Fernando de Rojas

Liv og virke

Tidspunktet for Rojas' fødsel er uklart, det synes å ha vært en gang mellom 1461 og 1476. Han ble født i byen La Puebla de Montalbán i provinsen Toledo i en familie av jødisk avstamning. Samtidige dokumenterer viser til Rojas som «converso», men forskere er ikke kommet til enighet om dette betydde at han selv konverterte fra jødedommen til kristendommen, eller om betegnelsen innebærer at han var «de linaje de conversos», av en familie som tidligere hadde konvertert (frivillig eller ved tvang). Jødisk avstamning betydde at man var forhindret å få sosial forfremmelse, og Rojas' familie hadde blitt registrert som hidalgos for minst tre generasjoner. I uansett tilfelle levde familier som var converso under den truende skyggen av inkvisisjonen og var utsatte for å bli anklaget for å praktisere jødedommen i all hemmelighet.
Rojas studerte jus ved Universitetet i Salamanca, tok eksamen en gang rundt 1498. Mens han var student begynte han å skrive på La Celestina (som opprinnelige hadde tittelen Tragicomedia de Calisto y Melibea). Den ble publisert i 1499. Dette særegne verket har blitt ulikt karakterisert som et drama, et dramatisk dikt, en dialogbasert roman, en roman-drama, og som «agenerisk», en fullstendig sjanger i egen rett. Det ble aldri satt opp på teateret i løpet av Rojas' levetid, men de fleste moderne litteraturforskere betrakter det som et drama og som et overgangsverk. Dorothy Severin har skrevet at det kan bli betraktet som enten det siste spanske verket i middelalderen eller som det første i den spanske renessansen. Verket kan også betegnes som i begynnelsen av tradisjonen av den pikareske roman ved at handlingen stort sett foregår i et pikaresk miljø. Det framstår i dialogform, inndelt i flere akter, men synes ikke å være skrevet med tanke for dramatisering på scenen. Celestina er tekstens hovedperson, en gammel koblerske som kombinerer alle usympatiske egenskaper med godt humør, hvilket gjør det vanskelig å helt mislike henne. Sammenlignet med forfatterens realistiske fortellerkunst er handlingen ubetydelig. Hans evne til å framstille de ulike sosiale lag i deres karakteriserende språkbruk er treffende og dyktig framstilt. Teksten beskriver en kjærlighetsaffære med mye erotiske og komiske detaljer, før det hele ender tragisk. Tekstens suksess ble omfattende, både i Spania og utenfor landets grenser. Så langt som man kjenner til er litterære verket det eneste som Rojas noen gang skrev. Keith Gregor kaller La Celestina for «enormt innflytelsesrikt», men «hans eneste litterære testamente».
Etter å ha dratt tilbake til familiens hjem da han forlot universitetet, oppdaget Rojas at han ble underlagt undersøkelser av inkvisisjonen, skjønt han ble aldri mistenkt for å praktisere jødedommen. Mange conversos valgte å gifte seg inn i familier som var uomtvistelige kristne, og på Rojas' tid var det mange adelige familier som var av blant kristen og jødisk avstamning, noe som var tilfelle for Tomás de Torquemada, den første storinkvisitor av Spania. Rojas giftet seg imidlertid inn i en annen familie av conversos. Hans hustru var Leonor Alvarez de Montalbán. De fikk fire sønner og tre døtre.
En gang rundt 1507 flyttet Rojas til byen Talavera de la Reina, hvor han praktiserte som advokat. Da hans svigerfar, Alvaro de Montalbán, i 1525 ble anklaget for å ha vendt tilbake til jødedommen i all hemmelighet, nektet inkvisisjonen Rojas å fortsette som forsvarsadvokat, men dette var åpenbart grunnet Rojas' status som en converso framfor noen mistanke om at hans selv praktiserte jødedommen. Han fikk lov til å vitne på Montalbáns vegne, og anklagen ble sluppet. Rojas fungerte som ordfører av Talavera de la Reina på 1530-tallet.
Gordon Campbell observerte at i Rojas' levetid hadde La Celestina oppnådd rask suksess: «i løpet av 1500-tallet ble 60 utgaver og seks fortsettelser utgitt. Dets seksuelle åpenhet og amoralske pessimisme førte ikke til vanskeligheter med den spanske inkvisisjonen, hvis oppgave var ganske enkelt å fjerne prestefiendtlig avsnitt.»