Stukkisme

Stukkisme er en internasjonal kunstbevegelse som ble dannet i England i 1999 av Billy Childish og Charles Thomson for å promotere figurativt maleri i opposisjon til konseptuell kunst. Stukkistene kom sammen for å danne et kunstpolitisk alternativ til de tonegivende såkalte «Unge britiske kunstnerne» som ble støttet og fremmet av Charles Saatchi, en reklamemann som opprettet et eget kunstgalleri, Saatchi Gallery, hvor en utvalgt gruppe kunstnere fikk dominere. Den opprinnelige gruppen av 13 stukkister har siden økt til over 120 grupper over hele verden. Stifteren Billy Childish, derimot, forlot gruppen i 2001, men støtter fortsatt bevegelsens idealer.

Kampanjer

Stukkistene har holdt flere utstillinger, men har fått mer oppmerksomhet fra kommentarer, debatt og demonstrasjoner i og utenfor media, spesielt utenfor galleriet Tate Britain mot prisutdelingen Turner Prize. Virkemidlene har vært teatralske, eksempelvis ved å demonstrere i klovnekostyme. Etter å ha stilt ut i hovedsakelige små gallerier i London fikk bevegelsen sjansen å vise seg fram for et stort publikum i 2004 da de ble stilt ut i Walker Art Gallery som en del av biennalen i Liverpool.
Andre kampanjer som har vært satt i gang av gruppen er blant annet å bruke offisielle kanaler, som å stå foran Det britiske parlamentet og å innrapportere Charles Saatchi til Kontoret for rettferdig handel, tilsvarende forbrukerombudet, for å klage og innrapportere hans dominerende makt i den britiske kunstverden, og dessuten ta i bruk andre juridiske lovbestemmelser.

Opprinnelse

De fleste medlemmene blant de første tretten kunstnerne som gikk sammen under navnet stukkistene i 1999 hadde tidligere samarbeidet i bortimot to tiår, og i 1979 hadde dannet Medway-poetene som inkluderte de senere stukkistene Bill Lewis og Sexton Ming.
Andre medlemmer av den den første stukkistgruppen var Philip Absolon, Frances Castle, Sheila Clark, Eamon Everall, Ella Guru (nå gift med Sexton Ming), Wolf Howard, Sanchia Lewis (intet slektskap til Bill Lewis), Joe Machine og Charles Williams.

Manifest

Gruppen er definert etter deres manifest for stukkisme, skrevet av Childish og Thomson i 1999, og som vektlegger stor betydning på maleriet som et medium foruten dets nytte som middel for kommunikasjon og til å uttrykke følelser og erfaringer med – og da i kontrast til hva de ser på som overfladiske moter, nihilisme og ironisk konseptuell kunst foruten postmodernisme.
Det mest stridbare utsagnet i manifestet er «Kunstnere som ikke maler er ikke kunstnere!»
I et andre manifest erklærte stukkistene at deres mål er å erstatte postmodernismen med «remodernismen», det vil si en periode av fornyete åndelige (i motsetningen til religiøse) verdier i kunsten, kulturen og i samfunnet.
Stukkistene har generelt vært flinke med gode slagord. «Punkviktorianere» er en betegnelse de blant annet har satt på seg selv.

Internasjonal bevegelse

Som internasjonal bevegelse har stukkistene fanget opp strømninger i andre land. Bevegelsen er den første som har oppstått internasjonalt via et manifest som er spredt via Internett. I 2006 besto antallet grupper på 138 (tilknyttet, men uavhengige) i 34 land.
I oktober 2000 dannet Regan Tamanui stukkistene i Melbourne i Australia, den fjerde gruppen, men den første utenfor Storbritannia. Samme år dannet Susan Constance den første gruppen i Pittsburgh i USA.