Indias herrelandslag i cricket

Indias herrelandslag i cricket representerer India i internasjonal cricket og blir drevet av Board of Control for Cricket in India. India har vært medlemmer av ICC siden 1926, først som britisk koloni (Britisk India) og siden 1947 (delingen av Britisk India) som selvstendig stat. India vant VM i cricket i 1983 og 2011, og VM i Twenty20-cricket i 2007. I Test-cricket har India tradisjonelt vært et sterkt hjemmelag; de vant åtte av ti Testserier mot Australia mellom 1979 og 2017 og fem av ni serier mot England i samme periode. Cricket er den mest populære idretten i India, og spilles over hele landet.

Historikk

Britene tok cricketspillet til India på 1700-tallet, og det finnes opptegnelser fra 1721 om kamper spilt i India av britiske kolonister. Spillet spredte seg etter hvert til den innfødte befolkningen, først blant parserne i Bombay og senere blant andre befolkningsgrupper. Et lag bestående av parsere turnerte England to ganger på slutten av 1880-tallet, og et utvalgt lag fra alle befolkningsgrupper turnerte England i 1911. Det indiske laget i 1911 vant to av sine 14 kamper mot engelske grevskap. Noen indiske spillere, som Kumar Shri Ranjitsinhji (arving til Nawanagar), ble invitert til å spille for engelske grevskap og etter hvert for det engelske landslaget.
I Bombay oppstod rundt århundreskiftet det som ble kjent som trekant-turneringen (engelsk: Triangular Tournament) mellom parsere, europeere og hinduer, fra 1912 en firkant-turnering etter at et muslimsk lag ble tatt opp. Selv om turneringen ble spilt utelukkende i Bombay, rekrutterte lagene fra hele India, med for eksempel muslimer fra Aligarh i nordvest og hinduer fra Indore i midt-India. Cricketen var altså delt etter religiøse og rasemessige skillelinjer.
Indias cricketforbund ble tatt opp i Imperial Cricket Conference som fullverdig medlem i 1926, og et lag med spillere fra den engelske serien turnerte vinteren 1926–27. Kampene er ikke anerkjent som offisielle Testkamper, men India klarte seg bra, med en uavgjort og et knepent tap med fire gjerder. India spilte sin første offisielle Test på Lord's Cricket Ground mot England i 1932, og tapte med 158 poeng. Det skulle gå 20 år og 23 kamper før India tok sin første seier, mot England i Madras 1952 i femte og siste kamp av serien, som endte uavgjort 1–1. India vant sin første Testserie mot New Zealand fire år senere med 2–0 over fem kamper.
India hadde et sterkt lag på slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet, og vant serier borte mot New Zealand, Vestindia og England i denne perioden. De utviklet en taktikk basert på spin-bowling, en tregere form for kast som ved hjelp av skru overrasker slagmannen, ettersom tørre indiske baner med lav sprett ga lite hjelp for bowlere som kastet hurtig. Blant de sterkere spin-bowlere fra denne perioden kan nevnes Bishen Bedi (266 gjerder i 67 Testkamper) og Bhagwat Chandrasekhar (242 gjerder i 56 kamper).
India var ikke de sterkeste i endagscricket (med begrenset antall kast) da dette begynte på midten av 1970-tallet, men etter to svake VM i 1975 og 1979, hvor India bare maktet en seier mot ikke-Test-landet Øst-Afrika, vant India VM 1983 under ledelse av allrounderen Kapil Dev. Bowlerene Madan Lal (rask) og Roger Binny (spin) var også blant lagets fremtredende spillere i denne turneringen, med henholdsvis 18 og 17 gjerder på åtte kamper. De ble dessuten det første laget til å slå Vestindia i en VM-finale, etter at karibierne hadde vunnet de to foregående. Denne seieren og at endagskamper er et mer TV-vennlig format for spillet enn Testkamper førte til at endagscricket ble den mest populære formen for cricket i India.
Etter noen magre år på slutten av 1990-tallet nådde indisk cricket et bunnpunkt rundt år 2000 da lagkapteinen Mohammad Azharuddin ble dømt for kampfiksing og utestengt på livstid. Imidlertid hadde dette ikke særlig innvirkning på spillets popularitet, og ledet av sterke slagmenn som Sachin Tendulkar, Rahul Dravid, og senere Mahendra Singh Dhoni og Virat Kohli, ble laget i det 21. århundret igjen regnet blant verdens sterkeste, med VM-finale i 2003, 1–1 i Testserie i Australia i 2003–04,VM-tittel i 2011, og 4–0-seier hjemme mot Australia i 2013 som høydepunkter.

Hjemmebane og drakter

Vanligvis blir et landslag invitert på en turné som varer mellom en og tre måneder, hvor man spiller på forskjellige stadioner i landet i løpet av turneen. Det spilles oftest i landets største byer, men mindre sterke eller kjente lag kan bli invitert til å spille på mindre baner. Eden Gardens i landets fjerde største by Kolkata har blitt mest brukt, fulgt av Feraz Shah Kotla i Delhi og M.A. Chidambaram-stadion i Chennai. I landets største by Mumbai ble Wankhede-stadion bygget i 1974 og er pr. 2018 byens viktigste bane, men den tidligere hovedbanen Brabourne-stadion brukes også av og til for mindre kamper.
Indias landslag spiller i blått under endagskamper, med oransje eller gult som sidefarge på draktene. Blåfargen er vanligvis lys blå, men laget har også spilt i mørkere nyanser.

Kapteiner

India har blitt ledet av 33 forskjellige spillere i Testkamper siden den første kampen i 1932 og til 2018; sju øvrige spillere har ledet India i kamper med begrenset antall kast. Kapteinen er ofte blant lagets mest erfarne slagmenn, som Sunil Gavaskar (fast kaptein 1978–83), Mohammad Azharuddin (kaptein 1989–96 og 1998–2000) og Mahendra Singh Dhoni (kaptein 2008–14). Dhoni hadde de sterkeste resultatene blant disse, med VM-tittel 2011 og 1.-plass på verdensrangeringen i Testkamper. Allrounderen Kapil Dev var også en markant kaptein på 1980-tallet, med VM-tittel i 1983 og seier på borteturnéen i England i 1986.
Tidligere var det, som i England, foretrukket at kapteinen skulle være en mann fra høy sosial klasse, helst en adelig eller en bramin. Et eksempel på dette er den 9. nawab av Pataudi, som ledet India i 40 Testkamper mellom 1962 og 1975. Hans far, den 8. nawab, ledet India i landets første turné etter 2. verdenskrig.

Resultater i mesterskap

India har deltatt i alle VM som har blitt arrangert, både over 50 overs og 20 overs.

Supportere

Indias hovedrival i cricket er naboen Pakistan, et forhold skapt gjennom politisk spenning og supporter-rivalisering siden delingen av britisk India i 1947. Når disse landslagene turnerer hverandre blir det ofte utstedt spesielle «cricketvisum» til titusenvis av fans som ønsker å krysse grensen for å se cricket. Disse supporternes intense støtte og betalingsevne er en av hovedårsakene til BCCIs økonomiske suksess.
Det er imidlertid ulemper med en såpass cricketelskende befolkning. Mange indere blir følelsesmessig engasjert av landslagets prestasjoner og tar ikke et tap med lett sinn. I noen tilfeller, spesielt etter tap for Pakistan eller en lang rekke dårlige kamper, har det blitt rapportert om at avbildninger av spillerne har blitt brent i gatene, eller at spillernes hus har blitt vandalisert.
Noen ganger har supporternes raseri fått tragiske konsekvenser. Her kan nevnes Indias tap for Australia i Bombay i 1969, hvor fans begynte å kaste steiner og flasker på banen, satte tribunene i brann, og avsluttet med å beleire den australske garderoben. Under samme turné oppstod en panikkflukt fra Eden Gardens i Calcutta etter at det ble solgt flere billetter enn stadions kapasitet; den australske lagbussen ble senere angrepet med steiner og stokker.
Under VM i cricket 1996 brøt supporterne igjen ut i opprør på tribunen, denne gang under semifinalen hvor India holdt på å tape for Sri Lanka. Denne gangen var det sitt eget lag de lot sin aggresjon gå utover, i skuffelse over lagets dårlige prestasjon; de hadde mistet 7 gjerder for 22 poeng, og hadde ingen sjanse til å nå Sri Lankas poengsum 252. Kampen ble etter hvert avbrutt og India dømt til tap, og huset til lagkaptein Azharuddin ble satt under væpnet bevoktning i frykt for vandaler.