google/wiki40b huggingface dataset:
Alain Senderens

Bakgrunn

Alain Senderens ble født i Hyères og tok videregående skole i Labatut-Rivière. Han utdannet seg til kokk ved  Ambassador Hotel i Lourdes. I Paris arbeidet han i restaurantene La Tour d'Argent og fra 1963 til 1965 i Lucas Carton, som kan kjøpte tyve år senere. Deretter ble han sous-chef i Hiltons restaurant ved Paris-Orly lufthavn.

Mesterkokk

I 1968 åpnet Senderens restauranten L'Archestrate i Paris. I 1978 fikk restauranten tre tjerner i Guide Michelin.
I 1985 kjøpte han jugendstil-restauranten Lucas Carton, som ligger overfor kirken La Madeleine. Også den fikk tre stjerner. I 1997 overtok Paul-François Vranken andeler av restauranten, som så ble ervervet av den japanske ølproduseent Asahi Beer.
I 2005 var han den inntil fa eneste kokk som gav avkall på de tre michelinstjerner. Han erklærte at han ikke samtidig kunne oppstille en meny til betalbar pris og samtidig overholde Michelin forventede standard.  
I 2013 solgte Senderens sine andeler i restauranten til sin partner, og den fikk tilbake navnet Lucas Carton. I juli 2014 forlot Senderens restauranten. I 2017 ble den gitt én michelinstjerne.

Betydning

New York Times kalte Senderens en av grunnleggerne av Nouvelle Cuisine. Han går for å være oppfinner av degustasjonsmenyen med perfekt utsøkt vinledsagelse.
Senderens utdannet en rekke kokker, som for eksempel Alain Passard, som overtok Senderens restaurant L'Archestrate og endret navnet dens til Arpège (tre Michelin-stjerner), Alain Solivérès som ble kokk på restauranten Taillevent (tre stjerner), Christian Le Squer (tre stjerner) og Karl Ederer.
Sommernatt (Morten Holm Pettersen-album)

Sommernatt er et musikkalbum med Morten Holm Pettersen, utgitt i 2008.
Metron

Utseende

Metron er små, mørkbrune smygere med vingespenn på 20-25 millimeter). De fleste har skinnende hvite flekker på begge vingepar, på undersiden danner disse vanligvis et bredt tverrbånd i alle fall på bakvingen.

Levevis

Larvene lever på gress og halvgress.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Tsjernogorsk

Tsjernogorsk (russisk: Черного́рск) er en by i Republikken Khakasia i Russland. Den ligger rundt 20 km nordvest for Abakan. Innbyggertall: 73 077 (folketelling 2002).
Tsjernogorsk ble grunnlagt i 1936 gjennom en sammenslåing av flere mindre bosetninger. I Sovjettiden lå det en gulag-arbeidsleir her.
Cover Drive

Cover Drive er et pop/r&b-band fra Barbados, mest kjent for hiten Twilight.
Nora Mørk

Klubb

Mørk signerte for Larvik foran 2009/10-sesongen og debutsesongen resulterte i 151 mål på 21 kamper, og andreplass på toppscorerlisten i klubben.

Landslag

Hun debuterte for det norske landslaget den 21. september 2010 mot Romania og ble tatt ut til EM 2010. Dette var Mørks første mesterskap, og hun gjorde det godt fra sin høyre ving posisjon, og imponerte i debutmesterskapet med 23 mål. Etter EM i 2010 spilte hun ikke for landslaget igjen i et mesterskap før VM 2013 grunnet jumpers knee. I VM 2013 ble hun Norges toppscorer med 30 mål  Året etter ble hun sentral på det norske laget som vant EM 2014. Hun ble tatt ut på mesterskapets All Star Team som beste høyre back, og var Norges toppscorer i mesterskapet med 41 mål.
I VM 2015 ble hun igjen norsk toppscorer, med 44 mål, og ble igjen tatt ut på mesterskapets All Star Team som beste høyre back da Norge ble verdensmestre. Norge fikk bronse ved Sommer-OL 2016, etter tap for Russland i semifinalen og seier mot Nederland i bronsefinalen, og Mørk ble mesterskapets toppscorer med 62 mål på 8 kamper.
Alfred Sisley

Bakgrunn

Sisley var sønn av engelske foreldre. Faren var en engelsk kjøpmann bosatt i Paris. Faren hadde skaffet seg en formue på handel med Sør-Amerika. Etter han var ferdig med skolen ble Alfred i 1857 sendt til London for å lære kjøpmannsyrket. Men han ville heller bli kunstner, og med det for øye vende han i 1862 tilbake til Paris og begynte i atelieret til maleren Charles Gleyre. Der møtte han Auguste Renoir og Claude Monet, og innledet livslange vennskap med begge. Sammen med dem, og med  Frédéric Bazille, malte han ofte i nærheten av Fontainebleau.

Maler

Sisley første kunstneriske forbilde var de engelske landskapsmalerne fra tidlig i århundret. Han hadde sett malerier av William Turner, John Constable og Richard Parkes Bonington i London og var inspirert av dem. Senere lot han seg påvirke av de franske malerne Camille Corot og Gustave Courbet. I 1867 stilte han ut sitt første maleri på Parissalongen. Fargebruken i bildene fra 1860-tallet minner om Corot og Courbet.
I den fransk-prøyssiske krig 1870/71 mistet Sisley-familien sin formue, en formue som også kunstmaleren hadde kunnet støtte seg på. Senere i livet var Sisley pengelens, trass i at han fikk solgt noen bilder, blant annet portretter av Edouard Manet og sangeren Jean-Baptiste Faure. Sisley skaffet brød til sin familie ved et beskjedent salg og dessuten økonomisk støtte fra kunsthandlaren Paul Durand-Ruel og kunstkritikeren Théodore Duret.
Etter 1870 tok Sisley stadig mer etter den måten impresjonistane malte på. Stilen minner om Monets malaekunst, men Sisleys malerier har en klarere struktur og er varere og mer forfinede. Motiven hentet han ofte fra landskap i nærheten av Paris, med elver, åkre og enger.
Han foretok fire reiser til England (1871–1897); fra 1880 bodde han i Moret-sur-Loing.
I 1874 deltok Sisley med fem landskapsmalerier på den første impresjonistutstillingen. Fem år senere, i 1879, prøvde han atter å få et bilde utstilt på salongen, men maleriet ble avvist av juryen. I 1882 stilte han ut for siste gang, han deltok da med 27 malerier på en utstilling arrangert av en grupp impresjonister.
Venner av Sisley omtalte ham som ein sky og vár personlighet. Fra 1895 led han av kreft i strupehodet, som han til slutt døde av i 1899.
John Logie Baird

Bakgrunn

Baird var den yngste av fire barn. Faren var John Baird, som var pastor i Church of Scotland i den lokale menighet St Bride's Church. Moren var Jessie Morrison Inglis, som var blitt foreldreløs i ung alder fra en familie av rike skibsbyggere fra Glasgow.
Han studerte blant annet ved Scotland Technical College og University of Glasgow. Studiene ble avbrutt av første verdenskrig og han tok aldri noen eksamen.
Han meldte seg til militærtjeneste tidlig i 1915 i British Army, men ble klassifisert som stridsudyktig. Han tok da arbeide for Clyde Valley Electrical Power Company, som produserte ammunisjon.

Forskning, oppfinnelser

Baird klarte i 1925 å vise bevegelige bilder av en buktalers dukke. Året derpå ble de første bildene sendt offentlig på varehuset Selfridges i London. 
I 1927 sendte Baird et signal via telefonlinje mellom London og Glasgow. Han startet Baird Television Development Company Ltd, som i 1928 lyktes i å sende det første transatlantiske TV-signalet fra London til Hartsdale i staten New York i USA. Selskapet produserte senere det første programmet for BBC. Baird klarte også å sende direkte fra Epsom-derbyen i 1931.
BBC benyttet Bairds teknikk mellom 1929 og 1937, da den ble erstattet av en teknikk beskrevet av A.A. Campbell-Swinton og senere utviklet av Philo Taylor Farnsworth og Vladimir Zworykin.
Bairds utallige utviklinger omfatter også en enkel videoutrustning, som han kalte Phonovision, bestående av en 78-plate med 30 linjer videosignal. Han arbeidet også med fiberoptikk, infrarødt lys, radar og forskjellige radiosystemer. Arbeidet med radar er omdiskutert ettersom knapt noe er kommet til allmennhetens kjennskap da den britiske regjeringen trolg støttet annen forskning da Baird arbeidet med dette. Baird søkte i 1926 om patent for «en anordning som viser reflekterede radiobølger». 
Baird demonstrerte i 1928 den første sendingen av fargefjernsyn. I 1932 viste han den første sendingen i ultrakortbølge. I 1941 demonstrerte han et TV-system med 600 linjer og han viste storbilde-TV i London, Berlin, Paris og Stockholm.
Baird døde i Bexhill-on-Sea i Sussex i England i 1946 etter et slag.
Kobolttanagar

Utbredelse

Den forekommer i Bolivia, Brasil, Colombia, Ecuador, Fransk Guyana, Guyana, Peru, Surinam, Trinidad og Tobago og Venezuela.
24. oktober

Navnedag

Eilif, Eivor
Sportsklubben Vedavåg Karmøy

Historikk

Klubben ble stiftet i 1967 som Vedavåg Idrettslag, men skiftet i 1999 navn til dagens; Sportsklubben Vedavåg Karmøy.

Fotball

A-laget i fotball spiller i 2012 i 4. divisjon.
Volleyball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982

Volleyball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982. Volleyball var en av flere sporter i de fjortende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 7. til 18. august 1982. Det var trettende gangen som volleyball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner, Cuba vant begge.
Kari Skjønsbergs pris

Kari Skjønsbergs pris til fremme av forskning om barne- og ungdomslitteratur deles ut annenhvert år av Institutt for arkiv-, bibliotek- og informasjonsfag ved OsloMet, i forbindelse med Kari Skjønsberg-dagene. Prisen består av et grafisk blad og et reisestipend på 10 000 kroner.
Prisen er oppkalt etter Kari Skjønsberg, som fra 1968 til 1994 underviste i barnelitteratur ved Statens bibliotekhøgskole, senere Avdeling for journalistikk, bibliotek- og informasjonsfag ved Høgskolen i Oslo. Prisen ble opprettet på hennes 70-årsdag i januar 1996, og første gang utdelt i 1997.
Hakan Kadir Balta

Landslaget

Han ble tatt ut i Tyrkias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Ischnia

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Kamerun.
Chasme

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Mecynodes

Levevis

Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sør-Europa og Midtøsten.
Scaphodius

Utseende

Små til middelsstore (2,5 - 6,5 millimeter), bredt sylindriske, gulaktige til svarte bladbiller. Hannene har sterkt forstørrede kjever (mandibler), nokså lsnake, gjerne krumme. Dekkvingene har dype legdefurer.

Levevis

Hettebladbiller er særlig aktive i varme og solskinn.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.
Øyenvitnet

Handling

Jake Scully er en arbeidsløs skuespiller i Los Angeles som sliter med å få jobboppdrag på grunn av sin klaustrofobi. Livet hans tar en drastisk retning når han får låne en ultramoderne luksusleilighet til en bekjent innen filmmiljøet som er på en utenlandsreise. Leiligheten er utstyrt med et teleskop og via dette blir han vitne til et brutalt overfall på en vakker kvinne i en naboleilighet. Han setter avgårde for å stanse overfallsmannen, men kommer for sent. Deretter kontakter han politiet, men de mener at han burde kontaktet dem på et tidligere tidspunkt og at hans valg om selv å gripe inn trolig kostet henne livet. I tillegg misstenker de ham for å være innblandet i drapet. Senere på kvelden og natta blir Jake liggende søvnløs og se på erotiske filmer for å døyve den uhyggelige opplevelsen. Underveis blir han oppmerksom på en reklamefilm med en pornofilmskuespillerinne kalt Holly. Han legger spesielt merke til at hun danser på nøyaktig samme vis som det kvinnen i naboleiligheten gjorde før hun ble angrepet. Noen dager etter oppsøke han Holly for å finne ut mer. Han klarer å få kontakt med henne på settet til en sexfilm-innspilling. Etterpå tar henne med til leiligheten og forsøker å forklare henne at noen har forsøkt å gjøre henne delaktig i et mordkomplott. Hun blir imidlertid redd og flykter fra ham. Jake innser at han selv må spore opp morderen. Under denne jakten trekkes han dypere og dypere inn i et spill hvor det blir stadig mer vanskelig for ham å skille mellom virkelighet og illusjon.

Anmelderne

Øyenvitnet har fått 78 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin bare gav den 1,5 av 4 stjerner.
De norske anmelderne var mer lunkne. Dagsavisen gav den terningkast tre, mens VG og Dagbladet gav den to. Den store film- og videoguiden gav den 4 av 5 stjerner.

Økonomi og popularitet

Filmen ble ingen publikumssuksess i USA hvor den kun innbrakte 8,8 millioner dollar.
Peer Gynt (1941)

Produksjonsdata

Filmen ble innspilt i Wilmette og Winnetka i Illinois samt i Wisconsin Dells i Wisconsin. Sally Hyde hadde ansvaret for kostymedesignen.

Handling

Peer Gynt er et hjerteløst og hensynsløst individ som behandler kvinner meget dårlig og utnytter dem seksuelt. Han tenker bare på seg selv og ingen andre. Peer reiser over hele verden og søker etter rikdom og tapte saker. Til sist vender han tilbake til Norge for å slå seg ned.
Airco DH.10

Konstruksjon og utvikling

DH.10 var konstruert av Geoffrey de Havilland for å møte kravene fra Air Board  for et en-eller to-motors dagbomber. Det ble konstruert med basis i den tidligere Airco DH.3 bomber som var blitt brukt i 1916, men var bltt forkastet på grunn av en oppfatning om at strategisk bombing ville bli ineffektiv og at to-motors fly var upraktiske.
Den første prototypen hadde sin første flytur den 4. mars 1918, med to 230 hk Siddeley Puma-motorer montert som på et skyvefly. RAF evaluerte da flyet, og konkluderte med at ytelsen var under de stipulerte krav. Det oppnådde bare 145 km/t i 4 572 meters høyde med den forlangte bombelast, mens kravsspesifikasjonen lød på 110 miles per time (180 km/t). På grunn av disse dårlige prestasjonene ble DH.10 bygget om med kraftigere motorer, som ble installert i traktor-posisjon.
Den andre prototypen, kjent som Amiens Mark II, hadde to 360 hk Rolls-Royce Eagle VIII-motorer. Amiens Mark II var på vingene første gang i april 1918. Den viste overlegne  prestasjoner og var hurtigere enn DH.9A, og den fraktet dobbelt så stor bombelast.. Det var mangel på  Eagle-motorer, og derfor kunne Amiens Mark II ikke settes i produksjon. I stedet ble det bygget enda en prototyp som fikk navnet Amiens Mark III, og som var utstyrt med den tilgjengelige 395 hk amerikanske Liberty-motoren som ble benyttet i DH.9A. Etter vellykket evaluering ble et større antall bestilt, og det ble tilsammen bygget 1 291 fly av denne modellen.

Operativ historie

Første DH.10 ble levert i november 1918. Det flyet gjennomførte flytypens eneste bombeoppdrag. Det skjedde den 10. november 1918, dagen før første verdenskrig sluttet. Etter krigen ble DH.10 brukt som postfly av de britiske okkupasjonstyrkene i Rhinen.. De ble også brukt i India, i grenseområdet i nordøst under den Tredje anglo-afghanske krig. Videre ble DH.10 brukt  i Egypt som postfly mellom Cairo og Bagdhad som startet 23. juni 1921.
Begravelsesbyrå

Et begravelsesbyrå er et firma som selger tjenester og produkter for begravelser, og benyttes ofte av de etterlatte etter en nylig avdød for å få bistand til praktiske gjøremål i forbindelse med dødsfallet, blant annet transport med likbil, likvake og begravelsesseremoniens utforming og gjennomføring utover de deler som inngår i begravelsesseremoniens formelle deler.
Begravelsesbyråer tilbyr ofte også bistand med de juridiske aspektene omkring arv og alle de avslutninger (forsikringer, eiendom, avtaler og abonnementer) som et dødsfall medfører.
Gnathocera valida

Utseende

En middelsstor, avlang, litt flat, blank, gulbrun gullbasse. Hodet har to korte horn foran. Hodet har et par hvite flekker, pronotum har tre gulhvite striper. Dekkvingene er gulbrune med to ganske kraftige lengderibber, ytterkanten brunsvart med kremgule flekker. Beina er brunrøde.

Levevis

Arten er knyttet til gressenger med høyt gress. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.

Utbredelse

Arten er utbredt i Zimbabwe.
Responsiv nettside

Historie

Det engelske begrepet for RWD ble først brukt av Ethan Marcotte i en artikkel tittelert "Responsive Web Design", skrevet for magasinet A List Apart.
Château d'If

Château d'If, Slottet If eller bare If er en fransk festning bygd 1526-1529 på øya If i øygruppen Archipel du Frioul utenfor Marseille.

Beskrivelse

Før festningen ble bygd var øya ubebodd, men ble tidvis benyttet av fiskere. Festningen ble påbegynt i 1516 av kong Frans I och stod ferdig i 1529. Samme år som byggingen startet ble et neshorn sluppet i land på øya. Neshornet var en gave til pave Leo X fra Portugals kong Manuel I, som i sin tur hadde fått den fra India. Albrecht Dürer laget et tresnitt av neshornet basert på vitnemål.
Festningen måler 28 meter i firkant, i tre etasjer og med tre tårn. Også resten av den 30 000 kvadratmeter store øya er kraftig befestet.
Byggingen av festningen var ikke populært i Marseille som i avtalen om byens tilslutning med Frankrike var blitt lovet å selv få ta seg av sitt forsvar. Da kongen så begynte å bygge ble det sett på som en maktdemonstrasjon av ham.
Festningen kom aldri i kamp men oppfylte formodentlig en funksjon som avskrekkelse. År 1531 hadde Karl V planer om å angripe Marseille, men avstod.
Allerede i 1580 ble det bragt en fange på øya - det kan ha vært den første, adelsmannen Anselme, dømt for å ha konspirert mot monarkiet. Fra 1634 gikk festningen over til å bli et fengsel. Fengselet var på sin tid blant de mest fryktede i Frankrike. Prominente fanger kunne mot betaling sitte internerte i bekvemme gemakker i festningens øvre etasje. De aller fleste fangene bodde imidlertid under motbydelige forhold i festningens kjellerhuler. Under religionskrigen ble 3500 hugenotter sendt til øya. 
Fengselet opphørte 1890 og ble gjort tilgjengelig for besøkende almenhet.
Ina Otzko

Arbeider og prosjekter

Ina Otzko's arbeider er presentert i inn-og utland og utstillinger inkluderer: The Vasulka Chamber, National Museum, Island; Haugar kunstmuseum; Museum for nonconformist art i St.Petersburg; Nordnorsk Kunstnersenter; Museum Castel dell’Ovo i Napoli; Paris Photo; London Art Fair; Samisk senter for samtidskunst; Luleå Kunsthall; Barents Spektakel; Senter for Samtidskunst i Arkhangelsk; Directors Lounge Berlin. Hun deltar frekvent i AiR programmer; nylige er: The Vasulka Chamber, National Museum of Island; NCCA / National Centre for Contemporary Arts, Kronstadt, St.Petersburg Russland og Kola Residency Road Trip, Russland & Finland / Pikene På Broen. Otzko's verk er representert i samlingene hos bl.annet The Vasulka Chamber, National Museum of Iceland; NCCA / National Centre for Contemporary Arts, Kronstadt, St.Petersburg Russia; Museum of nonconformist art in St.Petersburg; Eric and Louise Franck Collection, London; Ingo Seufert Gallery for Contemporary Photography, Munich / Germany og er innkjøpt av Porlarsirkelen Videregående skole, Sandnessjøen Videregående skole / Nordland fylkeskommune; Alstahaug kommune; British Petroleum / BP Norge AS; Haugaland DPS, Rogaland kunstsenter, Stavanger. I 2018 mottok Ina Otzko den første Twendeprisen, en kunstpris fra Twende stiftelsen og videre oppdraget om å lage trykket til etiketten av årets kunstnervin. 
Otzko er co-initiator for ABH / ArtBase Helgeland 66 ° N og dets internasjonale AiR program i samarbeid med Kari Elfstedt, hun kuraterer utstillinger og offentlige kunstprosjekter og er kunstkonsulent for KORO. Hun er styreleder for NNBK / Nord-Norske Billdende Kunstnere siden 2015 og medlem av Kunstnerisk Råd i LIAF / Lofoten International Art Festival. Initiator, kurator og produsent av prosjektet 100 Norwegian Photographers.
Hoplogrammicosum

Utseende

En nokså liten, avlang, brunlig trebukk. Hode og kropp er mørkbrune, mesteparten av dekkvingene (bortsett fra roten) brunrøde. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange og slanke.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra det nordlige Argentina.
Idrettslaget Hei

Idrettslaget Hei, gjerne omtalt som Hei eller IL Hei, er et fleridrettslag på Heistad i Porsgrunn. Klubben ble stiftet 13. mai 1931. I 2006 hadde klubben rundt 1200 medlemmer, og aktivitetsgrupper innen fotball, håndball, turn og ski. 
Klubben arrangerer egen idrettsskole, og har aktiviteter for voksne gjennom turn, som for eksempel «Gla Gym», egen bingo og aerobic. Klubbens A-lag i fotball for herrer rykket opp til 4. divisjon i 2010. Laget ledes nå av Daniel Christiansen og Rejhan Bosnjak. Klubbens B-lag ligger i 5. divisjon fotball for menn 2017 og ledes av Ove Mustvedt og Trond Thorsen.
Søk ikke for dypt

Søk ikke for dypt er en roman av Margit Sandemo fra 1991. Originalens tittel var Någon klagar i mörkret. Romanen ble først utgitt i kortversjon i de nordiske utgavene av ukebladet Hjemmet.
Dette er en historisk roman om fire ungdommer som finner et gullsmykke på en mystisk gravhaug. Skatten var imidlertid forbannet av heksen som en gang hadde eid den, og død og ulykke rammer ungdommene etterhvert. Etterhvert kommer Alvar, en skadet mann fra krigen, ungdommene til unnsetning, og samtidig som en gryende kjærlighet mellom ham, og den ene av de unge Matilde oppstår, lykkes det for de å legge skatten tilbake i gravhaugen. Boken inneholder også drap, brann, såvel som kjærlighet og omsorg.
Romanen er ugitt som bok nr. 39 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger».
Norsk historisk leksikon

Norsk historisk leksikon (NHL) er et ettbinds-leksikon med undertittelen «Kultur og samfunn ca. 1500 – ca. 1800». Det behandler sentrale temaer innen norsk økonomisk og administrativ historie, samt arbeidslivs- og befolkningshistorie fra tiden under Kalmarunionen på 1500-tallet frem til midten av 1800-tallet. 
Verket ble utgitt med støtte fra Norsk kulturråd og har kommet ut i to trykte utgaver på Cappelen forlag, den første i 1974 og en gjennomrevidert 2. utgave i 1999. I 2008 ble det etter avtale mellom forlaget og Norsk lokalhistorisk institutt i sin helhet lagt ut på lokalhistoriewiki. Den digitale utgaven kan ikke endres og er underlagt opphavsrett, noe som gjør at tekst og illustrasjoner ikke kan kopieres fritt.
Initiativet til verket kom fra Norsk lokalhistorisk institutt, og prosjektleder for den første utgagven var instituttets leder Rolf Fladby. I 1999 ble verket oppdatert og grundig revidert. Det oppdaterte oppslagsverket fikk store deler nyskrevet materiale, dekket flere nye fagområder, fikk nye illustrasjoner og kart i tillegg til en omfattende bibliografi. Hovedforfattere og redaktører var Steinar Imsen og Harald Winge, mens medforfatterne var blant de fremste spesialistene på perioden som verket omfatter.