google/wiki40b huggingface dataset:
Jerome Clarke Hunsaker

Liv

Hunsaker ble født i Iowa, men vokste opp i Michigan, for å studere ved skoler i Detroit og Saginaw hvor hans far var utga en avis. Han begynte ved de Forente staters Marineakademi og gikk ut i 1908 som beste elev. Mens han forsatt var i uniform studerte han maritim arkitektur ved MIT og fikk sin mastergrad i 1912.
Han opplevde å se Louis Blériot fly over Boston havn. Det inspirerte ham til å ta opp studiet om luftmotstand og flyvning etter å ha lest Gustave Eiffels studie: Resistance of the Air and Aviation  Han skrev til forfatteren og fikk invitasjon til Paris for å se på flybygging i Frankrike. Han reiste tilbake til USA og ved MIT fikk han oppgaven med å utvikle et passende kurs i aerodynamikk. Han bygde den første vindtunnel ved MIT og var instruktør der i årene 1914-16.
I 1917 ble han medlem av det felles Army and Navy Technical Board for å tilrettelegge et flyprogram, og i 1918 ble han knyttet til den Interallierte sjømilitære våpenhvile-kommisjonen.
Han var president i Goodyear Zeppelinselskapet.
Han var sjef for maskinteknisk institutt ved MIT i 1933. og veiledet hovedfagsstudenter som utdannet seg til luftfartsingeniører. 
Han deltok i byggingen av det første moderne luftskipet bygget i USA, så vel som marinens 
luftskip, og sammen med Westervelt og Richardson konstruerte han flybåten Curtiss NC . 
Fra 1941 til 1956 var han leder av National Advisory Committee for Aeronautics. Han har også sittet i styret i Science Service, som nå er kjent som Society for Science & the Public, fra 1955-1958.
Blant hans publiserte arbeider er: Stabie Biplane Arrangements, Aërodynamic Properties of Triplane og Aëroplane Stability. Han fikk Edvard Longstreth Medalje fra Franklin Institute i 1942 og 1955 Langleys gullmedalje fra Smithsonian Institution.
Hunsaker var også et av de opprinnelige medlemmer av Majestic 12, og ble det siste gjenlevende medlemmet.
Rollebasert aksesskontroll

Rollebasert aksesskontroll er en tilnærmelse innenfor informatikk som går ut på å begrense systemaksessen til autoriserte brukere. Den benyttes av de fleste nærings med mer enn 500 ansatte, og kan implementeres i form av ’’mandatory access control’’ eller vilkårlig aksesskontroll. Den er noen ganger også omtalt som rollebasert sikkerhet.
Shirley Bottolfsen

Familieliv

Shirley Bottolfsen ble født i Tipperary i Irland, og kommer fra en katolsk familie. Hun er en av fem søsken og vokste opp i Irland og England. Hun flyttet til Norge i 1956, som 21-åring, etter at hun giftet seg med styrmannen Ivar John Larsen, opprinnelig fra Godøy utenfor Bodø. Larsen omkom i forbindelse med en fallulykke på et bulkskip i Rotterdam i desember 1969, og Shirley ble alene med to barn. I 1983 giftet hun seg på nytt, denne gang med tannlege Per Bottolfsen.
Bottolfsen har bodd i det samme huset i Bodø siden 1977. Per Bottolfsen døde i 2012, og påfølgende år valgte en gruppe frivillige i byen å pusse opp huset hennes, som takk for hennes langvarige innsats for byens trengende.

Hjelpearbeid

Bottolfsen jobber for Frelsesarmeen og Bodø kommune, i tillegg til at hun altså forestår egne innsamlingsaksjoner. Hun samler inn penger, primært ved å ta oppstilling med sin bøsse i Glasshuset i Bodø. Hun avholder også et eget sommerlotteri. I 2005 hadde hun samlet inn til sammen 7 millioner kroner. Hun har også vært en viktig velgjører for utenbys mottakere, bl.a. et barnehjem i Litauen. Shirley har også samlet inn flere hundre tusen kroner til trengende og eldre i Porsanger; noe hun ble hedret av kommunen for i 2009. Pengene gikk bl.a. til anskaffelse av et nytt kaffeservise for 70 personer, og duker til Porsanger Helsetun. Hun samler inn og leverer mat til Bodøs trengende seks dager i uka,  og gir julegaver til byens fattige hver jul. I 2004 anskaffet hun trygghetsalarmer til de eldre i Bodø, og protesterte mot kommunens egenandel på innkjøp av slik alarm. I 2012 samlet hun inn penger til en gruppe sigøynere for at de skulle kunne reise hjem til Romania, men følte at de misbrukte tilliten hennes da de reiste til Oslo i stedet.

Utmerkelser

Shirley Bottolfsen mottok Kongens fortjenstmedalje i sølv i 2005 for sitt frivillige, humanitære arbeid- Det samme året laget TV 2 en dokumentar om henne, kalt Julenissen kommer fra Irland I 2014, mottok hun en internasjonal pris fra organisasjonen Lions Club; lokallagslederen i Bodø hadde da jobbet for at Shirley skulle få denne prisen i over 20 år. Hun mottok John I. Alvheims ærespris i 2014. Bottolfsen ble kåret «Årets ålreite dame» i desember 2015, og mottok dermed Harry Hole-prisen på 1 million kroner som går til et veldedig formål
4. divisjon fotball for menn 2013

Østfold Fotballkrets

Kilde: fotball.no

Sist oppdatert: 18. mars2014 kl 11:22 (CEST)

Indre Østland Fotballkrets II

Kilde: fotball.no

Telemark Fotballkrets

Kilde:

Rogaland Fotballkrets I

Kilde: fotball.no

Sist oppdatert: 28. juni 2014 kl 02:03 (CEST)

Rogaland Fotballkrets III

Kilde: fotball.no

Sunnmøre Fotballkrets

Kilde: fotball.no

Troms Fotballkrets

Kilde: fotball.no

Sist oppdatert: 27. juni 2014 kl 21:36 (CEST)
Spredt spektrum

Spredt spektrum er en spesiell teknikk innen militært radiosamband der det elektromagnetiske signalet er generert med ekstra stor båndbredde. Fordelen med dette er å gjøre det vanskelig for fienden å fange opp signalet med vanlige radiomottakere. Det er mange måter å gjøre dette på, blant annet frekvenshoppende spredt spektrum (FHSS), direktesekvensielt spredt spektrum (DSSS), tidshoppende spredt spektrum (THSS) og kombinasjoner av alle disse.
Hermann Goedsche

Bakgrunn

Hermann Goedsche var sønn av borgermesteren av Trachenberg. Han gikk på gymnasiet i Breslau, og tok avslutningseksamen derfra som en av de aller beste. Ettersom hans foreldre ikke kunne finansiere noe videre studium, ble han i 1833 postsekreter i Stralkowo. Etter stasjoneringer i Suhl, Bocholt og Düsseldorf kom han i 1838 til Berlin. I denne tiden fant hans første forfattervirksomhet sted, og likeså hans ekteskapsinngåelse.
I 1848 skrev han for Neuen Preußischen (Kreuz-)Zeitung, sammen med prominente tyskere som Theodor Fontane, Otto von Bismarck og George Hesekiel. I 1853 reiste han som journalist til Tyrkia.

Forfattervirksomhet

Goedsche arbeidet i samme romansjanger som Walter Scott, Charles Sealsfield og Theodor Mügge, man han var også influert av forfattere som Eugène Sue, Alexandre Dumas den eldre og George Hesekiel. Noen av hans verker var ktitiske til den britiske kolonialisme. Han var åpent antisemittisk, og til tross for at han la til seg et engelsk psevdonym, var han prøyssisk sjåvinist, med en dyp aversjon mot Storbritannia og alt britisk. Dette kom tydelig til uttrykk i hans forfatterskap.

Agent provocateur for kongeriket Preussen

Hermann Goedsches arbeide i posten var mest en plassering som var nyttig for hans arbeidsgivere i det prøyssiske hemmelige politi. Han forfalsket brev som så ble benyttet til å ramme demokratidke lederskikkelser. I 1849 ble han reksponert etter å ha forfalsket bevismateriale til bruk for srdtraffeforfølgelsen av den politiske reformist Benedict Waldeck, og måtte fa slutte i postvesenet.
Goedsche er kanskje mest kjent for sin rolle som forfatter, hvor han under pseudonymet Sir John Retcliffe plagierte den politiske satiren Dialogen i helvete mellom Machiavelli og Montesquieu av Maurice Joly og utga den i 1868 under tittelen Biarritz.
I stedet for å bruke debattantene Machiavelli og Montesquieu, slik tilfellet var i Jolys pamflett plasserte han ordene i munnen til fedrene for Israels 12 stammer, «Sions Vise». I kapittelet «På den jødiske gravplass i Praha» skrev Goedsche om et nattlig møte av medlemmer av en mysteriøs jødisk kabal, og beskriver at Djevelen ved midnatt viser seg blant de fremmøtte representanter for å planlegge en jødisk sammensvergelse.
Goedsches bok dannet et grunnlag for det velkjente falsumet «Sions vises protokoller».
Kombivåpen

Et kombivåpen eller kombinasjonsvåpen vanligvis et skytevåpen til jakt som består av minst ett riflet løp samt ett eller flere glattborrede hagleløp. De fleste kombivåpen knekkes for å lades. Kombivåpen med ett riflet og ett hagleløp er ofte av typen over-under. Konfigurasjoner med to løp side om side kalles ofte for «cape guns». En «drilling» (tysk for «trilling») er et kombivåpen med tre løp, mens en «vierling» (firling) har fire løp. Kombivåpen bruker ofte patroner med rand ettersom brukte randløse patroner kan være mer utfordrende å ta ut av et knekkvåpen.
Jed Rothstein

Jed Rothstein er en amerikansk regissør og filmprodusent.
Rothstein studerte antropologi ved University of California, Berkeley og film ved Columbia University. Han begynte å jobbe med dokumentarer i 1995, og har stått bak dokumentarfilmer og serier for kino og fjernsyn.
Han ble nominert til en Oscar for beste kortdokumentar for Killing in the Name (2010), en dokumentar om muslimske selvmordbombere.
Øvre Fjellstul

Øvre Fjellstul er en seter som nå fungerer som ubetjent turisthytte som leies og drives av Kongsberg og Omegns Turistforening, et lokallag av Den Norske Turistforening (DNT). Øvre Fjellstul ligger i Tinn kommune i Telemark, mellom Blefjell og Rivsfjell.
Frem til 1967 var det seterdrift på Øvre Fjellstul. Sommeren 1971 var det dugnad for å få gjort seteren i stand slik at den kunne brukes som turisthytte.
Øvre Fjellstul ligger ca. 815 moh.
Koradi kraftverk

Koradi kraftverk er et kullkraftverk ved elva Kanhan like nord for Nagpur i delstaten Maharashtra i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1080 MW fordelt på syv blokker/turbiner. Brenselstypen er kull. Operatør er Maharashtra State Power Generation Corp Ltd. (MahaGenco). utbyggingen skjedde fra 1974 til 1983.
Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 6,123 TWh, og utslippene av CO2 var 7,7042 mill tonn.
Duodji

Duodji (nordsamisk; sørsamisk duedtie) er samenes tradisjonelle kunsthåndverk og husflid. Begrepet duodji brukes både om det å lage noe og det som blir laget; på norsk uttrykkes det vanligvis som å sløyde, og produktene som sløyd eller samesløyd. Et hovedskille er mellom hard sløyd i tre, horn og bein, og myk sløyd i stoff og skinn.

Naturmaterialer

Duodji bruker overveiende naturmaterialer som skinn, pels, tre, trerøtter, horn og bein, til å lage forskjellige gjenstander. Reinsdyret ble mye brukt til duodji. Andre tradisjonelle materialer som har vært brukt er glassperler, tinn,  og ull. Ut fra dette lager man grener (ulltepper), klær, smykker, trekopper, melkekopper, pulker, ski. Form og farger varierer fra distrikt til distrikt, og kan også være preget særlige tradisjoner innen den enkelte slekt.  
Samene har også importert materialer som tekstiler og metall gjennom lang tid, og de lager også ting av disse.
Birger Sjöberg

Biografi

Sjöberg ble født i 1885 i Vänersborg. Hans foreldre, Gustaf og Anna Sjöberg, eide en liten klesbutikk ved torget i Vänersborg. De hadde ganske god økonomi, men da Birger var tretten år måtte foreldrene stenge butikken på grunn av hard konkurranse. Han måtte da tenke på å forsørge seg selv. 
Det gikk ikke så bra på skolen for Sjöberg, men han greide å få plass som lærling uten lønn hos en fotograf. I år 1900 forlot han Vänersborg og drog til Stockholm og hadde ulike jobber. Han ble ikke lenge og drog alt i 1901 tilbake til Vänersborg.
I 1906 flyttet han igjen til Stockholm. Hans bror Gösta hadde fått plass i Stockholms Dagblad og inviterte foreldrene og brødrene til å bo med ham. Etter en tid fikk Birger også jobb som journalist i avisen, og der publiserte han sine første dikt om Frida.
Birger Sjöberg fikk siden jobb i Helsingborgs-Posten i Skåne. Her hadde han ikke like stor suksess med sine dikt, og og da han ble redaksjonssekretær fikk han også mindre tid til å dikte. Hans dikt og viser ble nå framført mest i private selskap. Da begge foreldrene døde, flyttet han i 1918 til Ramlösa, og i 1921 anskaffet han Villa Daghill som skulle bli hans hjem resten av livet.
1922 utkom hans debut, Fridas bok. En kort tid turnerte han og opptrådte, men hans sceneskrekk satte snart en stopper for dette. 1924 kom hans første roman, Kvartetten som sprängdes, som ble en stor suksess. Sjöbergs angst og redsel fikk i stedet uttrykk i Kriser och kransar som fikk en dårligere mottagelse. I slutten av april 1929 ble han tildelt De Nios pris, men han lå da bevisstløs. Han døde av dobbeltsidig lungebetennelse på Växjö Stadshotell. Han etterlot mange utkast til dikt som har blitt utgitt etter hans død.
Carabus irregularis

Utbredelse

Carabus irregularis finnes i Mellom-Europa. Finnes ikke i Norge.

Utseende

Carabus irregularis er mellom 19-30 mm lang. Fargen er mørk kobber eller noe grønn. Slekten Carabus er slekten med de «ekte jordløperne». Beina er lange løpebein, kroppen er elegant bygd. Dekkvingene mangler lengdestrimler, men kan har rekker av dype, markerte groper. Antennens tredje og fjerde ledd med en lang børste/børster i spissen, mens leddene ellers er bare (nakne) og helt uten fine korte hår. (Krever forstørrelse for å se).

Levevis

Carabus irregularis er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. De voksne sees fra juni og helt til utpå høsten i september. De overvintrer som voksen (imago), nedgravd i et hulrom under en stein eller en rot.
Larvene er mørke og opptil 30 mm lange. De lever som predatorer, skjult i øverste laget av jorden.
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Euryarthrum

Utseende

Middelsstore, avlange, mattsvarte langbeinte trebukker, vanligvis med hvite til oransje tegninger på dekkvingene. Antennene er noe kortere enn kroppen, de fem-seks ytterste leddene er utvidede slik at antennen blir sagtakket. Disse leddene er vanligvis lysere, mer eller mindre rødlige. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er jevnbrede, beina slanke.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia, med særlig mange arter på Borneo.
Osmund Faremo

Andre verdenskrig

Under krigen sluttet motstandsmannen Faremo seg til Milorg. I februar 1943 ble han arrestert av Gestapo og etter hvert sendt til konsentrasjonsleirer i Tyskland og Østerrike, som såkalt Nacht und Nebel-fange. Faremo unnslapp sin påtenkte skjebne med De hvite bussene, og ga i 1987 ut boken Takk for livet, Emil, om sin tid i fangenskap.

Stortingsrepresentant

Faremo møtte fast på Stortinget for Aust-Agder i periodene  fra 1965 til og med 1985. På Stortinget var han formann i Løvebakken Mållag fra 1978 til 1985. Han var formann i Norsk-Jugoslavisk Samband og Venner av Israel i Norsk Arbeiderbevegelse (VINA).
Han var far til Grete Faremo.

Utmerkelser

Faremo mottok i 1993 Kongens fortjenstmedalje i gull. Han var innehaver av Det jugoslaviske flaggs orden med stjerne og ble i 1970 tildelt DDRs æresmedalje for kamp mot fascismen. I 1998 fikk Faremo Forsvarsforeningens medalje. Han ble i 1979 hedret med Bygland Mållags målpris og fikk i 1981 Norske Kommuners Sentralforbunds hederstegn. Faremo ble i 1987 kåret til «Årets setesdøl».
Sudden death

Sudden death er en metode for å kåre vinneren i et mesterskap eller en turnering som ellers ville endt uavgjort. Ved uavgjort etter full tid forlenges konkurransen inntil en av deltagerne (eller et av lagene) tar poeng og dermed vinner.
Personregister

Et personregister (eller folkeregister) er et register over en befolkning, det vil si en fortegnelse over alle innbyggerne innen et administrativt område, herunder livshendelser som fødsler, bryllup, skilsmisser og dødsfall, samt bostedsadresser og forandringer i disse.
Det er varierende praksis hva gjelder etablering av et personregister i de ulike land. I noen land – eksempelvis Tyskland og USA – er opprettelse av personregister grunnlovsstridig, mens det i nordiske land er svært utbygget, eksempelvis Det sentrale folkeregisteret i Norge og Det Centrale Personregister i Danmark.
Et personregister er gjerne relatert til områdets bruk av personnummer.

Historie:

Fra 1905 ble det adgang til å opprette folkeregister i kommunene. Folkeregisteret i Oslo (Kristiania) ble opprettet i 1906, i Bergen 1912, Drammen i 1914 og Stavanger i 1916. I 1942 ble det bestemt at folkeregister skulle opprettes i alle kommuner.  Ordningen ble stadfestet ved lov av 1946.  Folkeregistrene var kommunale t.o.m. 1964. Fra 1. januar 1965 var folkeregistrene statlige.  Samtidig ble likningskontorene overført til staten.
Super Bowl LI

Musikalske innslag

Nasjonalsangen «The Star-Spangled Banner» ble sunget av countryartisten Luke Bryan, mens de tre kvinnelige hovedrolleinnehaverne i musikalen Hamilton fremførte «America the Beautiful» før kampstart.
Pauseshowet ble fremført av Lady Gaga, som sang «This Land Is Your Land» og «God Bless America» på taket av NRG Stadium før hun hoppet ut, ble firt ned på bakken og fullførte showet med en medley av sangene «Poker Face», «Born This Way», «Telephone», «Just Dance», «Million Reasons» og «Bad Romance».
Fredrikstad Fotballklubb i 2013

Fredrikstad 2

Reservelaget til Fredrikstad spiller i 2013 i 3. divisjon fotball for herrer.
Der

Der (også Dêr, Dêru eller Diri) var en viktig sumerisk by i det østlige Mesopotamia, i området øst for elven Tigris på veien fra Babylonia til Elam.

Historie

Byen nevnes i mange kilder fra ca 2300 f.Kr. frem til seleukidenes tid (4. til 1. århundre f.Kr.).
Sargon av Akkad (2340–2284 f.K.) erobret byen på grunn av omina, hans sønn Rimuš (2284–2275) tok prestekongen av Dêr til gange og ødela byen. Etter at den ca. 2005 f.K. ble uavhengig fra det tredje Ur-dynasti, regjerte atter en autonom konge der.
Dêr nevnes senere svært ofte som grenseby mot Elam. Kong Nebukadnesar I av Babylon (1125–1104) benyttet festningen i Dêr som springbrett for sitt felttog mot Elam. Byen var stadig omstridt om skiftet hyppig mellom elamittisk og assyrisk kontroll. Rundt 720 f.Kr. marsjerte den assyriske konge Sargon II mot Humbanigash I av Elam og Marduk-Apla-Iddina II av Babylon. Sargon IIs arme ned lederlag.
Byens lokale gud het Ishtaran som på jorden ble representert av hans minister, slangeguden Nirah.
Den moderne byen Al-Badra i Irak er rett ved det gamle Der (som også kalles Badrah).

Arkeologi

Ingen arkeologisk utgravning er foretatt av Der, men en rekke bemerkelsesverdige artefakter er vitner om stedet, som en kudurru (funnet i Sippar) som bekreftet navnet på stedet. Stedet selv er blitt så sterkt skadet av vann over århundrene at det ikke anses verdt strevet å foreta utgravninger der.
Reidun Aune

Motstandskvinne

Under andre verdenskrig var hun knyttet til kompani Linges gruppe Lark, som via radio ga London etterretninger fra Trondheim. Hun opererte som kurér, og mottok deltagermedaljen i 2000.  
Aune var aktiv motstander av atomvåpen, deltok i fredsmarsjen til Paris i 1981 og deltok i demonstrasjonene i Stilla under Alta-konflikten i 1981. For dette siste ble hun idømt en fengselsstraff på 60 dager.

Dukketeater

I 1968 etablerte hun et dukketeater i Trondheim sammen med Vibeke Helgesen. I starten måtte de flere ganger flytte til nye lokaler, inntil daværende teatersjef ved Trøndelag Teater, Arne Aas, lot dem få tilhold på Trøndelag Teaters biscene. Dukketeaterforestillingene ble spilt som såkalt «morgenteater», for et publikum som gjerne bestod av barn fra byens barnehager og småskoleklasser. Forestillinger på repertoaret var blant annet det grønlandske eventyret Nuniak og den store hvalen, som også ble vist i NRKs barnetv.
Høsten 1971 arrangerte Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum en utstilling av samisk brukskunst (duodji). I forbindelse med utstillingen oppførte Aune dukketeater basert på en samisk fortelling. Forestillingen ble svært godt mottatt. 
I Trondheim var hun også kjent for det årlige julespillet med dukker, som i hennes tid ble fremført i mer enn femti år. «Det gamle Christi Fødselsspill» har sin opprinnelse fra Tyskland på 1500-tallet og er bearbeidet scenisk og dramaturgisk av Aune. Aunes versjon ble først oppført i Oppdal i 1948, med levende skuespillere og periodemusikk. Noe senere laget Aune dukker til stykket, og var ansvarlig for årlige oppføringer i Trondheim. Aune drev også barneorkester, var danseinstruktør ved Spelet om Heilag Olav og engasjert på vegne av Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og Trøndelag Folkemuseum.

Priser og utmerkelser

Hun var æresmedlem av Studentersamfundet i Trondheim, og mottok Teskjekjerringprisen i 1978.
Silvana Pampanini

Bakgrunn

Hun var datter av en boktrykker, og niese til sangerinnen Rosetta Pampanini. Ved lyseet Santa Cecilia fikk hun utdannelse i sang og klaverspill. Hun ble lagt merke til da hun ble den første Miss Italia, som ble kåret første gang i 1946 i Stresa. På kort tid ble hun meget populær.

Karriere

Umiddelbart etter at hun vant skjønnhetskonkurransen (hun ble nummer to, men rykket opp på grunn av en liten skandale), debuterte hun i filmen som svarthåret skjønnhet i filmen L’apocalisse' (Roma i flammer). Så fulgte en rekke filmer i den mer eventyrlige sjangeren, og hun kunne manifestere sitt skuespillertalent. Hun kan regnes som forgjengeren til Gina Lollobrigida og Sophia Loren, ved at hun var den italienske etterkrigsfilms første kinodiva.
Silvana Pampanini opptrådte nok også i en rekke filmer som ikke aspirerete til de større kvaliteter. Dette slet på hennes popularitet. Profesjonelle filmjournalister ble stadig mer kritiske.
I 1955 besøkte hun New York City, Denver og Hollywood men avslo de jobbtilbud hun fikk der fordi hun ikke syntes hun kunne engelsk godt nok og av skattemessige grunner. 
Hun var også populær i Frankrike der hun fikk tilnavnet Ninì Pampan, og i Spania der hun spilte i filmen Tirma, i Latin-Amerika - særlig i Mexico -der hun spilte i Sed de Amor med Pedro Armendáriz, og i Egypt. Hun arbeidet også med andre internasjonalt betydelige skuespillere og regissører som Buster Keaton, Vittorio Gassman, Marcello Mastroianni, Alberto Sordi, Totò, Jean Gabin, Henri Vidal, Abel Gance og Vittorio De Sica.  Sophia Loren og Gina Lollobrigida hadde opptredender i noen av hennes tidlige filmer. Pressen mente at hun flørtet med personligheter som Tyrone Power, William Holden, Orson Welles, Omar Sharif, George DeWitt, Marcos Pérez Jiménez og Fidel Castro. Hun giftet seg aldri og fikk ingen barn.
Etter at hun kom i 30-årene begynte også publikum å tape interessen for henne. Etter 1958 opptrådte hun bare sporadisk i filmer, men var mer med i fjernsynsproduksjoner. Slik var hun med i produksjoner som for eksempel serien Tre stelle fra 1999. I vintersesongen 2002/03 var Silvana Pampanini fast bestanddel i fjernsynsshowet Domenica In, som under programledelse av Mara Venier ble direkteoverført av Rai Uno.
Pampanini fikk i Den italienske republikks fortjenstorden, og utgav året etter selvbiografienScandalosamente perbene.
1. divisjon fotball for menn 2000

Opp- og nedrykk

De to beste lagene rykket direkte opp til Eliteserien 2001, mens nummer tre spilte kvalifisering om opprykk mot nummer 12 i Eliteserien. På grunn av utvidelsen av 1. divisjon fra 14 til 16 lag var det kun to lag som rykket ned til 2. divisjon 2001.
Direkte opprykk: Lyn og Strømsgodset
Kvalifisering: Sogndal rykket opp etter kvalifiseringskamper mot Vålerenga
Nedrykk: Strindheim og Eik-Tønsberg