google/wiki40b huggingface dataset:
Devon (skuespiller)

Karriere

Devons første forsøk med erotikk var i filmen New Breed (1998). Ikke lennge etter ble hun en veldig etterspurt pornostjerne. Etter noen få opptredener skrev hun kontrakt med Vivid Entertainment. I 1999 medvirket hun i E! Entertainments Howard Stern Show. Devon poserte også for flere manneblader (blant annet var hun på forsiden av Club og ble hun Penthouse Pet i januar 2001). I januar 2002 modtog Devon sin karrieres første pris, Adult Video News' Best Interactive DVD for Digital Playgrounds Virtual Sex With Devon (den ble også senere kåret som Best Interactive DVD av Empire og AFW). Devon undertegna deretter en eksklusiv kontrakt med Digital Playground. Dette samarbeidet slutta i 2006. I mai 2002 var Devon på Stuff magasinets hjemmeside. I 2003/2004 med i den første HD-DVD pornofilmen, «Island Fever 3», som ble filmet på Tahiti og Bora Bora. Devonsførste analscene er i Intoxicated fra 2005.
I 2006 sa Devon opp alle sine kontrakter, hun var lei av å arbeide for store pornoselskap og av at andre dikterte hva hun skulle gjøre. I oktober samme år skrev hun kontrakt med Shane's World om at hun skulle delta i og instruere scener for firmaet.
Det antarktiske arkipel

Det antarktiske arkipel (engelsk: Palmer Archipelago) er en øygruppe utenfor nordvestkysten av Den antarktiske halvøy. Den strekker seg fra Tower Island i nord til Anvers Island i sør og er separert fra Danco Coast i Graham Land av Gerlachestredet. I tillegg til Tower Island og Anvers Island omfatter øygruppen blant annet Trinity Island, Hoseason Island, Liège Island, Brabant Island og Wiencke Island.
Øygruppen ble navngitt Archipelago Palmer av Adrien de Gerlache i 1898 etter Nathaniel Palmer som observerte den nordlige delen av øygruppen i 1820.
Både Argentina og Storbritannia har hatt forskningsstasjoner her.
Scyllabreen

Scyllabreen er en stor isbre i Mac. Robertson Land i Australian Antarctic Territory, Australias kravområde i Antarktis. Den drenerer østover mellom Athos Range og Porthos Range i Prince Charles Mountains.
Breen ble oppdaget i desember 1956 av den sørlige gruppen til ANARE (Australian National Antarctic Research Expeditions) ledet av W.G. Bewsher. Den ble oppkalt etter Homers Skylla fordi det medførte store vansker å krysse regionen på grunn av breen.
Ayrshirefe

Ayrshire er en kurase med opphav i distriktet Ayrshire i Skottland. Ayrshire er en kommersiell kurase med gode melkeegenskaper.
Ayrshire har jevnlig blitt importert til Norge. Norsk rødt fe oppsto på grunnlag av krysninger mellom lokale dyr og importerte ayrshirekyr. De tidligere rasene rødt trønderfe og målselvfe var også utviklet på grunnlag av importerte ayrshiredyr. Ayrshire er også en del av opphavet til rasene finsk ayrshire og svensk röd och vit boskap
Gjennomsnittsvekt er mellom 450 til 600 kilo. Dyrene er røde og hvite av farge. 
Rasen var tradisjonelt kjent som Dunlopfe eller Cunninghamfe. Rasen ble eksportert til alle deler av verden, herunder Norge.
Busskonflikten i Sverige 2008

Busskonflikten i Sverige 2008 var en arbeidskonflikt som fant sted 1. til 15. juli 2008 mellom Svenska kommunalarbetareförbundet og Bussarbetsgivarna, som mislyktes med å oppnå en kollektivavtale for bussjåfører i Sverige. Konfliktet berørte blant annet faglige krav om forkortet arbeidstid, lønnsøkninger og rett til fast ansettelse. Bussjåførenes avtaler var en av de siste som ikke ble fornyet under denne runden med forhandlinger.
LOs ordførende, Wanja Lundby-Wedin, mente at bussjåførene hadde hengt igjen i lønnsutvikling sammenlignet med andre bransjer: «Kommunal[arbetareförbundet] streiker for at bussjåførene skal få hva alle andre allerede har fått - verken mer eller mindre». Bussarbetsgivarna mente imidlertid at deres tilbud var på linje med den generelle lønnsutviklingen, at bussjåførene er blant de best betalte i Kommunalarbetareförbundet, og pekte på at de allerede hadde gått med på kravet om at alle midlertidige ansettelser automatisk skal gå over til faste ansettelser etter to år. Konflikten ble avsluttet på kvelden 15. juli, da partene hadde kommet til enighet, og en treårig avtale ble underskrevet. En planlagt streik i Skåne ble dermed droppet, og busser tatt ut i forbindelse med streiken andre steder i Sverige ble igjen satt i trafikk. Streiken varte i femten dager, fire dagers opphold inkludert.

Hendelsesforløp

En omfattende streik brøt ut i Stockholms län 1. juli klokken 00.01. Da Bussarbetsgivarna tilbød nye forhandlinger 4. juli, begynte bussene å rulle igjen. Etter sammenbrudd i forhandlingene varslet Kommunalarbetareförbundet om ny streik fra og med 10. juli. Streiken rammet lokalbusser i Stockholms län, regionale busser og flybusser, totalt om lag 60 ruter. Busselskapet Veolia Transport svarte med lockout i Norrbottens og Vesternorrlands län. Streiken omfattet 1500 bussjåfører og lockouten om lag 70 personer.
Fagforbundet hevdet opprinnelig at om ingen framskritt skjedde i forhandlingene, skulle også bussjåførene i Skåne (Ariva Sverige AB, Veolia Transport, Swebus og Bergkvara buss) fra 15. juli også tas ut i streik, og sjåførene i Swebus Express og Säfflebussene samt Flygbussarna fra 18. juli. Streiken i Skåne ville innebære at 90 % av alle linjebusser ville ligge nede. Kommunalarbetareförbundet unntok trafikk til og fra Skavsta lufthavn fra streiken. Etter å ha møtt til forhandlinger 14. juli oppnådde man et midlertidig utkast til en ny avtale, og den planlagte streiken i Skåne ble utsatt til natt til 17. juli. Tirsdag 15. juli ble det meddelt at dersom partene aksepterte avtalen, skulle de møtes på kvelden klokken 22.00, noe som også skjedde. Tirsdagskvelden ble det avholdt en pressekonferanse der partene gjorde kjent at de hadde kommet til enighet og hadde skrevet under en ny treårig tariffavtale.
Avtalen omfatter om lag 500 virksomheter og omtrent 18 000 ansatte.
Guoládaga Sámi Searvi

Guoládaga Sámi Searvi (ru. Ассосиация Кольских саамов eng. Kola Sami Association, er en av to sentrale organisasjoner for samer i Russland. Foreningen ble stiftet i 1989. Leder er Nina Afanasjeva.
Guoládaga Sámi Searvi er representert i Samerådet, og i Barentsregionen sitt urfolksutvalg.
Castell

Castell (katalansk for «tårn»; uttale: [kəsˈteʎ]) er et tårn av mennesker som bygges under ulike feiringer i Catalonia, Valencia-regionen, Balearene og Roussillon. Tradisjonen oppsto under Ball dels Valencians-arrangementene i Valls, nær byen Tarragona, i Catalonia, og er først dokumentert i 1712. På 1700-tallet spredte den seg til nærliggende landsbyer og byer, og på midten av 1900-tallet ble skikken populær i resten av Catalonia og områdene rundt. 16. november 2010 ble els castells («tårna») oppført på UNESCOs liste over mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.
I et castell medvirker en forholdsvis stor gruppe menn og kvinner i alle aldre og med ulike fysiske egenskaper. De trener som regel hele året for å delta i konkurranser og oppvisninger. I basen (la pinya) til hvert castell deltar dessuten venner, familiemedlemmer, tilhengere og spontane tilskuere som samler seg i colla de castellers. En person som deltar i bygginga av et castell kaller casteller. Mens tårnet reises og tas ned, spilles det musikk som reflekterer tårnets utvikling. Musikkstykket kalles Toc de Castells, og spilles av fløyter og timbales.
Tetrachroa edwardsi

Utseende

En stor (vingespenn ca. 100-110 millimeter), kraftig, grå svermer. Forvingen er avrundet i spissen, mørkt gråspraglete bortsett fra et diffust, gråhvitt tverrbånd i den ytre delen. Bakvingen er rustrød i den fremre delen, bakerst brunlig og hvit.

Utbredelse

I likhet med flere andre Sphingulini er arten utbredt i delstatene Queensland og New South Wales i Australia.
Meg og kammeraten min

Meg og kammeraten min er en norsk duo som spiller musikk for barn.
Duoen ble startet rundt 2006 av Martin Hagfors og Eirik Johannessen, som da utgjorde bandet HGH, som et sideprosjekt for å turnere for Rikskonsertene i barnhager og skoler. I starten brukte de HGH-låter tilpasset til barneforestillinger. Etterhvert laget de egne sanger for prosjektet og ga ut sitt første album Det e'kke bra før det er dårlig i 2012. I 2015 ble Gebhardt erstattet av Erik Johannessen.
Albumene Ostepop og Snydelig er blitt nominert til Spellemannprisen i klassene barnemusikk i henholdsvis 2015 og 2017. I tillegg ble Hagfors nominert til Spellemannprisen 2017 i klassen årets komponist for musikken til Snydelig.
Dicladispa

Utseende

Nokså små (3 - 7,5 millimeter), avlange, variabelt fargede (ofte brunlige) bladbiller uten metallisk glans. Gruppen er lett å kjenne på at oversiden er dekket av lange, skarpe pigger, artene kan minne om bittesmå piggsvin. Dekkvingene har pigger langs sidekanten og oppe på ryggen, pronotum har noen få på hver side. Hos denne slekten er ikke piggene påfallende lange. Antennene er 11-leddete, ganske tynne, rundt halve kroppslengden. Dekkvingene er jevnbrede med åtte punktrader. Oversiden har ofte smale, lyse, hårlignende skjell.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene lever på mest på gress inkludert ulike kornsorter, men kan også forekomme på mange andre planter.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika og Asia, også med én art i det sørlige Europa.
Norges Fibromyalgi Forbund

Norges Fibromyalgi Forbund (NFF) er en pasientorganisasjon for alle med fibromyalgi.
Thronistes

Utseende

En middelsstor, kraftig, blank, rødbrun hornbille. Hannen har et kort horn på hodet og to fremskytende pigger på pronotum, hunnen mangler disse. Dekkvingene er nokså kraftig punktert, men uten punktrader.

Levevis

Biller i gruppen Pentodontini lever stort sett i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Sør-Amerika der den er kjent fra Colombia, Brasil og Argentina.
Catrachia

Utseende

Middelsstore, mørke, blanke, avlange oldenborrer. Antennene består av ni ledd med en tre-leddet klubbe.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Mellom-Amerika (Honduras og Nicaragua).
Zygocerini

Utseende

Middelsstore, mer eller mindre brunspraglete trebukker.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia, på Ny-Guinea, Salomonøyene og Ny-Caledonia.
Petar Petrović

Karriere

Petrović kom til Malmö FF fra Arlövs BI sommeren 2010. Den 30. november 2012 signerte Petrović A-lagskontrakt med Malmö FF. Petrović spilte første kamp for Malmö FF i Allsvenskan borte mot Syrianska FC 20. juni 2013.
Strømsø

Strømsø er et byområde i Drammen med 6 720 innbyggere (2013), som også er en del av bydelen Strømsø/Danvik. 
Strømsø befinner seg sør for elven som deler Drammen i byområdene Strømsø og Bragernes. Drammen var opprinnelig delt i to byer på hver sin side av Drammenselven.
Strømsø sentrum har jernbanestasjon, idrettsanlegg, handel, kontorbygg, industri og skoler. Resten av Strømsø består i hovedsak av boligområder.
De siste årene (fra 2006) har Strømsø hatt en sterk utvikling, blant annet med stor utbygging på den såkalte Papirbredden, det gamle fabrikkområdet for papirfabrikken Union. Her har det blitt etablert blant annet Statens hus, som en del av en rekke med tre forretningseiendommer med fasade mot elven, og nå pågår en stor utbygging av leiligheter og ikke minst, etablering av Kunnskapsparken. Strømsø er et områdeprosjekt i FutureBuilt, som jobber med klimaeffektiv arkitektur og byutvikling i Drammen, Oslo og Bærum. Med forslaget "Look to Drammen" vant Norconsult og Alliance arkitekter idékonkurransen om Strømsø.
Strømsø har Drammensbadet, Drammen videregående skole, Marienlyst idrettspark med Drammenshallen, idrettsbaner, treningsbaner og fotballarena og hjemmearena for fotballklubbene Strømsgodset og Drafn.

Historie

Strømsø var en del av Strømsgodset. En antar at Strømsø-området ble tørrlagt mellom år 1400 og 1500; dette antas siden området ca. 100 år senere ble brukt beitemark for krøtter. På 16- og 1700-tallet utviklet det seg et lite bysamfunn, basert på eksport av tømmer og trelast. I 1811 hadde ladestedet Strømsø egen kirke, rådhus, skole og byvåpen. Dette året ble ladestedene Strømsø og Bragernes samt Tangen slått sammen til Drammen.
Mye av den gamle småhusbebyggelsen har forsvunnet. Mye av dette skyldes bygging av Strømsøbrua og motorveibrua Drammensbrua. Likevel står flere gamle 1700-tallsgårder igjen, slik som Bangegården, Cappelengården, Lærumgården og Børneasylet.
Strømsø en rekke skoler: Brandengen skole fra 1914, Marienlyst skole fra 2010 og Drammen videregående skole fra 1956.
I dag er Tollbugata på Strømsø blitt en flerkulturell gate kjent for sitt mangfold av nasjonaliteter og kulturer.
Anthony Ashley Cooper, 3. jarl av Shaftesbury

Liv

Shaftesburys farfar, Anthony Ashley Cooper, 1. jarl av Shaftesbury, var grunnlegger av det engelske Whig-partiet og en framstående politiker under det engelske interregnum og i Karl IIs regjeringstid. Shaftesbury fikk undervisning av farfarens venn, John Locke. Da farfaren døde, ble Shaftesbury sendt på kostskolen Winchester College.
I tråd med familietradisjonen ble Shaftesbury Whig-politiker. Han satt i Underhuset i 1695 til 1698, og da han overtok jarletittelen i 1701 fikk han plass i Overhuset. På grunn av dårlig helse avsluttet han den politiske karrieren allerede med Vilhelm IIIs død i 1702, og konsentrerte seg deretter om filosofiske og litterære sysler.

Ry og ettermæle

Sammen med blant andre John Toland, Matthew Tindal og Anthony Collins tilhørte Shaftesbury en krets engelske «fritenkere» og tidlige deister, og fikk innflytelse på betydelige franske deister som Voltaire og Rousseau.
Shaftesbury idé om et moralsk kompass (moral sense) fikk stor innflytelse på engelsk språkfilosofi, og påvirket tenkere som Francis Hutcheson, Joseph Butler, David Hume og Adam Smith. Den tyske romantikkens idé om «kreativ fantasi» stammer fra Shaftesburys begrep om entusiasme.
I sin egen tid ble Shaftesbury regnet blant de mest betydelige filosofene. Han fikk stor innflytelse på 1700- og 1800-tallet, men på 1900-tallet ble han hovedsakelig neglisjert. Forskningen rundt ham har tatt seg opp igjen på 2000-tallet.
FLK «Aguila»

FLK «Aguila» ble bygget i 1888 som SS «Amy (Gordon)» for R. Gordon & Co. ved verftet Pickergill i Southwick, England. Skipet ble i 1910 solgt til Søren L. Christensen i Sandefjord og døpt om «Aguila». Hun ble bygget om til flytende hvalkokeri med en tonnasje på 2 368 brt og opererte ved San Pedro i Chile. I 1912 ble skipet solgt til H. Fredriksen i Kristiania og døpt om til «Thule». I sesongen 1912/13 opererte hun ved Sør-Shetlandsøyene med to hvalbåter for Fredriksens selskap Thule AS.
«Thule» ble i 1916 solgt til Johs. Leborg i Ålesund og døpt om til «Kolaastind». Den 12. april 1917 ble hun senket av en tysk ubåt (U 30), om lag 100 kilometer utenfor Fedje på vei fra New York til Stockholm. Fire personer omkom.
Enderby Land

Enderby Land er et landområde på det antarktiske kontinentet beliggende øst for Dronning Maud Land og vest for Kemp Land. Området inngår i Australias krav i Antarktis, Australian Antarctic Territory.
USA definerer Enderby Land som området fra Shirasebreen ved omtrent 44°38' østlig lengde til William Scoresby Bay ved 59°34' østlig lengde, mens Australia definerer ytterpunktene som 45° og 55° østlig lengde.
Enderby Land ble oppdaget i februar 1831 av John Biscoe på Tula-ekspedisjonen og oppkalt etter skipets reder Enderby Brothers i London. 22. desember 1929 landet Hjalmar Riiser-Larsen og Finn Lützow-Holm fra den tredje Norvegia-ekspedisjonen på Enderby Land og plantet det norske flagget. Deretter karla de vestkysten av Enderby Land.
Amundsen Bay, Casey Bay, Scott Mountains, Tula Mountains og Napier Mountains er beliggende i Enderby Land. De høyeste toppene i Enderby Land Coast Ranges er Mount Elkins (2 300 moh), Simpson Peak (1 720 moh) og Mount Codrington (1 520 moh).
Hut 8

Hut 8  var en avdeling i Government Code and Cypher School (GC&CS) ved Bletchley Park (den britiske avdelingen for knekking av krypterte meldinger under den andre verdenskrig). Avdelingen hadde som oppgave å knekke meldinger den tyske Kriegsmarinen hadde kryptert ved hjelp av Enigma-systemet. Fra starten ble aktiviteten ved Hut 8 ledet av Alan Turing.  I november 1942 ble han etterfulgt av sin tidligere assistent, Hugh Alexander. Patrick Mahon etterfulgte deretter Alexander i september 1944.
Hut 8 samarbeidet nært med Hut 4, som oversatte de tyske meldingene og vurderte deres taktiske betydning etter at de var dekryptert i Hut 8.
Opprinnelig var Hut 8 forlagt i en én-etasjes trebygning ved Blechtley Park. I februar 1943  flyttet avdelingen sammen med Hut 3, 6 og 8 inn i en murstensbygning, blokk D, men beholdt organisasjonsbetegnelsen «Hut 8».
I 2005 ble de opprinnelige lokalene til Hut 8 restaurert til tilstanden under krigen, og de huser i dag  «HMS Petard»-utstillingen.

Virksomhet

I februar 1940 fante en de første vellykkede dechiffreringene av marinens «Delphin»-kode sted, men meldinger fra Luftwaffe var de første som ble knekket i større kvanta. Den tyske marinen hadde betydelig bedre rutiner og prosedyrer for nøkkelhåndtering og koding, og motstanderne trengte erobrede bøker med kodelister. I februar 1942 innførte Kriegsmarine «Triton», en versjon av Enigma med fire valser for meldingstrafikk til ubåtflåten i Atlanterhavet. Dette førte til at britene ikke kunne lese disse meldingene på ti måneder.

Personale

I tillegg til kryptoanalytikerne var ca 130 kvinner tilknyttet Hut 8. De utførte betydelig sekretærstøtte med alle dokumenter som skulle organiseres, sorteres og fremskaffes til rett tid. De utførte også punchearbeid med fremstillingen av Banbury-ark. Hut 8 ansatte personale fra  Wrens til å operere «bombene».
Murphy Valley

Murphy Valley er en høytliggende dal på nordøstsiden av Mount Booth øst i Olympus Range i McMurdo Dry Valleys i Antarktis. Dalen munner ut nordover til Victoria Valley. Den ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 2004 etter Kenneth W. Murphy jr. som var karttegner i U.S. Geological Survey (USGS) og et medlem satellittovervakingsgruppen til USGS ved Amundsen–Scott-stasjonen vintrene 1981 og 1987.
Grytehullsjø

Grytehullsjø er en innsjø som er skapt ved at en tung, landbasert isblokk har ligget på bakken og skapt et trykk som gir nedsenking i jordskorpen - en såkalt dødisgrop. Selve dødisgropen er et geologisk og topografisk fenomen som kan oppstå der dødisblokker blir liggende igjen når en isbre smelter. En finner ofte dødisgroper nede i daler eller inne mellom høyreliggende områder, og om gropen er fylt med vann kalles den en grytehullsjø. Bunnen av gropa er ofte en myr. Bunnen av gropa kan være nesten helt flat, mens sidene er bratte, i blant nesten loddrette. Størrelsen er ofte ikke mer enn noe hundre meter i diameter.
I siste istid lå isolerte isblokker på bakken og skapte groper. Noen steder skjedde det ved at isklumper under hovedisen ble dekket av stein og grus og ikke smeltet før lenge etter at hovedisen var borte. Løsmaterialer samlet seg rundt isblokken eller falt ned da den smeltet, og bygde opp en forhøyet kant som kranset inn den kommende sjøen. Det dannet seg et mer eller mindre sirkelrundt søkk som grunnvann eller andre vannkilder fylte opp til en innsjø. I slike sjøer vokser ofte unike planteslag, fordi grytehullsjøer ofte (men ikke alltid) er svært næringsrike. 
Vannmasser fra bresmeltingen førte etter siste istid med seg sand og grus. Etter hvert som elvene kom ut i flatere terreng sank hastigheten på vannet, og elva klarte ikke lenger å frakte så mye løsmasser. Elvegrus ble avsatt langs bunnen av elveløpet. De fleste breelvene smeltet seg tunneler under isen, men noen av elvene smeltet seg vei gjennom selve ismassene. Elevegrus i bunnen av disse tunnelene virket isolerende og bremset nedsmeltingen av isen som lå under. Noen steder ble den underliggende isen isolert i adskilte blokker. Når disse etter en tid smeltet, sank grusen ned, og det dannet seg karakteristiske groper i landskapet.

Økologi

Grytehullsjøer kan være isolerte fra vassdragssystemer og ha stillestående vann. De ligger ofte i moreneområder med sand/silt, har stor grunnvannspåvirkning, endel har også stor vannstandsvariasjon, og noen har dessuten jern- og fosforrikt, stagnerende bunnvann som ikke blandes. Enkelte synes også å være naturlig relativt næringsrike med naturlige algeoppblomstringer. Ofte kan vannet være nesten helt svart og virke grumsete.
Taibus

Taibus (太仆寺旗 ; pinyin: Tàipúsì Qí) er et banner – et slags fylke – i forbundet Xilin Gol i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 208 105 innbyggere i 1999.

Kommunikasjoner

Kinas riksvei 207 løper gjennom banneret. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot lenger nord i Indre Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Nikolaj Ignatjev

Bakgrunn

Ignatjev fikk sin oppvekst i Pasjekorpset og ble deretter offiser i garden. Han deltok i Krimkrigen (1853-1856) som oberst.

Diplomatisk karriere

Han ble i 1856 utnevnt til militærattasjé i London og medvirket i forhandlingene i samband med Parisfreden samme år, som brakte Krimkrigen til sin avslutning.  
 
Så ble han utnevnt til diplomatisk rådgiver for guvernøren for Øst-Sibir, general Nikolaj Nikolajevitsj Muravjov. Her oppnådde han ved Aigun-traktaten den 28. mai 1858 at Qing-dynastiet i Kina avstod vesentlige territorier langs floden Amur.
Han var 1859-1861 sendebud i Beijing under forhandlingene om den såkalte Pekingkonvensjonen. 
I 1863 vendte han tilbake og ble direktør for Det asiatiske departement, og i 1864 ble han Russlands ambassadør til Det osmanske rike. Som overbevist panslavist var hans mål i sin tid i Konstantinopel 1864-1877 å virke for frigjøring for de slaviske folk på Balkan. En fremgang for hans politikk var sultanens beslutning i 1870 om å opprette det bulgarske eksarkat, som Russland deklarerte seg som protektor for. Ved å nøre opp om misnøyen blant Det osmanske rikes slaviske undersåtter gav han støtte til opprørene i Bosnia-Hercegovina i 1875 og Bulgaria i 1876, som fremkalte den russisk-tyrkiske krig 1877-1878.
Han deltok i fredsforhandlingene som ledet fram til San Stefano-traktaten om Bulgaria og undertegnet i mars 1878 den på vegne av Russland. Ignatjevs geopolitiske grunnide ble beholdt, men grensedragningen vesentlig modifisert under Berlinkongressen senere i 1878.  
Selv om freden og San Stefano-traktaten var en stor russisk suksess, falt han snart etter i unåde hos tsar Aleksander II. Han forlot da for en tid politikken.

Politisk karriere

Etter mordet på Aleksander II i 1881 ble han utnevnt av hans sønn, tsar Aleksander III, til innenriksminister. Men ikke en gang den konservative Ignatjev var tilstrekkelig reformfiendtlig for den nye tsaren, og han ble avsatt i 1882, sannsynligvis fordi han hadde foreslått at en adelsforsamling burde sammenkalles.
I sin ministertid initierte, eller i det minste tolererte, han jødeforfølgelser (såkalte pogromer). Her ligger også en utløsende årsak til hans avsettelse: Den kritikk han ble utsatt for da han hadde forholdt seg passiv under disse voldelige utskeielser mot russiske jøder.
Han inntok også i den senere del av sitt liv en lederstilling innen det panslavistiske parti og var ordfører i dets organ Det slaviske veldedighetsselskap.
Han var far til undervisningsminister Pavel Ignatjev, farfar til diplomaten George Ignatieff og farfars far til den kanadiske politikeren Michael Ignatieff.
Mond über dem Fjord

Mond über dem Fjord er et vesttysk fjernsynsspill regissert av Hanns Korngiebel og vist i 1959. Manuset ble skrevet av Carl Dietrich Carls og Hanns Korngiebel. Det bygde på nordmannen Tormod Skagestads hørespill I gryet blir månen grå, som ble produsert av Radioteatret i 1953. Det ble sendt på NRK radio samme år og i reprise året etter.
Den vesttyske fjernsynsutgaven ble vist på Sender Freies Berlin den 2. april 1959.
Changsong

Administrativ inndeling

Fylket er delt inn i en ŭp (småby), en rodongjagu (arbeiderdistrikt) og 21 ri (landsby).