google/wiki40b huggingface dataset:
Ilja Metsjnikov

Bakgrunn

Metsjnikov ble født i en landsby kalt Ivanovka ikke så langt unna Kharkov i Ukraina. Han var den yngste av fem barn av Ilja Ivanovitsj Metsjnikov, som var en offiser i den russisk keiserlige garden. Moren hans, Emilia Lvovna, var datter av den jødiske forfatteren Leo Nevakhovitsj, hvilket hadde stor innflytelse Metsjnikovs utdannelse, spesielt innenfor vitenskap. Etternavnet Metsjnikov er en direkte oversetting fra rumensk, siden Metsjnikovs far var en etterkommer av kansleren Jurij Stefanovitsj, Nikolai Spatharis barnebarn. Ordet metsj er en russisk oversetting av det rumenske ordet spadă (på norsk: sverd). Metsjnikovs eldre bror, Lev, ble en geograf og sosiolog.

Utdannelse

Han begynte på det tilsvarende av videregående skole i Kharkov i 1856 hvor han ble interessert i biologi. Han ble overtalt av sin mor å studere naturvitenskap istedenfor medisin, i 1862 prøvde han å studere biologi ved Det bayerske Julius-Maximilian-universitetet i Würzburg, men det tyske semesteret ville ikke starte før slutten av året. Så han begynte ved universitetet i Kharkov istedenfor, hvor han studerte naturvitenskap. Han fikk fireårsgraden sin etter to år der.

Forskning

I 1864 dro han til Tyskland for å studere sjødyr på øyen Helgoland. Han fikk råd av botanisten Ferdinand Cohn om å jobbe med Rudolf Leuckart ved universitetet i Giessen. Det var i Leuckarts laboratorium at han gorde sin første vitenskapelige oppdagelse, alternering i generasjoner hos både seksuelle og aseksuelle nematoder. I 1867 dro han tilbake til Russland for å få doktorgraden sin med Alexandr Kovalevskij fra universitetet i St. Petersburg. I 1870 fro han til Odessa for i bli professor i Zoologi og komparativ anatomi.
Metsjnikov døde i 1916 i Paris på grunn av hjerteinfarkt.
Nils Jacob Laache

Bakgrunn

Nils Laache kom fra en bondefamilie i Ullensaker. Foreldrene var Jens Knudsen Laake og hans hustru Dorthe Jacobsdatter Hallingstad. Han fikk nødtørftig folkeskoleutdannelse og arbeidet i noen år som butikkhjelp i Kristiania.
I nittenårsalderen ble han grepet av en vekkelsesbølge i hjembygda, og ville hellige seg til å arbeide for Guds rike. Han fikk hjelp av den lokale presten til å lese til artium, og ble student ved Det teologiske fakultet i 1855.  Allerede i studietiden holdt han bibellesninger i Christiania og distriktene rundt, og han ble også redaktør av oppbyggelsesbladet For Fattig og Riig. Dette var det samme indremisjonske fremstøt som er tilkyttet særlig med professor Gisle Johnsons virksomhet.
Han fikk den teologiske embedseksamen i 1858.
Laache ble ansatt som «bestyrer» av Christiania Indremissions arbeide, en slags misjonær i eget land. Styret i Indremissionen fremhevet Laaches folkelige bakgrunn ved ansettelsen, og uttalte at han «staar Folket saa nær, at han maa ha lett for at gaa ned til dem» (Molland, s.246)

Prest, biskop

Nils Jacob Laache virket fra 1864 som prest i Trondhjems stift 1864-78 og deretter i Eidanger, til han i 1884 ble biskop i Trondhjem.
På grunn av sin sympati for, og nære tilknytning til, vekkelsesbevegelsen og lekmannsforkynnelse, er Laache blitt beskrevet som en ny type biskop i Norge. Ved hans død skrev Luthersk Kirketidende :«Det vakte Lækfolk saa i ham en ret Biskop efter sitt hjerte».
Laaches Husandagtsbog fra 1883 ble svært populær, og kom i mange opplag. I mange opp,.lag utkom også skriftene Om alterens sakrament (1864) og Om børneopdragelse (1871).
Han døde i Trondhjem, men er begravet på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
MAKS

MAKS (russisk: МАКС, russisk: Международный авиационно-космический салон, International Aviation and Space Salon) er en internasional flymesse sørøst for Moskva i Russland. Den første messa ble holdt i 1992 og het da Mosaeroshow-92, men ble kalt MAKS i 1993 og har blitt holdt annen hvert år siden (1993, 1995, 1997, 1999, 2001, 2003, 2005, 2007, 2009, 2011).

Ulykken i 2009

I 2009 krasjet en av de russiske pilotene en Sukhoj Su-27 inn i et annet fly av samme type og døde, noe som har vært en stor skygge over begivenheten siden.
Huo Qubing

Huo Qubing (hanzi: 霍去病, pinyin: Huò Qùbìng; født i 140  f.Kr. i Pingyang i det som nå er provinsen Shanxi, død 117 f.Kr.) var en general for det kinesiske Han-dynastiet.

Bakgrunn

Huò Qùbìng var Wei Shao'ers illegitime sønn, og dermed også nevøen til Wei Qing og keiserinne Wei Zifu. Hans halvbror Huo Guang var en viktig Hàn-politiker og den viktigste rådgiveren til Han Zhaodi og spilte en avgjørende rolle i å få innsatt Han Xuandi etter Zhaodis død.

Hærfører

En av de mest berømte fortellingene om ham sier at da keiser Wu ga ham en flaske med kostelig vin som belønning for hans bedrifter, helte han denne i bekken slik at alle soldatene som drakk vannet kunne få smake på den. Denne fortellingen ble opphavet til bynavnet Jiuquan (酒泉; dvs. «Vinbekken»). På høyden av sin karriere kom det mange offiserer med lav rang som tidligere hadde tjent under Wei Qing for å frivillig gå inn i hans tjeneste, med håp om å oppnå militær ære med ham.

Død

Huò Qùbìng døde tjuefire år gammel på grunn av en pest, muligens som et resultat av en primitiv form for biologisk krigføring. Man tror at xiongnuiske soldater la døde hester, kyr og sauer i sjøer i Gobiørkenen for å spre sykdommer hos Hàn-soldatene.

Gravmæle

Keiser Han Wudi bygget til sin berømte generals ære et eget mausoleum øst for sitt eget mausoleum (Maoling). Dette ble utformet for å ligne på Qilian-fjellene (Qilian Shan), for å minne om hans bedrifter i Hexi-korridoren rett ved der de avgjørende kampene stod. Steinhuggere tok som forbilder dyr fra disse fjellene til bruk for den sjelevei de anla. Blant disse dyrene er også «den på en hunner (xiongnu) tråkkende hest». Denne er den mest kjente av figurene, og sammenfatter på sitt vis de store fortjenester Huo Qubing vant seg i løpet av sitt korte liv. 
Denne rekke av eldgamle gravminne-steinfigurer skulle danne modell for tilkomstalleene foran kinesiske herrskapelige graver. For senere lot keiserne gjerne oppsette slike dekorasjoner foran de gravanlegg de lot forberede for seg selv; de er da nesten alltid arrangert langs adkomstveien som en form for æresgarde (仪仗队 / 儀仗隊 yízhàngduì).
Muriel Hurtis-Houairi

Individuelle meritter

Hurtis-Houairis gjennombrudd kom da hun i 1999 ble juniorverdensmester på 200 meter. Hun deltok også under OL 2000 i Sydney der hun ble utslått i semifinalen. Hennes første store prestasjon var da hun i 2002 ble europamester innendørs, og senere europamester utendørs da hun vant EM i München på tiden 22,43. Året etter fulgte hun opp seieren med å bli innendørsverdensmester. Opprinnelig ble hun nummer to etter USAs Michelle Collins, men hun ble senere frakjent gullmedaljen på grunn av brudd på dopingreglementet. 
i VM 2003 i Paris tok Hurtis-Houairi bronse på 200 meter på tiden 22,59. I OL 2004 i Athen ble hun utslått allerede i kvartfinalen. Hun kom heller ikke til finalen i VM 2005 i Helsingfors eller VM 2007 i Osaka. Hun deltok også i OL 2008 i Beijing, men ble igjen utslått i semifinalen.

Stafettmeritter

Hurtis-Houairi har også flere meritter på det franske laget i 4 x 100 meter stafett. I VM 1999 tok Frankrike sølv etter Bahamas på tiden 42,06, som var ny fransk rekord. Laget forsvarte sølvmedaljen i VM 2001, da med tiden 42,39. Den fremste meritten ble gullmedaljen på hjemmebane i VM 2003, da hun sammen med Patricia Girard-Léno, Sylviane Félix og Christine Arron vant med knapp margin foran USA. Sammen med Félix, Arron og Véronique Mang ble det i tillegg bronse under OL 2004 etter Jamaica og Russland.
Lake View Cemetery

Lake View Cemetery, også kjent som Cleveland's Outdoor Museum, er en gravgård øst for byen Cleveland i Ohio, langs grensene til East Cleveland og Cleveland Heights. Mer enn 104,000 personer er gravlagt ved Lake View, og der er mer enn 700 begravelser årlig. 0.28 km² er tilgjengelig for fremtidige begravelser. På gravgården finner man James A. Garfield Memorial med Wade Memorial Chapel, som har et interiør som er tegnet av Louis Comfort Tiffany, såvel som en 300 millioner liter stor dam laget av betong.
Kasakhstans nasjonalbank

Kasakhstans nasjonalbank (kasakhstansk: Қазақстан Ұлттық Банкі) er sentralbanken i Kasakhstan.
Den har hovedkontor i Almaty og 16 regionskontorer.

Historie

Kasakhstan var en del av Sovjetunionen fram til 16. desember 1991. Den 13. april 1993 ble Kasakhstans nasjonalbank etablert, ved at landets avdeling av Gosbank (Sovjetunionens sentralbank) ble omgjort til en nasjonal sentralbank. Kasakhstan og Usbekistan signerte en avtale med Russland i august 1993, med rubel som felles valuta, men trakk seg fra denne avtalen i november, og 15. november introduserte Kasakhstan sin egen valuta, Kasakhstansk tenge.

Sentralbanksjef

Pr august 2018 er Daniyar Akishev sentralbanksjef. Han ble utnevnt 2. november 2015, og overtok for Kairat Kelimbetov.
Mikkeller

Barer og restauranter

I 2010 åpnet «Mikkeller Bar» på Vesterbro i København. I mars 2013 ble Mikkellers andre ølbar, «Mikkeller & Friends», åpnet i Stefansgade på Nørrebro. Siden har de åpnet barer og flaskebutikker i Aarhus, Bangkok, Barcelona, Berlin, București, Los Angeles, Oakland, Reykjavík, Seoul, San Francisco, Stockholm, Singapore, Taipei og Tokyo. 17. november 2018 åpner de puben «Henry & Sally's» i Oslo. På grunn av alkoholloven får ikke puben ha Mikkeller i navnet.
I København har Mikkeller også vært med på å starte smørrebrødrestauranten «Øl og brød», ramen-restauranten «Ramen To Bíiru», gastropuben «Warpigs», surølspuben «Koelschip», cocktailbaren «Mikropolis», frokoststedet «Hyggestund» og den mexicanske restauranten «La Neta».
I Bangkok driver Mikkeller restauranten Upstairs at Mikkeller, som har en Michelin-stjerne.

Mikkeller Beer Celebration

Siden 2012 har Mikkeller arrangert ølfestivalen «Copenhagen Beer Celebration» i København. På festivalen har flere av USAs beste håndverksbryggerier deltatt, blant annet Three Floyds, Cigar City Brewing, Firestone Walker og Westbrook Brewing. Hele uken arrangeres «Mikkeller Beer Week» med arrangementer på Mikkellers forskjellige utesteder. I 2016 ble «Copenhagen Beer Celebration» også arrangert i Boston. I 2017 endret festivalen navn til «Mikkeller Beer Celebration».
I 2018 ble det på ølappen Untappd «sjekket inn» over 220 000 øl under todagersfestivalen i København.
Itheum

Utseende

Nokså små, lange og slanke, brune trebukker. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene, lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, i spissen med to små tenner, beina ganske korte.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Tinghaug (Klepp)

Tinghaug er en høyde på 102,2 moh. i Klepp kommune, Rogaland. Navnet henspiller på at det har vært sete for et bygdeting i tidligere tider. Det er det høyeste punktet i kommunen.
Aplosonyx

Utseende

Middelsstore til ganske store (gjerne ca. 15 millimeter), noe brede, svært blanke bladbiller. På farge er de ofte mer eller mindre rødlige, dekkvingene gjerne svarte med metallisk glans, kan også være svarte med gulbrunlige dekkvinger. Oversiden er ikke synlig punktert eller hårete. Antennene er tynne, forholdsvis lange. Hodet er fremstrakt med litt utstående fasettøyne. Pornotum er firkantet, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene. Beina er middels lange, oftest lyst fargede.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Asia.
Svendsen går videre

Handling

Svendsen spilles av Carsten Byhring som skrev manus og skal handle tobakk. Han møter ulike personer, de fleste forøvrig spilt av Carsten Byhring. Gjennom disse møtene går det frem at Staten med sine skatter og avgifter, er den eneste som tjener på transaksjonene.

Medvirkende

Bortsett fra Carsten Byhring er viktige roller besatt av Henki Kolstad fra Arbeiderpartiet, ekteparet Kari Diesen og Arvid Nilssen samt Carsten Winger i bokhandelen.
Mindre roller har Erna Schøyen, Einar Vaage, Helge Essmar, Bjarne Bø, Hans Bille, Johannes Eckhoff, Sophus Dahl, Arve Opsahl (hans filmdebut), Erik Lassen (også hans debut), Gaselle Müller, Dan Fosse, Finn Mehlum ogEugen Skjønberg.
Dean Nunataks

Dean Nunataks er to nunataker som ligger rundt 10 kilometer øst-nordøst for Mount Moses i Hudsonfjellene i Antarktis. De ble kartlagt av U.S. Geological Survey fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1960–66, og ble gitt navn av Advisory Committee on Antarctic Names etter William S. Dean fra Pleasanton i Texas, som tjente som radioamatørkontakt i USA med landmålingsgruppen i Ellsworth Land i 1968–69, og for andre feltgrupper fra US Antarctic Research Program over en treårsperiode.
Studio 100

Studio 100 er et belgisk selskap som står bak flere fjernsynsserier for barn og unge. I tillegg eier selskapet fem fornøyelsesparker og fire musikalske besetninger.
Studio 100 er i Norge kanskje mest kjent for TV-seriene Stor og Liten, Galakseparken og Hotell 13, som alle har vært sendt på NRK Super.
Studio 100 ble grunnlagt i 1996 av Gert Verhulst, Danny Verbiest og Hans Bourlon. De samarbeidet første gang i 1989 med programmet "Samson en Gert" (oversatt "Samson og Gert"). Dette var i begynnelsen det eneste programmet Studio 100 produserte, men utvidet snart med flere TV-serier, filmer og musikaler.
Hovedkvarterene til Studio 100 ligger i Schelle og Londerzeel. Studio 100 har videre tilgang til de største opptaksstudioene i Belgia, hvor store begivenheter, som innledende runder i Eurovision Song Contest, gjerne blir holdt.
Den nederlandske avdelingen holder til i mediaparken i Hilversum.
Joachim a Burck

Liv

Burck fikk sannsynligvis musikkopplæring i Magdeburg. Den 11. april 1561 inmmatrikulerte han ved Universität Wittenberg, og i 1563 ble han kantor ved latinskolen og i 1566 organist ved Divi Blasii-kirka i Mühlhausen. Han var sterkt medvirkende til å bygge opp byens betydelige musikkmiljø, en kultur også Johann Rudolph Ahle, Johannes Eccard, Johann Georg Ahle og Johann Sebastian Bach er knyttet til. Han fikk flere høyere verv i byen, og etter hans død besluttet byrådet å gi ut Burcks samlede verk.

Verk

Burck regnes som en foregangsmann for 1600-tallets evangeliske kirkemusikk. Ved siden av komposisjoner med tekster på latin, som motetter, oder, offisier, hymner og en pasjon, skrev han også tyskspråklige verk, framfor alt den første gjennomkomponerte flerstemmige pasjonen med tysk tekst. Johann Sebastian Bach brukte Burcks tekst i koralen Es steh'n vor Gottes Throne, BWV 309.
Bedriftsleder

Utdanning til bedriftsleder

Vanlige utdanninger til arbeid som bedriftsleder er økonomifag, ledelse eller ingeniørfag. Spesialutdanninger, bla. MBA-grader tilbys ved flere høyere læringsinstitusjoner.
Yngve Horn

Utvalgte roller som danser

Horn danset ca. 4000 forestillinger i en rekke balletter og produksjoner for og med Den Norske Opera Nasjonalballetten, Cullbergballetten, Norsk Danseteater, Tigerstaden Danseteater, NRK Drama og NRK Underholdningsavdelingen.

Nasjonalballetten

Skiballetten: Orginalverk av Ivo Cramer for Den Norske Opera. Til åpningsshowet for Ski-VM på Nationaltheatret i 1966. Ble også sendt i TV-programmet "På direkten" fra Centralteatret med Odd Grythe.
Strender: Orginalverk av Glen Tetley for Nasjonalballetten i 1974. En av de mannlige hovedrollene.

Cullbergballetten

Simon Drømmaren, 1975. Koreografi Birgit Cullberg. Gjestet i tittelrollen.
Soweto, 1977 – 1980. Koreografi Mats Ek.
St. Göran Och Draken, 1977 – 1980. Koreografi Mats Ek.
Ildfuglen, 1977 – 1980: Koreografi Maurice Bejart.

Utvalgte produksjoner som koreograf og regissør

Horn har koreografert, regissert og produsert drøyt 100 produksjoner for Den Norske Opera, Nasjonalballetten, Det Norske Teatret, Nationaltheatret, Oslo Nye Teater, Trøndelag Teater, Riksteateret, Den Nationale Scene, Ricks Bergen, Cullbergballetten, Norsk Danseteater, Tigerstaden Danseteater, NRK Drama og NRK Underholdningsavdelingen.

Nasjonalballetten

Let It Grow, 1975: Koreografi, danser, scenografi, lysdesign.
Juni Og Jeg, 1976: Koreografi, danser, scenografi.

Cullbergballetten

Visions, 1978: Koreografi.

Det Norske Teatret

Romeo Og Julie: Tigerstaden Danseteater. Koreograf. Åpningsforestilling til åpningen av den nye teaterbygningen til Det Norske Teatret.

Nationaltheatret

Abriels Løve: Regi, koreografi. Markering av teaterets nittiårsjubileum.

Drammens Teater

Flisekongen: Drammens Teater. Regi. Musikal.

Riksteateret

Historien Om En Hest: Koreografi. Musikalsk teater.

NRK

A-Men, 1981: NRK TV. Norsk Danseteater. Koreografi.
Medea, 1983: NRK Drama. Koreografi korpartiene.
To All The Birds That Cannot Fly. Tigerstaden Danseteater. Oslo Konserthus. Koreografi, kostymer.
Holmenkollkonserten: NRK TV. Koreografi.
Musikalens Historie, 1983: NRK TV. Koreografi, regi. Tre av fem programmer om musikalens historie.
Nikkerne, 1984 – 1985: NRK TV. Koreografi, danser. Mye omtalt direktesendt stand up-program. Med Klaus Hagerup, Terje Nordbye, Henrik Scheele.
Pitsj

Pitsj er en norsk kvinnelig vokalgruppe med Anja Eline Skybakmoen, Ane Carmen Roggen, Ida Roggen, Anine Kruse og Benedikte Kruse. De synger pop, viser og jazz a cappella, med vekt på norsk repertoar. Tora Augestad sang i gruppen fram til 2007.
Pitsj ga ut debutalbumet Pitsj på Grappa i september 2006. Platen ble spilt inn i The Real Group sitt studio i Stockholm, og produsert av Anders Edenroth. Platen består av coverversjoner av kjente låter, som for eksempel Grand Prix-slageren Voi Voi og Lillebjørn Nilsens Tanta til Beate.
Pitsj deltok i programmet Kjempesjansen på NRK TV i november 2006, hvor de kom til finalen, samtidig med at de lå først på Norsktoppen.
Høsten 2009 lanserte gruppen sitt andre album, Gjenfortellinger, som blant annet inneholdt nytolkninger av norske og utenlandske jazz-standardlåter, samt norske folketoner i jazz- og latin-arrangementer. Alle sangene på platen fremføres på norsk. Blant annet har Lars Lillo-Stenberg, Kjell Inge Torgersen, Øyonn Groven Myhren, Tora Augestad og Ida Roggen bidratt med norske gjendiktninger til utgivelsen.
Schwarz Stein

Schwarz Stein (シュヴァルツ・シュタイン; shuvarutsu shutain) var en japansk visual kei-gruppe, som bestod av Kaya (vokal), og Hora (keyboard). Gruppa var aktiv fra 2001 til 2004. Frem til de kom under Manas plateselskap Midi:Nette i 2002, var de kjent som Rudolf Steiner.
Pele (gudinne)

Pele er en gudinne fra hawaisk mytologi. Hun er gudinne for ild, lyn, dans og vulkaner. En rekke tradisjonelle sagn er knyttet til den mytologiske gudinnen Pele. Etter sagnet bor hun inne i Hawaiis mest aktive vulkan, Kīlauea, på øygruppens største øy, Hawaii. Likevel skal hun være knyttet til all vulkansk aktivitet på øya Hawaii.
Hun hadde en rekke søsken, blant annet Kāne Milohai, Kamohoalii, Nāmaka og 13 søstre med navnet Hi'iaka, der den mest kjente er Hi'iakaikapoliopele. Søskenflokken er vanligvis sagt å komme fra gudinnen Haumea, som igjen er barn av moder jord og himmelen.
Hovland (Larvik)

Hovland er en gård og bydel i Larvik. Våningshuset fra 1800 er fredet. Området ble utbygget fra 1960. Hovlandbanen fra 1918 var landets første spesialbygde travbane.
Hillestad (Kongsberg)

Hillestad er et sted i Kongsberg kommune i Buskerud. Stedet ble frem til 2016 regnet som et eget tettsted. Hillestad ligger ved Heistadmoen, omtrent 10 kilometer sør for Kongsberg sentrum og 5 kilometer sørvest for tettstedet Skollenborg. Berg skole ligger i utkanten.
Jamboree on the Air

Jamboree on the Air, også kjent som JOTA, er et speiderarrangement som avholdes årlig den tredje helgen i oktober. JOTA ble første gang arrangert i forbindelse med speiderbevegelsens 50-årsjubileum i 1957.
Under JOTA hjelper radioamatører speidere med å kontakte andre speidere, gjerne i andre land, over kortbølgeradio.
JOTA arrangeres samtidig som Jamboree on the Internet (JOTI).
Midtstuen

Midtstuen eller Midtstua er et strøk nordvest i Oslo i bydel Vestre Aker i nedre del av Holmenkollen mot Nordmarka.
Området er bebygget med småhus, hovedsakelig fra 1960-årene og senere.
Her finnes t-banestasjonen Midtstuen stasjon som ligger på Holmenkollbanen, et sanatorium, en ungdomsskole og den kjente Midtstubakken. Akebakken Korketrekkeren som går fra Frognerseteren ender ved t-banestasjonen på Midtstuen.
Dornier K

Do K1

Den første Dornier Do K var K1 som fløy første gang den 7. mai 1929. K1 var et konvensjonelt høy-vinget monoplan, drevet av en enkel nese-montert 510 hk lisensbygget Bristol Jupiter VI stjernemotor, og hadde et konvensjonelt understell med haleski. Skroget hadde en innelukket cockpit for to med en cabin bak for frakt eller åtte passasjerer Tesflyvningene viste at ytelsen var for dårlig og flyet måtte konstrueres om .

Do K2

Do K2 fløy i desember 1929 med tilsvarende vinger og skrog, men endret understell og fire 240 hk Gnome-Rhone Titan stjernemotorer. De fire motorer var montert på stag på hver side av skroget, i tandem med en traktor og en pusher konfigurasjon. Selv om flyet hadde fått bedre ytelse, var flyets prestasjoner øket i liten grad i forhold til K1.

Do K3

K3 var en fullstendig nytenking. De stagstøttede vinger var blitt erstattet med en cantilevee vinge med større vingespenn. Skroget endret til en oval fasong og forlenget for to ekstra passasjerer og hakeskien erstattet hjul. De fire motorer var i samme tandem arrangement som K2, men montert lavere på skroget og byttet ut med 305 hk Walter Castor stjernemotorer. Ytelsen var blitt betydelig forbedret, men fremkalte liten interesse og ingen fler ble bygget.
MF «Stena Searider»

«Stena Searider» er et skip som var i eie av Stena Line som trafikkerte ruten Hoek van Holland-Killingholme.
Cephalizus

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kamerun.
Indian National Airways

Indian National Airways Ltd var et flyselskap i Delhi, India. Selskapets grunnlegger var  R. E. Grant Govan, en Delhi-basert britisk industrialist. Selskapet ble dannet med basis i en kontrakt med regjeringen om transport av post.
Selskapet ble startet av Govan Bros Ltd. i mai 1933 med en aksjekapital på 3 millioner rupi. Det ble Indias andre flyselskap (etter Tata Airlines) i desember 1933 med en ukentlig passasjer- og fraktrute mellom Calcutta og Rangoon, såvel som mellom Calcutta og Dhaka. Det startet også en ukentlig flyvning mellom Karachi og Lahore, en tilførsel til, eller "materute" til Imperial Airways. Selskapet hadde da en flåte  bestående av lette enmotors fly. I 1937 hadde selskapet fløyet over en million miles og kunne notere en mager fortjeneste.

Ny kontrakt

Selskapet fikk ny tiårs postkontrakt i 1938 under Empire Air Mail Scheme for postrutene Karachi–Lahore og Karachi–Colombo sammen med Tata Airlines. Dette var et stort fremskritt for luftfarten i India. Kontrakten garanterte en minimum inntekt sammen med subsidier og selskapet var nå i stand til å utvide og fornye flåten. Under andre verdenskrig ble alle kontrakter trukket tilbake og flyene satt til regjeringens disposisjon. Bare overskuddskapasitet ble tillatt brukt til kommersielle formål, noe som berørte hele flyindustrien.
Selskapet var ett av de fire store da India ble selvstendig i 1947. og hadde da en flåte bestående av seks Vickers Viking og ni De Havilland Dove i bestilling. Selskapet kjøpte også Douglas DC-3 fra overskuddslagre i USA etter at krigen var over. I 1953 ble Indian National Airways nasjonalisert og ble ett av de åtte som dannet Indian Airlines.
Daraga

Daraga er en kommune i provinsen Albay på Filippinene. Ved folketellingen i år 2000 hadde den  101 031 innbyggere.
Den er en av åtte kommuner som grenser mot den aktive vulkanen Mayon.
Byen/stedet ble først kalt Budiao, men fikk ca. 1587 navnet Cagsawa og ble litt etter tilknyttet landsbyen Camalig. I 1814 ble den fullstendig lagt øde av et utbrudd av Mayon. Byen ble gjenoppbygd, men gjennomgikk stadige navneskifter, fra Cagsawa til Salcedo (1872), så til Daraga (før 1892), så til Locsin (1959), og så til Daraga igjen i 1967. Den var en gang vedtatt inkorporert i Legazpi City, men vedtaket ble aldri fulgt opp.