google/wiki40b huggingface dataset:
Wachtendonckse Psalmen

Wachtendonckse Psalmen (norsk: Wachtendoncks salmer) er en samling salmer fra Salmenes bok som er oversatt fra latin til gammel-østlavfrankisk eller gammelnederlandsk.

Historie

Samlingen er oppkalt etter kannik Arnold Wachtendonck som levde i det 16. århundre. Han lånte sitt håndskrevne manuskript av Salmenes bok til Justus Lipsius som gjerne ville undersøke dokumentet nærmere. Lipsius kopierte noen salmer slik at han kunne undersøke dem nærmere, blant annet i et brev til en venn, og disse er det som utgjør dagens versjon av de Wachtendonckse Psalmen. Det opprinnelige dokumentet er tapt.
Bønneboken befant seg i Sint-Amorabbediet i Munsterbilzen der Wachtendonck var Landrada-alterets rektor. Den første gangen boken nevnes er i en kopi av et manuskript fra ca. 1444 av den tyske presten Johannes Keck (UB Würzburg,Ms.M.ch.q.85).

Språket

Wachtendonckse Psalmen er skrevet på gammel-østlavfrankisk, som er en gammelgermansk dialekt. Denne ble brukt i dagens øst-Nederland eller kanskje Tyskland. Man regner med at manuskriptet ble skrevet rundt midten av det tiende århundre, og det har en del tyske kjennetegn språkmessig. Dette siste gjør det mulig at denne teksten kan være en bearbeidelse av en mellomfrankisk tekst (en dialekt av gammelhøytysk).
Oversettelsen er en såkalt interlineær oversettelse: ordenes rekkefølge i den latinske kildeteksten ble fulgt i oversettelsen slik at teksten også kunne brukes til skolering.
War Office

War Office (bokstavelig «Krigskontoret», det vil si Krigsministeriet) var et departement i den britiske regjeringen med ansvar for den britiske hæren fra 1600-tallet og frem til 1963, da oppgavene ble overført til Forsvarsministeriet.
Navnet War Office ble også benyttet om den tidligere departementsbygningen, Old War Office Building, på Whitehall i sentrale London. I august 2013 ble det annonsert at denne bygningen ville bli solgt på det åpne markedet. Det vil sannsynligvis bli et hotell. Salget ble fullført i mars 2016.
Departementets oppgaver er i hovedsak lagt til avdelingen Army Board i Forsvarsministeriet.
Miljøammunisjon

Miljøammunisjon er blyfri ammunisjon til håndvåpen.

Miljøammunisjon i Norge

Miljøammunisjon produsert av Nammo ble innført av det norske Forsvaret i 2003 etter press fra den norske regjeringen og miljøbevegelsen i forbindelse med utbyggingen av skytefeltet Regionfelt Østlandet. Ammunisjonen inneholder ikke bly og ble antatt å forurense mindre enn tradisjonell blyholdig ammunisjon. Det tok tid før en fikk tatt i bruk ammunisjonen grunnet mye tradisjonell ammunisjon som lå på lager. Forsvaret underskrev en fem-års kontrakt med Nammo verd om lag 200 millioner kroner for levering av ammunisjon til alle håndvåpnene.

Stans av bruk

15. april 2011 gikk forsvarssjefen Harald Sunde med på full stans i bruken av blyfri miljøammunisjon i HK416 geværene, etter krav fra forsvarets hovedverneombud, men kun få uker etterpå ba han Arbeidstilsynet undersøke muligheten for å fortsette å bruke ammunisjonen. Arbeidstilsynet vedtok 30. mai samme år å forby bruken av miljøammunisjon til HK416 (NM 229/230) i forsvaret. Forsvarsminister Grete Faremo sa i Stortingets spørretime 4. mai 2011 at: «Det pågår et betydelig arbeid for å få fram ammunisjon som avgir mindre gass enn tidligere. Det er kun blyfri ammunisjon som kan gi en langsiktig og god løsning».
Sjako

Sjako eller sjakot (Uttalt: sjakå), også tidligere skrevet chacot og tschacot, er en høy, stiv, sylinderformet eller svakt konisk militærlue, ofte av filt, med skygge. Den var særlig vanlig som uniformsplagg under Napoleonskrigene på 1800-tallet og ble båret både i strid og parader.
Sjakoer ble innført i det norske infanteriet fra 1810. Formen og utseende på disse «bøttehattene» kunne variere: noen var høye, andre lave, og de kunne utvide seg mot toppen, være rette eller smale øverst. De var utstyrt med skjerm og hakereim, og gjerne dekorert med luemerker, kokarde og fjær (pompong). Bak kunne det dessuten være en kordon, en hattesnor som sørget for at sjakoen ikke gikk i bakken dersom den falt av hodet.
I løpet av 1800-tallet utviklet sjakoene seg til mer praktiske uniformsluer som de stive kepiene. De ble også erstattet av andre hodeplagg, for eksempel store, myke skyggeluer (leirluer) og høyluer, og etter hvert også av bereter, båtluer og ikke minst ulike typer hjelmer.
I dag brukes sjakoer blant annet av paraderende musikkorps og drillpiker.
Ordet sjako kommer via fransk shako fra ungarsk csákó.
Camaligan

Arkeologi

Tettbebyggelsen i kommunen har Bicolregionens eldste kjente pre-koloniale funnsted, med mengder av steinredskaper, krukkefragmenter, skjellhauger, grise- og hjortebein, hai- og skatebrusk, og andre artefakter og biofakter. Det er også funnet 15 menneskeskjeletter av pre-kolonial ibalonfolk. Funnstedet er sjeldent og viktig idet det mangler fullstendig spor etter handelskontakt med Kina, sørøstasiatiske naboer eller med Sør-Asia, og det er med dette ett av få pre-koloniale funnsteder på Filippinene med distinkte filippinske artefakter og biofakter upåvirket av handel med nevnte områder.
Kontinental filosofi

Kontinental filosofi refererer til de forskjellige filosofiske strømingene og bevegelsene på det europeiske fastlandet, altså uten England. Siden starten av 1900-tallet har den filosofiske verden vært delt mellom den kontinentale og den angelsaksiske filosofi. Kontinentalfilosofien innbefatter tysk idealisme, fenomenologi, eksistentialisme, hermeneutikk, strukturalisme, poststrukturalisme, fransk feminisme, visse varianter av vestlig marxisme samt Frankfurterskolens kritiske teori.
Termen «kontinentalfilosofi» oppsto for å adskille ulike retninger innen universitetene på 1970-tallet. Termen kom feilaktig til å inkludere engelsktalende filosofer som ble influert av disse retninger.
Oscarshall

Bygningen

Bygningen blir sett som en av de viktigste nygotiske bygninger i Norge. Arkitekturen er inspirert av engelske nygotiske slott, en vanlig påvirkningskraft i midten av det nittende århundre i Skandinavia. I tillegg til hovedbygningen består eiendommen av en park som strekker seg ned til kilen, der det ligger en åpen paviljong. 
Etter at slottet gjennomgikk betydelig restaurering i 1928 ble det året etter bestemt at Oscarshall skulle bli den offisielle residensen til nygifte kronprins Olav og kronprinsesse Märtha. Det ble derfor nødvendig å ekspandere bygningen for å gjøre den bebolig. Det ble utlyst en arkitektkonkurranse for et nybygg, hvor det kom bidrag fra Arnstein Arneberg, Magnus Poulsson og Henrik Nissen d.y., og et vinnerutkast ble kåret. Planene møtte likevel motstand fra politisk hold og ble til slutt skrinlagt. Kronprinsparets boligsituasjon løste seg likevel raskt da minister Fritz Wedel Jarlsberg solgte paret eiendommen Skaugum senere samme år.

Interiør

Interiøret er i sin helhet laget av norske kunstnere og håndverkere. Adolph Tidemands folkelivsskildringer og Joachim Frichs norske landskaper pryder slottets spisesal. Hans Michelsens kongeskulpturer og Christopher Borchs relieffer smykker veggene i Salongen, mens Hans Gudes landskaper dekorerer Kongens dagligværelse. Interiøret kan virke noe mørkt og tungt når man har sett det lyse, lette eksteriøret. Møbler og dekor i salongen er inspirert av norsk middelalder og den gamle norske gildehallen.

Åpent for publikum

Kong Oscar II åpnet Oscarshall for publikum allerede i 1881. Etter omfattende restaurering fra 2005 til august 2009 ble Oscarshall igjen åpent for allmennheten. Restaureringen kostet 115 millioner kroner. 
Lystslottet er åpent for publikum i sommersesongen, normalt fra midt i mai til midt i september (fra midt i august bare i helgene). Det er stengt mandag og tirsdag. Billetter kjøpes på stedet.
I tillegg til guidede omvisninger, kan publikum besøke den omliggende parken og Galleri Dronning Joséphine.
Balkanmesterskapet i fjelløp 2017

Balkanmesterskapet i fjelløp 2017 ble arrangert i Teteven i Bulgaria 10. juni 2017.
Løypa var ca. 12,9 km for senior menn, 8,6 km for senior kvinner og junior menn (U20) og 4,3 km for junior kvinner (U20).
Hjertås

Hjertås er en ås i Sandefjord kommune, Vestfold. Med sine 147,5 moh. er den det høyeste punktet i kommunen.
Överbefälhavaren

Överbefälhavaren (ÖB) er det høyeste militære embetet i Sverige. Överbefälhavaren er øverstkommanderende og sjef for forsvarets militære organisasjon, Försvarsmakten. Innehaveren har, sammen med kongen, den høyeste offisersgraden, general eller admiral.
Frem til 1975 fungerte landets statssjef (kongen) offisielt også som øverstkommanderende.
ÖB støttes i sin myndighetsutøvelse av Chefsgruppen og Försvarsmaktsledningen (FML). Chefsgruppen leder forsvarets strategiske virksomhet og består av generaldirektøren, stabssjefen og sjefene for henholdsvis utvikling og iverksettelse, produksjon og innsats. I tillegg kan informasjonsdirektøren, personaldirektøren og sjefen for den militære etterretnings- og sikkerhetstjenesten attacheres til Chefsgruppen.
FML består av sjefsjuristen, generallegen, personaldirektøren, sjefen for den militære etterretnings- og sikkerhetstjenesten, økonomidirektøren, informasjonsdirektøren og sjefen for Försvarsmaktens säkerhetsinspektion.
Obscuropterus

Utseende

En middelsstor, avlang, mattsvart trebukk med hvite tegninger. Antennene er vel halvparten så lange som kroppen, ganske tynne. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Bakbeina er nokså lange og tynne.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Mosambik, Zimbabwe og Sør-Afrika).
Jens Petter Berg (1960)

Stillinger

Berg er spesialist i medisinsk biokjemi (2004). Han har siden 2007 vært professor (I) i medisinsk biokjemi ved Universitetet i Oslo, med bistilling som overlege på OUS, Avdeling for medisinsk biokjemi. Siden 2010 har han også vært forskningsleder ved denne avdelingen, som er en av åtte avdelinger under sykehusets Klinikk for diagnostikk og intervensjon (KDI). Siden 2013 er han vikarierende forskningsleder for KDI.

Utdannelse

Berg ble cand. med. i 1986 ved Universitetet i Oslo og dr. med. i 1995 samme sted med avhandlingen Vitamin D - a novel hormonal regulator of the TSH/cAMP-signaling pathway in thyroid cells.

Forskningsinteresser

Forskningsprosjektene hans handler om kroppens hormonelle regulering og stoffskifte. Berg er sjefredaktør for det internasjonale vitenskapelige tidsskriftet Scandinavian Journal of Clinical and Laboratory Investigation og medredaktør av læreboken Klinisk biokjemi og fysiologi (Oslo 2015).
Damfrosk

Rødlisteart vernes i Arendal

Damfrosken er Norges mest sjeldne frosk, og den står på rødlista over truede arter i Norge. Man regner forekomsten i Arendal blant verdens nordligste, og ved siden av en forekomst i Uddevalla er dette de eneste ved Skagerrak.
Damfrosken antaes å ha kommet til Skagerrakkysten en gang da klimaet var mildere, for flere tusen år siden. Genetiske studier av damfroskene har ytterligere styrket denne teorien. Individene som har overlevd er gjennom generasjoner tilpasset et kaldere klima enn artsfrendene lenger sør i Europa, derfor antar man at det har verdi at forekomsten i Arendal består også i framtida.
Det er politisk vedtatt at det biologiske mangfoldet skal opprettholdes i Norge. Derfor er det gjennomført tiltak i regi av miljøavdelingen hos fylkesmannen i Aust-Agder slik at damfrosken har fått et utvidet område å leve i. Biotopene er  forbedret, og det er laget flere myrtjern som bør være attraktive for damfrosken. Ytterligere tiltak kan være aktuelt, bl.a. spredning til flere lokaliteter.
Fisk som spiser froskeyngel er en stor fare for damfrosken. Tiltakene som er satt i verk av fylkesmannen går bl.a. ut på å hindre fisk å komme inn i dammene der froskene holder til.
I 2007 regnet man med at maksimum 50 levende individer var tilbake av arten på lokaliteten i Arendal. Antall individer vil naturlig variere en del fra år til år. Gode år for reproduksjon krever en god sommer med derpå følgende mild vinter.
Nøyaktige opplysninger om hvor damfrosken har sin lokalitet bør ikke publiseres. Trafikk i området kan ha negativ virkning på damfrosken.

Innført bestand i Rogaland

Mens den norske bestanden ved Arendal er regnet som sterkt utrydningstruet, finnes det en annen, meget tallrik, norsk bestand på Finnøy i Rogaland. Denne bestanden stammer fra noen individer som ble innført fra Polen tidlig på 2000-tallet. De innførte individene har formert seg kraftig og bestanden teller per 2010 trolig flere tusen kjønnsmodne individer. På Finnøy finnes også hybridfrosker (også kalt spiselig frosk, "Rana esculenta"), som er en hybrid mellom damfrosk og latterfrosk (Rana ridibunda). Disse froskene blir vurdert som et uønsket element i Norge, men det er ikke realistisk å utrydde dem.

Vitenskapelig navn

Damfrosken tilhører de grønne froskene, i motsetning til de andre norske froskeartene som tilhører de brune froskene. Disse var tidligere regnet som samme slekt, men nyere analyser av slektskapsforholdet mellom ekte frosker antyder at de brune og de grønne froskene ikke er spesielt nært beslektet. Damfrosken og de andre grønne artene slik som latterfrosken, har blitt overført til en egen slekt: Pelophylax. Fordi dette skiftet er relativt nytt, finnes damfrosk likevel vanligvis under sitt gamle navn Rana lesseonae.
The Violent Years

Historie

Bandet ble stiftet i 2003 av Kenneth Bringsdal og Kjetil Sjølingstad, og ble i 2004 komplementert av Jack van der Hagen Nørgaard, Andreas Hoff og Per Bertrand Aanonsen.
EP-en The Violent Years ble utgitt i mai 2008 på eget initiativ (distribusjon: Playground Scandinavia), til gode kritikker. 
Bandets besetning ble i 2010 fornyet da Eivind Thorsvik (trommer) og Lars Erik Humborstad (gitar) erstattet Per B. Aanonsen og Andreas Hoff.
Debutalbumet Trying to Get Over ble utgitt 2. november 2012 på Teigene Kultur. Fædrelandsvennen betegnet bandets musikk som «amerikansk inspirert rock; americana».
Bandet har blant annet spilt på Quartfestivalen 2005, Hovefestivalen 2007, by:larm 2008 og Orange Blossom Special (DE) 2008.
Kaby Lake

Kaby Lake er navnet på en mikroarkitektur som vil etterfølge Skylake, og som vil omfatte 7. generasjon av mikroprosessorene Intel Core i3, i5 og /i7. Produksjonen begynte i andre kvartal 2016, og vil øke i volum sent i 2016.
Mikroprosessorene vil produseres med 14 namometers transistorer, i likhet med Skylake. Opprinnelig var det meningen at Skylake skulle etterfølges av Cannonlake, som vil produseres med 10 nanometers transistorer. Den 16. juli 2015 kunngjorde Intel at Cannonlake var blitt utsatt til andre halvdel av 2017.
Demilitarisert sone (Vietnam)

Den demilitariserte sonen i Vietnam var en landstripe som gikk tvers igjennom Vietnam, og representerte både en buffersone og en grense mellomNord-Vietnam og Sør-Vietnam. Denne demilitarisert sonen ble etablert som en følge av at Vietnam ble delt i to stater i 1954 etter Den første indokinesiske krig som følge av Genève-konferansen. Sonen ble etablert 21. juli 1954, og følger i hovedsak Ben Hai-elvens løp til grensen til Laos, 5 km på begge sider av elven var en del av sonen.
Under Vietnamkrigen markerte denne grensen mellom de to krigførende partene og ble formelt fjernet da landene ble forent etter krigen.
Under den nordvietnamesiske påskeoffensiven i 1972 ble sonen inntatt av de nordvietnamesiske styrkene, da to nordvietnamesiske divisjoner med rundt 30 000 soldater og mer enn 100 stridsvogner krysset sonen og hadde kontroll over området resten av krigen.
Mattatias

Mattatias eller Mattatja ben Johanan (hebraisk: מתתיהו בן יוחנן הכהן‎‎, Matityahu ben Yoḥanan HaKohen) (død 165 f.Kr.) var en jødisk prest, kohen, som spilte en hovedrolle i det jødiske opprøret mot syriske Selevkideriket, i henhold til Makkabeerbøkene, en del av Det gamle testamentes apokryfiske skrifter. Mattatias er gitt en sentral rolle i fortellingen om hanukka og er navngitt i takkesigelsene i Al Hanissim som jøder sier som bordbønn og under Amida i løpet av denne festivalens åtte dager.

Kontekst

Dette var innledningen på makkabeernes opprør og krig mot Selevkideriket som til sist endte med selvstendighet for det jødiske folket, noe som de ikke hadde vært på 400 år. Makkabeernes krig har også dannet grunnlaget for feiringen hanukka, som blir markert av jøder den 25. kislév (i den jødiske kalenderen, noe som tilsvarer til midten av november til sent i desember i gregoriansk kalender).

I litteraturen og liturgien

Fortellingen om makkabeerne er nedtegnet i de gammeltestamentlige apokryfer, Første og Andre Makkabeerbok, og hos den jødiske historikeren Josefus (med en del endringer i henhold til Makkabeerbøkene), og i Talmuds referanser (Sabbat 21b, Sabbat 23a; relatert til stearinlysene).
Bønnen Al Hanisim som er lagt til Amida og til bordbønnen etter måltidene ved hanukka, viser til fortellingen om Mattathias og makkabeerne.
To personer er navngitt som «Mattathias», en av dem er åpenbart fra samme tid som denne Mattathias, og opptrer i Det nye testamentes Lukasevangeliets redegjørelse om Jesu slektsregister. Imidlertid er sønnen til den Mattathias nevnt hos Lukas kalt for Josef, og den historiske Mattathias hadde ingen kjent sønn med dette navnet.
Polyschisis

Utseende

Middelsstore, avlange, matte, svarte trebukkerm dekkvingene vanligvis rødlige bortsett fra ved roten. Antennene er kortere enn kroppen, leddene oftest brede og flate. Pronotum er bredere enn langt, avrundet, men en liten tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er jevnbrede med opphøyde lengderibber, beina, særlig bakbeina, nokså lange.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Panama i nord til det sørlige Brasil i sør.
Det allrussiske statlige kinematografiske institutt

Det allrussiske statlige kinematografiske institutt (russisk: Vserossijskij Gosudarstvennyj Institut Kinematografii, VGIK) er  filminstituttet og filmhøgskolen i Moskva Russland. Det ble grunnlagt i 1919 på initiativ av Vladimir Lenin, av blant andre Sergej Eisenstein. Institutet er verdens eldste, og har hatt sitt nåværende navn sidan Sovjetunionens fall. Instituttet tilbyr utdanning for blant annet regissører.
Bland kjente filmregissører som er utdannet vet VGIK kan nevnes Otar Iosseliani, Marlen Khutsijev, Elem Klimov, Andrej Kontsjalovskij, Márta Mészáros, Nikita Mikhalkov, Kira Muratova, Larisa Sjepitko og Andrej Tarkovskij.
Philips Stadion

Historie

Stadionanlegget ble innviet 31. august 1913, og så sent som i 1933 var kapasiteten kun 300 tilskuere. Den ble utvidet til 18 000 tilskuere i 1941. 
I de siste dagene av andre verdenskrig ble det gjort store ødeleggelser i byen, og dette gikk også utover stadionanlegget. Det ble senere reparert, og i 1958 hadde anlegget en kapasitet på 22 000 tilskuere. Ytterligere utvidelser av den nordre tribunen (1995), og de fire hjørnene (2000–2002) førte til dagens kapasitet. Arenaen har i dag plass til 35 119 tilskuere på fotballkamper. Det er planer om å utvide anlegget i fremtiden, til en kapasitet på ca. 45 000 tilskuere.
Arenaen har ved noen anledninger blitt brukt til det nederlandske landslagets hjemmekamper, første gang var i en kamp mot Luxembourg i 1971 der hjemmelaget vant 8-0. Tilskuerrekorden er 34 700 tilskuere, i en kamp mellom PSV Eindhoven og Ajax i 2005.
Selv om ikke arenaen er stor i europeisk målestokk, var den én av de fire nederlandske arenaene under EM i fotball 2000 som ble arrangert av Nederland og Belgia. UEFA-cupfinalen ble spilt på denne banen i 2006, og Sevilla slo Middlesbrough 4-0.
Walkersirkulasjonen

El Niño

Walkersirkulasjonen oppstår på grunn av en trykkgradientkraft mellom høytrykk over østlige deler av Stillehavet og lavtrykk over Indonesia. Av og til, på grunn av effekter man ikke kjenner til, blir walkersirkulasjonen svekket eller til og med reversert, og dette fører til en El Niño-episode. Under slike hendelser strømmer det varme vannet som vinden og havstrømmen har presset opp i vest tilbake mot øst, og oppstrømningen av det kalde vannet utenfor kysten av Sør-Amerika forsvinner, noe som får konsekvenser for fiskeindustrien i området. Når walkersirkulasjonen er kraftigere enn vanlig fører dette til en La Niña-episode, som fører til enda lavere havoverflatetemperatur i øst på grunn av økt oppstrømning. 
En vitenskapelig studie som ble publisert i journalen Nature i mai 2006 indikerer at walkersirkulasjonen har blitt svakere de siste tiårene, og forfatterne spekulerer i om global oppvarming er en av faktorene som bidrar til dette.
Friedrich Gustav Jaeger

Motstandsaktiviteter

I 1938, etter Sudeten-krisen deltok Jaeger i den tyske invasjonen av Tsjekkoslovakias Sudet-tyske området. Ved utbruddet av andre verdenskrig deltok han i invasjonen av Polen. Fra 1939 knyttet Jaeger kontakter med motstandselementer i Wehrmacht, inkludert Hans Oster, Friedrich Olbricht og Ludwig Beck. I 1940 deltok han i Slaget om Frankrike hvor han fikk Jernkorsets ridderkors og i 1941ble han sendt til Østfronten.
Etter sin kones død under et britisk bombeangrep 17. februar 1942 snakket Jaeger med sin sønn for første gang om sine kontakter med motstandsbevegelsen og deres planer om å styrte Adolf Hitler. I løpet av året ble Jaeger utnevnt til oberst, og han deltok i  Slaget om Stalingrad. Der ble han såret åtte ganger, og etter å ha blitt syk av tyfus ble han ble fløyet til Lublin.
I 1943 ble Jaeger  kontaktet og informert i planene om et forsøk på å ta livet av Hitler. På grunn av sin kristne tro ville han heller ha sett Hitler stå foran en behørig domstol. Jaegers sønn var kaptein i Brutto Deutschland Divisjon, ett av Tysklands beste kampenheter. Jaegers sønn, Krafft, ble arrestert og siktet for forsøk på forræderi og lede en kamerat til militær ulydighet. Krafft ble løslatt av mangel på bevis, men han ble deretter sendt tilbake til fronten, slik at han kunne «gjenopprette sin ære».

Attentatet mislykket, arrestasjon og henrettelse

Den 20. juli 1944, den dagen det ble gjort forsøk på å drepe Hitler var Jaeger sjef for panzer-tropper som forsvarte (Stettin) og (Kalisch). Etter at en bombe, plassert i en koffert eksploderte i Wolfsschanze (Ulvehiet) i Østpreussen hadde Jaeger fått ordre fra Claus von Stauffenberg om å arrestere en SS- Oberführer. Videre skulle han også arrestere Joseph Goebbels og okkupere en radiostasjon i Masurenallee. Etter at det ble kjent at Hitler hadde overlevd forsøket på å ta livet av ham, men de soldater som stod under hans kommando ville ikke lenger lystre hans ordrer. Jaeger ble selv arrestert av sin egen hær samme dag som attentatet mislyktes. Hans sønn ble også arrestert, tatt til et italiensk militærsykehus og ført med tog til Gestapo-fengselet i Berlin. 
Den 21. august ble Friedrich Gustav Jaeger dømt til døden for forræderi av Roland Freisler i Volksgerichtshof (Folkedomstolen), og han ble hengt senere samme dag i Plötzensee fengselet i Berlin. Familiens eiendom ble konfiskert.

Utmerkelser

Sønnen, Krafft Jaeger ble sendt til Sachsenhausen konsentrasjonsleir. Han overlevde imidlertid, og den 25. september 1995 da  han avduket en minnetavle over sin far i huset der de bodde da han ble født, var det nøyaktig ett hundre år tidligere. Huset er nå Kirchberg an der Jagsts rådhus.
Fjordservice

Fjordservice AS var en operatør av hurtigbåter i Stavanger-området og innover Ryfylke. Selskapet var et heleid datterselskap av Stavangerske og opererte alle Stavangerske sine passasjerbåter med under 100 passasjerer i kapasitet. Fjordservice ble opprettet i 1990 og innfusjonert i Tide Sjø i 2007.
Fjordservice sine fartøyer bar i 2007 Stavangerske sitt fargesjema og logoer mot tidligere egne farger. Fjordservice drev hurtigbåtene mellom Stavanger, Byøyene og Usken/Hommersåk og hadde skyssbåter til utleie. De hadde også en ombygd bilferje som er restaurantskip.

Historie

Fjordservice ble opprettet i 1990 og hadde fra starten noen skyssbåter. Senere ble det kjøpt opp av Rogaland Trafikkselskap og L. Rødne og Sønner. Rogaland Trafikkselskap kjøpte så opp resten av selskapet før de byttet navn til Stavangerske (som på sin side er eid av Det Stavangerske Dampskibsselskab).
My Rock'n Roll Album

My Rock'n Roll Album er et musikkalbum med Jannicke, som ble utgitt i 1982. Det var seks uker på VG-lista topp 40 i utgivelsesåret med 13. som beste plassering.
Phrynetolamia

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Den demokratiske republikken Kongo.