Eidskog

Historie

Navnet Eidskog er gammelt og ble brukt om området mellom dagens Kongsvinger i Norge og Arvika i Sverige. Eskoleia, veien gjennom Eidskog, var (og er for så vidt fortsatt i form av riksvei 2) en av de viktigste ferdselsårene mellom Norge og Sverige. Den nevnes allerede i sagatiden, og ble etter kanoniseringen av Olav den hellige del av en viktig pilegrimsvei fra Europa til Nidaros. Ved Midtskog, i dag kalt Matrand, ble en stavkirke reist på 1100-tallet. Dagens Eidskog kirke er bygd på samme sted, og er fra 1665.
Veien gjennom Eidskog har også vært viktig militært sett, og flere ganger opp gjennom historien har svenske styrker rykket inn i Eidskog. Det ble bygget flere forsvarsverk i området for å stoppe dem, blant annet ved Magnor og Matrand, men hovedforsvaret var ved Kongsvinger festning.
Siste gang svenskene angrep gjennom Eidskog var i 1814, da generalmajor Carl Pontus Gahn 31. juli krysset grensen, og marsjerte mot Kongsvinger. Han ble stoppet ved Lier skanse nær Kongsvinger den 2. august av oberstløytnant Krebs, og trakk seg tilbake til Eidskog. Den 4. august rykket Krebs etter for å drive svenskene helt ut av landet. De to styrkene møttes i slaget ved Matrand, som var den blodigste trefningen under hele krigen, og endte med norsk seier.
Senere på året havnet Norge i union med Sverige, og fiendtlighetene ved grensen opphørte for denne gang. At veien gjennom Eidskog var en viktig forbindelsesrute mellom de to landene, ble ytterligere understreket ved åpningen av Grensebanen i 1865, som knyttet Christiania til Stockholm.
Eidskog ble en selvstendig kommune fra 1. januar 1861 ved utskilling fra Vinger kommune. Den nye kommunen hadde da 6 920 innbyggere.
I 2001 ble Eidskog kjent for sin behandlingsgaranti. Ordfører Ivar Skulstad lovet da at kommunen ville sørge for at innbyggerne ikke trengte å vente mer enn seks uker på en operasjon. Andre garantier kommunen ga var for barnehageplass, tomt, ved og sommerjobb.
Få år senere, i 2008, var kommunen i så stort økonomisk uføre at fylkesmannens kontor aldri hadde sett liknende i nyere tid. Kommunen hadde da et driftsunderskudd på 42 millioner kroner, og en samlet gjeld på 500 millioner, den høyeste per innbygger i Hedmark.
I perioden 1900–1910 var det 21 skoler i Eidskog, blant dem Skotterud, Magnor, Enderud (som brant ned), Finsrud, Vestmarka, Børli, Fjeld, Matrand og Nevjen.

Næringsliv

Eidskogs viktigste bedrifter er sentrert rundt glass og aluminium: Hydro Ekstrusion Magnor, H-Vinduet og Magnor Glassverk. Alle disse tre holder til ved Magnor. Utover dette finnes det noen små mekaniske verksteder og snekkerbedrifter. Mange av innbyggerne i arbeidsfør alder pendler til Kongsvinger og Oslo for å opprettholde normal lønnsinntekt. Kommunen er den største arbeidsgiveren i Eidskog. I tillegg settes det stadig igang ulike prosjekter med statlig finansiering for å bidra til lokal sysselsetting. Et eksempel på dette er etableringen av Magnor Næringshage AS høsten 2006 som et samarbeid mellom lokalt næringsliv, kommune og SIVA.
Eskoleia Møbel var en del av firmaet Eskoleia, og var lokalisert på Magnor. De var Norges eneste sofaprodusent på innlandet og fikk mye oppmerksomhet for designsofaene Hea, Blester og Spon. Eskoleia Møbel ble sommeren 2007 solgt til Gulberg Produktdesign og ble drevet under navnet BG Norge. Firmaet ble slått konkurs i 2009.

Kommunale tjenester

Kommunen har to barnehager, to oppvekstsentre, to barneskoler, én ungdomsskole og én kulturskole. Eidskog Montessoriskole ble opprettet i 2008 etter at Vestmarka skole ble nedlagt. Eidskog har samme sosiale og økonomiske struktur som Oslo indre øst. Dette gjør det nødvendig med en slik sterk satsing på tiltak for barn og unge. Kommunens framtid ligger i at de yngste får utdanning og arbeid utenfor kommunen.
Eidskog kommune har organisert enkelte tekniske tjenester i egne kommunale foretak (KF). Et eksempel på et slikt foretak er Eidskog Næringsservice KF.