google/wiki40b huggingface dataset:
Høvding Skipsopphugging

Høvding Skipsopphugging var et skipsopphuggeri  i Sandnessjøen drevet av Einar Høvding (født 1919, død 1997).  Etter 2. verdenskrigs slutt inngikk Høvding Skipsopphugging en avtale med Den Norske Krigsforsikring for Skib om kjøp av sunkne tyske skip, og lasten deres.
DS «Hestmanden» ble kjøpt av Høvding Skipsopphugging  i 1955. Skipet ble da omdøpt til «Vegafjord» og ble bl.a. brukt til å frakte panserplater fra det senkede skipet «Tirpitz» fra Tromsø til Hamburg. «Vegafjord» var i bruk av skipshuggeriet til 1965. Skipet ble deretter lagt i opplag til det ble solgt i 1979. 
Etter Einar Høvdings død ble foretaket kjøpt av Saga Shipping. Selskapet driver ikke lenger skipsopphugging i Sandnessjøen.
Arbeidermesterskapet i bandy

Arbeidermesterskapet i bandy var en norsk bandyturnering som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF) i årene 1935 til 1940.
Bandyidretten hadde blitt drevet av enkeltklubber i forbundet siden 1927, og kretsmesterskap i Oslo ble arrangert fra 1932. Initiativet til arbeidermesterskapet i bandy kom i 1935, da flere klubber syntes det var for få kamper i kretsmesterskapene. Oslo arbeideridrettskrets arrangerte derfor en nasjonal turnering i siste del av sesongen. Senere samme år ble det opprettet landsutvalg for bandy i AIF, og det nasjonale utvalget videreførte turneringsformen.
Det var i Oslo bandyen i AIF sto sterkest. Hovedstadsklubbene dominerte derfor mesterskapet. Brage, Reidulf og Sterling fordelte mellom seg de seks titlene som ble utdelt.
AIF og Norges landsforbund for idrett slo seg høsten 1940 sammen til Norges Idrettsforbund. I 1945, da krigen var over og idretten kunne gjenopptas, ble alle bandyklubbene i AIF innmeldt i Norges Bandyforbund og begynte å delta i norgesmesterskapet.
Hubert Jedin

Bakgrunn

Han ble født i Oberschlesien som ett av ti barn, og studerte teologi i Breslau, München og Freiburg im Breisgau.

Prest

Han ble presteviet i 1924. I 1927 dro han til Roma der han fullførte en biografi om Girolamo Seripando. Han vendte tilbake til Tysland i 1930, for å undervise i kirkehistorie ved det katolske fakultet ved Universitetet i Breslau. 
Ettersom hans mor var jødisk, ble han definert som halvjøde av nasjonalsosialistene. De fratok ham alle akademiske titler og forbød ham å undervise ved tyske offentlige læresteder. Jedin vendte da tilbake til Roma og arbeidet der for Görres-selspaket. 
Fra 1936 til 1939 arbeidet han i sitt hjemlige erkebispedømme, Breslau. Han ko mseg tilbake kort tid etter å ha rømt unna og unngått deportasjon til konsentrasjonsleiren Buchenwald.

Arbeid på Tridentinerkonsilets historie

I Roma bodde han i Campo Santo Teutonico inne i Vatikanstaten og var dermed under pave Pius XIIs vern under den tyske okkupasjon. Han arbeidet på et historieverk om Tridentinerkonsilet, som han utgav suksessivt i perioden 1951-1976.  Jedins verk ble det mest omfattende og helhetluige om dette konsilet (Geschichte des Konzils von Trient) og var på om lag 2400 sider i fire bind.

Annet Vatikankponsil

Etter krigen ble han rehabilitert i Tyskland, og tok i mot et professorat ved Universitet i Bonn i 1948. Pave Johannes XXIII nominerte ham i 1960 til å assistere ved forberedelsene til Annet Vatikankonsil. Han fortsatte å arbeide for dette konsilet inntil det ble avsluttet i 1965.

Publikasjoner

Hans verker omfatter over 700 titler, hvorav 40 bøker og 250 tidsskriftsartikler. Hubert Jedin utgav en rekke skrifter om Tridentinerkonsilet, som etter hans mening var av avgjørende betydning for forholdet mellom katolikker og protestanter i århundrer. Han beskrev de forskjellige kontroverser, og forsøkte å gi relevante økomeniske innsikter ut fra datidens situasjon. I tillegg hadde han overoppsynet med utgivelsen av 7-bindsverket Handbuch der Kirchengeschichte (1963-1979), et Atlas zur Kirchengeschichte (1979), og det fundamentale Lexikon für Theologie und Kirche (1957-1975). Som historiker støttet han seg til den historistiske metode. Som teolog var han konservativ, og kritisk til noen av de møtre Annet Vatikankonsil ble impementert på.
Melvin R. Laird

Bakgrunn

Melvin R. Laird var sønn av Melvin R. Laird, Sr., som var politiker, forretningsmann og pastor. Han vokste opp og gikk på high school i Marshfield i Wisconsin,. Han fikk kjelenavnet «Bambino» (forkortet «Bom» og uttalt 'bomb') av sin mor.
Laird ble uteksaminert fra Carleton College i Minnesota i 1942 og vervet seg til United States Navy for tjeneste i andre verdenskrig like etterpå. Han ble forfremmet til fenriks grad i april 1944 og tjenestegjorde på destroyeren USS Maddox (DD-731) i Stillehavet. Etter å ha fått Purple Heart og en rekke andre utmerkelser forlot han marinen i april 1946.

Politiker

Han ble valgt inn i delstatssenatet i Wisconsin samme år, hvor han etterfulgte sin far, og ble der til november 1952, da han ble valgt inn i Representantenes hus for Wisconsins 7. distrikt.
Etter å ha tjenestegjort i Representantenes hus ble Laird i 1969 utnevnt til landets neste forsvarsminister av president Richard Nixon under Vietnamkrigen. Han arbeidet for å få de amerikanske troppene ut av Vietnam, men det endelige resultatet av hans arbeid i form av våpenhvilen ble ikke undertegnet før et par dager etter at Laird gikk av som forsvarminister. Til tross for at han var fornøyd med at amerikanske tropper ble trukket ut av Vietnam viste det seg at Sør-Vietnam ikke klarte seg uten amerikansk nærvær. Det var for øvrig Laird som utviklet begrepet Vietnamization (dvs. «vietnamisering»), som gikk ut på en strategi for å overføre ansvaret for striden til de sørvietnamesiske styrkene.
Han gikk av som forsvarsminister i januar 1973 etter flere ganger å ha uttrykt at han bare ville sitte i stillingen i fire år. Året etter ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje. Han har skrevet flere artikler for Reader's Digest og andre publikasjoner om nasjonale og internasjonale temaer.
Opel Kadett

Første generasjons Kadett 1937 - 1940

Opel lanserte modellen i 1936. Frem til andre verdenskrig ble bilen produsert i Tyskland. Etter krigen ble hele produksjonsutstyret tatt som krigsbytte og flyttet til Russland hvor produksjon av modellen ble gjenopptatt i 1947 under navnet Moskvitch

Kadett A

Første Kadett A kom i oktober 1962. Den kom som vanlig sedan og i tillegg luksusmodell (L), coupé, og stasjonsvogn. Den ble produsert frem til juli 1965. Da var det produsert 649 512 stykk.

Kadett B

Kadett B ble produsert fra 1966 til 1973. Den kom som både to- og firedørs vanlig sedan. I tillegg kom den som tredørs stasjonsvogn og to typer coupé, vanlig (Kiemen) og fastback (Coupé F). 
I tillegg kom Coupé som Rallye, både med 1,1l med doble forgassere, og med 1,9 l motor fra Opel Rekord. Man kunne også få Rallye Sprint, som fikk doble forgassere, og annen bakakselutveksling.  En luksuriøs spesialutgave med svart vinyltak ble kalt Opel Olympia og solgte i 80 000 eksemplarer.
I en kort periode i 1960-åra ble Kadett solgt i USA, gjennom Buickforhandlere. Både Kadett A og Kadett B var relativt enkle biler som hadde som hensikt å konkurrere med markedslederen VW-bobla. Dens enkle design fikk det amerikanske bilbladet "Car & Driver" til å publisere en nedlatende test som inneholdt bilder av bilen på en bilopphogging. Dette førte til at GM lot være å reklamere i C&D i flere måneder.

Kadett F

I 1992, bestemte GM Europa seg for å standardisere modellnavnene. Opel tok navnet fra Vauxhalls, Astra. Bare i Sør-Afrika ble biler produsert under navnet Kadett frem til 1999. Da tok alle modeller det felles navnet Astra.
Memorabilia

Memorabilia er et engelsk lånord i betydningen «ting verdt å huskes», som har sitt opphav i latinske memorabilia, «bemerkelsesverdige hendelser». Det engelske begrepet, som på norsk, brukes om suvenirer og minnegjenstander, men også minneverdige begivenheter eller erindringer. Disse må ha betydning utover det helt private, ved at enten person eller begivenhet er av offentlig interesse.
Spesielt når det gjelder Beatleseffekter snakker vi om Beatlesabilia eller beatlesiana. Tilsvarende også Elvisabilia (elvisiana), Ibsenabilia (ibseniana), og lignende.
Ole Bull Scene

Ole Bull Scene er en scene for revy, musikk og teater på Øvre Ole Bulls Plass 3 i Bergen sentrum, med 486 sitteplasser eller 700 ståplasser. Scenen leies også ut til private arrangementer, og har et samarbeid med Hordaland Teater, som er teater for hele Hordaland fylke med egne lokaler på Stend i Fana i tillegg, og som også driver barne- og ungdomsteater.
Lokalene inneholder også Bocca Restaurant & Bar og nattklubben Feliz.
Landinspektør

En landinspektør er en akademisk utdannet landmåler som bærer tittelen cand.geom. (candidata/candidatus geometriæ) i Danmark. Utdannelsen er 5-årig og foregår ved Aalborg Universitet. En landinspektør kan for eksempel fastlegge eiendomsgrenser eller utføre delingsforretninger, som bevirker endringer i matrikkelen, men beskjeftiger seg også med kartlegging og geografiske informasjonssystemer (GIS).
Tanauan City

Tanauan (offisielt City of Tanauan) er en by i Filippinene som ligger i provinsen Batangas i regionen CALABARZON. Den har 173 366 innbyggere (2015).
Byen er inndelt i 48 smådistrikt, barangayer, hvorav samtlige er klassifiserte som tettstedsdistrikt.

Kilder

National Statistical Coordination Board, Filippinene
Helge Reiss

Bakgrunn

Han var sønn av Thorleif Reiss (1898–1988) og Esther Colbjørnsen Dahl (1896–1941), gift i 1951 med rektor Marit Billington (1928–2004), og far til musikeren Georg Michael Reiss og Esther Reiss som ble dramaturg. Også farens søster, Elisabeth Reiss, var scenekunstner, så Helge Reiss var oppvokst i et teatermiljø og fikk blant annet være med når faren spilte for Radioteatret.

Skuespiller

Etter examen artium i 1946 gikk han på en elevskole ved Nationaltheatret, før han i 1949 fikk fast jobb hos Det nye teater som var blitt etablert i 1929. Han pensjonerte seg fra samme teaterscene i 1998 og hadde da spilt Mikkel Rev i Dyrene i Hakkebakkeskogen fra 1982. For Riksteatret reiste han også, og ble kjent som Professor Higgins i My Fair Lady fra 1973.
Helge Reiss er blant annet kjent for rollen som Baronen i Olsenbanden for full musikk og for sin minirolle som Professor Drøvel i Brødrene Dal. Tittelfiguren i Brødrene Dal-serien Professor Drøvels hemmelighet er på skjermen i cirka 20 sekunder i hver episodes åpningssekvens og en kort sekvens helt til sist i siste episode. Hva hemmeligheten egentlig var, får man aldri vite, for når Professor Drøvel skal fortelle, viser det seg at han bare kan klukke. I Brødrene Dal og mysteriet om Karl XIIs gamasjer er Reiss tilbake som Professor Drøvel, her med sitt eget TV-program, men som sagt kan han bare «klukke». Han sees også padlende i en kano på jakt etter nye eventyr i en av episodene. Han nevnes også i forbifarten av Dronning Krystallis av Spektron i nest siste episode av Brødrene Dal og spektralsteinene.
Han dukket også opp i forskjellige gjesteroller i flere episoder av både Mot i brøstet og Karl & Co. Helge Reiss var i 2009 også med i Hotel Cæsar på TV 2, i rollen som den bohemske poeten Gregorius Bang.
Helge Reiss dubbet hovedrollefiguren Carl Fredricksen i den norskspråklige utgaven av Se opp (Up) i 2009. Han dubbet også Cogsworth i Skjønnheten og Udyret (Beauty & the Beast), og Fjærvang i Flukten fra hønsegården (Chicken Run).
Okse og esel

Okse og esel har siden tidlig kristen tids vært faste bestanddeler i billedfremstillinger knyttet til Jesu fødsel. De er faste bestanddeler som figurer i de julekrybber som ble utviklet siden middelalderen.

Betydning

De tilsynelatende dumme dyrene, oksen og eselet, som siden 300-tallet tilhører julenattsbildet, kjenner sin Herre og det sted hvorfra de får sin næring. De er i dette klokere enn menneskene, som til tross for all sin forstand er blinde for dette. «En okse kjenner sin eier, et esel sin herres krybbe. Men Israel kjenner ikke, folket mitt forstår ikke.»
Kirkefedrene utlegger motivet allegorisk mer spesifikt: Oksen står for Israels Folk, eselet for hedningefolkene. Jødedommen kjenner riktignok sin Herre, men kjenner det ikke igjen i det lille barnet; hedningene derimot vender seg mot den riktige tro. Gregor av Nyssa videreutvikler tanken: Guds Sønn ligger midt i mellom de lovbundne jøder, og de til hedendom og avgudsdyrkelse bundne ikke-jøder - og Gud befrir dem fra deres laster. Først fra 400-tallet - etter konsilet i Efesos - dukker Maria opp ved krybben. Fra 500-tallet trer dyrene noe i bakgrunnen, og Maria med barnet blir julebildets midtpunkt. Disse tradisjoner munner så på 500-tallet ut i Pseudo-Matteus-evangeliet.
Thompson-kobling

Thompsonkobling er en videreutvikling av universalledd. En av de forbedrede egenskapene i forhold til det vanlige universalleddet er at en Thompsonkobling har et konstant forhold mellom vinkelhastighet på inngående og utgående aksel. Et Thompsonledd bestå av to universalledd som er montert koaksielt. En annen fordel ved denne løsningen er at det ikke finnes glideflater som i et vanlig homokinetisk ledd. Thompsonkobling er det første konstant-hastighetsledd som har disse egenskapene.
At leddet ikke inneholder glideflater hevdes å redusere krafttapet i leddet og forlenge levetiden i forhold til et ordinært konstanthastighetsledd.
Ifølge oppfinneren, Glenn Thompson, har leddet ca. 8% mindre tap enn tilsvarende systemer. 
Løsningen har gitt oppfinneren prisen Australian Society for Engineering in Agriculture: Engineering Award.
Misologi

Misologi (fra gresk: miso («hat») og logia («lære» eller «viten»)) er en frykt for eller mistro til fornuft eller logikk. Den kan ytre seg som et hat mot diskusjon, debatt eller endog tale. Misologi blir av og til definert som anti-intellektualisme.
I Platons «Faidon» sammenligner Sokrates misologi med misantropi. Akkurat som noen kan elske og stole på alle mennesker, men som etter å ha blitt bedratt av ett enkelt menneske kan ende opp med å mistro hele menneskeheten, kan noen som stoler på fornuften eller logikken utvikle en mistro til den når man blir klar over at den kan brukes til å støtte ethvert standpunkt. I teksten kommer Sokrates med en advarsel til Faidon om farene ved misologien. Ifølge Platon kan man beskytte seg mot den ved å velge sine argumenter med omhu og først etter å ha studert en problemstilling nøye, slik at man ikke blir motbevist eller tatt i usannheter senere.
Den norske kunstneren Matias Faldbakken har vist en interesse for både misologi og misantropi i sin kunst. I oktober 2008 rev han en mengde bøker ut av hyllene i Deichmanske bibliotek i Oslo, hvor de ble liggende i hauger i forbindelse med et kunstprosjekt. Faldbakken uttalte om prosjektet at «bakgrunnen for kunstverket var min interesse for begrepet misologi [...]. Jeg kom over en sammenlikning mellom begrepene misantropi og misologi, noe jeg synes var interessant i forhold til mitt eget arbeid, som består av både (misantropisk) tekstproduksjon, samt billedproduksjon som ofte handler om fortrengning av språk og rasjonalitet.»
Southern Pacific Railroad

Southern Pacific Railroad var et jernbaneselskap i USA, etablert i 1865. I 1932 kjøpte Southern Pacific St. Louis Southwestern Railway, også kjent som Cotton Belt, men det fortsatte som et datterselskap fram til 1992. I begynnelsen av 1980-tallet ble det planlagt en fusjon mellom Southern Pacific og Santa Fe. Det endte med at Southern Pacific ble kjøpt av selskapet bak Santa Fe.
Amerikanske myndigheter aksepterte ikke fusjonen og i 1988 solgte Santa Fe Southern Pacific til Denver and Rio Grande Western Railroad som slo de to selskapene sammen. Markedsføringsårsaker lå bak beslutningen om å la trafikken fortsette med å gå under navnet Southern Pacific. Økonomisk gikk det imidlertid dårlig og i 1996 ble selskapet kjøpt av Union Pacific, blant annet for å møte konkurransen fra det nyetablerte Burlington Northern and Santa Fe Railway.
Alfred Kipketer

Idrettskarriere

Kipketer deltok på 800 meter i Ungdoms-VM i friidrett 2013, og vant denne distansen med personlig rekord på 1.48,01, foran Konstantin Tolokonnikov og Kyle Langford. Året etter deltok han i IAAF World Relays 2014, og var med på Kenyas stafettlag som vant 4 × 800 meter. Han deltok også i Junior-VM i friidrett 2014, der han vant 800 meter, med tiden 1.43,95, som var årsbeste i verden for juniorer. 
Under IAAF World Relays 2015 deltok han på 4 × 800 meter, sammen med Nicholas Kiplangat Kipkoech, Timothy Kitum og Jeremiah Kipkorir Mutai, og de løp i mål på andreplass, men ble diskvalifisert fordi Kipkoech og Kitum vekslet for tidlig. Ved det kenyanske VM-uttaket i 2015 kom han på tredjeplass på 800 meter, og ble kvalifisert for VM i friidrett 2015 i Beijing. I VM kom han på åttendeplass i finalen, der han løp på 1.47,66.
Fushigi Yûgi

Handlingen

Serien handler om to jenter, Miaka og Yui, som finner en mystisk bok med tittelen The Book of the Universe of the Four Gods. Når de begynner å lese boka blir de dratt inn i historien til en verden lik i det gamle Kina. Der blir jentene angrepet av en gjeng lovløse skurker som tror de kan få et godt tilbud for å selge dem av som slaver. Så kommer en gutt, Tamahome, med et demonmerke i pannen inn og redder dem. Men han bryr seg ikke om jentenes takknemlighet for han vil ha er penger for tjenesten han gjorde for dem. I det Miaka begynner å finne fram penger til å betale han forsvinner Yui og blir dratt tilbake til hennes egen verden. I det hun begynner å lese videre i boka legger hun merke til at alt det hun og Miaka gjorde er skrevet inn i den. Miaka er fortsatt inni boka og leter etter Yui.
Miaka går etter Tamahome i den tro at han har kidnappet henne. Hun går rundt i byen og spør om noen har sett han. Hun havner opp i problemer i det noen lurer henne i en skummel bakgate hvor de prøver å robbe henne. Men Tamahome dukker opp og redder henne. Han forteller henne at han ikke har sett henne, men Miaka tror han ikke og følger etter han. Etter å følgt han en stund stopper de opp. Det er mange folk som har trukket seg på grunn av at keiseren reiser forbi. Plutselig sier Tamahome at han vil hjelpe henne finne Yui om hun hjelper han å stjele en juvel av passasjervognen til keiseren Hotohori. De blir begge arrestert, men i det de blir tatt til fange omfavner en rød aura og for et øyeblikk går hun på vandring mellom verdenene. Hun får vite at Yui er kommet tilbake til biblioteket. Hun blir dratt tilbake til bokens verden.
Hun og Tamahome klarer å flykte ut til keiserens hage. Der møter Miaka en "kvinne" (egentlig keiseren som Miaka mistenker for å være en dame). De prater så vidt, Miaka nevner at hun bekymrer seg fordi hun ikke vet hvordan hun skal komme tilbake til sin egen verden. Keiseren gir henne veiledning, men både hun og Tamahome blir tatt av vakten. Da kommer Hotohori fram og ber dem å slippe dem øyeblikkelig. Han forklarer Miaka og Tamahome om legenden av universet av de fire gudene som sier at en jente fra en annen verden vil komme og på ta seg rollen som prestinne. Prestinnen vil samle sammen alle hennes krigere, påkalle Suzaku, og få alle ønskene sine oppfylt.

Gudene av Fushigi Yûgi

Fushigi Yûgi tar i bruk de fire gudene i Ssu Ling-religionen. De fire gudene er fire mytologiske dyr i de kinesiske stjernetegnene, som står både for en sesong og en retning. Det er fuglen Suzaku som representerer sommer og sør, dragen Seiryu som representerer vår og øst, tigeren Byakko som representerer høst og vest, og til slutt skilpadden Genbu som representerer vinter og nord. I animen Fushigi Yuugi blir Miaka en prestinne av Suzaku, imens Yui blir en prestinne av Seiryuu. Dette gjør at de to blir bitre fiender. I Fushigi Yuugi har hver gud syv helligkrigere og en prestinne. Hver kriger er også basert på Ssu Ling religion akkurat som gudene.
Man (Unix)

Kommandoen man, på engelsk man page (forkortelse for manual page eller manualside), er en kommando som vanligvis er funnet i Unix og i Unix-liknende operativsystemer. Emnene som dekkes innbefatter dataprogrammer (deriblant systemkall og kall til biblioteker), formelle standarder og konvensjoner, samt abstrakte konsepter. En bruker kan få frem en manualside ved å skrive Unix-kommandoen man.
Kommandoen man benytter vanligvis et terminal pager-program, slik som more og less for å få frem manualsiden.
Idrettslaget Dristug

Idrettslaget Dristug er en norsk idrettsklubb fra Åmli i Aust-Agder. Idrettslaget driver med fotball, ski, volleyball og barneidrett. Laget ble stiftet i 1895 under navnet Omli Skiklubb Dristug. I 1918 tok den navnet Idrettslaget Dristug.

Volleyball

Dristug er mest kjent som volleyballklubb. Under det første norgesmesterskapet i vollyball, arrangert i Oslo i 1946, gjorde Dristug rent bord i både dame og herreklassen. I herreklassen møttes forøvrig Dristugs første og andrelag. Dristug hadde en ny storhetstid omkring 2005, da Jan Kvalheim spilte for klubben. Våren 2014 rykket klubben igjen opp i 1. divisjon, mye takket være en ny generasjon spillere. Disse spillerne har spilt inn tre NM-gull i juniorklassene i henholdsvis 2012, 2013 og 2014. Klubben ble værende i 1.divisjon i tre sesonger, frem til 2017, da laget ble besluttet trukket fra 1.divisjon.

Arkivet

Arkivet etter Idrettslaget Dristug befinner seg ved Kuben i Arendal. Arkivet omfatter møtebøker, medlemsfortegnelser, regnskap, avisutklipp, korrespondanse og saksdokumenter. Arkivet omfatter også materiale fra forløpere til Dristug. Blant annet AIL Fart, AIL Varde, samt materiale fra Åmli idrettskontakt.
Stade de France

VM i fotball

Stadionet var hovedarenaen da Frankrike arrangerte VM i fotball 1998.  Fem kamper i gruppespillet samt én åttendedelsfinale, én kvartfinale, én semifinale og finalen hvor Frankrike slo Brasil 3-0 ble spilt på Stade de France.

EM i fotball

Stadionet var hovedarenaen også under EM i fotball 2016.  Fire kamper i gruppespillet, én åttendedelsfinale, én kvartfinale og finalen ble spilt her.

Confederations Cup

Frankrike arrangerte FIFA Confederations Cup 2003 og fire kamper i gruppespillet samt én semifinale og finalen ble spilt på stadionet.

VM i rugby union

I 2007 arrangerte Frankrike VM i rugby union.  Tre gruppespillkamper, én kvartfinale, begge semifinalene og finalen ble spilt på Stade de France.

UEFA Champions League

Finalen i Mesterligaen har blitt spilt på Stade de France to ganger; i 2000 og 2006.

Rugby union europacup

Finalen i European Rugby Champions Cup ble spilt her i 2010 med de to franske lagene Toulouse og Biarritz i finalen.

Terrorangrepet i Paris 13. november 2015

Den 13. november 2015 spilte Frankrike en privatlandskamp mot Tyskland på Stade de France, og tre ganger under førsteomgangen hørtes det eksplosjoner, som skulle vise seg å være selvmordsbombere fra IS, som sprengte seg i luften som en del av en rekke planlagte terroraksjoner, der samme dag ble utført på flere lokaliteter i Paris, hvor minst 129 personer ble drept samt 7 terrorister, hvorav 6 sprengte seg i luften med selvmordsbelte og en ble skutt av politiet. En person utover de tre terrorister ble drept utenfor Stade de France. Terroristene hadde forsøkt å komme inn på selve stadionet, men ble nektet avgang. Det var 81 338 tilskuere som var til stede under kampen, blant dem var Frankrikes president François Hollande.