google/wiki40b huggingface dataset:
Nationalsozialistisches Kraftfahrkorps

Nationalsozialistisches Kraftfahrkorps (NSKK, «Det nasjonalsosialistiske motorkorps») var en paramilitær organisasjon for aktiviteter knyttet til motorkjøretøy underlagt det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP. Korpset ble opprettet i 1931 og opphørte å eksistere ved andre verdenskrigs slutt i 1945.

Historie

NSKK erstattet en organisasjon som hadde blitt opprettet i 1930, Nationalsozialistisches Automobil-Korps. Årsaken til navneendringen var at man ville reflektere at interessen strakk seg utover vanlige biler; først motorsykler, og etterhvert også lette pansrede kjøretøyer.
Korpset var den minste av NSDAPs organisasjoner, og var opprinnelig tenkt som et motorisert korps under Sturmabteilung (SA). Det var i 1934 omkring 10 000 medlemmer, og korpset ble da helt adskilt fra SA. Strukturen fortsatte å være basert på SAs. Dette kan ha reddet NSKK fra å bli utslettet, ettersom «De lange knivers natt», utrenskningen i SA, inntraff kort tid senere.
Hovedformålet med korpset var å lære opp medlemmene i kjøreferdigheter og vedlikehold av kjøretøyer. I midten av 1930-årene skaffet de seg praktisk erfaring blant annet gjennom å drive en veiredningstjeneste. 
Interesserte personer kunne bli tatt opp i NSKK selv om de ikke hadde førerkort, men de måtte bevise at de var av «arisk rase». 
Ved utbruddet av andre verdenskrig i 1939 ble NSKK et viktig rekrutteringssted for Wehrmacht, det tyske forsvaret, ettersom medlemmene var trent i motorisert transport. Gjennom hele krigen var et flertall av enhetene i Wehrmacht hestetrukne, men det ble lagt stor vekt på å få opprettet så mange motoriserte enheter som mulig. De fleste av NSKKs medlemmer gikk inn i forskjellige motoriserte enheter.
I 1945 ble korpset oppløst, og under Nürnbergprosessen ble den erklært som en forbudt organisasjon, men ikke kriminell, som for eksempel Schutzstaffel. Årsaken til forbudet var dels den opprinnelige tilknytningen til SA, og dels rasedoktrinen som ble forfektet.
Japans riksvåpen

Japans riksvåpen er egentlig Japans keisers segl i den heraldiske Mon-tradisjonen (japansk : 菊の御紋 Kiku No Gomon). 
Symbolet er en gul eller oransje krysantemum, streket opp med svart eller rødt. En sirkulær sentralmynt er omgitt av et regelmessig sett av seksten kronblader. Et bakenforliggende sett av seksten kronblader stikker fram og er synlig mot kanten av blomsten.
Japansk lov har ingen egentlig  bestemmelse om riksvåpen, men inneholder strafferett ved misbruk av keiserens segl.

Historisk utvikling

Seglet har symbolisert keiserverdigheten siden Kamakuraperioden, og første gang brukt av keiser Go-Toba (1180–1239).
Under Meiji-forfatningen var det forbeholdt keiseren å benytte seglet, en krysantemum med 16 kronblader og 16 spisser av ytterligere en rad kronblader synlig bak den øverste raden. Hvert medlem av den keiserlige familie brukte en modifisert utgave til eget bruk. Shinto-templer viser enten det keiserlige seglet eller har tatt deler av seglet inn i sitt eget emblem.
Da keiser Go-Daigo, etter å ha forsøkt å bryte shogunatets makt, ble sendt i eksil 1333, antok han som segl en krysantemum med sytten kronblader for å markere skillet mot etterfølgeren, keiser Kōgon, som beholdt den keiserlige sekstenbladers mon.
Andre medlemmer av den keiserlige familie bruker versjoner med fjorten enkle kronblad. En form med 16 enkle kronblad er i bruk for medlemmer av Japans riksdag, ordener som krysantemumsordenen, pass o.a. Det keiserlige segl er også brukt på den keiserlige familiens flagg.
Giya Kancheli

Bakgrunn

Kancheli var sønn av en kirurg. Han studerte først geologi, men skiftet i 1959 over til Tbilisi statlige konservatorium hvor han studerte komposisjon med Ilia Tuskia. Ved siden av komponerte han film- og scenemusikk.

Karriere

Fra 1966 arbeidet han med sjefregissøren ved Statens akademiske Rustaveli-teater i Tbilisi, Robert Sturua. Kanchelis musikk for en moderne scenesetting av Shakespeare skapte oppsikt. I 1971 ble han musikalsk leder ved teateret. Fra 1971 til 1978 arbeidet han som komposisjonslærer ved det statlige konservatoriet i Tbilisi. Fra 1984 til 1989 var han leder for det georgiske komponisters fagforbund.
Han komponerte i moderne stil og hørte til en av de mest betydningsfulle komponister i Sovjetunionen sammen med Alfred Schnittke, Rodion Shchedrin og Avet Terterian.
Kanscheli forlot Georgia i 1991 og bodde siden da i Vest-Europa. Fra 1991 til 1992 bodde han etter innbydelse fra Deutscher Akademischer Austauschdienst (DAAD) i Berlin. I 1995 ble han som komponist tilknyttet Den kongelige flamske filharmoni i Antwerpen. Fra 1996 bodde han i Belgia.
Han var gift og hadde to barn.

Musikk

Allerede mens han studerte komponerte Kanscheli pop og chansoner. Mellom 1967 og 1986 skrev han syv symfonier og vant seg et ry som avantgardist. Operaen Musikk for de levende som han skrev i samarbeid med Robert Sturua, ble uroppført i Tblisli i 1984. Han har komponert musikken til flere titalls filmer, blant annet Arachveulebrivi gamopena («En uvanlig utstilling», Eldar Schengelaja, 1968), Bjørnens kyss (Sergej Bodrov, 2002) og mange av den georgiske regissøren Georgi Danelijas filmer. Fra 1971 har han skrevet teatermusikk, for eksempel til Bertolt Brechts Der kaukasische Kreidekreis og William Shakespeares Richard III. Kanchelis komposisjoner forbinder moderne elementer som cluster med arkaiske melodivendinger, og preges ofte av en stemning av dyp sorg.
Långsjön (Hanveden)

Långsjön er en innsjø på grensen mellom kommunene Huddinge og Haninge sør for Stockholm i Södermanland, Sverige. Innsjøens overflateareal er på ca 70 mål, og den har en bredde bestående av tildels mosegrodde steinheller. Innsjøen ligger 81 meter over havet, og den største dybden er målt til 11,8 meter. Innsjøens volum er ca 420 000 m³.
Långsjöns langsmale nordlige del har vokst igjen, og består for det meste av tettvokst siv.
Hele innsjøen ligger innenfor Natura 2000-området «Hanveden» (som utgjør en liten del av det relativt store skogsområdet Hanveden på Södertörn). Innsjøens nordvestlige del, Huddinge-delen, ligger dessuten innenfor Paradisets naturreservat.
Långsjön passeres av Sörmlandsleden og av «Sameslingan», en tursti tilhørende Paradisets naturreservat. Det er en rasteplass med gapahuk vest for innsjøen.
Andre innsjøer i Hanveden-området inkluderer: Svartsjön, Trehörningen, Tornbergssjön, Ormputten, Ådran og Öran.
Akrylnitril-butadien-styren

Akrylnitril-butadien-styren, ofte kalt ABS-plast, er en type termoplast.
ABS-plast er – sammen med PLA (polymelkesyre) – en type plast som blir brukt som filament i mindre 3D-printere. ABS-plast er petroleumsbasert, mens PLA er basert på stivelse.
VCR

VCR er et videosystem utviklet av Philips. Systemet er også kjent under navnet "N1500" som var modellnummeret på den første spilleren, men VCR (Video Cassette Recording) regnes som det offisielle navnet. Systemet kom så smått på markedet i 1972, og var da kun tilgjengelig for offentlige organisasjoner. Året etter ble det også tilgjengelig på privatmarkedet, men grunnet høy pris (ca. 50-60 000,- i 2007-valuta) og middelmådig driftsikkerhet ble det ikke solgt i spesielt store antall. Spilletiden var dessuten ikke lengre enn 45 minutter og kassettene var svært dyre. Likevel regnes dette som verdens første fullverdige hjemmevideosystem; Det var enkelt i bruk, spilleren kunne brukes mot en vanlig TV uten modifisering og man hadde timer for automatisk innspilling. Mekanisk sett var spilleren bygget opp som en avansert lydbåndopptaker. Overføringen fra funksjonsvelgertastene til drivverket var helt mekaniske, og man hadde pressvalser og capstanaksel som i en vanlig båndopptaker. Spilleren ble drevet av to induksjonsmotorer (en til videohodet og en til båndfremtrekk) som ble bremset elektromagnetisk for å holde riktig hastighet. De to båndspolene lå oppå hverandre inni kassetten og båndhastigheten var hele 14,29cm/sekund. Chassiset var laget i aluminium, men vekten av mekanikken gjorde at spilleren likevel veide godt og vel 20 kg. Bryterpanelet var av børstet aluminium og toppen av svart plast, og "bunnen" bestod av en kraftig treramme. Klokken var mekanisk, av omtrent samme type som ble brukt på komfyrer. Opptak kunne stilles inn maksimalt et døgn i forveien. Man måtte da stille timeren og la spilleren stå med innspillingsknappen og strømbryteren nedtrykt. Spilleren hadde en "Color Killer" (en knapp merket "CK") som kunne brukes av de som hadde svart/hvitt-TV. Man deaktiverte da fargekretsene i VCR-spilleren, noe som gav bedre bildekvalitet, men kun svart/hvitt. Elektronikken var 100% diskret, altså ingen IC-brikker. Elektrisk sett var den relativt robust, men mekanikken var problematisk, først og fremst videohodene (som forøvrig bare var garantert 50 timers levetid de første par årene på markedet) og båndføringssystemet.
Noen år senere kom etterfølgeren N1502, som var mer moderne, med plastkabinett , elektronisk styrte likestrømsmotorer og digital klokke og timer. Elektronikken ble dessuten mer oversiktlig oppbygget med lett utbyttbare moduler på samme måte som i Philips TV. Denne spilleren kan under ideelle forhold gi en bildekvalitet sammenlignbar med DVD, men man har fortsatt bare monolyd og spilletid på maks en time pr. kassett. Mange av drivverksproblemene er rettet, men det er fortsatt enkelte skjønnhetsfeil, blant annet kan drivreimen til de hurtigroterende videohodene fly av reimhjulene på grunn av den høye hastigheten.
Enda et par år senere, i 1977-78 kom N1700. Det var i utgangspunktet samme system og samme konstruksjon, men i "Long Play"-utgave som gav dobbelt så lang spilletid som før. Det er verdt å merke seg at denne spilleren IKKE kan spille av kassetter som er spilt inn i den "gamle" hastigheten. N1700 var i salg helt til ca. 1980 da Video 2000 overtok.
Vestre Ådal

Vestre Ådal er ett av tre områder i dalføret Ådal i Ringerike kommune. Området strekker seg langs begge sider av Vestsideveien på vestsiden av Ådalselva og Sperillen, fra Vestre Bergsund i sør til Elsrud i nord, der også veien stopper. Området omfatter også Ådalsfjellene og grenser i vest inn mot Strømsoddbygda i Soknedalen og i nord mot Vidalen og Vassfaret, på grensen mot Sør-Aurdal kommune i Oppland.
Vestre Ådal er det mest fjellrike området på hele Ringerike. Det omfatter flere fjelltopper på over 1 000 meters høyde. Høyest er Gyranfisen med sine 1 127 moh.
Karow

Historie

Sentrum i landsbyen Karow som er bygget rundt en dorfanger (almenning), ligger langs gaten Alt-Karow. Ved siden av kirken, den tidligere skolebygningen og samfunnshuset finnes i sentrum en rekke bondegårder fra 1800-tallet. I området utenfor landsbykjernen ble det bygget i 1920-og 1930-årene, særlig rundt jernbanestasjonen. Det var hovedsakelig mindre hus på tomter som kunne bidra til selvforsørging. På de tidligere markene i nord og i tillegg på våtmarker sør og øst i orsteilen, ble det i 1990-årene bygget en- og flerfamiliehus, delvis også blokker. I samband med dette ble det oppført barnehager, skoler, menighetshus, butikker, restauranter og et sentralt handlesenter med plass for det ukentlige markedet.

Natur

Nordvest i Karow finnes Karower Teiche (Karowtjernet) som danner et stort sammenhengende naturvernområde. Øst i ortsteilen mot Berlins ytre grense, ligger landbruksområder som også omfattes av Barnim landskapspark.

Samferdsel

Hovedferdselsåren i Karow er veien Blankenburger Chausse – Alt-Karow – Bucher Chausse. Denne forbinder B 109 i Heinersdorf med B 2 i Bernau.
Karow er er også knyttet til Berlins forstadsbaner (S2) og RegionalBahn NE27.
Dylan Bronn

Landslaget

Han ble tatt ut i Tunisias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Steve Scalise

Bakgrunn

Steve Scalise tok eksamen ved den katolske Archbishop Rummel High School. Han tok deretter en bachelor of science ved Louisiana State University i Baton Rouge; hovedemnet var dataprogrammering og til det leste han statsvitenskap.

Familie

Steve Scalise er medlem av Seventh Ward Senior Center og American Italian Renaissance Foundation. Han er gift med Jennifer (født Letulle, 1975), sammen har de ett barn: Madison Carol Scalise (født 17. mars 2007).
Aserbajdsjans administrative inndeling

Aserbajdsjan er delt inn i 59 distrikter (rayonlar) og 11 byer (şəhərlər). Den autonome republikken Nakhitsjevan (Naxçıvan Muxtar Respublikası) består av 7 distrikter og én by.
Edith Carlmar-prisen

Edith Carlmar-prisen ble opprettet i 2003 av Norsk filminstitutt for å hedre Norges første kvinnelige filmregissør Edith Carlmar som døde samme år, og bestod opprinnelig av en glass-statuett signert Cathrine Maske og et prisbeløp på 25 000 kroner. Prisen var opprinnelig en bransjepris som skulle gå til en person eller et selskap i norsk filmbransje, som har vist integritet, uredd evne til nytenking og vilje til å bryte grenser i sitt arbeid.  
Fra  2010 ble prisen delt ut under av Femmina Internasjonale Filmfestival i Verdal og skulle gå til en profesjonell filmkvinne som oppfyller kriteriene. Etter at Femmina ble avviklet i 2017, deles den nå ut under Kosmorama Trondheim Internasjonale Filmfestival. Prisen er i dag utdelt i samarbeid med Sparebank 1 SMN og vinneren får et stipend på 20.000 kroner og et trofé.
Göteborgsoperan

Göteborgsoperan er et operahus i Göteborg. Det ligger ved Göta älvs sørlige bredd.

Bygningen

Beslutningen om å bygge operaen ble tatt i september 1989, og operaen ble innviet i oktober 1994 med Aniara som første oppsetning. Huset er 160 meter langt og 85 meter bredt. Gulvflaten er 28 700 m² og høyden 32 meter. Operaens største scene er 500  m² stor og lyses opp av 1450 lyskastere med automatiske fargevekslere og dimmere.
Trio

Klassisk musikk

I kunstmusikken er den vanligste triobesetningen pianotrioen med fiolin og cello. De mest kjente verkene er skrevet av Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms, Antonín Dvořák, Felix Mendelssohn Bartholdy, Wolfgang Amadeus Mozart og Robert Schumann. Også Joseph Haydn skrev sent i karrieren betydelige trioverk, og allerede Johann Sebastian Bach føyde en bassgambestemme til fiolin og cembalo.
Stryketrioen er også vanlig, oftest med fiolin, bratsj og cello. Ludwig van Beethoven og Wolfgang Amadeus Mozart skrev kjente stryketrioer og Antonín Dvořák skrev en «tersett» for to fioliner og bratsj.
Det finnes mange andre triobesetninger. Kjente eksempler er Beethoven og Brahms som begge skrev en trio for klaver, fiolin og Waldhorn og Mozarts Kegelstatt-trio for klaver, bratsj og klarinett. Det ble skrevet viktige verk for uvanlige besetninger, men de er bare unntak.
Etter navnet å dømme hører barokkmusikkens triosonate i denne kategorien, men her dreier begrepet trio seg om antall stemmer. Siden en klaverspiller kan spille alle tre stemmene alene, eller generalbass-stemmen kan utføres av flere musikere kan en triosonate framføres av færre eller flere enn tre musikere.
Adjunkt

Adjunkt er en lærer eller førskolelærer i det norske skolesystemet som har bestått eksamen av en lavere grad(bachelor) fra universitetet eller høgskole med praktisk-pedagogisk påbygning. Adjunktstatus kan også oppnås for de med treårig lærer- eller førskolelærerutdanning med minst ett års godkjent tilleggsutdanning fra høgskole eller universitet eller annen likeverdig utdanning med pedagogisk påbygning. Etter at allmennlærerutdanningen ble 4-årig er alle allmennlærere adjunkter.
Med fem års utdannelse kvalifiserer man til stilling som adjunkt med tilleggsutdanning (tidl. adjunkt med opprykk), som er en stillingsbetegnelse for lærere i det norske skolesystemet som har fem års utdannelse på universitets- eller høyskolenivå.
Haukerød

Haukerød er et lokalområde nordvest for bykjernen i Sandefjord i Vestfold fylke. Tettstedet har navn etter gården Haukerød, og vokste frem i siste halvdel av 1800-tallet som følge av økende urbanisering og sentral beliggenhet ved Raveien.
Skyte inn jula

Skyte inn jula er en gammel tradisjon som forsvant de fleste steder i Norge på midten av 1800-tallet. Det skulle skytes tre skudd på julaften for å markere at jula hadde satt inn. Noen steder ble det ikke skutt mer enn ett skudd, andre opp i fem skudd. Noen steder som i Verdal ble det det skutt gjennom hele julenatta. Tidspunktet har variert noe de forskjellige stedene. Noen få steder har tradisjonen fortsatt.
Bakgrunnen for tradisjonen er ukjent, men hovedsakelig følger forklaringene to hovedretninger, enten at skytingen skulle være for å skremme Oskorei eller at det var for å varsle folk langt inne på åsene om at nå ringte kirkeklokkene. Etter at det var skutt tre skudd ble det malt kors over dører og på alt løs redskap, og kjelker ble snudd slik at ski eller meier vendte opp.
I bygdene Hølera og Garthus i Sør-Aurdal kommune (Oppland) lever tradisjonen fortsatt, og det skytes klokken 14 på juleaften. De tradisjonstro bruker rifler og i noen tilfeller eldre våpen, mens det også brukes sprengstoff av de som vil markere litt ekstra.
Skikken lever også i beste velgående i Bleskestad, en liten grend beliggende i Suldal kommune (Rogaland).  Tre skudd blir avfyrt kl 17.00, etter gammel tradisjon for å holde tusser og rovdyr borte, slik at både folk og husdyr får en fredelig jul.
i Ljørdalen lengst øst i Trysil kommune lever også skikken. Det skytes kl. 17.00, umiddelbart etter første klemtet i kirkeklokka. De som bor nærmest, begynner, deretter sprer det seg rundt. De som bor for langt unna til å høre klokkene, lytter etter børseskudd og/eller følger godt med på klokka. Før ca. 1960 ringte kirkeklokkene jula inn kl. 18.00, og det ble sjølsagt skutt da. Noen oppi grenda Skåret, som bor for langt unna til å høre kirkeklokkene, holder ennå på det tidspunktet.
Me And You Va-Va-Voom

Me and You Va-Va-Voom fra Høyanger, er et norsk band som ble startet i 2017. Bandet ble startet som en duo, men ble utvidet til en trio når de startet arbeidet med det første albumet, The Perfect Slot, i 2018. Bandet består av medlemmer fra The Tubs, Spitfire Norway og Sva Marga.
Chalcosoma moellenkampi

Utseende

En meget stor (hannen ca. 9 centimeter lang, enkelte opptil 11 centimeter) og tung bille. Kroppen er glinsende svart med en bronseaktig glans. Hannen har et kraftig horn (rettet skrått oppover og framover) på hodet, dette er ruglete på oversiden men mangler utstående tenner. På hver side av pronotum er det et langt, krumt, framoverrettet horn, hos denne arten er hornene plassert inn mot midten, som er hevet over resten av thorax, og de er nedoverbøyde mot spissen. Rett over hodet er det en kort men kraftig pigg. Som vanlig hos biller med horn viser denne arten allometrisk vekst, det vil si at hornene er forholdsvis større hos store eksemplarer. Hunnen mangler disse hornene og piggene, og er mindre, 45-60 millimeter lang.

Levevis

Denne billen lever i regnskog. Larvene utvikler seg inne i døde trestammer. Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe med hverandre om hunnene, eller kamp om føderessurser. De store hannene er svært aggressive overfor hverandre, mindre hanner med mindre horn mindre aggressive.

Utbredelse

Denne arten lever bare på Borneo og Sumatra.
Angelina (navn)

Etymologi

Angelina er en opprinnelig spansk og italiensk kjæleform av Angela, som har opprinnelse i latinske angelus, «engel». Dette ordet har igjen opprinnelse i det greske angelos (αγγελος), «budbringer».
Angeline er en fransk form av navnet.
Sai Van-bruen

Sai Van-bruen (portugisisk: Ponte de Sai Van, kinesisk: 西灣大橋) er en bro i den tidligere portugisiske kolonien Macao, i Folkerepublikken Kina. Den er 2,2 km lang og der den tredje broen som knytter øya Taipa til Macaohalvøya. Den ble innviet 19. desember 2004. Bruen har to dekk, og det nederste er beregnet for bruk når byen rammes av sterk vind, som i taifun. Under slike forhold må de to øvrige bruene, Ponte Governador Nobre de Carvalho og Ponte de Amizade, stenges.
Det er også avsatt plass til et togspor til bruk for det planlagte Macau Light Transit System.
Everybody Wants Some

Handling

Følger en gjeng unge baseballspillere, både på og av banen.
Mudcrutch

Historie

Mudcrutch ble dannet i 1970 av Tom Petty og Tom Leadon, som hadde spilt sammen i ett band de kalte The Epics. Mudcrutch besto av Petty (bass og vokal), Leadon (gitar og vokal), Randall Marsh (trommer) og Mike Campbell (gitar). Leadon forlot bandet i 1972 og ble erstattet av bassist/gitarist/vokalist Danny Roberts. Roberts spilte bass og sang bakgrunnsvokal på bandets eneste Shelter Records-singel; «Depot Street» med «Wild Eyes» som B-side. Keyboardist Benmont Tench ble også med i bandet. I likhet med The Beatles på The Cavern Club i Liverpool, var Mudcrutch hus-bandet på Dub's Lounge i hjembyen Gainesville, Florida. 
I 1974 signerte Mudcrutch platekontrakt med Shelter Records og flyttet til Los Angeles, California. Bandet ga ut en singelen Depot Street i 1975, men den kom ikke på listene. Etter at Danny Roberts forlot gruppen, inviterte Tom Charlie Souza for å ta over bassgitaren, og bandet spilte inn i Leon Russells Tulsa Studio, og senere hjemme hos Leons Encino. Bandet ble oppløst i 1975. Petty, Campbell, og Tench dannet the Heartbreakers i 1976 sammen med Stan Lynch og Ron Blair, også fra Gainesville.

2008 - gjenforening

I august 2007, inviterte Tom Petty Mudcrutchs originale medlemmer Randall Marsh og Tom Leadon til å gjenforene Mudcrutch. De spilte inn et album, Mudcrutch, som ble gitt ut 29. april 2008 på Reprise Records. Albumet inneholder 14 gamle og nye sanger. «We would play and then we would just talk about the old days» (Vi spilte, og så snakket vi om gamledager), sa Tom Leadon om innspillingene. Bandet turnerte i California for å promotere albumet.
Fans som kjøpte billetter gjennom Ticketmaster fikk seks gratissanger fra platen.
11. november 2008 ble konsertalbumet Mudcrutch Extended Play Live gitt ut, dette var en EP. Alle sporene ble spilt inn i april 2008. Samme dag kringkastet den amerikanske musikk-kanalen VH1 Classic en dokumentar om bandet.
Reid Gardner kraftverk

Reid kraftverk er et varmekraftverk nordøst for Las Vegas i Clark County, delstaten Nevada i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 612 MW fordelt på 4 enheter. Brenselkilden er kull.  Operatør og hovedeier er Sierra Pacific Resources. Utbyggingen skjedde 1963–1983.
Utslippene av CO2 i 2006 var 5,259 mill tonn.
MS «Stena Carrier»

«Stena Carrier» er et skip i eie av Stena Line som tidligere trafikkerte ruten Göteborg–Travemünde.
Senter for forskningsdrevet innovasjon

Et senter for forskningsdrevet innovasjon (SFI) er knyttet til en forskningsinstitusjon, som er vertsinstitusjon for senteret. SFI-ordningen ble etablert i 2006 for å styrke innovasjonsevnen i det norske næringslivet og fremme god og langsiktig næringsrettet forskning med internasjonalt anerkjent kvalitet. Sentrene samfinansieres av vertsinstitusjon, bedrifter, andre forskningsinstitusjoner og Norges forskningsråd. Bedrifter må delta aktivt i senterets styring, finansiering og forskning. Sentrene blir etablert for en periode på maksimalt fem pluss tre år. Hovedkriteriet for å velge ut sentre er potensial for innovasjon og verdiskaping. Vitenskapelig kvalitet i forskningen må ligge på høyt internasjonalt nivå. 
Ordningen ble utformet etter modell av tilsvarende ordninger blant annet i USA (Engineering Research Centers), Australia (Corporate Research Centres) og Sverige (Kompetenssentra). Den norske ordningen ble gitt en utforming som er tilpasset norske forhold og framstår som en konkur­ransebasert, nasjonal satsing. Norges forskningsråd tildeler SFI-status og tilhørende bevilgninger. 
SFI-ordningen ble første gang utlyst i juni 2005. 14 sentre kom i drift våren 2007 og ble avsluttet i løpet av 2015 (SFI-I). En ny utlysning ble gjennomført i 2010 og sju sentre startet opp i 2011 (SFI-II). En tredje gruppe med 17 sentre (SFI-III) startet opp i løpet av 2015 på grunnlag av en utlysning i 2014. Gjennom disse tre utlysningsrundene fra 2005 til 2014 har Norges forskningsråd gitt bevilgninger og tilsagn på 3,3 mrd. kroner til 38 SFI-er. Medregnet partnernes egeninnsats utgjør det totale budsjettet mellom 7 og 8 mrd. kroner i perioden.
Mimonthophagus

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Fylkesvei 3480

Fylkesvei 3480 går mellom Dalane og Hagefjord kai i Tvedestrand kommune. Veien er 661 meter lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 110.