Orm Ivarsson

Orm Ivarson, ofte kalt Orm Kongsbror, død 1184, var en høvding i Norge i borgerkrigstiden. Han var sønn av Ivar Sneis, en høvding fra Opplandene og Ingerid Ragnvaldsdatter, opprinnelig en svensk prinsesse som også hadde vært norsk dronning. Tilnavnet «Kongsbror» fikk han fordi han gjennom moren Ingerid var halvbror av kong Inge Haraldsson (Krokrygg), norsk konge 1136-1161. Orm var en viktig alliert for broren Inge, og senere for kong Magnus Erlingsson, norsk konge 1161-1184.

Bakgrunn

Orms mor Ingerid var enke etter kong Harald Gille, norsk konge 1130-1136. Harald var Inges far. Forholdet mellom Ingerid og Orms far Ivar må ha funnet sted en stund etter Haralds død i 1136, men før morens ekteskap med Ottar Birting i 1146. Det er derfor sannsynlig at Orm ble født rundt 1140, men hans nøyaktige fødselsår eller fødselssted er ikke kjent. Foreldrene var ikke gift, og fikk ikke andre barn enn Orm sammen. Moren Ingerid ble imidlertid senere gift med Arne Ivarsson, som hun fikk blant andre sønnen Nikolas Arnesson med. Nikolas ble senere kjent som biskop av Oslo og leder for Baglerne.
Det er lite informasjon om Orms far Ivar Sneis, men han var trolig en høvding fra Opplandene. Sverres saga oppgir at det var der han hadde frendene sine.
Orm var i 1161 forlovet med Ragna Nikolasdatter, enke etter kong Øystein Haraldsson, som var Inges bror på farssiden. Det er ikke kjent om de faktisk ble gift. Orm hadde en sønn, Ivar Steig, men det er ingen opplysninger om hvem som var moren hans.

Hos kong Inge

Orm levde under borgerkrigstiden i Norge (1130-1240), en periode der ulike kongsemner og politiske grupperinger kjempet om den norske tronen. Broren Inge var først i konflikt med brødrene Sigurd og Øystein, og siden med nevøen (Sigurds sønn) Håkon Herdebrei. Første gang Orm er omtalt i kildene, er vinteren 1161. Da var han en ung mann i begynnelsen av 20-årene, og var en del av broren Inges hær. De oppholdt seg Oslo, der det var planlagt bryllup mellom Orm og Ragna. Imidlertid ble Inge og styrkene hans angrepet av Håkon Herdebrei og hans hær. I dette slaget, på isen utenfor Ekeberg, ble Inge drept. Orm kjempet til siste slutt, men Håkons menn vant slaget. Motstanderne tok også all bryllupskosten og flere verdisaker, slik at det ikke ble noe bryllup mellom Orm og Ragna da. Det er likevel mulig at de ble gift på et senere tidspunkt. Orm reiste nå til Sverige, til halvbroren Magnus Henriksson, morens sønn med Henrik Skadelår.

Hos kong Magnus

Året etter var Orm tilbake i Norge, nå som hærfører for en ny konge, Magnus Erlingsson og hans far Erling Skakke. De neste 20 årene var Orm sentral i forsvaret av Viken og Opplandene mot Magnus' motstandere. Magnus (eller helst faren hans) nedkjempet først Håkon Herdebrei, og deretter Sigurd Markusfostre (begge sønner av Inges bror Sigurd). Seieren over Birkebeinerne og Øystein Møyla i slaget på Re i Vestfold i 1177 ble Magnus' første selvstendige seier. Her var Orm med.
Orm og Magnus måtte imidlertid fortsette kampen mot Birkebeinerne, nå ledet av kong Sverre Sigurdsson. I slaget ved Fimreite i Sogn i 1184 ble både kong Magnus og Orm, samt Orms sønn Ivar, drept av kong Sverres styrker.
Orms lik ble funnet kort tid etter slaget, og det ble flyttet til Oslo, hvor det ble gravlagt i Hallvardskirken. Her var også Orms bror Inge begravet.