google/wiki40b huggingface dataset:
Arnold Ruge

Liv og virke

Ruge studerte filosofi ved Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg, senere ved Friedrich-Schiller-Universität Jena og tilslutt ved Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg. Han var medlem av flere radikale studentforeninger, og i 1826 dømte Oberlandesgericht Breslau ham til en 15 år lang festningsarrest i Festung Kolberg. Der satt Ruge til den prøyssiske kongen benådet ham våren 1830. I årene som fange studerte Ruge klassikerne, oversatte Theokrit, Aiskhylos og Sofokles i originalens versemål og skrev forskjellige tekster i stilen til Jean Paul og etter forbilder av engelske humorister.
Etter løslatelsen slo Ruge seg ned i Halle og publiserte en rekke skuespill og oversettelser av greske tekster, og ble midtpunktet blant unghegelianerne. I 1843 reiste han til Paris der han samarbeidet med Karl Marx om utgivelsen av Deutsch-französische Jahrbücher. Ruge tok avstand fra kommunismen og gikk inn for en borgerlig-demokratisk republikk, og de to brøt samarbeidet allerede året etter på grunn av den grunnleggende politiske uenigheten. Under marsrevolusjonen i 1848 ble Ruge innvalgt i Frankfurtparlamentet som representant for den ytterste venstrefløyen, den såkalte Donnersberg-fraksjonen.
Ruge ble snart skuffet over den politiske utviklingen og flyttet til Berlin, der han ble medlem av Demokratische Verein. I oktober 1848 var han delaktig i utarbeidelsen av partiprogrammet til et radikal-demokratisk parti for et samlet Tyskland og arbeidet med Die Reform, en avis for den radikale bevegelsen. Avisa ble forbudt etter at det ble innført unntakstilstand («Belagerungszustand»), og Ruge ble utvist fra Preussen. 21. januar 1849 forlot han byen.
Ruge slo seg først ned i Leipzig, men ble ettersøkt da marsoppstanden var slått ned, og flyktet med familien via Brussel og Oostende til Brighton. I England livnærte han seg som lærer og forfatter. Fra 1866 reduserte han sitt politiske engasjement, men som andre «Paulskirchenlinke» holdt han fram Otto von Bismarcks politikk som veien å gå. Ruge uttrykte at Slaget ved Königgrätz 3. juli 1866 markerte «begynnelsen på Europas prøyssiske framtid» Etter et personlig ønske fra Bismarck ble Ruge fra 1877 tildelt en årlig æreslønn for sitt fortjenstfulle virke til fordel for prøyssisk politikk.
Arnold Ruge døde 78 år gammel i Brighton, og er gravlagt i byen.
Fernando Amorebieta

Landslag

Amorebieta var en del av den spanske U-19 troppen som vant europamesterskapet i 2004. I august 2008 ble han tatt ut i den spanske landslagstroppen til en treningskamp mot Danmark av Vicente del Bosque, men han satt på benken gjennom hele kampen. Den 2. september 2011 debuterte han for Venezuela i et 0-1 tap for Argentina. Den 11. oktober samme år og mot samme motstander scoret han sitt første landslagsmål og kampens eneste mål, noe som markerte Venezuelas første seier over Argentina i en VM-kvalifiseringskamp noensinne.
Amorebieta ble inkludert i Venezuelas tropp til Copa América 2015. Hvor han blant annet ble utvist for å ha tråkket på Paolo Guerrero i en gruppespill kamp mot Peru, en kamp Venezuela tapte 0-1.
Jaroslav Rakytskyj

Landslaget

Han ble tatt ut til Fotball-EM 2012 i Polen og Ukraina.
Han ble tatt ut i Ukrainas EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Det ligger döda kameler i min swimmingpool

Det ligger döda kameler i min swimmingpool er et musikkalbum med Mikael Wiehe, utgitt i 1992.
Batnfjord Auto

Batnfjord Auto var et rutebilselskap med hovedbase i Batnfjordsøra i dagens Gjemnes kommune, Møre og Romsdal.

Bakgrunn og virksomhet

Det var Peder P. Silseth (født 1898), Batnfjordsøra, som etablerte selskapet. Det startet med rute Batnfjord-Molde i 1928. O.G. Indergaard hadde samtidig rute på samme strekning. I 1932 fikk Silseth konsesjonsammen med Peder Harstad, men fra 1934 hadde Silseth ruta alene. 
Det kan nevnes at Norges første bilrute åpnet på samme strekning i 1908 med Aarø Automobilselskap, og i 1914 fikk Molde Automobilselskap konsesjon på samme rute. Disse to selskapene kjørte ruter i korrespondanse med båtruter til Kristiansund og Trondheim.
I 1938 ble ferjesambandet Gjemnes-Kvitnes åpnet ferjesamband Gjemnes-Kristiansund og Batnfjord Auto kunne da kjøre godsruter helt til Kristiansund. I 1939 ble det også åpnet rute til Kristiansund over Torvikbukt. I 1952 åpnet ferjesambandet Gjemnes-Kvitnes og veien gikk over Frei til Kristiansund. I 1962 fikk Batnfjord Auto opprette rute (m/ kombinertbuss) Bergsøy-Kristiansund over Kvitnes. 
Rutebileier Peder P. Silseth hadde en rekke verv i Norges Rutebileierforbund i sin tid som eier og leder for Batnfjord Auto. Sønnen Audun Silseth overtok seinere selskapet.

Over til Molde Bilruter

På 1970-tallet ble det arbeidet for mer samordning av rutebilselskapene i Møre og Romsdal. Det ble laget en utredning med forslag til ny selskapsstruktur. I dette forslaget ble Batnfjord Auto lagt sammen med rutebilselskapene i Molde. 1. januar 1973 ble Batnfjord Auto innlemmet i nystiftene Molde Bilruter AS, eller Aarø-Batnfjord-Kleive Auto A/S (AaBK) som det hette fram til 1. januar 1979. På slutten hadde Batnfjord Auto 18 helårs ansatte og 15 vogner.
Dinagat

Dinagat (Bayan ng Dinagat) er en kommune i Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Dinagat Islands og ligger på øya med samme navn.
Gjøvik Sportsklubb

Gjøvik Sportsklubb (stiftet som Gjøvik Arbeideridrettslag 16. desember 1928) var en sportsklubb som i hovedsak var kjent som fotballklubb på Gjøvik fram til den ble slått sammen med Gjøvik-Lyn. Klubbfargene var hvite trøyer og svarte bukser.

1928 - 1945

På initiativ av to arbeiderungdomslag ble det 16. desember 1928 bestemt at «Gjøvik Arbeideridrettslag, tilsluttet AIF skal stiftes» GAILs første formann ble Hans Tveter. Klubben hadde aktive på skøyter og ski, friidrett, håndball, hopp, turn, boksing og fotball. En klubb med navnet «Fram» fra brannvakta meldte seg inn i GAIL og dannet grunnlaget for at fotball ble en hovedlinje i klubben.
På slutten av 1930-tallet møtte klubben Østerrikes herrelandslag i fotball og en Københavnavis skrev «Siden Idrætsparken ble taet i bruk har der ikke været lejlighed til at se saa dyktig og nobelt spillende fotboldshold her i byen».

Etterkrigstiden

Etter krigen kom det såkalte idrettsforliket og GAIL (som hadde arrangert illegale kamper) skiftet navn til Gjøvik Sportsklubb og fikk raskt økenavnet «Sporten». Tidlig på 1950-tallet mønstret «Sporten» sitt kanskje beste mannskap i den epoken. I 1950 deltok Olsen, Solum, Asplund, Lundby, Skjøld, Simenstad, Wilberg, Rostigen og Furuseth på laget. Den beste sesongen var kanskje 1953 (Olsen, Tveidt, Johansen, Hagen, Hansen, Olsen, Wollan, Hermansen, Furuseth, Simenstad, Johansen, Hansen, Svendsen, Thorleifsen og Wilberg) da de gikk gjennom serien ubeseiret i 2. divisjon på høsten og ble distriktsmestere etter seier over Storhamar. Det ble andreplass i 1. divisjon året etter, og ved en annen anledning slo de samme spillerne nesten Vålerenga ut av cupen. Flere av disse spillerne gikk senere til naboklubben Lyn og dannet grunnlaget for Norgesmesterskapet der i 1962.

1960- og 70-tallet

Klubben fristet tilværelsen langt nede i divisjonene, men holdt stand ikke minst takket være formann Magnus Olsen (æresmedlem 1968). Tross sportslig motgang hadde klubben god økonomi og fast samlingsplass på Brakka på Victoriatomta og Samfundet.
I «Sporten» kom en god årgang spillere født rundt 1970 som blant annet spilte seg til flere internasjonale cupsluttspill, blant annet Norway Cup og Dana Cup, og dannet grunnlaget for et sterkt lag på slutten av åttitallet og starten av 1990-tallet. Tre av disse spilte senere eliteseriefotball: Tommy Hansen (HamKam, Sogndal), Atle Maurud (bl.a. toppscorer for Lyn Oslo) og Tom Henning Hovi, som tok både serie og cupmesterskap med Vålerenga.
Gjøvik Sportsklubb anla også treningsflata på Tranbergflåa sammen med bl.a. Gjøvik/Lyn i 1975.
Klubben hadde også hele tiden en stor og aktiv yngres avdeling.

1980-2014

«Sporten» ble 1993 formelt sammenslått med Lyn og spilte under sitt nye navn Fotballklubben Gjøvik-Lyn i den nye 3. divisjonen. De svarte buksene ble med videre i den nye røde/svarte klubb-profilen.
Under ledelse av Svein Cato Bakkemo tok samlingsklubben steget opp i 2 divisjon i 1995. Med sammenslåingen av satsningsklubben Gjøvik FF (2008–2013) og SK Gjøvik-Lyn under navnet FK Gjøvik-Lyn i 2014 forsvant Sportsklubbens navn offisielt ut av fotballivet i Gjøvik.
Autopulver

Autopulver var et norsk rockeband som startet i 1996 etter at heavy metal-bandet Jack In The Box ble oppløst. Bandet debuterte i 1997 med albumet F-words og ga også ut albumet Vapor Trails i 2000. 
Bandet hadde moderat suksess med begge de utgitte albumene i Norge og Benelux-landene.  F-Words var ukas album i Petre, og flere av singlene de ga ut ble playlistet i radio. 
Bandet signerte med det belgiske plateselskapet ARS Productions og hadde gjorde det bra i Benelux-landene med en rekke større festivaljobber. 
Bandet ble oppløst i 2001.
Maya Jribi

Politisk arbeid

Jribi studerte biologi ved Universitetet i Sfax i 1979-1983. I denne perioden ble hun aktiv i den tunisiske studentunionen UGET og i Det tunisiske menneskerettighetsforbundet (Tunisian League of Human Rights), samt skrev for den uavhengige ukesavisa Erraï.
I 1983 grunnlag hun Den progressive sosialistbevegelsen sammen med Ahmed Najib Chebbi, som i 1988 ble godkjent som politisk parti. Hun ble i 1986 valgt inn i ledelsen av partiet. Partiet hadde bred støtte, fra eksempelvis både marxister og progressive muslimer, og var uttalt kritiske til den daværende presidenten Ben Ali og partiet Den konstitusjonelle demokratiske samling. Som et resultat ble Jribi og resten av partiet trakassert av politiet over flere år og møtte mye kritikk fra statlige medier.
Partiet ble i 2001 omdøpt til Det progressive demokratiske partiet (PDP). I 2006 ble Jribi valgt som leder av partiet, og ble med det den første kvinnen i Tunisia som ledet et politisk parti.
Under den tunisiske revolusjonen i 2011 var partiet en av de viktige opposisjonsstemmene, og Jribi var øverst på listen for partiet i området Ben Arous under valget i oktober 2011. I april 2012 slo PDP seg sammen med en rekke andre sekulære partier og formet Det republikanske parti, hvor hun ble valgt som leder.
På grunn av sykdom trakk hun seg som leder av partiet i 2017, og i mai 2018 døde hun av kreft.
Arna kirke

Historie

Den danskfødte industripionéren Peter Jebsen kjøpte i 1846 fallrettighetene til Blindheimselven som renner ut i Arna, og han etablerte landets første mekaniske bomullsveveri på stedet. Senere etablerte han også ullvarefabrikk, og virksomheten ble samlet i selskapet Arne Fabrikker AS. Den industrielle virksomheten førte til at innbyggertallet i Arna økte kraftig på siste halvdel av 1800-tallet. Tradisjonelt hadde bygdefolket vært vant til å ro over fjorden til Haus kirke, men befolkningsøkningen medførte at det ikke var plass til alle der. Peter Jebsen ønsket da å bygge en kirke i Ytre Arna for å ha den tett på industrivirksomheten, men fikk ikke tillatelse til dette. Arna kirke ble derfor bygget i Indre Arna. Det er trolig at det var industriarbeidernes erfaring med stein som byggemateriale som ble avgjørende for at kirken ble bygget i stein og ikke i tre slik det var vanlig på denne tiden. Dette sikret også sysselsetting for fabrikkarbeiderne i en periode hvor tilgangen til bomull var ustabil grunnet borgerkrigen i USA.
Senere fikk Jebsen-familien likevel gjennomslag for å bygge Ytre Arna kirke, denne stod ferdig i 1895.
Granastyochus

Utseende

Middelsstore, tettbygde, brokete brunlige trebukker. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest sekskantet sett ovenfra med en kraftig, butt tann midt på hver sidekant. Hunnen har et langt eggleggingsrør som stikker ut bak dekkvingene.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det nordlige Sør-Amerika.
Storvilt

Storvilt kan sies å være motsatsen til småvilt. Storvilt er et samlebegrep som brukes for å beskrive store ville placentale pattedyr som en gruppe. Begrepet kan brukes om større ville dyr, som elefanter, nesehorn, bøffeldyr og store kattedyr m.v. Begrepet storvilt er spesielt mye benyttet innen jakt.
I Norge er storvilt definert som elg, hjort, dåhjort, villrein, rådyr, villsvin, muflon, moskusfe, brunbjørn, ulv, jerv og gaupe. For å jakte på storvilt i Norge, må jegerne ha godkjent skyteprøve for storviltjegere, ettersøkshund og fellingstillatelse. Det er etterskuddsvis betaling av fellingsavgift for elg, hjort og villrein.
Muflon lever ikke vilt i Norge, men det er åpnet for jakt for å hindre eventuell etablering. Jakt på muflon er derfor tillatt i hele landet fra 25. september til 23. desember.
Carl Nordenfalk

Liv og virke

Carl Adam Johan Nordenfalk var født i Stockholm, studert ved Uppsala universitet i tiden 1926-1928 og ved Göteborgs universitet i 1928-1929 for sin doktorgrad. Han ble assisterende kurator ved Göteborgs Konstmuseum i 1935, og allerede på denne tiden begynte han å publisere artikler om illuminasjonarbeider i middelaldermanuskripter fra De britiske øyer innenfor hva som i dag kalles for insulær kunst. Han ble belønnet med en filosofisk doktorgrad (Ph.D.) på avhandlingen Die spätantiken Kanontafeln (2 bind, 1938) om kanonske tabeller, konstruert av Eusebius av Cæsarea, i illuminerte manuskripter og dekorerte rammer innenfor middelalderens evangeliebøker.
I 1944 forflyttet Nordenfalk seg til Nasjonalmuséet i Stockholm hvor han fikk ansvaret for hovedsakelig utlån og utstillinger. I 1949 ble han forfremmet til avdelingen for maleri og skulptur. Da Erwin Panofsky ble tilknyttet Princeton University tilbrakte Nordenfalk sesongen 1949-1950 ved instituttet for avanserte studier. I 1958 ble han direktør for Nasjonalmuséet, og i denne egenskapen ledet han flere betydningsfulle utstillingen, inkludert den store utstillingen om dronning Christina i 1966.
I 1968 ble Nordenfalk pensjonist, noe som betydde at han kunne avsette mer tid til forskning, noe han gjorde i en andre sesong ved Princeton fra 1968 til 1970. Resultatet ble hans banebrytende bok om middelalderens illuminasjoner og initialer fra De britiske øyer: Celtic and Anglo-Saxon Painting: Book Illumination in the British Isles, 600-800 (1976). Han ble gjesteforeleser i USA ved forskningsuniversitet University of California, Berkeley (1971–1972) og ved University of Pittsburgh (1971–1976), og i de mellomliggende årene 1972-1973 var han Slade-professor ved University of Cambridge og Kress-professor ved amerikanske National Gallery of Art i Washington, D.C. Hans aktive pensjonstilværelse førte også til forelesninger ved University of California, Los Angeles i årene 1977-1978 og som fellow ved National Humanities Center i Nord-Carolina i årene 1980-1982 før Nordenfalk reiste tilbake til Sverige. Hans hustru Cecilia døde i 1991 og året etter døde han selv.
Hallset

Hallset eller Halset er et boligområde på Byåsen i Trondheim kommune. Hallset ligger på et naturlig platå ovenfor Leirelvas utløp i Nidelva.
Hallset var Trondheims første drabantby og ble planlagt av professor Sverre Pedersen tidlig i 1960-årene. Den sterke kritikken mot prosjektet førte til at bare deler ble gjennomført. De 900 leilighetene ble bygget mellom 1965 og 1972. Hallset skole ble åpnet i 1970, Selsbakk skole (med ungdomstrinn) i 1977, og Hallset kirke (nå Byåsen kirke) ble innviet i 1974. I 2004 ble også den nye Byåsen videregående skole ferdigstilt på Hallset.
I tillegg til boliger finnes det også butikksenter og treningssenter på Hallset.
Svanøy Hovedgård

Svanøy hovedgård er en stor gård på øya Svanøy som ligg 15 km sørøst for Florø.
Gården tilhørte i middelalderen Bergen bispestol og ble krongods ved reformasjonen, den gang ble gården kalla Bru. I 1662 ble gården solgt til Københavns biskop, erkebiskop Hans Svane, som også fikk seg overdratt seg krongodset i Sunnfjord, som innebar 759 bruk. I 1685 døde Svane. Hans enke fikk 1685 setegårdsrettigheter for Svanøy, som fikk sitt nåværende navn etter hennes mann. Samtidig ble gården eget birk, og dette varte helt frem til 1821.
Svanøy ble i 1719 solgt til stiftamtskriver Severin Seehusen, som 1720 ble adlet med navnet de Svanenhielm. Han kom så i stor økonomisk nød, og godset ble 1724 inndratt av kronen, og mesteparten av leilendingsbrukene ble frasolgt.
Senere eiere var slekten Nagel og hoffagent Herman Dietrich Janson. Gården ble så solgt til Hans Nielsen Hauge. Hauge overlot gården til Ole Torjersen Svanøe, den mistet da sine setegårdsrettigheter. Ole Torjersens etterslekt, familien Svanøe, eier fremdeles Svanøy gård.
Svanøy gård har et areal på 2500 daa, hvorav 250 daa dyrket mark og 2000 daa skog. Selve hovedbygningen er på 50 daa, park ble 1972 overdratt til Svanøy stiftelse. Stiftelsen planla å bruke stedet som et kurs- og konferansesenter, men overdrog 1992 eiendommen til Kværner. Den fredete hovedbygningen, et toetasjes, trefløyet anlegg med valmtak, er oppført omkring 1750 og fikk sitt nåværende utseende omkring 1820.
Vestasiamesterskapet i fotball for kvinner 2007

Vestasiamesterskapet i fotball for kvinner 2007 var det andre gjennomføringen av Vestasiamesterskapet i fotball for kvinner. Arrangementet foregikk fra 3. til 7. september 2007 i Amman i Jordan.
Stanley Cup-sluttspillet 2012

Stanley Cup-sluttspillet 2012 begynte 11. april 2012 etter at grunnspillet i NHL ble avsluttet 8. april. Dette grunnspillet avgjorde hvilke lag som ble kvalifiserte og seedingen dem imellom. Tittelforsvarer var Boston Bruins som vant finaleserien 4-3 etter å ha vunnet den avgjørende kampen mot Vancouver Canucks 4-0 i en bortekamp i Rogers Arena 15. juni 2011.
Aleris

Aleris

Aleris er Norges ledende private helseforetak med et landsdekkende tilbud av sykehus- og røntgentjenester. Virksomheten dekker de fleste medisinske fagområder. Målet er å tilby helhetlige pasientforløp fra diagnostikk til behandling, både på vegne av det offentlige og til private pasienter. I Norge er 1100 medarbeidere fordelt på 14 sykehus og 13 røntgenavdelinger. Aleris omsetter i Norge for 1,5 milliarder i året.
Aleris Sykehus og Røntgen består av en kjede private sykehus, røntgen og medisinske sentre og finnes i alle helseregioner. Administrerende direktør siden 2018 er Mia Grundstrøm.  Aleris har avdelinger i Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger, Strømmen, Tromsø, Drammen, Gjøvik, Porsgrunn, Sarpsborg,  Lillesand, Kristiansand, Ålesund og Bodø. Virksomheten innebærer blant annet Nordens eneste private kreftsenter, brystsenter, urologisk senter, hjertesenter, hudklinikk, overvektsklinikk, PET/CT-senter, røntgen og øyeklinikk. Aleris har også helsetjenester som allmennlege, gynkolog, øre-nese-hals-spesialister, ortopeder og søvnspesialister. Aleris er også Norges ledende aktør innen plastikkirurgi, Sykehuset og medisinsk senter i Oslo med blant annet  PET/CT-senter ligger i Frederik Stangs gate 11 – 13, tidligere Røde Kors Klinikken i bydel Frogner.
Aleris Helse har de siste årene fått stor offentlig oppmerksomhet blant annet knyttet til behandling med nye kreftmedisiner som ikke er introdusert i det offentlige helsevesenet, noe som har ført til debatt om et todelt helsevesen. Det har også vært offentlig debatt rundt at verken Volvat eller Aleris ønsker å delta i den planlagte reformen Fritt behandlingsvalg.

Aleris Omsorg Norge blir kjøpt opp av Ambea

16. oktober 2018 ble Aleris Omsorg (Ungplan & BOI AS og Omsorg AS) kjøpt av det svenske selskapet Ambea. De heter nå Stendi.

Aleris kjøper Curato og Teres

I juni 2016 kjøpte Aleris Curato Røntgen AS, Norges største private leverandør av radiologitjenester, med 13 radiologiavdelinger i Norge og én i Sverige, og som har avtale med alle de fire regionale helseforetakene i Norge. November 2015 blir Teres en del av Aleris.
Omalisidae

Utseende

Små til middelsstore (2 – 11 mm), slanke biller. Hodet har små men sterkt utstående fasettøyne, antennene er 11-leddete, ganske lange og perlekjedeformede. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet, noe smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er smale, parallellsidige, med 9-10 tydelige punktrekker. Beina er slanke.
STS-92

Høydepunkter fra ferden

På STS-92 ble Z1_truss og PMA-3 montert på ISS etter fire romvandringer, med 4 ulike astronauter. Z1_truss ble brukt som en midlertidig montasje-sted for «P6 truss and solar array», som skulle monteres på den påfølgende romfergeturen til ISS, STS-97. Selv om Z1 ikke er en del av hovedstrukturen, er Z1-truss den første delen på ISS, som satte malen for fremtidige montasjer. Det inneholder ulike typer ustyr, elektrisk kabling, gyroskop, plasma-kontaktorer som skal hjelpe med statisk elektrisitet. Den er uten trykk, men inneholder to tilkoblingsporter for lett tilkobling av datakommunikasjon. En blir brukt til å forbinde Z1 med Unity. PMA-3 ble også koblet til Unity-modulen.
Yarimburgaz

Yarimburgaz er en hule i Istanbul. Hulen ligger i bydelen Kucukcekmece i den europeiske delen av byen. Her er det funnet spor av bosettinger fra den paleolitiske perioden. Sporene i hulen går ca. 300 000 år tilbake i tid.
I hulen er det funnet rester av verktøy, samt levninger etter både fiken og ville dyr (hulebjørn og brunbjørn).
Vegsund

Vegsund er en av de mest kjente delene av Ålesund, med Vegsundbroen som sitt mest kjente byggverk. Stedet er lokalisert på grensen til Sula, men har ingen direkte kontakt med stedet og er skilt av Vegsundet.
Vegsund regnes pr. i dag for å være en del av bydelen Blindheim (Ålesund) ilag med Humla, Tørla og Myrland. Tilsammen utgjør dette Ålesunds tredje største bydel, med om lag 7 000 innbyggere.
En kjent attraksjon på Vegsund er Rorbua, som også er ett av bygdas eneste hotell.
Bodø Friidrettsklubb

Bodø Friidrettsklubb (stiftet 14. desember 1982) er en friidrettsklubb fra Bodø.
Bodø Friidrettsklubb ble stiftet i 1982 av de tillitsvalgte som i 1980 hadde arrangert NM i friidrett og i 1981 E-cup semifinale kvinner i friidrett på Aspmyra stadion. Klubbens hjemmebane er Mørkvedlia Idrettspark.
Kåres Nam-Nam-bok

Kåres Nam-Nam-bok (1974) er en kokebok, utgitt av Kåre Siem på forlaget Cappelen og illustrert av Ellen Auensen (født 1944).  
Den har undertittelen «Primitiv minikokebok for de absolutte nybegynnere, duster og kløner» og inneholder oppskrifter på retter som speilegg, biff, svinekotelett og stekt flesk.  Oppskriften på raspeball var godkjent av Arthur Klæbo.  
Boken ble av ernæringsfysiolog og slankebokforfatter Marianne Rykke kritisert for å mangle den måletekniske presisjon og detaljeringsgrad som forordet kunne gi inntrykk av.
Pardosa monticola

Utbredelse

Pardosa monticola er registrert særlig fra kysten i Norge, men noen få funn finnes også fra innlandet.

Utseende

Pardosa monticola er lys blekbrun og brunsvart. Forkroppen har to brede langsgående mørke bånd, den lyse midtlinjen imellom, er ganske smal. Bakkroppen har lysere og mørkere flekker.
Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Pardosa monticola ligner ganske mye på Pardosa palustris.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.

Levevis

Pardosa monticola trives best på elvedeltaer og nær kysten.
Mellet

Mellet er en barnebok fra 1992 av Inga Ravna Eira, med illustrasjoner av Iver Jåks. Boken kom på norsk i 1992 under samme tittel; oversettelsen var ved Inger Seierstad.
Boken handler om en aktiv liten gutt som heter Mellet. Mellet har en bror og to søstre. I vinterhalvåret bor familien i hus i ei lita bygd, men i sommerhalvåret flytter de til sommerplassen der de bor i telt og passer reinflokken sin.
Accuracy International L115A1

Bruk

Riflen er i bruk av mange militære styrker verden over, inkludert de norske spesialstyrkene Forsvarets spesialkommando og Marinejegerkommandoen. Den er også populær blant sivile skyttere, da ofte til bruk på langholdsskyting.

Kaliber

Våpenet produseres i kaliber .300 Winchester Magnum og .338 Lapua Magnum, men riflen finnes også kamret for 7 mm Remington Magnum.