Turn

Historie

For de gamle grekerne var fysisk trening viktig, og alle greske byer hadde et gymnasium/gymnastikkhall, en gårdsplass for sprangridning, løping og bryting. Gymnastikk ble nevnt av forfattere som Homer, Aristiteles og Plato. Gresk - og senere romersk - gymnastikk var også militær trening.
På sekstenhundretallet skrev Girolamo Mercuriale fra Italia De Arte Gymnastica, der han tok sine studier av holdninger til antikk for kosthold, mosjon og hygiene og bruk av naturlige metoder for kurering av sykdom. Med sine forklaringer om prinsippene for fysioterapi, De Arte Gymnastica anses som den første boken for sportsmedisin. Boken inneholder læring om hvordan man får og beholder en god helse.
På slutten atten og tidlig i det nittende århundre, kom to foregangsmenn – Johann Friedrich GutsMuhts (1759–1839) og Friedrich Ludwig Jahn (1778–1852). Disse to opprettet øvelser for gutter og unge menn i apparater, til slutt ble dette til det som regnes som moderne turn. Spesielt Jahn laget tidlige modeller av svingstang, dameskranke og hopp/hest.
Ved slutten av det attende århundre, var konkurranser med herreturn populære nok til å bli inkludert i de første "moderne" OL i 1896. Men fra da av til tidlig på 1950-tallet ble det gjort endringer i både nasjonale og internasjonale konkurranser, samlet under tittelen turn, som ville virke merkelige for dagens publikum, blant annet: synkronisert lag i frittstående med taktmessig kroppsøving, tau klatring, høydehopp, løping, horisontale stige osv. I løpet av 1920-tallet, ble kvinner organisert og de deltok i turnhendelser, og den første kvinnelige olympiske konkurranse ble holdt. Det var kun synkronisert taktmessig kroppsøving. Det ble holdt i 1928 under lekende i Amsterdam.
I løpet av 1954 ble OL-apparater og arrangementer for både menn og kvinner standardisert i moderne format. Og enhetlig graderinger og strukturer (inkludert et poengsystem fra 1 til 10) ble avtalt. På dette tidspunktet forbløffet sovjetiske turnutøvere verden med svært disiplinerte og vanskelig utførelser som fortsatt å inspirerer og som stadig utvikler seg. 
Det nye mediet for TV hjalp til med å innlede en moderne tidsalder for turn. Både menn og kvinners turn tiltrekker seg nå betydelig internasjonal interesse den dag i dag, og gode turnutøvere kan bli funnet på alle kontinenter. Nadia Comaneci tokk den første perfekte karakteren under Sommer-OL som ble avholdt i Montreal, Canada i 1976. Hun ble trent av den kjente romeren Bela Károlyi. Ifølge Sports Illustrated, fikk Comaneci fire av sine perfekte tiere i dameskranke, to på balanse bom og en i frittstående. Selv med Nadias perfekte resultater mistet Romania gullmedaljen som gikk til Sovjet. Likevel ble Comaneci det olympisk ikonet.
I 2006 ble et nytt poengsystem tatt i bruk. I stedet for å gi karakter fra 1 til 10, er karakterens verdi avhengig av vanskeligheten som vurderes etter øvelsens rutine. Dessuten ble fradrag høyere: før nytt system ble utviklet, var det fradrag for en nedgang på 0,5, så ble det endret til 0,8, og nå er det 1,0 poeng. Målet for et nytt poengsystem var å redusere sjansen for turnutøverne for å få en perfekt karakter. Idretten kan i dag inkludere barn som er så unge som tre år gamle, og noen ganger enda yngre. Det kreves at man trener hardt og begynner tidlig for å kunne gjøre det godt i internasjonale 
konkurranser.

Helseeffekter

Turnutøvere har høy risiko for å få rygg- og ryggradsskader. Spiseforstyrrelser forekommer også, spesielt i kvinneturn, hvor turnere ofte blir motivert eller presset av trenere til å opprettholde lavere enn normalt kroppsfett.