Jack Kracken

Bakgrunn

Emil Ecklund hadde trolig en lengre historie som amatørbokser, eller prisbokser, før han ble profesjonell. Nordmannen som emigrerte fra Gubrandsdalen til USA og fant veien til vestkysten. Det er oppgitt at hans hjemsted var i Bremerton, Washington. De kampene som er registrert med vekt, varierer han mellom 80 og 90 kilo (høyde og rekkevidde er ikke oppgitt).

Debut

Våren 1930 ble han profesjonell bokser i tungvekt, og i Springfield, Illinois 1. april møtte han George Kutulis, som kun hadde en knockout-seier (KO) fra året før. Ecklund tapte på knockout i 3. runde. Han gikk på tap i sine 3 påfølgende kamper, men opparbeidet et godt rykte etter å ha stått 6 runder mot King Levinsky (født Harris Krakow) som kom til kampen med 28 seire, 8 uavgjort og bare 3 tap. (Lewinsky fullførte karrieren med 119 kamper fordelt på 76 seire (40 KO), 7 uavgjort og 36 tap i perioden 1928–1939.) Karrieren snudde 30. november 1931 etter at debutanten Joe Shafer ble slått ut i første runde. Kampen gikk i Greenwich Coliseum, Tacoma, Washington.

«Jack Kracken»

Det er ikke kjent når Emil Ecklund valgte å ta ringnavnet Jack Kracken, men etter seiern mot Shafter ble 1932 et godt år for Ecklund. Han vant åtte kamper det året, alle på knock-out (derav 2 TKO). 8. februar 1932 vant han som Emil Ecklund mot Murphy Sandstrom med KO i første runde. Det er derfor rimelig og anta at kallenavnet kom senere på året 1932, selv om det er først i kampen mot Chick McBride 16. februar 1933 at «Kracken» er tildelt seieren. Han møtte McBride igjen uken etterpå (23. februar), og vant også den duellen.
Året 1932 sluttet med en TKO som stoppet vinnerrekken til Ecklund. Dommeren stoppet kampen atter at Ecklund tok telling fem ganger. Motstander var Battling Mix fra Alaska.

Joe Louis

Ecklund bokset bare to kamper i 1934. 9. april) viste Adolph Wiater seg for sterk, og slo Ecklund på teknisk knokout i 5. runde i Marigold Gardens, Chicago, Illinois. Til denne kampen veide Ecklund inn på 191 pund (ca. 87 kg).
Tre måneder senere ble Ecklund satt til å møte Joe Louis, en ung farget tungvekter fra Detroit. På tross av tapet mot Wiater var Ecklund med sin statistikk på 10-6 (10 KO) ansett som favoritt til kampen mot debutanten Louis. Også denne kampen skulle gå i Chicago, nå på Bacon's Arena. Av ukjente grunner veide Eckluns inn på bare 175 pund (knapt 80 kg). USA nasjonaldag (4. juli) 1934 ble ikke en god dag for norskamerikaneren. Oddsene viste å være helt verdiløse, for umiddelbart etter kampen var i gang møtte Ecklund en venstre «hook» fra Louis, gikk i canvassen og tok telling til «9». Groggy og desorientert stablet han seg på bena, og Louis var over han igjen og Jack Krackens karriere var over. Han ble slått gjennom ringtauene og falt i fanget på Joe Triner, formann i Illinois Athletic commission. Tappert forsøkte Ecklund å klatre tilbake i ringen, men kampdommeren stoppet kampen. Ecklunds møte med Joe Louis varte i 2 minutter. Joe Louis fortsatte er fantastisk karriere som en av tidenes tungvektboksere. Han sluttet karrieren med knockout-tap mot Rocky Marciano 26. oktober 1951, 17 år etter debuten mot Nordmannen. Louis' statistikk endet på 69 seire (55 på KO) og 3 tap.
Emil «Jack Kracken» Ecklund avsluttet sin karriere med 10 seire (alle på knockout) og 7 tap.