google/wiki40b huggingface dataset:
Lunga (Treshnish Isles)

Lunga er den største øya i Treshnish Isles, Indre Hebridene, Skottland.
Lunga har vulkansk opphav og er skildret som «en grønn juvel i en påfuglgrønn sjø». Øya var befolket fram til 1800-tallet, og man kan fortsatt se rester etter sorte hus her. Nordøst på øya ligger ruinene etter en landsby som ble forlatt i 1857.

Plante- og dyreliv

Lunga har status som Site of Special Scientific Interest (sted med særskilt vitenskapelig interesse) på grunn av det rike plantelivet. Her finnes mange sjeldne og utrydningstruede planter som kusymre, tiriltunge, orkidéer, strandsmeller, strandnelliker, sverdliljer, tepperot og hagegeiteskjegg.
Det lever gråsel i farvannet rundt øya, og av fugler finner man havsvale, krykkje og havlire. Teist, lundefugl og alke hekker på Lunga og på Harp Rock, en staur like ved øya. Hvitkinngås dukker opp på øya hver vinter.
Etiwanda gasskraftverk

Etiwanda gasskraftverk er et varmekraftverk i San Bernardino County i California, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 640 MW, fordelt på 2 turbiner. Operatør er energiselskapet Reliant Etiwanda LLC. 
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1963. Brenselkilden er naturgass, bare subsidiært brukesfyringsolje.
Game (butikk)

Historikk

Kjeden har sin opprinelse i England, og var en sammenslåing av Rhino Group, Electronics Boutique og en rekke småbutikker i Frankrike og Spania. I 2002 ble alle butikker rebranded til GAME og konsernet skiftet navn til The Game Group plc (senere Game Digital plc). Selskapet ekspanderte senere til andre land, deriblant Sverige, Norge, Danmark og Australia.
Game i Norge ble opprettet i 2006, og kom seg inn på det norske markedet ved å kjøpe opp spillspesialisten Spider-Man. Alle butikkene i Spider-Man-kjeden endret navn til Game, og en helt ny butikk ble åpnet på Sandvika Storsenter. I løpet av tiden i Norge åpnet Game butikker i blant annet Oslo, Sandvika, Stavanger, Skien, Buskerud, Trondheim, Molde, Ålesund, Bergen, Kristiansand og Tromsø.
Etter at Game Digital plc begynte å oppleve finansielle problemer i 2012, som endte med nedleggelse av nesten halvparten av de britiske butikkene, valgte de å selge den nordiske avdelingen av selskapet til Nordic Games Group.
Nordic Games valgte, etter å ha drevet de nordiske butikkene i tre år, å legge ned alle butikker i Norge og Sverige i april 2015. Game Stores Group ble begjært konkurs i juni 2015.

Virksomhet

Game spesialiserte seg på å selge brukte og nye videospill, samt konsoller og spilleffekter. Etter oppkjøpet av Nordic Games begynte også butikkene å selge godteri, brus, LEGO, brettspill, importspill og retrospill. De hadde også et fordelskort som ga kunder muligheten til å samle opp poeng på alle kjøp. De solgte også en forsikring på alle konsoller kalt «GAMECare» og en beskyttelse på spill-CD-er ved navnet «DiscCare». Kjeden hadde også en nettbutikk frem til 2012.
Nordic Games, som utvikler og utgiver av spill, solgte også sine egne spill i butikken, samt en billigspillserie ved navnet «Game outlet».

Priser og nominasjoner

Under Gullstikka 2014 vant Game-butikken på Sandvika Storsenter pris for «Årets spillbutikk».
Prosopocoilus (Hoplitocranum) jenkinsi

Utseende

En middelsstor (hannene 18-40 millimeter), avlang, brunrød hjortebille med en mer eller mindre tydelig, mørk midtstripe (tydeligst hos hunnene). Store hanner har lange, nokså rette kjever som er fint sagtakkede langs innerkanten i den indre delen, med tre tenner i den ytre. Pannen har et bredt, rundet framspring i midten. Hodet er avrundet firkantet og har fire små, mørke knøler midt i pannen. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rektangulært, innsnevret ved roten. Dekkvingene er litt blanke.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse

Arten er kjent fra India, Bhutan, Bangladesh, Myanmar og Thailand.
Notes and Queries

Notes and Queries er et britisk akademisk tidsskrift som publiserer artikler innenfor «engelsk språk og litteratur, leksikografi, historie og antikvarvitenskap». Tidsskriftet har en lang historie, og ble etablert i 1849 i London, og blir i dag utgitt av Oxford University Press.
Tidsskriftet hadde opprinnelig undertittelen «et medium for inter-kommunikasjon for litterære menn, kunstnere, antikvarer, genealoger, etc». Det har i dag en annen undertittel: «For lesere og skribenter, samlere og bibliotekarer». Dets motto var tidligere «Når funnet, gjør et notat av det», et fast uttrykk hos en figur i romanen Dombey and Son av Charles Dickens.
I norsk vitenskapsindeks er tidsskriftet klassifisert som et «nivå 2»-tidsskrift (det høyere kvalitetsnivået) innen litteraturvitenskap.

Format

Notes and Queries ble første gang utgitt i 1849 som en ukentlig tidsskrift redigert av W. J. Thoms. Det ble grunnlagt som et akademisk korrespondansemagasin hvor forskere og interesserte amatører kunne utveksle kunnskap om litteratur og historie. Formatet besto av «Notes» (Notater, forskjelligartet funn fra korrespondenter og brevskrivere som de selv og redaksjonen betraktet som av interesse for leserne), og «Queries» (Spørsmål, og svar på forespørsler), noe som utgjorde det meste av utgivelsen. Magasinet kan minne om 1800-tallets versjon av en nyhetsgruppe (egentlig diskusjonsgruppe) på Internett med moderator.
Mange av oppslagene i magasinet i de første sytti årene var kun noen få avsnitt lange, og tidvis så korte som en setning eller to. Meget hyppige bidragsytere var presten Walter W. Skeat, en av de viktigste figurer innenfor engelsk etymologi, og Eliza Gutch, grunnlegger av Folklore Society, en engelsk folkeminneforening. Opprettelsen av en slik forening ble foreslått av Gutch gjennom en rekke spørsmål til publikasjonen. Gutch bidro til magasinet i over sytti år under pseudonymet «St Swithin».
I dag er magasinet produsert som en akademisk journal. Artiklene er typisk sett langt lengre enn de var i magasinets første år, skjønt de er langt kortere enn de som utgis i en typisk akademisk journal. I tillegg fyller «Notes» i dag langt mer enn «Queries», og bokanmeldelser har også blitt introdusert. Fokuset er i dag bortimot utelukkende på litteratur.

Navnbror

Det har vært tallrike regionale versjoner av Notes and Queries over hele Storbritannia, eksempelvis Somerset and Dorset Notes and Queries, og tre inkarnasjoner av American Notes and Queries.
Notes and Queries har også gitt sitt navn til en rekke tilsvarende spaltister og utgivelser, eksempelvis er det et fast opplegg under den samme tittelen, «Notes & Queries» i avisen The Guardian.
Christoffer Schander

Personlig liv

Schander ble født i Sverige i 1960. Basert i hjembyen Borås, ble han en av de mest aktive svenske science fiction-fans på 1980-tallet, skaper av fanziner som Semikolon A & B og jeg väntan in PEP og TFO Efterapa, og som arrangør av science fiction-konvensjoner som RegnCon i 1981. 
Schander døde etter kort tids sykdom den 20. februar 2012.
Følblom

Systematisk navn

Det vanlige vitenskapelige navnet på følblom har vært Leontodon autumnalis L. 1753, men nyere molekylære studier har entydig vist at slekta Leontodon består av to klart skilte grupper: Leontodon s.s. og Scorzoneroides. Siden følblom hører til siste gruppe og typearten i Leontodon er lødnefølblom (Leontodon hispidus L. 1753), må følblom flyttes til slekta Scorzoneroides Vaill. Dette er også navnet som brukes av Artsdatabanken.
NM i kickboksing 2010

NM i kickboksing 2010 ble arrangert 16. april i Oslo. Arrangør var Fighter Kickboksingklubb.
Kongepokalene ble vunnet av Thea Therese Næss og Morten Spissøy.
Carlos Mencia

Bakgrunn

Mencia ble født i San Pedro Sula i Honduras.
Beijings tekniskvitenskapelige universitet

Beijings tekniskvitenskapelige universitet (kinesisk: 北京科技大学, pinyin: Běijīng KēJÌ Dàxúe, engelsk: University of Science and Technology Beijing – USTB), tidlikere kjent som Beijing Steel and Iron Institute (北京钢铁学院), er et universitet i Beijing.
Universitetet er ett av satsningsuniversitetene i Prosjekt 211. Det ligger i bydistriktet Haidian på et areal på rundt 56 hektar.
USTB satser særlig på ingeniørutdannelse, men har også fakulteter for blant annet økonomi og rettsvitenskap.
USTB har 14.000 studenter pr. 2010.
Universitetet ble til ved en sammenlegning av fem andre utdannelsessintitusjoner i 1952.
Mot Dag

Mot Dag var et norsk tidsskrift og en kommunistisk organisasjon med samme navn.
Det ble etablert i 1921 etter initiativ fra Erling Falk, dels med utspring i debattfora i det sosialdemokratiske studentting i Oslo (senere Studentenes Kommunistorganisasjon); dels fra en Falk-ledet studiesirkel som fra 1919 involverte Viggo Hansteen, Axel Sømme, John Hazeland og Arnold Hazeland. Første redaktør var Sigurd Hoel.
Mot Dag var et kollektivt medlem i Det norske Arbeiderparti fra mars 1922 til august 1925, men ble ekskludert etter en rekke uoverensstemmelser. I årene 1927–29 var Mot Dag med i Norges Kommunistiske Parti. Viggo Hansteen var en av meget få medlemmer som ble i NKP da Mot Dag brøt ut.
Organisasjonen hadde på det meste ca. 200 medlemmer, og da den ble oppløst i 1936, hadde den omtrent 100.
På midten av 1930-tallet gjorde Mot Dag et mislykket forsøk på å etablere et nytt arbeiderparti. Etter at den karismatiske lederen Erling Falk ble syk, tok senere leder for Stortingets finanskomite Trond Hegna over den faktiske ledelsen. Mot Dag ble lagt ned i 1936, og de fleste medlemmene fulgte den interne parolen om å melde seg inn i Arbeiderpartiet. 
De tilknyttede ble kalt «motdagister». Mange kjente forfattere, intellektuelle og senere ledende politikere og embedsmenn var blant dem. Av disse kan nevnes filmregissøren Olav Dalgard, forfatterne Odd Eidem, Sigurd Hoel, Arnulf Øverland og Inger Hagerup, for øvrig en av de få kvinnene som var tilknyttet Mot Dag, senere sjef for Norges militære etterretning Vilhelm Evang, senere sjef for Overvåkingspolitiet Asbjørn Bryhn, senere helsedirektør Karl Evang (formann 1931-) og sosialøkonom (senere professor) Johan Vogt, som sammen med Falk sto bak den første oversettelsen av Kapitalen til norsk. Legen Carl Viggo Lange var med i Mot Dag og ble internert av okkupasjonsmakten under krigen.  
I 1930 etablerte man Fram forlag, delvis for å gi ut Arbeidernes Leksikon (1933).
Etter den andre verdenskrig var mange av medlemmene ledende i norsk politikk og kulturliv. Norges tre første etterkrigsstatsministre Einar Gerhardsen, Oscar Torp og John Lyng var alle på et tidspunkt med i Mot Dag. Det var også Gro Harlem Brundtlands far, forsvarsminister Gudmund Harlem, Arbeiderpartiets mangeårige partisekretær Haakon Lie, som i likhet med Torp og Gerhardsen ble værende i Arbeiderpartiet da Mot Dag ble ekskludert, Oslos mangeårige ordfører Brynjulf Bull og den senere vesttyske forbundskansler Willy Brandt.
Mot Dag hadde kontoret sitt i Storgata nr 12.
Hvorfor kriger Amerika?

Om filmen

Dokumentaren tar for seg den amerikanske våpenindustrien og forsøker å vise hvordan denne påvirker livet til innbyggerne i USA. Filmen starter med en fjernsynstale av president Dwight D. Eisenhower hvor han advarer mot å la «det militær-industrielle kompleks» få for mye makt.
Den tar utgangspunkt i opptrappingen av krigen i Irak og gir seeren den personlige historien til en del mennesker i det amerikanske militære samfunn.
Filmen hevder at det finnes en allianse mellom militære, industrielle og nasjonale interesser, og at disse er i et økonomisk avhengighetsforhold som krever at USA må være i en konstant krigstilstand. Regissøren spør videre hvordan en nasjon «av folket, ved folket og for folket» kan være havnet i et økonomisk avhengighetsforhold som krever at landet befinner seg i denne tilstanden.
Mogens Thorsens og Hustrus Stiftelse

Mogens Thorsens og Hustrus Stiftelse, ofte bare kalt Mogens Thorsens stiftelse, var opprinnelig en stiftelse med formål å gi 50 enker eller ugifte kvinner av den dannede klasse fri bolig. Hjemmet lå på den eiendommen som skipsreder Mogens Thorsen eide like ved Solli plass  i Oslo, mellom Drammensveien og Bygdøy allé. Hjemmet var oppført i 1898 som en stor, monumental bygning, tegnet av arkitekt Henrik Bull.

Den første forstanderen

Forstander for stiftelsen den første perioden fra 1896 til 1908 samt noen år fra 1921, var Fredrik Christian Kierulf, sønn av statsminister Otto Richard Kierulf.

Eiendommen

Stiftelsens eiendom omfattet både adressene Drammensveien 33 og Bygdøy allé 2-4. Skillebekken rant over denne eiendommen, men den ble lagt i rør da tomten ble bebygget. En del av eiendommen ble solgt før 1921 med adresse Bygdøy allé 4. Salget ble gjort med servitutter om bygging av frittliggende villaer på eiendommen. Kjøperen som var Det Norske Livsforsikringsselskap Fram A/S, fikk likevel kommunal godkjenning for et nokså stort kontorbygg. Naboene saksøkte Fram for dette, men tapte i Høyesterett. Bygget ble oppført i 1921.

Riving

I 1958 begynte man å rive det opprinnelige hjemmet, for å gi plass til nytt hovedbygg for Norsk Hydro.

Ny bygning på ny adresse

Stiftelsen bygget da et nytt boligbygg på den opprinnelige eiendommen like bak Bygdøy allé 4, nå med adresse Niels Juels gate 19. Stiftelsen i sin nåværende (2014) form ble stiftet den 30. desember 1970.

Behovet for særlige boliger for kvinner

På 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet var det mange kvinner tilhørende borgerskapet som befant seg i en vanskelig økonomisk situasjon. Samfunnet var bygget opp slik at kvinner hadde liten eller ingen mulighet til å ta seg lønnet arbeid. Dersom de ikke hadde en mannlig forsørger, i praksis en far eller en ektemann, var de i stor grad prisgitt bedrestilte slektningers evne og vilje til å sørge for dem. I tillegg satte sosiale konvensjoner begrensninger for kvinnene; mange anså det ikke for passende for en enslig kvinne å leie seg inn for eksempel i hybelhus der alle de øvrige leietagerne var menn. De som trosset slike konvensjoner, kunne også oppleve at de ble mer utsatt for såvel ryktespredning som reelle overgrep.
Følgelig hadde mange kvinner, særlig enker og ugifte kvinner, behov for et tilrettelagt botilbud som også var økonomisk overkommelig. På denne bakgrunnen ble det opprettet en rekke veldedige stiftelser rundt om i landet for å avhjelpe kvinners bolignød.
Jestrum-piercing

Historie

Navnet jestrum-piercing kommer fra navnet på den første kunden Jesika Bornsen, som ble piercet av piercer Derek Lowe fra studioet Saint Sabrina's.

Risiko

Risikoen ved denne piercingen er at den ene siden kan gro inn i leppen. Dette kan hindres ved riktig piercing og riktig smykke.
Et problem med denne piercingen er at den kan gjøre skader på tennene, ved at ringen eller barbellen sliter på tennene. En måte å forhindre dette på er å bruke smykker laget av glass, tre, bioplast eller PTFE.

Etterbehandling

For etterbehandling av en slik piercinger er det vanlig å bløte piercing opp med en litt saltholdig veske to til tre ganger daglig. Bløt såret i tre til fire minutter og man hindrer blood og lymfeubehag på grunn av smykket (dette gjøres på begge sider). Det er her viktig at blandingsforholdet er riktig. Fjern så restene med en bomullspinne, og sett så smykket rolig igjennom piercingen.
Étienne Dupérac

Étienne Dupérac (eller du Pérac) (født 1520 eller 1535, død mars 1604) var en fransk maler, tegner og gravør, og en topograf og antikvar, som kom til Roma i 1559. He utga plantegning over det antikke Roma (hans Urbis Romae Sciographia, 1574) og over det moderne Roma (hans Descriptio, 1577) og en bok med førti kobberstikk av romerske monumenter og antikviteter, I vestigi dell'antichità di Roma (Roma, 1575). En upublisert bok med tegninger på pergament av ruiner i Roma sammenlignet med rekonstruksjoner av sitt opprinnelige utseende, fra samme vinkel, Disegni de le Ruine di Roma e Come Anticamente Erono, tilskrives ham og datert ca. 1564-1574 ble publisert i faksimile (Milano 1964) med en introduksjon av Rudolf Wittkower, som daterte dem på basis av den faktiske tilstanden av bygningene som ble vist; teksten som må ha ledsaget tegningene har ikke overlevd, og det er blitt stilt spørmåltegn ved Dupéracs forfatterskap. Boken er del av samlingen til Morgan Library & Museum i New York (acc. no. MS M.1106). Dupéracs stikk av det moderne Roma, som karrusel i Cortile del Belvedere eller hans fremstilling av Villa Lante, tjente å overføre arkitektoniske og hagedesign ideer til Frankrike og Nord-Europa. Dupérac arbeidet en tid for Antonio Lafreri.
Han vendte tilbake til Frankrike i 1578, Dupérac fikk i oppdrag å male Cabinet des Bains i Château de Fontainebleau, til å designe parterrer for hager og da, under Henrik IV, laget han design for Tuileriene i Paris.
Et album signert av Dupérac og datert 1575, Illustration des fragments antiques, er bevart i Musée du Louvre. En etsning av fra Speculum Romanae Magnificentiae er utstilt i Palazzo Braschi i Roma.
Lacturidae

Utseende

Små (vingespenn gjerne rundt 20 mm) møll av ganske varierende utseende, ofte brokete farget i gult og brunlig. Mange ligner på viklere, andre kan se ut som små nattfly. Kroppen er kort og kraftig, tett hårete. Hodet er ganske stort og bredt, med lange (opptil så lange som forvingene), trådformede antenner. Forvingene er avlange og gjerne noe avrundet firkantede. Bakvingene er brede med korte hårfrynser, som oftest ensfarget brunlige. Larvene er sneglelignende uten tydelige bein.
Defence Infrastructure Organisation

Defence Infrastructure Organisation (DIO) er en avdeling i det britiske Forsvarsministeriet som aktiveres 1. april 2011. DIO har ansvar for forvaltningen av forsvarets bygningsmasse, tidligere utført av avdelingen Defence Estates. I tillegg har DIO ansvar for støttetjenester som renhold, kantinedrift og VVS. DIOs ansvarsområde favner over hele verden, herunder Storbritannia, Tyskland, Kypros, Gibraltar, Falklandsøyene, Irak og Afghanistan. Organisasjonen har omkring 7000, hvorav de fleste er sivilt ansatte.
Tolpagorni

Geografi

Tolpagorni er den mest iøynefallende toppen man møter når man kommer inn i dalen Láddjuvággi. 
Tolpagorni er 1662 meter høyt og øverst på fjellet finnes en fordypning, rett under toppen. Denne fordypningen er rund som en kjele. På våren samles smeltevann i en sjø på bunnen som senere renner over kanten av kjelen og ned i dalen nedenfor.

Navnet

Tolpagornis navn var opprinnelig det nordsamiske Giebmegáisi (Kebnekaise), som betyr «kjeletinden». I et kart fra 1832 var Tolpagorni avmerket med navnet Kebnekaise. En sammenblanding gjorde da at man trodde at det var det høyeste og ikke det mest iøynefallende fjellet som var avmerket. Sveriges høyeste fjelltopp fikk dermed navnet Kebnekaise.
Opprinnelsen til Tolpagornis nåværende navn er uviss. Ifølge en fremkastet teori kan navnet stamme fra en russisk nybygger ved navn Bogdanov som var den første som bosatte seg i Laukkaluspa, hvorfra man kan se fjellet. Han kan ha kalt fjellet Stolb gornyj (Столб горный) som betyr «bergstolpen». Det russiske navnet er så blitt forvansket til det finske Tolpagorni. Den nordsamiske navneformen Duolbagorni er avledet av den finske.

Annet

Tolpagorni er også navnet på et svensk teknologiselskap. 
I Norge ble et bilde av fjellet benyttet som bakgrunn på Tines melkekartonger for kulturmelk i 2012.
Fengxin

Fengxin (kinesisk: 奉新县; pinyin: Fèngxīn Xiàn) er et fylke i byprefekturet Yichun i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina.
I 1999 var folketallet der på 287 241 innbyggere.
Mauno Koivistos andre regjering

Mauno Koivistos andre regjering var Republikken Finlands 61. regjering. Fire partier inngikk: SDP, Centerpartiet, Svenska folkpartiet og DFFF. Regjeringen regjerte fra 26. mai 1979 til 19. februar 1982 – i nøyaktig tusen døgn.
President Urho Kekkonen var sykemeldt fra og med 11. september 1981. Da statsminister Koivisto ble midlertidig president, hadde statsministerens stedfortreder Eino Uusitalo hånd om statsministerens gjøremål for resten av regjeringsperioden. Koivisto gikk av i januar 1981 for offisielt å tiltrede presidentembetet, men Uusitalo tiltrådte aldri formelt statsministerembetet.
Soundtracket til ferien min 3

Soundtracket til ferien min 3 er en musikk-EP med Oral Bee, utgitt i 2012.
Margrete Kjær

Liv

Margrete Kjær var datter av presten Fredrik Christian Dons (1836–1885) og Ebba Johanna Ullmann (1843–1908). Hun hadde fire søsken, blant dem Vilhelm Dons og Ragna Vilhelmine Thiis (1870–1939), gift med Jens Thiis.
Ved Margretes fødsel var faren sekretær ved Det norske Missionsselskab i Stavanger, men han flyttet i 1875 til Tromsø, hvor han var stiftsprost. Fra 1882 var han redaktør for en avis i Trondheim. Etter hans død i 1885 flyttet moren og barna til Kristiania, hvor hun slo seg ned i Rosenborgbakken, på hjørnet av Bogstadveien, hvor for øvrig P. Chr. Asbjørnsen hadde bodd før. Her førte Ebba Dons et åpent hus for unge litterater. Dons-familiens hjem kom til å bli et slags arnested for nyromantikken.
Margrete Kjær ble student i 1890. Hun tok anneneksamen året etter, og var senere i mange år ansatt ved Fru Ragna Nielsens skole. Ragna Nielsen var Margrete Kjærs moster. I 1896 giftet Margrete seg med forfatteren Nils Kjær, og levde sammen med ham i Norge og i utlandet til hans død i 1924. De hadde to barn. Datteren Ebba (1898–1972) ble gift med forfatteren Ørnulf Ree. Det andre barnet døde bare noen dager gammelt i 1903.
På sine eldre dager skrev hun en erindringsbok om ektemannen, Nils Kjær og hans samtidige (1950). Hun oversatte også verker av forfattere som Thomas Mann, Jakob Wassermann, John Galsworthy, Hugh Walpole og Louis Bromfield.
Interaksjonisme (filosofi)

Interaksjonisme er en sinnsfilosofisk teori som foreslår å løse kropp–sinn-problemet ved å hevde at kropp (legeme, materie) og sinn (ånd, sjel) gjensidig kan påvirke hverandre. Interaksjonismen er således dualistisk (eller pluralistisk), dvs. den benekter at sinnet er en ren kroppslig funksjon (materialisme, fysikalisme) eller at kroppen er et rent åndelig produkt (idealisme, solipsisme). Til forskjell fra andre former for dualisme argumenterer interaksjonismen både at kroppen kan påvirke sinnet (kontra parallellismen) og at sinnet kan påvirke kroppen (kontra epifenomenalismen).
René Descartes var tilhenger av en form for interaksjonisme. De mest kjente representantene for interaksjonismen i nyere tid er filosofen Karl Popper og nevrofysiologen John Eccles (se verden 1–3).
Kritikere av interaksjonismen påpeker at man ikke har noen forklaring på hvordan ånd kan påvirke materie, og at enhver slik påvirkning ville være uforenlig med energibevaringsloven. Tilhengerne vedgår at forklaringen av mekanismen fremdeles er åpen, men at det (nettopp derfor) er for tidlig å fastslå om forklaringen vil bryte med energibevaringsloven.
La Prairie

La Prairie er en forstad på sydsiden av Montreal, i det sørvestlige Québec i Canada, hvor elvene Saint-Jacques og Saint Lawrence møtes i Roussillon. Etter folketellingen i 2011 var  det 23 357 innbyggere i forstaden.

Historie

Franske jesuitter var de første europeerne til å bosette seg i området som ble kalt La Prairie de la Magdelaine, men også kalt François-Xavier-des-Prés. I 1668 ble området kalt Kentaké, et irokesisk navn for «på prærien».
I 1845 ble landsbyen La Prairie etablert. Ett år senere ble La Prairie-de-la-Magdelaine etablert. I 1909 fikk La Prairie offisiell bystatus.
Historisk sett har byen vært et viktig transportknutepunkt. Den første jernbanen i Britisk Nord-Amerika, Champlain and St. Lawrence Railroad, forbandt den med Saint-Jean-sur-Richelieu den 21. juli 1836; jernbanen er 26 km lang. Jernbanelinjen mellom La Prairie og Saint-Jean-sur-Richelieu førte i stor grad til at den kommersielle utviklingen av landsbyen skjøt fart. Sjøtransporten spilte en like viktig rolle i La Prairies historie.
Abu Bakr (navn)

Etymologi

Abu Bakr er dannet som en sammensetting av Abu og Bakr. Abu betyr «far til», og er gjerne brukt i arabiske tilnavn (kunya). Navnet settes da sammen med navnet til sønnen. Bakr betyr «ung kamel». I kalifen Abu Bakrs tilfelle var Abu brukt figurativt, da kalifen fikk tilnavnet på grunn av sin interesse i oppfostring av kameler.
Navnet skrives også sammentrukket som Abubakr.
Aboubacar, Abubacarr, Abubakarr, Babacar, Boubacar og Baboucarr er vestafrikanske former av navnet.
Ebu Bekir og Ebubekir er tyrkiske former av navnet.