Jan Egeland

Bakgrunn og utdannelse

Egeland er oppvokst i Stavanger og er sønn av den norske politikeren Kjølv Egeland. Egeland engasjerte seg i internasjonale og menneskerettighetsspørsmål i ung alder. 
Hans søster er litteraturforskeren Marianne Egeland.
Egeland ble mag.art. i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1985 med avhandlingen Impotent Superpower, Potent Small States: Potentials and Limitations of Human Rights Objectives in the Foreign Policies of the United States and Norway; en bearbeidet versjon av avhandlingen ble gitt ut som bok i 1988. Avhandlingen argumenterer for at små, vesteuropeiske land som Norge kan ha større gjennomslag på visse utenrikspolitiske områder – som menneskerettigheter – enn tradisjonelle stormakter. Han har også studert ved University of California, Berkeley og har vært tilknyttet Institutt for fredsforskning i Oslo og Truman Institute for the Advancement of Peace i Jerusalem.

Karriere

Egeland var i en kort periode politisk rådgiver for utenriksminister Thorvald Stoltenberg, og var fra 1990 til 1997 statssekretær i Utenriksdepartementet. 
I årene 1999-2002 var han spesialutsending for FNs generalsekretær til Colombia for den langvarige militære konflikten. I denne tiden ble direkte forhandlinger mellom den daværende kolombianske presidenten Andrés Pastrana og både Fuerzas Armadas Revolucionarias de Colombia – Ejército del Pueblo (FARC) og Ejército de Liberación Nacional (ELN) organisert.
I 2002 aksepterte han tilbudet til å bli generalsekretær i Norges Røde Kors – også på grunn av sviktende framgang i forhandlingene i FNs misjon fra alle sider.
Fra 2003 til 2006 var han FNs visegeneralsekretær for humanitære spørsmål og koordinator for nødhjelp (OCHA).  Som leder av OCHA koordinerte Egeland mye av nødhjelpsarbeidet etter tsunamien i 2004. I 2005 reformerte han FNs humanitære arbeid og lanserte Central Emergency Fund (CERF). Som leder av OCHA holdt Egeland en høy medieprofil og klarte å sette mer fokus på verdens glemte konflikter, som Nord-Uganda og Kongo. Mens han var leder av OCHA utropte Time Magazine ham til en av 100 «som har formet vår verden».
Fra 2007 til 2011 var han leder for Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI). Fra 2011 til 2013 var han direktør i Human Rights Watch Europe og en av visedirektørene i hovedorganisasjonen. Jan Egeland ble generalsekretær i Flyktninghjelpen 12. august 2013.
Jan Egeland har vært engasjert i en rekke fredsprosesser. Sammen med ekteparet Terje Røed-Larsen og Mona Juul var Egeland sentral i de hemmelige forhandlingene som førte fram til Oslo-avtalen mellom Israel og palestinerne. Han var også sentral i prosessen som førte fram til våpenhvilen mellom Guatemalas regjering og Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca (URNG) i 1996. 
Egeland har tidligere arbeidet som journalist i NRK og var lenge aktiv i Amnesty International. Han har publisert en rekke artikler og rapporter om konfliktløsning, humanitært arbeid og menneskerettigheter. I 2007 ga han ut boken Det nytter. Rapport fra frontlinjene på Aschehoug forlag.  Den inneholder Egelands øyenvitneberetninger fra hans tid som leder av OCHA og tidligere oppdrag. Boken kom også ut på engelsk med tittelen A Billion Lives. An eyewitness report from the frontlines of humanity på det amerikanske forlaget Simon & Shuster.
Egeland var frem til januar 2012 medlem av styret i International Crisis Group, en globalistisk tankesmie styrt av blant andre George Soros og Zbigniew Brzezinski.
Jan Egeland var gift med avdøde tidligere utviklingsminister Anne Kristin Sydnes (Ap).

Utmerkelser

I 2005 fikk Egeland Menneskerettighetsprisen for Nordjæren-regionen.
Jan Egeland ble tildelt Blanche Majors Forsoningspris for 2015 for sin mangeårige innsats for å høyne bevisstheten om lidelse og konflikt, og samtidig for å skape kunnskap og bevissthet om de faktiske mulighetene vi har for å redusere lidelse og løse konflikter.