google/wiki40b huggingface dataset:
Megaceras jason

Utseende

En stor, (opptil 80 millimeter), blank, brunsvart hornbille. Hannen har et kraftig, i spissen kløvet horn i pannen og to store horn på pronotum, som er høyt hvelvet, for det meste svært blankt men med et parti med kraftig, nettmønstret mikroskulptur på hver side. For-leggen (protibia) har tre tenner. Hunnen er blank, uten horn med med et par små knøler på pronotum, område foran disse med kraftig, tverrmasket mikrioskulptur. Dekkvingene er glatte og blanke.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse billene. De fleste av artene er tilsynelatende sjeldne, og lever i løvskog. De voksne billene er nattaktive. Larvene utvikler seg mest sannsynlig i råtne stokker.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Venezuela og Guyana i nord til Bolivia i sør.
In the Middle of an Island

«In the Middle of an Island» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Nick Acquaviva og Ted Varnick. Den ble publisert i 1957.
King Brothers, Tony Bennett og The Ames Brothers hadde listeplasserte versjoner.
Innspillingen med Tony Bennett ble utgitt av Columbia Records med katalognummer 4096.
Innspillingen med The Ames Brothers ble utgitt av Capitol Records med katalognummer 3762.

Norsk versjon

Jacob Hjelte har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «På en øy i havet».
Bjarte Flem

Selvmålet

Flem er kanskje mest kjent for en tabbe han gjorde i en kamp mot Sogndal den 4. september 1988, da han kastet ballen i eget mål. Fotballkampen ble sendt direkte på NRK TV. Tromsø ledet 1–0, men Flems tabbe sørget for at kampen endte 1–1. Naturligvis ble dette forsidestoff i avisene dagen etter, og vist på TV-kanaler verden rundt. Siden har tabben også dukket opp i utallige tabbevideoer på Internett. Lørdag 14. april 2007 ble selvmålet kåret til tidenes største norske idrettstabbe i TV-programmet Topp 10 på NRK1. Bjarte Flem flyttet senere til Bergen, og spilte to sesonger for Fyllingen, før han returnerte til Tromsø i 1991.

Etter fotballkarrieren

I dag jobber Bjarte Flem som salgssjef i Westcoast, et firma som blant annet eksporterer sild til Ukraina.
Rosignal

Handling

Militærakademiet Bunker Hill besluttes nedlagt av myndighetene for å gi plass til moderne boliger. Dette faller general Harlan Bache tungt for brystet og han bruker all sin innflytelse for å stoppe vedtaket. I en tale til skolens unge kadetter forteller han om skolens skjebne og klarer ved hjelp av sin karismatiske begavelser å oppildne de unge kadettene såpass at de sverger på at de ikke under noen omstendigheter vil oppgi sin skole. 
Under en tilstelning like utenfor leiren noen dager senere, skjer det en dramatisk hendelse som skal få drastiske konsekvenser for lokalsamfunnet. Under en håndgemeng med noen lokale tenåringer blir generalens pistol revet ut av hans hylster og en av ungdommene blir drept av et vådeskudd. General Bache blir arrestert og like etter får kadettene vite at han har blitt innlagt på sykehus etter et hjerteslag. Derfra blir det opp til den unge og nyutdannede kadettmajor Brian Marveland å ta kommandoen, og under hans ledelse startes en protestaksjon som går over i opprør og okkupasjon av skolen. Politiet tilkalles, men slåes tilbake av de unge kadettene som nå har væpnet seg med automatvåpen. Disse dramatiske hendelsene gjør at tropper fra nasjonalgarden tilkalles og legger skolen under beleiring.
En natt løsnes et skudd og ved en feil blir et barn på skolen skutt og drept. Forvirring, hat og kampvilje blusser opp og protestaksjonen utvikler seg til et regelrett slag mellom to bevæpnede styrker. Alt dette skjer mens kadettenes bekymrede foreldre står utenfor og forsøker å overtale deres barn til å oppgi kampen.

Om filmen

Rosignal var filmdebuten til Sean Penn og den andre filmen som Tom Cruise medvirket i.
Filmen ble innspilt på Valley Forge Military Academy and College i Philadelphia.

Filmanmeldere og publikum

Filmen fikk forholdsvis god mottakelse av filmkritikerne og har oppnådd 71 % på Rotten Tomatoes. Den kjente amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den tre av fire stjerner og dro paralleller til den kjente romanen Fluenes herre. Han gav særlig ros til skuespillerprestasjonene.
Filmen ble en moderat publikumssuksess i USA hvor den innbrakte $35,6 millioner. Den endte opp på en 16.-plass over de meste innbringende filmene i USA for 1981.

Priser og nominasjoner

Timothy Hutton ble nominert til en Golden Globe for sin rolletolkning i filmen.
Knock, Knock Who's There?

Om sangen

7. mars 1970 sang Mary Hopkin seks sanger i den britiske finalen, A Song for Europe, som ble vist i BBC1-serien It's Cliff Richard.
Hopkin ble valgt av BBC til å være Storbritannias representant i Eurovision Song Contest det året, og vinneren av postkortavstemningen skulle avgjøre hvilken av de seks sangene som ville gå videre med henne til finalen i Amsterdam. «Knock, Knock Who's There?» var det sjette og siste bidraget som ble fremført den kvelden, og den vant postkortavstemningen med mer enn 120 000 stemmer. 
I Amsterdam ble sangen fremført som syvende bidrag om kvelden 21. mars 1970, etter Frankrikes Guy Bonnet med «Marie-Blanche», og før Luxembourgs David-Alexander Winter med «Je suis tombé du ciel».
Da avstemningen var ferdig, hadde sangen fått 26 poeng og endte på andreplass av tolv deltakere. Bidraget mottok poeng av ni av elleve mulige juryer.
Hopkin utgav sangen på singlen Apple Records APPLE 26 i 1970. Produsent var Mickie Most.

Teksten

Sangeren uttrykker en optimisme hun lenge har hatt om utsikten for at kjærligheten til slutt finner henne. Nøyaktig på det tidspunkt da hennes optimisme har falmet og hun har gitt opp å finne kjærlighet og vennskap, hører hun et knock knock som innebærer at kjærligheten til slutt har blitt oppnåelig for henne. Opprømt inviterer hun kjærligheten til å «come inside» og komme inn i hennes liv.

Norsk versjon

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Lukk opp min dør». Sangen ble utgitt av Hanne Krogh på singelen Triola TN 590 i 1970.
Ceterum censeo Carthaginem esse delendam

Ceterum censeo Carthaginem esse delendam er et latinsk uttrykk som på norsk betyr «Forøvrig mener jeg at Karthago bør ødelegges».
Ifølge historikeren Plutark ble setningen berømt fordi den romerske senatoren Cato den eldre pleide å avslutte alle sine taler i Senatet med disse ordene. Det var etter en reise til Karthago i 157 f.Kr. i et forgjeves forsøk på å megle at Cato ble overveldet av byens velstand. Dette førte til at han ble overbevist om at Karthago var en direkte trussel mot Roma. Cato den eldre fikk gjennom sitt syn i den tredje punerkrig i 146 f.Kr. da Karthago ble fullstendig tillintetgjort.
Til setningens berømmelse har også det faktum bidratt, at den inneholder to karakteristiske størrelser innen latinsk grammatikk, nemlig formen gerundiv (delendam) og konstruksjonen akkusativ med infinitiv (Carthaginem esse). På grunn av dette er sitatet blitt hyppig brukt som illustrasjon av latinlærere.
Gutcher

Gutcher er en bosetning på nordøstkysten av øya Yell i Shetland. Fergeforbindelsen over Bluemull-sundet til Belmont på Unst er en del av veien A968. Det går også ferge fra Gutcher til Hamars Ness på Fetlar.
Under andre verdenskrig ble stedets tidligere postkontor bombet av Luftwaffe som et forsøk på å bryte ned kommunikasjonssystemer.
Schaefferellus

Utseende

En middelsstor (4,8 - 6  millimeter), valngt, litt flat, blank, rødbrun gjødselbille. Hodet er skovlformet, tydelig innbuktet i  midten. Pronotum er avrundet, fint og tett punktert. Dekkvingene er avlange med fine punktstriper.

Levevis

Arten kommer til lys, forøvrig er ingenting kjent om biologien.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika og Mexico.
Bolstadtunnelen (jernbanetunnel)

Bolstadtunnelen er en 110 meter lang ensporet jernbanetunnel på Bergensbanen, på strekningen mellom Bolstadøyri stasjon i Voss kommune og Dale stasjon i Vaksdal kommune.
Nåverdimetoden

Diskonteringsrente

Diskonteringsrente er den renten alle fremtidige kontantstrømmer diskonteres med. Diskonteringsrenten kan være basert på renten til alternative investeringer eller kalkulert basert på for eksempel kapitalverdimodellen. Diskonteringsrenten avgjør i stor grad lønnsomheten i prosjektet. Dess lavere en diskonteringsrente settes jo større vil nåverdien bli. Settes diskonteringsrenten høyere enn den bør vil dette føre til kunstig lave nåverdier og dermed føre til at potensielt lønnsomme investeringer ikke utføres. Settes den derimot lavere vil nåverdien bli kunstig høy og gjøre potensielt ulønnsomme investeringer tilsynelatende lønnsomme. Internrenten er den kalkulasjonsrenten som gir prosjektet en nåverdi lik null.
Rubber Soul

Bakgrunn

Tittelen skyldes en svart jazzmusiker som på spottende vis karakteriserte Mick Jagger som «plastic soul». En kan også høre Paul McCartney rope «Plastic soul, man, plastic soul» under opptakene. «Plastic» ble altså endret til «Rubber».
Innspillingene av Rubber Soul tok ikke mer enn en måned og ble ikke avsluttet i studio før i midten av november, men ble mixet og gjort ferdig på rekordtid for å rekke julesalget. Albumet ble faktisk sluppet på samme dag som dobbeltsingelen «We Can Work It Out» / «Day Tripper» henholdsvis 3. desember (UK) og 6. desember 1965 (USA), som også ble spilt inn i begynnelsen av november. Til tross for hastverket regnes utgivelsen av Rubber Soul for å være en av de mest musikalske og best gjennomførte album.
Kunstklinker

Kunstklinker er et mindre håndverksfag. Virksomheten består i å reparere bruksgjenstander og kunstgjenstander i ulike typer keramisk materiale. Porselen og andre typer keramikk knuses lett ved uhell og uforsiktighet. Dette kunne være svært kostbare gjenstander om de skulle gjenskaffes. Kunstklinkeren kan reparere slike ødelagte gjenstander på en profesjonell måte. I mange tilfelle kan delene settes sammen og gjenstanden kan få tilbake sin form og i alle fall tilfredsstille de krav man har til en dekorativ gjenstand.
En moderne kunstklinker bruker lim til å sammenføye deler i en ødelagt gjenstand. Også manglende eller pulveriserte deler kan bygges opp med plastisk masse.
Begrepet kunstklinker henger sammen med teknikken som ble brukt i tidligere tider. Håndverkeren boret små hull i gjenstanden som skulle repareres og føyet disse sammen med metallbeslag som ble tilpasset svært nøyaktig og klinket i endene slik at de ikke skulle falle ut.
Begrepet kunstklinker er særlig brukt i dansk språk, men forekommer også i norsk.
Seilskutetida

Seilskutetida er en betegnelse som brukes om den tidsperioden da seilskuter var dominerende som transportmiddel på sjøen. Begrepet er i bruk på mange språk.

Avgrensning

Seilskutetidas slutt er enklere å fastsette enn seilskutetida begynnelse. Seilskuter ble avløst av dampskip og samtidig ble transport over land mer effektiv med jernbane og motorisert biltrafikk på veier. Seilskutetidas begynnelse er vanskelig å fastsette, fordi det krever kunnskap om skipstypenes utvikling, og overgangen fra båt til skip.

Seilskutetidas begynnelse

Mange vil mene at seilskutetida tok til på 1500-tallet, fordi skipene da ble større og omfanget av lange seilaser ble større etter oppdagelsene av nye verdensdeler. Men fartøy og båter med seil som framdrift, til så vel handel som krig, er brukt langt tilbake i historien. I middelalderen var trafikken med mindre seilfartøyer gjennom Nordsjøen, Skagerrak, Kattegat, Øresund og Østersjøen av stor betydning for utvikling av handel og kultur i alle land som grenset til disse sjøområdene, også Norge.
En norsk handelsflåte av betydning fikk vi først på 1700-tallet.

Gullalder for seilskuter i Norge

Gullalderen for norske seilskuter begynte 1848, da England opphevet navigasjonsakten og frem til første verdenskrig, da dampskip for alvor overtok transporten på havet. Frem til 2. verdenskrig seilte det imidlertid norske seilskuter i handelsfart.
I den første fasen var de norske fortrinnene lave lønninger og en lang kyst. Eksport av trelast var også en viktig næring som hadde stor betydning. Hoveddelen av de norske seilskutene hørte hjemme på Sør-, Øst- og Sørvestlandet. Eierformen var ofte partrederi. Det betyr at skipet (hver skute var ett rederi) var eid av flere eiere som hver hadde et visst antall parter i skipet. I området rundt Arendal var det vanlig at bøndene ble redere ved å levere tømmer til skipene. Midt på 1880 tallet, i gullalderen, oversteg ligningsverdien av seilskutene i Nedenes amt alle gårdene i amtet.

Seilskutetidas slutt

Seilskutetida tok slutt da dampskipene overtok, og de fleste vil mene at år 1900 kan settes som tidspunktet da seilskutetida var forbi. Tyngdepunktet i den norske flåten hadde da flyttet seg fra seilskip til dampskip. Men de siste store seilskutene var i drift til etter 1. verdenskrig, og små seilskip i spesiell fart var i drift helt til 1950-årene.
Kjetil Karlsen

Utdannelse og arbeid

Karlsen er fastlege ved Sørbyen legesenter i Tromsø, som han etablerte sammen med kollega Charlotte Goll i 2002. Han har kommunal bistilling som lege ved Tromsø fengsel. Karlsen er utdannet cand.med. fra Universitetet i Oslo 1995, og har en mastergrad i medisinsk etikk fra Michigan State University i USA 1996. Han har studert språk, filosofi, medisin og historie ved universiteter i Frankrike, Spania, USA og Sør-Amerika. Karlsen var stipendiat ved Senter for medisinsk etikk i Oslo fra 1989 til 1995. Han ledet et fagutviklingsprosjekt i Tromsø fengsel fra 2005-2007 og var redaktør for fengselshelse på Helsebiblioteket fra 2007 til 2010. I 2010 ble Karlsen valgt som leder for fengselsmedisinsk referansegruppe, Norsk forening for allmennmedisin.

Samfunnsengasjement

Som tilsynslege ved Nordkalotten asylmottak i Narvik argumenterte Karlsen for en nasjonal standard for førstegangs helseundersøkelse for asylsøkere. Som fengselslege holder han foredrag nasjonalt og internasjonalt, og arbeider for bedre helsetilbud og rettssikkerhet for pasienter i fengsel. 
Kjetil Karlsen mottok 13. januar 2011 Zola-prisen for sin kamp for at det internasjonale regelverket for fangebehandling skal overholdes. I 2005 varslet han om brudd på regelverket for bruk av isolat overfor fanger i Tromsø Fengsel. Karlsen havnet i en konflikt med ledelsen i Tromsø fengsel og arbeidsgiveren Tromsø kommune etter at en innsatt forsøkte å ta sitt eget liv på cella i 2008. Da Karlsen varslet Kriminalomsorgen om det han betraktet som brudd på regelverket, ble han suspendert fra stillingen som fengselslege. Han ble senere gjeninnsatt som lege i Tromsø.
I januar 2012 tok Kjetil Karlsen, sammen med andre almenmenleger, initiativ til Fastlegeaksjonen mot innføringen av en ny fastlegeforskrift.  2802 allmennleger[1] – mer en 2/3 av alle landets fastleger – signerte et brev til helseministeren der det bes om at forslag til ny fastlegeforskrift trekkes i sin helhet og og at departementet går i dialog med Legeforeningen, fagmiljøer og Kommunenes sentralforbund. Han mottok Allmennlegeprisen 2012 på vegne Fastlegeaksjonen ildsjeler, for et "brennende engasjement for allmennmedisinen som fag, med pasienten i sentrum". En revidert forskrift trådte i kraft 1. januar 2013.
Terminal Coca-Cola

Terminal Coca-Cola er en av de største bussterminalene i Costa Ricas hovedstad San José. Den befinner seg i den vestlige delen av byens sentrum, nord for Avenida 1. Terminalen betjener hovedsakelig mellomdistanseruter til og fra steder vest for San José, deriblant Atenas, Bagaces, Jacó, Naranjo, Orotina, Palmares og Zarcero.
Layon

Layon (le Layon) er en 89,9 kilometer lang elv i departementene Deux-Sèvres og Maine-et-Loire i Vest-Frankrike. Kilden er nær Saint-Maurice-la-Fougereuse. Elven renner stort sett nordvestover.
Folkets Røst (illegal avis)

Folkets Røst var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge i andre verdenskrig.
Beslutningen om å utgi avisen ble tatt på et møte i Oslo i september 1941, og første nummer forelå i oktober. Bak avisen sto sentrale folk i Norges Kommunistiske parti, - Christian Hilt, Erling Heiestad, Lars Nordbø og Adelstein Haugen. Hilt var avisens redaktør.
Folkets Røst var en enkel, stensilert trykksak. Et av numrene som er bevart er på seks sider. Den kom kun kort tid, fram til NKP begynte å utgi Friheten. Enkelte oppfatter Friheten som en ren fortsettelse av Folkets Røst.
Alkhornet

Alkhornet er et fjell på Spitsbergen, Svalbard. Alkhornet er 428 moh og ligger på det sørøstligste delen av Protektorfjellet, på sørsiden av Oscar II Land.
Alkhornet har flere hekkekolonier for sjøfugl, som lunde, polarlomvi, teist og krykkje, og er blant de viktigste fugleområdene i Europa. Den kanskje viktigste bestanden her er av måkearten havhest, som det er meget store mengder av her og litt lengre vest på Daudmannsøyra langs Forlandssundet.
Under Alkhornet ligger rester etter den norske overvintringsfangsten først på 1900-tallet, med blant annet hytta som ble satt opp av Karl Eliassen fra Tromsø under første verdenskrig og videresolgt til Hilmar Nøis i 1920. I dag er hytta forfalt og nær ved å falle sammen. 
Ute på pynten av Alkhornet ligger en utkikkspost fra andre verdenskrig, hvor det er god utsikt over innløpet til Isfjorden.
Gamle Goa

Historie

Byen Goa ble grunnlagt i 1440 da området lå under Bahmani-sultanatet. I 1510 ble byen erobret av portugiserne under Afonso de Albuquerque, og ble gjort til hovedstad for Portugals asiatiske imperium. Under portugisisk styre blomstret byen, og Goa fikk de samme byprivilegier som Lisboa. Byens nådde sitt høydepunkt mellom 1575 og 1600, før nederlendernes ankomst til Asia gjorde slutt på portugisernes hegemoni i regionen.
Da Goa var på sitt største var byen viden kjent for sin arkitektur, og fikk derfor kallenavnet «Østens Roma». Et gammelt portugisisk ordtak sa at «Den som har sett Goa trenger ikke lenger se Lisboa». Noen kilder oppgir byens innbyggertall til å ha vært 200 000 på det meste, men dette er nok en overdrivelse. Likevel hadde byen sannsynligvis et innbyggertall på ca. 75-100 000, noe som gjorde at den kunne måle seg med Lisboa i størrelse.
I år 1600 var bare litt over 1 500 av innbyggerne etniske portugisere (enten helt eller delvis), 20 000 var hinduer, mens resten var lokale kristne eller afrikanske slaver. Portugisere dominerte samfunnslivet stort, på tross av sin relativt moderate andel av befolkningen. En stor del av portugiserne var egentlig mestiços (blandingsrase), da det var svært problematisk å få kvinner til å utvandre fra Portugal til Goa. Dette gjorde at mennene i stor grad fant seg lokale koner.
Europeiske besøkende til Goa i storhetstiden fortalte om en dekadent livsstil blant Goas elite. Portugisiske fruer som forflyttet seg utendørs ble båret på bærestol, med én slave til å holde parasollen, én slave til å vifte bort fluer, fire slaver til å bære osv. Alle portugisiske husholdninger og institusjoner hadde mange slaver, som ble brutalt behandlet. Slavene kom stort sett fra Portugisisk Øst-Afrika. Et menneskeliv var ikke mye verdt, mens en araberhest kostet 500 cruzados kostet en attraktiv kvinnelig slave som kunne synge, sy, og garantert var jomfru 30 cruzados.
Gamle Goa var stadig plaget av epidemier, og i 1759 flyttet guvernøren til Panaji (Panjim) like i nærheten. Epidemiene og fraflyttingen gjorde at innbyggertallet i Gamle Goa gikk fra 20 000 i 1695 til 1 600 i 1775, og i 1835 var restene av byen kun bebodd av en håndfull geistlige. I 1843 ble hovedstaden i Portugisisk India offisielt flyttet til Panaji.

Kirker

Goas kirker og klostre er en del av Verdensarven. Bom Jesus-basilikaen i Gamle Goa er den mest kjente kirken, og inneholder de jordiske levningene av Frans Xavier. En annen kjent kirke i Gamle Goa er Sé-katedralen.
Torynorrhina distincta

Utseende

En ganske stor (ca. 30 millimeter), avlang, blank, metallisk gyllengrønn gullbasse. "Snuten" er avrundet firkantet uten horn eller tenner.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Sørøst-Asia (India, Kina, Laos, Thailand og Vietnam).
Asbjørn M. Skoglund A.S (Øya Baker'n)

Asbjørn M. Skoglund A.S ble stiftet og registrert som aksjeselskap i 1989 for produksjon av av brød og ferske konditorvarer.
Firmaet utgitt fra Skoglund Øya Baker'n som ble stiftet i 1930 av Asbjørn Marensius Skoglund. 
Første produksjonslokale var ett lite rom i Skiptvet. Senere samme år ble det flyttet til et større lokale, på Hafslundsøy i Sarpsborg. I 1934 ble en tomt innkjøpt og et lite bakeri ble bygget i kjellern på eneboligen Asbjørn og Gunvor bygget. Året etter kom produksjonen i gang. Rett etter den andre verdenskrig ble en større tomt innkjøpt da det gamle bakeriet var for lite. Et stort nytt bakeri sto ferdig midt på Hafslundsøy i 1947. Bedriften holder fortsatt til i disse lokalene og drives i dag av andre generasjon (Asle og Bitten Skoglund), tredje generasjon (Olav Guttormsen) og fjerde generasjon (Fredrik Aubert Guttormsen). Bedriften har i dag fem egne utsalg. Bakeriet på Hafslundsøy, Iseveien senter og Stortorget Rakkestad. De produserer fortsatt etter gamle håndverkstradisjoner med natthever, fordeiger, surdeiger, lange hviletider og uten unaturlige tilsetningsstoffer.
Magnetrører

En magnetrører er et apparat som brukes til å røre i væsker i glasskolber. Den ble patentert av amerikaneren Arthur Rosinger på begynnelsen av 1940-tallet.
Magnetrøreren bruker et roterende magnetfelt som drar en magnetisk rørepinne i bunnen av kolben som står på magnetrørerens plate. Dette får rørepinnen til å spinne raskt rundt i væska i kolben, slik at væska blir omrørt. Det roterende magnetfeltet blir skapt enten av en roterende magnet eller av en rekke fastmonterte elektromagneter. Ettersom glass ikke påvirker magnetfeltet i nevneverdig grad (glass er transparent for magnetisme), og glasskolber (f. eks. erlenmeyerkolber) ofte brukes i laboratorier, fungerer magnetiske rørepinner godt. På den andre siden kan en liten magnetpinne bare røre væsker av mindre volum, typisk begrenset til 3-4 liter. Magnetrøreren arbeider også dårlig i viskøse væsker og tykke suspensjoner.
Magnetrørere blir ofte anvendt i kjemi og biologi. De blir ofte foretrukket fremfor miksere med mekanisk overføring ettersom de er stillegående, effektive, og ikke har eksterne bevegelige deler som går i stykker eller slites. På grunn av størrelsen og utformingen er det lett å rengjøre og desinfisere magnetrøreren. Den trenger ikke smøremidler som kan forurense væsken det arbeides med, og den kan brukes i hermetisk lukkede systemer. Noen magnetrørere har også en varmeplate som kan varme væsken mens den røres.

Rørepinnen

Rørepinnen er en stavmagnet som blir plassert i væska, og som forårsaker omrøringen. Magneten er oftest dekket av teflon, og i noen tilfeller av glass. Glasstrukne rørepinner blir brukt i flytende alkalimetaller, bortsett fra i lut, som oppløser glass, og ammoniakk. Både teflon og glass er kjemisk passive, og vil ikke forurense eller reagere med blandingen de skal røre. 
Rørepinnene finnes i mange forskjellige utforminger, men de fleste av dem har en forhøyning på midten som de balanserer og spinner på. De minste er noen få millimeter lange, og de største noen få centimeter. For å fiske rørepinnen opp av væsken bruker man «magnetplukker», en annen magnet som gjerne kan brukes fra utsiden av glasskolben og som gjerne kan være festet i enden av en liten stang.
Meghan, hertuginne av Sussex

Forlovelse og bryllup

Markles forlovelse med prins Harry ble kunngjort 27. november 2017. Etter forlovelsen startet Markle den årelange prosessen med å bli britisk statsborger. Hennes første offentlige opptreden med prinsen etter forlovelsen var i Nottingham 1. desember 2017. Hun ble døpt og konfirmert i Den engelske kirke 6. mars 2018. Den private seremonien ble holdt i Chapel Royal i St. James's Palace, og erkebiskopen av Canterbury Justin Welby brukte vievann fra Jordan til å døpe Markle inn i Den engelske kirke.
Bryllupet fant sted 19. mai 2018 i St. George's Chapel i Windsor Castle. Etter bryllupet vil paret bo i Nottingham Cottage i London, ved Kensington Palace.
Yasushi Mizusaki

Karriere

Yasushi Mizusaki startet sin profesjonelle karriere i Cerezo Osaka i 1994.