaen Rolf Krakes saga fortelles det om Rolf som dro til sveakongen Adils for å kreve opp gullet som Adils hadde tatt da han drepte Rolfs far Helge. Rolfs mor Yrsa er gift med Adils og Rolf får med seg en gullskatt fra henne før han må flykte med Adils i hælene. På Fyrisvollene kaster Rolf fra seg gullet, og Adil og hans menn klarer ikke å la være å stoppe for å plukke opp gullet. Etter dette kalles gullet med en kjenning i skaldediktene for «Fyrisvollenes såkorn» eller «Rolf Krakes såkorn».
Cantharis flavilabris

Utbredelse

Cantharis flavilabris finnes i Europa, østover i Asia. Finnes i Norge, men ikke vanlig.

Utseende

Cantharis flavilabris er 5-7 mm lang. Hodet er rødgult, men med svart bakhode. Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennenes tredje ledd vanligvis lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) er rødgult med en svak og utydelig midtflekk. Det har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men ikke tydelig utstående. Leggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Den ene kloen på alle beina har en liten men tydelig rottann. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har en mørk, svart grunnfarge. Hos underarten flavilabris er brystskjoldet svart.

Levevis

Cantharis flavilabris finnes på blomster, trær og busker i juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Cantharis flavilabris tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Nøtterøy Skolekorps

Virksomhet

Nøtterøy Skolekorps hadde 31. desember 2012 106 medlemmer fordelt på tre selvstendige korps: aspirantkorpset, juniorkorpset og seniorkorpset. Korpsene er delt inn etter antall år en har gått i skolekorpset. Første året i aspirantkorpset, andre- og tredjeåret i juniorkorpset og fra fjerdeåret i seniorkorpset.
Dirigent for seniorkorpset er Arild Moen og dirigent for aspirantkorpset og juniorkorpset er Tibor Szurcsik. Marsjinstruktør for seniorkorpset er Tor André Stokness.

Historikk

I skoleåret 1948/49 diskuterte foreldre knyttet til Grindløkken skole mulighetene for å danne et guttemusikkorps på Nøtterøy. Resultatet ble at representanter fra ulike skolekretser på Nøtterøy ble innkalt til møte på Tinghaug 21. november 1950 hvor skolekorpset ble stiftet. De første årene het korpset Nøtterøy guttemusikkorps. På årsmøtet i 1965 ble navnet på korpset endret til Nøtterøy Gutte- og Jentekorps. I 1991 ble skolekorpset slått sammen med Nøtterøys andre skolekorps, Teie Skolekorps, og tok sammen navnet Nøtterøy Skolekorps.
I 2010 feiret Nøtterøy Skolekorps 60 år. Seniorkorpset og juniorkorpset dro i den forbindelse til Alexandria i Minnesota, USA. Skolekorpset deltok på Vikingland Band Festival sammen med 21 amerikanske High-School Band.
I 2011 mottok Nøtterøy Skolekorps Nøtterøy kommunes kulturpris. Begrunnelsen var at korpset har gjort seg bemerket både i og utenfor egen kommune. Korpset har gjennom flere år utmerket seg med å bli norgesmestere i marsjering.
Det ble også lagt vekt på at Nøtterøy Skolekorps er godt drevet, og er Norges fjerde største skolekorps.

NM i marsjering

Nøtterøy Skolekorps har regelmessig deltatt i NM marsjering innenfor kategorien gatemarsj siden NM i marsjering ble etablert i 2004. Skolekorpset har deltatt 2004, 2007, 2008, 2009 og 2011.
Første gang skolekorpset deltok i 2004, endte korpset opp på sisteplass med 75 poeng av 100 mulige. De påfølgende årene økte nivået til skolekorpset drastisk.
I 2007 endte dermed Nøtterøy opp på delt 1.-plass med 90 poeng  og i 2008 kom de på 3.-plass.
I 2009 vant Nøtterøy Skolekorps med en poengsum på 95 poeng (95 marsjering/95 musikalsk). Dette er den høyeste poengsummen som er gitt i NM marsjering. I 2011 vant Nøtterøy Skolekorps igjen NM marsjering, denne gangen med en poengsum på 92.
Norgesmesterskapet i bueskyting 1984

Norgesmesterskapet i bueskyting 1984 bestod av flere arrangementer som i 1984 kåret norgesmestere i bueskyting.
NM innendørs ble arrangert i Haukelandshallen i Bergen 1. april. 
NM i skiveskyting ble arrangert på Melløs stadion i Moss 18. august. 
NM i jakt- og feltskyting ble arrangert i Oslo 9. september. 
Kongepokalene ble vunnet av Anne Kronen og Jan Roger Skyttesæter.
Moss flyvehavn

Moss flyvehavn var en kort periode midt på 1930-tallet en sjøflyhavn ved Rosnestangen på Jeløya i Moss.
Sjøflyhavnen var blant stoppene på Det Norske Luftfartselskaps daglige tur og retur flyvning mellom Gressholmen sjøflyhavn i Oslo og Bergen. Ruten ble etablert i 1935, men oppnådde aldri å gå med overskudd. Ifølge en illustrasjon fra februar 1937 var det også en rute mellom Moss Flyvehavn og Göteborg på denne tiden.
Arconaia lanceolata

Utbredelse

Arten finnes i Kina.
Forvik

Forvik er administrativt sentrum i Vevelstad kommune i Nordland.
Postadressen 8976 Forvik er blitt endret til 8976 Vevelstad. Fra Forvik går det ferje til Tjøtta i Alstahaug kommune.
Thore Hansen

Priser og utmerkelser

Thore Hansen har vunnet en rekke priser for arbeidet sitt, bl.a:
Kirke- og undervisningsdepartementets tegneseriepris i 1980, Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur hele fem ganger, Nordisk Skolebibliotekarforenings Børnebogspris 2002 og Bokkunstprisen i 2004. I 2007 ble han tildelt «Kong Frederiks Hederspris» av Fredrikstad kommune, der han bor og arbeider.
Olivia Thirlby

Karriere

Thirlby begynte sin karriere med å spille i Paul Greengrass' 11. september-film United 93 (2006). Året etter var hun med i en liten rolle i kritikerroste Juno med Ellen Page og Michael Cera. I 2009 medvirket hun i antologifilmen New York, I Love You, og hun var også med i Uncertainty med Joseph Gordon-Levitt og i en ukredittert rolle i Solitary Man med Michael Douglas samme år.
I 2011 spilte hun en av hovedrollene i science fiction-filmen The Darkest Hour med Emile Hirsch, samt en birolle i den romantiske komedien No Strings Attached med Natalie Portman og Ashton Kutcher.
Ingvar Åkesson

Liv og virke

Åkesson har vært tingsnotarie ved Oxie och Skytts tingsrätt og har arbeidet for Konstitutionsutskottet i Sveriges riksdag. Han gikk deretter til Försvarsdepartementet, der han i 1997 ble ekspedisjons- og rettssjef.
I hans tid som generaldirektør ekspanderte Försvarets radioanstalt og virksomheten ble modernisert. Tjenesten, som driver signaletterretning mot utlandet og har ansvar for å ivareta informasjonssikkerhet i forbindelse med ytre trusler mot Sverige, ble som følge av FRA-loven sterkt omdiskutert.
Åkesson ble i 2011 utnevnt til kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for særlig fortjenstfullt virke for fremme av norsk-svensk forsvarssamarbeid.»
Parunxia

Utseende

En middelsstor, spinkel, rød og svart trebukk. Hode og bein, antenner og bein er rødoransje, dekkvingene svarte med matt, blåaktig metallglans. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen, det femte leddet med en tett kost av svarte hår. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er smale og jevnbrede, med antydning til opphøyde lengderibber. Beina er lange, bakleggene har en kost av svarte hår i spissen.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil og Uruguay.
Robert McPherson

Karriere som rullestolcurlingspiller

McPherson ble skotsk mester i rullestolcurling i 2013, sammen med Aileen Neilson, Richard Craig og David Leeson. 
Han deltok ved VM i rullestolcurling 2013 i Sotsji i Russland, der det skotske laget kom på 6.-plass.
Han er tatt ut som lead for det britiske laget som stiller ved Paralympiske vinterleker 2014, der Aileen Neilson er skip.
Peter Hofnagel

Herrebøe

En av grunnene til at det gikk som det gikk, var Herrebøes unndragelse av skatt, store lån og unnasluntring fra kreditorer – dette, i tillegg til bybrannen i Fredrikshald i 1761, førte til at hans økonomiske grunnlag sviktet. Med pengehjelp fra først og fremst Peter Elieson og Christian Friedrich Gluckstadt, fortsatte driften på Fajansefabrikken noen år til, men i 1771 var det slutt.
I 1773 fikk Hofnagel, på bakgrunn av sin erfaring med fajanse og farger, i oppdrag å «udi det allerhøist-kongelige Laboratorio på Kongsberg at undersøge de nye oppdagede Kongelige norske Cobold-Ertzers Gehalt og Forhold af Riighed på inneholdende blaat Farve-Væsen, og af samme Ertzer udlaboreret og fabriqueret første Safra, Safflor af blaae Farver, og med oljeblaat, der af den nye opdagede norske Cobolt-Ertz her i Riiget er fabriqueret og til Prøver paa Fayancer og Porcellæn andbragt til fornøielsee for Collegierne of til Oplysning og Efterretning for det derefter anlæggede norske kgl.Cobold—Farve-Værk paa Modum i Norge». – nemlig fargeprøver på det koboltfunnet som var gjort i Modum, og var dermed med på å legge grunnlaget for Blaafarveværket.

Østerbrofabrikken

Peter Hofnagel grunnla i første halvdel av 1760-årene også Dansk Fajance-Østerbrofabrikken i København som filial til Herrebøe. Den konkurrerte med Store Kongensgadefabrikken, og eksisterte frem til 1769. Hofnagel døde i 1781.
Amal-bevegelsen

Amal-bevegelsen (forkortelse av arabisk: أفواج المقاومة اللبنانية, oversatt: Afwâj al-Muqâwama al-Lubnâniyya, eller bare حركة أمل; oversatt: Harakat Amal, lit. Amal-bevegelsen) er forkortelsen på navnet til en organisasjon i Libanon. Ordet «amal» betyr «håp» på arabisk.
Amal-bevegelsen ble grunnlagt i 1975, og ble en av de viktigste sjia-muslimske militsene under den libanesiske borgerkrigen. Amal vokste ved hjelp av sterk støtte fra Syria. Amal's formål er å oppnå større respekt for Libanons sjiaislamske befolkning, og å fordele større andeler av de statlige ressursene på de sørlige, sjia-islamske delene av landet.
Arcisse de Caumont

Bakgrunn

Arcisse Caumont ble født Bayeux i 1801. Hans foreldre var François de Caumont og Marie-Louise de Mathan Hue. En av hans mentorer var Charles de Gerville, blant annet kjent i Frankrike for å ha opprettet betegnelsen «romansk». I 1810 ble Caumont sendt på skole i Falaise. Her fikk han etter hvert ansvaret for å håndtere fysikkinstrumentene, og disse instrumentene fascinerte den unge eleven som fikk en stor interesse for naturvitenskap. Da han var femten år kunne han holde forelesninger for sine klassekamerater. I 1817, tilbake i Bayeux, begynte han på videregående skole, og etter å ha tatt eksamen, begynte han på juridiske studier. Han tok eksamen i jus den 30. desember 1822 og tok en master i jus den 28. august. Hans masteravhandling hadde tittelen Du rang que les hypothèques ont entre elles, du mode de leur inscription et de leur radiation.
Mens hans studerte jus, fulgte Caumont forelesninger i humanistiske fag, særlig interesserte han seg for romersk historie. Det samme året han tok sin bachelor skrev han essayet Essai sur l'architecture religieuse du Moyen Âge.

Forskning

Deretter var han med på forskningen av monumental arkitektur ved Caen. Hans notater ble senere utvidet og utgitt i et verk på seks bind; Histoire de l'architecture religieuse, civile et militaire.
Caumont var også interessert i geologi, og la ned stort arbeid i oppbyggingen av det franske vernet av fornminner. Han var med på å opprette foreningen Société des antiquitaires de Normandie, og den kom til å tjente som mønster for andre fornminneforeninger. I 1834 innstiftet han Société française d'archéologie pour la conservation des monuments nationaux. Dette samfunnet utga Bullentin monuemntal som han redigerte i mange år.
Caumont skrev mer enn tretti bøker om arkeologi, og han var en aktiv bidragsyter til utgivelsen av rundt to hundre rapporter. Hans magnum opus, hovedverket, er det monumentale Cours d'antiquités monumentales: histoire de l'art dans l'ouest de la France, depuis les temps les plus reculés jusqu'au XVIIe siècle, utgitt mellom 1830 og 1841. Verket på tolv bind dekker den religiøse, samfunnsmessige og den militære arkitekturen fra gallo-romersk tid og fram til middelalderen.
Grimelid kobbergruver

Grimelid kobbergruver har vært drevet periodevis med ulike eiere og drivere fra 1759 til 1920.
Grimelid ligger ved innløpet til Førdefjorden i Sunnfjord. På det meste ga driften grunnlag for en bosetning på omkring 160 personer. Kobberforekomsten har også vært tilgjengelig i andre deler av Sunnfjord, blant annet Svanøy, Atløy og Hyllestad. Driften fikk et oppsving i forbindelse med første verdenskrig og etterspørselen til rustningsindustrien. I 2015 har forekomsten blitt undersøkt på nytt for mulig drift, og det har blitt påvist kobbermalm med konsentrasjoner opp mot 5 %.