google/wiki40b huggingface dataset:
Jean-François Paul de Gondi

Bakgrunn

Jean-François Paul de Gondi var barnebarn til en italiensk innvandret bankmann i Lyon, som takket værer Katharina de' Medicis gunst (hun var fra 1533 hustru til og så i lang tid mektig enkedronning etter kong Henrik II av Frankrike ble elevert til høye verv og til hertug av Retz. Hans sønn, Jean-François' far, ble hjulpet frem til en generalspost av et høyadelig parti.
Jean-François var nevø av erkebiskop Henri de Gondi av Paris, og ble tidlig satt inn på en geistlig løpebane av faren. Da han var 13 år, døde moren, og hans fromme far trakk seg tilbake til et kloster. Gutten ble anbragt i et internat drevet av jesuittene, det berømte Collège de Clermont i Paris. Hans klassekamerat der, den senere litterat Gédéon Tallemant des Réaux, har bedskrevet ham som den gang stridslysten og selvopptatt, men også meget begavet som elev - han lærte seg seks fremmedspråk. Etter endt skoleganv på kollegiet begynte han med liten entusiasme på teologistudiet. Samtidig levde han et amorøst liv i høyere adelskretser. 
Han forfattet i 1638 en fortelling om den genovesiske grev Giovanni Luigi de Fieschi, hvis rolle som leder for en sammensvergelse og dogen Andrea Doria (1547) åpenbart  fascinerte ham.
I 1638 avsluttet han studiene med glans, ble presteviet og utviklet seg de følgende årene til fremgangsrik mondén predikant.

Biskop, erkebiskop

I 1643 ble han onkelens koadjutor, og fikk gjennom denne stillingen stor innflytelse hos befolkningen i Paris. Han brukte denne innflytelsen til å motarbeide Mazarin, og i 1649 var han hovedmannen bak fronden, et opprør mot Mazarins regentskap.
Han ble arrestert i 1652 og holdt i fangenskap først i Vincennes, senere i Nantes. I 1654 lyktes det ham å flykte fra Nantes, og han førte i de neste årene et omflakkende liv i utlandet. Etter Mazarins død i 1661 ga Ludvig XIV ham tillatelse til å vende tilbake til Frankrike, hvor han ga avkall på erkebispedømmet og i stedet ble utnevnt til abbed i Saint-Denis. 
De siste årene av sitt liv levde han i ro, dels i Saint-Denis og dels i Roma, hvor han deltok i tre konklaver.

Memoarforfatter

Kardinalen av Retz er særlig berømt for sine memoarer, som han skrev i de rolige årene mot slutten av livet, og hvor han skildrer begivenhetene og personlighetene i den perioden da han spilte en politisk rolle (1646–1655).
Nickels & Dimes

Nickels & Dimes er et norsk band som spiller en miks av sørstatsrock/jam band/classic rock/americana.
Bandet startet i 1987 (var offisielt i gang i 1990), ble oppløst i 2001 etter å ha utgitt albumet Blinded by the white shade og startet opp igjen i 2004.
Johannes Scotus Eriugena

Johannes Scotus Erigena (født ca. 810, død ca. 877) var en nyplatonsk filosof, poet og teolog fra Irland som oppholdt seg i Frankrike i mer enn 30 år, blant annet ved det franske hoffet.
I sin filosofi var Johannes Scotus Erigena preget av nyplatonismen, skapelsen var noe som fløt fra Gud og som en tilbakegang til Gud. Han betonte betydningen av fornuften, men uten å sette spørsmålstegn ved religionen. Vi kan ikke ha kunnskap om Gud, kun hva Gud ikke er (apofatisk teologi). Han var en fremstående forgjengere til skolastikken og oversatte og skrev til kommentarer til Pseudo-Dionysius’ arbeid i tillegg til at han oversatte verker av Maximus bekjenneren og Gregor av Nyssa.

Navn

Johannes Scotus Erigena er også nevnt som Johannes Scotus Erigena, Johannes Scottus Eriugena, og John the Scot. «Eriugena» er kanskje det mest dekkende etternavnet hans ettersom han selv benyttet det i et manuskript. «Scottus» var en middelaldersk tilegnelse og betyr Gael (dvs galler), og i dette tilfellet irsk (eller skotsk i andre). Skrivemåten «Scottus» har autoritet fra tidlige manuskripter som strekker seg tilbake til det 1000-tallet. Stundom blir han også kalt for «Scottigena» («Gaelicborn» = Gallerfødt) i noen manuskripter.

Innflytelse

Erigenas arbeid utmerker seg med hans frie spekulasjoner og djervheten i måten han har utarbeidet sitt logiske eller dialektiske system for universet. Han markerer en overgangsfase fra den eldre platoniske filosofi til den senere skolastikken. For Erigena er ikke filosofi underlagt teologien, og hans markerte forskjell mellom disse to ble gjentatt ord for ord av de senere skolastikerne, men dens betydning hviler på at forskjellen er fundamental. For Eriugena var filosofi (eller begrunnelser) den første og primitive autoritet, og religion sekundært og avledet fra denne.
Hans innflytelse var større for mystikerne enn for logikerne, men han var ansvarlig for en fornyelse av de filosofiske tankene som hadde vært fraværende i det vestlige Europa etter Boëthius’ død.
Heibjørnespinner

Utseende

Heibjørnespinner har hvite, eller skitten hvite framvinger, med flere tverrbånd av brune punktrekker.  Vingespennet er mellom 29 og  39 millimeter. Bakvingene er ensfarget gulbrune med mørkere brunlige partier hos hannen, mens hunnen har jevnt  kakaobrune bakvinger. Bakvingenes rand er lys hos begge kjønn.  Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile.
Bakkroppen er normalt smal hos hannen og noe tykker hos hunnen. Den har en eller flere små svarte flekker på hvert ledd.  I nord er det en mindre kontrastrik form, der fargen er mer brungul.
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea.  Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker.  Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.
Larvene har forholdsvis korte, men kraftige hår, som er arrangert i dusker på hvert ledd. Disse danner rekker av hårdusker bakover kroppen.  Hårduskene lengst ned på hver side har lysere, litt gul-orange farge og de danner derfor en langsgående linjer på larvens kropp. Utvokst blir den ca. 3-4 centimeter lang.

Levevis

Heibjørnespinner  finnes på soleksponerte, tørre steder, gjerne der det er noe sandholdig jord.  Den foretrekker litt bergknauser og åpent busksatt terreng.  Den er kvelds- og nattaktiv.  Flygetiden er i juli og august.  
Hunnen legger mellom 100 og 100 egg rett på næringsplanten, eggene legges i små ringformede grupper .
Larvene lever på ulike planter, meste på urter, men også på lyng.  De lever av å gnage blad.  Larvene vokser seint, og er aktive om natten og gjemmer seg for det meste om dagen.   Den overvintrer halvt utvokst. Neste vår fortsetter den å vokse og er utvokst i  juni. 
Heibjørnespinner tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning. Puppen klekkes etter omtrent tre uker.

Utbredelse

Heibjørnespinner er utbredt fra det nordvestlige Afrika, i Mellom-Europa fra Spania østover til Hellas og Tyrkia. Den finnes videre nord til Karelen og østover i Russland. Den finnes øst gjennom Mongolia til Kina.  På østlandet og i det sørlige Norge langs kysten til Vest-Agder. Men ikke i fjellet.

Navnet

Det latinske navnet Coscinia (av gresk  koskinon)  betyr sikt eller såld (å sikte mel, eller sålde).    Navnet cribraria (av latin hunnkjønn   cribrarius) betyr å sikte eller sålde,  Navnet henspiller trolig på vingenes prikker.   På svensk heter den Punkthedspinnare, på engelsk Speckled Footman
Solli plass (Oslo)

Solli plass (uttales /su:li/ (høres ut som Sol-li) på Oslo Vest-sosiolekt. Uttale /suli/ (høres ut som Soll-i) er også vanlig forekommende, men helst i andre varieteter (f.eks. Oslo Øst)) er en plass i det vestlige Oslo sentrum, og ligger i bydelen Frogner.
Plassen har navn etter løkkeeiendommen Solli som strakte seg fra Drammensveien ved dagens plass og helt ned til Hjortnes. Løkkebygningen lå der hvor dagens Oslo handelsgymnasium ligger, og ble revet i 1940 da denne skulle oppføres.
Plassen er nå en rundkjøring i møtet mellom flere kryssende gater: Henrik Ibsens gate, Observatoriegata, Drammensveien, Bygdøy allé, Frognerveien og Sommerrogata. Plassen ble hetende Solli plass på slutten av 1880-tallet, oppkalt etter løkken Solli, som lå der Indekshuset nå ligger. Solli-løkken var i mange år et kjent bevertningssted, men ble revet for å gi plass til leiegårdskomplekset «Det engelske kvarter», fullført i 1886 etter tegninger av arkitekt Paul Due. «Det engelske kvarter» ble i sin tur revet for å skaffe tomt til det prisbelønte Ind-Eks-huset som sto ferdig i 1964 etter tegninger av arkitekt John Engh. På sørvestre hjørne av plassen ligger Nasjonalbiblioteket (det gamle Universitetsbiblioteket i Oslo), oppført 1914–1922 ved arkitekt Holger Sinding-Larsen, senere tilbygget flere ganger. 
Navnet Solli plass ble brukt fram til 1985. Fra 1985 til 2004 het plassen offisielt «Lapsetorvet», til minne om et kallenavn som hadde en viss utbredelse på folkemunne tidligere på 1900-tallet. Folk flest og Oslo Sporveier fortsatte imidlertid å kalle plassen for Solli plass. Dermed vedtok bydelsutvalget på Frogner å gi plassen tilbake sitt gamle navn i 2004. Et busstopp like ved plassen, i Frognerveien, heter fortsatt Lapsetorvet.

Severdigheter

Severdigheter ved plassen er mønstret av hakekors på smijernsdørene til det tidligere Oslo lysverker i Sommerrogata (symbol på elektrisitet, ikke knyttet til nazismen), og statuen «Mannen med nøklene» fra skulpturgruppen «Borgerne i Calais» av den franske billedhuggeren Auguste Rodin i den smale Sommerroparken langs plassens nordside. Det var Frits Thaulow som ga skulpturen i gave til Oslo by, som kjente Rodin fra sin tid i Paris. Etter en opprivende debatt om plassering, der Thaulow ønsket Egertorget, ble skulpturen avduket i Sommerroparken i 1902. Inne i Nasjonalbibliotekets trappehall finnes tre store freskomalerier som samlet illustrerer Voluspå, utført i 1933 av Axel Revold og Per Krohg. Vestibylen til Indekshuset er utsmykket med det store materialbildet Sildefiske av Rolf Nesch. Det er i tillegg en statue av Winston Churchill plassert på fortauet ved Industriens og Eksportens Hus.
Gunder Bengtsson

Karriere

Bengtsson startet sin karriere som assistent under Sven-Göran Eriksson i IFK Göteborg. I 1982, etter at Eriksson vant UEFA-cupen 1981–82 og forlot klubben til fordel for Benfica, ble Bengtsson hovedtrener i noen få måneder.
Etter dette ble han trener for Vålerenga Fotball, som han ledet til to strake seriegull i 1983 og 1984. Han tok også klubben til cupfinalen i 1983, hvor den tapte mot Moss Fotballklubb. I 1983 tapte klubben kun én kamp før seriegullet var sikret i fjerde siste serierunde.
Etter å ha sluttet i Vålerenga ble han sjef for den portugisiske klubben CD Nacional. Her ble han sparket etter noen få måneder. I perioden 1985–1987 var han igjen trener for IFK Göteborg. I sin siste sesong her vant han UEFA-cupen som andre og inntil da siste svenske etter Sven-Göran Eriksson.
Etter dette overtok han den greske klubben Panathinaikos FC, hvor han var hovedtrener i sesongen 1988–1989.
I desember 1989 ble han ansatt som hovedtrener i nederlandske Feyenoord, ved siden av juniortreneren Pim Verbeek. I hans første sesong i Nederland ble laget nummer 11. Andre sesong i klubben fortsatte med svake resultater. I mars ble han, sammen med Verbeek, sparket, og ble erstattet av Wim Jansen.
I perioden 1992–1996 var han trener i Sverige igjen, denne gangen for Örgryte IS.
Bengtssons neste klubber var greske PAOK Saloniki i 1996 og kypriotiske Apollon Limassol i 1997.

Molde

I 2001 flyttet han til Norge igjen for å trene Molde Fotballklubb. I sin første sesong misset laget i siste serierunde og ble nummer fem. Dermed rotet laget bort en sikker UEFA-cupplassering. Året etter fulgte laget Rosenborg til døren i serien, men endte til slutt på andreplass seks poeng bak Rosenborg. Molde hadde dårlig uttelling i cupen under Bengtsson. I 2001 hadde laget tapt mot Bryne Fotballklubb i tredje runde, og i 2002 tapte de mot 2.-divisjonslaget Hødd i en tidlig runde.
Foran 2003-sesongen ønsket han to nye forsvarspillere for å komplementere stallen for å kunne fortsette jakten på Rosenborg. Men økonomien var ikke god nok i Molde, som fikk en elendig åpning på sesongen. På de seks første kampene hadde laget kun en 4–0-seier over Lillestrøm Sportsklubb, to uavgjorte, og tre tap, blant annet mot bunnlag som Bryne og Bodø/Glimt. Etter tapet mot Bryne fikk Bengtsson sparken og ble erstattet av Odd Berg.
Bengtsson hadde brakt med seg flere svenske spillere og trenere til klubben. Den tidligere SK Brann-treneren Karl Gunnar Björklund var assistenttrener. Svenske spillere som Eddie Gustafsson og Tobias Carlsson var sentrale. Også flere islandske spillere kom inn i klubben.
Panji

Panji (kinesisk: 潘集区; pinyin: Pānjí Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Huainan.
Bydistriktet har et areal på 607 km² og teller ca. 430 000 innbyggere (2004).
Las Playas-demningen

Las Playas-demningen er en demning med vannkraftstasjon i elva Bogotá i Colombia.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 200 MW.
Vang (Hamar)

Vang er et sogn i Hamar og var tidligere en selvstendig kommune i Hedmark. Administrasjonssenteret var Hamar (altså ikke i sin egen kommune). Kommunen ble slått sammen med Hamar i 1992 og hadde før sammenslåingen omtrent 9 000 innbyggere. Arealet var på 327 km².
I en folkeavstemning året før sammenslåingen sa 95 % nei. Det ble sagt at det var best for Hamar med sammenslåing, fordi Vang var en ganske rik kommune, i motsetning til Hamar.
Siste ordfører var Odd Aspeli (Ap). Han tok over ordførerembetet i Hamar etter sammenslåingen, og satt til 1999. Det var forøvrig en av hovedmotstanderne mot kommunesammenslåing, Einar Busterud, som tok over jobben.
Gåsbu Skistadion ligger i Vang Almenning, og har vært reservearena for Holmenkollrennene. NM på ski har blitt arrangert her flere ganger, sist i 2018.

Nyere historie

Vang herredskommune ble opprettet i 1837, da kommuneloven trådte i kraft. Kommunegrensa var det grensekommisjonen av 1730 som hadde fastsatt. Navnet kom fra Vang kirke, selv om området helt siden eldre jernalder hadde vært kjent som Ridabu. 
I 1847 var flertallet i formannskapet mot at Hamar skulle få bystatus, men grunnene ble av amtmannen sett på som urimelige. Da Hamar fikk bystatus i 1849 ble 400 mål jord tatt fra Vang. Vang måtte avstå mer til Hamar i 1878, 1946, 1947 og 1965.
Det eneste tettstedet var lenge Hjellum – på folkemunne «Hjellum-by'n». Der var det jernbanestasjon, hvor alle togene mellom Elverum og Hamar stoppet. Dessuten lå Sanderud asyl (nå sjukehus) i nærheten. 
Under krigen, særlig fra 1944, lå mange nordmenn i dekning i Vangsåsa. Ca. 70 personer holdt til på forskjellige hytter i Milorgs distrikt 77. Den 26. oktober angrep tyskerne en av hyttene, og to motstandsfolk ble drept. En tredje klarte mirakuløst å rømme gjennom utedoen.
Fra 1947 hadde Distriktskommando Østlandet tilholdssted på Åker gård.
Etter andre verdenskrig kom flere tettsteder: Ridabu, Ingeberg, Vangli, Wik og Smeby
(For eldre historie, se Hamar.)

Geologi

Vangsåsformasjonen er datert til tidlig kambriumtiden. Dette er sand som ble avsatt langs strandlinjen da havet trengte innover det subkambriske peneplanet.
Claude Lévi-Strauss

Den paradigmatiske versus den syntagmatiske lesemåte

Den strukturalistiske mytelogikken går ut på at nåtiden utelukkende er å forstå som en vedvarende fortsettelse av fortiden.  Skapelsesmytene, eller fortellingene om de ulike innretningenes opprinnelseskarakter, eksisterer derfor uavhengig av kronologisk tid. Han har da også spesielt viet seg til studier av ulike former for opprinnelsesmyter, f.eks. Oidipusmyten, hvor motivene er satt opp som i et orkesterpartitur for paradigmatisk lesning.
Det er her Lévi-Strauss' substansielle strukturalisme skiller seg fra Vladimir Propps formalistiske. Påstanden om at franskmannens strukturalisme bygget på Propps strukturalistiske teorier, fikk Lévi-Strauss til å påpeke de grunnleggende forskjeller i retning, samtidig som han berømmet russerens pionerinnsats på området: Mens Propp leste syntagmatisk i handlingsrekker, hvor det ikke spilte noen rolle for motivet «bortføring» hvorvidt den som røvet prinsessene var et skogtroll, sjøuhyre, drage eller nordavinden. Her ville Lévi-Strauss nettopp gjøre elementene jord, sjø, ild og luft til studieobjekt og fokusere på den ulikheten fremfor handlingen. Propp svarte med en artikkel hvor han påviste at uenigheten i tilnærmelsesmåte skyldtes ulike diktgenre. Mens franskmannen viet seg studiet av énepisodiske myter og sagn, var det i første rekke de flerepisodiske undereventyrene som var gjenstand for russerens egen forskning.

Det kulinariske triangel

‎
Til grunn for hovedverket Mythologique I-IV ligger en modell for menneskets kulturelle bearbeidelser av naturens råstoff. Det råe kan enten ved naturlig omdannelse gå i forråtnelse eller bli kulturelt bearbeidet til kokt eller stekt. Et intrikat samspill mellom natur og kultur gjør oss i stand til å bryte opp naturens kontinuum ved å navngi de enkelte deler som kulturelle kategorier. Hvor mye natur vi forholder oss til, og omdanner, er f.eks. avhengig av størrelser som topografi, adapsjon og næringsvei.
Sabinerinnerovet

Sabinerinnerovet var en hendelse i Romas mytiske tidlige historie, der romerne lokket nabofolket sabinerne til Roma under dekke av en fest, for så å røve og voldta unge, ugifte sabinerkvinner og deretter stenge bymurene. Hendelsen skal ha vært forårsaket av en kvinnemangel i byen, og førte til en krig mellom de to folkene.

Historie

Ifølge Romas mytiske tidlige historie grunnla Romulus byen Roma, som ble et ble et fristed for utstøtte, kriminelle, rømte slaver, lykkejegere og andre typer dagdrivere etter at Romulus innstiftet en asylinstitusjon. På grunn av dette opplevde byen snart en mangel på kvinner, og et godt forhold til sine naboer. Ifølge sagnene lokket derfor romerne et nærliggende folkeslag, sabinere, til byen under dekke av en fest for Neptun (senere kjent som Consualia) for å forbedre forholdene. I ly av festlekene voldtok og røvet unge romerske menn de unge, ugifte sabinerkvinner, for så å stenge bymurene. Romulus organiserte så at alle pikene lovlig skulle giftes med sin voldtektsmann, og bli deres hustruer. Handlingen førte til en langvarig krig mellom romerne og sabinerne.

I kunsten

Hendelsen var et populært tema innen kunsten i Renessansen, og symboliserte ekteskapets viktighet for videreføringen av familier og kulturer; i tillegg gav temaet kunstneren en mulighet til å vise sine evner til å avbilde kvinnelige og mannlige figurer i ekstreme positurer, med en ekstra fordel gitt av det seksuelle tema. Hendelsen ble ofte avbildet på italienske cassoni på 1400-tallet, og senere i større malerier. Et lignende motiv var barnemordet i Betlehem fra Bibelen.
Kvalifisering til Tippeligaen 2014

Kvalifisering til Tippeligaen 2014 ble spilt høsten 2013 mellom Sarpsborg 08 som kom på 14.-plass i Tippeligaen 2013 og lagene på 3.- til 6.-plass i 1. divisjon 2013, Ranheim, Hødd, Mjøndalen og HamKam.
Ranheim kvalifiserte seg til play-off kamp mot Sarpsborg 08 etter at førsnevnte lag slo ut de tre andre lagene fra 1. divisjon. Sammenlagtresultat etter disse to kampene ble 3-0 i favør Sarpsborg 08.
Cassian Spiss

Biografi

Han kom til Afrika i 1988 til benediktinernes første kloster i Pugu ved Dar-es-Salaam, og ble presteviet i 1889. 
Pater Spiss grunnla benediktinernes kloster i Peramiho den 31. juli 1898. Han forfattet en katekisme for misjonsformål. Han forfattet de første ghrammatikker på språkene kihehe (språket i Tosamaganga/Iringa, der han virket frem til 1898), gammel-kingoni (språket til wangoni-herskerskiktet inncandret fra Sørafrika) og ny-kingoni (folkespråket i Peramiho).
Han ble utnevnt til apostolisk vikar av Sør-Zanzibar (senere vikariatet Dar-es-Salaam, et område som omfattet det meste av det nåværende sørlige Tanzania) i 1902, og bispeviet samme år. Han og ble drept sammen med fire andre misjonærer av afrikanske opprørere under maji-maji-opprøret i 1905.
Pomare-loven

Pomare-loven var en lov på 19 paragrafer innført på Tahiti av kong Pomare II i 1819. Den var sterkt påvirket av kongens kristne rådgivere i London Missionary Society og omhandlet forhold som drap, tyveri, ekteskapsbrudd, skilsmisse, falskt vitnemål og lignende.
Pomare-loven regnes som den første skriftlige lovsamling i Oseania. Loven ble trykket og spredt i regionen og kom dermed til å stå som modell for lovgivning i andre land og områder i det sørlige Stillehavet.
Nebria salina

Utbredelse

Nebria salina finnes i sentrale, vestlige strøk i Europa. Finnes i Norge.

Utseende

Nebria salina er mellom 10 og 14 millimeter lang. Dekkvingene er svart-brune. Halsskjoldet (ponotum) er litt mørkere. Beina og følehornene er lyse, brun-orange. Lårene er mørke. Hodet er svart-brunt.

Levevis

Nebria salina finnes på tørre enger, gjerne i veiskråninger og lignende. Larvene lever som rovdyr.
De tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Museumsforum i Oppland

Museumsforum i Oppland (MiO) består av alle de konsoliderte museene i Oppland fylke; Lillehammer museum, Gudbrandsdalsmusea, Mjøsmuseet,  Randsfjordmuseene og Valdresmusea. I tillegg kommer spesialmuseene Lillehammer Kunstmuseum og Norsk vegmuseum. Styret utgjøres av direktørene ved følgende museer: Ågot Gammersvik (leder MiO), Torveig Dahl, Arne Julsrud Berg, Leila V. Raustøl, Anne Marit Nordaker og Geir Atle Stormbringer. Fylkeskonservator, Kjell Marius Mathisen, blir innkalt og møter i styremøtene.
Styret har 6-7 møter i året, som legges til de ulike museene etter tur. Det arrangeres fagseminar hver høst og et felles fagseminar med Hedmark fylke hver vår. Arena for fellesseminar legges vekselsvis til museer i de to samarbeidende fylkene.
I tilknytninge til MiO er det etablert ulike nettverk i Oppland fylke, hvor museene samarbeider på tvers av institusjoner;  samlingsnettverk, fotonettverk, forskningsnettverk, naturhistorisk nettverk og nettverk for bygningsvern.  
MiO samarbeider også om ulike prosjekter, som utstillinger og formidlingsprosjektet «Jernvinna» og «Fellesmagasin for Oppland».
Fourth Judicial District

Fourth Judicial District, også referert til som Division #4, er et tidligere statistikkområde og føderalt dommerdistrikt i Alaska. Distriktet omfattet landområder i den indre og nordøstlige delen av Alaska.
Området ble opprettet i distriktet Alaska den 3. mars 1909, av landområder fra andre og tredje dommerdistrikt, som en enheter med administrative funksjoner for rettssystemet. Under folketellingene fra 1910 til 1950 hadde distriktet også funksjon som statistikkområde. Dommersetet ble lagt til Fairbanks.
I 1921 fikk distriktet tilgang til Beringhavet i vest, da landområdene mellom øya Nelson i nord og Kuskokwimbukta i sør ble overført fra tredje dommerdistrikt. I 1948 ble det foretatt en mindre grensejustering i sørøst, der nye landområder ble overført fra tredje distrikt.
Ved opprettelsen av territoriet Alaska i 1912 fikk distriktet en funksjon som overordnet enhet for valgdistrikter, men etter statsdannelsen i 1959 mistet dommerdistriktene mye av sin administrative betydning, og valgdistriktene ble de nye statistikkområdene. Den 20. februar 1960 ble Alaska omgjort til ett føderalt dommerdistrikt.