Den episke syklus

Den episke syklus (gresk: ἐπικὸς κύκλος, epikos kyklos) var en samling antikke greske episke dikt som er knyttet til krigen med Troja og som inkluderte Kypria, Aithiopis, den såkalte Lille-Illiaden, Ilioupersis (Iliu persis), Nostoi og Telegoneia. Forskere har tidvis også lagt til de to homerisk epos, Iliaden og Odysseen, men begrepet Den episk syklus er som regel benyttet utelukkende for å henvise til ikke-homeriske dikt som adskiller seg fra de homeriske.
Bortsett fra Iliaden og Odysseen består Den episke syklus av tekster som er bevart i fragmenter, de viktigste er de som gir en detaljert sammendrag skrevet av en med navn Proklos (ikke den samme som filosofen Proklos Diadokhos). Eposene er skrevet i versemålet daktylisk heksameter.
Den episke syklus var en destillering i litterær form av en muntlig tradisjon som ble utviklet under de mørke århundrer i Hellas og som var basert på lokale heltekulter. Det tradisjonelle materialet som de litterære eposene ble trukket fra, hadde trekk fra mykensk bronsealderkultur sett i perspektivet til senere gresk jernalder. Se artikkel Iliadens historiske korrekthet. I moderne forskning har studiet av det historiske og litterære forholdet mellom de homeriske epos og resten av syklusen blitt karakterisert som nyanalyse innenfor homerisk forskning.
En lengre utgave Den episke syklus, beskrevet av Fotios, lærd og prest fra Konstantinopel fra 800-tallet, i hans Bibliotheca omfattet også de nå tapte Titanomati («Titanenes ankomst») og Thebenske syklus, sistnevnte utgjorde fire dikt: Oedipodea, Thebais, Epigoni og Alkmeonis. Det er sikkert at ingen av de sykluske epos, andre enn de av Homer, overlevde fram til Fotios' dager, og det er sannsynlig at Proklos og Fotios ikke referert til en kanonisk samling. Moderne forskere inkluderer vanligvis ikke Thebenske syklus med når de henviser til Den episke syklus.

Bevis for syklusens eksistens

Kun Iliaden og Odysseen har overlevd intakt, skjønt fragmenter av de andre eposene er sitert av senere forfattere og noen få linjer er bevart i frynsete levninger av antikke papyruser.
De meste av vår kunnskap om Den episke syklus kommer fra et ødelagt sammendrag av dem som tjener delvis som forord til det berømte manuskriptet av Iliaden fra 900-tallet som er kjent som Venetus A. Dette forordet er ødelagt, mangler Kypria og må bli supplert fra flere andre manuskripter, sammendraget av Kypria er bevart i flere andre manuskripter, hver av dem som inneholder kun Kypria og ingen av de andre eposene. Sammendraget er dessuten et utdrag av et lengre verk.
Dette lengre verket hadde tittelen Chrestomati og var skrevet av en ved navn Proklos. Dette er kjent fra bevis gitt av den senere lærde Fotios fra Konstantinopel i hans Bibliotheca. Fotios har gitt nok informasjon om Proklos' Chrestomati til å vise at utdraget fra Venetus A er avledet fra samme verk. Lite eller ingenting er kjent om Proklos, bortsett fra at han med sikkerhet ikke var identisk med filosofen Proklos Diádokhos. Det har vært spekulert om han kan være den samme som den mindre kjente grammatikeren Eutychios Proklos, som levde på 100-tallet e.Kr., men det er svært mulig at han var ganske enkelt en ukjent figur.