google/wiki40b huggingface dataset:
Duisburg

Historie

Duisburg ble grunnlagt rundt år 420. Den ble nevnt i kjente kilder for første gang i 883.

Romertiden

Arkeologiske undersøkelser viser at dagens markedsplass var i bruk allerede under det første århundre. Den har vært byens hovedmarkedsplass siden 400-tallet. Byen lå ved Hellweg, en viktig handelsvei og et vadested over Rhinen som ble kontrollert av romerne.

Middelalderen

Takket være sin gunstige geografiske beliggenhet ble byen snart en riksby. Duisburg ble medlem i Hansaen. Omkring år 1000 ble Rhinen flyttet vestover fra byen. Dette stanset utviklingen som handelsby og byen ble i stedet ganske landlig. Gerhard Mercators produksjoner og grunnleggingen av et universitet i 1655 gjorde at staden fikk tilnavnet «dannede Duisburg».
I 1666 ble byen del av Preussen, etter å ha tilhørt det tysk-romerske rike.

Den industrielle revolusjon

Oppgangen for tobakks- og tekstilindustriene på 1700-tallet gjorde Duisburg til et industrielt senter. Store industribedrifter innen jern- og stålproduksjon (som Thyssen og Krupp) påvirket byens utvikling. Store bostadsområder ble bygd nær fabrikkene, og arbeiderne og deres familier flyttet dit.

Andre verdenskrig

Byens status som industriby gjorde den til et mål for allierte bombeangrep under annen verdenskrig. Duisburg ble en av de byer som ble mest bombet under krigen. Mellom den 12. og 13. juni 1941 angrep britiske fly og slapp 445 tonn bomber over Duisburg. 577 engelske bombefly ødela byens eldre deler 12.-13. mai 1943 med 1 599 tonn bomber. 96 000 mennesker ble hjemløse der. Den 22. mai ble byen rammet av 2 000 tonn bomber. Den 14. oktober samme år slapp engelske Lancaster, Mosquito og Halifax 2 018 tonn bomber over byen. Duisburg ble også utsatt for amerikansk artilleri i april 1945.
Totalt 299 bomberaid totalødela nesten hele det historiske bysentrum. 80% av alle bostadshusble helt eller delvis ødelagt.

Etterkrigstiden

Nesten hele byen måtte bygges opp fra grunnen og de fleste historiske landemerker er borte. Duisburg feiret sin 1100-årsdag i 1983. Den 19.juli 2004 skadet en tornado byteateret og deler av city.
Southwark

Stedsnavnet

Hva som nå er Southwark ble nedtegnet som Suthriganaweorc eller Suthringa geweorche på 900-tallet i angelsaksiske dokumenter kjent som Burghal Hidage. Betydningen av dette stedsnavnet var «forsvarsverkene til mennene fra Surrey». Southwark er omtalt i Domesday Book (1086) som Sudweca. Betydningen er tilsvarende, «de sørlige forsvarsverker», dannet fra sammensetningen av angelsaksiske sūth og weorc. Den sørlige lokaliseringen er en referanse til City of London i nord og hvor Southwark var den sørlige enden av London Bridge.

Historie

Det lavtliggende og myrlendte landet på sørsida av Themsen utviklet seg gjennom århundrene i en langsommere takt enn det øvrige London, og fikk ingen av de store institusjonene under kirken, kronen eller staten. Ikke desto mindre finner en i Southwark noen av de tidligst bebygde områdene i London. Den romerske generalen Aulus Plautius bygde i år 43 ei bru over Themsen omtrent ved dagens Soutwark Bridge, og en bosetning ble etablert på sørsida av denne.
I middelalderen fikk flere av Londons teatre – ikke bare Shakespeares Globe – sitt tilhold i Southwark. Her lå også en stor skyssterminal for landevegstransport til Englands sørkyst.
Fra 1800-tallet fikk Southwark en god del industri, med spinnerier, støperier, brennerier og seinere en del mekaniske verksteder. På 1900-tallet kom også bilindustrien – den første Vauxhall-fabrikken ble lagt til Southwark. På grunn av industrien ble Southwark under krigen utsatt for omfattende tyske bombeangrep. Southwark er fortsatt et av Londons mer industrialiserte områder.
Yuehaidialekt

Yuehai (kinesisk: 粵海方言) er hovedgrenen av Yue-kinesisk, talt i provinsen Guangdong, Hongkong, Macao og mange kinesiske oversjøiske miljøer. Detn tales av kanskje 13 millioner mennesker. Det er dette språket som vanligvis er det som kalles kantonesisk, skjønt dette uttrykket brukes både om hele det videre språket (yue) og snevrere om Guangfudialekten innen Yuehai (talemålene rundt Guangzhou og omliggende områder, også omfattende kystområdene med Hongkong og Macao, - eller bare den (indre) guangzhoudialekten.
Språkforskere kunne nok ha ønsket seg at uttrykket kantonesisk ble erstattet med mer presise begreper, men det er etter flere århundrers (upresis) bruk vanskelig og fåfengt å få gjennomdrevet dette kosekvent. I norsk wikipedia brukes kantonesisk om hele språket (yue).
Prosopocoilus (Hoplitocranum) speciosus

Utseende

En middelsstor (hannene 20-34 millimeter), blankt svart hjortebille, dekkvingene brungule med en svart, kileformet flekk i midten. Hannens kjever er sigdformede med en stor, butt tann ves roten og fire små tenner i spissen. Små hanner har enkle, sagtakkede kjever. Hodet er slett uten kjøler eller knøler, men med et vagt, bredt U-formet søkk foran. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt. Beina er svarte. Undersiden er svart med et par oransje flekker bak mellomhoftene. Hunnen er bredere, svært blank, farget som hannen men den mørke kilen på dekkvingene er større, forkroppen og særlig hodet er nokså kraftig men fint punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige India.
Golinca davisi

Utseende

En nokså stor, kraftig og langbeint, svart gullbasse med litt grønnlig metallglans, dekkvingene med tallrike, gulgrå flekker som dekker mye av flaten og delvis flyter sammen. Pronotum er svart, tett punktert, med en rund grop på hver side i den bakre delen. Hannen har hodet trukket ut til to fremoverrettede horn som er tverre og litt utvidet i spissen.

Levevis

Larvene lever i morkent treverk eller hule trær, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene besøker ofte blomster.

Utbredelse

Arten finnes i Peru.
Pan'an

Pan'an (kinesisk: 磐安县; pinyin: Pán'ān Xiàn) er et fylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Jinhua.

Befolkning

Fylket hadde 204 769 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Den gamle teplantasjen i Yushan (Yushan gu chachang, 玉山古茶场) og forfedretempelet til familien Kong i landsbyen Juxi (Juxi Kongshi jiamiao, 榉溪孔氏家庙) fra Songdynastiets tid ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Verdensserien i stuping 2018

Verdensserien i stuping 2018 var den tiende versjonen av verdensserien i stuping og ble avholdt i fire byer i løpet av mars, april og mai 2017. Byene det ble konkurrert i er Beijing, Fuji, Kazan og Montreal.
Sindre, min sønn

Sindre, min sønn er en roman av Margit Sandemo fra 1977. Originalens svenske tittel var Sindre, min son. Den ble først utgitt som føljetong i de nordiske utgavene av ukebladet Allers. 
Bokens hovedperson, Sindre, er en tre år gammel gutt, som blir plassert hos sin far, Geir Modahl, når hans mor Tone blir syk og havner på sykehus. Geir hadde ingen sønn, mente han, og han kjente overhodet ikke guttens mor, men Tones venninne var standhaftig og prakket barnet på ham. Etterhvert nøstes misforståelsen opp, men likevel blir Geir en del av Sindre og Tones liv, og både mor og sønn knytter seg til den barske Geir. Det viser seg at Sindre har sett noe han ikke skulle se, og blir truet til stillhet av en anerkjent mann i byen. Hele trekløveret rulles inn i et eventyr som omhandler svindel på liv og død. Romanen er også utgitt som bok nr. 34 i serien Margit Sandemos beste føljetonger.
Trondheim kammermusikkfestival

Trondheim kammermusikkfestival, også kalt Kamfest, er en kammermusikkfestival som arrangeres i Trondheim hvert år. Festivalen arrangeres av en stiftelse med samme navn som ble stiftet 23. desember 1996. Festivalen har som målsetning å finne en balanse mellom å være nyskapende, publikumsvennlig og ha høy kvalitet, og tilby noe ekstraordinært. Dette gjør de ved å kombinere kunstarter som litteratur og musikk. Forfattere som er inspirert av musikk leser fra sine bøker i samspill med festivalmusikere. Prosjekter med innslag av billedkunst og gastronomi er også faste innslag.
Festivalen samarbeider med Institutt for musikk ved NTNU i Trondheim og TrondheimSolistene for å bygge opp et Nordisk kompetansesenter for kammermusikk. 
I forbindelse med festivalen arrangeres Trondheim International Chamber Music Competition (TICC) annethvert år. Konkurransen ble første gang arrangert i 2000.
Sola Høyre

Sola Høyre er Høyres lokalforening i Sola kommune. Tilknyttet Rogaland Høyre. Sola Unge Høyre og Sola Senior Høyre er sideorganisasjoner knyttet til lokalforeningen.
Hiempsal II

Hiempsal II (Iampsas), d. ca. 60 f.Kr. var konge i det nordafrikanske kongedømmet Numidia fra 88 f.Kr. til sin død rundt 60 f.Kr. Han etterfulgte sin far Gauda som konge. Han ble etter sin død etterfulgt av sin sønn Juba I.

Bakgrunn

Etter Jugurthakrigen (112 f.Kr.–105 f.Kr.) som romerne førte mot kong Jugurtha i Numidia og som endte med seier for den romerske general Gaius Marius, ble Jugurthas halvbror Gauda innsatt som konge av romerne. En del av riket ble overlatt til naboriket Mauretania som takk for at deres konge, Bocchus I, hadde bistått romerne med å ta Jugurtha til fange. Gauda, som av historikeren Gaius Sallustius Crispus ble betegnet som «noe åndssvak», døde i 88 f.Kr.

Forholdet til romerne

I 88 eller 87 f.Kr. ble Gaius Marius landsforvist av Sulla. Marius dro til Numibia og søkte tilflukt hos Hiempsal. Hiempsal ga uttrykk for at han ville motta Marius som en venn, men Marius fant ut at Hiempsal planla å utlevere ham til Sulla. Ved hjelp av en av Hiempsals konkubiner klarte Marius å flykte
En oppstand i 81 f.Kr. tvang Hiempsal til å gi fra seg makten. Oppstanden ble ledet av Hiarpas og ble støttet av Gaius Marius' støttespillere i det afrikanske området. Fra Roma sendte Sulla Pompeius (Gnaeus Pompeius Magnus) til Numidia for å gjeninnsette Hiempsal. Numidia fikk også overtatt visse områder som Hiarpas hadde styrt.
Gjennom skriftene til Sveton (Gaius Suetonius Tranquillus) vet vi at Hiempsal fortsatt levde i 62 f.Kr. Det antas at han døde i 60 f.Kr., og at han da ble etterfulgt som nubidisk konge av sin sønn Juba I.
Tvers

Tvers var et tverrkirkelig ungdomskor fra Hamar, etablert av Arnold Børud, på midten av 1970-tallet. 
Koret holdt på i omtrent 20 år og har gitt ut fem plateinnspillinger. Tvers turnerte mye i Norge og hadde stor betydning og inspirasjon for et rik ungdomskor miljø særlig i Norge, men også i resten av skandinavia fra midten av 1970- til tidlig på 1990-tallet. Sangene var inspirert fra amerikansk gospelmusikk og kanskje særlig fra artisten Andrae Crouch. Musikkstilen og sangene var med å sette en ny trend i kristen korsang i Norge.
Gnorimus bartelsi

Utseende

En ganske stor, kraftig, blankt svart skarabide med gule tegninger. Pronotum har tre par gule flekker langs ytterkantene, to-tre par inne på pronotum og ett par ved bakkanten, dekkvingene med runde, gule flekker som omtrent danner en "X" og en bred, brunrød ring som går fra forkanten og omtrent to tredjedeler mot bakkanten, eller mer omfattende brunrøde. Bakkroppsspissen, som stikker ut bak dekkvingene, er tett kledt med gul bestøvning. Hodet er firkantet, flatt med små fasettøyne. Pronotum er litt bredere enn langt, med rundede sider. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, litt utvidete bakover. Beina er forholdsvis lange.

Levevis

Larvene lever i mulden som samler seg inne i hule trær, trolig mest av bøk og eik. De voksne billene er dagaktive og finnes gjerne på blomstene av skjermplanter og andre åpne blomster. De er aktive men noe trege flygere.

Utbredelse

Arten er utbredt i Tyrkia.
Teleco

Teleco er et brasiliansk mediehus og en web-portal for telekomindustrien, med utgivelser på portugisisk. Artiklene dekker teknologi, finans og business innen bredbånd, telefoni og mobil. Tematisk er nyhetsfokuset på Brasil og Latin-Amerika. Et digitalt nyhetsbrev når ukentlig ut til 37 000 ledere innen telekom og investorer.
Frivilligbørs

Frivilligbørs er en markedsplass der næringsliv, frivillige organisasjoner og offentlige tjenesteprodusenter kan møtes for å inngå sosiale partnerskap og kontrakter om kortsiktig eller langsiktig samarbeid. Valuta som gjelder på frivilligbørs er tid, arbeidsinnsats, kompetanse, samarbeid og lokalt engasjement. Penger er ikke anvendbar valuta.
Frivilligbørsen kan gjennomføres som en børs-/auksjonsliknende arrangement, hvor meklere og tilretteleggere hjelper bedrifter, organiasjoner og offentlige tjenestesteder til å oppdage samarbeidsmuligheter, behov og tilbud. En slik "børs" kan også gjennomføres som en nettjeneste. Hensikten er ikke å erstatte private eller offentlige tjenester med frivillig innsats, men å berike lokalsamfunn gjennom økt engasjement og frivillig innsats.
Norges første frivilligbørs fant sted 6. mars 2008 i Bærum, etter modell fra Nederland hvor man har arrangert slike ”Beursvloer” i mer enn 10 år. I 2006 startet man frivilligbørs i Tyskland, hvor KPMG og Bertelsmann Stiftung har tatt det nasjonale ansvaret. I 2010 etablerte Askim kommune en frivilligbørs.
Filmhastighet

Mål for filmhastighet

Filmhastighet måles etter standarden ISO 5800:1987, som opererer både med en lineær og en logaritmisk skala. Den lineære skalaen er den som brukes til daglig. Den samsvarer med den eldre ASA-skalaen, og er slik at en dobling av ISO-verdien betegner en film som trenger halvparten så mye lys. Den logaritmiske skalaen samsvarer med den eldre DIN-skalaen. Her øker verdien med 3° når filmhastigheten dobles. For eksempel er en film med verdien ISO 200/24° dobbelt så følsom som en film med verdien 100/21°. Vanligvis utelates den logaritmiske skalaen, slik at ISO-verdien på kameraer og innpakning tilsvarer de gamle ASA-verdiene.
De vanligste filmhastighetene er ISO 25, ISO 50, ISO 100, ISO 200, ISO 400, ISO 800, ISO 1600 og ISO 3200. Vanlig forbrukerfilm ligger mellom ISO 100 og ISO 800.

Tekniske forhold

Det lysfølsomme mediet på filmen er en emulsjon av sølvsalter utrørt i gelatin. Når filmen eksponeres, skjer det en fotokjemisk reaksjon i sølvsaltene som danner et latent bilde på filmen. Det latente bildet fremkalles deretter til et (negativt) permanent bilde ved at sølvsaltene omdannes kjemisk til metallisk sølv. Mønsteret av sølvpartikler er filmens «korn». 
En langsom film er tynt belagt med små sølvsaltkrystaller, og det ferdige bildet har små korn. En rask film har et tykkere belegg med større krystaller og har grovere korn.

Digitalkameraer

Mange mer avanserte digitalkameraer har innstilling for ulike ISO-verdier. Ved digital fotografering reguleres lysfølsomheten ved ulik grad av forsterkning av signalene som går inn på bildebrikken. Forsterkningen er kalibrert slik at en ISO-verdi på digitalkameraet skal gi tilnærmet samme effekt som valg av tilsvarende filmhastighet i et analogt kamera.

Valg av filmhastighet

Raske filmer (ISO 200–400) passer for de fleste typer fotografering. Lysfølsomheten gjør at man kan velge korte lukkertider og dermed unngå bevegelsesuskarphet. Man kan også velge mindre blenderåpning for å få bedre dybdeskarphet. 
Likevel kan en rask film være for lysfølsom hvis lyset er spesielt sterkt, slik at man blir tvunget til å velge kortere lukkertid og/eller mindre blenderåpning enn motivet skulle tilsi. Generelt ønsker man heller ikke et bilde med for store korn, som kan bli synlige ved forstørring. Grov kornstruktur bryter opp fargene og reduserer fargemetningen og fargekontrasten, og bildene virker mindre skarpe og briljante.
Det finnes derfor gråfiltre, også kalt ND-fiter (nøytral densitet), som kan monteres foran på objektivet. Noen objektiver har en spalte nærmere kamerahuset hvor (grå)filtrene kan plasseres. Gråtonene i filtrene endrer ikke fargebalansen i motivet eller bildet.
Hvis man på et digitalkamera velger høye ISO-verdier, øker risikoen for bildestøy. Høy ISO-verdi fører til mer forsterkning av hele signalet, noe som gjør at også støyen i signalet blir forsterket.
Stanisław Barcewicz

Bakgrunn

Stanisław Barcewicz studerte fiplin under Apolinary Kątski og Władysław Górski ved musikkinstituttet i Warszawa. Han fortsatte studiene i Moskva, og gikk ut av Konservatoriet i Moskva (etablert 1866) i 1876 med gullmedalje. Blant lærerne på sisteåret var Pjotr Tsjajkovskij (1840–1893) som var professor i teori og harmoni og hadde hørt ham først i 1875 da han som 17-åring fremførte Mendelssohns fiolinkonsert.

Musiker, dirigent

Det var Barcewicz som den 20. september 1882 urfremførte Tsjajkovskijs Valse Scherzo op. 34 ved Verdensutstillingen i Paris (1878). Stanislaus (slik fornavnet ble skrevet i Norge) turnerte mye i Europa frem til 1885 da han ble kapellmester ved Teatr Wielki i Warszawa (åpnet 1833). Fra 1886 var han professor ved Chopinkonservatoriet i samme by.
Han var i Kristiania høsten 1881 og satte opp Johan Svendsen (1840–1911) sin nyskrevne «Romanse for fiolin og orkester i G-dur, op. 26». I samme anledning innledet han Kristianias konsertsesong 1881–82 i duett med Fredrikke Waaler (1865–1952) og byens Kvartetforening (stiftet 1876) med nevnte romanse av Svendsen. Det var Barcewicz som ved sin retur til Dresden, fikk satt opp  Svendsens verk der og i Leipzig; og således introdusert det til Europa. Han kom tilbake året efter.
Av hans elever i Warszawa kan nevnes Mieczysław Karłowicz, Grzegorz Fitelberg, Pyotr Stoliarskij (lærer for David Oistrakh, Nathan Milstein og andre), Henryk Gold, Aleksander Jabłoński (som senere ble en kjent fysiker), Paul Godwin, og Józef Ozimiński.
Alp Arslan

Bakgrunn

Alp Arslan var sønn av Chagri Begh, og førte allerede i ungdommens hans armeer. Han etterfulgte sin far som guvernør i Khorasan i 1059. 
Hans onkel Toğrül døde barnløs, og ble etterfulgt av Suleiman, Alp Arslans bror. Alp Arslan og hans onkel Kutalmish utfordret begge denne
Kasaragod (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 302 600 innbyggere i distriktet, mot 1 204 078 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 38,78 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,46 % i 2011 mot 13,21 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 960 i 2011 mot 959 i 2001.
Mengers svamp

Mengers svamp er et av de mest kjente objektene i fraktalgeometrien. Som en tredimensjonal analogi til Cantor-mengden og Sierpinskis teppe kan Mengers svamp konstrueres ved suksessivt å fjerne deler av en kube, slik at den gjennomhulles mer og mer (som en svamp). Ved hvert trinn fjernes 7/27 av kubens gjenværende volum, mens de nye hullene blir mindre og mindre. Mengers svamp er fraktalet som oppstår etter uendelig mange slike trinn.
Mengers svamp er oppkalt etter matematikeren Karl Menger, som beskrev figuren i 1926.
Musi vannkraftverk

Musi vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk langt sør på øya Sumatra, Indonesia. Dette anlegget har en totalt installert effekt på 210 MW, ble påbegynt i 2000 og stod ferdig utbygd i 2006.
MS «Vaagsøy» (1914)

MS «Vaagsøy» var et passasjerskip bygget i 1914 for Nordre Bergenhus Amts Dampskibe, senere Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane. Skipet gikk i lokalrute for rederiet frem til 1957.
EgyptAir Cargo

Historie

EgyptAir Cargo ble etablert i 2002 fra de eksisterende fraktaktivitetene i EgyptAir.
EgyptAir Cargo planlegger å investere over 50 millioner dollar i et nytt 24 000 m² lastehåndteringssenter på Kairo internasjonale lufthavn.
Gennarus

Utseende

En middelsstor, slank, svart og gul trebukk. Antennene er noe kraftige og en del lengre enn kroppen, de innerste leddene lyse med mørk spiss, de ytterste helmørke. Hodet er hovedsakelig svart. Pronotum er rundet, litt bredere enn langt, svart med gule tegninger. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover, med tegninger som omfatter omtrent like mye gult og svart. Beina er middels lange, lårene sterkt klubbeformede, den indre, tynne delen lys.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Etiopia.
Decio Azzolini den yngre

Bakgrunn

Azzolini ble født i Fermo i en gammel aristokratisk familie. Faren var Pompeo Azolini og moren Giulia Ruffo. Han var på farssiden grandnevø av kardinal Decio Azzolini den eldre.
Decio Azzolini ble utdannet ved universitetet i Fermo, og tok der doktorgrader i filosofi, teologi og jus. Hans far og hans onkel hadde hatt høye stillinger i Statssekretariatet, og da han kom til Roma ble han sekretær for Giovanni Giacomo Panciroli, da nuntius til Spania. Han fungerte som Pancirolis assistent ved konklavet 1644, og ble da kjent med kardinal Giovanni Battista Pamphilij, som ble pave under navnet Innocent X.

Kardinal

Det er ikke kjent når han ble preste- og bispeviet. I 1654 ble han kreert til kardinaldiakon. Han tok del i konklavet 1655, konklavet 1667, konklavet 1669-1670 og konklavet 1676. I 1683 ble han forfremmet til kardinalprest. 
Da Christina av Sverige kom til Roma i 1655 fikk Azzolini oppdraget å presentere henne for sentrale personer i kirke og adel. 
Ved tre av konklavene han var med på tilhørte Azzolini en gruppe kardinaler som ikke var tilknyttet noen monark, og som dermed sto helt fritt i valget. De klarte med stor dyktighet å få valgt to av sine kandidater, Fabio Chigi i 1655 og Giulio Rospigliosi i 1667.
Han døde 8. juni 1689 i Roma, og ble gravlagt i oratorianernes grav i Chiesa Nuova.
Halfdan Kjerulfs plass (Oslo)

Halfdan Kjerulfs plass er en park ved St. Olavs gate nordøst for Slottsparken i Oslo.

Historie

Arealet som utgjør plassen var opprinnelig en del av slottets grunn. 
I 1861 sørget Oslo Byes vel for beplantning. En byste over Halfdan Kjerulf var tenkt plassert på hans grav på Vår Frelsers gravlund, men en komité med Edvard Grieg som leder foreslo at det burde finnes en plass sentralt i byen. Bysten ble avduket i 1874. Plassen het fra 1870 Halfdan Kjerulfs plass. En gang i årene før dette var fontenen, tegnet av H.E. Schirmer, satt opp på plassen. 
Plassen var opprinnelig vel ett mål stor, inntil Frederiks gates forlengelse nord for Kristian Augusts gate ble gjennomført i perioden på 1930-tallet og Frederiks gate ble utvidet med 10 meter i perioden 1942-47. Etter dette ble de tre andre bystene flyttet inn i den gjenværende plassen.
Norsk arbeidsgiverforening, som da hadde sitt hovedkontor ved plassen, bekostet i 1984 istandsetting av plassen med springvann, nytt gjerde og plassering av Psyke i bassenget.
Donjonen på Huth

Beskrivelse

Donjonen ligger lengst nord på festningen, i hjørnet der Vestre kontreeskarpe og Ytre kontreeskarpe møtes. Tårnet ble bygget av murmester Johan Olsen i 1683. Tårnet gjennomgikk mange reparasjoner opp gjennom årene, og det var også uenighet om tårnet hadde noen verdi forsvarsmessig, noen mente også at det snarere var til hinder for forsvaret. Det var flere ganger problemer med råteskader i gulvet, og i 1786 ble det endelig murt hvelv i stedet for tregulvet som hadde vært brukt før. Skuret over tårnet var en av de få bygninger på festningen som ikke ble rammet av brannen 18. juni 1826.

Bruk

Donjonen var opprinnelig bygd som en kanonstilling for å beskyte åssiden ned mot Tistedal. Under stillingen var det dekningsrom og lager for ammunisjon og mat. I 1880 var rommene ikke lenger i bruk, men i 1899 foreslo Befestningskomitéen å utstyre donjonen med en 7,5 cm hurtigskytende festningskanon traversert mot Svinesund, evt. å rive donjonen og sette opp en 12 cm festningskanon i dreietårn. Dette ble det ikke noe av, men i 1902-03 i forbindelse med reetableringen av festningen ble det igjen foreslått montere en 7,5 cm kanon uten at dette ble gjennomført. Det ble derimot lagd ny dør, gjenmurt gammel dør og vindu, og installert sengeplass for 10 mann i hvelvingen. På 1980-tallet ble det satt inn en bod med teknisk utstyr for radio- og TV-signaler inne i tårnet.
StockLink

StockLink iMarkedet er en norsk nettside om børs og finans og Norges eldste økonomiske nettavis om børs og finans gjennom SOL Børs fra 1998.
Våren 2009 ble det lansert nytt design, kursløsning og publiseringsløsning.
Våren 2010 kjøpte StockLink finansportalen iMarkedet fra NA24 og tok over drift og salg av nyhetsbyrået iMarkedet Xpress.
Sent høsten 2010 ble første utgave av StockLink Trader lansert, men den ble senere erstattet av Marketmind Trader.
StockLink har hovedkontor i Oslo og dekker hovedsakelig Oslo Børs.