google/wiki40b huggingface dataset:
Elisabeth Rehn

Bakgrunn

Rehn vokste opp i Mäntsälä som datter til legen Andreas Carlberg. Hun ble sendt på svenskspråklig internatskole i Grankulla.
Hun tok utdanning i økonomi ved Hanken Svenska handelshögskolan og fullførte sin økonomigrad i 1957.
I 1955 giftet hun seg med Ove Harald Rehn, som døde i 2004. De fikk fire barn, deriblant Veronica Rehn-Kivi, født 1956, som etterfulgte sin mor som riksdagsmedlem fra 2016.

Politiske karriere

Rehn engasjerte seg i lokalpolitikken i Grankulla, der hun ble i 1973 valgt til kommunestyret for Svenska folkpartiet.
Rehn var medlem av Finlands riksdag fra 1979 til 1995. Hun fra 1983 til 1987 var leder i justiskomiteen og medlem av presidentskapet. Fra 1987 til 1990 var hun parlamentarisk leder for sitt parti. Rehn appellerte til finsktalende velgere i tillegg til svenskspråklige.
Fra 1990 til 1995 var hun Finlands, og Europas, første kvinnelige forsvarsminister, fra 1991 til 1995 også likestillingsminister. I hennes periode fikk kvinner mulighet til frivillig verneplikt i Finland. Med Rehn som forsvarsminister skaffet Finland seg Hornet-jagerfly fra USA, noe som representerte et vendepunkt for Finlands forsvarspolitikk etter den kalde krigens slutt. Som likestillingsminister arbeidet hun for lik representasjon mellom kjønnene i offentlige utvalg, da slik at det underrepresenterte kjønn skulle ha minimum 40 % av plassene.
I 1994 stilte hun som presidentkandidat mot Martti Ahtisaari. Etter å ha ledet i opinionsmålingene tapte hun valget med 46,1 % mot Ahtisaaris 53,9 %. Hun prøvde også i år 2000, men da fikk hun 7,9%.
Hun var medlem av Europaparlamentet fra 1995 til 1996.
Fra 1995 til 1998 var hun FNs menneskerettsrapportør i Bosnia-Hercegovina, Kroatia og Jugoslavia. Fra 1998 til 1999 var hun assisterende generalsekretær for Kofi Annan og spesialrepresentant for Bosnia-Hercegovina.
Etter den politiske karrieren har Rehn vært aktiv som foredragsholder og som ekspert for det finske utenriksdepartementet. I 2012 var hun vert for sitt eget fjernsynsprogram der internasjonale politikere var blant gjestene.
I 1995 ga Staffan Bruun ut boken Elisabeth Rehn på Otava forlag.

Utmerkelser

Rehn er æresdoktor ved Svenska handelshögskolan og Åbo Akademi.
Jernbanekommisjonen

Jernbanekommisjonen ble nedsatt 16. juni 1845 for å utrede «et Communicationsanlæg kan istandbringes til Forbindelse mellom Christiania, Øieren og Mjøsen». Med var amtmann Erik Røring Møinichen, oberst Balthazar Nicolai Garben, professor Anton Martin Schweigaard, ingeniørløytnant Ræder og kjøpmann H. Gulbranson. Den underkjente først en utredning fra den engelske Robert Stephenson som ville bygge og drive, men la Norge betale 1/3 av totalkostnadene på 1,9 millioner spesiedaler. I stedet ville kommisjonen heller for at landet skulle bygge selv, men utbygging ble utsatt grunnet internasjonal usikkerhet og lånebetingelsene. I 1875 foreslo den utbygging til Valdres. Med var Ole Jacob Broch leder og Carsten Smith (1817-1884). Den fremla jernbaneplanen av 1923. En ny jernbanekommisjon av 1949, ledet av Sverre Johan Iversen, la frem sin innstilling i 1953. Her var Fridtjov Isachsen med.
Pseudotacocha

Utseende

En ganske stor, avlang, lysbrun trebukk med hvite tegninger. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotums sider og en timeglass-formet tegning på dekkvingene er tett kledt med silkeaktig hvite skjell. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, dekkvingene nesten jevnbrede med nokså utstående "skuldre". Beina er slanke.

Utbredelse

Slekten er funnet i Peru.
Nordreisa Idrettslag

Fotball

A-laget i fotball for herrer spiller i 5. divisjon i 2016. I 2012-sesongen i 3. divisjon, etter å ha rykket opp fra 4. divisjon i 2011.
Stamvei

Stamvei eller stamveg var i Norge frem til 31. desember 2009 en hovedvei mellom distrikter eller innenfor et distrikt. Begrepet ble 2010 erstattet av riksvei.

Historikk

Stamveinettet utviklet seg gradvis fra 1984. Senere ble nettet utvidet flere ganger, blant annet ved at alle europaveiene ble opptatt som stamveier.

Regionreform av riksveinettet

Etter at forvaltningsreformen trådte i kraft 2010 ble øvrige riksveier overført til regionene (fylkene) og ble fylkesveier. De eneste riksveiene man da hadde, var stamveiene. Dermed ble det ingen forskjell på riksvei og stamvei og følgelig ikke lenger behov for begrepet stamvei.

Kjennetegn

Stamveiene var skiltet med skilt med grønn bakgrunn. Alle europaveier var stamveier, i tillegg var en del riksveier helt eller delvis klassifisert som stamvei av samferdselsdepartementet etter godkjenning i Stortinget. Stamveier hadde generelt høyere veistandard enn andre riksveier, selv om de kan ha mindre trafikk. Den minste veibredden på en stamvei utenfor tettbebygd strøk var ifølge veinormalen 8,5 meter. Det gjaldt for nybygde veier. Eksisterende stamveier kunne være ned til 5 meter brede. Stamveiene ble finansiert av egne budsjettmidler, og veiforkjempere ønsket derfor gjerne at «deres» vei skulle bli klassifisert som stamvei for å utløse bevilgninger til utbedring og standardheving.

Finland

I Finland er Stamväg (svensk) eller Kantatie (finsk) navnet på veier med nummer 40-99 og skiltes med skilt med gul bakgrunn.
Veiene med nummer 1-29 er Riksväg/Valtatie og har rød bakgrunn.
Lillestrøm Kultursenter

Lillestrøm Kultursenter er regionens store kulturhus, åpnet i 1926. Lillestrøm Kultursenter arrangerer konserter, teaterforestillinger og show. Det ligger i Kirkegata 11, ca. 150 meter fra Lillestrøm stasjon.
Lillestrøm Kultursenter eier også selskapslokalet Samfundet, som ligger i Brogata 2b. Huset ble gitt i gave til Lillestrøm Kultursenter i 2001 fra Lillestrøm Arbeidersamfunn. I 2004 ble Samfundet flyttet fra Voldgata 6 til Brogata. 2b, der det ligger i dag.
Rundballe

Rundballe er en sylinderformet balle av komprimert gress eller halm.
Rundballen er en rasjonell og enkel, men kostbar metode for å konservere og lagre dyrefôr og strø på. Rundballene presses i rundballepresser, og ballene pakkes i plast for å konservere gresset (ensilering). Det finnes ulike størrelser, men de ligger vanligvis rundt 1,2 meter i diameter og 1,2 meter i bredde. 
På 90-tallet ble rundballene på en humoristisk måte omtalt som "traktoregg." 
Det var den amerikanske professoren Wesley F. Buchele som hadde ideen, og hans student, Virgil D. Haverdink, som konstruerte den første maskinen som kunne presse gress i sylindrisk form. Den 20. oktober 1970 fikk de patent på en slik maskin. Forskjellige maskiner for samme formål var allerede på markedet. 
Det er få oppfinnelser som bøndene har tatt i bruk på så kort tid. Allerede på slutten av 1970-åra, var det 18 fabrikker som produserte slike maskiner i USA og Canada. Oppfinnelsen spredte seg raskt til Europa og kom tidlig til Norge. 
I Norge blir gresset presset sammen, og etterpå pakket i et lufttett plastbelegg for ensilering ute på jordet i stedet for å kjøre det til fjøset for å lagre det i en silo der. Fordelen med metoden er at ballene kan lagres nært slåttemarken og kjøres til fjøset når det passer for bonden. For å sikre god kvalitet blir det ofte tilsatt 3–4 liter syre per storballe på 700–800 kg.
Metoden for å konservere graset med syre for å lage «surfor» i siloer ble funnet opp av den finske professoren i kjemi, A. I. Virtanen, som i 1932 fikk patent på metoden. Metoden som fikk navnet AIV-metoden var så viktig for jordbruket at professor Virtanen fikk Nobelprisen i kjemi i 1945. Tidligere måtte bøndene tørke graset på bakken når det var sol eller hesje graset når det var regn. Etter at det er blitt praksis med høsting av graset i storballer eller bygging av gropsiloer i enden av husdyrrommene, er det slutt på bygging av de tradisjonelle runde siloer og driftsbygninger med plass til høyet over husdyrrommet. 
Utover 10-tallet, og særlig fra 2017 har plastbruken fått økt fokus, og landbruksplast er en av kildene til plastavfall. 
I 2016 ble det brukt 13 795 tonn plast i landbruket og 13 454 tonn ble gjenvunnet. Det betyr at 341 tonn ikke ble gjenvunnet.
Det finnes ca. 230 leveringssteder for landbruksplast som er organisert lokalt av bønder i samarbeid med renovsjonsselskapene.
Themistoklis Tzimopoulos

Landslaget

Han ble tatt ut i New Zealands tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Accademia Filarmonica di Bologna

Accademia Filarmonica di Bologna er en institusjon for musikkutdanning som ble opprettet av grev Vincenzo Maria Carrati i 1666.
Medlemmene ble tatt opp etter en grundig opptaksprosess. Opprinnelig møttes de to ganger i uka for å musisere sammen, og på torsdager for å oppføre verkene. En gang i måneden var det offentlige oppføringer.
Fra begynnelsen av var institusjonen delt opp i én avdeling for komponister, én for sangere og én for instrumentalmusikere. Målet var å føre Europas beste musikere sammen under Caratis motto «Unitate melos». I 1721 hadde akademiet 300 medlemmer.
Padre Martini skjenket akademiets musikkbiblioteket en samling med 17 000 bind og manuskripter. I dag regnes biblioteket blant verdens mest betydelige i sitt slag. En stor del av samlingen befinner seg Civico Museo Bibliografica Musicale.
Av kjente medlemmer fra de to første hundreårene kan nevnes Arcangelo Corelli, Giacomo Antonio Perti, Giovanni Battista Martini, Farinelli, Niccolò Jommelli, André Grétry, Johann Christian Bach, Karl Ditters von Dittersdorf og Wolfgang Amadeus Mozart.
Kjente medlemmer på 1800- og 1900 tallet er Gioacchino Rossini, Otto Nicolai, Giuseppe Verdi, Arrigo Boito, Richard Wagner, Jules Massenet, Camille Saint-Saëns, Giacomo Puccini, John Field, Franz Liszt, Johannes Brahms, Anton Rubinstein, Ferruccio Busoni og Ottorino Respighi.
Yucca

Utbredelse

Den naturlige utbredelsen av Yucca dekker et stort område i Nord- og Mellom-Amerika. Fra Baja California i vest, nordover og inn i sørvestlige USA, gjennom det tørre ørkenlandskapet og helt nord til Alberta i Canada, øst langs Mexicogulfen og helt til atlanterhavskysten og tilgrensede stater. I sør er slekten godt representert i hele Mexico med arter som strekker seg inn i Guatemala.
Yucca har tilpasset seg et variert klima, fra ørken til gresslette, prærie, sanddyner, fjellandskap og subtropisk klima.

Bruksområder

I norske hjem er yucca"palmen" en populær stueplante. Bruken av "palme"-navnet skyldes at vekstformen er noe palmeliknende, men Yucca er ikke nærmere beslektet med palmefamilien. Yucca blir også mye brukt som prydplanter i hager over hele verden, spesielt fordi den trenger lite stell, tåler tørke, kulde og varme svært godt. Både Yucca filamentosa, Y. flaccida og Y. glauca er tre vinterherdige planter som egner seg godt utendørs i store deler av Norge. Blant de stammedannende yuccaene er Y. gloriosa og Y. recurvifolia trolig de best egnende for de mildeste delene av Norge, da i hovedsak kystnære områder på Vestlandet.
Flere yucca-arter har spiselige deler; både blomstene, blomsterstengelen, frøene og i noen tilfeller også røttene har blitt brukt som matkilde.
Beer-Lamberts lov

Beer-Lamberts lov eller Beer–Lambert–Bouguer lov er en lov innenfor optikken som beskriver dempningen i intensiteten av en lysstråle som passerer et medium av en absorberende substans, som funksjon av konsentrasjon og tykkelse av det absorberende mediet. Loven danner grunnlaget for moderen fotometri som analytisk metode. Loven er oppkalt etter August Beer, Johann Heinrich Lambert og Pierre Bouguer.
Innsigelsesmyndighet

Innsigelsesmyndighet i plan- og bygningsloven er omtalt i § 5-4.
«Berørt statlig og regionalt organ kan fremme innsigelse til forslag til kommuneplanens arealdel og reguleringsplan i spørsmål som er av nasjonal eller vesentlig regional betydning, eller som av andre grunner er av vesentlig betydning for vedkommende organs saksområde. Andre kommuner kan fremme innsigelse mot forslag til slike planer i spørsmål som er av vesentlig betydning for kommunens innbyggere, for næringslivet eller natur- eller kulturmiljøet i kommunen, eller for kommunens egen virksomhet eller planlegging. Sametinget kan fremme innsigelse mot slike planer i spørsmål som er av vesentlig betydning for samisk kultur eller næringsutøvelse.»
§ 11–16 omhandler innsigelse til arealdelen, og § 12-13 innsigelse til reguleringsplaner.
Thylactus

Utseende

Middelsstore til nokså store, brunspraglete trebukker. Kroppen er langstrakt og sylindrisk.
Artene har svært effektive kamuflasjefarger, sammen med en noe uregelmessig kroppsform gir det dem veldig god kamuflasje.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Afrika.
Olavi Louhivuori

Karriere

Louhivuori oppvokste opp i en musikalsk familie. Hans far er professor ved Institutt for Musikk Universitetet i Jyväskylä og hans mor er fiolinist og musikk pedagog. Alle de fem barn i familien hans lærte å spille instrumenter. Louhivuori begynte å spille fiolin da han var fire år, men skiftet til cello og piano da han var åtte. Da han var ni år gammel begynte han å spille trommer, og startet sitt første band sammen med klassekamerat Joona Toivanen.
Da han gikk på Cygnaeus videregående skole (1997), spilte han med Joona Toivanen Trio, så vel som at han spilte konserter på lokale jamsessions. I 1998 gikk han på jazzlinja på det finske Musikk-Konservatorium, og ble uteksaminert i 2002. Deretter flyttet han til Helsinki, og startet på Sibelius-Akademiet for å studere jazz med Jukkis Uotila. I 2005-06, studerte han komposisjon under veiledning av Sonny Heinilä.
Louhivuori har også komponert to verk for Jyväskylä Big Band.

Band

Louhivuori grunnla det finske eksperimentell jazz ensemble Oddarrang i 2003. Bandet består av trombonist Ilmari Pohjola, cellist Osmo Ikonen, gitarist Lasse Sakara, samt bassist Lasse Lindgren. Oddarrang ' s debut album Music Illustrated (2006), ble tildelt Jazz-Emmy i 2006.
I 2008 ga han ut sitt første solo album, Inhale Exhale, på Texicalli Records. Dette er et album med solo slagverk, hvor Louhivuori viser sine evner.
Louhivuori spiller også i bandene Ilmiliekki Quartet, Alexi Tuomarila Trio, Joona Toivanen, Olavi Trio og Sun Trio. Han har tre ganger vært med på å vinne Nordisk Jazz Kometer-konkurranser: Joona Toivanen trio i 2000, Ilmiliekki Kvartetten i 2002, og Sun Trio i 2006. I tillegg har han spilt sammen med, blant andre, UMO Jazz Orchestra Tomasz Stańko, Jon Balke, Marilyn Crispell, Teppo Hauta-aho, Jukka Perko, Sakari Kukko og M. A. Numminen.
Joruba (folkegruppe)

Joruba eller yoruba (yorùbá) er den største folkegruppen i Nigeria og en av de største i hele Afrika. Det er antagelig ca. 25 millioner mennesker som tilhører denne folkegruppen.
Jorubaene utgjør omkring 30 prosent av Nigerias befolkning og er sammen med fulani/hausaene og igboene en av de tre store folkegruppene i landet. Majoriteten av jorubaene bor i det sørvestlige Nigeria, men det finnes også store grupper jorubaer i Benin, Ghana og Togo, samt diasporagrupper i Sierra Leone, Brasil, Cuba, Puerto Rico og Trinidad.
Kjente jorubaer er den tidligere nigerianske presidenten Olusegun Obasanjo, musikeren Fela Anikulapo Kuti og forfatteren Wole Soyinka.
Sketch of Supposed Murderer

Sketch of Supposed Murderer er et musikkalbum med Morgul, utgitt i 2001.
Logiblocs

Logiblocs er elektronikkbyggeklosser beregnet for barn i alderen 7 år og oppover. Klossene har basisfunksjoner som mikrofon, forsterker, høytaler og brytere av forskjellige slag. Selskapet Logiblocs Ltd. ble stiftet i 1996 av ingeniøren Tony de Rivaz. Klossene designet og utvikles i England, mens produksjonen gjøres i Kina.
Den uendelige historien

Handling

Bastian er en skolegutt som ofte mobbes på skolen. Store deler av hans fritid bedriver han til å drømme seg bort i diverse eventyrbøker. En dag klarer han å unnslippe plageåndene ved å søke tilflukt i en bokhandel drevet av den mystiske Koreander. Koreander vil ha ham ut, men når Bastian forteller om alle bøkene han har hjemme, begynner Koreander å like ham. Når Bastian begynner å spørre om en spesiell bok han ser Koreander sitter med, får han beskjed om at denne boken ikke er som andre bøker. Han forteller at når man leser vanlige bøker drømmer en seg bort, men i denne boken blir man virkelig dratt inn i historien og man tar selv del i handlingen som en karakter i historien. Da telefonen ringer hos bokhandleren, benytter Bastian sjansen til å låne boken. Da han ankommer skolen er timen begynt for lengst, og han slår seg til ro på skolens loft og begynner å lese i boken om den endeløse historien. 
Bastian blir omsider tatt med inn i en fantasiverden kalt Fantasia. Han gjør sin entre inn i den, akkurat i det kjempen Rock Biter er på vei til slottet for å søke hjelp om hvordan man kan stoppe en mørk kraft som kalles tilintetgjørelsen, som truer med å utslette hele landet om den ikke stoppes. Når han ankommer slottet viser det seg at den unge dronningen er syk og ikke kan hjelpe. Håpet finnes imidlertid i en modig kriger ved navn Atreju. Og når han kommer, viser det seg at han bare er en gutt, men det gjør ham ikke mindre betydningsfull. Man må stole på denne Atreju. Om han ikke lykkes, vil den unge dronningen dø – og verden med henne. Et annet sted i Fantasia begynner en mørk skapning sitt oppdrag med å stoppe Atreju. Bastian blir sugd inn i historien og plutselig er han selv med å påvirke Fantasia sin skjebne på sitt helt eget vis.

Musikk

Filmens tittelsang het The NeverEnding Story og ble fremført av den britiske pop-sangeren Limahl. Sangen ble meget populær og skulle bli hans største hit i karrieren. Sangen ble komponert av Giorgio Moroder og skrevet av Keith Forsey.
Sangen havnet på førsteplass i Norge og Sverige, nr. 2 i Tyskland, Østerrike og Italia og nr. 4 i Storbritannia. Den havnet i tillegg på 6.-plass på US Billboard Adult Contemporary chart.
Habib Miyan

Habib Miyan (født 1870?, død 19. august 2008) var en mann i India som hevdet at han var verdens eldste levende menneske.
Han påstod å være født enten i 1869, 1872 eller 1878. Man har ikke kunnet gi noen tilfredsstillende dokumentasjon på hans høye alder. Hvis han var født i 1878, ville han virkelig være 122 år gammel og verdens eldste menneske ved sin død.
Det ble sagt at han hadde spilt i et orkester for en raja i Jaipur, til han sluttet på 1930-tallet.
Han var muslim, og først i 2004 fikk han anledning til å reise til Mekka etter å ha fått donert penger.
Lockheed Air Express

Beskrivelse

Air Express' konstruksjon omfattet det opprinnelige skroget på Vega, men for å oppfylle kravene til West-Air Express ble vingen hevet til en parasoll konfigurasjon (over skroget) og cockpit ble flyttet bak vingen, mens en mer kraftfull Pratt & Whitney Wasp motoren ble montert for å lette operasjoner over Sierra Nevada - fjellene. Designet var en kommersiell suksess for selskapet, selv om bare syv ble bygget, pluss en Air Express Special.
Ingen Air Express har overlevd til i dag. En registrert NR3057 ble fløyet av Roscoe Turner
Sverdlilje

Utseende

Sverdlilje blir mellom en og halvannen meter høy, i sjeldne tilfeller to meter. Bladene blir opp til 90 cm lange og 3 cm brede. Blomstene er kraftig gulfargede, 7–10 cm på tvers, og med typisk iris-form. Frukten er en tørr kapsel som er 4–7 cm lang og inneholder mange blekbrune frø. Sverdlilje blir av mange regnet for å være en svært pen plante.

Forekomster i Norge

Sverdlilje er i Norge først og fremst en kystplante. Den forekommer såvidt i innlandet, i noen kommuner i Hedmark, men ellers holder den seg stort sett til kysten og dalområder innafor. Sverdlilje har nordgrense i Andøy kommune i Nordland, men siden den er så pen har den ofte vært brukt som hageplante og siden naturalisert seg i strøk der den ikke naturlig hører hjemme. Det er antakelig tilfellet der den vokser på innergrensa i Sør-Norge, nærmere bestemt i Åmot kommune.
Thevally

Thevally (malayalam: തേവള്ളി) er et av hovedområdene i Kollam i delstaten Kerala, India. Den viktigste attraksjonen i Thevally er Ashtamudi Lake.

Betydning

Et viktig turistmål i Kollam er Thevally Palace, en populær og verneverdig bygning med arkitektoniske perler. Den var en gang residensen til kongen i Travancore. Det berømte firestjerners Hotel AllSeason ligger også i Thevally. The National Cadet Corps's hovedkvarter i Kollam-distriktet ligger også i Thevally.
DS «Sirius» (1837)

DS «Sirius» var en hjuldamper som ble bygd i 1837 og var det første skip som krysset Atlanterhavet utelukkende ved dampkraft.
Denne berømte overfarten fra London til New York ble avsluttet den 22. april 1838 etter en overfartstid på 18 dager og 14 timer. Sirius var første innehaver av Atlanterhavets blå bånd (Det blå bånd er senere tildelt skip med den hurtigste transatlantiske overfartstid).
Sirius' rekord ble slått dagen etter av DS «Great Western». Senere begynte «Sirius» rutefart over Atlanteren, men seilasen ble innstilt etter én tur på grunn av manglende passasjerer.
Sirius grunnstøtte og totalforliste den 16. januar 1847 utenfor Ballycotton i Irland med tap av 20 menneskeliv.
San Marinos sentralbank

Historie

CBSM ble etablert i 2005, ved en sammenslåing av Istituto di Credito Sammarinese, som fungerte som sentralbank i San Marino, og Ispettorato per il Credito e le Valute (Inspektoratet for kreditt og valuta), som hadde ansvar for å bekjempe hvitvasking av penger. 
Selv om San Marino ikke er en del av eurosamarbeidet, har de fått lov til å bruke euroen som valuta, etter egen avtale med EU. De tok i bruk euroen i 2002. Dette betyr at mange av sentralbankfunksjonene er overført til Den europeiske sentralbank (ESB), men San Marinos sentralbank er fortsatt i drift, og har mange oppgaver og ansvarsområder.

Sentralbanksjef

Pr september 2018 er Roberto Moretti sentralbanksjef (Director General). Han overtok denne stillingen i desember 2017, etter Raffaele Capuano.
Johan Henrik Thomander

Bakgrunn, oppvekst og studier

Thomander var utenomekteskapelig sønn av visepastor Albrecht Johan Pisarski og Maria Sophia Thomaeus (1776-1851). Foreldrene møttes da faren hadde tjeneste i morfaren prosten Thomas Thomanders forsamling Fjälkinge. Morens slekt stammet etter tradisjonen fra en skotsk adelsmann som var blitt strandsatt ved Torekov omkring 1615 og senere opptatt som murermestere i Helsingborg, og kalte seg Hans. Thomander var søstersønn av forfatteren, salmedikteren og presten Jöran Jakob Thomæus. Moren giftet seg senere med faktoren Thomas Bond.
Thomander vokste opp hos sin mormor Elsa Sophia Mandorff i Lund, og begynte å studere ved universitetet i 1812. I 1814 måtte han avbryte studiene og ta en stilling som lærer i Karlshamn. Han begynte å arbeide hos en kjøpmann i samme by. Han studerte på fritiden.

Prest, tidlig karriere

Han  ble presteviet for den lutherske kirke i Sverige i 1821. I 1826 ble han dosent ved teologisk seminar i Lund. I 1833 ble han professor i pastoralteologi, og avla teol.dr. graden ved København universitet i 1836.
I 1840 trådte han inn i det politiske liv som medlem av prestestanden, og i 1855 ble han valgt inn i Svenska Akademiet etter Per Daniel Amadeus Atterbom.
I 1851 tiltrådte han som domprost i Göteborg.

Biskop

I 1856 etterfulgte han Henrik Reuterdahl som biskop i Lunds stift. Han kjempet ivrig for forandring av kirkeforfatningen og var likeledes talsmann for avholdssaken. Han deltok i de skandinaviske kirkemøtene i København i 1857 og i Lund i 1860.

Litterær produksjon

Thomanders skrev flere fagbøker, men arbeidet også som oversetter. I 1825 utkom hans svenske oversettelser av Shakespeares De lystige koner i Windsor, Som dere vil ha det, Helligtrekongersaften, Antonius og Kleopatra og Kong Richard II. Videre oversatte han Skyene av Aristofanes i 1826, Manfred av Lord Byron samme år, og Brutus etter Voltaire i 1830.

Teologisk forfatterskap

Han innledet sitt teologiske forfatterskap med avhandlingen De antichristo primae ecclesiae (1826). Sammen med Henrik Reuterdahl utgav han tidsskriftet Theologisk quartalskrift (1828–1832, 1836–1840).