google/wiki40b huggingface dataset:
Joël Robuchon

Bakgrunn

Robuchon kom fra en dypt katolsk familie fra beskjedne forhold i Poitiers. Faren var murer og moren var renholder. Da han var tolv år, begynte han på gutteseminaret i Mauléon i Deux-Sèvres med tanke på eventuelt å bli katolsk prest. Etter noen år fremstod det avklart at det var en annen vei han skulle gå.

Tidlig virke som kokk

Robuchon begynte sin kokkeutdannelse i 1960 ved restauranten Relais de Poitiers. I 1974 ble han kjøkkensjef i Hôtel Concorde Lafayette i Paris. Han ble kåret til «Frankrikes beste håndverkskunstner» (Meilleur Ouvrier de France). 
I 1978 ble han restaurantsjef (Chef-Directeur) ved Les Célébrités i Hôtel Nikko i Paris.

Egne restauranter

I 1981 grunnla han sin første egne restaurant, Jamin i Paris, som i 1984 fikk tre stjerner (høyest oppnåelige) i Guide Michelin. Han ledet selv denne restauranten til 1993. Den ble videreført av andre. 
I 1989 kom grunnleggelsen av Château Restaurant Taillevent-Robuchon (oppgitt i 2004) i Tokyo, og dette ble opptakten til en egen og verdensomspennende kjede av restauranter på høyeste gastronomisk nivå. Så fulgte i 1994 (til 1996) Restaurant Joël Robuchon i Paris og i 2001 Restaurant Robuchon à Galera i Hôtel Lisboa i Macao. 
Et noe annet konsept fulgte Ateliers de Joël Robuchon: Her serveres det ved en lang bardisk. I 2003 åpnet slike «atelieer» i Paris og Tokyo. 
I 2004 åpnet Château Restaurant de Joël Robuchon i Tokyo, Restaurant Joël Robuchon i Hôtel Métropole i Monaco, La Table de Joël Robuchon i Paris og i Tokyo og Café de Joël Robuchon i Tokyo. I 2005 og 2006 fulgte videre seks restauranter: Restaurant Joël Robuchon og Atelier de Joël Robuchon, begge i hotellet MGM Grand i Las Vegas, Atelier de Joël Robuchon i hotellet Four Seasons i New York City, Atelier de Joël Robuchon og La Cuisine de Joël Robuchon i London og Atelier de Joël Robuchon i Hongkong.
Fra 1987 tilkom en rekke engasjementer som rådgiver; først som teknisk rådgiver for matvareprrodusenten Fleury Michon, 1991–2005 som president for Section Cuisine i konkurransen Meilleurs ouvriers de France, 1992–2001 som sjefrådgiver for Restaurant Laurent i Paris, 1996 som rådgiver for merkevareprodusenten r Reflet de France, 1996–2004 som sjefrådgiver ved Restaurant l’Astor i Paris og i 2000 som rådgiver for Café Legal i Paris.
Blant hans mest kjente signaturretter var det en potetstappe med mye smør, en kaviargelé med blomkålkrem og en trøffelterte.
Yongxiu

Yongxiu (kinesisk: 永修县; pinyin: Yǒngxiū Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Jiujiang.
I 1999 hadde fylket et folketall på 351 763 innbyggere.

Kulturminner

Zhenru-tempelets pagodeskog (Zhenru si talin, 真如寺塔林) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Brunpudret jordfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 34 – 41 mm), lysbrunt nattfly. Forvingen er lysbrun med en mørk flekk i spissen. Nyre- og ringmerkene er svartkantede, noen ganger også mørke i midten. Bak ringmerke er det en svart flekk eller kort strek, tappmerket. Vanligvis mangler den tydelige tverrlinjer i forvingen. Bakvingen er lyst gråbrun.

Levevis

Arten finnes på åpne områder, blant annet sanddyner, ruskemark og dyrket mark. Larvene lever på røttene til ulike urter, blant andre tungras og kløver, men også kulturplanter som spinat og salat. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.

Utbredelse

Den er utbredt over det meste av Palearktis, bortsett fra Nord-Afrika og den nordlige delen av Sibir. I Norge er den funnet nord til Nord-Trøndelag.
Frøydis Eiriksdatter

Frøydis Eiriksdatter (norrønt Freydís Eiríksdóttir) var ei beryktet norrøn kvinne som seilte til Vinland i Nord-Amerika tidlig på 1000-tallet. Hun var en datter av Eirik Raude utenfor ekteskap og således halvsøster av Vinlands oppdager, Leiv Eiriksson. Hun hadde også to andre brødre, Torstein og Torvald. Vi vet ikke når hun ble født, men kanskje en gang mellom årene 970 – 980.
De to islendingsagaene Eirik Raudes saga og Grønlendingenes saga har ulike detaljer om Frøydis Eiriksdatter. I henhold til den første sagaen var Frøydis gift med Torvard, noe som blir bekreftet av den andre sagaen som sier at de bodde på Gardar. «Hun var et stort og fermt kvinnfolk, men Torvard var en pusling; hun var svært glad i gods og gull.» Hva som synes klart, er at hun deltok på to ekspedisjoner til Vinland.

Angrep på skrælinger

Eggingen hennes hadde ingen effekt på mennene, og Frøydis ville da følge etter dem, men hun ble for sein for hun var med barn. Skrælingene kom da mot henne. Foran skogen lå en norrøn mann død og sverdet bart ved siden av ham. Hun griper sverdet og snur seg mot skrælingene, blottet brystene og slo flatsiden av sverdet mot brystene. Da ble skrælingene redde, løp til båtene sine og rodde vekk.
Denne nesten rituelle handlingen med å vise frem brystene blir også nevnt hos den romerske skribenten Tacitus bortimot tusen år tidligere i verket Germania, hvor han beskriver germanerne: Når mennene drar i strid oppholdt kvinner og barn seg i nærheten. Om mennenes mot skulle svikte, skriver Tacitus, ville kvinnene blotte brystene og vifte med dem. Hva betydningen av denne gamle gesten var, er uklart.
Tacitus skriver videre om de germanske kvinnene at «germanerne tror at det bent fram finnes noe hellig og fremsynt hos kvinnene: derfor forsmår de ikke deres råd og vanvyer ikke de svarene de gir når de blir rådspurt.» 
Det er få islendingesagaer som omtaler kvinner i slike mystiske drag som Eirik Raudes saga og Grønlendingenes saga, jf. den detaljerte beskrivelsen av volven Torbjørg som ble kalt for «Lislevolve».
Hektor Hvalfangststasjon

Hektor Hvalfangststasjon var et landbasert hvalkokeri på Deceptionøya i Antarktis.
I 1911 fikk Hvalfangerselskabet Hektor fra Tønsberg konsesjon av britiske myndigheter for å etablere en landstasjon i Whalers Bay. Hensikten med stasjonen var å kunne utnytte hvalskrottene som frem til da bare hadde blitt kastet overbord etter flensing. Konsesjonen omfattet enerett til å drive landstasjon på Deceptionøya, samt rett til ett flytende kokeri og to hvalbåter.
Stasjonen ble satt opp med bygninger som ble tatt med fra Norge. Mens hvalspekket ble behandlet ombord i kokeriene, ble hvalskrottene kokt på landstasjonen og lagret på store jerntanker. I tillegg ble det produsert guano. Full aktivitet ved anlegget kom ikke i gang før i 1919.
Anlegget besto av flenseplan med bein- og kjøttkokere, kjeler som produserte damp til utkokingen, fire tanker for hvalolje, snekker- og maskin-, og plateverksted, smie, sliperi, kruttmagasin, to lagerbygninger, guanofabrikk, brygge, flytedokk, mannskapsbrakke, messe og kjøkken, hospital, radiostasjon og grisehus. I tillegg ble det satt opp et hus til den britiske magistraten.
Landstasjonen ble lagt ned i 1931 som en følge av lave priser på hvalolje, samt tekniske nyvinninger som evaporatoranlegg og opphalingsslippen som muliggjorde den pelagiske hvalfangst.
I 1944 etablerte britene en permanent base (Base B) ved den forlatte hvalstasjonen som en del av Operasjon Tabarin. Vulkanutbrudd i 1967 og 1969 førte til store ødeleggelser og medførte at britene oppga basen.
Av gjenværende spor etter landstasjonen, finnes fremdeles mannskapsbrakka og huset til magistraten, i tillegg til flere kokekjeler, fyrkjeler og annet produksjonsutstyr. Det er også bevart i mer eller mindre grad en lagerbygning, flere lager med tretønner og jernfat, to robåter (flensebåter), fem vannlektere, seks pumpehus og en flytedokk.
Restene etter virksomheten i Whalers Bay er vernet gjennom oppføring på Antarktis-traktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Bowls under samveldelekene 1994

Bowls under de britiske samveldeleker 1994. Bowls var en av flere sporter under de femtende samveldelekene som ble arrangert i Victoria i Canada i perioden 18. til 28. august 1994. Det var fjortende gangen som bowls var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1994 ble det konkurrert i åtte øvelser i bowls, single, par og firer for menn og  detsamme for kvinner.
If You Leave Me Now

«If You Leave Me Now» er en popballade av den amerikanske gruppen Chicago som er gitt ut på deres album Chicago X. Den er skrevet og sunget av bassisten Peter Cetera og gitt ut på singel i juni 1976.
Singelen gikk til topps i USA 23. oktober 1976, noe som var gruppens første topplassering, og den holdt posisjonen i to uker. Den var fra første stund svært populær i radioene, og på et tidspunkt ble det registrert at fire radiostasjoner i New York City spilte den samtidig.
Sangen vant også to Grammy Awards og ble Chicagos største internasjonale hit, med topplasseringer i mange land.
Storbritannias Channel 5 avholdt i 2006 en avstemning over Britain's Favourite Break-up Songs, hvor «If You Leave Me Now» kom på åttendeplass.
Verkenselva (Ringerike)

Verkenselva er ei lita og kort elv i Soknavassdraget i Ringerike kommune i Buskerud. Elva dannes nordøst i Torevannet, vest for Sokna i Soknedalen, og renner ut i Sogna rett sørøst for Sokna. Den har navnet sitt fra gamle nedlagte Sognedalen Jernverk, som lå på gården Bergs grunn rett nedenfor Verkensfossen. Elva passerer under riksvei 7 (bru) rett nordvest for Sokna.
Elva domineres av ørret og ørekyte, men har også en stamme av trepigget stingsild (Gasterosteus aculeatus), edelkreps (Astacus astacus) og i sterkt begrenset omfang elvemusling (Margaritifera margaritifera). Sistnevnte ble totalfredet i 1993.
Östermalms Saluhall

Östermalms Saluhall, også kalt Östermalmshallen, ligger på Nybrogatan 29–33 i Stockholm og ble oppført i 1888 av Östermalms Saluhallar AB.
Östermalms Saluhall er en markedsplass hvor en kan kjøpe mat og delikatesser. Den om lag 3 000 kvm store hallen ble innviet den 30. november 1888, i Kong Oscar IIs nærvær, kun 6 måneder etter byggestart. Mellom 300 til 500 mann arbeidet med å bygge hallen. Den 1. desember åpnet Östermalms Saluhall sine porter for publikum og Stockholm hadde fått sitt eget tempel for den gode matens kultur. Hit kom snart alle som satte pris på god mat og fine råvarer. Kjøkkensjefer, hovmestere og vanlige mennesker stilte seg i kø hos sine favoritter blant de mange dyktige torgselgerne og slik er det fremdeles i dag.
Arkitektene bak Östermalms Saluhall var Isak Gustaf Clason (1856–1930) og Kasper Salin (1856–1919), som også stod bak den kompliserte innre støpejernskonstruksjonen. Før arbeidet med Östermalms Saluhall hadde Clason og Salin fått inspirasjon under en stipendiereise 1883–86, da de studerte mange nye eksempler på teglstensarkitektur i Nordtyskland, Italia og Frankrike. Spesielt i Frankrike var det flere monumentale støpejernskonstruksjoner av denne avanserte typen som skulle bli stammen i Östermalmshallens teglkatedral, en konstruksjon som var ny i Sverige.
Östermalms Saluhall er ikke K-merket, men har i praksis samme beskyttelse som et beskyttet bygg. Den er en av Stockholms fineste bygg fra sent 1800-tall.
Östermalms Saluhall eies og forvaltes av Saluhallsförvaltningen, Stockholm by.
Yield management

Yield Management vil på norsk være prosessen med å forstå, forutse og reagere på konsumentenes handlinger, slik at en virksomhet kan maksimere salgsinntekten. Firmaer som benytter seg av Yield Management har gjerne IT-systemer til hjelp. Systemet går ut på at man periodisk betrakter gods- og tjenestetransaksjoner som allerede har blitt utført og gods- og tjenestetransaksjoner som blir utført på et senere tidspunkt. Systemet tolker og analyserer også informasjon og statistikk om hendelser, både i fortid og framtid. Eksempel på dette kan være høytider, men i den senere tid har man valgt å også inkludere de terroristangrepene som har skjedd. Andre faktorer som systemet tolker og analyserer, er informasjon om konkurrentene (også priser), faktorer som kjennetegner de forskjellige årstidene og andre faktorer som påvirker salget. Når alle de nødvendige faktorene er analysert, får man en prognose for framtidig etterspørsel. Denne kan være en god pekepinn for hvordan markedet blir. Siden total etterspørsel normalt overskrider hva en enkelt bedrift klarer å produsere i den perioden som er analysert, prøver modellen å optimalisere bedriftens produktmengde, slik at man får en inntektsoptimalisering. Denne optimaliseringen prøver å besvare følgende spørsmål: ”Gitt at vi har en budsjettlinje, hva vil den optimale produkt-/tjenestemiksen for oss å fremstille og selge i perioden for å maksimere forventet inntekt være?”
Hamdi Nagguez

Landslaget

Han ble tatt ut i Tunisias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
FIFA Confederations Cup 2017

Gruppespill

De åtte lagene er delt inn i to grupper à fire lag. De to beste fra hver gruppe går videre til semifinaler, hvor hver av gruppevinnerne møter andreplassen i den andre gruppen.

adidas Golden Glove

Claudio Bravo

Fair Play Award

Tyskland
Riksridder

En riksridder (tysk Reichsritter) var i Det tysk-romerske rike en riksumiddelbar ridder (ritter). Ridderen, hans familie og undersåtter var altså ikke underlagt andre lensherrer enn keiseren. Dermed var riksriddernes territorier (herligheter) strengt tatt selvstendige stater, selv om de var små og ofte bare omfattet en borg eller noen få bygninger med tilhørende land. Riksridderne var imidlertid ikke regnet som riksstand og kunne ikke møte på riksdagene. Med grunnleggelsen av Rhinforbundet i 1806 ble tittelen avskaffet og riksriddernes territorier ble innlemmet i nabostatene (mediatisert).
Langt fra alle riddere i Det tysk-romerske rike var riksriddere. De fleste riddere var underlagt andre, høyadelige lensherrer. Riksriddertittelen innebar altså privilegier som gikk utover selve ritterrangen. Riksridderne representerte de gjenværende kongelige/keiserlige lavadelige følgesmenn (vasaller) som hadde klart å bevare sin uavhengighet fra større territorialherrer. Delvis kom de fra edelfrie slekter, delvis var de opprinnelig tjenestemenn som hadde blitt opphøyet til ritterrangen av kongen/keiseren. Riksridderne var spredt rundt i riket, men hadde sin største tetthet i Franken, Schwaben og langs Rhinen.
Det fins ingen nøyaktige opplysninger om antallet riksriddere. Tallet er ikke bare avhengig av tidsperioden man teller i, men også av om man teller slekter, linjer av slekter eller territorier. Ved opphevelsen av riksridderstanden regner man med et tall på 350 familier av riksriddere, som hersket over ca. 1700 riksumiddelbare territorier.
Together We'll Never

Together We'll Never er et musikkalbum med Josephine, utgitt i 2007.
Deltorhinum guyanensis

Utseende

Middelsstore (ca. 8 millimeter), høyt hvelvede, blankt svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet med fremstrakt "snute", nærmest trekantet sett ovenfra. Dekkvingene har fine punktstriper. Oversiden er tilsynelatende uten hår.
Beina er kraftige, leggene (tibiae) nærmest trekantede, på forbeina med tre butte tenner. Føttene (tarsi) er ganske små og mangler helt på forbeina.

Levevis

Nesten ingenting er kjent om biologien til disse billene, som tilsynelatende er ganske sjeldne. De aller fleste kjent eksemplarene er fanget i kollisjonsfeller for flygende insekter, dette viser at de er aktive flygere.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Amerika.
Mans flyplass

Den andre verdenskrig

Under den andre verdenskrig tok det britiske flyvåpenet, Royal Air Force, kontroll over flyplassen og den ble da kjent som «RAF Ronaldsway». Den ble en av de få flyplasser som fortsatte med sivil flyvninger i løpet av hele krigen.
Flyplassen benyttet av No 1 GDGS (Ground Defence and Gunnery School) som opererte fly av typen Westland Wallace. RAF fortsatte her fram til 1943 da flyplassen ble overgitt til admiralitet som en treningsleir for flåtens flyvåpen. Som en marineflyplass ble den nå hetende «RNAS Ronaldsway» og ble tatt ut av virksomhet i tolv måneder for å gjennomføre en omfattende ombygging. Sommeren 1944 hadde flyplassen blitt utviklet fra én landingsstripe med gress med noen få hangarer til en flyplass med fire landingsstriper og en infrastruktur som håndterte tre treningsskvadroner som benyttet Fairey Barracuda torpedobombefly. Flyplassen ble da omdøpt til «HMS Urley» (mansk for ørn). Dens viktigste rolle var å være en arbeidsstasjon for torpedoer og var stasjon for flyskvadronene 710, 713 og 747 fram til freden i 1945.

Etter krigen

Etter krigen ble flyplassen omformet til utelukkende en sivil flyplass, men forble admiralitets eiendom inntil den ble solgt til Mans regjering for 200 000 pund i 1949, noe som var et stykke under de utgifter på 1 million pund som den britiske regjering hadde benyttet på oppgraderingen, foruten de 105 000 pund som admiralitet hadde betalt i 1943.
I 1998 begynte et prosjekt for å forbedre fasilitetene for passasjerene og i mars 2000 ble nye utvidelser fullført med restaurantvirksomhet, og nye område for reisende. Nye utvidelser ble fullført i 2007. I forbindelse med denne oppgraderingen av 2000 ble den ikoniske skulpturen «Three Legs of Mann» som står foran terminalinngangen avduket.
Et eget flymuseum, Manx Military and Aviation Museum, ligger rett ved flyplassen og har utstillinger og informasjon om luftfartens historie på Man.
Birkenes-Avisa

Birkenesavisa er lokalavisa for Birkenes kommune i Aust-Agder.
Avisa ble etablert i 2002, og kommer ut 48 ganger i året med utgivelsessted Birkeland, som er kommunesenteret i Birkenes.
Utgivelsesdagen er onsdag og avisas dekningsområde er Birkeland, Herefoss og Vegusdal.
Ansvarlig redaktør er Geir Willy Haugen.
Vasilis Lakis

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Hellas. Han ble europamester i fotball i 2004.
Synonym (taksonomi)

Et taksonomisk synonym er et alternativt vitenskapelig navn på en art eller slekt som i dag er kjent under et annet navn. I motsetning til synonym som lingvistisk fenomen, er ikke taksonomiske synonymer likeverdige, men betegner et navn som er underordnet den gjeldende vitenskapelige betegnelsen. Det finnes egne regelverk for å bedømme hvilke navn som har forrang når det er to konkurrerende på en og samme art eller slekt. Disse reglene gjelder bare for navn opp til familie.

Junior-synonym

I biologisk nomenklatur blir det av og til foreslått navn på arter eller slekter som allerede har navn. En helt grunnleggende regel innenfor alle de biologiske nomenklaturreglene er at en art eller slekt kan ha ett og bare ett navn. Det nye navnet blir da i zoologien betegnet et «junior-synonym». Reglen er at det først beskrevne navnet har forrang, og det nye navnet blir avvist til fordel for det eldre navnet. I andre tilfeller kan det vise seg at to organismer eller organismegrupper som har blitt beskrevet under forskjellige navn viser seg å være den samme arten eller gruppen. Da to navnene blir da synonymisert, og det eldste navnet tar forrang.
Et eksempel på dette er den store langhalsdinosaur-slekten Brontosaurus. I 1877 publiserte Othniel Charles Marsh et fragmentarisk skjelett av en stor dinosaur han kalte Apatosaurus ajax. To år senere publiserte han et nytt og bedre bevart skjelett han kalte Brontosaurus excelsus, en dinosaurs som fort ble en publikumsfavoritt. En studie i 1903 kom fram til at at de to skjelettene var fra samme type dyr, og Brontosaurus ble derved et junior-synonym for Apatosaurus og be unngått i alle vitenskapelige publikasjoner, på tross av at navnet var i kontinuerlig bruk gjennom nesten hele det 20. århundret. I 2015 ble imidlertid slekten Apatosaurus splittet opp med originalfunnet i en annen slekt enn det mer kjente funnet fra 1879, og navnet Brontosaurus fik æren av å være et av de få junior-synonymene som igjen har blitt gitt status som gyldig navn-

Foreldede navn

I enkelte spesielle tilfeller kan et yngre navn gis forrang forrang et eldre navn. Dette skjer når et eldre navn ikke har vært i bruk på lang tid (i nomenkaturreglene satt til 1899), og det nye navnet er velkjent og velbrukt og det finnes mye litteratur der det nye navnet er brukt. Det gamle navnet kan da erklæres et nomen oblitum, og det nye fortrukne navnet kalles nomen conservandum. Denne reglen eksisterer for å hindre at forvirringen som vil oppstå hvis et velkjent og velbrukt navn byttes ut med et helt ukjent navn.
Et eksempel på dette er navnet på en sentraleuropeisk snegleart Petasina edentula, beskrevet i 1805. I 2002 oppdaget forskere som undersøkte eldre litteratur fra den samme forfatteren at han hadde beskrevet den samme sneglearten som Helix depilata i 1801. Det eldre navnet var aldri blitt brukt annet enn i originalpublikasjonen, mens det nye navnet hadde vært i bruk i 200 år. Forskergruppen fikk det eldre navnet erklært et nomen oblitum, og Petasina edentula er nå artens offisielle navn.
Edel

Etymologi

Edel er en opprinnelig tysk variant av Edela, som var en kortform av navn basert på navneleddet adal, «edel», som Edelweiss, Edeltraud eller Edelgard.

Kjente personer med navnet

Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Garissa (slekt)

Utseende

En nokså liten, avlang, brunlig trebukk. Antennene er tynne, lengre enn kroppen. Hodet er nokså stort, bredere enn pronotum, som er tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen. Beina er middels lange med noe fortykkede lår.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kenya.
Stutthof konsentrasjonsleir

KZ Stutthof var den første konsentrasjonsleiren som ble bygget av de tyske nasjonalsosialistene utenfor Tyskland. Den ble påbegynt 2. september 1939 ved Sztutowo (tysk: Stutthof), om lag 40 kilometer øst for dagens Gdańsk og lå den gangen innenfor territoriet til Fristaden Danzig, rett ved grensen til Øst-Preussen.
Leiren hadde på det meste 39 underleirer. De største underleirene var i Thorn (Toruń) og Elbing (Elbląg) med hver om lag 5 000 jødiske kvinner som fanger.
Over 110 000 mennesker ble deportert til leiren og om lag 85 000 døde der. De fleste av fangene var polske, men det var også andre nasjonaliteter og jødiske, og kasjubiske fanger. Blant annet satt medlemmer av Donald Tusks familie som fanger.
Stutthof var den siste konsentrasjonsleiren som ble befridd, først den 9. mai 1945 av sovjetiske soldater, det var da 100 fanger igjen i leiren.

Norske fanger

I desember 1943 ble 270 norske politimenn ble sendt dit som følge av Aktion Polarkreis. I august 1944 ankom det 45 menn og 18 kvinner til hovedleiren i Stutthof i en transport direkte fra Grini. Blant politimennene var friidrettsutøveren Harry Skjong-Nilsen (Idrettslaget Skjalg),  Reidar Kvammen.  Finn Dahlin var den siste gjenlevende av de norske politimennene. Dahlins opplevelser fra Stutthof ble beskrevet i dagbøker utgitt 2001 av sønnen.
Gerd Svanhild Haaland ble sendt til Stutthof og døde på ukjent sted.
Georg Rosef satt en periode i Stutthof, han overlevde. Ole Petter Lossius ble befridd av sovjetiske styrker. Milorg-lederen Carsten Lütken satt i Stutthof fra 1944 og ut krigen. B. Flood Engebretsen satt i Stutthof fra august 1944 og døde der 1. mai 1945.

Stutthof-prosessene

I perioden 25. april 1946 til 29. november 1947 ble Stutthofprosessen avholdt. Denne inkluderte fire rettssaker mot tidligere vakter og ledere i leiren.
Førindoeuropeiske språk

Førindoeuropeiske språk refererer til flere (ikke nødvendigvis beslektede) ikke-klassifiserte språk som ble snakka i Europa og Sør-Asia før ankomsten av folk som snakket indoeuropeiske språk under kobberalderen.
Noen av dem er bare kjent som språklige substrater i indoeuropeiske språk, mens andre, for eksempel etruskisk, minoisk og iberisk, også er kjent fra innskrifter. De fleste av innskriftene på førindoeuropeiske språk kan dateres tilbake til bronsealderen.
Gjenlevende førindoeuropeiske språk er baskisk, nihali og burushaski.
Vättlefjäll

Vättlefjäll er et skogsområde og en gammel statsallmenning som avgrenses av Göta älv-dalen i vest, Alefjäll i nord, sjøen Mjörn i nordøst og Lärjeåns-dalen i sør. Området strekker seg igjennom Gøteborg- og Lerum kommuner i Västergötland. I den sørlige delen finnes Vättlefjälls naturreservat som er et Natura 2000-område.
Opprinnelig kommer navnet Vättlefjäll fra den herredsallmenning som de bofaste innbyggerne i Vättle härad helt siden middelalderen kunne benytte til å skaffe seg byggematrialer og ved.