google/wiki40b huggingface dataset:
Southern Cross (fly)

Southern Cross er navnet på en Fokker F.VIIb/3m tre-motors endekker som ble brukt under den første flyvning over Stillehavet fra USA til Australia, en strekning på ca. 11 670 km.

Historie

Southern Cross startet sitt liv som The Detroiter, et fly ment for bli brukt under en flyvning over Polhavet fra Alaska til Spitsbergen ledet av Hubert Wilkins under hans arktiske ekspedisjon i 1928. Ekspedisjonen var finansiert av aviser i Detroit, derav flyets navn.
Flyet hadde havarert i Alaska i 1926 og var blitt reparert, men Wilkins var kommet til at den tre-motors Fokker var for stor for ekspedisjonen over Polhavet. Han hadde i stedet anskaffet en en-motors Lockheed Vega og hadde brukt Fokker-maskinen til støtte for ekspedisjonen ved å frakte forsyninger fra Fairbanks til Point Barrow. Flukten over Polhavet ble gjennomført i april 1928.
Wiilkins møtte Charles Kingsford Smith og Charles Ulm i San Francisco, og de kom overens om overdragelse av Fokkeren til Kingsford Smith.
Kingsford Smith gav flyet navnet Southern Cross og rustet det for en flyvning jorden rundt. En flyvning som skulle gjennomføres for å skaffe interesse og midler til en planlagt kryssing av Stillehavet. Etter å ha installert nye motorer og andre nødvendige deler, gjorde Kingsford Smith to forsøk på en jorden-rundt flyvning, men den lovede økonomiske støtten fra delstatsregjeringen i New South Wales ble trukket tilbake. Jorden-rundt flyvningene ble oppgitt. Det så en tid ut til at Kingsford Smith ville bli tvunget til å selge flyet da en amerikansk filantrop og sponsor meldte seg. Han kjøpte flyet og lånte det vederlagsfritt tilbake.

Stillehavsflyvningen

Den 31. mai 1928 startet Charles Kingsford Smith, Charles Ulm, og to amerikanske besetningsmedlemmer (telegrafist/navigatør og flymaskinist) fra Oakland, California. Southern Cross stoppet først for hvilepause og tanking på Hawaii før de satte avsted for Fiji. Denne strekningen tok 34 og en halv time over åpent hav før de kunne lande på Suva, hvor en stor og entusiastisk menneskemengde så det første fly lande på Fiji. Southern Cross landet tilslutt i Brisbane 9. juni hvor 25 000 ventet for å ønske velkommen. Neste dag gikk turen til Sydney.

Over Tasmanhavet

Med Southern Cross ble Kingsford Smith og Ulm de første som gjennomførte en flyvning over Tasmanhavet – fra Australia til New Zealand og tilbake (ca. 4 000 km). Den første turen ble gjennomført i september 1928.

Flyet i dag

Kort tid før sin død i 1935 donerte Kingsford Smith Southern Cross til den australske regjeringen for at det skulle bli bevart i et museum. Det hadde en kort tid i 1946 blitt bragt ut av sin pensjonisttilværelse for filmen om Kingsford Smith. Southern Cross er nå bevart i en spesialbygget klimakontrollert hangar ved Brisbane lufthavn i Queensland.
På 1980-tallet ble det bygget en fullskala replika av Southern Cross i Sør-Australia.
Strinda historielag

Strinda historielag er en lokalhistorisk forening for de som er interessert i Strindas historie, særlig knyttet til skolekretsene Berg, Eberg, Brundalen, Charlottenlund, Solbakken (Jonsvatnet), Strindheim og Åsvang. Strinda var egen kommune inntil de i 1964 ble innlemmet i Trondheim. Laget ble stiftet den 9. mai 1996.
Historielaget har som mål å spre kunnskap om Strindas fortid og nåtid, og arbeide for vern av kulturminner. Det er en oppgave for laget å skape forståelse for denne kulturarven. Så langt det er mulig har historielaget tatt mål av seg for å utgi årboka Strinda den gang da.
Historielaget hadde i 2013 ca. 450 medlemmer og er medlem av Landslaget for lokalhistorie.
Laget opprettet i 2007 egen nettside med informasjon om lagets virksomhet. De har også egen Wiki.
Heinrich Kramer

Liv og virke

Kramer, som senere latiniserte sitt navn (Institoris), ble prest i dominikanerordenen. Etter å ha gått på hjembyens latinskole og etter et filosofisk grunnstudium, ble han etter eget påtrykk inkvisitor for dominikanernes ordensprovins Alemannia. På den tid hadde imidlertid ikke denne tittelen særlig betydning.
Etter en prosess mot jøder som han bivånet i Trient, begynte hans løpebane som forfølger av noen heksesekter som man mente å registrere fremveksten av. Under den første hekseprosessen i byen Ravensburg, som hadde engasjert ham til jobben, fikk han bragt to kvinner til bålet. Senere laget han utkastet til pavebullen Summis desiderantes affectibus, som pave Innocens VIII gav ut etter hans påtrykk. Bevæpnet med denne bullen fikk han i stand en hekseprosess i Innsbruck, der han imidlertid ikke bare mislyktes, men også tapte ettertrykkelig ansikt. Den stedlige biskop Georg Golser av Brixen oppfordret ham til å dra sin vei. 
Som motreaksjon mot denne mislykkede prosessen forfattet Kramer i 1486 den beryktede Heksehammeren. Dominikaneren Jakob Sprenger nevnes som en annen forfatter, men nyere forskning er kommet til at Kramer (1430–1505) ikke bare var hovedforfatteren, men faktisk den eneste forfatter, og at han selv dro inn den velrenommerte Jakob Sprengers navn for at verket skulle bli tillagt større tyngde, altså i reklameøyemed. Sprenger hadde intet med boken å gjøre.
Det er noe uenighet omkring bokens betydning for heksejakten i renessansen. Noen historikere mener at Heksehammeren ble en lærebok for heksejegerne, mens andre mener den bare er et uttrykk for den rådende tankegangen blant heksejegerne, og ikke har blitt videre lest.
Kramer hevdet selv at han selv hadde avdekket og fått dømt 300 hekser. Han beskyldte alle dem som betvilte at hekser egentlig eksisterte, for å være kjettere.
Shogo Taniguchi

Landslaget

Shogo Taniguchi spilte 3 landskamper for Japans herrelandslag.
Limousinsk

Limousinsk eller lemosin (lokalt navn) er et oksitansk språk eller dialekt av dette som er snakket eller forstått av rundt 400 000 mennesker i den sørlige delen av Frankrike som er kjent som Limousin.
De første oksitanske dokument er på denne dialekten, særlig Boecis (Lo Poema de Boecis), skrevet en gang rundt år 1000. Flere av middelalderens trubadurer som skrev på limousinsk er Vilhelm IX, hertug av Aquitaine, Bernart de Ventadour, Bertran de Born og andre. Det var også dialekten til Eleanora av Aquitaine og hennes sønn Rikard Løvehjerte. Sistnevnte har skrevet og komponert dikt på limousinsk.
Limousinsk var det offisielle språket i regionen fram til 1500-tallet. Det var fortsatt det dominerende talespråk fram til tidlig på 1900-tallet, selv i urbane områder som Limoges og Saint-Junien, men fra da av ble fransk stadig mer dominerende. I dag blir det hovedsakelig benyttet av folk over 50 år ute på landsbygda. Alle har fransk som første- eller andrespråk. På grunn av Frankrikes politikk med ett språk er det ikke anerkjent av regjeringen og står i fare for å dø ut. En bevegelse for revitalisering finnes rundt kulturforbundet Félibrige og Institut d'Estudis Occitans som er aktiv i Limousin og i andre deler av språkområdet Oksitania.
Ralph DeQuebec

Bakgrunn

DeQuebec ble skadet i 2012, da han tjenestegjorde for US Marines i Afghanistan. Han ble skadd i en eksplosjon fra en improvisert bombe, og mistet begge beina over kneet. Han måtte også amputere venstre lillefinger og høyre tommel. Han begynte med kjelkehockey i 2016.

Idrettskarriere

Han deltok i World Sledge Hockey Challenge 2017, der USA vant turneringen. 
I 2018 deltok han i Turin Para Ice Hockey International Tournament, som USA vant. Han representerte USA under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. USA vant der finalen 2-1 over Canada.
Gutenbergs bibel

Gutenbergs bibel, også kjent som 42-linjers bibelen, Mazarin-bibelen, B42 og Biblia Latina Vulgata, er ei bok som ble trykt ferdig av gullsmeden og boktrykkeren Johannes Gutenberg i Mainz i Tyskland i 1455. Boka er et praktverk på bortimot 1300 store foliosider fordelt på to bind. Bibeloversettelsen er Vulgata, det vil si den «alminnelige» som var skrevet på latin og den romersk-katolske vestkirken hadde brukt siden 600-tallet. Gutenbergs bibel er en av de aller første bøkene der teksten som skulle trykkes, ble satt med løse typer (bokstavformer). Samlet opplag var opprinnelig trolig rundt 180 bokkopier, hvorav 45 ble trykt på pergament (tynn dyrehud). Trykketida for opplaget var tre år, samme tid som det inntil da hadde tatt å skrive én bibelkopi for hånd. Boka innledet dermed ei ny tid da tekster og informasjon gradvis ble kopiert og spredt mye mer effektivt enn før.
I dag skal det være bevart mellom 40 og 50 eksemplarer av Gutenbergs bibel trykt på papir, og over ti av pergamentutgaven. Det Kongelige Bibliotek i Danmark har bind to, altså en halv utgave. Gutenbergs bibel er den mest kjente inkunabel (bok trykt før 1501), og eksemplarene blir regnet for å være noen av de dyreste trykte bøkene i verden. 
Den gotiske skriftvarianten som ble brukt i bøkene, kalles tekstur i typografihistorien. Den er kjennetegnet av et tett, gitter- eller teksturpreget skriftbilde og kantete, sammentrykte bokstaver med tunge, loddrette grunnstammer og brukne buer.
Birigit Herzberg Kaare

Birgit Hertzberg Kaare er professor emerita ved Institutt for medier og kommunikasjon ved Universitetet i Oslo. Hun er blant annet kjent for arbeider om humor som kommunikasjonsform. 
Kaare ble mag.art i folkloristikk i 1976, professor i 1995.
Byer og kommuner i Sachsen

Landkommuner

Det finnes 295 landkommuner i Sachsen, fordelt på 10 landkretser (Landkreise).
Neil Patrick Harris

Oppvekst

Harris ble født i Albuquerque i New Mexico, og vokste opp i Ruidoso i New Mexico der foreldrene, Sheila og Ron, drev en restaurant. Hans eldre bror, Brian, var han som sørget for at Neil begynte med skuespill da han overtalte ham til å bli audition til en skoleoppsetning av Trollmannen fra Oz i fjerde klasse. Han gikk på La Cueva High School i Albuquerque, og var aktiv når det gjaldt skuespill og musikaler der. Harris ble uteksaminert som æresstudent i 1991.

Familie

Harris er åpen homofil. Han er gift med David Burtka, og ved hjelp av surrogati har de en gutt og ei jente.
Ankertorget

Ankertorget var et torg i Oslo som lå i strøket Hausmannsområdet i bydel Grünerløkka og avgrenset av Torggata, Hausmannsgate, Storgata og Axel Maurers vei. Hausmannskvartalet ligger der det tidligere torget lå.

Navnets opprinnelse

Torget har navn etter Christian Anker, som eide Ankerløkka og var en av Christianias rikeste handelsmann.

Historie

Ankertorget ble anlagt 1880-1882 til dels på grunnen til den nedlagte Ankerløkken kirkegård. Ankertorget ble anlagt som furasjetorg, det vil si torg for omsetning av hestefor. Her var det vekthus, og her lå den offentlige kjøttkontrollen fra 1894 til 1908, da den ble flyttet til Grønlands torg. Fra 1921 til begynnelsen av 1970-årene var torget bussterminal for bussruter til Oslos sørlige og østlige omland. I 1970-årene ble «Yrkesskolenes hybelhus» bygget der, og anlegget endret seinere navn til Anker Studentboliger.
Fearnleys olympiske ærespris

Fearnleys olympiske ærespris er en norsk idrettspris som ble satt opp av skipsreder Thomas Fearnley (1880–1961) i forbindelse med vinter-OL i Oslo 1952. Prisen består av en statuett i bronse, modellert av Per Palle Storm, etter den antikke hellenske skulptøren Myrons statue Discobolus («diskoskasteren»). Prisen gis for «fremragende prestasjoner» av en norsk OL-deltaker. Det er Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité som tildeler prisen til norske idrettsutøvere som har utmerket seg utover det vanlige i OL. Det er ikke mulighet for å vinne prisen flere ganger.

Historie

De første prisene gikk til skøytekongen Hjalmar Andersen fra vinter-OL i Oslo og skytteren Erling Kongshaug som vant en svært tett konkurranse i miniatyr i Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Med unntak av Sommer-OL 1964 (ingen medaljer til Norge) og Sommer-OL 1980 (norsk boikott) er det tildelt priser etter alle olympiske leker siden 1952. 
I 1991 ble prisen tildelt idrettslederen Arne B. Mollén for lang og tro tjeneste for norsk olympisk idrett. Mollén er så langt den eneste som har fått prisen basert på andre meritter enn sportslig olympisk deltakelse. Tildelingen er også den eneste utenom år med olympiske leker.
Det ble fra starten tildelt én pris til en olympisk mester fra vinterlekene og én fra sommerlekene, men statuttene for tildelingen er ikke låst til slike føringer. «Gullfireren» fra kanopadlingen (K4 1000 meter) i 1968 er det første lag som ble tildelt æresprisen. Senere har også brødrene Alf og Frank Hansen (1976), kvinnelandslaget i fotball (2000), samt kvinnelandslaget i håndball (2008), mottatt prisen for laginnsats. 
Ved tre anledninger har prisen gått til sølvvinnere. Første gang til Grete Waitz som fikk prisen etter sitt sølv på maraton i 1984. Ved neste tildeling fikk skihopperen Erik Johnsen prisen for sitt sølv i skihopp, stor bakke. I de to lekene, Sommer-OL 1984 og Vinter-OL 1988 hadde ikke Norge noen gullvinnere. Bartosz Piasecki ble tildelt prisen for sin sølvmedalje i fekting i Sommer-OL 2012. Ved en anledning har prisen gått til bronsemedaljevinnere, da Are Strandli og Kristoffer Brun ble tildelt prisen for sin bronse i dobbeltsculler lettvekt i Sommer-OL 2016.
Etter Sommer-OL 1988 ble for første gang to utøvere fra ulike sportsgrener tildelt prisen, Tor Heiestad og Jon Rønningen. Siden 1996, da både 800 meterløperen Vebjørn Rodal og padleren Knut Holmann fikk prisen, er Fearnleys olympiske ærespris tildelt to vinnere etter hvert sommer-OL. I forbindelse med vinter-OL er det opprettholdt én prisvinner, og så langt har ingen lag mottatt prisen i vinteridrett.
Fylkesvei 5124

Fylkesveg 5124 går mellom Steinstø og Fykse i Kvam kommune. Veien er 900 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv132.
Sì

Sensur av sangen

I Italia ble ikke finalen i Eurovision Song Contest sendt direkte, siden konkurransen delvis sammenfalt med valgkampen foran den italienske folkeavstemningen om skilsmisse, som ble holdt en måned senere i mai.
Kringkasteren Rai sensurerte sangen på grunn av teksten som kunne oppfattes som en oppfordring til italienske velgere om å stemme «sì» (ja) i folkeavstemningen. Sangen ble ikke spilt på italiensk radio eller fjernsyn før etter folkeavstemningen. «Sì» fikk dermed begrenset suksess hjemme i Italia med en 23. plass på den italienske singellisten. I stedet fikk sangen en viss suksess ute i Europa, og i Storbritannia nådde den engelske versjonen «Go (Before You Break My Heart)» en åttendeplass på den britiske singellisten i juni 1974.
Toxic Psychiatry

Toxic psychiatry er en bok fra 1994 av Peter Breggin. Boken har fokus på bivirkninger og mulige skadevirkninger av fysisk-kjemiske tiltak, kalt behandling, innen moderne psykiatri.
Denne artikkelen er dessverre kort eller mangelfull. Hvis du vet mer om emnet, kan du hjelpe Wikipedia ved å utvide den eller foreslå endringer.
Enicocephalomorpha

Utseende

Små til middelsstore (1 – 17 mm), stort sett avlange og slanke, gjerne brunlige teger. Hodet er betydelige lengre enn bredt, gjerne med én eller flere innsnevringer. Fasettøynene er vanligvis forholdsvis små, antennene består av fire ledd. Vingene er, dersom de er velutviklede, ikke tydelig oppdelte i ulike avsnitt, men former med reduserte eller helt uten vinger forekommer også hyppig. Frambeina er vanligvis omdannet til gripeorganer som de trolig bruker til å fange bytte.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse tegene, men der er etter alt å dømme rovdyr som jakter på små, virvelløse dyr. De finnes hyppigst på bakken, under steiner eller lignende. De artene som har velutviklede vinger flyr godt og kan danne store svermer.
Membakut

Membakut er en landsby i Beaufort-distriktet i den malaysiske staten Sabah. Landsbyen ligger på nordsiden av Klias-halvøya, ved Kimanisbukta, og er stoppested for Sabah statsbaners jernbane mellom Kota Kinabalu og Tenom. Det er 516 innbyggere i Membakut (2010).
William Boyce

Biografi

Boyce sang i koret ved St. Pauls katedral. Etter stemmeskiftet studerte han musikk med Maurice Greene. I 1734 fikk han sin første profesjonelle stilling som organist ved Oxford Chapel, og han virket i en rekke lignende stillinger før han ble utnevnt til Master of the King's Musick i 1755 og deretter til organist ved Chapel Royal i 1758.
Boyce ble gradvis døv. Etter at han ikke lengre klarte å fortsette som organist på grunn av sin svekkede hørsel, trakk han seg tilbake og arbeidet på verket Cathedral Music, som Maurice Greene hadde påbegynt. Dette trebindsverket, som gir en oversikt over komponister som William Byrd, Henry Purcell og Thomas Tallis, var i over hundre år standardverket om engelsk kirkemusikk på 1500-, 1600- og 1700-tallet.

Musikk

Boyce skrev et stort antall kirkelige og verdslige vokalverk, oder, sanger, kantater  og sceneverk. Av instrumentalmusikk skrev han 8 symfonier, 15 triosonater, 12 overtyrer, 3 concerti grossi og klaververk.
Ved siden av Thomas Arne var Boyce en av svært få av tidens engelske komponister som tålte sammenligning med sine kontinentale kolleger. Til forskjell fra de fleste andre, klarte Boyce stort sett å unngå å bli påvirket av Georg Friedrich Händels musikk.
Etter William Boyces død falt musikken hans i glemsel. Først på 1900-tallet ble instrumentalmusikken, særlig symfoniene og kammermusikken, gjenstand for fornyet interesse.
Slyngtråd

En slyngtråd er en omdannet stengel, blad eller bladstilk som noen klatreplanter bruker til å feste seg med.
Ismaël Bennacer

Landslaget

4. september 2016 fikk han sin første landskamp for Algerie mot Lesotho.
David Ogden Stiers

Bakgrunn

David Ogden Stiers var sønn av Margaret Elizabeth (født Ogden) og Kenneth Truman Stiers. Ved Urbana High School var han klassekamerat med Roger Ebert. Stiers flyttet  til Eugene i Oregon, fullførte North Eugene High School og begynte ved University of Oregon.

Karriere

Stiers flyttet til San Francisco, der han var skuespiller ved California Shakespeare Theater, San Francisco Actors Workshop og improvisasjonsgruppen The Committee, med Rob Reiner, Howard Hesseman og Peter Bonerz. I California arbeidet han i syv år for Santa Clara Shakespeare Festival.
Stiers flyttet senere til New York hvor han ble medlem av John Housemans skuespillerstab.
Stiers ble medlem av M*A*S*H-gjengen i 1977. Hans rollefigur (Hawkeye likte å kalle ham CE3) var ingen erstatter for Larry Linvilles rollefigur Frank Burns, snarere en helt annen type frustrasjon for Hawkeye Pierce og B.J. Hunnicutt. Han var med i M*A*S*H helt til serien gikk av lufta.
Senere lånte Stiers stemme til blant annet mange Disney-figurer, blant dem Cogsworth i Skjønnheten og udyret (1991), en dobbeltrolle som Sir John Ratcliffe og hans lakei Wiggins i Pocahontas, som erkediakonen i Ringeren i Notre Dame (1996) og som Jumba Jookiba i Lilo og Stitch (2002). Han spilte kongressmann i North and South sammen med Patrick Swayze.
I 1999 var han med i den kortvarige Love and Money som Nicholas Conklin, en mangemilliardær med en personlighet som var svært lik den Stiers gav major Winchester.
Han hadde også en gjesterolle i Pizzagjengen som Mr. Bauers, en noe sinnsforstyrret mann som stadig fortalte historier fra kjente filmer som om han selv hadde opplevd dem. I tillegg til dette hadde han også en gjesterolle i Frasier der han spilte en homofil venn av Frasiers mor.
I 2001 gav han stemme til Kamaji i den engelskspråklige versjonen av Hayao Miyazakis film Chihiro og heksene, og i 2005 gav han stemme til «Nicky Flippers» i den engelskspråklige versjonen av Sannheten om Rødhette.
Han kommenterte også naturprogrammer, blant annet på PBS.
I likhet med mange av M*A*S*H-stjernene hadde også Stiers mange gjesteroller i blant annet Star Trek: The Next Generation (episoden «Half a Life»), Matlock (episoden «The Ambassador») og i en episode av ALF. I 2002 var han medlem av staben til serien The Dead Zone som presten Reverend (prest / menighetsforstander) Eugene "Gene" Purdy.
Han var også profesjonell musiker, og hadde mange gjesteroller som musiker og dirigent.
Han ble kreditert på flere måter, blant annet David Stiers, David Odgen Stires og David Ogden Steers.
Tokyo Night

«Tokyo Night» er en sang skrevet av Aggie Peterson og fremført av Karoline Garfjell under Melodi Grand Prix 2010.
Sangen fikk billett til «siste sjansen» under den tredje delfinalen i Skien 23. januar. «Siste sjansen» gikk av stabelen i Sarpsborg 30. januar, hvor hun tapte i duellen mot Venke Knutson.
Botanisk Design

Botanisk Design er et fagskolestudium som tilbys ved Vea - Statens fagskole for gartnere og blomsterdekoratører i Moelv. Studiet er rettet mot blomsterdekoratører med fullført fagbrev, eller med tilsvarende realkompetanse.
Studiet kan fullføres på heltid over ett studieår eller på deltid over to studieår. Etter bestått eksamen kan studentene benytte tittelen fagtekniker blomsterdekoratør.
Studiet er godkjent av NOKUT og Statens lånekasse for utdanning.
Studiet fokuserer på de merkantile fagene for å rette søkelyset på lønnsomhet og økt inntjening i blomsterbutikken. I tillegg lærer studentene om produktutvikling, kulturforståelse og botanikk for å kunne videreutvikle fagets disipliner. Det gis også undervisning i visuell og verbal kommunikasjon.
Studiet gir anledning til å arbeide i utlandet, samt delta på internasjonale konkurranser. Studenter på botanisk besign har blant annet vunnet priser i Sulmona, Italia
Ligovo

Ligovo (russisk: Лигово) er et historisk forstadsbyområde innen St. Petersburgs føderale byområde i Russland. Det ligger langs den baltiske jernbane sør for byen, og ved veien som fører til Petergof.
På 700-800-tallet var det en bosetting av østslavere på det moderne Ligovos område. Siden da har Ligovo vært en herregård under hoffet, et mønstergårdbru, en småby, og en blodig slagmark under annen verdenskrig. Som forstad til of St. Petersburg preges den av bygninger fra 1960-tallet.
Det tilhører området Uritsk i distriktet Krasnoselskij.
Ballerinaen Anna Pavlova bodde der, hos sin mormor, i sine første år. Ballerinaen Matilda Ksjesinskaja ble født i Ligovo.
Per Hjort Albertsen

Utmerkelser

Albertsen mottok en rekke utmerkelser. Han var innbudt livsvarig medlem av Studentersamfundet i Trondhjem. Her ble han i 1964 lambslaat til ridder av De Sorte Faars Ridderskab, og mottok i 2008 storkorset, samtidig som han ble Cantzler Emeritus, og fikk tittelen «Storinquisitor til Vuku og Vinne Abbedier». Han var også innehaver av storkorset til Trondhjems studentersangforenings orden, Vrangstrupen. I tillegg var han ridder av Studentersamfundets Interne Teaters orden, Den Gyldne Kat og siden 1954 ridder av Polyhymnia, Musikerlåftes ridderorden. Til 70-årsdagen fikk Per Hjort Albertsen tildelt Trondheim bys kulturpris og Kongens fortjenstmedalje i gull.

Verk

Han har komponert en rekke verker for både mannskor og blandakor, samt orgelverker og ymse symfoniske verker.

Utgivelser

Siste utgivelse/CD med verk av Per Hjort Albertsen ble utgitt av pianist Lisbeth Skogen i Trondheim  sommeren 2012.
Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen 1956

Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen 1956 var flere snøskred som rammet Lofoten og Vesterålen natt til 7. mars 1956. Skredene tok totalt 20 menneskeliv, i tillegg fikk en mann hjerteanfall og døde dagen etter.
Det første skredet gikk på Øverland i Sigerfjorden i Sortland kort tid etter midnatt. Det feide fire bolighus på sjøen. Ni barn og fire voksne omkom, men ingen menn, ettersom mange av mennene på stedet var borte på fiske da skredet gikk. En mann som hadde overlevd skredet døde imidlertid av hjerteproblemer dagen etter, og regnes gjerne som den 14. omkomne.
I Langvassdalen i Kvæfjord, bare noen få kilometer unna skredet i Sigerfjord, gikk et snøskred som knuste to bolighus og tok fem menneskeliv. Samme natt knuste et snøskred kraftstasjonen i Kongsmarka ved Svolvær, der to maskinister omkom.
En bauta med navnene til de 13 som omkom i selve skredet i Sigerfjord ble reist i 1993 ved stedet der skredet gikk.
Heavy Norsk

Heavy Norsk er et musikkalbum med diverse artister, utgitt i 1976. Albumet inneholder artister som Høst, Jonas Fjeld Band, Aunt Mary og Undertakers Circus.