CS-gass

Bakgrunn

Det finnes i alt om lag 15 ulike typer tåregass. CS er den vanligste av disse. Stoffet ble først syntetisert av amerikanerne Ben Corson og Roger Staughton, i 1928, og fikk navn etter forbokstavene i deres etternavn. Det ble videreutviklet og testet i hemmelighet i Porton Down i Wiltshire, England, i 1950- og 1960-årene, og ble første gang tatt i bruk mot opptøyer i 1958. Stoffet ble først testet på dyr, hvor man fikk liten effekt fordi de fleste dyr har mindre utviklede tårekanaler enn mennesker, og fordi pelsen beskyttet mot gassen. CS ble så testet på frivillige fra British Army.

Kjemi

Ved romtemperatur er CS et hvitt, krystallinsk fast stoff. Stoffet er svært lite løselig i vann og brytes også ned av vann, men dette tar lang tid. Årsaken til at det er kjent som CS-gass er at stoffet aerosoliseres ved bruk, det vil si at det spres i form av svært små partikler. Dette skjer vanligvis ved hjelp av en form for pyroteknisk innretning. 2-klorbenzalmalonitril er et aromatisk cyanokarbon, og er et SN2-alkyleringsmiddel. CS framstilles ved kondenseringsreaksjon av 2-klorbenzaldehyd og malonitril i nærvær av pyridin.

Behandling

Ved eksponering for CS er den beste behandlingen som regel bare å unngå videre eksponering. Symptomene vil da forsvinne i løpet av 30 minutter. For å unngå videre eksponering bør man forlate området der CS blir brukt, og ta av seg klær som har vært eksponert. Vasking frarådes, ettersom det fører til risiko for at CS-partikler kan skylles av gårde og komme i kontakt med nye hudområder eller spesielt øynene. Dersom symptomene vedvarer bør lege oppsøkes.
Natrium metabisulfitt reduserer virkningen til CS-gass.

Bruk

Den fysiologiske virkningen av CS gjør at stoffet er velegnet til å skape en sterk distraksjon og et ønske om å flykte hos dem som blir utsatt. I aerosolform («CS-gass») brukes stoffet av opprørspoliti for å få folkemengder til å spre seg og forlate et område. Ved bruk til personlig forsvar er målet at smerten og ubehaget den man forsvarer seg mot fører til at vedkommende gir opp eller avbryter angrepet, slik at den som forsvarer seg kan unnslippe.
I militær virksomhet brukes CS-gass for å få realistiske øvelser på gassangrep (ABC-tjeneste) og for å sikre at beskyttelsesutstyr fungerer. Slik bruk er vanlig også i det Norske forsvaret. Personellet får førstehånds kjennskap til CS gjennom den såkalte "sniffetesten" som ofte utføres i forbindelse med gassmaskekontroll.

Regulering

CS-spray omfattes av Våpenlovens §§1b og 3e-f og er ulovlig å kjøpe og eie for privatpersoner. Sprayen brukes i av mange politistyrker, deriblant i Norge, i massetjeneste, det vil si ordenshåndhevelse under demonstrasjoner, opptøyer o.l. Politiets bruk er i Norge hjemlet i våpeninstruksen. I andre land er det tillat for private å bruke CS til personlig bruk. Det er også et betydelig ulovlig marked for CS-spray både som offensivt og defensivt våpen.
Militær bruk av CS ved utdanning og øving er i Norge regulert i Forsvarets sikkerhetsbestemmelser for landmilitær virksomhet og også underlagt NATO-standarder. Før personell utsettes for CS i feltøvelser skal det være opplyst om at CS kan bli brukt, gassmasker skal være tilpasset og bruken av dem skal være innøvd. Sikkerhetsavstanden til områder med sivil ferdsel er 800 meter.
CS er i konvensjonen om kjemiske våpen forbudt i krig. Årsaken til dette er at bruk av CS-gass kan utløse kjemisk krigføring med mer dødelige, forbudte stoffer.