google/wiki40b huggingface dataset:
Hybocamenta

Utseende

Små til middelsstore, avlange, gjerne blankt brunlige oldenborrer.

Levevis

Larvene lever i jorda, der de eter røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Kommunal vei 1197 (Rogaland)

Kommunal vei 1197 i Rogaland, Eiganesveien, går mellom Ytre Ringvei vest og Løkkeveien i Stavanger.
Den 0,9 km lange strekningen mellom Holbergs gate og Løkkeveien var nummerert fylkesvei 419 (Rogaland) før den ble omklassifisert
Vediske skrifter

Vediske skrifter er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Signe Cohen og utgitt i 2003. Boken inneholder mytologiske og religiøse tekster fra vedaene, en skriftsamling fra ca 1500-500 f.Kr. som er de eldste kjente tekstene på sanskrit; de har vært grunnlaget for vedisk mytologi, og regnes som hellige tekster i hinduismen.
I tillegg til utdrag fra tre av de fire vedaene (Rigveda, Yajurveda og Atharvaveda; bare Samaveda er utelatt) inneholder antologien eksempler på de sen-vediske skriftene brahmanaene, aranyakaene og upanishadene.
Xingqing

Xingqing (kinesisk: 兴庆区, pinyin: Xīngqìng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 828 km² og hadde i 2010 et folketall på 678.306 innbyggere .

Kulturminner

Chengtiantempelets pagode (Chengtian si ta, 承天寺塔) i bydistriktet Xingqing ble opprinnelig bygd i 1050. Den ble imidlertid ødelagt av jordskjelv i 1738. Den som står der nå er i Xixiastil men fra 1820. Den er åttekantet, har elleve etasjer og er 64,5 meter høy. Den er regionens største teglsteinspagode.
Den ble oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner i 2006.
Engøysundet

Engøysundet er et sund som skiller øyene Sølyst og Engøy i bydelen Hundvåg i Stavanger kommune i Rogaland. Engøybrua krysser sundet. Sundet er dypt nok og seilingshøyden under brua er høy nok til at større båter kan seile gjennom sundet. På nordsiden av sundet, i Sørvågen på Engøy, ligger Engøyholmen.
Nordavinden og sola

Nordavinden og sola, på norsk også kalt Vinden og solen og annet,  er en fabel som er kjent fra Esops fabelsamling fra den greske antikken.
Peter III av Aragon

Liv og virke

Peter III var sønn av Jakob I. 
Etter et opprør i 1282 («den sicilianske vesper») mot Karl I av Anjou kunne Peter legge Sicilia under sitt velde. Han kjempet fremgangsrikt mot det franske parti i Italia men måtte 1283 utferdige store privilegier, hvorigjennom kongemakten i Aragon ble kraftig innskrenket. 
Peter III var gift med Konstantia av Sicilia, datter av Manfred av Sicilia. Han var far til Jakob II.
Grunnkretser i Flesberg kommune

Grunnkretser i Flesberg kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Flesberg kommune, Buskerud, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Hakekors-brannen i Tønsberg

Hakekors-brannen i Tønsberg viser til en hendelse i Tønsberg 17. mai 1933 da unge mennesker fra arbeiderbevegelsen tente på et hakekors-flagg utenfor det tyske konsulatet i byen.
På den norske grunnlovsdagen i 1933 heiste den tyske visekonsulen i Tønsberg, i tillegg til det tidligere tyske nasjonalflagget, hakekorsflagget. Hakekorsflagget var blitt erklært som tysk nasjonflagg fra våren 1933, sidestilt med det sorte, hvite og røde riksdagsflagget. 
Mange av Tønsbergs innbyggere ble kraftig provosert av å se de tyske nasjonalsosialistenes flagg på Norges nasjonaldag. I 12-tiden samlet en rekke av byens arbeiderungdom seg utenfor det tyske konsulatet, der hakekorsflagget og det tidligere tyske nasjonalflagget hang side om side. Med stadig flere tilskuere som strømmet til tente en av personene fra arbeiderbevegelsen på en fakkel som ble løftet opp i hakekors-flagget. Da flagget var brent opp, sang demonstrantene den tradisjonsrike arbeidersangen «Internasjonalen».
I dagene som fulgte var hakekors-brannen det store samtaleemnet i byen, og det førte til polemikk mellom de lokale avisene Vestfold Arbeiderblad og Tønsbergs Blad. Mens det radikale Vestfold Arbeiderblad mente man måtte forstå arbeiderungdommens reaksjon, kalte det konservative Tønsbergs Blad hendelsen for «kommunistisk terror». «(Demonstrasjonene) mot det offisielle, tyske hakekorsflagg, er (…) direkte fornærmelig mot en vennligsinnet fremmed nasjon,» sto det i avisen 19. mai. Tønsbergs Blad skrev også at personen som tente på flagget, løp mot Vestfold Arbeiderblads kontor, noe Vestfold Arbeiderblad avfeide som en sensasjonalistisk måte å fortelle at vedkommende løp over andre siden av gata og inn i et smug.
Liten snabelsvermer

Utseende

En ganske liten (vingespenn 47 – 56 mm) svermer som gir inntrykk av å være nærmest ensfarget rosa. Vingenes ytterkant er markert bølgete. Antennene er omtrent halvparten så lange som forvingene. Kroppen er hovedsakelig rosa. Forvingen er olivgul i midten, rosa lange frem- og ytterkantene. Bakvingen er brun ved roten, med en olivgult tverrbånd, rosa ytterst ved kanten. Larven er vanligvis mørkebrun men kan også være grønn. Den mangler det «hornet» de fleste svermerlarver har på bakkroppen, har bare en vorte i stedet. De har øyeflekker på tredje og fjerde kroppsledd.

Levevis

Larvene lever på maurer (Galium spp.), mjølker (Epilobium spp. ) og geitrams (Chamerion angustifolium). De er utvokst i august – september og forvandler seg til pupper før de overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr i skumringen i juni – juli, på enger, i skoglysninger og ved strender. De besøker mange slags blomster.

Utbredelse

Den lille snabelsvermeren finnes i Europa og Nord-Asia. I Norge er den temmelig vanlig på Østlandet og Sørlandet. Den er påvist vest til Ogna i Rogaland.
Pseudopomyzidae

Utseende

Små (1,7 - 5,5 mm), mørke fluer med slank kropp og nokså kraftige bein. Brystet (Thorax) har mange kraftige børster. 
Hodet er noe kortere enn bredt, med store, runde fasettøyne. I pannen sitter tre små punktøyne (ocelli). Langs innerkanten av fasettøynene sitter det tre-fire par kraftige børster. Antennene er korte, tre-leddete, det tredje leddet er rundt. Antennebørsten (arista), som sitter på oversiden av det tredje leddet, er uvanlig lang og fjærgrenet. Fluene har ett par kraftige kinnbørster (vibrissae). 
Vingene er middels store, avrundet. Fremkantåren (costa) har ett eller to brudd. Det er to avlange, lukkede celler i den indre halvdelen av vingen. 
Beina er kraftige med ganske lange hår men uten kraftige børster.
Larvene er ubeskrevet.

Levevis

Disse fluene er sjeldne og deres levevis er lite kjent. De eneste kjente larvene av denne familien ble funnet under barken på død ved. Noen arter er også funnet ved kadavere og yngler kanskje i disse.
Alle tovinger gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium.
Sentrum Bokseklubb

Sentrum Bokseklubb er en bokseklubb i Oslo. Klubben ble stiftet den 24. februar 1965 av Leif Hvalby, hans kone Karin og Einar Eriksen. Tre år senere, i 1968, ble den Norges beste klubb med 3 mestere i forskjellige vektklasser. Den har også flere norgesmesterskap i seniorklassen.

Historie

Klubben skulle først hete Stjernen, men det navnet var allerede brukt av en annen idrettsklubb, og da ble det bestemt at navnet skal være Sentrum ! Og klubb fargene ble grønn og svart. SBK holder nå til på Vahl skole i Herslebsgate 26. i Oslo sentrum.
Hovedtreneren er Leif Hvalby, som hadde sin debut i bokseringen i 1946. Han er to ganger Norgesmester, ble kåret til etterkrigstidens beste bokser i Norge, og hadde 195 seire i sine 203 kamper. I 2009 fikk han Kongens fortjenstmedalje i sølv for sitt bidrag gjennom mange år til boksesporten.
Hans trener og mentor var Haakon Hansen, som deltok i OL i 1924. Hansen ble senere proff i Chicago i USA og på sitt beste rangert som nr. seks i verden. Da han la opp,s to han med 22 seire, 17 tap og syv uavgjort.
Etter at Leif Hvalby la opp sin aktive karriere, trente han både det norske bokselandslaget og flere norske proffboksere. Samtidig fikk han fram flere norgesmestere, og SBK har flere ganger blitt kåret til Norges beste klubb.
Jiddisch

Jiddisch i geografien

Tyske jøder betegnes som askenasiske, mens de sefardiske kommer fra Spania og Portugal. Forklaringen på disse betegnelsene kan hentes fra Det gamle testamente, der Asjkenas var sønnesønn av Jafet, den eldste sønnen til Noa. I 551 utga historikeren Jordanes verket Getica om goterne, der han i avsnitt 1,4 omtaler Skandinavia med betegnelsen Skandza.  Likheten mellom Asjkenas og Skandza er slående når man skriver dem på hebraisk, altså uten vokaler. Avstanden mellom Skandinavia og Tyskland er heller ikke stor.
Sefarad var området der jødene levde i eksil etter at babylonerne inntok Judea. Konsonantene i Sefarad og Spania minner om hverandre, siden f og p ble stavet med samme bokstav både i hebraisk og arameisk.
Enda mer underfundig er forklaringen på at slaviske og baltiske områder kalles Knaan på jiddisch. Kanaan var navnet både på lavlandet ut mot Middelhavet og på en av sønnene til Kam, Noas andre sønn.  1. Moseboks 9. kapittel forteller hvordan Noa drakk seg så full at han kledde seg naken, og sønnene Sem, Kam og Jafet måtte dekke ham til. Da han våknet av rusen, ropte han i sinne: «Lovet være Herren, Sems Gud! Kanaan skal være hans slave!» Man hentet altså assosiasjonen Kanaan = slave fra Bibelen, samtidig som slaverne som bor i de baltiske land, er opphav til vårt ord slave i betydningen  trell.
Katie Holmes

Yrkesliv

Hun ble først kjent i sin rolle som Joey Potter i TV-serien Dawson's Creek fra 1998 til 2003. Hun har spilt i flere filmer, blant annet Phone Booth (2003) med Colin Farrell, Pieces of April (2003), hvor hun hadde hovedrollen,  Batman Begins (2005) med Christian Bale, Thank You for Smoking (2006) med Robert Duvall og komedien Mad Money (2008) med Diane Keaton.

Privatliv

Hun giftet seg 18. november 2006 i Italia med Tom Cruise. Sammen har de datteren Suri. Hun melde seg inn i Scientologkirken rett etter at hun ble sammen med ektemannen, som også er medlem. De er nå skilt.
Académie pa'umotu – Karuru Vanaga

Académie pa'umotu – Karuru Vanaga er et språkakademi i Fransk Polynesia. Akademiet har som formål å bevare og fremme tuamotuansk, språket som tales av folket på Tuamotuøyene. Det ble grunnlagt av Fransk Polynesias forsamling i 2008. Akademiet holder til på Tahiti. Organisasjonen Te Reo o te Tuamotu arbeidet for å få akademiet etablert.
I 2009 ble det nedsatt en komité for å nominere akademimedlemmer. De første fjorten medlemmene ble utnevnt i 2010.
Det finnes også akademier for tahitisk og marquesisk.
Deucalion

Utseende

En ganske liten, brun trebukk. Antennene er noe kortere enn kroppen. Dekkvingene er ovale uten markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte og kraftige.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Selvagensøyene sør for Madeira.
Fylkesvei 568

Historikk

Ferjeforbindelsen mellom Fedje og Austrheim ble opprettet 1962, og gikk mellom Fedje og Hoplandsjøen. Derfra var det ferje videre til Rossnes i Radøy, riksvei 568 fortsatte over Fosnøyna via Mongstad til Vågseidet i Lindås, der den møtte riksvei 57.
1980 ble ferjesambandet Leirvåg–Sløvåg åpnet, strekningen mellom Kaland og Vågseidet ble dermed del av riksvei 57.
Da ny riksvei 565 med Fosnstraumbrua ble åpnet 1989 ble Hoplandsjøen ferjeleie flyttet til Sævrøyna, og Rv568 fikk ny trasé over øyene til Austrheim. Strekningen mellom Austrheim og Kaland ble del av Rv565.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Plagionotulus

Utseende

Middelsstore, nokså tettbygde, kontrastrikt tegnede trebukker. Artene kan minne noe om vepser. De er svarte med hvitaktige tegninger. Antennene er spinkle, svarte og omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet til ovalt, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede. Tegningene omfatter en flekk ved "skuldrene", en omvendt V-formede tegning lenger bak i dekkvingen, også spissen er mer eller mindre lys. Beina er lange og slanke.

Levevis

Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i tropisk Afrika.
Semesteravgift

Semesteravgift er en lovpålagt avgift for studenter i Norge. Denne betales til en studentsamskipnad og brukes på tiltak for å bedre velferdstilbudet for studentene tilknyttet samskipnaden. Beløpet og bruken av semesteravgiften bestemmes av styret i samskipnaden, men endringer i beløpet skal godkjennes av Kunnskapsdepartementet. Semesteravgift må ikke forveksles med materialavgift, studieavgift eller andre former for skolepenger som betales til utdanningsinstitusjonen.
Mange steder brukes deler av semesteravgiften på støtte til lokale studentorganisasjoner. Den dekker også eventuelt medlemskap i Norsk Studentunion eller Studentenes Landsforbund (fra juli 2010 slått sammen til Norsk Studentorganisasjon), og det kan også samles inn et frivillig bidrag til SAIH.
Salmesymfonien (Sæverud)

«Salme». Symfoni i én sats med fem avdelinger, opus 27 [Symfoni nr. 7] av Harald Sæverud fra 1945 er den tredje og siste av hans såkalte «krigssymfonier». Skrevet på slutten av andre verdenskrig med freden i sikte har den et langt lysere og mer optimistisk uttrykk enn hans to foregående symfonier. Sæverud ga symfonien undertittelen «Trengselens, kampens, troens og takkens symfoni. Fars og mors symfoni».

Besetning

Verket er skrevet for et orkester bestående av 3 fløyter (hvorav 1 piccolofløyte og 1 fløyte doblet med piccolo), 2 oboer, 2 klarinetter, 3 fagotter (hvorav 1 kontrafagott), 4 valthorn, 3 trompeter, 3 tromboner, 1 tuba, pauker, klokkespill, celesta, harpe, orgel (ad lib) og strykere. 
En typisk framføring varer rundt 20 minutter. Verket er tilegnet Sæveruds foreldre og er utgitt på Musikk-Husets forlag (1957).

Bakgrunn

Harald Sæveruds syvende symfoni ble skrevet i løpet av de siste to krigsårene. Okkupasjonstiden var kunstnerisk sett en produktiv periode for Sæverud som bl.a. resulterte i tre symfonier og verker som «Rondo amoroso» og «Kjempeviseslåtten». «Jeg følte at mitt arbeide måtte bli en personlig krig på kniven med Tyskland» sa Sæverud selv om krigsårene. Symfonien, som fikk tittelen «Salme». Symfoni i én sats med fem avdelinger, opus 27, ble urfremført av Musikkselskapet «Harmonien» under ledelse av komponisten selv den 1. oktober 1945 på en helnorsk konsert i Koncert-Palæet i Bergen. Bare noen uker senere ble den også spilt av Filharmonisk selskaps orkester i Oslo. 
I motsetning til de to sorgtunge foregående symfoniene er «Salme» enkel og melodisk. Dette bruddet forklarte Sæverud slik: «Man vil kanskje bli forbløffet over at [...] symfonien [...] er så enkel i forhold til mine tidligere verker, men det er fordi krigen fikk meg over til folkevisen, ikke en etterligning av folkevisen, men jeg måtte synge landets og naturens sanger som en protest mot dem som kom».
Boksing under Panamerikanske leker 1967

Boksing under Panamerikanske leker 1967 ble arrangert i Winnipeg i Canada fra 24. juli til 6. august 1967. Det var totalt 10 vektklasser og USA ble beste nasjon foran Cuba begge med tre gullmedaljer.
Banasura

Banasura (også kalt Bana (sanskrit: बाणासुर), er i hindumytologien en tusenarmet asura og sønn av Bali. Bana var en mektig og fryktelig asura. Alle mennesker, til og med kongen av jorda og devaene i himmelen var redde for ham. Bana var i sivas følge. Bana regjerte i det nåværende sentrale Assam med hovedstad i Sonitpur (det nåværedende Tezpur, Assam).
Botne historielag

Botne historielag (stiftet i 1927) er et historielag i Holmestrand kommune i Vestfold. Laget er tilsluttet Landslaget for lokalhistorie og har gitt ut årboka Botnar siden 1991.
Gåsværulykka

Gåsværulykka var en ulykke som skjedde 22. mai 1941 på Gåsvær i Vikna. Da tok noen fiskere i land en gjenstand som de hadde fått i garnet. Den lignet på en flottør, men var en mine. Gjenstanden eksploderte, og 12 mennesker omkom, 5 av disse var barn.
Livorno Ferraris gasskraftverk

Livorno Ferraris gasskraftverk er et varmekraftverk beliggende i provinsen Vercelli i regionen Piemonte i Italia. Det har en installert produksjonskapasitet på 800 MW fordelt på 1 x 800 blokk med 1+1 gassturbiner. Anlegget ble utbygd omkring 2006–2008. Brenselstypen er naturgass, og operatør er energiselskapet E.ON Italia SpA. Utstyret er levert vesentlig av Siemens. 
Utslippene av CO2 i 2008 var på om lag 696.162 tonn, som var første utslippskvote.
Levitha

Befolkning

Per 2009 besto befolkningen på Levitha av tre mennesker, en familie med et barn, men for 2001 var antallet steget til 8. Etter sigende forsøker de å leve økologisk ved å kombinere tradisjonell mat med fornybare energikilder. De holder noen geiter, og får inntekter ved utleie av en taverna og mindre rom i sommermånedene da øya hyppig besøkt av både fiskebåter som lystbåter som utnytter dens beskyttende bukter.

Geografi

Levitha tilhører en gruppe på seks små øyer og flere holmer, mellom øyene Leros og Kalymnos i øst, begge tilhørende Dodekanesene, og kykladiske øya Amorgos ligger i vest. Sør er Astypalia, også tilhørende Dodekanesene. Foruten Levitha består denne øygruppen av Glaros, Kinaros og Plaka.
Det totale området for øya er 9,2 km² og dens kystlinje er på 34 km. Levitha har fire mulige havner i sine viker som gi ly for skip i nær sagt all slags vær.  Høyeste punkt på midten av øya er Vardia (Βάρδια, «utkikk») som har en høyde på 130 meter. På Akra Spano, det østligste punktet på øya, er et fyrtårn. Kystlinjen er svært robust. På sørsiden er de to store bukter som gir beskyttelse mot nordavinden og har naturlige ankerplass. Nær østbukten er den lille bosetningen. De typiske plantene som preger landskapet er en buskvekst som kalles maki (macchia) og buskskog.

Historie

I antikken var øya kjent under navnet Levi Thos (Λέβινθος), av ukjent, førgresk opprinnelse. Det finnes levninger av gamle bygninger, antagelig en liten fiskelandsby.
Under romersk tid ble øya benyttet som et sted for forviste personer grunnet dens fjerne beliggenhet. Kanskje av denne grunn er Levitha nevnt i to av verkene til den romerske forfatteren Ovid, Ars Amatoria og Metamorfoser i forbindelse med sagnet om oppfinneren Daidalos og dennes sønn Ikaros. For å flykte fra Kreta konstruerte Daidalos to par vinger av fjær og voks for seg selv og sin sønn, og de fløy over Lebynthos før Ikaros fløy opp mot solen hvor dens varme smeltet voksen og han styrtet i havet og druknet.
Øya også nevnt av Strabon i hans Geografika.

Konservering

Levitha er en del av Natura 2000 (et EU-prosjekt for naturvern) for området GM 4220012 med Nordamorgos, Kinaros, Levitha, Mavria og Glaros (Βόρεια Αμοργός και Κύναρο, Λέβιθα, Μαυριά και Γλάρος) grunnet tilstedeværelsen av munkesel, skilpaddearten Mauremys caspica, og slangearten Elaphe quatuorlineata. Det er også en del av det viktige fugleområdet GR 163 Kinaros og Levitha og berglendt småøyer (Κίναρος, Λέβιθα και βραχονησίδες) for hekkende eleonorafalker og middelhavsmåker.
Sjæletyven

Merknad

Filmen er bevart og kan beskues i DFIs filmdatabase
Supermarine Sea Lion I

Supermarine Sea Lion I var en britisk flybåt konstruert og bygget av Supermarine Aviation Works for å delta i konkurransen i  1919 om å vinne  Schneider-troféet i Bournemouth, England. Den senere flybåten bygget for løpet i 1922, Sea Lion II, var av en annen konstruksjon.

Utvikling

For å kunne knive om Schneider-troféet i 1919 utviklet Supermarine en flybåt, en modifikasjon av deres Supermarine Baby. Dette var en enseter, dobbeltdekker, konstruert som jagerfly med en 450 h/k (336 kW) Napier Lion motor, et skyvefly som fløy første gang i 1917.
Gjenoppbygget som en flybåt med registreringsbokstavene  G-EALP deltok det i 1919-løpet, der det ble fløyet av Basil Hobbs. Den 10. september 1919 traff flyet en flytende gjenstand da Hobbs tok av fra Swanage Bay, etter å ha landet i tykk tåke for å orientere seg, og skroget ble skadet. Da han landet i Bournemouth etter fullført første etappe sank flyet. Løpet endte i kaos på grunn av tåke og resultatet ble annullert.
AirTrain JFK

AirTrain JFK er et førerløst flyplasstog, også kalt people mover, på John F. Kennedy International Airport i New York City. Det binder sammen terminalene med tunnelbanen og parkeringsplasser. AirTrain JFK tilsluttes tunnelbanen ved stasjonene Howard Beach og Jamaica Station, tilhørende henholdsvis linje A og D. Billettprisen er per mars 2014 5 dollar, i tillegg til 2,50 dollar om man skal videre med t-banen. Mellom terminalene er toget gratis.
Walckenaeria cuspidata

Utseende

Walckenaeria cuspidata er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Aschehougs bokhandel

Aschehougs bokhandel var en av Oslos sentrale bokhandler i mer enn femti år. Den lå mesteparten av tida i Karl Johans gate 43, der etterfølgeren Tanum bokhandel i dag ligger i kjøpesenteret Paleet.
Det var i 1872 at slektningene Halvard og Hieromymus Aschehoug starta forlag og bokhandel under firmanavnet H. Aschehoug & Co. Opptatt i firmaet blei også i 1878 Johan Dahls Boghandel, som hadde vært i drift fra 1831, men nå var konkurs.
I 1888 fikk William Nygaard kjøpe seg inn i forlaget gjennom sin svigerfamilie (Wiel), som hadde gode forbindelser der. Han blei leder for og utvikla forlagsdelen, mens Thorstein Lambrechts, som var nevø av professor Torkel Halvorsen Aschehoug og hadde  studert bokhandeldrift i England og Tyskland, tok seg av bokhandelen. 
Nygaard og Lambrechts kom ikke godt overens, og de valgte å skille forlag og bokhandel i separate firma.
På 1920-tallet fikk bokhandelen økonomiske problemer, og Nygaard trådte til med kapital – mest for å redde Aschehoug-navnet. Kort tid etter overlot han til Johan Grundt Tanum å drive bokhandelen. Tanum var soussjef i forlaget og av mange sett på som Nygaards «kronprins», også fordi han var gift med ei niese av forleggeren. Imidlertid hadde Williams sønn Mads Wiel Nygaard begynt i forlaget i 1925, og dette svekka Tanums framtidsutsikter. Han slo derfor til på et tilbud om å kjøpe bokhandelen og drive den videre i eget navn. Dette skjedde i oktober 1928.
Dermed overtok Tanum bokhandel den fasjonable adressen på Karl Johan, hvor firmaet fortsatt driver. I 1965 slo denne seg for øvrig sammen med naboen Cammermeyers bokhandel, som Tanums far, Sigurd Pedersen, hadde drevet. Dette gjorde Tanum til Norges største i areal.
Aschehoug forlag er i dag majoritetseier i bokhandelselskapet Norli Gruppen, mens Tanum eies av Cappelen Damm.
Yongji (Jilin)

Yongji (kinesisk: 永吉县; pinyin: Yǒngjí Xiàn) er et fylke i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jilin.
Befolkningen var på 770 539 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 202 løper gjennom området. Den begynner i Heihe i provinsen Heilongjiang, passerer gjennom Harbin og Shenyang, og ender i Dalian ved Gulehavet.
Revival

Revival er et studioalbum utgitt av John Fogerty i 2007. Dette er hans første album på tre år. Salget i USA var svært bra i ukene etter utgivelsen.