google/wiki40b huggingface dataset:
Bendik og Årolilja

«Bendik og Årolilja» er ei folkevise av typen som kalles middelalderballade. I TSB-katalogen er den typologisert som TSB D 432.

Handling

Bendik forelsker seg i kongsdattera Årolilja. En småsvein forteller kongen at Bendik besøker datter hans, og kongen dømmer Bendik til døden. Årolilja ber for ham, men han blir halshugd. Årolilja dør av sorg, og de blir begravet på hver sin side av kirken. Opp fra de to gravene vokser det liljeranker som fletter seg i hverandre over kirketaket. Kongen angrer på at han fikk Bendik halshugd.

Utbredelse

Visa er dokumentert hovedsakelig i Telemark og i noen fragmenter fra Setesdal. I 1698 skrev amtmann Lillienskiold opp en versjon av visa som var knyttet til Kjølnes i Finnmark. Dette er en av de eldste dokumenterte norske balladetekstene (Blant de eldste er Riddaren i Hjorteham i et håndskrift fra Skien fra ca. 1500, Friarferdi til Gjøtland fra 1612 og Ramnebryllaupet i Kråkelund i et skillingstrykk fra 1647). Denne finnmarksversjonen legger mye mindre vekt på kjærligheten, og ender med at Bendikts bror tar hevn over kongen. Teksten ble trykt i Lillienskiolds finnmarksbeskrivelse Speculum Boreale.

Melodier

Lindeman har skrevet opp to melodier fra Tuddal til den danske teksten (Edmund og Benedikt) fra Kjempeviseboka. Enkelte av strofene har også blitt sunget som gamlestev, og Catharinus Elling har skrevet opp et par melodier til slike strofer. Den melodien som blir brukt i vår tid er imidlertid komponert av Ingvar Bøhn i 1882.

Innspillinger

Arve Moen Bergset sang den på Norske Ballader: 30 ballader: om drap og elskov, skjemt og lengsel blant riddere, jomfruer, kjemper og dyr. Grappa 2009, HCD 7239, ISBN 7033662072392.
Visa er også kjent i Danmark (DgF 474) og på Færøyene (CCF 121).
Tramteatrets siste sang

Tramteatrets siste sang er en radiodokumentar som gikk på Radiodokumentaren. Denne dokumentaren forteller Tramteatrets historie fra 70-tallet og 80-tallet. Den ble laget i Chateau Neuf torsdag den 3. mars 2011 med publikum. Her spilte teatret også sin avskjedskonsert hvor en av sangene var deres siste sang «Så lenge verden består». Radiodokumentaren var av Line Alsaker, Teknisk regi av Merete Antonsen og konsulent Kari Hesthamar. Line Alsaker sa at det var nok penger til å lage bok om Tramteatret. En av de som snakket om teatret var Ivar Køhn.
Felice Romani

Liv

Etter å ha studert ved universitetet i Genova foretok han lange reiser gjennom en rekke europeiske land, blant annet gjennom Spania, Hellas, Tyskland og Frankrike. Deretter slo han seg ned i Milano og ble hovedlibrettist ved byens Teatro alla Scala.
Ved siden av nesten 100 libretti skrev han dikt og oversatte fransk litteratur til sitt morsmål.
EM på skøyter 1902, menn

EM på skøyter 1902, herrer ble avholdt på Eisstadion i Davos den 18. til 19. januar. Tittelforsvarer var nordmannen Rudolf Gundersen, som i 1901 vant EM på Øen stadion i Trondheim. Johan Schwartz, Norge ble europamester.
Enosis

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20-30 millimeter), varmt brune smygere, oftest med små, hvite flekker. Bakvingen kan ha bleke felter på undersiden. Artene er regnet som vanskelige å skille fra hverandre.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Peru i sør.
Brandbu

Brandbu er et sogn i Gran på Hadeland og en tidligere kommune i Oppland. Tettstedet Brandbu/Jaren ligger delvis i Brandbu. Sognekirken til Brandbu er Nes kirke, på nordsiden av Røykenvika. Røykenvikbanen med Brandbu stasjon gikk fra 1900 til 1957 til Røykenvik ved Randsfjorden. Stasjonsbygningen er revet. Fra toppen av Brandbukampen (522 moh), opprinnelig en vulkan fra perm-tida, er det vid utsikt over Brandbu og bygdene rundt. Den tidligere kommunen ble slått sammen med Gran 1. januar 1962. Like ved Brandbu sentrum ligger Brandbu ungdomsskole, samt tidligere Hadeland videregående skole avdeling Brandbu før ny skole sto ferdig i 2012.

Brua

Brua, som det ofte sies, eller Åvedalsbrua, også skrevet Augedalsbrua, er et eldgammelt brosted over (Vigga), og her var i eldre tid skysstasjon. Her møttes den gamle og den nye Bergensveien, og Høgkorsveien gikk herfra over til Toten. Riktignok ble brostedet flyttet til Rosendal litt lenger oppe ved elven på midten av 1800-tallet, men Brua fortsatte å være skyssted. Stedet var dessuten møtested for kommunestyret i den gamle kommunen Brandbu.
Brua er motivet for maleriet «Augedals bro» (1897) av Gerhard Munthe.

Kommunen

Brandbu kommmune ble utskilt fra Gran kommune i 1897, og innlemmet igjen i 1962. Kommunens området omfattet begge sider av Randsfjorden.

«Brandbu Polonaise»

«Brandbu Polonaise» ble skrevet av Peder Pedersen Sandbæk. Hadelandsgutta Leder: A.K. Nielsen spilte den inn i Oslo 3. september 1954. Melodien ble utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3434. Arr.: A.K. Nielsen.
Michael Krohn (musiker)

Solokarriere

Krohn har alltid skrevet tekster på norsk med to unntak: det kortlivede bandet Love Deniers (ca. 1985) og plateprosjektet Mickey Faust tidlig på nittitallet. Platebransjefolk hevder at det tar tre album å etablere en ny artist, så Krohn laget tre engelskspråklige album og ga dem ut på en gang – først i boks, og så separat. På grunn av dårlig salg er boksen i dag vanskelig å få tak i mens enkel-CD-utgavene må betraktes som store sjeldenheter. Han gjorde også en gjesteopptreden på Gorgoroths Incipit Satan under dette pseudonymet. 
Michael Krohn er også kunstmaler og stilte i 2004 ut på Kampen Bistro i Oslo. Både i 2007 og 2008 stilte han ut i Galleri Jan Graff.

Sangstil

Michael Krohns dype stemme er lett gjenkjennelig og har sammen med hans tekster og melodier gjort til at hans mest kjente band, Raga Rockers, regnes som et av de fire store i norsk rock sammen med DumDum Boys, Jokke & Valentinerne og deLillos.
Flagstaff Hill (New Zealand)

Flagstaff Hill (Maiki Hill) er et høydedrag ved Russell i Bay of Islands på New Zealand. Flaggstanga på høydedraget har spilt en stor rolle i forholdet mellom de lokale maoriene fra Ngāpuhi iwien (stamme) og tidlige britiske kolonister.

Historikk

Etter at Waitangitraktaten ble underskrevet i Waitangi i februar 1840 ble forholdet mellom de britiske kolonistene og Ngāpuhi forverret. Hone Heke, en lokal maorihøvding, så på flaggstangen med det britiske flagget på Flagstaff Hill som symbolet på Ngāpuhi-stammens tap av landområder og kontroll etter Waitangitraktaten. Det er flere grunner til dette synet, blant annet at New Zealands hovedstad hadde blitt flyttet fra nærliggende Russell til Auckland i 1841 og at kolonimyndighetene hadde innført toll på skip som kom inn i Bay of Islands. Disse og andre handlinger fra kolonimyndighetene hadde redusert handelen mellom Ngāpuhi og utenlandske skip. Handelsmenn i Bay of Islands hadde også skapt mer problemer med å hevde at flaggstangen, med dronningens flagg viste at landet (maori: whenua) nå var dronningens land og at Ngāpuhi ikke lenger var herre i eget hus, men slaver av dronning Victoria. 
Flaggstangen ble felt første gang den 8. juli 1844 av Te Haratua, en av Hone Hekes allierte. Heke hadde selv planlagt å hugge ned flaggstangen men hadde blitt overtalt av biskop William Williams til å avstå fra det. Flaggstangen ble erstattet og soldater ble sendt for bevokte den. 10. januar 1845 ble flaggstangen igjen felt, denne gangen av Hone Heke. 18. januar 1845 ble en ny jernbelagt flaggstang satt opp. Den neste morgenen var den blitt felt på ny av Hone Heke. Det neste angrepet på flaggstangen var langt mer alvorlig da Hone Hekes krigere angrep vaktposten og drepte forsvarerne og felte flaggstangen for en fjerde gang. Samtidig angrep Te Ruki Kawiti og hans krigere byen Kororareka. Dette var begynnelsen på det som er kjent som Flaggstangkrigen (Flaggstaff War eller Northern War). I 1846 underskrev Hone Heke og Te Ruki Kawiti fredsavtalen med kolonimyndighetene som valgt å ikke sette opp flaggstangen på ny.
Flaggstangen som nå står ved Kororareka ble satt opp i januar 1858 av Kawitis sønn Maihi Paraone Kawiti, flagget ble kjent som Whakakotahitanga (maori for «i ett med dronningen», «being at one with the Queen»). Ytterligere symbolsk var at de 400 Ngāpuhikrigerne som satte opp flaggstangen var fra den delen av Ngāpuhi-iwien som kjempet mot kolonimyndighetene under flaggstangkrigen.
Pingo

Pingo fra inuittisk, også kjent som bulganniakh fra Sibir, er en kjegleformet landform, der et jordlag blir løftet av en iskjerne.

Størrelse

Landformens størrelsen kan nå 70 meters høyde. Det er ikke satt noen nedre grense for hvor lav en pingo kan være. En pingo er mellom 30 og 600 meter i diameter, mens helningsvinkelen ofte er mellom 34ᵒ og 38ᵒ grader, og sjelden over 45ᵒ grader. Verdens største pingo er Kadleorshilik pingo 40 km sørøst for Prudhoe Bay, 54 meter høy.

Vekst og kollaps

De raskest voksende pingoene i verden finner man i områdene rundt der man finner Ibyuk pingoen. Mellom 1973-1975 vokste disse med 2,8 cm. Men de fleste pingoer vokser omkring halvparten av denne hastigheten.
Alle pingoer kollapser etter en tid, enten ved at de sprekker opp i toppen eller at iskjernen smelter. Dette skaper ofte et krater eller innsjø som kalles for pingoruin.
Feng shui

Feng shui, eller fengshui, (kinesisk: 風水, pinyin: Fēng shuǐ) er den eldgamle kinesiske praksis å plassere og arrangere rom for å oppnå harmoni med miljøet. Den har sin opprinnelse i taoisme. Praksisen er anslått til å være over tre tusen år gammel.
«Feng shui» betyr bokstavelig talt «vind (og) vann» på kinesisk.

Oversikt

Tradisjonell («klassisk», «autentisk») feng shui er en kinesisk praksis som henvender seg til planlegging og utarbeidselse av byer, landsbyer, boliger og bygninger. Konstruksjonen av graver og gravkamre inkluderer også feng shui, men reglene for boliger skiller seg fra dem som gjelder «yin-hus» (de dødes hus). Feng shui ble stemplet geomantikk av kristne misjonærer i Kina i det 19. århundret; imidlertid skiller geomantikk og feng shui seg skarpt fra hverandre når det gjelder både hensikt, mål og midler. Navnet feng shui betyr «vind og vann». Begravelsesboken sier at «Qi'en spres i Vinden og samles på Vannets grenser». Derav navnet.
I tradisjonell feng shui brukes et spesielt kompass som kalles Luopan, og et omfattende utvalg matematiske iterasjoner. Feng shui har grunntekster, kjerneteorier og metoder, og en imponerende fortid basert på arkeologiske oppdagelser og arbeidet til arkaeoastronomer.
Tradisjonelle feng shui-skoler kan deles i to generelle grupper: San He («tre harmonier») og San Yuan («tre sykluser»). Førstnevnte fremhever effekten av omkringliggende terreng, mens sistnevnte legger mer vekt på tidens innvirkning.
Mesterligaen 2007/2008 semifinaler

Semifinalene av Mesterligaen 2007/2008 startet 22. april og avsluttes 30. april.
Ørskog prestegård

Ørskog prestegård ligger et par hundre meter øst for Ørskog kirke, på nordsiden av Prestegardsvegen.
Tre bygninger på tunet er fredet: hovedbygningen (opprinnelig fra begynnelsen eller midten av 1800-tallet, restaurert 1926 etter planer av Ole Landmark), forpakterboligen (fra sent 1800-tall) og stabburet (fra sent 1800-tall).
Sebrafisk

Forskning

Sebrafisk er en utbredt og nyttig modellorganisme for studier av virveldyrs utvikling og genfunksjoner. Dette er fordi det er enkelt å få dem til å formere seg, og de utvikler seg fra egg til larveform på under tre dager. 
For genetiske forskningsgrupper er sebrafisken et utmerket forsøksdyr og brukes i mange laboratorier for å erstatte eller supplere «høyere» virveldyr som rotter og mus. Sebrafisk har omtrent 26 000 gener.
Sebrafisken er en av de få fiskeartene som har vært i verdensrommet.
Embryoet er transparent, så hvis forskere modifiserer fiskens genotype i eggstadiet, kan de se resulterende endringer i organform eller dynamikk etter bare tre dager.
I tillegg har sebrafisken evnen til å regenerere finner, hud, hjertet og hjernen (i larvestadiene).
Forskere har ofte kuttet i halefinnene og analysert gjenveksten for å teste for mutasjoner. Denne forskningen er ledende i det vitenskapelige samfunnet når det gjelder å forstå gjenvekst/helingsprosesser hos virveldyr.
Resultatene fra den genetiske forskningen har også blitt brukt til å fremstille en akvariefisk med fluoriserende pigmenter.
Andre varianter er gyllen, sandfarget og langfinnet fisk.
I desember 2005 identifiserte en studie av den gylne stammen genet som er ansvarlig for disse fiskenes uvanlige pigmentering. Genet heter SLC24A5.
Dette genet ser ut til å være nødvendig for produksjonen av melanin.
Det har senere vist seg at dette genet hos mennesker er forbundet med hudfarge, og svært forskjellig mellom europeere med lys hud og afrikanere med mørk hud.

Unaturlig utbredelse

Sebrafisk har blitt introdusert og etablert seg i Japan og USA. Fisken har også blitt observert i Colombia.
Klaus Henning Oelmann

Liv og virke

Oelmann ble mag.art. i 1973 på en avhandling om strykekvartettene til Felix Mendelssohn-Bartholdy, Edvard Grieg og Claude Debussy. Han flyttet til Norge i 1985.
Fram til 1991 var Oelmann ansatt ved Griegsamlingen i Bergen Offentlige Bibliotek. I 1992 tok han doktorgraden i musikkvitenskap ved Gesamthochschule Kassel (Tyskland) med en avhandling om Edvard Griegs symfoniske og kammermusikalske verk. Fra 1991 til 1995 var han ansatt ved Bergen Musikkonservatorium. I 1995 ble han førsteamanuensis ved Høgskolen i Tromsø og var fra 1998 til sin død lektor ved Kongsbakken videregående skole i Tromsø.
Oelmann har skrevet en rekke bøker og artikler om musikk og veiledningspedagogikk. Han var også medutgiver av bind 20 i Edvard Griegs Samlede Verker.
Patrik Ingelsten

Karriere

Ingelsten ble svensk seriemester med Kalmar FF sesongen 2008. Etter suksessen i hjemlandet ble etterspørselen etter spissens tjenester stor, og flere klubber blant annet norske Rosenborg BK var ute etter å signere spilleren. Desember 2008 ble det likevel offentliggjort at spilleren hadde undertegenet en kontrakt med nederlandske SC Heerenveen. Spilleren etterfulgte dermed Viktor Elm, som i likhet med Ingelsten hadde dratt fra Kalmar til den nederlandske klubben. Skader og begrenset spilletid gjorde at Ingelsten ikke fant seg til rette i sin nye klubb, og i forkant av 2010 ble Ingelsten aktuell for en overgang til norske Viking FK. Januar 2010 undertegnet Ingelsten en 4-årskontrakt med klubben. I en seriekamp mok IK Start 22. august 2010 ble Ingelsten skadet, spilleren fikk kneskålen ut av ledd, og var dermed ute for resten av sesongen. Skaden var et stort slag for viking, som dermed mistet sin toppscorer midt i sesongen. Skaden ble imidlertid mer langvarig enn hva man forutså, hele 21 måneder var Ingelsten på sidelinjen. Mai 2012 var spissen tilbake i troppen i en tippeligakamp mot Stabæk Fotball. Ved kontraktsslutt etter 2013-sesongen, fikk ikke Ingelsten fornyet kontrakt med klubben.
23. november 2013 ble det offentliggjort at Ingelsten hadde signert en 3-årskontrakt med den svenske klubben Mjällby AIF. Sommeren 2014 ble Ingelsten utleid til Falkenberg.
Februar 2016 ble det noe overraskende offentliggjort at Ingelsten var klar for en overgang til IS Halmia i svensk 2. divisjon. I tillegg til å spille for klubben, ville Ingelsten påta seg en trenerrolle i klubbens akademi.
Densitometer

Et densitometer er et optisk/elektronisk apparat til måling av farvetetthet eller svertningsgrad i trykk, reprografisk film, fotografiske negativer eller positiver. I motsetning til et spektralfotometer kan densitometeret kun måle toneverdier, men ikke selve farvetonene. Densitometre finnes i to hovedkategorier: Apparater som måler gjenomskinnelige media (filmdensitometre) og trykkmedia (refleksdensitometre). Mer avanserte apparater kan gjøre begge deler.
Anes Mravac

Landslagsspill

Mravac har spilt aldersbestemt landslagsfotball for Sverige, for henholdsvis U17 og U19-laget.
Guàndǐng

Liv

Guàndǐng var, som nevnt, den andre (eller femte) patriarken av den kinesiske mahāyānabuddhistiske Tiāntái (宗). Han var den viktigste disippelen til Zhìyǐ (智 顗 538-597) som grunnla skolen i quóqīngtempelet på Tiāntáifjellet i året 598 e.Kr. Disse fjellene ligger i dag i fylket Tiantai i byprefekturet Taizhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.
Han ble født den 7. august 561 i byen Chang'an, som i dag befinner seg i provinsen Zhejiang (章安). På den daværende tiden var byen en del av det nordlige Zhōu (557–581), et av de nordlige dynastiene i Nord- og Sør-dynastienes tid i kinesisk historie. På grunn av hans fødested, ble han, som nevnt ovenfor, posthumt tildelt tittelen Zhāngān Dàshī (章安大師). Hans familie, som het Wú (呉), var likevel ikke innfødte i Chang'an, men kom opprinnelig fra dagens byfylke Yixing (宜興) i byprefekturet Wuxi i provinsen Jiangsu.
Hans barn var Fēifán (非凡). Han mistet faren sin da han var veldig ung og oppvokste hos sin mor som ble enke. I en alder av seks år gikk han inn i et kloster i sin fødeby, og ble elev av abbed Huìzhěng (慧拯). Under sine studier viste han særlig interesse for tradisjonell litteratur. I år 556, i en alder av tjue år, fikk han den fullstendige ordinasjon i henhold til reglene i vinaya. I år 583 gikk han inn i Guāngzhái-tempelet (成為智, guāng zhái sì).
I år 584 ble det høytlest fra lotussūtraen ved Guāngzhái-tempelet. I året 584 var han med sin lærer til Nanjing; læreren var blitt tilkalt av keiser Gao Wei av det nordlige Qi. I Nanjing deltok han på alle forelesninger om lotussūtraen som ble holdt av Zhìyǐ. Disse forelesningene samlet han senere i verket ord og fraser i lotussūtraen. Ved sin lærers død i 584, ble han tre og tyve år gammel elev av Zhìyǐ. I året 588 ble byen Nanjing angrepet av de nordlige hærstyrkene til det nyopprettede Sui-dynastiet (581–618). Dette var dannet ut fra det tidligere nordlige Zhōu-dynastiet. Guàndǐng satte først kursen til Lufjellet (廬山  Lú shān ), og deretter til Hengfjellene hvor Huìsī (læreren til Zhìyǐ) bodde frem til sin død i 577.
Etter at Chen-dynastiet var styrtet, dro Guàndǐng og Zhìyǐ til tempelet Yy-ch'yan-ssu i Jinzhou i det nordvestlige Kina. Der hadde Zhìyǐ grunnlagt skolen Tiāntái i 575. På dette stedet holdt Zhìyǐ i 593 flere forelesninger om lotussūtraen som Guàndǐng samlet i verket den mystiske meningen i lotussūtraen.
Eranina

Utseende

Middelsstore, litt spinkle, avlange trebukker, gule, svarte eller kombinasjoner av de to fargene. Antennene er tynne, noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Fetetorsdag

Historie

Fetetorsdag har sine røtter i hedenskap. Denne dagen feiret folk slutten av vinter og begynnelsen av vår. Da spiste de mye fettet mat, særlig kjøtt og drakk mye alkohol. I Małopolska fantes det den spesifikke måten for å feire. Etter legende levde det en ond borgermester Comber som betraktet handelskvinner dårlig. Han døde på fetetorsdag. Hver årsdag for hans døden organiserte handelskvinnene en stor moro. Under den stoppet de menn på gata og tvang dem til å danse og gi bort sine klær. De gjorde det på grunn av skader som Comber forårsaket.
Ekte insekter

Slektskapsforhold blant hexapodene

Det nøyaktige slektskapsforhold mellom de seksbente leddyrene er ikke helt klarlagt. Uttrykket «gjemtkjevinger» kommer av at munnen er gjemt i et hulrom på undersiden av hodet, når den ikke er i bruk. Et annet særtrekk som skiller gjemtkjevinger er at de overfører spermier ved en spermatofor, i motsetning til insektene som har indre befruktning. Det er generelt antatt at disse trekkene representerer primitive særtrekk, men om gjemtkjevingene utgjør en monofyletisk gruppe, eller om de er en evolusjnær grad insektene har utviklet seg fra er usikkert.

Ekte insekter

Insekter er en enorm gruppe og utgjør alene omkring to tredeler av alle beskrevne dyrearter. Gruppen viser stor variasjon, men felles for alle er en tredelt kropp, med hode, bryst og bakkropp. På brystpartiet finnes to par vinger og tre par bein. Enkelte kan mangle vinger eller har reduserte vinger.
Det er flere måter å dele insektene inn i hovedgrupper. En måte er i forhold til utviklingsbiologien til gruppene. De mest primitive gruppene gjennomgår ingen forvandling, såkalte ametabole insekter. En god del av insektene kalles hemimetabole insekter og har ufullstendig forvandling der nymfestadiene likner mer og mer på det voksne dyret (imago) for hvert hudskifte. Den største grupper er de holometabole insektene som gjennomgår fullstendig forvandling. De klekkes som larver og blir først voksne etter et puppestadie, der insektets indre og ytre organer endres i en metamorfoise. De ametabole og hemimetabole insektene utgjør imidlertid parafyletiske grupper, og denne indelingen brukes ikke av alle.
Nina Engelund

Nina Engelund er en norsk skuespiller som var med å starte Klomadu teater i 1982. Gruppen hadde sin første produksjon i 1983.  
Hun er utdannet lærer fra Hamar Lærerhøgskole, har antropologi grunnfag fra Universitetet i Oslo, og mellomfag i «Teater for Barn» fra Høgskolen i Oslo. Hun har lektorstatus i drama og teater, og har arbeidet på Høgskolen i Hedmark.
Engelund er medlem av Norsk Skuespillerforbund, og har vært med å drive Klomadu teater en årrekke. Hun har også arbeidet i Teaterforum på Hamar, i flere enkeltstående teaterprosjekt, og ved Hedmark Teater, der hun bl.a satte opp forestillingen «Dødsfresh».
Tilknyttet Klomadu teater har blant annet vært skuespiller Andreas Jaggi, regissør Helge Reistad, skuespiller Kristin Holtet, regissør og manusforfatter Svein Gundersen, komponist Bjørn Sverre Kristensen, kostymedeseigner Ola Jevnaker, scenograf Brit Johnson, skuespiller og manusforfatter Karen Høie.
Veien gamle skole

Veien gamle skole er Ringerikes eldste skolebygning. Skolen ble innviet den 22. oktober 1864 og kostet kr 2 960,00 å bygge. Den fungerte som folkeskole uavbrutt fram til sommeren 1965. Fra høsten samme året tok nye Veien skole over, samtidig som Follum skolekrets ble innlemmet i Veien og Follum skole nedlagt. Opprinnelig var disse skolekretsene samme krets og soknet til Veien skole, men etter at Randsfjordbanen kom i 1868 ble det etablert en rekke nye fabrikker oppover langs Begnaelva. Det førte til at elevtallet steg så mye at man i 1898 måtte bygge en egen skole, Follum skole, for å ta av for Veien skole.
Veien gamle skole ligger på Veien i tidligere Norderhov kommune, nærmest midt inne i det store gravfeltet – Veien-feltet, og i sørøstenden av Heradsbygda. Den ble opprinnelig bygget etter initiativ fra residerende kapellan Peder Broch og gårdbruker, senere stortingsrepresentant Olaus Olsen Færden. Veien gamle skole er i dag skolemuseum.
Kristiansand Kunsthall

Kristiansand Kunsthall, tidligere Christianssands Kunstforening, er en kunstforening i Kristiansand, stiftet i 1881, medlemsstyrt og delvis finansiert gjennom offentlige midler. Foreningen har et 650 m² utstillingslokale i Kristiansand sentrum, i fjerde etasje i Kristiansand folkebibliotek.
Lorentz Reichwein

Lorentz Reichwein (født 1680, død 22. april 1735 i København) var en norsk offiser og stiftamtmann.
Han var sønn av Georg Reichwein (1630) og sønnesønn av Georg Reichwein (1593)
Han ble i 1697 fenrik (fra 1701 kalt sekondløytnant) og i 1701 dro han i utenlandstjeneste for et dansk infanteriregiment i Italia. I 1702 ble han premierløytnant og 1703 kaptein.
Høsten 1709 vendte han tilbake til Danmark og ble utnevnt til major, oberstløytnant i 1711 og i 1716 oberst og sjef for det danske regimentet som siden har båret hans navn. I 1717 til 1719 deltok han med sitt regiment i Den store nordiske krig i kampene i Norge.
I 1720 gikk han ut av militær tjeneste og ble dansk utsending ved hoffet i Wien i Østerrike hvor han tjenestegjorde i perioden januar 1721 til august 1722 da han selv søkte avskjed.
I 1725 ble han utnevnt til amtmann i Rendsburg, og i 1730 ble han utnevnt til generalmajor og 1731 til såkalt stiftsbefalingsmann over Akershus stift og amtmann over Akershus amt. I Christiania eide han blant annet det området som senere ble til Grünings løkke.
I 1732 ble han ridder av Dannebrogordenen og fulgte kong Christian VI på dennes reise i Norge i 1733 til Trondheim, men måtte avbryte denne reisen og dra til København i februar 1734 da han hadde helseproblemer. Han døde i København, ugift og barnløs. Han må ha levd høyt, for da hans bo ble gjort opp i 1737, viste det et underskudd 1 375 riksdaler.