Bessarabia

Bessarabia er en historisk region som idag hovedsakelig ligger i Moldova, delvis også i Ukraina. Regionen er avgrenset av Svartehavet i øst, og elvene Dnestr i nordøst og Prut/Donau i sørvest. Opprinnelsen til navnet er omdiskutert, men kan stamme fra fyrstehuset Basarab som kontrollerte deler av området på 1300-tallet. Lenge var Bessarabia en bufferregion mellom stormaktene Østerrike, Russland og Det osmanske rike.
Bessarabia tilhørte Romania mellom 1918 og 1939 og igjen 1941–1944.

Historie

Området har vært bebodd i tusentalls år. Det første riket som etablerte seg var det dakiske Burebistas kongedømme som fantes i Julius Cæsars livstid. Det ble beseiret av romerne i år 106, men var aldri en lydstat, til forskjell fra omgivelsene. På denne tid ble området romanisert, og dakerne tok latin som språk og kultur. Fra 200-tallet til 1300-tallet området invadert av flere stammer og folk.
Fra 1300-tallet tilhørte søndre Bessarabia Valakia. Senere overtok Moldavia hele området. Fra 1484 begynte Det osmanske rike gradvis å annektere regionen. Fra 1812 til 1856 inngikk området i det russiske rike som guvernementet Bessarabia. På denne tid ankom mange tyskere og bulgarer, – de tyske er senere borte (Den tidligere tyske presidenten Horst Köhlers foreldre var rumenske statsborgere fra Bessarabia) eller helt assimilert, mens det fortsatt er en Bessarabia-bulgarsk minoritet der. Fra 1856, etter Krimkrigen, inngikk Bessarabia i fyrstedømmet Moldova, men ble gjenerobret av Russland og tilkjent dette riket ved Berlin-kongressen i 1878.
Tsaren annekterte i 1812 Bessarabia og lot jøder bosette seg der. perioden 1812–1860 ble det ført en streng assimilasjonspolitikk i Bessarabia. Folketellingen fra 1817 viser at andelen rumensktalende innbyggere på den tiden var 86 prosent. Drøyt 80 år senere hadde denne andelen sunket til 56 prosent, mens andelen russere, ukrainere og andre folkeslag var steget, noe som også delvis kan forklares ved at rumensktalende innbyggere ble oppmuntret til å flytte til andre provinser.
Området ble knyttet til Romania i 1918 etter en avstemning i det bessarabiske parlament, der 86 representanter stemte for tilslutning, med tre mot og 36 blanke stemmer. 
Sovjetledelsen godtok derimot aldri denne union og krevde en ordentlig folkeavstemning - som de facto var funnet sted. Den manglende folkeavstemningen var derimot ikke den fremste grunnen til misnøye for Sovjets statsapparat; det dreide seg om tap av territorium.
Ved midten av 1930-tallet hadde 12 prosent av Bessarabias befolkning flyktet til Sovjetunionen og andre land. Med støtte i oppgjøret mellom Sovjetunionen og Tyskland i Molotov–Ribbentrop-pakten ble Romanias regjering i 1940 tvunget til å gå med på at Bessarabia og det nordlige Bukovina ble tilsluttet Sovjetunionen. Da den rumenske hæren trakk seg ut av Bessarabia og Bukovina i 1940 massakrerte de flere hundre jøder i Dorohoi og andre steder. Allerede i juli 1941, da Tyskland innledet Operasjon Barbarossa, ble området erobret av Det tredje rike og dets rumenske allierte. Bukovina og Bessarabia ble overlatt til Romania som deporterte jødene derifra til den ukrainske provinsen Transnistria.  Rumenske og tyske styrker Bukovina, Bessarabia og Transnistria inkludert Odessa. I Bessarabia var over 7 % av befolkningen jøder, mens majoritetsbefolkningen var overveiende rumensk. Jødene i Bessarabia ble utsatt for mer diskriminering enn jøder i andre deler av Romania for eksempel når det gjaldt yrkesvalg og utdanning. Antisemittisme var utbredt. Befolkningen i Transnistria var hovedsakelig etnisk ukrainsk i tillegg en del jøder, russere og rumenere. I Bessarabia og nordre Bukovina ble 150 000 massakrert i juli og august 1941, samtidig ble eiendommer plyndret. De overlevende ble deportert til Transnistria i september og oktober.  De deporterte måtte til dels gå til fots i flere uker. Underveis ble mange plaget og banket opp av lokalbefolkning som sto oppstilt langs veien. I Transnistria var det vanligere at lokalbefolkningen hjalp kolonnen av deporterte med mat.  Rumenske styrker oppfordret innbyggerne i Bessarabia, Bukovina og Transnistria til å angripe jødene. Befolkningen i Bessarabia var særlig ivrig i å banke opp, rane og drepe jødene, sammenlignet med befolkningen i Transnistria som begikk få overgrep. Innbyggerne i området medvirket eller var vitne til det som foregikk. No tusen overlevende fra Bessarabia og Bukovina ble ikke deportert til Transnistria for å unngå mangel på håndverkere. 
I 1944 måtte Hitlers og Antonescus styrker trekke seg tilbake for Den røde armé. 
I Sovjetårene 1940–1951 ble et stort antall moldaviske familier deportert fra Bessarabia på Stalins ordre; disse familiene var nesten utelukkende rumenskspråklige.