Jon Grepstad

Utdanning og virke

Jon Grepstad er født i Skien, men vokste opp i Gudbrandsdalen og i Rogaland. Han tok examen artium ved Rogaland off. landsgymnas i 1963, studerte språk og litteratur ved Wesleyan University, Middletown, Connecticut, Universitetet i Bergen og Université de Tours i Frankrike. Han er cand.mag. fra Universitetet i Bergen 1974 med engelsk, fransk og allmenn litteratur som fag. Ved Universitetet i Bergen leste han også filosofi. Han studerte seinere til engelsk hovedfag ved Universitetet i Oslo uten å ta endelig eksamen.
Jon Grepstad underviste tre år på realskole og gymnas, var 1972–73 arbeidende styreleder for Folkereisning mot krig, den norske avdelinga av War Resisters' International (WRI), og var 1974–77 vitenskapelig assistent i Forsøksrådet for skoleverket. Fra oktober 1979 til 1986 arbeidde han i Nei til atomvåpen, ei rørsle har sjøl var med å starte høsten 1979. I 1986 blei han informasjonskonsulent i Lærerutdanningsrådet og sekretær for rådet, og fra september 1994 informasjonsleder i Norsk språkråd, seinere Språkrådet. Han tok ut AFP-pensjon høsten 2008. Som pensjonist arbeider han særlig med fremmedspråk, foto, litteratur, filosofi og skribentvirksomhet.

Arbeid med foto

Siden slutten av 1980-åra har Jon Grepstad arbeidd mye med fotokunst. Hovedinteressen hans ligger i landskap og camera obscura-foto, fotografering med hullkamera («pinhole photography»). Han har skrevet ei bok på engelsk om å bygge storformatskamera, basert på egne røynsler som kamerabygger. Boka er ei av to-tre som fins om dette emnet. På engelsk har han òg skrevet dybdeartikkelen «Pinhole Photography – History, Images, Cameras, Formulas», publisert første gang på nettet i 1996 og seinere oppdatert med jamne mellomrom. Artikkelen er standardartikkelen om dette emnet på Internett, blir brukt i fotoundervisning på ymse college i USA, og er en hovedartikkel på nettstedet til Worldwide Pinhole Photography Day, en dag som finner sted siste søndagen i april hvert år. Artikkelen er oversatt til spansk, portugisisk, russisk og polsk.

Arbeid med nynorsk

De seinere åra har Jon Grepstad også, uten å være medlem i en språkorganisasjon, arbeidd mye for å styrke stillinga til nynorsk i det norske samfunnet. Dels arbeidde han med dette mens han var informasjonsleder i Norsk språkråd / Språkrådet, dels har han arbeidd med denne saka som privatperson. I Norsk språkråd hadde han blant annet til oppgave å føre tilsyn med statsorgan når det gjaldt etterlevinga av «lov om målbruk i offentleg teneste» (målloven). Etter at han tok ut pensjon i 2008, har han et stykke på veg holdt fram med dette arbeidet som privatperson. I Norsk språkråd la han også ned et stort arbeid for å fremme dataprogram på nynorsk. I 1996 lanserte han på sitt eget nettsted «Den elektroniske bokhylla», ei samling digitaliserte tekster på landsmål. Samlinga blei i 2002 overtatt av Ivar Aasen-tunet og var en del av grunnlaget for nettbiblioteket der. Etter at Ivar Aasen-tunet overtok samlinga, holdt Jon Grepstad uten vederlag fram med å digitalisere tekster. Til sammen har han digitalisert rundt 800 tekster av ulik lengde. I 2002 fikk han Noreg Mållags Målblome for arbeidet med målloven.

Arbeid i fredsrørsla

Jon Grepstad er militærnekter og gjorde siviltjeneste i 1969–70. I 1970-åra var han sterkt involvert i den pasifistiske fredsrørsla i Norge. Han var også styremedlem og medlem av arbeidsutvalget i War Resisters' International (WRI). Hovedprosjekta hans i denne tida var å fremme ei fredsrelevant siviltjeneste, spre informasjon om ikke-militært forsvar eller sivilmotstand og å spre informasjon om ikke-voldelige strategier og kampformer for sosial endring. Den langt på veg gandhistiske grunnholdninga hans var påvirka av filosofen Arne Næss og fredsforskeren Johan Galtung. I 1978 skipa han til et internasjonalt forskningsseminar i Oslo om ikke-militære forsvarsformer. I tida 1974–79 var han medlem av det regjeringsoppnevnte Vernepliktsutvalget, som hadde til oppgave å greie ut verneplikts- og militærnekterlovgivinga i Norge. Bakgrunnen for utvalget var mye striden om godkjenning av situasjonsbestemt militærnekting.
I 1978 var Jon Grepstad en av lederne for Aksjon mot nøytronbomba og i oktober 1979 var han en av de tre som tok initiativet til kampanjen Nei til nye atomvåpen, seinere Nei til atomvåpen. Høsten 1979 var han leder for Nei til nye atomvåpen, seinere blei han informasjonskonsulent og internasjonal sekretær for Nei til atomvåpen, som vokste til å bli ei av de største folkerørslene i etterkrigstida i Norge. Han var også en av de første i Norge som undertegna appellen om et atomvåpenfritt Europa, en appell fra European Nuclear Disarment (END), og han hadde mye kontakt med denne rørsla.

Interessen for språk

Jon Grepstad har mellomfag i engelsk og fransk. Ved Wesleyan University i Connecticut i USA leste han også latin og italiensk. Som tenåring, før han fikk si første opplæring i engelsk på framhaldsskolen i Nedre Vats i Rogaland, lærte han seg esperanto. På 1980-tallet leste han en del russisk og nygresk, og i samband med hovedfagsstudium i engelsk leste han gammelengelsk. Som pensjonist arbeider han særlig med italiensk. Interessen for språk er grunnleggende i livet hans, men også spørsmåla i samband med tilhøvet mellom språk og erkjenning.

Familie

Jon Grepstad er sønn av læreren Andreas Grepstad (1903–1990) og Ragna Veitebergsbakke (1909–2000). Besteforeldra var gardbrukere i Jølster i Sogn og Fjordane, heimstaden til maleren Nikolai  Astrup (1880–1928). Møtet med bilda til Nikolai Astrup var de første djupe opplevingene hans av bildekunst.