google/wiki40b huggingface dataset:
Lamborghini Espada

Historie

Bilen ble designet av Marcello Gandini hos Bertone og er basert på konseptbilen Lamborghini Marzal og Bertone Pirana (en konseptbil bygget på Jaguar E-type), og ble første gang vist på bilutstillingen i Genève i 1967. Bilen ble bygget for å fylle behovet etter en fireseters modell i Lamborghinis modellprogram, som besto av 400GT og Miura. 1217 eksemplarer ble bygget, noe som gjorde den til den mest populære Lamborghini-modellen frem til da.
Espada var opprinnelig utstyrt med en 3,9 liters V12-motor med 325 hk, uavhengig hjuloppheng og skivebremser på alle fire hjul. De fleste ble levert med manuell girkasse, og Espada hadde også en av de første automatiske girkassene som klarte å takle det høye dreiemomentet fra en kraftig V12-motor. Den automatiske girkassen hadde kun tre trinn: Drive, 1.-gir og revers.
I løpet av ti års produksjon gikk modellen gjennom noen endringer, og tre forskjellige modeller ble produsert. Disse var S1 (1968–1970), S2 (1970–1972) og S3 (1972–1978). Hver modell fikk motoroppgraderinger, men kun små detaljer ble endret i eksteriørdesignet. Interiøret ble dramatisk endret fra modell til modell. S2 fikk et helt nytt dashbord og ratt, og interiøret ble igjen oppgradert i S3-modellen. I 1970 ble servostyring tilgjengelig som ekstrautstyr, og i 1974 ble automatisk girkasse også tilgjengelig. I 1976 måtte støtabsorberende støtfangere installeres for å oppfylle amerikanske sikkerhetskrav, og noen anseer modeller med disse støtfangerne for å være en S4-modell, til tross for at Lamborghini aldri endret betegnelsen offisielt.
Mot slutten av Espadas produksjon viste Bertone en firedørs prototype, kalt Faena, men den aldri ble satt i produksjon. Prototypen eies av en sveitsisk bilsamler.
I 1999 gikk det rykter om en ny Espada, men dette var samtidig som Lamborghini ønsket å konsentrere seg om en etterfølger til Lamborghini Diablo, så det kom ikke noe mer enn noen få tegninger ut av idéen. I 2006 gikk det igjen rykter om en ny Espada. Lamborghini presenterte konseptbilen Estoque under Paris Motor Show i 2008, men noe produksjon ble ikke satt igang.
Skaueren

Skaueren (Skogerholmen) er ei lita øy i Indre Oslofjord, langt sørøst i Asker kommune. Den ligger mellom Høyerholmen og Konglungen, og rett syd for øya Langåra. Mellom Skauern og Langåra ligger den lille Terneholmen, mens det er en liten øygruppe utenfor Skaueren lengre ute i fjorden – Raudskjæra – som markerer kommunens sørøstligste områder.
Med en lengde og bredde på 300 x 100 meter har Skauern et flateinnhold på 30 mål. Høyeste punkt er på 5 – 7 meter over havet, men utsikten mot Nesodden, Drøbaksundet og Asker er upåklagelig. Til tross for navnet er det veldig lite skog på Skauern. Gressletter og busker ligger inneklemt mellom oppsprukket kalkstein. Denne kalksteinen oppstod for mange millioner år siden. De forskjellige bergartene på Skauern er laget av kalk og skiferbergarter.
Al Sheitaat

Al Sheitaat er en arabisk stamme i Syria. Den består av om lag 70 000 personer, og ledes av sjeik Rafaa Aakla al Raju. Siden juli 2014 har den stått i konflikt med ISIL.
Fakse-Brokke

Avgud

Flere har ment at det var usannsynlig at man i Setesdal dyrket avguder på 1700-tallet. Reidar Th. Christiansen skriver at man ut fra skildringene av Fakse godt kan tenke ham som et helgenbilde. 
Olav Bø går ennå lenger, og mener faksene i Brokke (og Rygnestad) kunne komme fra de gamle stavkirkene på Nomeland og Bjørgum. Etter reformasjonen var det ikke plass til helgenbildene i kirkene, og disse ble kastet ut. Man kan tenke seg at de gamle setesdølene, bare etter påbud ovenfra, ikke uten videre ville gi opp helgendyrkingen
Hamilton (film)

Handling

Agentene Carl Hamilton og hans kollega Åke Stålhanske får ordre om å tilintetgjøre en russisk smuglergruppe som smugler atombomber ut av det tidligere Sovjet. Hamilton og Stålhanske får samarbeidsproblemer når sistnevnte lar en av smuglerne slippe unna grunnet samvittighetsnag. Personen som slapp unna blir senere anklaget for mord på en lastebilsjåfør. Det kommer fram at lastebilen ble brukt til å smugle en annen atombombe gjennom Sverige, et våpen som nå befinner seg i Libya. Carl Hamilton sendes ut på oppdrag for å lokalisere bomben.
Sjaddo

Sjaddo, tidligere Samisk Sosialdemokratisk Parti er et norsk politisk parti, som stilte til Sametingsvalget 2009.
Navnet betyr plante eller vekst, altså noe som gror.
De stilte liste i Vesthavet valgkrets, og fikk der 55 stemmer, som utgjør 6 prosent av stemmene. Dette ga ingen representanter i Sametinget.
Partileder er Anders Urheim jr.
Finlands sosialdemokratiske parti

Finlands sosialdemokratiske parti (fi. Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, sv. Finlands Socialdemokratiska Parti, SDP) er et politisk parti i Finland. 
Etter riksdagvalget i mars 2007 forsvant partiet ut av regjeringskontorene etter å ha gått tilbake med åtte mandater til 44 av tilsammen 200 mandater i det finske parlamentet, Riksdagen.
Partiets kandidat i presidentvalget i 2006 var sittende president Tarja Halonen, som ble gjenvalgt. Ved presidentvalget i 2012 stilte partiet med Paavo Lipponen som kandidat. Han fikk 6,7% av stemmene.
I Europaparlamentet er partiet medlem av den sosialdemokratiske gruppen PES.

Svenskspråklig virksomhet

Partiets svenskspråklige virksomhet drives av Finlands svenska socialdemokrater (FSD). FSD sin leder er Nina Wessberg. Finlandssvenskarna har stor innflytelse på moderpartiet, særlig etter at finlandsksvensken Maarit Feldt-Ranta ble valgt til partisekretær.

Sidoorganisationer

I den sosialdemokratuiske bevegelsen finnes flere undergrupper, som for eksempel Socialdemokratiska kvinnor, Socialdemokratisk ungdom, Finlands socialdemokratiska studenter, Finlands svenska socialdemokrater, Finlands svenska unga socialdemokrater og Unga örnars centralförbund. SDP samarbeider også med fagbevegelsen.

Historie

Partiet ble etablert i 1899 som Finlands arbetarparti, mens dagens navn ble tatt ved landsmøtet i 1903 i Forssa, der også det første partiprogrammet ble godkjent. 
SDP har vært ett av de største finske partiene i parlamentet siden 1906, da både enkammerparlamentet og allmenn stemmerett ble innført. i 1916-1917 etablerte SDP en koalisjon med andre partier den første finske regjeringen med basis i politiske partier.
Mange i SDP sluttet seg til den røde siden i den finske borgerkrigen i 1918, som på grunn av de rødes nederlag kom til å bli en belastning for partiet i mange år. I 1926 kunne imidlertid SPD etablere en ny regjering og siden 1937 har partiet vært med i de fleste finske regjeringene. Fordi Finland har et proporsjonalt valgsystem har regjeringene nesten alltid vært koalisjonsregjeringer.
På 1950-tallet skjedde en partisplittelse da en gruppe gikk imot partiledelsen og ganske enkelt begynte å føre sin helt egen politikk og siden brøt ut og etablerte det nye partiet Arbetarnas och småbrukarnas socialdemokratiska förbund (ASSF).
1982 fikk landet sin første sosialdemokratiske president da Mauno Koivisto ble valgt.
Shawville kullkraftverk

Shawville kullkraftverk er et kullkraftverk i Clearfield County, delstaten Pennsylvania i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 626 MW, fordelt på 4 omtrent like store blokker / turbiner. Operatør er RRI Energy Inc.
Anlegget ble bygget ut i årene 1954–1960. Brenselkilden er bitumenøst kull. Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 3,107 mill tonn.
Straffanger i Australia

Depotasjon av straffanger til Australia omfattet depotasjon av 162 000 straffanger fra Storbritannia til ulike kolonier i Australia, over en peroiode på 80 år – fra 1788 frem til 1868.

Bakgrunn

Den britiske regjeringen sendte straffanger til de amerikanske kolonier allerede på 1600-tallet. Dette tok imidlertid slutt da USA ble uavhengig fra Storbritannia i 1776. Britene så seg derfor nødt til å finne en løsning på sine stadig overfylte fengsler hjemme. Løsningen kom da den britiske skipskapteinen James Cook gjorde krav på den østlige delen av Australia i 1770. Den britiske regjeringen valgte den østlige delen som destinasjon for sine straffanger. De første fartøyene med fanger og frie folk seilte av gårde mot Australia i 1787, og ankom Port Jackson i Sydney 26. januar 1788. Datoen markerer starten av den britiske koloniseringen av Australia og er forøvrig nasjonaldagen til landet. Ved ankomsten til Sydney ble den første kolonien, New South Wales opprettet. Senere ble Tasmania, Victoria, Western Australia, South Australia og Queensland kolonisert.
Flesteparten av straffangene som ble transportert til Australia hadde begått mindre alvorlige forbrytelser.  Dersom en fange ble løslatt, ble de som oftest værende i Australia på grunn av dårlig økonomi.

Fengselskolonier i Australia

Per i dag er det 11 tidligere fengsler som huset straffangene under den britiske kolonitiden som er omfavnet av verdensarven.
Sykling under European Youth Summer Olympic Festival 2017

Sykling under European Youth Summer Olympic Festival 2017 blir arrangert 25. og 27. juli 2017.
Valentin Kielland

Familie og utdanning

Foreldre til Valentin var Valentine Marie Charlotte Petersen (1830-1918) og Axel Christian Kielland (1827-1894).  Faren levde som rentenist og proprietær, som eier av eiendommen «Holmegenes» i Stavanger.  Valentin vokste opp som nest-yngst i en søskenflokk på sju.  Maleren Kitty Kielland og forfatteren Alexander Kielland var begge søskenbarn.
Etter examen artium begynte Valentin på universitetet i Christiania, men oppholdet ved universitetet ble kort.  I 1888 var Valentin elev host Mathias Skeibrok, for å utdanne seg til billedhugger.  Deretter var han i 1889-90 på studieopphold i Paris, der han var elev hos billedhuggeren Henry Chapu og maleren Léon Bonnat ved Académie Julian. I Paris delte han en tid leilighet sammen med Edvard Munch og Kalle Løchen.

Liv

Etter Parisoppholdet vendte Kielland tilbake til Stavanger, der han i perioden 1891-99 var lærer ved Stavanger Tekniske Aftenskole.  Kielland arbeidet med treskjæring og møbelskulptur i art noveau-stil.  Som et resultat av dette stilte han i 1896 ut et bokskap med flerfarget innfatning på Kunstindustrimuseet i Christiania.
I 1900 fikk Kielland stipend til å foreta en studiereise til Danmark, Tyskland, Italia, Frankrike og England.
I 1902 flyttet Kielland til Christiania, der han drev en maler- og treskjærerskole.
Kielland var ugift, men hadde minst to barn utenfor ekteskap. I 1932 adopterte han den ene, Dagny Margrethe Kielland.
På sine eldre dager ga Kielland ut bøker med religiøst innhold.  Han ga ut bøkene «Kristus og mysteriene» i 1931, «Kristendommens mysterium» i 1935 og «Evolutionen, aandens nettlegeme, mysterier og gudsmennesket»  i 1940.

Arbeid

Skulpturene til Kielland viser ofte en sosial tendens, med framstilling av de svake i samfunnet.  Dette gjelder for eksempel i skulpturen «Arbeidskone»  fra 1889.  Gipsskulpturen «Slitets mann» er en symbolsk framstilling av kampen for tilværelsen.  Statuen er i eie hos Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design.  Museet har også skulpturene «Mor og sønn» fra 1903 og «Eldre kone» fra 1904.     
I en konkurranse om minnesmerke over Niels Henrik Abel kom Kielland i 1902 på tredjeplass.  Konkurransen ble vunnet av Gustav Vigeland.  
Til Frogner kirke i Oslo har Kielland laget flere bidrag. Klebersteinsrelieffet «Jeg vil gi eder hvile» var ferdig sammen med kirken i 1907, sammen med trefigurer av Olav den hellige, Martin Luther og Hans Nielsen Hauge.  Bronseskulturen av Kristus, plassert på utsiden i nisjen over frontvinduene, kom på plass i 1911.
I Sankt Johannes kirke i Stavanger har Kielland laget altertavlen i polykromert tre, med tittel «Kommer hit til mig alle som arbeider og har det tungt».  Tavlen er fra 1909.
Bronseskulpturen av Asbjørn Kloster, grunnleggeren av Det Norske Totalavholdsselskap, i Stavanger er laget av Kielland og ble avduket i 1912, med titusen tilskuere tilstede. Statuen ble betalt av Avholdsbevegelsen.  I statuen er påvirkningen fra art noveau-stilen merkbar: frakkeskjøtene ligger rundt sokkelkanten som om Kloster satt på sokkelen. Inntil 1962 stod skulpturen ved Jernbanestasjonen i Stavanger, men den er nå plassert i kysset mellom Madlaveien og Kannikgata.
Siksaktannspinner

Utseende

En middelsstor (vingespenn 34 – 46 mm), kraftig, lysbrun spinner med avlange vinger. Den kjennes lett på den kommaformede tegningen på forvingene. Kroppen er tykk og sylindrisk, hodet middels stort. Antennene er fjærformede og omtrent halvparten så lange som forvingen hos hannen, trådformede og vel en tredjedel så lange som forvingen hos hunnen. Behåringen på brystet er gjerne tydelig trefarget: ganske mørk sjokoladebrun på de fremre og bakre delene, lyst gulbrun i midten og grå på sidene. Forvingen er lyst gulgrå i den fremre halvdelen, lys okerbrun i den bakre. I vingens fremre halvdel er det et, ofte utydelig, mørkt tverrbånd ca. en tredjedel ut i vingen og en markert, mørk, kommaformet tegning rundt midten. Langs ytterkanten går det en mer eller mindre tydelig, lys bord. Forvingen har en bred og mørk "tann" av skjell litt innenfor midten av bakkanten. Begge vingepar er kantet med ganske tette, grå hårfrynser. Bakvingen er hvitgrå med en diffus, mørkere flekk ved bakhjørnet.
Larven er naken, brun med en lys sidestripe, unntatt de to bakerste kroppsleddene som er brunoransje. Den har spisse pukler på det femte, sjette, sjuende og nestsiste kroppsleddet, og som andre Notodonta-arter holder den gjerne kroppen i S-form. Fullt utvokst er den 35 – 45 mm lang.

Levevis

Siksaktannspinneren forekommer i mange ulike habitater der det finnes osp eller vier-(Salix) arter. Det skal helst være forholdsvis lysåpen skog, den finnes også gjerne i hager og parker. Den er utbredt men sjelden tallrik. Larven lever på busker og trær i pilefamilien (Salicaceae), hyppigst på selje, men også på vier-arter og osp. I sør flyr arten i to årlige generasjoner, i mai – juni og i juli – august, lenger nord er det bare én generasjon som er på vingene i juni – juli. De voksne sommerfuglene flyr om natten og hannene kommer gjerne til lys. Etter parringen legger hunnen 200 – 250 egg, enkeltvis eller to-tre sammen, på undersiden av vertsplantenes blader. Nyklekte larver gjemmer seg på undersiden av bladene, senere sitter de gjerne på kanten av bladet de er i ferd med å fortære. Man finner ofte denne artens larver sammen med larvene til andre tannspinnere, særlig stjertspinnere (Clostera spp.) og gaffelstjerter (Dicranurini). De utvokste larvene kryper ned på bakken, spinner seg inn i en kokong og forvandler seg til en puppe, som enten klekkes etter et par uker (vårgenerasjonens avkom) eller overvintrer (høstgenerasjonens avkom).

Utbredelse

Arten forekommer fra Nord-Afrika, gjennom det meste av Europa, østover gjennom Tyrkia og Russland til Jakutia i Sibir. I Norge er den forholdsvis vanlig i Sør-Norge opp til bjørkebeltet, med spredte funn nord til Rana i Nordland.
G20

Historie

Som en reaksjon på Asiakrisen i 1990-årene, vedtok G7-landene i 1999, under sitt møte i Köln å etablere G20. G20 overtok rollen til de tidligere G22 og G33. Det første møtet i G20 ble avholdt i Berlin i desember 1999, med landenes finansministere og sentralbanksjefer til stede. Siden den gang har det vært ministermøter i G20 hver høst.  
Foranlediget av den internasjonale finanskrise høsten 2008, ble G20-møtet 15. november 2008 i Washington, D.C., for første gang avviklet som et møte mellom stats- og regjeringssjefene. Under møtet i Pittsburgh i september 2009 ble G20 utropt som det sentrale forum for det internasjonale økonomiske samarbeid.

Organisasjonen

G20 driver uten et permanent sekretariat eller fast stab. Møteledelsen roterer mellom medlemmene på årlig basis og velges fra regionale grupperinger av land. Møteleder er del av en ledergruppe på tre medlemmer, der de to andre er tidligere og kommende møteleder. Kommende møteleder etablerer et midlertidig sekretariat for sin lederperiode og koordinerer gruppens arbeid og organiserer møter.
Presidentskapet roterer og innehas gjerne av den nasjon som er vertsland for det forestående statsledermøte. Toppmøtet i 2017 holdes i Hamburg i Tyskland.

Andre minister- og parlamentarikermøter

Det har som en del av G20-samarbeidet også vært avholdt møter mellom landenes ministere for landbruk, energi, utenriks, turisme og handel, samt for parlamentspresidentene.
Frisinnade folkpartiet

Frisinnade folkpartiet var et svensk politisk parti fra 1924 til 1935. Partiet ble stiftet på grunn av at Liberala samlingspartiet ble splittet over spørsmålet om alkoholforbud, hvor forbudsmotstanderne stiftet Liberala riksdagspartiet.
Raceloma

Utseende

Små (ca. 12 millimeter), litt matte gullbasser. Forkroppen har litt grønnlig metallglans, dekkvingene er matt bronseaktige. Hannen har ingen horn eller utvekster på hodet, oversiden er nokså kraftig punktert.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Afrika og Kongo.
Ryfylke

Ryfylke er et distrikt i den nordøstlige del av Rogaland. Ryfylkes sørligste kommune er Forsand og den nordligste er Sauda. Ryfylke omfatter også øykommunene sør i Boknafjorden. Tidligere hørte også Haugalandet til Ryfylke (Ryfylke fogderi). Rygjafylket var opprinnelig navnet på det meste av Rogaland i middelalderen. I dag er Ryfylke en av fire regioner i Rogaland. Geografisk domineres det av fjellområdet Ryfylkeheiene mot øst.
Ryfylke består av de åtte kommunene Forsand, Strand, Hjelmeland, Suldal, Sauda, Finnøy, Rennesøy og Kvitsøy, med et samlet areal på 4 546 km² og 33 908 innbyggere. Jørpeland og Sauda er de to byene i området.

Etymologi

Navnet Ryfylke kommer av ry, som betyr rug og «fylke» som kommer av ordet folk. Ryfylke er der de som spiser rug holder til. De var og kjent som Rugiere og var den eneste av de norske stammefolkene som er dokumentert til å ha migrert ut av Skandinavia.

Geografi

Den nordlige delen med kommunene Sauda og Suldal kalles Indre Ryfylke, mens de østlige delene i fjellandskapet over Strand og Hjelmeland kalles Ryfylkeheiene. Landskapet er veldig variert og representerer Norge i miniatyr med øyer og skjærgård, tradisjonelt kystlandskap, lavland, fjorder, vidder og høye fjelltopper.
Ryfylke har verdenskjente turistattraksjoner som Lysefjorden med Preikestolen og Kjerag.

Stortingsvalgene 1906-1918

Ryfylke var en valgkrets i Stavanger amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Ryfylke valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Ryfylke bestod av herredene Skjold, Vats, Vikedal, Nerstrand/Nedstrand, Sjernerø/Sjernarøy, Fister, Aardal, Hjelmeland, Jelsa, Erfjord fra 1915, Sand, Saude/Sauda og Suldal med rundt 17 000 innbyggere og 9 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.

Næringsliv

Foreningen Ryfylkealliansen jobber for å fremme identitet, bolyst og verdiskaping i Ryfylke gjennom langsiktig merkevarebygging.
Fylkesvei 815 (Vestfold)

Fylkesvei 815 (Fv815) i Vestfold gikk mellom Holt og Fon i Re kommune. Veien varr 2,7 km lang.
2019 ble veien del af fylkesvei 3222.
William Walsham How

Bakgrunn

Han ble født i Shrewsbury som sønn av en advokat, og gikk på skole i Shrewsbury før han begynte på Wadham College i Oxford og University College, Durham. Han ble ordinert i 1846 og var i nesten tretti år aktiv i menighetsarbeid i Whittington i Shropshire og Oswestry.

Biskop

Han avslo forfremmelser flere ganger, men hans energi og suksess gjorde ham kjent, og i 1879 ble han utnevnt til underbiskop i London med tittelen bishop of Bedford. Hans område var østkanten av London.
Der ble han en viktig inspirasjon for fornyelse av kirken. Han grunnla East London Church Fund, og fikk med seg en stor samling entusiastiske hjelpere. Han var svært populær i alle klasser. Selv var han spesielt glad i barn, og ble ofte kalt «barnas biskop».
I 1888 ble han utnevnt til biskop av Wakefield, og i nordengland fortsatte han å gjøre verdifullt arbeid. Prekene hans var rett fram, ærlige og greie. I tillegg til at han gav ut flere bind med prekesamlinger, skrev han en del poesi, som velkjente salmer som «Who is this so weak and helpless», «Lord, Thy children guide and keep» og «For All the Saints». Den sistnevnte er i dag med i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 under tittelen «For alle helgner».
I perioden 1863 til 1868 gav han ut en kommentar for de fire evengeliene, og han skrev en hjelpebok om nattverd. Denne ble utgitt av the Society for Promoting Christian Knowledge på 1890-tallet under tittelen Holy Communion, Preparation and Companion...together with the Collects, Epistles and Gospels. Boken ble utbredt, og man finner fremdeles utgaver av den. How var en viktig person i arbeidet med å utbre det åndelige livet i kirkenn, særlig til de fattige.
Anutpāda

Anutpada er et begrep i vedanta og buddhismen som betyr «fravær av opprinnelse», «ikke kommet inn i eksistens», «ikke fått effekt» eller «ikke-produksjon».   "An" betyr "ikke" eller "ingen".  "Utpāda" betyr "skapelse", "fremkomst" eller "fødsel".
Sabrina Carpenter

Karriere

Sabrina Carpenter er best kjent for å spille Maya Hart, hovedkarakter Riley Matthews' rebelske bestevenninne, i Disney Channel-serien Girl Meets World. Hun har også spilt en liten rolle i filmen Horns (2013),og en rolle i filmen Adventures In Babysitting samt gjestespilt i serier som Law & Order: Special Victims Unit, Phineas and Ferb, Orange Is the New Black og Austin & Ally.
Hun er også kjent for å ha en av hovedrollene i Oppdrag barnevakt, som er en Disney Channel-film. Hun har også jobbet sammen med Alan Walker, de ga ut On My Way 
Som artist ga hun ut debutalbumet Eyes Wide Open i april 2015. Albumet solgte 12 000 eksemplarer første uke og var som høyest nummer 43 på Billboard Hot 200-listen og 31 på Billboard Digital Albums-listen. Hun ga også ut Can't Blame a Girl for Trying som et extended play. Det har solgt 17 000 eksemplarer og vært nummer 16 som høyest på Top Heatseekers-listen.
Hun ga også ut albumet Evolution i 2016
Våland skole

Våland skole er en barneskole i Stavanger. Skolen ligger i Schives gate 1 i Eiganes og Våland bydel. Da skolen ble stiftet i 1911, hadde den om lag 1200 elever. 
I 2010 hadde skolen ca. 475 elever fordelt på 1.-7. trinn. 
Skolens rektor er Eli Ryssdal.
Anita Skorgan

Liv og arbeid

De syv første årene av sitt liv var Skorgan bosatt i Sverige, inntil hun og familien flyttet til Oslo. Skorgan har bakgrunn fra NRKs pikekor og medvirket i ballettsyngespillet Lille Idas blomster, som ble sendt på NRK Fjernsynet i 1968. Hun representerte Norge i Eurovision Song Contest i 1977 med «Casanova» og i 1979 med «Oliver». Hun fikk Spellemannprisen 1979 i klassen pop for platen Ingen vei tilbake og Gammleng-prisen i 1991 i klassen for pop.
Hun har utgitt en rekke CD-er og skrevet sanger for andre artister, blant annet Karoline Krügers «For vår jord», som vant den norske finalen i Melodi Grand Prix i 1988. I 2004 ble Skorgan med i en gruppe kalt Queen Bees sammen med Rita Eriksen og Marianne Antonsen. Våren 2006 ble Marianne Antonsen erstattet av Hilde Heltberg.
Skorgan spilte i 2008 julekonserter for 21. gang.
I forbindelse med sin femtiårsdag utga hun boken Anitas desember, med datteren Sara Skorgan Teigen som illustratør 13. november 2008.
Skorgan ble i 2019 tildelt Kongens fortjenstmedalje. Samme år ble hun innlemmet i Rockheim Hall of Fame sammen med Finn Kalvik og TNT.
Skorgan har vært gift med Jahn Teigen. Sammen har de datteren Sara. Frem til 2009 var hun samboer med sangeren Freddy Dahl.