google/wiki40b huggingface dataset:
Pycnosiphorus lessonii

Utseende

En nokså liten (11–17 millimeter), avlang, svart eller brunsvart hjortebille. Oversiden er mer eller mindre kledt med gulaktige eller oransje skjell, disse kan forme en oransje sidekant på pronotum og dekkvingene. Hannens kjever er noe forstørrede og krumme, av og til nokså store og sigdformede. Hodet er omtrent dobbelt så bredt som langt, kraftig punktert, pannen i midten med et rundet framspring. Pronotum er litt avrundet firkantet og har en stor, oval grop i midten. Arten er nokså variabel i utseende.

Levevis

Artene lever i tempererte skoger, oftest høytliggende.

Utbredelse

Arten er utbredt i Chile og tilgrensende områder av Argentina.
Skulsfjorden

Skulsfjorden er en fjordarm på østsida av Kaldfjorden på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden er 2 kilometer lang og 1,3 km bred. Fjorden har innløp fra Kaldfjorden mellom Klubbnesodden i sør og Skorven i nord. Innerst, ved Trehørningneset deler fjorden seg i to viker, Belvika som går mot sørøst, og Bukta mot nordvest. Mellom de to delene ligger fjellet Trehørningen (283 moh), som stuper bratt ned mot fjorden.
Bygda Skulsfjord ligger på nordsida av fjorden, på ei 500 meter brei slette mellom fjorden og fjellene nord for bygda. Like sør for Skulsfjorden ligger Lyfjorden.
Fv58 går langs fjordbotnen. Fra Sommargamneset i Bellvika på sørsida av fjorden går det ferge ut til Vengsøya.
Fyrstinnen av Asturias' pris for enighet

Fyrstinnen av Asturias' pris for enighet (spansk: Premio Princesa de Asturias de la Concordia) er en pris, som siden 1986 årlig tildeles for innsats for fremme av mellommenneskelig forståelse og fredelig sameksistens, for bidrag i kamp mot urettferdighet, fattigdom, sykdom og uvitenhet, for forsvar av frihet eller for arbeid som har bidratt til å øke kunnskap eller beskyttet og bevart menneskehetens fellesarv. Den er en del av en Fyrstinnen av Asturias-prisene. De deles ut årlig i Oviedo.
Prisen ble etablert i 1986 av Fundación Princesa de Asturias og har navn etter tittelen til Spanias kronprinsesse. Den var først kjent som Fyrsten av Asturias-prisen, men etter at Felipe i 2014 ble konge og datteren Leonor ble kronprinsesse med tittelen fyrstinne av Asturias, skiftet navnet til Fyrstinnen av Asturias-prisen. Stiftelsen endret samtidig navn til Fundación Princesa de Asturias.
Prisen består av en skulptur laget av kunstneren Joan Miró og et pengebeløp på 50 000 euro.
Tiraljør

Tiraljører er en type lette militære tropper som har til oppgave å forstyrre og sinke fiendens tropper under et slag. Uttrykket kommer av det fransk tirailleurs (skytter), og tilsvarer det engelske skirmishers. Tiraljører er som oftest lett infanteri, men kan også være lett kavaleri eller lette og bevegelige fartøyer under slag på sjøen. Tiraljører opererer foran egne linjerer og er lett utrustede. Som infanteri bærer de ikke lagsvåpen. De kan være regulære enheter med lett utrustning, men ofte vil de være irregulære tropper eller spesialenheter slik som skarpskyttere eller jegere.

Historie

I antikken var tiraljører egne enheter som gjerne gikk i forkant av hovedstyrken for å forstyrre fiendtlige styrker. De greske og persiske tiraljørene ble kalt peltaster og var utrustet med tre små kastespyd. Romerene hadde tilsvarende tropper kalt velites, senere auxilia. Sammenbruddet av organiserte hærer under middelalderen reduserte behovet for tiraljører, men de dukket opp igjen med organiserte skytterlinjer etter hvert som skytevåpen ble innført.
Fra 1600-tallet ble dragoner mye brukt i denne rollen (infanteri som rir til slagstedet, men går av hesten for å slåss). Fra 1700- og 1800-tallet ble det satt opp lette kompanier, som ofte var bedre skyttere og opererte i en mer uavhengig rolle. Storbritannia og Frankrike satte opp hele regimenter som lett infanteri. Tiraljører var en viktig del av infanteritaktikken under Napoleonskrigen og Krimkrigen, og ble fortsatt benyttet så sent som under første verdenskrig.
Etter hvert som Innføringen av mer effektive skytevåpen gjorde lineærtaktikk umulig, forsvant også tiraljørene som en egen rolle. Lett infanteri fikk i stedet rollen som skarpskyttere og jegere.
Wallander – Før frosten

Handlingen

Linda Wallander tar eksamen på politiskolen og begynner hos ordenspolitiet i Ystad. En forsvunnet kvinne blir funnet død i skogen og en religiøs gruppe sprer trusler.
Linda har vanskelig med å komme overens med sin far og flytter inn hos sin beste venn Anna. Men Anna oppfører seg underlig og det virker som det finnes en forbindelse mellom alt det merkelige som har skjedd. Dessuten begynner den nye fyren, Stefan Lindman, på stasjonen.

Om filmen

Før frosten er basert på en roman fra 2002 av Henning Mankell. Filmen hadde skandinavisk kinopremiere 14. januar 2005.
Filmen er den første i serien på 13 filmer om Kurt Wallander, Linda Wallander og Stefan Lindman m.fl.
Bernhard Heinzmann

Liv og virke

Bernhard Heinzmann var prest for bispedømmet Augsburg. Allerede som kapellan i Starnberg vendte han seg mot tidens anti-franske polemikk, og fremholdt at også franskmennene var en del av Guds skaperverk. Selv om han ble utsatt for stadige fysiske trusler, preket han mot «Vergötterung Hitlers«» (guddommeliggjørelse av Hitler)» og mot nazismens «Rassenwahn» (rasegalskap).
Etter at han forsøkt å bilegge en strid etter at et mannskor tilknyttet et håndverkerlaug fremførte en anti-italiensk sang, og brukt som argument at den katolske kirke er et internasjonalt kirkesamfunn, , kom det til meget sterk motstand mot ham. Hans foresatte omplasserte ham flere ganger i håp om at situasjonen skulle roe seg. På Helligtrekongersdag i 1941, da han var sognevikar i Kronburg-Illerbeuren, ble han arrestert i prestegården og bragt til varetektsfengselet i Augsburg. Derfra ble han i november 1941 sendt til KZ Dachau. Derfra ble han, under henvisning til de nazistiske myndighetenes såkalte Aktion 14f13-bestemmelse, sendt til NS-Tötungsanstalt Hartheim i Schloss Hartheim ved Alkoven i nærheten av Linz i Oberösterreich, og drept i gasskammeret der den 10. august 1942.
Feicheng

Feicheng (kinesisk: 肥城; pinyin: Féichéng) er et byfylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Tai'an.
Befolkningen var i 1999 på 960 232.

Kulturminner

En del av den store Qi-muren står igjen i verneverdig tilstand her, og er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Sudetenlandmedaljen

Historie

Medaljen ble laget til minne om Tysklands annektering av Sudetenland. Den ble gitt til militært personell og soldater som var med på Tysklands annektering og okkupasjon av Sudetenland 1. oktober 1938 og Tsjekkoslovakia i mars 1939. Medaljen ble utgitt 18. oktober 1938, og soldater som deltok i begge okkupasjonene fikk en Prahaspenne som ble satt på medaljebåndet. Totalt ble 1 162 617 stk utdelt pluss 134 563 Praha-spenner.

Design

Medaljen ble designet av professor Richard Klein, er rund, og på advers er det avbildet en mann stående på et podium med det tredje rikes riksvåpen og med et tysk hakekorsflagg i den ene hånden. Med den andre hånden hjelper han en annen mann med avslitt kjetting opp på podiet. Dette skal symbolisere frigjøringen av Sudetenland og sammenslåingen med det tyske rike. På revers er datoen av annekteringen, 1. oktober 1938, omgitt av setningen: «Ein Volk, Ein Reich, Ein Führer» (ett folk, ett rike, en fører). Medaljen har et medaljebånd som er sort med en bred rød stripe i midten, de tradisjonelle fargene til Sudetenland.
Soft tennis under Asialekene 2014

Soft tennis under Asialekene 2014. Soft tennis var en av sportene under de 17. Asialekene som ble arrangert i Incheon i Sør-Korea. Det var sjette gangen som soft tennis var med på programmet i asialekene. Konkurransene ble avviklet i perioden 29. september til 4. oktober 2014. Det var i alt sju turneringer; single-, double og lagkonkurranse for menn og damer samt mixeddouble. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Det var åttisju utøvere fra tretten nasjoner som deltok. Sør-Korea ble beste nasjon, de vant alle sju gullmedaljene.
Storsirkel

En storsirkel er en sirkel på overflaten av en kule som har samme omkrets som kulen. Storsirkelen deler kulen i to like halvkuler. Med andre ord: en storsirkel på en kule er en sirkel på kulens overflate som har samme senterpunkt som kulen selv. En storsirkel er den største sirkelen som kan tegnes på en gitt kule.
En småsirkel er en sirkel på kuleoverflaten med en radius mindre enn storsirkelens. En slik sirkel kan dannes ved at et  plan skjærer kuleflaten uten å gå gjennom sentrum i kulen. 
Storsirkler er i sfærisk geometri (kulegeometri) analogien til «rette linjer» i euklidsk geometri (plangeometri). Se også sfærisk trigonometri.
Storsirkelen på kuleoverflaten er den kurven som har den minste krumningen.  Den korteste veien mellom to punkter på overflaten finner en ved å følge storsirkelen gjennom de to punktene. Avstanden mellom to vilkårlige punkter på en kule er kjent som storsirkelavstanden. Selv om dette er den korteste avstanden mellom to punkter er det vanskelig manuelt å navigere fra det ene punktet til det andre, ettersom kursen forandrer seg hele tiden, bortsett fra når kursen er rett nord, rett syd eller langs ekvator. Derfor blir ruter langs en storsirkel ofte delt inn i en serie av kortere linjer  som gjør det mulig å bruke en fast kurs mellom veipunkter langs storsirkelen. Ved å bruke en GPS-mottaker som hele tiden kan vise avviket fra en rute, er det er blitt betydelig enklere å følge en storsirkel-rute.
Når interkontinentale flyruter tegnes på et flatt kart (som f.eks. bruker Mercators projeksjon), ser kurvene ofte krumme ut. Dette er fordi rutene ligger langs storsirkler. En rute som ville sett ut som en rett linje på kartet, ville i realiteten vært lengre.
Ekvator er en storsirkel. De andre breddegradene er småsirkler, fordi de har mindre radius enn ekvator; deres senterpunkt ligger ikke i jordens sentrum. Lengdegradene er på grunn av Jordens flattrykning ikke storsirkler, men tilnærmede ellipser. Den korteste vei mellom to punkter på Jorden kalles en geodetisk linje. Denne ligner på storsirkelen, men er litt kortere. Som eksempel på dette kan man tenke seg en reise ved ekvator så langt som mulig fra vest til øst. Da vil den korteste veien gå over en av polene og ikke langs ekvator. Avstanden over en pol er ca. 20003,9 km, mens avstanden rundt ved ekvator er ca. 20037,5 km.
Skip og fly følger ruter langs en storsirkel når strøm og vind ikke spiller noen stor rolle. For fly som flyr vestover mellom kontinentene på den nordlige halvkule, vil disse rutene strekke seg nordover inn i det arktiske området, mens fly som flyr østover normalt flyr lenger sør enn storsirkelen for å dra fordel av jetstrømmene som går østover.
Kløver (kortspill)

Historie

I Frankrike begynte en å masseprodusere spillkort ved hjelp av tresnitt på slutten av 1400-tallet – og det var der og da at kortsymbolet «♣» dukket opp for første gang.
Det er mulig at kortfiguren opprinnelig var ment å vise en klase med tre eikenøtter, dette symbolet var vanlig på tyske og sveitsiske kortstokker. Symbolet ble iallfall svært tidlig oppfattet som en trekløver (fransk «trèfle» trekløver) – og det norske ordet «kløver» ble direkte oversatt fra fransk.
I engelsk bruker en «clubs» (klubber) om kortfargen – i stedet for «clovers» (trekløvere). Grunnen til dette er noe uklart.
Unfinished Business (Andy Bown)

Unfinished Business er et musikkalbum med Andy Bown, utgitt i 2011.
Swaziphanes

Utseende

En middelsstor, avlang, matt mørkt brunlig trebukker. Dekkvingene har to par små, oransje flekker. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede med en skrå lengderibbe, rundede i spissen. Beina er middels lange, lårene noe fortykkede.

Utbredelse

Artn-en er bare kjent fra Swaziland.
Golf under Stillehavslekene 1975

Golf under Stillehavslekene  1975. Golf var en av flere sporter som var med i de femte Stillehavslekene som ble arrangert i Guam i perioden 1. til 10. august 1975. Det var tredje gangen som golf var med på programmet under stillehavslekene. Det var individuelle- og lagkonkurranser for både menn og kvinner. Papua Ny-Guinea ble beste nasjon, de vant alle fire gullmedaljene.
Rabbit-Proof Fence

Handling

Filmen er basert på historiske hendelser, og omhandler 3 jenter: Molly (14 år), Gracie (10 år) og Daisy (8 år). De blir tatt av myndighetene som en del av et program for rasehygiene. De blir tatt fra moren og sendt til et barnehjem for aboriginer, og får ikke lov til å se familien. De rømmer fra barnehjemmet, og filmen er i hovedsak sentrert rundt den lange marsjen hjem, langs det såkalte «Rabbit-proof fence» som går gjennom den australske ødemarken.
Murciansk

Tekster på murciansk

¿Pa qué quiés que vaya?
Pa esfisar quatro espigas arroyás y pegás a la terra?
Pa esfisar los sarmentos
ruinas y pansíos?
y'esnuas las cepas?,
sin un grano d'uva,
y ni tampoco, siquiá, sombra d'ella...

Pa esfisar er barranco?,
Pa esfisar la laera?, ai sin una matuja...
Pa esfisar que s'embisten, de pelás, las peñas!...
Anda tú, si quiés...
qu'a mí no me quea ni un soplo d'aliento,
ni una onza e forza,
ni l'enza d'esfisarme,
ni e que me menten, siquiá... la cosecha

Anda tú, si quiés,
que yo pué que nunca pise más la senda,
ni pué que la pase, si no es que d'entre quatro, ya moerto, me se llevan...
Anda tú, si quiés...
que no he d'ir, po mi busto, y si en crus me lo ruegas,
por esa sendica por ande se jueron,
y pa no golver nunca,
tantas cosas güenas...
esperansas, querencias y süores...
¡To se jue por ella!
Por esa sendica se jue aquel zagal que murió en la guerra...
Por esa sendica se jue l'alegría...
¡Por esa sendica vineron las penas!...

No te canses, que no me remuevo;
anda tú, si quiés,
y'éjame que doerma,
y'esfisar si es pa siempre!... ¡a ver si no m'espertara!
Det første slaget ved Anandpur

Forspill

Den økende makten til guru Gobind Singh, og det at han etablerte militær kontroll (khalsa) hadde alarmert rajaene fra Sivalikfjellene. Etter noen mislykkede forsøk på å stagge guruens makt, bønnfalt rajaene  mogulene om å hjelpe dem mot guruen.
Mogulvisekongen av Delhi sendte sine generaler Din Beg og Painda Khan, hver med en hær på fem tusen mann, for å overvinne guruen. Mugulstyrkene sluttet seg til armeene fra fjellene ved Rupar. Guruen utnevnte Panj Piare, hans fem elskede sikher, som generaler for hærens hans.

Slaget

Ifølge sikhkrøniker, nektet guru Gobind Singh å spille rollen som angriper, da han hadde sverget aldri å slå til unntatt i selvforsvar. Painde Khan skjøt to piler mot guruen, men traff ikke målet. Hele Painde Khans kropp, unntatt ørene, var innkapslet i rustning. Guruen svar var å skyte en pil som traff øret hans og drepte ham.
Etter Painde Khans død, tok Din Beg kontroll over styrkene. Men han mislykkes i å overmanne guruens styrker. Rajaene fra fjellene flyktet fra slagmarken, og Din Beg ble tvunget til å trekke seg tilbake etter han ble såret. Han ble forfulgt av gurus hær helt til Rupar.

Etterspill

Etter at mogulgeneralene mislyktes i å tvinge guruen vekk fra Anandpur, dannet rajaene fra fjellene en allianse og angrep Anandpur, noe som ledet til det andre slaget ved Anandpur.
Tistedalen

Tistedalen (/'tistæɳ/) eller Tistedal (/tistedal/) er et gammelt sagbrukssted i Halden kommune, omkring fire km fra Halden sentrum. Her har det vært saget trelast siden 1600-tallet, og her ble Mads Wiels Bomuldsfabrique anlagt i 1813. Produksjonen startet i 1815, som den første moderne industrivirksomheten i Norge. På 1800-tallet ble sagbrukene i Tistedalen samlet til et stort bruk under kartellet Saugbrugsforeningen, som var det største sagbruket i Norge.

Historie

Tistedal har med tiden vokst sammen med bosetningen i Halden, og regnes derfor ikke lenger som eget tettsted etter Statistisk sentralbyrås definisjoner. Men det finnes eget friluftslag, fotballag, og forskjellige partilag. Frelsesarmeens avdeling i Tistedal ble først i 2017 slått sammen med Haldens avdeling.
Over Tistedalen rager et mektig ra. Men skinnet bedrar: En del av åskammen som hvelver seg over tettstedet, er ikke ei morene fra istida. Sandforekomstene var forlengst gravd ut på 1980-tallet. Da Norske Skog Saugbrugs så trengte deponeringsplass for fyllmasse etter å ha sprengt vekk Skakkestadberget, fikk bedriften lov å bygge opp igjen naturformasjonen. Dog ikke uten å forbedre litt på naturen: Gamle folk kan fortelle at åskammen i dag strekker seg flere meter lengre fram enn det opprinnelige raet. 
I tillegg til det tidligere tettstedet Tistedal, strekker dalen seg vestover langs elva Tista. På nordsiden av dalen ved Fosseløkka er det edelløvskog som er veldig spesiell, og foreslått fredet. I bunnen av Tistedalen renner Tista fra Femsjøen gjennom Halden og ut i Iddefjorden. 
I 1743 skrev presten Johan Cold om en hval som på forunderlig vis var dukket opp i området: «Den rareste Antiqvitet blandt alle holder jeg for, er det Been-Rad af en stor Hvalfisk, som paa saa uventelig Sted og saa højt oppe fra Søen og over Bjergene, og saa dybt nedgravet i Jorden er fundet i et Leerfald mellem 2de Fjeld oven for Tistedalen ved Friderichshald...» Cold opplyste at det tidligere fantes rester av hvalskjeletter på mange av gårdene i distriktet, men under krigen med Sverige i 1718 ble disse stort sett ødelagt. Cold selv tok vare på et hvalbein som lå på låven som benk for arbeidsfolkene. Senere kom det til løytnant Fabian Frosts raritetssamling, som etter hans død ble oversendt kunstkammeret i København, men Cold opplyste at han ikke visste om hvalbeinet hadde fulgt med dit. Selv tok han funnet som et bevis på Bibelens beretning om Syndfloden. Hva kunne ellers fraktet en hval så langt fra havet og etterlatt det dypt under jorden? (Det danske Nationalmuseet opplyser at kunstkammeret mottok og registrerte hvalknokkelen 20. november 1739.)
Tidlig på 1990-tallet ble det lille tettstedet rammet av 4 brutale rovmord, og Tistedal var plutselig sentrum for en av de verste drapssakene i norgeshistorien. En lokal mann ble i 1994 dømt for Tistedalsdrapene. Tistedal ble i denne forbindelse omtalt i VG som et veikryss utenfor Halden.
Axel Kielland

Bakgrunn

Fra 1927 var Kielland ansatt i Dagbladet som journalist. Han var en av avisens klareste og skarpeste penner.
Han utgav 1938 kriminalkomedien Mannen som alle ville myrde, som ble en stor suksess på Det Nye Teater i Oslo. Kielland skrev også skuespillet Tante Annas penger (1940). 
Under andre verdenskrig levde han som flyktning i Sverige. Der skrev han skuespillet Hvis et folk vil leve (1943), som handlet om motstandsbevegelsen i Norge. På grunn av dets sterke antityske tendens ble stykket etter to oppførelser forbudt av den svenske regjering, etter at den tyske ambassaden hadde nedlagt protest. Regjeringens inngripen ble voldsomt kritisert, og foranlediget en livlig debatt i Riksdagen.
Mens han var i Sverige under krigen kom også hans to underholdningsromaner Lev farlig og Farlige hvetebrødsdager med emner fra motstandsbevegelsen. Farlige hvetebrødsdager ble fremført hørespill i NRK etter krigen og er blitt utgitt som lydbok i 2007: ISBN 9788242118882 
Skuespillet Herren og hans tjenere (1955) ble oppført på Nationaltheatret og også fremført av Radioteatret og senere, i  1959  filmatisert. Stykket var inspirert dels av den svenske Helandersaken, dels av indignasjon over Indremisjonen med dens lære om evige helvetesstraffer.
I 1958 utgav han La oss se på saken, der han gjennomgår og vurderer fem berømte rettssaker fra 1900-tallet. I skuespillet Han som sa nei (1959) er handlingen er henlagt til Suez-krisen 1956, et lidenskapelig innlegg for menneskets rett og plikt til ikke å adlyde en umenneskelig ordre.
Han utga også lystspillet Hennes høyhet min kone, (1962).
Han var sønn av journalisten Jens Zetlitz Kielland (1873–1926) og Anna Gunhilde (Hilda) Holst (1877–1936).  Faren var sønn av forfatter Alexander Kielland (1849–1906).  Fra 1932 til 1946 var Kielland gift med skuespilleren Sonja Mjøen (1898–1993).
Banesykling

Banesykling er en sykkelsport som vanligvis arrangeres på spesialbygde baner eller velodromer med spesielle banesykler.
Banesykling er særlig populært i Europa, først og fremst i Belgia, Frankrike, Tyskland og Storbritannia der det ofte brukes som trening utenom sesongen for landeveissyklister. Sporten står også sterkt i Japan, Australia og Nord-Amerika. Banesykling inngår i Sommer-OL og det arrangeres egne verdensmesterskap.

Individuell forfølgelse

To syklister starter fra hver sin side av banen. Vinneren er den som tar igjen motstanderen, eller førstemann til å tilbakelegge den oppsatte distansen (vanligvis 4000 m for menn og 3000 m for kvinner).

Forfølgelse - lag

Fungerer på samme måte som individuelt, bortsett fra at det er to lag med fire ryttere som starter fra hver sin side av banen.

Lagsprint (Olympic sprint)

Hvert lag består av tre ryttere (to for kvinner) som sykler i tet en runde hver før de overlater til nestemann. To lag starter på hver sin side av banen, og raskeste laget vinner.

Sprint

To ryttere starter samtidig, og de sykler 1000 m. Her er det første mann over målstreken som gjelder, og det er mange taktiske hensyn å ta fordi det lønner seg å ligge i dragsuget til konkurrenten.

Keirin

6-9 ryttere får drahjelp av en motorsykkel som gradvis øker farten og forlater banen når 600-700 meter gjenstår. Øvelsen foregår vanligvis over 2 km.

Chariot

4-8 syklister starter samtidig og sykler én runde.

Temporitt

Individuell start på tid vanligvis over 1000 m (herav betegnelsen The Kilo) for menn, og 500 m for kvinner.

The Hour

Her gjelder det å sykle lengst mulig i løpet av en time. Rekorden har vært holdt av mange store (landeveis)syklister som Fausto Coppi, Jacques Anquetil, Eddy Merckx, Francesco Moser, Miguel Indurain, Tony Rominger, Graeme Obree og Chris Boardman.

Poengritt

Rytterne starter i en fellesstart, og det deles ut poeng til de fem første over sprinter (vanligvis hver tienderunde på 250 meters-baner). Den som har flest poeng samlet, og som ikke er tatt igjen med en runde, vinner.

Madison

Øvelsen er oppkalt etter Madison Square Garden i New York, og er en variant av poengritt. Lag med to (av og til tre) ryttere konkurrerer, men kun én av dem trenger å sykle aktivt til enhver tid. Sprintene kommer med jevne mellomrom og varsles med en bjelle runden før.

Scratch

Scratch-løpet er en fellesstart som vanligvis går over 10- og 15 kilometer. Vinneren er førstemann i mål, men man kan også vinne ved å ta igjen konkurrentene med en runde eller flere.

Omnium

Omnium er en sammenlagtøvelse som består av fem øvelser: 200 m temporitt, 5 km scratch, 3 km individuell forfølgelse, 15 km poengritt og 1 km temporitt (forfølgelse). Vinneren er den som har laveste plasseringssifre.
Mykensk gresk

Mykensk gresk er det eldste dokumenterte formen for gresk språk, og det ble brukt på det greske fastlandet, så vel som på Kreta og Kypros av mykenske grekere (anslagsvis fra 1500- til 1100-tallet f.Kr.) og før den hypotetiske doriske invasjonen, ofte sitert som terminus post quem før gresk kom til Hellas. Språket er bevart i inskripsjoner i Linear B, et skriftspråk først bevitnet på Kreta før 1300-tallet f.Kr. De fleste inskripsjoner er på leirtavler avdekket i Knossos i sentrale Kreta, foruten også i Pylos i sørvestlige Peloponnes. Andre tavler har blitt funnet i selve Mykene, Tiryns, og Theben på det greske fastlandet, og ved Khaniá i vestlige Kreta. Språket har navn etter Mykene, en av de fremste sentrene i den mykenske sivilisasjon.
Tavlene med inskripsjoner i Linear B forble lenge ukodet, og alle kjente språk ble hentydet til dem, fram til Michael Ventris tydet dem i 1952 og beviste at språket var en tidlig form for gresk. Tekstene på tavlene er for det meste lister og innholdsfortegnelser. Ingen form for litterære tekster er bevart. Til tross for at det er så lite som er bevart, kan man få et lite glimt av folket som produserte tavlene, og om den mykenske perioden, i demringen av de mørke århundrene i den greske historien.