google/wiki40b huggingface dataset:
Pommac

Pommac er en svensk brus som har eksistert siden 1919. Oppskriften er hemmelig, men det sies at den inneholder ca. 25 fruktsorter.
Carlsberg besluttet i 2004 å legge ned produksjonen på grunn av sviktende salgstall, men etter at 50 000 skrev under på en protestliste, besluttet Carlsberg å fortsette salget.

Historikk

Pommac ble skapt av Anders Lindahl (født i Närke i 1860), og lansert i 1919. Lindahl produserte også legemidler som Lazarol og Lazarin og vaskemiddelet Vita Tvättbjörn. Anders Lindahl eide flere fabrikker, bl.a. Kallebäcks Vattenfabrik i Göteborg, som lå der Världskulturmuseet ligger i dag. Der arbeidet laboratoriesjef Alfred Nummelin, som blandet ulike ekstrakter med vann, og tilsatte kullsyre. De ulike blandingene ble sendt til Stockholm, der de ble prøvesmakt av Anders Lindahl. Den endelige versjonen ble kalt Pommac, et navn som er en kombinasjon av Pommery og Cognac. 
Pommacs store gjennombrudd kom på Göteborgsutstillingen 1923. Etter Lindahls død i 1932 ble firmaet Fruktus, som markedsførte Pommac, drevet av sønnen Frithjof Lindahl.

Reklame

Blant det reklamemateriellet som har vært benyttet til å markedsføre Pommac siden lanseringen i 1919, står kanskje kunstneren Isaac Grünewalds reklameplakat i en særstilling. Grünewalds originalmaleri viser i bildets nedre kant et ungt par foran et rundt bord med hvert sitt høystettede glass foran seg. Bordet er skjermet for solen av en solparasoll. Kvinnen og mannen er vendt halvveis mot hverandre, som i en hyggelig passiar. Glassene er fylt av en gyllenbrun drikk. Fremfor paret – og oppover i bildeflaten – ser man en scene som kan være hentet fra en fasjonabel strandpromenade; man ser flere solparasoller og nederst ved strandkanten et yrende folkeliv. Bildet er egnet til å lede tankene hen på feriestemning og glade sommerdager.

I Norge

Også i Norge ble det solgt drikkevarer under merkenavnet Pommac. En knapp uke før 17. mai i 1956 ble det eksempelvis rykket inn følgende annonse på førstesiden i Nordlands Avis:
«Prøv POMMAC
den nye drikken
med den nye smaken
Har de prøvd POMMAC – drikken med den friske, rene smak og utsøkte vinbouquet? En kjølig POMMAC servert i vakre glass er en herlig forfriskning, men samtidig også en kultivert matdrikk.
POMMAC koster noen øre mer – men gir Dem også mer – og er skattet av alle ved alle anledninger.
POMMAC
den moderne drikken
for moderne mennesker»
Imidlertid var Pommac blitt introdusert på det norske markedet flere tiår tidligere; i 1938 stod det for eksempel om Pommac som et alternativ til alkoholholdige drikker i en bok utgitt av psykiateren Trygve Braatøy på Tiden Norske Forlag.
Aqaba oljekraftverk

Aqaba oljekraftverk er et oljekraftverk i Jordan. Det har en installert produksjonskapasitet på 650 MW, fordelt på 2 turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1980, fikk første turbin installert i 1986 og stod ferdig i 1999. Brenselkilden er tungolje.
Fôrenhet

En fôrenhet er et mål på energiinnhold i fôr. Det er stort sett innen landbruket denne måleenheten blir brukt. Den har sin opprinnelse fra energimengden i 1 kg bygg med 87 % tørrstoffinnhold. Én fôrenhet tilsvarer 6,9 MJ eller 2 292,92 kcal.
Massoud Barzani

KDP

Massoud Barzani etterfulgte sin far, den tidligere kurdiske nasjonalistlederen Mustafa Barzani som leder av KDP i 1979. 
Barzani ledet i 1992  KDP ved etablering av en regjering i Kurdistan (Irak) sammen med det andre store kurdiske partiet i Nordirak, PUK,  ledet av nåværende president i Irak, Jalal Talabani. Uenigheter mellom disse partiene førte til at den kurdiske regionen  ble delt opp i to separate områder. 
I 1996  ba Barzani om hjelp fra Iraks president Saddam Hussein  til å erobre  byen Arbil fra  PUK. PUK fikk støtte fra Iran i disse kampene som etterlot seg flere tusen døde. 
I 1998 ble det under amerikansk press inngått en fredsavtale mellom partiene til Barzani og Talabani, og de to partiene opprettet sammen med flere mindre partier en allianse, Kurdistan Front,  som fortsatt består.

President for KRG

Etter invasjonen i Irak i 2003 ble Barzani medlem av regjeringsrådet i landet og var president for dette i april 2004. I juni 2005 ble han valgt til president for den autonome kurdiske regionen av det regionale parlamentet i Arbil.
25. juli 2009 ble Barzani gjenvalgt som kurdisk president gjennom demokratisk valg, og fikk nesten 70% av stemmene.
Internasjonale observatører rapporterte forøvrig i januar 2006 at det hadde vært enkelte uregelmessigheter ved gjennomføringen av valget, og også ved senere valg ble PUK og KDP anklaget for valgfusk .
I 2013 ble Barzanis presidentperiode forlenget med to år av det kurdiske parlamentet, fram til 19. august 2015. Sommeren 2015 krevde KDP at  presidentperiodene skulle forlenges ytterligere, men møtte motstand fra de øvrige partiene , som tilsammen hadde flertall.

Korrupsjon

Familien Barzani blir hyppig beskyldt for korrupsjon, og antas å ha en formue på rundt $3 milliarder dollar.
Norgescupen i skiskyting for junior 2015/16

Norgescupen i skiskyting for junior 2015/16 gikk over 11 renn, fra 12. desember 2015 på Beitostølen  til 7. februar 2016 i Mo i Rana.
Friidrett under Paralympiske sommerleker 2016 – 100 meter menn T35

100 meter for menn i kategorien T35 ved Paralympiske sommerleker 2016 ble arrangert 9. september 2016, på Estádio Olímpico João Havelange.
Davids bror

Davids bror er en roman av Kjell Askildsen, publisert i 1957.
Tenåringen Frans opplever brorens langsomme ferd mot døden av leukemi, brorens opposisjon mot foreldrenes religiøse hykleri og samfunnskreftenes maktmisbruk. Samtidig blir han mer og mer klar over sine egne, gryende erotiske følelser.
I 1990 ble romanen publisert sammen med Omgivelser i en dobbelt-utgave.
Margot Heinemann

Liv og virke

Heinemann gikk inn i kommunistpartiet i 1934 på grunn av partiets aktive opposisjon til den britiske fascistunionen. Hun var kjæreste med poeten John Cornford mens hun var student ved Universitet i Cambridge. Historikeren Eric Hobsbawm, som også var der ved samme tidsrom, skrev at «hun hadde antagelig større innflytelse på meg enn noen annen person jeg har kjent.»
Hun hadde sin utdannelse ved Roedean School og King Alfred School i London, og hun studerte engelsk språk og litteratur ved Newnham College ved University of Cambridge fra 1931 hvor fikk en BA av første klasse. Etter Cambridge underviste 14 år gamle piker ved Cadbury's Continuation School i Bourneville på daglig fritak fra den lokale sjokeladefabrikken. I kommunistpartiet arbeidet hun i Arbeidernes forskningsdepartement (Labour Research Department) fra 1937.
I 1950 lot hun seg stille som kommunistenes kandidat for parlamentsvalget i valgkretsen Vauxhall (en del av distriktet Lambeth i London), men uten reell sjanse for å vinne, og trakk kun noe over 500 av stemmene.
Hun fødte en pike, Jane, i 1953. Faren var John Desmond Bernal, britisk fysiker og oppfinner, og professor i fysikk ved Universitetet i London.
Gjennom hele 1940-tallet bidro Heinemann aktivt til kommunistpressen, mot slutten av tiåret arbeidet hun fulltid som forsker og taleskriver for generalsekretæren. Hun satt også i redaksjonen for partiets intellektuelle tidsskrift Modern Quarterly (1945–1953), og redigerte ukeavisen World News and Views fra 1949 til 1951, og dets litterære bilag Daylight (1952–1953), som fremmet forfatterskap av og om arbeiderklassen.
I 1959 gjenopptok hun lærerjobben ved å undervise ved pikeskolen i Camden og deretter Goldsmith's College (Universitet i London) i tiden 1965-1977. I 1976 ble gjort til fellow av New Hall ved Universitetet i Cambridge. Hun underviste fortsatt ved New Hall fram til 1989 og var trofast med kommunistpartiet inntil det ble oppløst i 1991. Foruten sine mange skrifter og utgivelser, skrev hun en roman i 1960, The Adventurers. Hun skrev også dikt, de første publisert i John Lehmanns tidskrift New Writing høsten 1937.
«Heinemann tilhørte en generasjon av britiske marxister hvor deres dannende år var under stridene mot krigen og fascistene den første halvdel av 1930-tallet. Lojal til Sovjetunionen (...). Konversjonen til kommunismen var en total forpliktelse, og oppofrelsen for saken kom før noen hensyn til egen karriere.»
Gnathocera sericea

Levevis

Arten er knyttet til gressenger. De voksne billene finnes gjerne på aksene til ulike gress.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kamerun og Kongo.
Det gylne kompasset

Det gylne kompasset (engelsk: Northern Lights; i USA: The Golden Compass) er ei barnebok fra 1995  av den britiske forfatteren Philip Pullman, det er den første boka i trilogien Den mørke materien (1995–2000). Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom. Den skildrer en kamp mot det totalitære Magisteriet, og foregår i et parallelt univers, dels i Oxford og dels på Svalbard.  
Hovedpersonen Lyra Belacqua og hennes daimon Pantalaimon reiser til Svalbard for å befri vennen Roger, som er bortført av Magisteriet, en organisasjon som symboliserer alle dogmatiske organisasjoner. Magisteriet utfører ondartede eksperimenter med barna for å lære mer om «støv» (engelsk «dust»), et materiale som de tror er viktig. Handlingen fører dem i kontakt med gøynere, hekser og panserbjørner (især Jorek, som blir en nær venn av Lyra). 
Trilogien er delvis inspirert av Samuel Taylor Coleridges The Rime of the Ancient Mariner, og kan sees som en nyskriving av John Miltons Det tapte paradis. Fremstillingen av Magisteriet gjør at verket ofte forstås som en kritikk av religiøse organisasjoner i alminnelighet, eller av en autoritær kirke. 
Boka utkom på norsk i 1997, oversatt av Torstein Bugge Høverstad. Den første norske utgaven hadde tittel Nordlys. Boken ble i 2007 filmatisert under tittelen Det gylne kompasset, med Dakota Blue Richards i hovedrollen som Lyra. 
I forbindelse med feiringen av Carnegieprisens 70-årsjubileum i 2007 ble det arrangert en publikumsavstemning om «The public’s favourite winner of all time», med utgangspunkt i en liste med 10 av de beste bøkene. Avstemningen ble vunnet av Det gylne kompasset.
Canuschiza

Utseende

Små til middelsstore (7,5-17 millimeter), avlange, parallellsidige, brune oldenborrer. Oversiden er mnokså kraftig og tett punktert, halvblank uten skjell eller påfallende hårkledning.

Levevis

Larvene lever i jorda der de eter på røtter. De voksne billene kommer til lys om natten.

Utbredelse

Slekten er endemisk for øya Sokotra.
Discophora

Utseende

Middelsstore til store, brunlige sommerfugler med brede vinger. Vingene har markerte spisser foran og bak. Oversiden er stort sett brun, ofte med et tverrbånd som er blått hos hannen, gult hos hunnen, undersiden er lyst brunlig med tverrlinjer og øyeflekker.
Det er markert forskjell i utseende mellom kjønnene (kjønnsdimorfisme). Hannene har felter med såkalte duftskjell som skiller ut feromoner på bakvingene.

Levevis

Amathusiini er skogsinsekter. De voksne sommerfuglene er lite aktive og sitter mest stille, godt hjulpet av kamuflasjen. De flyr sjelden langt om gangen. Mange arter flyr helst i skumringen, og kommer til lys, noe som er ganske uvanlig for dagsommerfugler. De blir tiltrukket av gjærende frukt og fersk møkk, som de drikker fra. Larvene er lite kjente, men ser ut til for det meste å leve på enfrøbladete planter, blant annet bananplanter, palmer og bambus. Amathusiini finnes bare i Sørøst-Asia.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra India i vest til Sulawesi i øst.
Bymuseet (Oslo Museum)

Bymuseet, tidligere Oslo Bymuseum, er siden 2006 en avdeling ved Oslo Museum. Museet er det kulturhistoriske museet for Oslo by med det tidligere Aker herred. Museet ble stiftet 22. desember 1905 som foreningen «Det gamle Christiania». Initiativtager og leder inntil 1912 var arkitekt Fritz Holland. Museet disponerer lokaler i Frogner Hovedgård i Frognerparken, hvor de første utstillingene ble åpnet i hovedbygningen i 1909. På 1980-tallet ble østfløyen i gårdsanlegget innredet for Bymuseets faste byhistoriske utstillinger. I 2000 sto museets nye administrasjonsbygning ferdig på østsiden av anlegget. Vestfløyen ble i 2003 tatt i bruk som lokale for skiftende utstillinger. Oslo Bymuseum hadde i sitt siste år som selvstendig museum til sammen 90 117 besøkende. 
Bymuseet var inntil utgangen av 2005 fortsatt organisert som en privat forening, men ble i hovedsak finansiert ved offentlige tilskudd fra Oslo kommune og staten. Foreningen ble oppløst ved vedtak i generalforsamlingen på hundreårsdagen 22. desember 2005. Samtidig ble det besluttet å opprette en stiftelse til å forvalte eiendomsretten til samlingene og en venneforening til å ivareta medlemmenes interesser. Fra og med 1. januar 2006 er Bymuseet en del av den nye stiftelsen Oslo Museum, som har overtatt driftsansvaret. Den nye museumsstiftelsen fungerte i begynnelsen under arbeidstittelen «Hovedstadsmuseet», men har fra desember 2006 tatt navnet Oslo Museum. Bymuseet, Interkulturelt museum (IKM) og Teatermuseet gikk sammen om å opprette det nye museet som en konsekvens av den statlige museumsreformen. Inntil videre skulle de tre tidligere enhetene fungere på sine tidligere tilholdssteder.
Bymuseet har satellitt-utstillinger i arbeiderboliger på Tøyen og Sagene. I 2008 åpnet det også utstillingen «Christiania 1624 - 1850» i Gamle rådhus, men denne måtte avvikles i 2010 da museet av økonomiske grunner måtte si opp leieforholdet med Oslo kommune. Museet administrerer arrangementer og byvandringer i Kjenn din by-programmet og utgir tidsskriftet Byminner (startet 1955). Samlingene omfatter alle slags gjenstander med tilknytning til byens historie og innbyggernes liv og virksomhet. Særlig verdifulle er Bymuseets kunstsamling og fotosamling med Oslo-motiver og portretter. Fotosamlingen er en av landets største og dokumenterer byens utvikling fra fotografiets barndom til i dag. I 2010 gikk Oslo Museum sammen med Oslo byarkiv om å opprette nettstedet oslobilder.no med søkbar tilgang til de digitaliserte delene av fotosamlingene ved begge institusjoner.
Regeringens Sikkerhedsudvalg

Regeringens Sikkerhedsudvalg er et dansk særlig utvalg som er en del av regjeringens sikkerhetsorganisasjon. Utvalget består av statsministeren, som er formann, samt utenriksministeren, justisministeren og forsvarsministeren. Øvrige ministre deltar etter behov. Lederne av etterretningstjenestene, Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste, deltar dessuten i møtene, liksom enkelte embedsmenn gjør det. Utvalget ble etablert i 1958.
Utvalget møtes etter behov og drøfter følsomme og prinsipielle spørsmål om blant annet Danmarks sikkerhets- og utenrikspolitiske forhold. Under den kalde krigen diskuterte utvalget blant annet spionsaker og utvisning av diplomater.
730-årene

-- 730 -- 731 -- 732 -- 733 -- 734 -- 735 -- 736 -- 737 -- 738 -- 739
Tiårsoversikt
Porce II vannkraftverk

Porce II vannkraftverk er en demning med vannkraftstasjon i elva Porce i Colombia.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 392 MW.
Palma de Mallorca

Navn

Byen ble grunnlagt med navnet Palma av romerne. Etter den mauriske erobringen skiftet navnet til Madina Mayurca og etter at Jakob I av Aragón erobret øya i 1229 fikk byen navnet Ciutat de Mallorca. Palma vendte tilbake som navn først på 1700-tallet. Fram til 2006 var byen likevel kjent som Palma de Mallorca, særlig utenfor øya Mallorca.
I 2006 bestemte ordføreren fra Partido Socialista Obrero Español at navnet skulle forenkles til Palma. I 2010 gikk en ny ordfører, fra Partido Popular, å gå tilbake til navnet Palma de Mallorca. Bakgrunnen var et ønske om å unngå forveksling med steder med likt eller lignende navn andre steder i Spania. I 2017 vedtok regionparlamentet å gå tilbake til Palma igjen.

Geografi

Byen ligger ved enden av fjellkjeden Serra de Tramuntana på sletten mellom Serra de na Burguesa i vest og platået Marina de Llucmajor i øst. Palma kommune omfatter også Cabreraøyene sør for sørspissen av Mallorca.

Befolkning

I 2016 hadde Palma 402 949 innbyggere. Palma er i folketall den største byen og kommunen på Mallorca og Balearene. I 1900 hadde Palma 65 382 innbyggere, noe som utgjorde 20,7 % av befolkningen på Balearene. Byens andel av folketallet har økt og utgjorde 37 % i 2008.
I 2015 var 19,4 % av bybefolkningen utenlandske statsborgere. Tyskere, italienere, rumenere, bulgarere og briter utgjorde de fem største gruppene av utlendinger blant de 156 nasjonalitetene som bodde i byen.

Historie

Palma de Mallorca ble okkupert av romerne i år 123 etter Kristus og de anla en militærleir i Palma. Romerne som utviklet Mallorca, startet saltgruvedrift og olivendyrking.
Øya ble angrepet av maurerne fra Nord-Afrika og erobret av Córdoba-kalifatet. Mallorca ble gjenerobret i 1229 av kong Jakob I av Aragón.
I 1891 rammet vinlus øyas vingårder.
Utover andre halvdel av 1900-tallet økte befolkningen. Siden 1960-årene har turistnæringen vokst betydelig og er i dag, sammen med varehandel, de viktigste næringene i byen.

Politikk og administrasjon

Palma er  hovedstad for den autonome regionen Balearene, provinsen Balearene og Consell Insular de Mallorca. Byen er stiftsby for det katolske bispedømmet Mallorca.

Samferdsel

Palma har en undergrunnsbybane, Palmas metro, som åpnet i 2007.
Byen betjenes av Son Sant Joan lufthavn, 8 km øst for bysentrum.

Turisme

Byen ligger på øyas solrike sørkyst.  Turisme er en betydelig næring og det finnes mange hoteller, restauranter og barer. Langs Palmabukta, sør for sentrum, ligger hvite badestrender.

Utdanning

Universidad de las Islas Baleares har sin hovedcampus i Palma.
Slaget ved Tornow

Slaget ved Tornow var en del av Syvårskrigen og ble utkjempet mellom styrker fra Preussen og Sverige den 26. september 1758.
Prøysserne sendte 6 000 mann, ledet av general Wedel for å beskytte Berlin. Wedel gikk aggressivt til angrep og lot kavaleriet sitt gå til angrep på en svensk styrke på om lag 600 mann ved Tornow. Svenskene kjempet tappert og slo tilbake seks angrep, men det meste av det svenske kavaleriet gikk tapt og det svenske infanteriet måtte trekke seg tilbake foran den overlegne prøyssiske styrken. 
De prøyssiske-svenske slagene fortsatte med Slaget ved Fehrbellin i 1758 den 28. september.
Ryūji Bando

Japans herrelandslag

Ryūji Bando spilte syv landskamper for Japans herrelandslag.
Nikiasfreden

Nikiasfreden var en fredsavtale i antikken som ble signert mellom de greske bystatene Athen og Sparta i mars 421 f.Kr., og som markerer slutten på den første halvdelen av Peloponneskrigen.
Forhandlingene ble begynt av Pleistoanaks, konge av Sparta, og den athenske generalen Nikias. Begge besluttet å la alt gå tilbake til hva som hadde vært før krigen, det vil si at de leverte tilbake det som ble erobret under krigen, unntatt Nisaiai, hovedhavnen til Megara, som skulle forbli på Athens hender, og Plataiai, som forble under kontrollen til Theben. Amfipolis skulle leveres tilbake til Athen, og Athen skulle løslate alle fanger som ble tatt etter slaget ved Sfakteria. Templer over hele Hellas skulle åpnes for tilbedere fra alle byer, og orakelet i Delfi skulle få tilbake sitt selvstyre. Athen kunne fortsatt samle tributt fra de bystater som hadde fått fra siden tiden til Aristides, men Athen kunne ikke tvinge dem til å bli alleirte. Athen måtte også gå med på å komme til støtte for Sparta om helotene (spartaneres slavebefolkning) gjorde opprør. Alle Spartas allierte gikk med på å signere fredsavtalen, unntatt Boiotia, Korint, Elis og Megara.
Fredsavtalen ble brutt kort tid etter, og etter flere tilbakeslag ble den helt oppgitt i 414 f.Kr.
Youngstars

Klubbens historie

Laget er sammensatt av unge norsktamilere i en alder mellom 17 og 27. Laget oppsto av såkalt reservelagsspillere fra andre tamilske lag. De gikk sammen sommeren 1997 og dannet klubben Youngstars FC. Laget startet sesongen med å tape alle sine kamper i hver enkelt turnering, hvorav flere tosifrede tapstall.
Spillere iverksatte treninger og ballaktiviteter høsten 1997 for å være forberedt for sesongen 1998. Etter ett år vant klubben tre av seks tamilske utendørsturneringer i Norge. Laget har etter dette deltatt i samtlige turneringer for tamiler de senere årene, både innendørs og utendørs.

2000

I 2000 vant Youngstars alt av tamilske innendørsturneringer i Norge. Slik skulle det bli en del år fremover, og det måtte 6 år til før et lag kunne vippe de fra tronen. Første tap kom ikke før april 2006.
De tamilske utendørsturningene i både 7-er og 11-er har variert i de siste seks årene, men det laget har vunnet en rekke vandrepokaler. Når det gjelder tamilske turneringer i utlandet, har Oslolaget gått seirende ut av både 7 manns- og 11-mannsturneringene i Danmark, henholdsvis tre og to ganger hver. I England og Sveits har det kun blitt som tapende finalist.

2001/2002

Vintersesongen 2001/2002 spilte Youngstars i samtlige innendørsturneringer med to lag. Begge lag gikk hele veien og til finalen i samtlige turneringer,  North Boys Cup 2001 og T.S.C Cup 2001 en måned senere, hvor begge lag hadde kommet så langt som semifinalen.
Fossejuv pensjonat

Fossejuv pensjonat var et pensjonat som lå tett ved fylkesvei 50 like ved Myrland i Hol kommune, 860 meter over havet. Pensjonatet brant ned den 4. april 2012.
Bohas-Meyriat-Rignat

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Bohas-Meyriat-Rignat
Referanse: INSEE
Imperativ

Imperativ er i grammatikken en av verbets modi. Modus beskriver verbets forhold til de faktiske forhold og til noens ønske og vilje. Imperativ uttrykker en befaling eller et direkte forbud, som for eksempel «Gå!» eller «Spis!» Imperativ er en finitt verbform og kan således danne fullverdige setninger på egen hånd, som i eksempelet «Gå!». På norsk finnes imperativ kun i presens, mens andre språk, som for eksempel latin, også har futurum imperativ. I mange språk bøyes imperativ også i grammatisk tall.
Volleyball under Panamerikanske leker 2015

Volleyball under Panamerikanske leker 2015. Volleyball var en av sportene under de Panamerikanske leker 2015 i Toronto i Canada. Turneringene ble avviklet 16. til 26. juli 2015. Det var i to turneringer; en for menn og en for damer. Ti nasjoner var representert med tilsammen 192 deltakere fordelt på åtte herrelag og åtte damelag.
Frøya Fiskeindustri

Frøya Fiskeindustri ble etablert 17. mars 1947 under navnet Frøya Fryseri og for å drive fryseri og kjøleanlegg for foredling og lagring av agn og fiskeprodukter på Nesset i Frøya i Trøndelag. En sildoljefabrikk ble åpnet i 1953. I 1954 ble navnet endret til Frøya Fiskeindustri. 
Selskapet var blant annet initiativtaker til etableringen av det første oppdrettsselskapet på Frøya, Frøya Edelfisk AS i 1970. Bedriften vokste kraftig på 1980-tallet og 1990-tallet ved hjelp av produksjon og videreforedling av oppdrettslaks og ble regionens største eier av oppdrettskonsesjoner.
Rundt 1990 preget skiftende eierforhold bedriften. Mot slutten av 1990-tallet kjøpte imidlertid Hydro Seafood AS selskapet men solgte det videre til det nederlandske selskapet Nutreco som etablerte Marine Harvest Norway AS.
Marine Harvest Norway AS la fabrikken på Frøya ned 1. august 2003 og flyttet produksjonen til Polen.
Fabrikkanlegget på Nesset ble overtatt av Frøya Næringspark.
Sandwich Bluff

Sandwich Bluff er et fjell med flat topp, 610 moh, som på vestsiden har en bratt, mørk skrent som ligger like vest for midten av Vega Island i James Ross-øyene. Det ble oppdaget av Den svenske antarktisekspedisjonen under Otto Nordenskjöld i 1901-04. Det ble kartlagt i 1945 av FlDS og fikk dette navnet på grunn av et horisontalt bånd med snø, slik at skrenten ser ut som en sandwich sett fra nord.
Eiktyrne

Eiktyrne (nor. Eikþyrnir) er i den norrøne mytologien en hjort som sammen med geita Heidrun gikk på taket av Valhall og spiste av greinene til treet Lærad.
Av hornene hans dryppet det dråper ned i brønnen Kvergjelme i Nivlheim. Derfra renner en rekke elver ut i verden. Disse ramses opp i Grimnesmål.
Hiroki Iizuka

Karriere

Hiroki Iizuka startet sin profesjonelle karriere i Montedio Yamagata i 1997.