google/wiki40b huggingface dataset:
Isaiah Brown

Karriere

Brown gjorde sin debut for West Bromwich Albion 4. mai 2013 i et 3-2 tap mot Wigan Athletic. Han ble da den nest yngste spilleren i Premier League-historien i en alder av 16 år og 117 dager.
Brown scorte sine to første mål for Chelseas A-lag 16. juli 2014 i en 5-0 seier i pre-season mot Wycombe Wanderers.
10. juli 2015 ble han lånt ut til den nederlandske klubben Vitesse.
Labasa

Økonomisk virksomhet

Området rundt Labasa er for det meste preget av gårdsbruk, som også mesteparten av byens industri er basert på. Brorparten av landbruket dreier seg om dyrking av sukkerrør. Fiji Sugar Corporations sukkermølle er lokalisert i byen, og dette er den eneste møllen av dette slag på øya. I det siste har sukkerindustrien vært i nedgang på grunn av politiske endringer og tap av andeler i det internasjonale markedet. Dette har ført til økt arbeidsmigrasjon til hovedøya Viti Levu.
Labasa sykehus er sentralsykehuset for øya Vanua Levu, og det er nylig blitt utvidet.
Markedet i utkanten av byen tilbyr lokale landbruksprodukter som krydder, fisk, fjærfe og geiter.

Lokalstyre

Labasa fikk bystatus i 1939. Byen styres av et byråd med tolv medlemmer, der en av dem blir valgt til borgermester av det samme rådet. Hvert byrådsmedlem sitter i en periode på tre år, mens borgermesteren blir valgt for en periode på ett år. Det er ikke et øvre tak på hvor mange perioder borgermesteren kan sitte.
I 2009 avsatte den militærstøttede midlertidige regjeringen alle lokale styrer over hele Fiji, og det ble utnevnt en administrasjon for å kontrollere de urbane områdene. Pr. 2015 har ikke de lokalvalgte myndighetene blitt gjeninnsatt.
Rafael Merry del Val y Zulueta

Bakgrunn

Merry del Val fikk sin grunnleggende utdannelse ved blant annet jesuittenes skole i Namur i Belgia. Han studerte ved Gregoriana i Roma der han avla doktoreksamen i filosofi og senere teologi. Merry del Val ble diakonviet den 27. mai 1888 i kirken Sant'Anna in Via Merulana i Roma.

Prest

Den 30. desember 1888 ble han presteviet i samme kirke. Han arbeidet så blant annet i det pavelige diplomati. 
I en tid var Merry del Val sekretær for erkebiskop Luigi Galimberti, nuntius i Østerrike. På 1890-tallet fikk han en rekke oppdrag, blant annet å inspisere katolske skoler i Manitoba i Canada.

Erkebiskop, kardinal

Han var sekretær for den pavelige kommisjon som i 1896 gransket og forkastet gyldigheten av de anglikanske prestevielser. 
Den 6. mai 1900 ble Merry del Val utnevnt til titulærerkebiskop av Nicaea. Ordinasjonen fant sted i den spanske nasjonalkirke i Roma, Santa Maria di Monserrato.  Han deltok i konklavet i 1903 som valgte kardinal Sarto til ny pave, ble statssekretær og senere samme år kreert til kardinal som kardinalprest av Santa Prassede. 
Kardinal Merry del Val var camerlengo fra 1911 til 1912. I 1914 deltok han i konklavet som valgte kardinal della Chiesa til ny pave. Merry del Val fratrådte da posten som Den Hellige Stols statssekretær og ble isdtedet utnevnt til prefekt for Troskongregasjonen. Denne post innehadde han til sin død i 1930.
Han var camerlengo fra 1920 til 1922, og deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.
Merry del Val er gravlagt i de vatikanske grotter under Peterskirken. 
I 1953 ble hans saligkåringsprosess innledet. Han har fått en gate oppkalt etter seg i Trastevere i Roma, Via Cardinale Merry del Val.
Kuflue

Utseende

Kuflue ligner store husflue men er noe mer tettbygd og noe mer kontrastrikt farget.
Det er flere ytre kjennetegn som skiller familiegruppen møkkfluer fra andre nærstående fluer. For en generell beskrivelse se hovedsiden om møkkfluer.
Analåren A1, den nest bakerste, nærmest kroppen, når ikke til bakkanten (vingeranden) av vingen. Begge analårene A1 og A2, nærmer seg ikke hverandre ytterst. Vingene er store med tydelig ribbenett. Like bak vingefestet finnes to vingeskjell som ligger litt over hverandre, det største underst.
Hode er stort, kortere enn høyt. fasettøynene er store og rød-brune. Hos hannen møtes de nesten (støter sammen) i pannen. Orbitalbørstene langs fasettøynene innside, peker innover. Antennene er tre-leddete, av flue-typen, det innerste leddet er lite og ofte kanpt synlig. Lengst ned og fram på hodet sitter en kraftig kinnbørste (vibrissa). Munndelene er av vanlig fluetypen, sugende.
Brystet (thorax) er grått, med flere mørke langsgående striper på ryggen. Brystet har i likhet med resten av kroppen flere lange børster. Litt bak og ned på brystet, mellom svingkøllen og det bakerste låret, finnes en rekke med børster, kalt hypopleuralbørster.
Beina har flere kraftige børster. Bakleggene har minst to børster som er lengre enn tykkelsen på bakleggen, foruten preapikalbørsten og sporen i enden av leggen.
Larvene er av den vanlig fluetype (maggot), radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. De er mer eller mindre kjegleformede med hodet i den spisse enden. De har ingen form for bein men på grensen mellom hvert ledd sitter en liten forhøyning som bærer korte pigger som hjelper dem å feste seg til underlaget.

Levevis

Kuflue er særlig knyttet til husdyr, særlig kyr På engelsk blir den kalt face fly som er treffende fordi den særlig setter seg i ansiktet på dyrene. Den drikker tårevæske og svette. Kufluen er et problem fordi den kan spre enkelte sykdommer hos husdyr, som øyeinfeksjoner.
Larvene lever av dødt materiale, som dyremøkk (saprofager), og bidrar til nedbrytingen og dermed til stoffkretsløpet.
Kuflue tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der fluens indre og ytre organer endres. Helt mot slutten av puppestadiet blåser fluen opp en «ballong», bak spalteåpning kalt frontalsuturen. Dette er nødvendig eller i alle fall til god hjelp, for å komme seg ut av puppehylsteret. Utviklingstiden eller generasjonstiden er avhengig av temeraturen.
Ekstremværet Sondre

Ekstremværet Sondre var et ekstremvær som rammet Norge, Sverige og Danmark den 25. januar og 26. januar 2008. Ekstremværet kom i form av et uvanlig høy vannstand kombinert med vestlig full storm. Ekstremvarslet for stormen Sondre ble det første som er utstedt i 2008.

Forløp

Meteorologisk institutt sendte  24. januar 2008 ut varsel om ekstremværet Sondre. De meldte at det fra midt på dagen 25. januar, var ventet ekstremvær med høy vannstand, i områdene Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal. For strekningen Sognefjorden til Kristiansund ble det forventet ventet svært høy flo, fra 60-75 cm over verdiene gitt i tidevannstabellene, noe som ville være den høyeste vannstanden målt på strekningen, bare 10 cm under rekorden målt i 1993. I Kristiansund ble det antydet at floen ville stige med 3,13 meter over angitt vannstand på sjøkartet.
Sammen med en vestlig full storm, med vindstyrker på 25 og 30 meter i sekundet, så medførte det at svært høye bølger ville slå inn mot land på strekningen Sognefjorden - Ålesund. Meteorologene anslo en signifikant bølgehøyde på ca. 11 m på kysten, men at bølgetoppene kunne bli atskillig høyere. Det var ventet høyere bølger på åpent hav, helt opp til 25 meter.
I fjellet i Sør-Norge blåste det liten til full storm, og det ble varslet kraftige snøbyger i vest. NGI varslet også stor snøskredfare i vestlige fjellstrøk.

Skader og konsekvenser

Høyvannet gikk over bryggekanten og inn i butikkene i Ålesund.
En rekke ferjer i Møre og Romsdal og Hordaland ble innstilt, og flere veiforbindelser mellom Øst- og Vestlandet ble stengt som en følge av stormen. 36 personer ble sperret inne av 2 ras mellom Maristova og Borlaug, og måtte tilbringe to netter på hytter på fjellet.
I Sunnfjord førte flere hundre lynnedslag på få timer, kombinert med vind til strømbrudd mange steder. Rundt 1000 abonnenter fra Solund til Jølster ble strømløse. Deler av Sandsøy, Telset - Aksnes i Dalsfjorden i Volda ble også uten strøm, også Sogndal Lufthamn Haukåsen ble strømløse etter at lynet slo ned.
StatoilHydro reduserte på grunn av uværet bemanningen på flere oljeinstallasjoner med ca. 300 personer. Produksjonen på Oseberg-Sør-plattformen måtte stenges på grunn av stormen
Vinden rev løs reklameskiltene ved Florø stadion, slik at disse føyk rundt i lufta og skapte farlige situasjoner.
I Danmark og Sverige merktes også stormen. Storebæltsbroen ble stengt for lange og høye kjøretøyer, ved Operaen i København skal en åtte år gammel jente ha blåst på sjøen, og rundt 10 000 svenske husstander ble uten strøm fordi veltede trær dro med seg strømledningene.
Røstvangen gruver

Taubanen

18. februar i 1910 sto taubanen klar til bruk for å frakte malmen ned til Tynset.
Den hadde i overkant av 100 kibber og brukte rundt to timer og ti minutter på en tur til Tynset med malm. Hver kibbe kunne ta i overkant av 300 kg med malm, og nesten 30 personer var i arbeid daglig ved taubanen. Etter at malmen hadde vært lagret på Tynset ble den transportert til Trondheim med Rørosbanen, for så å bli sendt til utlandet med skip.

Konkursen

Selskapet gikk konkurs i 1921. Dette var en av de største konkursene Norge hadde opplevd på det tidspunktet. Etter konkursen ble alle maskinene fjernet. Mange av husene ble revet eller sprengt, bortsett fra de største bygningene. Noen av disse er i dag «Heim» på Tynset og «Vidarheim» på Tolga. Alle arbeiderne flyttet fra stedet umiddelbart. De fleste reiste ut av distriktet, men noen holdt seg i traktene rundt Røstvangen.
GEMINI

Gemini er NTNUs og Sintefs felles satsning på allmennrettet formidling av forskning og innovasjon. Fra 2015 er formidlingskanalen nettstedet Gemini.no, hvor det fortløpende publiseres forskningsnyheter. Nettstedet inneholder også alle artikler fra papirmagasinet Gemini fra og med årgang 2003. 
I 2019 skiftet den engelske versjonen av Gemini.no navn til Norwegian SciTech News, for å synliggjøre bedre hva som formidles på nettstedet. 
Gemini ble den første tiden, i perioden 1987–1993, utgitt i avisform. I 1993 ble dette endret til magasinform. Fra samme år utkom magasinet også i engelsk utgave. 
Gemini økte sin digitale satsing i mars 2013 ved å lansere Gemini.no. Til og med 2014 ble Gemini fortsatt utgitt i trykt versjon, to ganger i året, på norsk og engelsk, med et utvalg av de beste artiklene fra nettutgaven. Gemini har betydning for dagsavisenes omtale av NTNUs forskning 
Gemini har mottatt flere priser i Kommunikasjonsforeningens konkurranse om beste norske bedriftsblad; to ganger gull, en gang sølv og en gang bronse. Bladet er to ganger nominert til den europeiske PR-prisen European Excellence Awards, i 2010 og 2012.
Jean André Amar

Bakgrunn

André Amar var sønn av en myntsjef. Etter farens død kjøpte Amar seg embedet som advokat ved det lokale parlement i Grenoble og posten som rentemester i provinsen Dauphiné.

Den franske revolusjon

André ble i 1792 medlem av nasjonalkonventet og gjorde seg snart kjent som en fanatisk jakobiner. Han stemte for Ludvig XVIs henrettelse og bidro i høy grad til girondens fall. 
I 1793 ble han sendt til Grenoble og Lyon och agerte der som kommissar med stor voldsomhet. Som medlem av Velferdskomiteen gjorde han ved sine anklager at mange ble ført til giljotinen. Fra april 1794 var han nasjonalkonventets president. Amar sluttet seg snart til Robespierres fiender og bidrog i høy grad til at han ble styrtet og henrettet. 
Etter den 9. thermidor støttet Amar videreførelsen av skrekkveldet. Han var blant de «venstre» thermidorianerne rundt Bertrand Barère, Jacques Nicolas Billaud-Varenne og Jean-Marie Collot d'Herbois, som ville videreføre jakobinerstyret uten Robespierre. Etter den feilslåtte Germinaloppstanden (1. april 1795) ble Amar fengslet frem til amnestiet av 26. oktober 1795. 
Amar grunnla tidlig i 1796 den kortlivede «Amar-komiteen» og støttet Conjuration des Égaux («de likes sammensvergelse») rundt François-Noël Babeuf.

Forvisning

Etter Babeufs fall ble også André Amar blant de anklagede i Vendôme (tidlig i 1797). Men han ble frikjent og forvist fra Paris.
Amar engasjerte seg ikke videre i politikken, men levde et liv i ubemerkethet. Det meste av sine gjenværende leveår bodde han i Isère og Savoie. Han ble opptatt av mystisisme, oversatte Swedenborg og døde 21. desember 1816 i Paris.
Analogisticus

Utbredelse

Slekten er kjent fra Vietnam.
Rue de la Réunion

Rue de la Réunion er en gate i quartier du Père-Lachaise og quartier de Charonne i 20. arrondissement i Paris. Den begynner ved 73 rue d'Avron og slutter ved en av inngangsportene til gravfeltet cimetière du Père-Lachaise.
Kristiansand rådhus

Historie

I begynnelsen av 1800-tallet hadde byen få offentlige bygninger. I 1830-årene begynte behovet for kommunale bygninger å bli påtrengende. Det ble planlagt et rådhus som skulle inneholde tinghus med rom for rettslokaler, skattefogd, politimester, magistrat, byfogdkontor – og fengsel til erstatning for det skrøpelige, gamle fengslet i byen. Formannskapet henvendte seg til landets mest anerkjente arkitekter. Høye byggekostnader førte imidlertid til at planene ble lagt til side. På slutten av 1850-årene tilbød staten seg å betale store bidrag til kommuner som reiste nye fengselsbygg. Den sjansen lot ikke byen gå fra seg.
Magistraten foreslo i 1860 å bygge rådhus og fengsel på torvet. Arkitekt Carl Emil Kaurin i Christiania tegnet rådhuset.  Rådhuset med fengsel ble oppført av arbeidere fra hovedstaden i 1863-1864.
Rådhuset ble innviet 15. september 1864. Formannskapssalen ble innredet i rådhuset i 1951. I begynnelsen av 1980-årene ble det gamle fengselet revet i forbindelse med en utvidelse av Festningsgata, og rådhuset ble ominnredet etter tegninger fra byarkitekt Alv Erikstad.
Rådhuset er bygget på sandgrunn, og under graving av nytt, undersjordisk parkeringshus i mars 2016 under Øvre Torv, fikk det setningsskader og slo sprekker.
Ion (gresk mytologi)

I mytologien

En variant av historien som fortelles om ham står i den greske tragedien Ion av Evripides, skrevet ca. 414-412 f.Kr. Her fremstilles Ion som sønn av den athenske prinsessen Kreousa og guden Apollon som hadde voldtatt henne. Kreousa forlot barnet som, på Apollons ordre, ble hentet av Hermes og oppfostret av prestinnene ved oraklet i Delfi. Da Kreousas ektemann Xouthos besøkte oraklet fikk han beskjed fra Apollon om at den første han møtte på veien ut var hans sønn. Xouthos tolket det som at han var far til barnet, men Apollon ga ham Ion som adoptivsønn. Kreousa planla å drepe barnet av sjalusi, fordi det var Xouthos’ barn mens hun selv var barnløs. Ion på sin side tok Kreousa til fange for å drepe henne, men hun fant ut at Ion var hennes egen sønn. Gudinnen Athene stadfestet dette, og Ion forliktes med sin mor.
Ifølge andre kilder var Ion grunnleggeren av den antikke greske byen Helike i Akhaia. Ion fremstilles som sønn av Xouthos som var tilkalt til Akhaia av kong Selinus. Ion ble her gift med Selinus’ datter Helike som var tronarving. Han regnes for å ha grunnlagt byen Eliki, oppkalt etter sin hustru, som ble kongedømmets hovedstad. Han skal ha ført krig mot Eleusis (i nåværende Vest-Attikí) i allianse med Athen, men han falt under kampene.
Ion er regnet som stamfar til jonerne, en av de fire primærstammene av grekere. Han blir ofte identifisert med Javan som nevnes i Det gamle testamente og i Tanákh, den hebraiske bibelen. I Første Mosebok sies det at Javan (Ion) hadde fire sønner, Elisa, Tarsis, Kittin og Dodanim. Javan var sønn av Jafet, sønn av Noah.
Sammenhengen med de overlevende etter syndfloden framkommer også i den greske mytologien. Ions far Xouthos skal her være sønn av Hellen (en mytisk stamfar for hellenerne), og han var sønn av Devkalion og Pyrrha, de to eneste som overlevde den greske utgaven av myten om syndfloden.
Mustamakkara

Mustamakkara, svartpølse, er en tradisjonell blodpølse fra Tammerfors. Den har blitt tilvirket siden 1500-tallet.
Opprinnelig ble mustamakkara fremstilt  på høsten i forbindelse med slaktningen. Ingrediensene kjøtt, blod og gryn eller mel ble blandet til en masse, som ble stoppet i tarmer. Deretter ble pølsen som oftest kokt, men av og til ble den også ovnsstekt. 
Mustamakkara spises tradisjonelt med tyttebærsyltetøy og med et glass melk.
The Amazing Race Canada 1

The Amazing Race Canada 1 var den første sesongen av den canadiske realityserien The Amazing Race Canada. Serien er basert på den amerikanske serien The Amazing Race. Den første sesongen fulgte ni lag, alle bestående av to personer med en eksisterende relasjon, i et kappløp rundt om i Canada. Hovedpremien i konkurransen er 250 000 CAD, muligheten til å fly hvor som helst i verden på Business Class med Air Canada i løpet av ett år i tillegg til en Chevrolet Corvette til hvert av lagmedlemmene. Jon Montgomery var programleder for den første sesongen.
Sesongen hadde premiere 15. juli 2013. 
Far og sønn Timothy «Tim» Hague sr. og Timothy «Tim» Hague jr. vant den første sesongen av The Amazing Race Canada. De ble også det første forelder/barn-laget til å vinne i The Amazing Race-franchisen. I tillegg, ble de det første laget til å vinne etter å ha gjennomført to Fartsdump i løpet av kappløpet.

Produksjon

The Amazing Race Canada ble produsert av Insight Production, i samarbeid med Bell Media. CTV sendte serien, og hadde premiere 15. juli 2013. Programleder for The Amazing Race Canada, var gullmedaljevinneren i skeleton i Vancouver-OL Jon Montgomery. 
Den første sesongen av The Amazing Race Canada strakk seg 23 000 km i løpet av 21 dager. Innspillingen begynte 3. mai og endte 24. mai 2013. Kappløpet besøkte syv av Canadas provinser, i tillegg til alle territoriene.
Pit-Stop for den femte etappen var opprinnelig planlagt å være på området til Saskatchewans lovgivende forsamlingsbygning, men grunnet uventet varmt vær, trakk flere folk ut for å nyte finværet. På grunn av omstendighetene, valgte produsentene å flytte Pit-Stop til nærliggende Pine Island (en mer bortgjemt sted).

Casting

Casting for denne sesongen begynte 20. desember 2012, med en nettside for registrering av søknader og auditionvideoer. Deltakere i denne sesongen inkluderte Body Break-trenerne Hal Johnson og Joanne McCloud og skuespillerinnen Vanessa Morgan.

Markedsføring

Air Canada, BlackBerry, Chevrolet og Interac var noen av sponsorene for den første sesongen av The Amazing Race Canada.
Cagayan

Navnet Cagayan

Navnet kommer fra tayag, som er en tresort som vokser langs Cagayanelven; tidligere ble området kalt Catagayan og dette ble senere forkortet til Cagayan.

Folk og kultur

Størstedelen av befolkningen er ilocanoer, en filippinsk folkegruppe som spredte seg fra regionene ved Luzons nordvestlige kystområder. Tidligere var ibanagene det største folket, og det var dem som de spanske kolonisatorer påfraff her, og som da tidlig ble kristnet av dem. Ibanag er fortsatt et viktig språk i provinsen.
Malaueger, itawiter, gaddanger og grupper av  nomadiske aetaer og ibataner tilpasset seg ibanagenes og ilocanoer og gjorde Cagayan til nytt hjem. Langt senere er det tilkommet en del muslimer fra sør, og mange tagalogtalende fra lenger sør på Luzon. Denne sterke innvandringen er med på å gjøre de minste av fjellfolkene utsatte for kulturelt tilpassingspress.

Politisk inndeling

Cagayan er delt i 1 "city" (bykommune) og 28 "municipalities" (landkommuner).
Sandagergård

Sandagergård er en militær fasilitet på Amager i Danmark benyttet av Forsvarets Efterretningstjeneste (FE). Det er en del av etterretningsnettverket ECHELON.

Historie

Opprinnelig var stedet en gård som ble ekspropriert av den tyske Wehrmacht under annen verdenskrig sammen med gårdene Aflandshagegård og Birkelund. Offisielt skulle tyskene benytte arealet som skykebaner, men Luftwaffe benyttet området til et stort radaranlegg som hadde betegnelsen «Flugmeldemess-Stellung Krokodil». Ett av de tre radaranlegg tyskerne oppstilte var FuSe 65 Würzburg-Riese.
Det danske Ekstra Bladet offentliggjorde 18. september 1999 en artikkel om et besøk ved Sandagergård. Det heter at Danmark hadde samarbeidet siden 1947 med UKUSA-nettverket og er medlem i Echelon. Avtalen ble inngått av Cdr. P. A. Mørch, som var FEs annen leder, med det amerikanske Office of Strategic Services (OSS) (foløper til CIA). Som motytelse for teknikken tilsa danskene USA samtlige innhentede signalinformasjoner. I 1950 ble avtalen formalisert av Commander Finn Haugsted og forsvarsminister Rasmus Hansen. 
I 1957 flyttet Forsvarets Centralradio (FCR) inn i et nybygd hovedkvarter på Sandagergård som ble kalt indhentningsstation A. FCR var den danske SIGINT-tjeneste. I 1971 ble FCR underlagt FE som samtidig overtok området. Forsvarets Efterretningstjeneste driver dessuten nok en innhentingsstasjon i Jylland, Skibsbylejren ved Hjørring, med seks radomer. Lytteposten ved Dueodde på Bornholm ble nedlagt i januar 2012.
Briefly Shaking

Briefly Shaking er et musikkalbum med Anja Garbarek, utgitt i 2005.
Argentina under VM i friidrett 2013

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste)
Torv-Einar Ragnvaldsson

Bakgrunn og oppvekst

Faren til Einar var Ragnvald Mørejarl og moren var en frillekone som vi ikke kjenner namnet på. I Orknøyingenes saga (kap. 5 og 6) er det nevnt at han hadde fire brødre eller halvbrødre, dei var: Rollaug, Hallad, Rolv og Tore. Bare de to siste var ektefødte sønner av Ragnvald jarl. En femte bror var Ivar som falt under en hærferd sammen med Harald Hårfagre.
Det er ikke kjent hvem som var mor til Einar sine barn, men sagaene nevner at han hadde tre sønner: Arnkjell, Erlend og Torfinn. Orknøyingenes saga (kap. 8) forteller at alle sønnene ble jarler på Orknøyene etter faren. Torfinn, med tilnamnet «Hausakljuv», var den lengstlevende av dem. Ifølge den islandske landnåmaboka (kafli 74) hadde Einar også minst en datter som het Tordis; hun ble gift på Island
Einar er omtalt i mange av de norrøne sagaene, mest detaljert i Orknøyingenes saga som trolig har vært kilden til de andre. Han er også nevnt i den islandske landnåmaboka, hvor det i kafli 82 er en formulering som kunne tyde på at det kan ha eksistert en egen saga om ham.  
Vi vet lite om oppveksten til Einar. Faren, mørejarlen, må ha bodd på Møre og det har vært gjettet på Giske. Kanskje var det her Einar vokste opp. Som frillesønn, og trolig også yngste sønn, hadde Einar et dårlig forhold både til faren og brødrene, og da han overtok jarledømmet på Orknøyene etter broren Hallad Ragnvaldsson, virker det nærmest som at han ble utvist fra hjemmet. Sagaforfatteren legger disse ordene i munnen på faren: «… jo før du drar, og senere du kommer tilbake, jo bedre syntes jeg det var».  Einar fikk skip av faren og om høsten seilte han vest over havet. Sannsynligvis skjedde dette helt på begynnelsen av 890-årene.

Historisk bakgrunn

Snorre (og Orknøyingenes saga) forteller at Harald Hårfagre først erobret Orknøyene på et hærtokt «vest om havet» og ga øyene deretter til Ragnvald Mørejarl i bot for sønnen Ivar. Versjonen er regnet som svært usikker og blir ikke støttet av andre kilder, for eksempel fra den latinske sagateksten Historia Norvegiae må en forstå det slik at det var mørejarlen som selvstendig og på egen hånd erobret øyriket. Når Orknøyingenes saga (i kap. 8) forteller at det senere ble krevd en bot på 60 merker gull til kong Harald Hårfagre, en bot som Einar tok på seg å betale, var dette ikke å regne som skatt til en lensherre, men derimot som bot for drapet på kongssønnen Halvdan.  
Det er lite trolig at Einar rådde over Orknøyene i egenskap av den norske kongens jarl. Opprinnelig tok han over riket som en representant for den norske mørejarlætten, deretter taler alt for at han hersket over øyriket selvstendig og nokså snart sa seg fri fra både jarlemakt og kongsmakt i Norge.
Einar har satt spor etter seg som skald også med det at navnet hans er benyttet i versesamlingen Háttatal i Snorre Sturlasons Den yngre Edda, der eit særskild versemål av drottkvede har fått namnet "Torf-Einarháttr" etter han.