Linear B

Linear B er en stavelsesskrift som ble benyttet for å skrive mykensk gresk, den eldste dokumenterte formen for gresk. Skriften gikk forut det greske alfabetet med flere århundrer. De eldste mykenske skriftene er datert tilbake til rundt 1450 f.Kr. Det er avledet fra det eldre skriftsystemet linear A, et ikke dechiffrert skrift som ble benyttet for å skrive på minoisk språk, et oldtidsspråk som ikke er kjent eller klassifisert. Det var også tilfellet med kypriotisk stavelsesskrift, som også nedtegnet en form for gresk. Linear B, som hovedsakelig er funnet i palassarkivene på Knossos, Kydonia,  Pylos, Theben, og Mykene, forsvant med fallet til den mykenske sivilisasjon under bronsealderens sammenbrudd. Den påfølgende perioden, kjent som de mørke århundrer i Hellas, har ikke gitt noen indikasjoner på at skriftspråk var i bruk. Linear B er også det eneste av de tre skriftspråkene med likelydende betegnelser, linear A og linear B, mens det tredje var linear C, det vil si kypro-minoisk skrift (tilsynelatende mellomstadium mellom linear A og kypriotisk stavelsesskrift), som ble tydet av den engelske arkitekt og selvlærte lingvist Michael Ventris.
Linear B består av rundt 87 stavelsesdannende tegn og over 100 ideografiske tegn. Disse ideogrammene eller «betydningstegnene» symboliserer begreper, objekter eller særskilte varer. De har ingen fonetisk verdi og er aldri benyttet som ordtegn i skrivingen av en setning.
Bruken av linear B synes å ha vært begrenset til administrative oppgaver. Det er ikke funnet litterære tekster. I alle de tusener av leirtavler som er funnet er det kun et lite antall forskjellige «hender» som har blitt detektert: 45 på Pylos (vestkysten av Peloponnes i sørlige Hellas) og 66 på Knossos (Kreta). Fra dette kan det bli avledet at skriftsystemet ble kun benyttet av et laug av profesjonelle skrivere som tjenestegjorde på de sentrale palassene. Straks palassene gikk til grunne gikk også skriftsystemet tapt.

Skriften

Linear B har bortimot 200 tegn, delt inn i stavelsetegn med fonetisk verdi og ideogrammer med semantisk (betydningsrelevante) verdier. Skriften er for det meste bevart på leirtavler fra 1300- og 1200-tallet f.Kr. De tavlene som første ble kjent ble funnet av Arthur Evans i Knossos på Kreta omkring 1900.
Evans klarte selv ikke å tyde skriften, men mente at det ikke dreide seg om gresk. Denne oppfatningen ble rådende inntil Michael Ventris 1951–1953 la fram overbevisende argumenter for at det var en tidlig form for gresk som var skrevet ned. En eldre skriftform, linear A, er ikke tydet, og man er usikre på om det dreier seg om samme språk, og kanskje heller et minoisk språk.
Slik dechiffreringseksperter gjør, begynte Ventris med egennavn, og klarte å identifisere stedsnavnet Knossos, som ikke var gresk, men betydde «fra Knos», altså en koloni, grunnlagt fra byen Knos beliggende i Lilleasia. Deretter sammenlignet han de ordene som dannet seg, først med etruskisk, deretter gresk. Han oppdaget at hvis man leste de dechiffrerte ordene som gresk, ga de mening. En av de første setningene han oversatte, så slik ut:
PU-RO i-je-re-ja  do-e-ra  e-ne-ka  ku-ru-so-jo  i-je-ro-jo, etterfulgt av bildesymbolet for «kvinne» pluss tallordet 14.
Lest som klassisk gresk ble dette:
PY-LO(S) iereias doulae eneka chrusoio ieroio (kvinner 14) =
«I Pylos: Hieroduler (= tempelslavinner) til prestinnene (i bytte for) hellig gull: 14 kvinner.»
I Unicode er linear B representert i området 10000–1007F for stavelsestegn og 10080-100FF for logogrammer.