Leiden

Historie

Leiden er en gammel by som har røtter tilbake til romertiden da det lå en romersk festning her. En sten med latinsk inskripsjon på Rijksmuseum van Oudheden i Leiden er det eneste sted hvor man finner navnet på den germanske gudinnen Sandraudiga.
Leiden er grunnlagt på en menneskeskapt ås der elvene Oude Rijn (Gamle Rhinen) renner sammen med Nieuwe Rijn (Nye Rhinen). Den ble først nevnt i skriftlige kilder som Leithon cirka år 860. Leiden ble først underlagt biskopen av Utrecht, men rundt 1100 kom borggreven inn under grevskapet Holland. 
Leiden ble plyndret i 1047 av keiser Henrik III av Det tysk-romerske rike. Tidlig på 1200-tallet søkte grevinne Ada av Holland tilflukt her da hun kjempet i en borgerkrig mot onkelen sin, Vilhelm I av Holland. Han beleiret festningen og tok til slutt Ada til fange.
Leiden fikk byrettigheter i 1266. I 1389 hadde byen vokst til cirka 4000 innbyggere.

Beleiringen i 1420

I 1420, under krok- og torskekrigen marsjerte hertug Johan av Bayern med hæren sin fra Gouda mot Leiden for å erobre byen, siden de ikke betalte den nye greven av Holland. Hæren var godt utrustet og hadde noen kanonar. Borggreve Filip av Wassenaar og de lokale adelsmennene trodde at hertugen ville beleire Leiden først og sende små styrker for å erobre de omliggende citadellene. Johan av Bayern valgte derimot å ta citadellene først. Ved å bruke kanonene mot citadellene falt de en etter en og i løpet av en uke hadde han erobret borgene Poelgeest, Ter Does, Hoichmade, de Zijl, ter Waerd, Warmond og de Paddenpoel. 
24. juni nådde hæren Leiden. 17. august 1420, etter en to måneder lang beleiring, overga byen seg til Johan av Bayern. Filip av Wassenaar måtte leve resten av livet i fangenskap.

1500- og 1600-tallet

Leiden blomstret på 1600- og 1700-tallet. Tekstilindustrien ble etterhvert viktig for byen og samtidig utviklet Leiden seg til et viktig sted for trykking og utgivelse av bøker. Trykkeren Christoffel Plantijn bodde her en periode. En av elevene hans var Lodewijk Elzevir (1547–1617) som opprettet den største bokhandelen og trykkeriet i Leiden, et foretak som fremdeles eksisterer idag. 
I 1572 tok byen nederlendernes side i krigen mot det spanske styret og spilte en viktig rolle i åttiårskrigen. Byen ble beleiret fra mai til oktober 1574 av spanjolene, men ved å rive hull i dikene rundt byen kunne man seile skip med forsyninger inn til den oversvømte byen. Som takk for den heroiske innsatsen ble Universitetet i Leiden grunnlagt av Vilhelm I av Orange i 1575. 
Leiden ble velstående på 1600-tallet, delvis fordi mange tekstilarbeidere fra Flandern søkte tilflukt i byen. Byen hadde mistet cirka en tredjedel av de 15 000 innbyggerne under beleiringen i 1574, men kom raskt tilbake og i 1622 hadde byen 45 000 innbyggere og rundt 1670 kanskje så mye som 70 000. I den nederlandske gullalderen var Leiden den nest største byen i Holland etter Amsterdam. 
Sent på 1600-tallet gikk det nedover med tekstilindustrien og derfor sank også folketallet.

1800- og 1900-tallet

12. januar 1807 eksploderte en båt lastet med 17,4 tonn krutt midt i Leiden. 151 mennesker omkom, 2000 ble skadet og cirka 220 hjem ble ødelagt. Kong Louis Bonaparte besøkte byen personlig og ga støtte til offerne. 
I 1842 ble det bygd jernbane fra Leiden til Haarlem og året etter videre til Haag. Dette førte til oppgangstider i byen og de økonomiske betingelsene bedret seg igjen. Byen vokste derimot tregt og først i 1896 begynte man å bygge byen utenfor de gamle vollgravene. Etter 1920 ble det opprettet nye industrier i byen, som konservering og metallindustri. 
Under andre verdenskrig ble Leiden hardt rammet av de alliertes bombardement. Området rundt jernbanestasjonen og Marewijk ble nesten helt lagt i grus.