Regnskap

Regnskapstyper

Det finnes to former for regnskap: Årsregnskap, som også kalles finansregnskap eller eksternregnskap, reguleres i Norge av Regnskapsloven og angir kriterier for hvem som er regnkapspliktige og dermed også plikter å levere årsregnskapet til Regnskapsregisteret i Brønnøysundregistrene.  Det er også vanlig å utarbeide og offentliggjøre kvartalsregnskap eller tertialregnskap, som viser regnskapet for en mindre periode enn hele året.
Den andre regnskapstypen er driftsregnskap som også kalles internregnskap. Driftregnskap reguleres ikke av offentlig lovverk fordi dette er et kontroll- og oppfølgingsverktøy som bedriften bruker for egne formål f.eks i budsjetteringsprossessen og derfor ikke er pliktige til å offentliggjøre.

Resultat og balanse

Når all bokføring er utført og posteringene summeres konto for konto, kan det settes opp et resultatregnskap. Resultatregnskapet summeres opp til et årsresultat, eventuelt et foreløpig udisponert årsresultat før regnskapsåret er avsluttet og lukket.
I tillegg til et resultatregnskap, summeres selskapets aktiva og passiva opp i et balanseregnskap. Som aktiva regnes selskapets eiendeler og som passiva regnes selskapets egenkapital og gjeld.
I både resultat- og balanseregnskap er det vanlig å gruppere sammen flere kontoer som hører naturlig sammen for å få bedre oversikt. Grupperingen baseres på en kontoplan med et definert hierarki, det vil si en struktur med flere nivåer. Balanseregnskapet består av kontoklasse 1 og 2, mens resultatregnskapet består av alle kontoklassene fra 3 til 8. Se kontoplan for nærmere definisjoner.
Det følger av dobbelt bokholderi at avsluttede (lukkede) regnskapsperioder balanserer hvis summen av eiendeler er lik summen av egenkapital og gjeld. Tilsvarende, for et årsregnskap som ikke er avsluttet ennå, skal summen av foreløpig udisponert årsresultat, egenkapital og gjeld gjenspeile summen av eiendeler hvis bokføringen er korrekt.
Alle bedrifter kan være registrert som enten aksjeselskap eller enkeltmannsforetak, alternativt mer spesielle foretaksformer som DA eller ANS. Det har betydning for kravene til bokføring og hvordan regnskapet speiler økonomien. I aksjeselskap er ikke  bedriftseieren involvert med uttak av penger til egne levekostnader da det utbetales som lønn. I enkeltmannsforetak vil et driftsunderskudd vanligvis vises som redusert eller negativ personinntekt for eieren (resultat-levekostnader=resultatbalanse). For eventuelt å vise disse tallene tydelig i regnskapet må eierens kredittytelse da bokføres som en balansepost, og regnskapet vil på den måten mer kunne ligne regnskapet i et aksjeselskap med tydeligere informasjon.

Oppsettet av norske regnskaper

Årsregnskapet i Norge består av 4 hoveddeler: Resultat, balanse, kontantstrøm og noteopplysninger. Resultatet viser selskapets inntjening og lønnsomhet.  Balansen viser hva selskapet eier (debet) og hvordan det er finansiert (kredit). Kontantstrømanalysen viser hvilke kontantstrømmer som kommer som en følge av selskapets virksomhet, gjerne splittet opp i de tre hovedaktivitetene; drift, finansiering og investering. Noteopplysningene skal gi ytterligere forklaringer som ikke kommer fram i regnskapstallene og gi opplysninger blant annet om selskapets største eiere og hva som er utbetalt i styrehonorarer.
Årsrapporten består av årsregnskapet (med de fire hoveddeler) + årsberetningen.

IT-systemer

Et elektronisk regnskapssystem er normalt et dataprogram som består av flere moduler som  kan integreres med  hverandre og kan dekke kjernefunksjoner som ordremottak, lager- og logistikkstyring, lønnsutbetaling, fakturering, bokføring, og tilleggsfunksjoner som varemottak, vareleveranse, kundeoppfølging (CRM).
Bruk av IKT-systemer innebærer store fordeler, da dataene kan behandles hurtig, rapporter kan produseres raskt, og systemene inneholder mye automatikk som gjør føringen enklere for brukerne.
Frem til for få år siden var det vanlig at regnskapssystemene var installert på brukernes maskiner. I de senere år er har man gått over til å bruke WEB-tjenester for bokføring. Fordelene med det er mange, bl.a. tilgjengelighet fra flere steder, både arbeidsplassen og hjemmekontor, og mulighet for revisjon der revisor kan gjøre mye av arbeidet direkte fra sitt kontor.

Regnskapsstandarder

Det er generelt to regnskapsstandarder som kan brukes i Norge. Norsk regnskapsstandard (NRS) brukes av nesten alle selskaper registrert i Brønnøysundregistrene, mens alle børsnoterte selskaper siden 2005 må rapportere etter IFRS. Selskaper som ikke er børsnoterte kan velge å bruke forenklet IFRS. Dette alternativet brukes ofte av selskaper som vurderer børsnotering eller er datterselskap i et børsnotert konsern. 
IASB som utsteder IFRS ønsker over tid at alle selskaper skal benytte rammeverket i IFRS når de rapporterer. I 2009 utstedte de derfor IFRS for SME – IFRS for små og mellomstore foretak. Der IFRS beskriver over 3000 opplysninger som må oppgis i årsregnskapet, omfatter IFRS for SME kun én tidel av dette regelverket med sine rundt 300 opplysninger.

Autorisasjon

Alle kan føre regnskap for egen bedrift eller der hvor man er ansatt, men skal man føre lovpliktig regnskap på andre bedrifters vegne, er det krav om at den oppdragsansvarlige er autorisert regnskapsfører. Med "lovpliktig regnskap” menes regnskap som er lovpålagt i henhold til regnskapsloven.