google/wiki40b huggingface dataset:
Nordre Land

Areal og befolkning

Per 2007 var 41 % av innbyggerne bosatt i tettbygde strøk. Nesten halvparten av nordrelendingene bor i og rundt kommunesenteret Dokka (ca. 3 000 av kommunens innbyggere). Innbyggertallet 1.januar 2015, var 6740. dette var en økning på 40 personer  på ett år.  
I 2009 ble Dokka proklamert som en Landsby av daværende statsråd Magnhild Meltveit Kleppa og daværende ordfører Liv Solveig Alfstad. Offisiell åpning av Landsbyen Dokka skjedde 31.august 2009. 
Ellers spredt bebyggelse i Vest-Torpa, Nord-Torpa og Aust-Torpa, samt Nordsinni, Østsinni og vestsiden av Randsfjorden.
Nordre Land kommune svarer til området for Nordre Land prestegjeld, i Hamar bispedømme.

Historie

Fra 1837 lå Nordre Land i Land formannskapsdistrikt. I 1847 ble dette delt i Nordre og Søndre Land formannskapsdistrikt. Land hadde 9 199 innbyggere da distriktet ble delt.
1. januar 1914 ble Nordre Land delt ved at Torpa ble skilt ut som egen kommune.
1. januar 1962 ble Torpa og Nordre Land kommuner, samt Tranlia krets og eiendommen Store Røen fra gamle Fluberg kommune (tilsammen 196 innbyggere i Fluberg-områdene) slått sammen til dagens Nordre Land kommune.

Geografi

Innsjøene Randsfjorden, Dokkfløyvatnet, Akksjøen, Synnfjorden og Ullsjøen ligger i kommunen. Elva Dokka renner fra Dokkfløyvatnet i nord og ned gjennom Torpa og mot tettstedet Dokka, og videre ut i Randsfjorden. Denne elva er regulert. Elva Etna renner fra nabokommunen Etnedal i vest, gjennom Nordsinni, før den møter Dokkaelva ved Dokka. Denne elva er ikke regulert.
Bortsett fra elva Etna, som er uregulert, har Nordre Land flere utbygde elver med vannkraftverk. Fra småkraftverket Øvre Åvella kraftverk til det største: Torpa kraftverk. Kommunens årlige kraftproduksjon er på ca 572 GWh.

Kommunevåpen

Kommunevåpenet ble vedtatt i 1986. Det viser to gule tømmerfløterhaker på blå bakgrunn. Valget av redskapen som symbol på kommunevåpenet speiler den lange historien med tømmerfløting i Randsfjordsvassdraget. Grafiker Dag Magne Staurheim tegnet motivet.
Australoleiopus

Utseende

En middelsstor, avlang trebukk, marmorert i rødbrunt og brunhvitt. Pronotum er avrundet firkantet med en liten tann nær hvert bakhjørne. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med en tann i spissen.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra New South Wales.
Det gamle Christiania

Det gamle Christiania er en bok om det gamle Christianias (dagens Oslos) historie fra grunnleggelsen i 1624 til 1814, utgitt av historikeren Ludvig Daae i 1871. Boken kom i nye opplag i 1891 og i 1924.
Ludvig Daae hadde opprinnelig skrevet en rekke artikler om det gamle Christiania under tittelen «Bidrag til Christiania Bys Historie» i Morgenbladet i årene 1868–1871. Disse artiklene ble i 1871 utgitt samlet i boken Det gamle Christiania. Boken ble i 1878 oversatt til nederlandsk og utgitt som en del av H. W. van der Meijs Wandlingen door Norwegen. I 1891 kom en ny utgave av Det gamle Christiania, denne gangen med illustrasjoner, og i 1924 utga Roar Tank en tredje utgave i forbindelse med byens 300-årsjubileum. Denne utgaven inneholdt også en bibliografi over Ludvig Daaes livsverk. Tank omtaler boken som «en straalende Række med Billeder, øst ud med en Haand, som var varm i Venskab og refsende mot dem, som efter hans Opfatning sveg det, som var Videnskabens hellige Love».
Rio Bravo

Handling

Sheriff John T. Chance i Texas, arresterer Joe Burnette for mord. Joes bror, Nathan, er en mektig mann og leier en rekke revolvermenn til å befri Joe, mens Chance bare har fylliken Dude og den gamle mannen Stumpy til å hjelpe seg. Kampen ser ut til å være over før den har begynt og de tre må holde stand til delstatens marshal kommer.

Anmelderne og publikum

Filmen har fått svært god omtale av filmkritikerne og har oppnådd så mye som 100% på Rotten Tomatoes.
VGs anmelder gav den terningkast tre og skrev: «Ta den ikke alvorlig, men gå og mor Dem. Artig western med John Wayne, Dean Martin, Ricky Nelson».

Priser

Filmens regissør ble nominert til en Directors Guild of America i 1960. Den ble året før nominert til to Golden Laurel (beste film og beste skuespiller).
Filmen ble distribuert av Warner Bros. i USA og mange andre land.
Fransk Ekvatorial-Afrika

Fransk Ekvatorial-Afrika (fransk: Afrique Équatoriale Française, AEF) var en føderasjon av franske kolonier med beliggenhet i Sentral-Afrika, fra Kongoelven og nord til Sahara-ørkenen. 
Føderasjonen, etablert i 1910, besto av fire territorier: Gabon, Mellom-Kongo (nå Republikken Kongo), Oubangui-Chari (eller Ubangi-Shari, nå Den sentralafrikanske republikk) og Tsjad, selv om sistnevnte ikke var under full kontroll før i 1920. Guvernør-generalen var stasjonert i Brazzaville, med representanter i hvert av territoriene.
I 1911 oppga Frankrike deler av området til tysk Kamerun som et resultat av Agadir-krisen. Området ble tilbakelevert etter at Tyskland tapte første verdenskrig, men Kamerun ble, som et resultat av et mandat i Folkeforbundet, ikke igjen integrert i AEF.
Gjennom andre verdenskrig støttet Fransk Ekvatorial-Afrika, under ledelse av Félix Éboué de frie franske styrkene (med unntak av Gabon, som støttet Vichy-regimet i perioden 16. juni 1940 til 12. november 1940) og ble et senter for deres aktiviteter i Afrika.
Under den fjerde franske republikk (1946–58) var føderasjonen representert i det franske parlamentet. Da territoriene i Fransk Ekvatorial-Afrika hadde folkeavstemning september 1958 om hvorvidt de skulle kreve autonomt selvstyre, ble føderasjonen oppløst. I 1959 ble de nye republikkene samlet i Unionen av sentralafrikanske republikker, før de oppnådde fullstendig uavhengighet i august 1960.
Bailly kraftverk

Bailly kraftverk er et kombinert gasskraftverk og kullkraftverk i Porter County, delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 616 MW, fordelt på 2 blokker / turbiner. Dette er delstatens trettende største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. 
Anlegget ble bygget ut i årene 1962–1968. Brenselkilden er (sub-)bitumenøst kull og naturgass.
Fredløs i skogen

Handling

Småjentene Kjersti og Mari er på tur i skogen med sin hund. Samtidig jages en tyv som har stjålet sauer. Jentene trekkes inn i viderverdigheter.
Rugde

Beskrivelse

Rugde (vitenskapelig navn Scolopax rusticola) er en fugl som forekommer i hele Norge, og som kjennetegnes ved at den har forholdsvis korte bein til å være en vadefugl og svært langt nebb. Den er 33-35 cm lang med en vekt på rundt 300 g. Rugda er brunspraglete med tverrstriper på undersiden.

Hekking

Rugda legger 4 egg. Den kan få 1-2 kull. Rugetiden varer i 21-24 dager. Den hekker nord til Troms.

Føde

Den bruker det lange nebbet sitt til å spise smådyr i skogbunnen.

Rugdetrekk

Rugda forlater Norge i oktober- desember, for å overvintre i varmere strøk. Den kommer tilbake i mars- april.
Rugda har et trekk om morgenen og kvelden. Hensikten med dette er at hunnene som sitter på bakken skal kunne velge make. Låten under trekket kan beskrives som ort, ort, ort, pisst.
Fullmåne

Fullmåne er betegnelsen på den fasen i månens kretsløp hvor den befinner seg på motsatt side av jorden i forhold til solen. Siden som vender mot jorden sees da fra jordens overflate som en rund skive som er fullstendig opplyst av solen. 
Månen bruker gjennomsnittlig 27,322 døgn på ett kretsløp rundt jorden. Men den trenger ytterligere to dager for å "ta igjen" solen, til der hvor jorden, månen og solen igjen står i samme geometriske stilling i forhold til hverandre. Dette betyr at den gjennomsnittlige tiden mellom fullmåner er 29,5306 døgn. Perioden kan variere med så mye som et halvt døgn, fra 29,272 til 29,833.

Tidevann

Tidevannet er knyttet til månens og solens tyngdekraft. Ved hver fullmåne og nymåne inntreffer springflo og springfjære. Ved halvmåne inntreffer nippflo og nippfjære.

Påske og fullmåne

Terminen for påske fastlegges ut fra fullmånen. Påskesøndag feires på første søndag etter første sykliske fullmåne som inntreffer på eller etter 21. mars.

Myter

Tidligere trodde man at fullmånen kunne forårsake såkalt månesyke, og at følsomme mennesker lettere kunne tippe over i denne perioden. Det engelske ordet lunacy («galskap») har sitt opphav i denne folketroen. 
Fullmånen er også nært knyttet til myten om varulver. I mange versjoner av mytene hevdes det at de forvandles ved fullmåne. Denne varianten har i moderne kultur nesten fullstendig fortrengt de eldre variantene, hvor forvandlingen ofte var enten permanent eller for en avgrenset periode. 
Psykologer har ikke funnet sterke beviser for endret atferd ved fullmåne. Noen undersøkelser indikerer en positiv effekt, mens andre indikerer en negativ effekt; uansett ser det ut til at hvis det er en faktisk sammenheng med månefasen er den minimal. Som et eksempel på hvordan undersøkelser får forskjellig resultat kan det vises til at British Medical Journal i 2000 publiserte to undersøkelser: Studiet fra Bradford Royal Informary i England viste at det var dobbelt så mange som ble behandlet for hundebitt ved fullmåne i forhold til andre dager, mens studiet fra flere sykehus i Australia viste færre hundebitt ved fullmåne.
Emanuel Vigeland

Familiehistorie

Emanuel var sønn av kabinettmaker Elesæus Thorsen (1835–86) og Anna Aanensdatter (1835–1907). Han ble født i Halse ved Mandal i Vest-Agder, seks år etter sin eldre bror Gustav Vigeland. I 1902 giftet han seg med Valborg Kristine Madsen (1879–1951), og de fikk en datter, Maria Vigeland (1903-83), og to sønner, Per Vigeland (1904–1968) og Immanuel (Imm) Vigeland (1917-2004). Maria og Per ble anerkjente kunstnere mens Imm ble en kjent bryozoolog og eventyrer. 
Barndomshjemmet i Mandal er bevart som museet Vigeland hus.

Utdanning

Han gikk på Den kgl. Tegneskole i Kristiania i tiden 1894–1897. Fra 1899–1900 var han elev av Fernand Cormon i Paris. Deretter dro han på studiereiser i Italia og England, frem til 1902. I 1905 var han på studiereiser i Egypt, Jerusalem og Italia. Senere, i perioden 1907–1910 dro han på studiereiser til Nord-Frankrikes katedraler – Le Mans, Chartres, og Tours.

Tomba Emmanuelle

Mange anser Vigelands hovedverk for å være hans eget mausoleum, Tomba Emmanuelle (italiensk for 'Emanuels grav'), bedre kjent som Emanuel Vigelands Mausoleum. Han oppførte det i Grimelundveien 8 på Slemdal i Oslo, opprinnelig som atelier og fremtidig museum for sine verker. Da han var ca. 50 år gammel, gjorde han om planene, og begynte å bygge om stedet for å gjøre det til sitt eget mausoleum. Som del av ombyggingen fikk han murt igjen alle vinduene, og i en nisje over den lave utgangen fra hovedrommet ble det plassert en uthulet rullesten fra Sørlandet. Denne skulle tjene som urne til hans aske, noe den gjør den dag i dag. Det sies at Vigeland, som var misfornøyd med at han gjennom hele livet kom til å virke i skyggen av sin mer kjente bror, laget døren så lav at man er henvist til å bøye seg foran hans urne. 
Innvendig fylte han tak og vegger med en 800 kvadratmeter stor freske som bærer navnet "Vita" (italiensk for "livet"). Hovedtemaet er menneskets livsløp fra unnfangelse til død, med fokus på seksualitet og reproduksjon. Et gjennomgående motiv er kvinner (særlig rødhårede) som seksuelle vesener eller som mødre. Der mannen er avbildet, fungerer han som regel som seksualpartner for kvinnene, men mot slutten av livssyklusen blir mannen oppfattet som kunstner, og han dør som et skapende individ midt iblant sine kunstnerverktøy. I tillegg finnes et større motiv på hver vegg, samt i taket. Fresken er ment som en hyldest til den kristne Gud som skaper av, og herre over, mannens og kvinnens liv. I freskene kan man se flere karaktertrekk som bærer likhet med kunsten til broren Gustav - som for eksempel fascinasjonen over menneskets livssyklus og reproduksjon - samt de generøse formene til de avbildede menneskene.
I 1958 ble mausoleet åpnet for publikum. Det drives av den private stiftelsen Emanuel Vigeland Museum.
Sinquefield Cup 2014

The Sinquefield Cup er en internasjonal sjakkturnering som i 2014 ble arrangert for andre gang i St. Louis i USA. Turneringen hadde seks deltagere som på turneringstidspunktet lå blant de ni høyest rangerte sjakkspillere i verden. Spillerne møtte hverandre to ganger, en gang med hvite og en gang med sorte brikker.

1. runde

Etter første kamp tok Fabiano Caruana ledelsen i turneringen etter å ha slått Veselin Topalov, mens Levon Aronjan spilte remis mot Hikaru Nakamura. Magnus Carlsen spilte med svarte brikker i et parti som endte med remis etter 38 trekk mot Vachier-Lagrave.

2. runde

Fabiano Caruana ledet turneringen etter to seirer av to mulige. I andre runde ble franskmannen Maxime Vachier-Lagrave slått. Bulgareren Veselin Topalov gikk på sitt andre tap da han spilte mot Levon Aronjan. Magnus Carlsen tok remis ved trekkgjentakelse mot Hikaru Nakamura.

3. runde

3 avgjorte partier i denne runden. Caruana er ustoppelig, med en sterk seier mot Carlsen med svart. Vachier-Lagrave slo Levon Aronjan med hvit, det samme med Veselin Topalov mot Hikaru Nakamura.

4. runde

Verdensmester Magnus Carlsen spilte remis for tredje gang i sjakkturneringen, og han venter fortsatt på sin første seier. Etter 63 trekk ble det remis mot bulgarske Veselin Topalov. Så langt ledet Caruana med 4 poeng, mens franske Maxime Vachier-Lagrave er nummer to med 2 poeng og de fire siste spillerne står med 1,5 poeng hver.

5. runde

Magnus Carlsen slo verdenstoer Levon Aronjan med svarte brikker etter et langt parti. Hans første seier i sjakkturneringen kom etter 70 trekk og over fem timer ved sjakkbordet. Halvveis i turneringen hadde da Carlsen 2,5 poeng og delte annenplassen med Veselin Topalov. Fabiano Caruana fra Italia står med full pott med sine fem poeng.

6. runde

Fabiano Caruana, som sålangt var ubeseiret i turneringen, vant sitt parti mot Veselin Topalov og hadde seks poeng etter seks kamper. Magnus Carlsen spilte nok en remis mot franske Maxime Vachier-Lagrave. Det var Carlsens fjerde remis og står med bare én seier så langt samt ett tap, og han ligger foreløpig på andreplass i turneringen med tre poeng. Carlsen fikk et tidlig overtak med én bonde mer men klarte ikke å utnytte fordelen.

7. runde

Caruana vant mot Vachier-Lagrave og står med 7/7. Carlsen vant mot Nakamura, som rotet seg bort i åpningen. Topalov-Aronian endte remis.

8. runde

Carlsen stoppet Caruanas seiersrekke og holdt italieneren til remis etter å ha stått noe dårligere tidlig i partiet. Caruana hadde med dette sikret seieren i turneringen 2 runder før slutt. Aronian - Vachier-Lagrave endte remis etter ett feiltrekk i en stilling hvor Aronian stod til vinst. Nakamura - Topalov endte med seier til Topalov.

9. runde

Magnus Carlsen spilte uavgjort mot Levon Aronjan. Carlsen hadde trolig vinstmuligheter i løpet av partiet, men det ebbet til slutt ut i remis. Også partiene Caruana - Nakamura og Vachier Lagrave - Topalov endte remis.

10. runde

Alle partiene i denne runden endte uavgjort. Dette betød at Magnus Carlsen sikret andreplassen ettersom Veselin Topalov var nødt til å vinne partiet for å kunne ta andreplassen.
Gerhard Heiberg

Bakgrunn

Jens Gerhard Heiberg er sønn av advokat Jens Gerhard Holmboe Heiberg og Johanne Marie Baumann Nielsen. Han er utdannet i Business Administration med MBA fra Handelshøjskolen i København i 1963, og har studert ved universitetet i San José, California (1964).
Han er gift med Cathrine Matheson (f. 1947).

Virke

Heiberg begynte sin karriere i Norsk Hydro hvor han var ansatt fra 1965 til 1966. Etter det jobbet han i Borregaard (1966–72). Han begynte i Norcem-konsernet i 1972 og var administrerende direktør der fra 1973 til 1987, og konsernsjef for det fusjonerte Aker Norcem 1987-89, samt styreformann i Aker A/S fra 1989 til 1996. Han var også styreformann i Den norske Bank fra 1995 til 2000. I tillegg var han partner i selskapet Norscan Partners AS i Oslo.
Heiberg gjorde seg bemerket som president for organisasjonskomiteen for Vinter-OL 1994 på Lillehammer (LOOC) fra 1989 til 1994. Han ble fra 1994 medlem av IOK og styremedlem i samme organisasjon fra 2003. Året etter ble Heiberg rangert som nummer 10 på en liste over verdens mektigste personer innen sport, av det uavhengige internasjonale nyhetsbrevet Sport Intern. Han er nåværende leder for IOCs markedskommisjon.

OL i Kina og menneskerettigheter

I april 2008 gikk han offentlig ut og avfeide den kritikken som hadde blitt rettet mot Kina. Kritikken kom fra deler av det politiske miljøet i Norge og hadde kommet på bakgrunn av at Kina skulle arrangere sommer-OL og at de nettopp hadde slått ned på opptøyer i Tibet.

Utmerkelser

Heiberg har mottatt en rekke ordener og utmerkelser for sitt arbeid. Han er kommandør av St. Olavs Orden og av den togolesiske Mono-ordenen, han er ridder av Finlands løves orden og av Æreslegionen og er innehaver av stort ærestegn i sølv av det østerrikske Ærestegnet for fortjenester. Heiberg har også mottatt Den olympiske orden i gull. Heiberg mottok Idrettsgallaens hederspris under Idrettsgallaen 2017.
Søvassmarka

Søvassmarka er et skogs- og heiområde vest i Drangedal kommune i Telemark. Området, som ligger et par timers fottur sør for Gautefall, er et av de mest benyttede områdene i kommunen når det gjelder fiske og friluftsliv. Avstanden til Drangedal sentrum er ca. 16 km, til Gautefall Turisthotell ca. 6 km.

Adkomst

Avkjøringen er godt merket ved hovedvegen (Fv358), og langs den 15 km lange skogsbilvegen i området er stier, vann og tjern merket. For bil må det betales avgift i automat ved innkjøring. Der kan man også løse døgnkort for fiske. Telt er tillatt, men ikke campingvogn eller «combicamp». Er ikke lov å la bilen stå inne i marka over natta, gjelder ikke bare bobil men også personbil.

Historie

Spor etter flere boplasser, helt tilbake til steinalderen, forteller om betydelig aktivitet i tidligere tider. Ved Hellersvatnet, som er det største vannet i området og det tredje største i kommunen, finnes det en heller hvor det bl.a. er funnet en flintsigd fra yngre steinalder. Heigårdene her inne var bebodd fram til slutten av 1800-tallet, og oppmurte fiskeplasser viser at fisket har vært en betydelig næringsvei. Fløtningsanlegg langs hele vassdraget forteller også om en vesentlig tømmerdrift.
Gjennom Søvassmarka gikk også den gamle ridevegen fra øvre Telemark ut til kysten, ved Risør. Det var denne vegen bøndene gjerne valgte når de skulle skaffe seg salt, og den kalles fremdeles «Saltvegen».
Exodus (band)

1985-1994

I 1985 kom debut-albumet Bonded by Blood, og det nådde fort kultstatus. Bonded by Blood står igjen i dag som en milepæl i thrash metal-miljøet. Året etter forlot Paul Baloff bandet, og Steve "Zetro" Souza kom inn som ny vokalist.
Gary Holt (gitar), Rick Hunolt (gitar), Steve "Zetro" Souza, Rob McKillop (bass) og Tom Hunting (trommer) skulle nå gi ut to album sammen; Pleasure of the Flesh i 1987 og Fabulous Disaster i 1989. Året etter ga Exodus ut enda et album, Impact is Imminent, men nå uten Tom Hunting. John Tempesta tok Tom Hunting sin plass som trommeslager i Exodus. Det var denne oppstillingen som i 1990 ga ut konsertalbumet Good Friendly Violent Fun.
I 1991 forlot Rob McKillop (bass) bandet, og på det nye Exodus-albumet, Force of Habit fra 1992, var Mike Butler trommeslager. I 1992 forlot også Steve "Zetro" Souza Exodus, fordi han ikke var nok engasjert i bandet. I 1994 ble bandet oppløst.

1997-1998

I 1997 gjenforente Exodus seg med Gary Holt og Rick Hunolt på gitar, Paul Baloff på vokal, Jack Gibson på bass og Tom Hunting på trommer. I 1997 ga de ut konsertalbumet Another Lesson In Violence, før de på nytt ble oppløst i 1998.

2001-

Da bandet på nytt ble gjenforent i 2001 var Paul Baloff, Rick Hunolt, Tom Hunting, Jack Gibson og Gary Holt tilbake. I 2002 led Paul Baloff av et slag som førte ham i koma. Slaget svekket ham så kraftig at familien hans bestemte for å la ham dø i fred. Den 2. februar 2002 ble Paul Baloff erklært død. Exodus bestemte seg for å fortsette for å hedre hans minne, og Steve «Zetro» Souza kom tilbake i bandet. Bandet ga ut comeback-albumet Tempo of the Damned i 2004, 12 år etter deres siste studioalbum.
Rick Hunolt og Tom Hunting forlot Exodus i 2005. Heathen-gitaristen Lee Altus og tidligere Slayer-trommis, Paul Bostaph, tok deres plass. Bandmedlemmene mente at Steve «Zetro» Souza fortsatt ikke klarte å engasjere seg nok i bandet, og i 2005 ble han sparket fra Exodus. Han ble senere erstattet med Rob Dukes. Mange mener at deres neste album ville bli det sterkeste albumet deres siden Bonded by Blood. Shovel Headed Kill Machine ble utgitt i 2005, og denne oppstillingen er den samme bandet har i dag.
Exodus' neste studioalbum er ventet å komme i slutten av 2007.
Camel (sigarettmerke)

Camel er et varemerke for sigaretter som ble introdusert sommeren 1913 av det amerikanske tobakksselskapet R.J. Reynolds Tobacco som en av de første, ferdigrullede sigarettene. Pakkene er forsynt med et bilde av en dromedar. De fleste variantene inneholder tyrkisk og Virginiatobakk og gjennom årene er det varianten uten filter i myk pakning i regulær størrelse som er mest kjent og mest kjøpt. 
I Norge markedsførte Imperial Tobacco merket, men i begynnelsen av 2008 tok Conrad Langaard AS over. På det norske markedet finnes kun Camel Blue og Camel Filters. På verdensbasis finnes nesten utallige varianter av merket. 
I og med reklameforbudet mot tobakk i mange land, er det blitt lansert spin-off-produkter som sko og støvler, noe man kan reklamere for. Fottøy er også nærliggende til slagordet som er brukt gjennom alle år: «I'd walk a mile for a Camel!» (Jeg ville gått en mile for en Camel)

Sigarettenes innhold

I en studie i 1977 ble det funnet 27 mg tjære og 1,6 mg nikotin i hver Camel Plain-sigarett. Dette var det femte høyeste innholdet av tjære og det niende høyeste innholdet av nikotin i testen som dekket 28 sigarettmerker som var tilgjengelig på det norske markedet.
Bertone Blitz

Bertone Blitz er en elektrisk sportsbil bygget i 1992 av det italienske selskapet Bertone.
Bilen kjører 0-100 kilometer i timen på seks sekunder med to 36-hestekrefters elektriske motorer, med et kombinert dreiemoment på 95 Nm. Bilen veier 650 kilo, hvorav 260 kilo er blybatterier. Rekkevidden før bilen må lades opp er 100 til 130 kilometer, og bilen fullades på 4-6 timer.
Datsja

Datsja (av russisk дача) er et russisk ord for en sommerbolig eller et landsted i forstedene til russiske og tidligere sovjetiske byer. Ordet betyr egentlig '(det som er) gitt eller tildelt', men kan forklares som «et hus på landet». Det kan være alt fra små hageskur til flotte to-etasjes jakthytter. Byboere i Russland og de andre østeuropeiske statene som måtte ha en datsja med litt eiendom, kan bruke den som attåtnæring og dyrke frukt og grønnsaker og ale opp kylling og gris. I sommerhalvåret besøkes datsjaen i helgene for å nyte frisk luft og for å hente hjem innhøstningen som så blir syltet og hermetisert. Den største forskjellen fra vanlig norsk hytteliv er nettopp matauk-aspektet.
Fordi det var restriksjoner på størrelsen og formen på datsjaer i sovjettida ble enkelte trekk ved bygningene, som et loft eller en overbygd veranda, ofte overdimensjonert. I perioden fra 1963 til 1985 var begrensningene særlig store, og en kunne bare bygge énetasjes sommerhus uten permanent oppvarming og gulvareal mindre enn 25 m² som datsjaer. Eldre datsjaer fikk likevel stå urørt. Siden 1990 er slike restriksjoner fjernet. Det er anslått at omkring en firedel av alle familier i storbyene har datsjaer.
Datasjer kan brukes av eieren eller leies ut til byboere om sommeren.