Uførereformen

Uførereformen var en reform av norsk uførepensjon som trådte i kraft 1. januar 2015. Reformen ble vedtatt av Stortinget 12. desember 2011 etter forslag fra Jens Stoltenbergs andre regjering, og dens ikrafttreden ble kunngjort av Erna Solbergs regjering den 8. oktober 2014. Reformen ble gjennomført som en del av Statsbudsjettet 2015, og innebar en revisjon av folketrygdloven av 1997.
Reformen ga en høyere skatteprosent for uføre, og uførepensjonen skattlegges nå som vanlig arbeidsinntekt istedenfor som pensjon. Dette ble gjort gjennom at skattefradraget ble redusert fra 55 % til 27 %. Barnetillegget for uføre ble i samme tidsperiode redusert noe slik at det i større grad kom på høyde med arbeidsavklaringspenger. Uføre ble kompensert for bortfallet av de tidligere særlige skattefordelene for uføre ved at brutto uføretrygd ble økt.
Totalt brutto uføreytelse økte mer enn hva skatteinntektene økte, slik at uføre som ble overført til de nye skattereglene i snitt fikk økt sin inntekt etter skatt. Imidlertid kunne uføre med høy gjeld likevel komme dårligere ut enn før reformen. Dette inntektstapet for uføre med høy gjeld blir delvis kompensert i en overgangsordning for årene 2015–2017, hvor uføre som har gjeld får inntil 20 000 kroner i skattefradrag. Kompensasjonsordningen opphører i 2018.

Formål

Ifølge regjeringen gjør reformen det lettere å kombinere trygd og arbeid, og formålet med reformen er da å gjøre det lettere for uføre å ta i bruk sin restarbeidsevne. Som det heter i pressemeldingen fra Arbeids- og sosialdepartementet 8. oktober 2014: «Omleggingen vil gjøre det lettere for uføre å kombinere trygd og arbeid, og å øke arbeidsinnsatsen dersom de har mulighet for det.» Enkelte vil hevde at hensikten med reformen er å spare penger, selv om reformen ifølge Arbeids- og sosialdepartementet gir 12 milliarder kroner i økte bruttoutgifter.

Bakgrunn

Uførereformen er resultatet av et arbeid som er foretatt av tre forskjellige regjeringer. Den ble forberedt under Kjell Magne Bondeviks andre regjering, ble vedtatt under Jens Stoltenbergs andre regjering og trådte i kraft under Erna Solbergs regjering.

Uførepensjonsutvalget

Arbeidet med reformen startet med at Kjell Magne Bondeviks andre regjering nedsatte uførepensjonsutvalget ved kongelig resolusjon av 5. august 2005. Utvalget var ledet av cand.real. Oluf Arntsen og la frem sin innstilling den 16. mai 2007, under den påfølgende regjeringen. Utvalget foreslo en høyere skatt på uførepensjon, slik at denne skattlegges som vanlig inntekt. Inntektstapet ble foreslått kompensert med økt bruttoinntekt, og det ble lagt frem ulike modeller for å vise dette, deriblant at bruttoinntekten i snitt ville øke med rundt 17 % og gi en gjennomsnittlig økning i nettoinntekten på mellom 2,0 % og 2,5 %. Tallmaterialet var basert på beregninger fra Arbeids- og velferdsdirektoratet for året 2006.
Et av utvalgets insentiver med å foreslå en reform, var å gjøre uførepensjonen mer i samsvar med det pågående arbeide med pensjonsreformen, som startet i 2001 og gradvis begynte å iverksettes fra 2010. I denne inngår en levealdersjustering, som ble innført i 2011. Et annet insentiv var at det skulle lønne seg å arbeide fremfor å motta uførepensjon, og at systemet måtte tillate uføre å utnytte sin restarbeidsevne.

Brochmannutvalget

Fire år senere ble en annen rapport levert av det regjeringsoppnevnte Brochmannutvalget. Utvalget var ledet av sosiolog Grete Brochmann, ble satt ned 6. mai 2009, og leverte den ferdige utredningen, NOU 2011:7 «Velferd og migrasjon - Den norske modellens framtid», til regjeringen 10. mai 2011. Dets mandat var å vurdere økt migrasjon og internasjonal mobilitet og konsekvenser for den norske velferdsmodellen. 
Selv om utvalget hadde et annet mandat, ble dets forslag om reduksjoner i det behovsprøvde barnetillegget for uføre tatt inn i den endelige utformingen av uførereformen. I avsnitt 14.3.6, «Aktivisering i de familiepolitiske ordningene» heter det f.eks: «Utvalget viser til Uføreutvalget, hvor et flertall gikk inn for å fjerne ektefelletilleggene og redusere barnetilleggene, og slutter seg til dette forslaget», og i avsnitt 14.5 «Økonomiske og administrative konsekvenser ved utvalgets forslag» heter det: «Utvalget anbefaler å avvikle ektefelletillegget i uførepensjonen, og redusere barnetillegget»

Uføreforliket

Reformen var opprinnelig tiltenkt vedtatt i desember 2010 og tre i kraft 1. januar 2011, men den 7. desember 2010 utsatte regjeringen arbeidet med reformen. Dens store omfang og konsekvenser gjorde den mer tidkrevende å gjennomføre.
Reformens bakgrunnsarbeid ble deretter en proposisjon av 27. mai 2011 og en påfølgende innstilling av 6. desember 2011. Reformen ble vedtatt av Stortinget den 12. desember 2011.
Under behandlingen av reformen i 2011, ble den rødgrønne regjeringen utfordret av Stortinget med spørsmål om noen kom dårligere ut. Regjeringen svarte da at «den nye uføretrygden blir høyere etter skatt», og dokumenterte dette gjennom modeller og utregninger. Fremskrittspartiet la inn en merknad om at «endringer i skatteregler ikke må ramme løpende ytelser og effekten for den uføretrygdede må bli den samme», og at de ville «komme tilbake til dette spørsmålet om det skulle oppstå utilsiktede virkninger».
Under forhandlingene om uføreforliket den 8. desember 2011, fikk Høyre og KrF gjennomslag for å gi uføre som er i arbeid en høyere inntekt enn den rødgrønne regjeringen la opp til. Forliket innebar også at nettoinntekten ikke skulle reduseres, men at det påførte inntektstapet skulle kompenseres med økt bruttoinntekt.

Gjennomføringen

Den 4. oktober 2013 la regjeringen Stoltenberg II frem en proposisjon, den 8. november kom en tilleggsproposisjon, og den 28. november ble det lagt frem en innstilling. Den 8. oktober 2014 kunngjorde regjeringen Solberg at reformen trer i kraft fra 1. januar 2015. Den ble dermed innbakt som en del av Statsbudsjettet 2015.
Et faktaark fra Finansdepartementet fra 2014 gjør rede for overgangsregler, og forklarer at skattebegrensningsregelen oppheves. Den innebærer at uføretrygden skattelegges liksom vanlig inntekt, og gir uføre en høyere skatteprosent.

Nye innspill fra interesseorganisasjonene

I oktober 2014 kom det nye innspill fra interesseorganisasjonene, etter lekkasjer om statsbudsjettet. NAV hadde da sendt ut brev til landets 309 000 uføre med informasjon om reformen. Norges Handikapforbund ved leder Arne Lein tok kontakt med arbeids- og sosialminister Robert Eriksson og ba han stanse deler av reformen. Det ble hevdet at omkring 34 000 uføre vil tape mellom 3 000 og 6 000 kroner årlig, mens rundt 50 000 uføre taper mellom 6 000 og 20 000 kroner fra 2014 til 2015.
KrFs leder Knut Arild Hareide og Venstres leder Trine Skei Grande mente at dette var et brudd på uføreforliket, som gikk ut på at uføre ikke skulle tape på reformen.