google/wiki40b huggingface dataset:
Grøndalspasset

Grøndalspasset er et fjellpass på Spitsbergen på Svalbard. Det danner overgangen mellom Passdalen (en sidedal til Semmeldalen) i øst og Grøndalen i vest, og ligger mellom Passfjellet i nord og Tavlebreen i sør. Grøndalspasset ligger i Nordenskiöld Land, rundt 30 kilometer sørvest for Longyearbyen. Snøscooterløypa til Barentsburg, som ligger rundt 25 kilometer mot vest, går over Grøndalspasset.
Marisko

Utseende og pollinering

Mariskoplanter blir som regel rundt 30–50 cm lange med ugreina stengler og store, runde blader med tydelige nerver. Hver plante får 1–2 blomster som  er flere centimeter store. Blomstene består av en stor, bolleforma, gul leppe og fire (egentlig fem, men to er nesten fullstendig sammenvokst) lange, rødbrune blomsterdekkblader som peker i hver sin retning. Blomsten har også et rødprikket, glatt staminodier som fungerer som landingsplass for insekter som tiltrekkes blomsten av duften. De fleste insektene ramler imidlertid ned fra denne landingsplassen og havner i "bollen". For å komme ut igjen må insektet krype bakover mot lyset som slipper inn gjennom to "vinduer" bak i bollen og presse seg ut i bakre kant av blomsten. Før insektet slipper fri må det først passere arrflikene og deretter pollenknappene. Slik sikres krysspollinering. Undersøkelser fra Skandinavia viser at pollinatorene i hovedsak er solitære bier.

Forekomster i Norge

Marisko er ingen sjelden plante, og den finnes fra Porsgrunn i sør til Porsanger og Sør-Varanger i nord. Den finnes spredt flere steder på Østlandet, i Romsdal, i Trøndelag og mye av Nord-Norge. Noen steder finnes den i store populasjoner med hundrevis av individer. Eksempler på dette er Snåsa og Børvatnet naturreservat i Bodø som har landets to største forekomster av marisko. Planta er motivet for kommunevåpenet til Snåsa, og den er også fylkesblomst i Nord-Trøndelag, fylket som Snåsa ligger i.

Vernestatus

Arten er oppført i den nasjonale rødlista som nær trua (NT). Når marisko allikevel er freda, skyldes dette at arten har vært utsatt for sterk samling enten til herbarier eller for innplanting i hager.
Daguan (Zhaotong)

Daguan (kinesisk: 大关县; pinyin: Dàguān Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhaotong.
Befolkningen var på 240 602 innbyggere i 1999.

Jordskjelv

Daguan ble rammet av kraftige jordskjelv i 1844, 1917 og særlig i 1974 (på styrken 7,1).

Samferdsel

Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.
Salome (disippel)

Salome, også kjent som Maria Salome eller Salome fra Galilea, er i Bibelen en av Jesu disipler. Hun blir ofte identifisert med moren til apostlene Jakob og Johannes. (Markus 15:40; 16:1; Matteus 20:20)
Salome var gift med Sebedeus. Sebedeus omtales ikke direkte som Jesu disippel, men hun gjør det. Hun har av noen blitt omtalt som en tante av Jesus.
Bydel Nordre Aker

Strøk

Nordre Aker inkluderer strøk som tradisjonelt sett regnes som både vestkant og østkant. Det er også noen strøk innenfor bydelen som er vanskelig å plassere i noen av disse "boksene", også historisk, siden den eneste klare grensen mellom øst og vest i Oslo er Uelands gate, som i sin helhet ligger utenfor Nordre Aker.
De følgende er tradisjonelle vestkantstrøk: Blindern, Gaustadbekkdalen, Gaustad, Ullevål Hageby, Sogn, Nordberg, Kringsjå, Berg], Grefsen, Disen (Oslo), Lofthus (Oslo) og Kjelsås.
Strøk i Nordre Aker som tradisjonelt anses som østkant, er disse: Nydalen og Storo.
Korsvoll, Tåsen og Brekke er vanskeligere å plassere. Tåsenveien og Svenskegjerdet har iblant blitt brukt som skille. Da blir Tåsen delt mellom øst og vest, lik strøket Ila lengre nede i byen, mens Korsvoll og Brekke er på østkanten. Hvis man bruker Maridalsveien som skille er Tåsen og Korsvoll vest, Brekke øst. Imidlertid finnes det også de som regner Brekke til vestkanten, og dermed bruker Akerselva som øst/vest-skille nord for Nydalsdammen.

Som Oslo Nord

Østkant og vestkant i Oslo brukes om de to delene av Oslo som dannes av det historiske sosio-økonomiske skillet langs Uelands gate. Nord for Uelands gate, hvor Bydel Nordre Aker befinner seg, er det vanskelig å snakke om østkant/vestkant.
Det er også andre grunner til at Øst/Vest-skillet i Oslo passer ganske dårlig i Nordre Aker. Gammel industri har forsvunnet, og de leilighetene som har kommet opp i gamle arbeiderstrøk som f.eks. Nydalen er ganske dyre. Grefsen og Kjelsås var også hjem til arbeidere som betjente industrien, men dette er nå utpregede villastrøk som er noen av byens dyreste. Bydel Nordre Aker har i dag Oslo – og Norges – høyeste utdanningsnivå. Kombinert med de høye boligprisene og det høye inntektsnivået er de gamle østkanstrøkene her oppe ganske atypiske. Til gjengjeld er de tradisjonelt vestlige strøkene i bydelen ikke blant Oslos mest "vestkantete". Spesielt Kringsjå med sin blokkbebyggelse kan minne like mye om Ytre Øst som Ytre Vest, og området rundt Ullevål stadion er heller ikke utprega vestkant i stil og funksjon. Hvordan man skal kunne definere strøkene i Nordre Aker blir derfor veldig utfordrende. 
Villastrøkene på Kjelsås og Grefsen omtales gjerne som «nord i byen», eller bare "Oslo Nord".
Når det gjelder den andre måten å dele inn Oslo på, i Ytre og Indre By, faller Nordre Aker lettere inn i rammene - størstedelen, men ikke alt, av området ligger utenfor Ring 3, og må derfor anses å være i Ytre By. Nydalen og nordre Storo er imidlertid helt på grensen, har et tungt innslag av storbyfunksjoner, og har kjapp adgang til resten av Indre By via T-bane, buss og trikk.
Balthasar van der Ast

Liv

Balthasar van der Ast var født i den sydlige nederlandske provinsen Zeeland i en velstående familie som livnærte seg på handel med ull. Det finnes ingen opptegnelser av fødselen hans, men den 30. juni 1618 antyder juridiske dokumenter i forbindelse med en sak ført av hans eldre bror at van der Ast på daværende tidspunkt var 25 år gammel, noe som fastsetter fødselsåret hans til 1593 eller 1594. 
Faren var enkemann da han døde i 1609 og Balthasar flyttet derfor inn sammen med farens eldre søster Maria og hennes ektemann, kunstmaleren Ambrosius Bosschaert som Maria hadde giftet seg med i 1604. van der Ast kom i lære hos Bosschaert og van der Asts tidlige verker viser tydelig Bosschaerts hånd. van der Ast returnerte senere Bosschaerts hjelp ved selv å lære opp Bosschaerts tre sønner Ambrosius Bosschaert (Ambrosius den Yngre; 1609–1645), Johannes (c.1612/3-1628 eller senere), og Abraham (1606-1683/1684), etter at deres far var død. De gjorde seg alle bemerket innen stilarten stilleben og denne gruppen malere refereres ofte til som «Bosschaert-dynastiet».
van der Ast fulgte familien Bosschaert da den flyttet til Bergen op Zoom i 1615 og igjen i 1619 videre til Utrecht, hvor van der Ast ble medlem av Sint-Lucasgildet. Roelant Savery  ble tatt opp i lauget omtrent samtidig og fikk en betydelig innflytelse på van der Asts malestil i de påfølgende årene og i særdeleshet på Balthasars interesse for tonalitet. Antagelig var Jan Davidszoon de Heem van der Asts elev i Utrecht.
van der Ast ble i Utrecht frem til 1632 da han flyttet til Delft og sluttet seg til den lokale avdelingen av Sint-Lucasgildet den 22. juni 1633.  
Den 26. februar 1633 giftet han seg med Margrieta Jans van Buijeren. Hun fødte to døtre, Maira og Helena. I Delft bodde familien i et hus på Cellebroerstraat inntil 1640 og deretter i et hus på Oude Delft inntil han døde i 1657. Han er begravet i Oude Kerk i Delft.
Troms Innland Fotballkrets

Troms Innland Fotballkrets er en tidligere krets i Norges Fotballforbund.
Troms Innland Fotballkrets ble stiftet 27. august 1933. Tromsø og Omegn Fotballkrets og Troms Innland Fotballkrets ble slått sammen til Troms Fotballkrets 11. februar 1973.
Ibsen Sitat

Ibsen Sitat, også kalt Sitatgaten, er et kunstverk som består av tekster fra Henrik Ibsens dikt, dramatikk, brev og taler lagt ned i gatelegemet i Oslo sentrum. Sitatene snor seg opp midt i hjertet av hovedstaden, langs begge sider av Karl Johans gate fra Grand Hotell og Stortinget, forbi 7. juni-plassen, til Ibsenmuseet, på hjørnet av Henrik Ibsens gate og Arbins gate. I utstrekning er dette det største, norske skulpturprosjektet siden Vigelandsanlegget i Frognerparken ble anlagt. Kunstprosjektet er blitt utformet av kunstnerne Ingrid Falk og Gustavo Aguerre (FA+), og er bekostet av Sparebankstiftelsen DnB NOR på initiativ av Ibsen-stiftelsen (Øivind Johansen, Jan Rudi og Gavin Jantjes). Per Jæger i Foreningen Hovedstadens Sekretariat AB har fungert som prosjektleder.
De første sitatene ble, gjennom en enkel markering på stedet, lagt ned utenfor Universitetets urbygning, og ved musikkpaviljongen på andre siden av gaten, lørdag 12. november 2005. Den høytidelige åpningen og overleveringen av hele sitatgateprosjektet skjedde nesten tre år senere, under Nationaltheatrets Ibsenfestival, torsdag 11. september 2008.
I alt 69 sitater, bestående av 4011 sandblåste stålbokstaver, er nedfelt i fortauene langs den ruten Ibsen daglig spaserte mellom leiligheten i Arbins gate og Grand Café i Oslo.

Prentet inn i folkesjelen

«Høykultur på gateplan» lød slagordet, for ambisjonene var å engasjere og bevisstgjøre et bredt publikum, og spre kunnskaper om hva Ibsens litteratur faktisk har tilført dagligspråket av ordtak og meningsbærende talemåter. Derfor ble også folk flest bedt om å melde inn sine favorittsitater, noe som i Ibsenåret utløste stort folkelig engasjement. Også kjente mennesker, skuespillere og skoleklasser ble oppfordret til å velge ibsenske sentenser fra dikt, drama, taler og brev. Selve plasseringen av sitatene ønsket initiativtakerne skulle gjøre Ibsens litteratur allment tilgjengelig for folk flest. Intensjonen var at de som stoppet opp for å lese sitatene skulle bli slått av undring over hvor dagligdagse og velkjente uttrykkene var. Ibsens litteratur er nemlig full av munnhell og formuleringer som de fleste sikkert ikke aner skyldes Ibsen.
Professor dr.philos. Vigdis Ystad ved Henrik Ibsens skrifter og Ibsenmuseets leder, Erik Henning Edvardsen, har stått for kvalitetssikring av sitattekstene. I tillegg til metallbokstavene i helleleggingen vil det også bli satt ned åtte bronsepiloner formet som gammeldagse ståpulter. Disse er designet av dr. philos. Thomas Thiis-Evensen, og har informasjonstekster forfattet av museumsleder Edvardsen.
Proagapete

Utseende

Middelsstore, slanke trebukker med forkortede dekkvinger. Antennene er slanke og litt lengre enn kroppen. Pronotum er firkantet, noe innsnevret ved roten. Dekkvingene er korte og tilspissede, slik at de ikke dekker bakkroppen eller flygevingene.

Utbredelse

Artene er utbredt i Australia.
Grafisk Byrå

Grafisk Byrå A/S var et holdingselskap for AKP(m-l)s ulike bedrifter på 1970-tallet og 1980-tallet.
Bedriftene var organisert som et konsern, og den formelle bedriftsledelsen satt i Grafisk Byrå. Leder og ansvarlig for konsernets økonomi var siviløkonom Per Selvik, innad i ml-bevegelsen kjent under kallenavnet «Ali Baba». Han satt som enestyre og eneaksjonær i selskapet. I realiteten var hele den økonomiske driften underlagt AKP(m-l)s ledelse, det vil si sentralkomiteens økonomiske utvalg, ØKU.
Grafisk Byrå eide selskapene Forlaget Oktober A/S, Duplotrykk A/S og Industrigrafikk A/S. I tillegg eide selskapet direkte eller via Oktober Plateselskapet MAI A/S. Også Klassekampen A/S og avisens distribusjon Markedsdistribusjon A/S ble eid av Grafisk Byrå, men avisen ble skilt ut som eget, selvstendig aksjeselskap på slutten av 1970-tallet. I motsetning til de høyt profilerte bedriftene Klassekampen, Oktober, MAI og Duplotrykk var Grafisk Byrå et relativt anonymt selskap. Det var en fordel i flere forretningsmessige sammenhenger, eksempelvis var det lettere da den «beryktede» politiske bevegelsen skulle ut på leiemarkedet for å finne lokaler til Klassekampens dagsavis-drift.
I 1982 anslo tidsskriftet Økonomisk Rapport at «AKP-konsernet» hadde en årlig omsetning på mer enn 25 millioner, i datidens kroneverdi. De ulike bedriftene var i stor grad finansiert gjennom innsamlinger. I alt hadde AKP samlet inn om lag 13 millioner fra 1975 til 1982. Konsernmodellen gjorde det mulig å overføre midler og gjeld mellom selskapene, og i en tid da datamaskinene ennå ikke hadde tatt over alle regnskapsrutiner var dette enkelt: «Penger fløt i plastposer mellom de ulike virksomhetene i 'konsernet'».
Da AKPs forlag Oktober i 1991 skulle selges til Aschehoug satt Oktober fortsatt med en gjeldspost på 1.1 millioner til Grafisk Byrå, som da var nedlagt. Før det ble enighet om salget blant interessentene på Oktobers side, forlangte AKP at disse pengene skulle gå til avisa Klassekampen, noe forlagsledelse og forfattere aksepterte.
South Park (sesong 6)

Dette er en oversikt over South Park-episoder i sesong 6:

Free Hat

Dette er episode 88 av TV-serien South Park. Denne episoden tar opp kampen mot restaurering av filmer, og den siste delen av episoden er en parodi på Raiders of the Lost Ark. Trey Parker og Matt Stone angrep Steven Spielberg og George Lucas igjen i 2008 som hevn for den elendige Kingdom of the Crystal Skull.
Guttene skal se Imperiet slår tilbake på kino, men oppdager at det er en restaurert versjon av den klassiske filmen. De forlater skuffet kinoen og bestemmer seg for å stifte en organisasjon som skal kjempe mot endring av filmer. De henger opp lapper om sitt første møte, hvor Cartman skriver på: "Free hat" (oversettelse: gratis hatt/løslat Hat). På møtet dukker det opp en folkemengde som vil løslate Hat McCullough, en fiktiv spedbarnsmorder. Guttene ender med å måtte redde Raiders of the Lost Ark fra den onde Steven Spielberg og hans medhjelper George Lucas alene.
Rolf Fränkel

Utdanning

Fränkel studerte fra 1927 til 1930 odontologi i Leipzig og Marburg og avsluttet utdanningen i 1931. Etter å ha avsluttet studiene med gode resultater fikk han en treårlig assistentlegestilling ved Hufeland-Krankenhaus i Essen og deretter slo han seg ned i Zwickau og drev privat praksis. Under ledelse av professor Reichenbach arbeidet han under andre verdenskrig i sykehus i Leipzig og  Bad Lausick hvor han behandlet skader i kjeven og ansiktet.

Karrére

Etter andre verdenskrig og til 1960 arbeidet Fränkel i sin private praksis i Zwickau og gjorde seg særlig bemerket med sin utvikling av medisinske innretninger innenfor kjeveortopedien. 
Fra 1955 satte Fränkel inn buccalplater til tannregulering,
I 1956 begynte han å arbeide med bøyelige plater. Disse arbeidene førte i 1957 til utviklingen av funksjonsreguleringsinnretningen hans. 
Fra 1959 var han ledende i behandling med leppeskjermer.
Han ble anerkjent som sakkyndig og leder i arbeidskretsen og ble verdsatt høyt. 
Etter 1960 ga han opp sin prasis og grunnla et kjeveortopedisk institutt i Zwickau, Heinrich-Braun-Krankenhaus hvor han i årenes løp vant stor anerkjennelse. 
Her utviklet han (i 1960) en innretning til praktisk bruk i ortopedien og brukte den.
Vitenskapsmenn og praktikere kom til Zwickau for å lære om hans behandlingsmetode i videreutdanningskurs og som hospitanter. 
Det fulgte tallrike kurs og gjesteforelesninger i inn- og utland, selv i land som til da hadde utelukkende behandlet med apparatur som var festet. 
Rolf Fränkel kvalifiserte seg i 1966 og ble professor ved Medizinischen Akademie Erfurt.

Ærespriser

Professor Fränkel var æresmedlem ved Deutschen Gesellschaft für Kieferorthopädie og i mange tyske og utenlandske organisasjoner. 
Han var ofte president for internasjonale kongresser. 
I 1990 ble han æresdoktor ved Humboldt-Universität Berlin.
I Detroit (Michigan, USA) ble en klinikk oppkalt etter ham. 
Utmerkelsen Albert H. Ketcham Memorial Award ble tildelt ham i Mai 1995 og innebær internasjonal anerkjennelse av hans vitenskapelige arbeid.
Selv om Fränkel kunne reise fritt ut og inn av DDR og fikk forlokkende tilbud fra utlandet så kom han alltid tilbake til hjembyen Zwickau. 
Rolf Fränkel ble i 1998 æresborger i byen Zwickau.
Ingunn Ulfsten

Bakgrunn og utdannelse

Ulfsten har utdanningen sin innenfor kommunikasjon og journalistikk, og har siden 2013 vært fagpolitisk leder i Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon (FFO). Før dette kom hun fra stillingen som produktansvarlig i Forskningsparken AS. Tidligere har hun også jobbet som informasjonsrådgiver på Stortinget.

Politisk arbeid

Ulfsten var tidligere  fylkesleder i Akerhus KrF og var førstekandidat for partiet i Akershus ved stortingsvalget 2017. På de påfølgende plassene fulgte Torleiv O. Rognum (Asker) og Lars B. Salvesen (Eidsvoll)
Trigonophorus delesserti

Utseende

En ganske stor (opptil 42 millimeter), avlang, glinsende grønn gullbasse. Hannen har et flatt, spadeformet framspring i pannen (slektsnavnet betyr "trekant-bærer") og også en kort pigg som går fra bakhodet forover. Hunnen har lignende, men noe mindre, framspring.  Kroppen er ganske fint punktert, uten tydelige punktstriper på dekkvingene. Beina er grønnlige.

Utbredelse

Arten lever i det sørlige India.
Uskmouth kraftverk

Uskmouth kraftverk er et varmekraftverk i Monmouthshire i Wales, Storbritannia. Anlegget har hatt opp mot 2 000 ansatte. Det har en installert produksjonskapasitet på 360 MW, fordelt på tre blokker på ca. 120 MW hver. Ved anlegget Uskmouth (1956) er seks små blokker nedlagt, mens Uskmouth-B (1962) drives videre med betydelige oppgraderinger og NOX-rensing.
Brenselkilden er kull og biomasse. Operatør er selskapet Uskmouth Power plc.
De totale CO2-utslippene ble doblet i 2008 og var ca. 1 261 300 tonn, mens det samme årets kvote var 0,89 mill tonn.
Brahmajālasūtraen

Brahmajālasūtraen (tradisjonell kinesisk: 梵網經, pinyin: Fànwǎng jīng, japansk: Bonmōkyō), også kalt Sutraen om Brahma's nett, er en Mahayanabuddhistisk vinaya sutra.  Den kinesiske oversettelsen kan bli funnet i Taishō Tripiṭaka.  Den tibetanske oversettelsen kan bli funnet i Peking (Beijing) Kangyur 256. Fra tibetansk ble den oversatt til mongolsk og Manchu.  Den er også kjent som Brahmajāla Bodhisattva Śīla Sūtra
Erigone dentigera

Utseende

Erigone dentigera er en liten edderkopp. Kroppen ganske skinnende og blank, todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, forholdsvis liten, litt flat hos hunnen, mens hannene har en noe særegen høy hodeprofil. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Erigone atra er den vanligste norske arten.
Trans-Anatolian Pipeline

The Trans-Anatolian Pipeline (TANAP; tyrkisk: Trans-Anadolu Doğalgaz Boru Hattı) er en naturgassrørledning som gjør Aserbajdsjans gassresurser tilgjengelig for det europeiske markedet. Den skal frakte 16 milliarder kubikkmeter gass i året fra Shah Deniz steg 2 i Aserbajdsjan gjennom Georgia og Tyrkia til Europa.
TANAP ble først diskutert ved det tredje Svartehavsforumet for energi og økonomi, holdt i Istanbul 17. november 2011. Prosjektet ble offisielt etablert i Kars 17. mars 2015 av Tyrkias president Recep Tayyip Erdoğan, Aserbajdsjans president İlham Əliyev og Georgias president Giorgi Margvelashvili. Bygging av rørledningen startet i 2015, og den ble åpnet i juni 2018. Hovedkontoret for TANAP Natural Gas Transmission Company er i Nederland.

Rute

Rørledningen Trans-Anatolian er en sentral del av Southern Gas Corridor sammen med South Caucasus-rørledningen og den transadriatiske rørledningen, og begynner fra Sangachal steg i Aserbajdsjan. Omkring 1850 kilometer lange hoveddelen av rørledningen ligger i Tyrkia og går gjennom 20 fylker. Den går først fra Türkgözü i Ardahan og passerer deretter gjennom Kars, Erzurum, Erzincan, Bayburt, Gümüşhane, Giresun, Sivas, Yozgat, Kırşehir, Kırıkkale, Ankara, Eskişehir, Bilecik, Kütahya, Bursa, Balıkesir, Çanakkale, Tekirdag og Edirne for å levere naturgass til Europa. Rørledningen går gjennom 19 kilometer under vannet i Marmarahavet.
Yrkesetikk

Yrkesetikk omfatter de moralske forventningene til utøverne i en bestemt yrkesgruppe. Yrkesetikk kan bestå av lovregulerte standarder, av retningslinjer som yrkesgruppen selv har forpliktet seg til, og/eller av uskrevne regler. Yrkesetikk skal på den ene siden sikre et felles verdigrunnlag å arbeide ut fra (innenfor yrkesgruppen) og på den andre siden at yrket bidrar til samfunnets og allmennhetens beste. Som fagdisiplin regnes yrkesetikken som en del av den anvendte etikken.

Eksempel: sykepleie

For å sikre at man har et felles verdigrunnlag å arbeide ut fra i helse- og sosialsektoren, har de fleste yrker i denne sektoren utarbeidet egne yrkesetiske retningslinjer (se f.eks. legenes hippokratiske ed). Det er regler som sier noe generelt om hvordan en skal opptre på en arbeidsplass i ulike samarbeidsforhold, og hvilke holdninger en forventer av den enkelte i yrkesutøvelsen. De yrkesetiske retningslinjene er med på å gi en yrkesgruppe en felles verdimessig plattform og en felles identitet. Retningslinjene skal også gi pasienter/brukerne trygghet for at ingen skal kunne misbruke stillingen sin, at yrkesutøverne overholder taushetsplikten m.m.
Innen sykepleie vil en ansatt kanskje møte pasienter og pårørende som har andre forventninger om hva god omsorg er, enn det de selv har. Når mennesker fra mange forskjellige land og kulturer arbeider sammen i et flerkulturelt samfunn, er det spesielt viktig å være enig om hvilke verdier som skal gjelde i møte med pasienter/brukere, pårørende, kollegaer og arbeidsgivere.
Kanchanaburi

Kanchanaburi (กาญจนบุรี) er provinshovedstaden i provinsen Kanchanaburi i det  sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 63 700. Byen ligger ved den sørlige gjenværende delen av Thailand–Burma-jernbanen, og har daglige togavganger til hovedstaden Bangkok. 
Den ligger ved elven Kwai, gjort kjent ved filmen Broen over Kwai fra 1957. Luksustoget Eastern and Oriental Express går via Kanchanaburi og stanser der for at de reisende skal få ta en elvebåtsekskursjon til jernbanebroen som er gjenreist der japanernes krigsfanger først bygde den under annen verdenskrig (1942). (I filmen ble broen sprengt av sabotører fra krigsfangenes egne rekker – i virkeligheten ble den bombet av allierte fly og så raskt gjenoppbygd.) Broen krysser egentlig elven Kwai Yai, noen kilometer over punktet der den flyter sammen med Kwai Noi, rett ved Kanchanaburis sentrum, og de to danner elven Mae Klong som flyter videre ned til Siambukten.
Før 1960 ble Kwai Yai betraktet som det øvre løp av Mae Klong – således var ikke Kwai et navn som ble benyttet om elven på det aktuelle sted på 1940-tallet.
Way Out West Festival

Way Out West er en tre-dagers musikkfestival som avholdes i Göteborg, Sverige i august, hvor det spilles variert populærmusikk av artister, hovedsakelig fra sjangrene rock, elektronika og hiphop.

Beliggenhet

Hovedfestivalen finner sted i den 137 hektar store parken Slottsskogen i Göteborg på fredagen og lørdagen av festivalhelgen. I tillegg spiller mange artister på forskjellige scener i og rundt sentrum i Göteborg på torsdag, fredag og lørdag kveld.

2007

Den første Way Out West-festivalen ble avholdt den 9. til 11. august 2007.

2008

Den andre festivalen ble avholdt 7. til 9. august 2008.

2009

Den tredje festivalen ble avholdt den 13. til 15. august 2009.
10. årtusen f.Kr.

(11. årtusen f.Kr. – 10. årtusen f.Kr. – 9. årtusen f.Kr.)