Svarthund

Svarthund (engelsk black dog) er et generelt navn som gitt til skumle vesener fra folkeminne som finnes hovedsakelig på De britiske øyer. Den svarte hunden er i hovedtrekk et dyr om natten, ofte knyttet til djevelen, og når man så den var det et forvarsel om døden. Det ble beskrevet som antatt større enn en vanlig hund og med store, skinnende øyne. Svarthund er ofte knyttet til tordenvær, som med en spøkelseshund i Bungay i Norfolk som ble kalt for «Black Shuck». Slik skumle hunder knyttes også til vegkryss, steder for henrettelser og gamle gangvei og stier fra gamle dager.
Opprinnelsen til fortellingene om og frykten for svarthunden er vanskelig å oppdage. Det er heller ikke vært mulig å avdekke om den har sitt opphav i de keltiske eller germanske elementene i britisk kultur. I all europeisk mytologi er hunder benyttet i nedsettende vendinger og knyttet til døden, noe som spesielt med tanke på det nære forhold som tradisjonelt har eksistert mellom hund og menneske. Antagelig er svarthunden en abstrakt hund, en annen hund, i motsetningen til ens egen kjente og tidvis kjære hund. Svarthunder som skumle vesener er blant annet Cŵn Annwn, Garmr og Cerberus, alle disse er på en eller annen måte assosiert som voktere av underverden. Denne assosiasjonen synes derfor å være knyttet til hunders generelle hang og interesse for avfall og søppel. Det er mulig at den svarte hund er den mytiske summen av disse forestillingene.
Svarthundene er bortimot generelt sett på som ondskapsfull, og noen av dem, slik som Barghest, er sagt å være direkte farlige. Noen få slik som med Gurt Dog i Somerset skal etter sigende ha vært harmløse.
Disse hundene, eller avarter av dem har også gått igjen i skjønnlitteraturen; i Bram Stokers bok Dracula tar Drakula form av en stor svart hund som kan minne om en barghest. Barghest finnes også med i barneboken The Whitby Witches, skrevet av Robin Jarvis. En monsterhund finnes i boken The Witches av Roald Dahl. I Sherlock Holmesboken Hunden fra Baskerville, skrevet av sir Arthur Conan Doyle, finnes en skummel hund ute på den øde, tåkefylte engelske landsbygda som selve essensen av disse nevnte forestillingene.

Lokale svarthunder på De britiske øyer

Blant de mest kjente svarthundene er Barghest fra Yorkshire og Black Shuck fra East Anglia.
Andre former som er nedtegnet i folkeminne er ulike navn som «Hairy Jack», «Skriker», «Padfoot», «Cu Sith», «Galleytrot», «Capelthwaite», «Mauthe Doog», «Bogey Beast», «Guytrash», «Gurt Dog», og på kontinentet fantes «Oude Rode Ogen» i Nederland og spanske «Dip» i Catalonia.

Devons Yeth-hund

Yeth-hund, også kalt for yell-hund er en svart hund som finnes i folkeminne i Devon. I henhold til Brewers Dictionary of Phrase and Fable er dette en hodeløs hun som er ånden til et udøpt barn. Den rasler gjennom skogene om natten og lager støy. Denne ble nevnt i Denham-traktatene, en rekke pamfletter i små opplag på midten av 1800-tallet som rapporterte om folkeminne og overtro. Også denne hunden har blitt nevnt som inspirasjon for Conan Doyles hund fra Baskerville som ble beskrevet som «en enorm kullsvart hund, men ikke en slik hund som dødelige øyne noen gang ville se».

Kanaløyene

På Guernsey er det to navngitt hunder. Den ene kalles Tchico (Tchi-coh to normanniske ord for hund, hvorfra cur kommer fra) og er hodeløs og antatt å være et fantom av tidligere lensmann (bailiff) på Guernsey, Gaultier de la Salle, som ble hengt etter å ha falskt anklaget en av sine vasaller . Den andre hunden er kjent som Bodu eller tchen Bodu (tchen er hund på Guernsey-normannisk – Dgèrnésiais). Denne dukker opp vanligvis i Clos du Valle, og forutsier døden til den som ser den eller noen som står denne nær. Det nevnes også et antall andre vesener, vanligvis knyttet til stedsnavn avledet fra bête (udyr).
I folkeminne på Jersey er denne dødens svarthund også kalt for Tchico, men en beslektet overtro i Tchian d'Bouôlé (Svarthunden fra Bouley) forteller om en fantomhund som opptrer når det er forferdelig uvær. Denne fortellingen er forklart som at den ble satt ut av smuglere som ønsket å avskrekke folk for å være ute og bli vitne til piratenes bevegelser.
På fastlandet Normandie er hunden referert til som Rongeur d'Os (beingangeren).

Wales

Motpart i Wales er gwyllgi, mørkets hund, en fryktelig gjenferd av en stor hund med fordervelig ånde og lynende røde øyne. Kanskje beslektet er Cŵn Annwn, knyttet til Annwns underverden, slik det er beskrevet i Mabinogis fire deler, men disse vesener er beskrevet som skinnende hvite enn kullsvarte i middelalderens tekster.