google/wiki40b huggingface dataset:
Edmund Stoiber

Liv og virke

Stoiber gikk inn i politikken i 1971, da han ble engasjert i ungdomsorganisasjonen Junge Union. I 1978 ble han valgt til generalsekretær i CSU, under Franz Josef Strauß' ledelse. Dette vervet hadde Stoiber frem til 1983. I 1993 ble han valgt til ministerpresident i Bayern. Ved valget i Bayern 2003 ble han gjenvalgt for en ny periode.
Stoiber var i 2002 CDU/CSUs kanslerkandidat, men tapte på målstreken for Gerhard Schröder. I 2003 fikk han tilbudt det tyske presidentvervet av Unionen (fra 2004), men takket nei. Han takket også nei til et tilbud fra Jacques Chirac om å bli nominert som Frankrikes og Tysklands kandidat til posten som formann for Europakommisjonen.
Stoiber signaliserte lenge at han fremdeles ønsket å bli kansler, men bestemte seg til slutt for å støtte Angela Merkels kandidatur ved valget i september 2005. Han ville ikke ut med om han selv ønsket å sitte i den føderale regjeringen, men etter at valgresultatet ble klart, bestemte han seg for å si ja til å bli nærings- og teknologiminister, fordi han følte at han som partiformann måtte være i Berlin for hevde CSUs interesser sterkt nok i en koalisjonsregjering der CSU bare fikk to seter. Men da Franz Müntefering trakk seg som SPD-leder ombestemte Stoiber seg, og gjorde det klart at han vil bli i Bayern. Senere skal han i en samtale med pave Benedikt XVI ha røpet at den egentlige grunnen var at han ikke kommer så godt ut av det med CDU-leder Angela Merkel. Stoibers handlingsmåte ble møtt med massiv kritikk i hans eget parti.
Stoiber valgte å trekke seg som leder i 2007 etter at det ble kjent at han hadde latt sine medarbeidere spionere på Gabriele Pauli etter at hun hadde kritisert Stoiber. 
Stoiber er katolsk, siden 1968 gift med Karin, og har tre barn. Han bor i Wolfratshausen i Oberbayern.
Shanghai Star

Shanghai Star (kinesisk: 上海英文星报) var en engelskspråklig ukeavis publisert i Shanghai fra 1992 til 2006. Den var eid og drevet av Beijingavisen China Daily.
Helvetesuka

Helvetesuka er betegnelse på en ukelang øvelse som inngår i Forsvarets rekruttskole. Uka innebærer harde øvelser i fullt militært utstyr og lite mat og drikke.
Ethope

Utseende

Store, brune sommerfugler med hvite flekker langs vingekantene. På forvingen er det kileformede, hvite lengdestreker inne i vingen, noen runde flekker langs ytterkanten og en hvit kantbord, eller det kan også være en rad av øyeflekker langs vingekanten. På bakvingen er det noen små, hvite flekker langs ytterkanten. Disse artene etterligner kanskje giftige monarksommerfugler i slekten Euploea og ligner på disse.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra det nordvestlige India i vest til Hainan i øst og Malaya i sør.
Zoledronsyre

Zometa

Zometa (Zoledronssyre) er godkjent i Norge for å forebygge skjelettrelaterte hendelser som patologiske frakturer, ryggradskompresjon, bestråling av eller kirurgisk inngrep i benvev eller tumorindusert hyperkalsemi, hos pasienter med skjelettmetastaser.
Oksalsyre

Oksalsyre eller etandisyre er en sterk organisk dikarboksylsyre med strukturen (HOOC-COOH). På grunn av forbindelsen mellom to karboksylsyregrupper, så er den en av de sterkeste organiske syrene. Saltene til oksalsyre kalles oksalater.
Oksalyre finnes naturlig i mange planter, men er giftig og bør ikke spises i større mengder av gangen. Oksalsyre finnes fortrinnsvis i gjøksyre (Oxalis acetosella som har gitt navn til syren), meldestokk, rabarbra og spinat. Dødelig dose av ren oksalsyre (5-13 g) fører til alvorlige betennelser i fordøyelseskanalen med oppkast og diaré, nyreskader, krampetrekninger og død på grunn av hjertestans. Den maksimale dosen av ren oksalsyre som kan inntas er angitt til 0,3 g i form av enkeltdoser, eller maks. 1 g daglig.
Julen Madariaga

Liv og virke

Fra 1952 var Madariaga en del av et lite miljø av baskiske intellektuelle som møttes i hemmelighet og diskuterte politikk. De unge baskerne var desillusjonert over det de så på som handlingslammelse i Det baskiske nasjonalistpartiet. I 1953 var Madariaga delaktig i stiftelsen av Ekin, forløperen til ETA, sammen med blant andre Txillardegi, Eneko Irigarai og José María Benito del Valle. I ETAs første år var han leder av bevegelsens politiske front.

I ETA-ledelsen

Da politiet rullet opp ETA for første gang i 1961, ble mesteparten av ledelsen arrestert. Mens han var i politiets varetekt ble Madariaga torturert av politimannen Melitón Manzanas. Det vakte derfor en viss oppsikt da Manzanas, en kjent torturist fra Franco-tiden, i 2001 ble den første mottakeren av utmerkelsen Medalla de Oro al Mérito Civil.
Etter et kort opphold i fengsel flyktet Madariaga sammen med den øvrige ETA-ledelsen over grensen til fransk Baskerland. I oktober 1964 ble gruppen utvist fra Frankrike, etter at myndighetene fant våpen og falske papirer i et kontor de disponerte. Gruppen fortsatte sitt eksil i Belgia. Avstanden til Baskerland gjorde imidlertid at Ekin-gruppen gradvis mistet den politiske kontrollen over organisasjonen.
På begynnelsen av 1970-tallet trakk han seg fra ledelsen av ETA, men fortsatte som medlem. Innen ETA tilhørte Madariaga retningen som sverget til såkalt tredjeverdenisme eller revolusjonær nasjonalisme, inspirert av blant andre den kinesiske revolusjonslederen Mao Tse-tung og den algeriske legen og marxisten Franz Fanon.

Oppgjør med væpnet kamp

Etter nok en gang å ha flyktet til fransk Baskerland, fikk Madariaga fransk statsborgerskap i 1986. I 1989 ble han arrestert og dømt til fire års fengsel for samarbeid med ETA. Etter at han ble løslatt i 1991 vendte han tilbake til sitt opprinnelige yrke som advokat i Bilbao.
Fra 1988 oppfordret Madariaga til en sivil og ikke-voldelig løsning på konflikten i Baskerland. I 1995 meldte Madariaga seg ut av Herri Batasuna etter at ETA tok livet av Partido Popular-politikeren Gregorio Ordóñez. Senere ble han medlem av, og stilte til valg for, det pasifistiske baskiske nasjonalistpartiet Aralar.
I juni 2006 ble han arrestert og siktet for utpressing av forretningsfolk på vegne av ETA. Siktelsen ble droppet kort tid senere.

I kulturen

Madariaga har medvirket i en rekke dokumentarfilmer om ETAs funksjon i spansk historie, deriblant Polifonia basca (2017), Los que quisieron mater a Franco (2006) og den prisbelønte La pelota vasca. La piel contra la piedra (2003).
Giuseppe Tartini

Virke

Mot slutten av 1720-tallet etablerte Tartini musikkskolen La scuola delle nazioni. Han var en glimrende pedagog og skolen trakk til seg studenter fra hele verden, i hovedsak fra Tyskland og Frankrike, men også fra England, Skandinavia og helt fra Indonesia. Spesielt viktig ble de franske elevene som senere la grunnlaget for den såkalte franske skolen på 1800-tallet. Blant studentene kan nevnes Gaetano Pugnani, Johann Gottlieb Graun, Joseph Touchemoulin og Tartinis yndlingselev, Pietro Nardini.
Tartini skrev flere musikkteoretiske verk, blant annet et om forsiringskunst som Leopold Mozart brukte som utgangspunkt for sin Violinschule. De etterfølgende teoretiske verkene Tartini publiserte var delvis basert på egne erfaringer, og inneholdt feilaktige beregninger. De ble heftig kritisert av hans samtidige konkurrenter, og sent i Tartinis liv var disse kontroversene en hard belastning for ham.

Musikk og stil

Tartini skrev mest for fiolin, rundt 135 fiolinkonserter, 200 fiolinsonater og en del triosonater for to fioliner, men han skrev også noen stykker for kor, to cellokonserter, en gambekonsert og et par fløytekonserter, dessuten noe kirkemusikk. Eksempler er en Miserere han skrev mellom 1739 og 1741 på oppdrag av pave Klemens XII, og et Stabat Mater fra 1769.
Tartinis stil endret seg mye i tidens løp. Tidlige verk er holdt i en rikt ornamentert Corelli/Vivaldi-influert barokkstil, senere skrev han virtuose stykker i det nye førklassisistiske idiomet. I sin samtid var Tartini berømt for bueføringen og sitt kantabile spill.
Julesangen Nå er det jul igjen, som kjennes i sangleker tilbake til 1700-tallet, gjenfinnes i nesten identisk form i Tartinis Konsert for fiolin og orkester i G-dur (uroppført i Praha 1724).
Symfoni nr. 7 (Michael Haydn)

Diskografi

Inkludert i ett sett på 20 symfonier på CPO-merket med Bohdan Warchal som dirigent for Slovenská filharmónia.
Namsos glassverk

Namsos glassverk var et foretak som ble oppretta i 1855. Det ble etablert av Ole Gunnerius Olsen og lå like ved Tiendeholmen. På det meste arbeidde det 80 personer ved glassverket. Verket var i drift til 1867 da eieren gikk personlig konkurs.
Lundehaugen videregående skole

Historie

Blaauw Hvarings private handelsskole ble overtatt av Rogaland fylkeskommune i 1967 og fikk navnet Sandnes Handelsskole. Skolen holdt til i Sandnes Gymnas sine gamle lokaler i Langgata i Sandnes. Da skoletilbudet vokste, ikke minst med en egen musikklinje, ble det behov for større lokaler. I 1985 stod nybygget på Ganddal ferdig.
Eurypepla

Utseende

Middelsstore (), brede, gjerne gulbrunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller. Kroppen er nærmest hjerteformet sett ovenfra, dekkvingenes "skuldre" spisst framskytende. Hodet er lite, ikke synlig ovenfra, antennene forholdsvis lange og tynne. Pronotum og dekkvingene er utvidet mot sidene, tett og ganske kraftig punkterte.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter i familien Boraginaceae og eter fra dem.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Florida, Mexico og Karibia (Cuba, Jamaica).
Skyttergravsfeber

Skyttergravsfeber er en akutt infeksjonssykdom. Den blir vanligvis fremstilt av bakterien Bartonella quintana som ofte lever på lus. Skyttergravsfeber var svært vanlig under den første verdenskrig. I mellomkrigstiden ble det ikke funnet noen kjente tilfeller av sykdommen, men den dukket opp igjen i 1942 og 1943. Vanlige symptomer på skyttergravsfeber er hodepine og feber. Kjente personer som har fått skyttergravsfeber er J.R.R. Tolkien som fikk denne sykdommen i 1916.
Adelskalendere i styrkeløft

Idretten styrkeløft inkluderer øvelsene knebøy, benkpress og markløft. Utøverne konkurrerer i ulike vekt- og aldersklasser, og den som oppnår det høyeste sammenlagtresultatet i hver enkelt klasse vinner sin klasse. Det konkurreres i både tradisjonell og utstyrsfri styrkeløft. Adelskalendere for styrkeløft er basert på Wilks-poeng, og viser hvilke utøvere som er best på tvers av vektklassene. Adelskalenderne nedenfor er oppdatert per 5. desember 2016.
Acordulecerinae

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Amerika og omfatter de nordligste medlemmene i familien Pergidae, utbredt nord til Canada. De fleste av artene lever i Brasil.
Støttann

.
Støttenner er egentlig modifiserte fortenner, og må ikke sammenlignes med verken rovtann eller hoggtann.
Flere arter med pattedyr har støttenner. De vokser som regel fremover i kjeven, men hos noen arter vokser de også mer tradisjonelt, likt hoggtenner. I forhistorisk tid, før siste istid, hadde mange arter støttenner, men de fleste av disse er utdødd. Dyr som i dag har typiske støttenner er elefanter og narhval, men også flodhester, hvalross, sjøkuer og klippegrevlinger kan sies å ha støttenner. Man skiller derfor gjerne støttenner fra andre tenner ved at de er svært store og gjerne stikker ut av munnen på dyret.
De fleste dyr med støttenner har et tannpar, men narhvalen har kun ei vridd lanselignende støttann.

Elfenben

Støttenner er også kjent som kilde for elfenben, et kostbart og mye brukt materiale til å lage kunst og pynteting av. Elfenben er finkornet og hardt, nærmest hvitt i fargen (helst gulhvitt, men av og til også rosahvitt, avhengig av kilde) og ugjennomsiktig, og når det behandles blir overflaten svært glatt, nærmest lik edelstener. Per definisjon kan man imidlertid gjerne kalle alt tannben fra pattedyr, som er stort nok til å kunne bearbeides og har en allmenn økonomisk interesse, for elfenben. Alle støttenner har altså samme kjemiske struktur, uavhengig av hvilken dyreart de kommer fra.

Kjemiske- og gemmologiske verdier

Den kjemiske sammensetningen for elfenben varierer fra art til art. Elfenben fra elefanter består av en type dentin som inneholder ca. 65-70% hydroksylapatitt Ca₅(PO₄)₃OH (en variant av apatitt), kollagen og proteiner fra elastin. De viktigste gemmologiske verdiene er en lysbrytningsindeks på 1,54, hardhet på 2,5-2,75, og egenvekten på 1,7-2,0.
Kamil Syprzak

Klubb

Syprzak startet sin karriere i den lokale klubben Wisła Płock, hvor han ble polsk seriemester i 2011. Etter fire påfølgende år som det nest beste laget i Polen, meldte Syprzak i 2015 overgang til den spanske storklubben Barcelona.

Landslag

Syprzak fikk sin mesterskapsdebut for det polske herrelandslaget under Håndball-EM 2012.
Under Håndball-VM 2015 scorer Syprzak bronsefinalens siste mål, som samtidig sikrer Polen bronsemedaljen.
FC Vaduz

Historie

FC Vaduz ble stiftet 14. februar 1932 og har spilt i den sveitsiske serien siden 1933.
Vaduz tapte den første liechtensteinske cupfinalen i 1946 (1-3 mot FC Triesen), men vant sitt første cupmesterskap i 1949 (2-1 over FC Triesen). Da Liechtenstein i 1992 fikk lov til å delta med lag i europacupene, ble FC Vaduz landets første deltaker i Cupvinnercupen. FC Vaduz tapte hele 0–5 og 1–7 mot FC Chernomorets Odessa i kvalifiseringsrunden. I 1999 spilte FC Vaduz mot Bodø/Glimt i UEFA-cupen. Bodø/Glimt vant 1–0 og 2–1 i kvalifiseringsrunden.
Limbe kraftverk

Limbe kraftverk er et varmekraftverk i byen Port Limboh i Kamerun, ved Sonara-rafinneriet. Det har en installert produksjonskapasitet på 85 MW, fordelt på 5 blokker. Anlegget stod ferdig i 2004. Brenselkilden er tungolje.
Richmond upon Thames

Historie

Fra 1100-tallet til 1649 lå det en kongelig residens i Richmond. Den er særlig kjent fra det 1500-tallets historie, da Henrik VIII og senere Elisabeth I tilbrakte juletiden i palasset.
Henrik I bodde en kort periode i Sheen, men det var Edvard I som var den første som tok med hele sitt hoff dit. Etter henrettelsen av William Wallace («Braveheart») i 1305 var det i Sheen ar de skotske kommisjonærene måtte knele for ham og sverge troskap.
Percyslekten fra Northumberland ble i 1310 belønnet for sin lojalitet mot kronen med et baroni i Sheen. Hertugen av Nortumberland har fortsatt Alnwick Castle i Northumberland og Syon House rett nord for Richmond som sine hovedresidenser.
Edvard II grunnla et karmelittkloster i Sheen etter nederlaget ved Bannockburn i 1314. Da Edvard III kom til makten i 1327 ga han huset til sin mor Isabella. Etter hans kones død neste femti år senere brukte han mer enn 2000 pund på oppussing av huset, noe som var en stor sum i datidens pengeverdi. Han døde selv på herregården før arbeidet var ferdig, i 1377. Under hans tid, i 1368, hadde Geoffrey Chaucer gjort tjeneste som yeoman i Sheen.
Richard II var den første kongen som gjorde Sheen til sin hovedresidens, i 1383. Han tok med seg sin kone Anne av Böhmen dit, og de levde der sammen i 12 år før hun døde. Kongen ble så fra seg av sorg over sin kone at han beordret at herregården skulle rives. Den lå i ruiner i nesten 20 år, før Henrik V startet byggearbeider. Han grunnla også et karteuserkloster der.
Herregården brant ned 23. desember 1497, og Henrik VII bygde et slott der i stedet. Han likte seg svært i Richmond slott i Yorkshire, og var også jarl av Richmond, og ga derfor stedet navnet Richmond i 1501. Sheen er i dag et område helt i den østlige ytterkanten av Richmond.

Kollektivtransport

Richmond stasjon er endestasjon for undergrunnslinjen District og toglinjen North London-linjen. Tog fra Waterloo stasjon stopper også normalt der.
Andre jernbanestasjoner i området er St. Margarets, North Sheen og Kew Gardens.
Storfregattfugl

Beskrivelse

Storfregattfuglen er ca 105 cm lang. Hannen er svart med et lite grønt skjær og har en stor hakepose øverst på brystet. Hunnen er mer brunlig med hvitt hode.

Utbredelse

Praktfregattfuglen lever for det meste i Stillehavet, men også i sør i Indiahavet og i Sør-Atlanteren.
Buhl AirSedan

Operativ historie

En AirSedan, «Angelino Jr.», fløyet  av Loren Mendell kom på førsteplass i 1929 Oakland-Cleveland Air Derby. En annen, «Spokane Sun God», ble brukt til den første nonstop-flyvningen over USA. Nick Mamer og Walker Art fløy tur-retur fra Spokane i Washington til New York mellom 15. og 21. august 1929 på 120 timer, 1 minutt og 40 sekunder. Flyet benyttet seg av tanking i luften for å klare avstanden.
En annen AirSedan, kalt «Miss Doran» deltok i Dole Air Race,  men forsvant i havet.
Katharine Carl

Bakgrunn

Katharine Augusta Carl var datter av Francis Augustus Carl, Ph.D., LL.D. og Mary Breadon Carl. Hun hadde en bror ved navn Francis A. Carl.
Hun tok graden Master of Arts fra Tennessee State Female College i 1882. Hun studerte kunst under Gustave-Claude-Etienne Courtois og William-Adolphe Bouguereau i Paris, og utstilte så sine arbeider på salongene i Paris.

Reise til Kina

Katharine Carl fikk sommeren 1903 i oppdrag å male et portrett av enkekeiserinne Cixi for den kinesiske delen av Louisiana Purchase Exposition - en utstilling i St. Louis i 1904. Hun tilbragte i alt ni måneder i Kina og malte fire portretter av Cixi, og tegnet , da og etterpå, en rekke skisser av livet i palassene. Hun var den eneste utlending som bodde inne i det kinesiske hoffområde under dets senere år, skriver hun i sin bok som ble utgitt i 1906. 
Katharine Carl var søster av Francis A. Carl, som arbeidet for Robert Hart ved Det kinesiske maritime tollvesen. Hun dediserte sin bok til Hart. Mens hun var i Beijing ble hun venn med Sarah Pike Conger, hustru til den amerikanske ambassadør Edwin H. Conger og en beundrer av enkekeiserinnen. Katharine Carl var også selv svært imponert Cixi, og hun på sin side gav henne en kinesisk orden og 1500 guineas for sin innsats.

Med enkekeiserinnen

Katharine Carls bok With the Empress Dowager gir et unikt og tett innblikk i ekekeiserinnens personlighet og virke. En av grunnene til at boken ble til, fremgår av forordet - «After I returned to America, I was constantly seeing in the newspapers (and hearing of) statements ascribed to me which I never made.» Disse falske påstandene var for det meste i Cixis disfavør, og Katharine Carl ikke bare avsannet at hun hadde sagt noe slikt, men gjorde sitt beste for å vise at Cixi var helt annerledes enn det negative bilde som var i ferd med å festne seg.
Pat Roach

Karriere

Før Roach begynte som skuespiller var han en kjent bryter. Han fortsatte som bryter også etter at skuespillerkarrieren tok av, under navnet «Bomber» Roach, og han holdt både den britiske og europeiske tungvektstittelen.
Han spilte sin første rolle i 1971, som dørvakt i A Clockwork Orange, og spilte senere en bråkmaker kalt Toole i Barry Lyndon (1975).
Roach oppnådde betydelig suksess i muskuløse støtteroller, blant annet som Hefaistos i Clash of the Titans (1981), og en banditt-krigsherre i Red Sonja (1985). Mest kjent er kanskje hans rolle som General Kael i Willow (1988), og som keltisk høvding i Robin Hood - tyvenes prins (1991).
I Indiana Jones-serien dukket Roach i flere roller. I Jakten på den forsvunne skatten (1981), spilte Roach en sherpa som slåss med Jones i en bar i Nepal, og en stor tysk mekaniker som blir drept av en propell på flystripa i Egypt, og han fikk dermed den sjeldne ære å bli drept to ganger i samme film. I Indiana Jones og de fordømtes tempel (1984), spilte Roach en grusom tilsynsmann. I Indiana Jones og det siste korstog (1989) hadde han bare en kort rolle som en Gestapo-offiser.
Roach er best kjent for britisk publikum fra komedie-dramaet Auf Wiedersehen, Pet, som Brian «Bomber» Busbridge, en murer som kom med i rollebesetningen i Düsseldorf, og var aktiv i alle fire seriene, men som døde før den endelige spesialepisoden ble avsluttet.

Dødsfall

Roach døde i juli 2004 etter en lang kamp mot spiserørskreft. Han er gravlagt på Bromsgrove-kirkegården i Worcestershire.
Tour de France 1932

Gjennomføringen av rittet

André Leducq vant rittet sammenlagt og seks etapper. Det var hans andre seier sammenlagt i Tour de France. Leducq vant rittet mye takket være bonussekundene som ble gitt til vinneren av hver etappe. Marginen mellom Leducq og mannen på andreplass, Kurt Stöpel, hadde kun vært 3 sekunder hvis det ikke hadde vært for 4 minutter bonustid på hver av de 6 etappene han vant. 3.-plassen ble vunnet av Francesco Camusso som representerte Italia som også vant lagkonkurransen. 
For tredje gang ble rittet kjørt med nasjonale lag, mens 40 syklister ryttere kjørte som touriste-routiers. 4 land pluss et blandet tysk-østerriksk lag stilte på start. Flere vinnere av andre store ritt stilte på start i hovedklassen.

Endringer fra 1931

I 1931 hadde bonustidsystemet blitt brukt på nytt. Der var det 3 minutter fratrekk i tiden til etappevinneren, mens dette ble endret til 4 minutter i 1932. I tillegg fikk rytteren på andreplass 2 minutter bonus og 3.-plassen fikk 1 minutt. Hvis den vinnende rytteren vant med mer enn tre minutter, fikk han tre bonusminutter til, men dette skjedde ikke i 1932. 
Antall etapper gikk fra 24 til 21. Den totale lengden på rittet sank, som gjorde at den gjennomsnittlige etappelengden ble omtrentlig den samme som året før (215 km).

Andre konkurranser

Hovedarrangøren l'Auto kåret en meilleur grimpeur, en uoffisiell kåring av den beste klatreren. Denne konkurransen ble vunnet av Vicente Trueba.
Kroningsmedaljen 1906

Utforming

Kroningsmedaljen viser kong Haakon VIIs og dronning Mauds høyrevendte dobbeltportrett.  Majestetene bærer begge kroner og kroningskapper. Kong Haakon avbildes med ordenskjedet for St. Olavs orden om halsen. Motivet er omsluttet av omskriften «KONG • HAAKON • VII • OG • DRONNING • MAUD». Baksiden prydes av det norske kongevåpenet, det vil si riksvåpenet omgitt av ordenskjedet for St. Olavs orden, satt på en kronet hermelinskappe. Våpenet har omskriften «KRONINGEN • I • TRONDHJEM • 22DE • JUNI • 1906 • ALT • FOR • NORGE •». På toppen har medaljen majestetenes kronede dobbeltmonogram. Medaljen har en diameter på 29,5 mm.
Medaljebåndet er mørkt rødt med smale kantstriper i gult og hvitt. Fargene er hentet fra det norske riksvåpenet, som også er kongens våpen.
Medaljen er utformet av Ivar Throndsen etter tegning av Eilif Peterssen. Medaljongen ble produsert ved Den Kongelige Mynt på Kongsberg, mens monogrammet ble utformet og laget av gullsmedfirmaet Tostrup i Oslo.
Det ble produsert 1 252 medaljer i sølv og 640 i bronse, muligens flere.

Tildeling

Kroningsmedaljen ble tildelt både gjester og personer som hadde vært med på å forberede og gjennomføre arrangementene. Den ble tildelt både nordmenn og utlendinger. Kroningsmedaljen ble tildelt medlemmer av kongefamilien og andre kongelige gjester. Den yngste av disse var den daværende prins Olav. Kroningsmedaljen ble videre tildelt medlemmer av det norske kongelige hoff, Stortinget, regjeringen, biskoper og prester, militæroffiserer, sangere og musikere, politifolk og havnebetjenter. Tildeling fant også sted etter kroningsfestlighetene i 1906.
Teigens beste Grand Prix hits

Teigens beste Grand Prix hits er en samleplate med Jahn Teigen, utgitt i 2008.
Thoralf Klouman

Familie

Thoralf Klouman var sønn av distriktslege Hans Henrik Gerhard Klouman (1845-1892) og hustru Regina Augusta Emilie Uchermann (1850-1939). 
Thoralf Klouman var far til pianisten og underholdningskomponisten Carsten Klouman og skuespilleren Wenche Klouman. Han var gift med Borghild Johannessen, søster til Svanhild Johannessen som var gift med Hauk Aabel.

Skuespiller

Som karakterskuespiller var Klouman for det meste knyttet til Centralteatret i Oslo 1916–31, der han spilte roller som Guldstad og Tesman hos Henrik Ibsen, men han opptrådte også på Nationaltheatret. Han var ellers ved Fahlstrøms Teater 1908–10, Det Nye Teater 1910–11, Trondhjems Nationale Scene 1911–16, Det Nye Teater 1931–36 og Carl Johan Teatret fra 1936 til sin død.
I 1925 spilte han rollen som Tesman i Henrik Ibsens «Hedda Gabler» på Centraltheatret. Han laget en karikaturtegning av seg selv i tittelrollen.

Tegner

Fra 1909 arbeidet han med karikaturtegning ved siden av teateret, og tegnet karikaturer av samtidens kjendiser i blant annet Tidens Tegn. Han bidro også med fine og kritiske teatertegninger. Klouman var dessuten en av Norges tegnefilmpionerer. Klouman utgav karikaturene sine i bindene Ondskap (1912), Karikaturer (1917), Tidens tegner (1922) og Kloumans karikaturer (1925).
I 1927 hadde Klouman en stor utstilling av tegninger i Glaspalast i Wien. Utstillingen skal ha fått svært gode anmeldelser i wienerpressen, ifølge Kloumans nevø Per Aabel.