Tryggve Gran

Oppvekst og familie

Tryggve Gran ble født født 20. januar 1888 i Bergen, og poengterte at han var født i Bergen og ikke i Laksevåg, hvor hans bestefar hadde grunnlagt forløperen til Bergen Mekaniske Verksted. Hans far gikk bort i 1894, da Tryggve bare var fem år.
Hermann Gran er sønn av Tryggve Gran.

Sydpolekspedisjonen

Tryggve Gran deltok 1910–1913 i Scotts sydpolsekspedisjon som ski-instruktør etter anbefaling fra Fridtjof Nansen. Etter ankomsten i Antarktis i januar 1911 deltok Gran på utleggingen av depoter som var nødvendig for at man skulle nå Sydpolen senere samme år. Da sydpolgruppen forlot basen i slutten av oktober ble flagget Union Jack gjenglemt og Gran fraktet flagget det første korte stykket mot polen. Med sine 23 år var Gran ekspedisjonens yngste deltaker.
Fra november 1911 til februar 1912, mens Scott og store deler av ekspedisjonen var på vei mot polen, var Gran med den geologiske ekspedisjonen, ledet av Thomas Griffith Taylor, til vestsiden av McMurdo-sundet. I november 1912 var Gran med i patruljen som ble sendt ut for å lete etter Scott og hans kamerater som de fant døde og ihjelfrosne. På veien tilbake til basen brukte Gran Scotts ski og bemerket i dagboken at i hvert fall skiene skulle fullføre hele ekspedisjonen.
Før han forlot Antarktis var Gran med på å bestige vulkanen Mount Erebus. Et uventet utbrudd da Gran var på toppen førte til at klærne hans ble svidd, men han kom ikke fysisk til skade. Etter  ekspedisjonen ble Gran tildelt Polarmedaljen av Georg V.

Første flyvning over Nordsjøen

Etter Sydpolekspedisjonen lærte Gran å fly og tok sitt flysertifikat ved Louis Bleriots flyskole i Buc. Han var en av de første som utførte looping og ryggflyvning. Den 30. juli 1914 fløy Gran som den første over Nordsjøen, på 4 timer og 10 minutter fra Cruden Bay i Skottland til Revtangen på Jæren med et Blériot-fly. Flyvningen var en bragd, på linje med Blériots flyvning over Den engelske kanal fire år tidligere. Hendelsen skjedde imidlertid samtidig med utbruddet av Første verdenskrig, noe som førte til at Grans Nordsjø-flyvning fikk liten oppmerksomhet.

Første verdenskrig og Royal Air Force

I 1914 ble Tryggve Gran premierløytnant i Hærens Flyvevåpen. Han reiste i 1915 til Storbritannia og Frankrike for å studere disse landenes flyvåpen i krig. 8. september 1915 foretok Gran den første flyvning i Nord-Norge da han med den samme Blériot han hadde fløyet over Nordsjøen, tok av fra et jorde i nærheten av Elvenes i Salangen. I 1916 gikk han inn i det britiske flyvåpenet som flyger, under dekknavnet Teddy Grant fra Canada for å unngå problemer vedrørende Norges nøytralitet. I 1916 ble han innvilget avskjed fra det norske forsvaret og innrullert i Royal Flying Corps under eget navn. Han tjenestegjorde i strid over Frankrike, Tyskland og Belgia og ble i 1916 forfremmet til major. Under et av sine tokt over Frankrike skjøt han ned Hermann Göring, den kommende øverstkommanderende for Luftwaffe.I 1919 ble han offiser i Royal Air Force, men en motorsykkelulykke i 1921 satte strek for den militære karrieren. 
I begynnelsen av 1920-årene planla Gran en flyferd til Nordpolen. Som en forberedelse til dette dro Gran i mai-juni 1922 på en ca. 20 dagers skiferd på Svalbard sammen med skiløperne Thorleif Haug og Jacob Tullin Thams. De gikk fra Kongsfjorden over breen til Wijdefjorden og tilbake igjen. Det var så sent på våren at skiføret hadde begynt å bli dårlig. Det ble med den forberedende ekspedisjonen, det lyktes ikke Gran å finansiere en flyferd til Nordpolen. Det ble i stedet Roald Amundsen som dro med fly mot Nordpolen i 1925.

Andre verdenskrig

Da krigen brøt ut meldte Gran seg til tjeneste i Setesdal. Etter kapitulasjonen ble han flyttet til Valdres. I Valdres under den tyske invasjonen i 1940 opptrådte Gran på en måte som etter krigen førte til at han ble tiltalt for bistand til fienden, ved at han allerede 30. april mens kampene raste stilte seg til disposisjon for tyskerne.  Gran forklarte sin handlemåte med at han handlet under tvang, nervøs for at hans fortid som britisk offiser skulle føre til at han ble sendt til en tysk fangeleir. Dette var også grunnen til at han senere søkte kontakt med Albert Hagelin.
I oktober 1940 meldte Gran seg inn i Nasjonal Samling. Gran ble brukt i propagandaøyemed for partiet. Selv uttalte han på et Stiklestadstevne i 1944, med fremtredende representanter for Quisling-regjeringen og okkupasjonsmakten til stede, at «ut av tåken ser jeg Nasjonal Samlings kamp for det nye Norge».
I 1941 ble Gran leder av Statens Seilflyvekontor. Kontoret var direkte underlagt Innenriksdepartementet som et eget regjeringskontor. I et brev fra myndighetene datert 5. februar 1941, ble det understreket at kontoret hadde «avgjørende og altomspennende myndighet» i alle saker vedrørende seilflyvning i landet. Gran var sjef for dette kontoret fra 1. mai til 31. oktober 1941   
Under resten av krigen ble han tidvis utnyttet i propagandaformål av NS. Under rettssaken i 1948 ble Gran trodd på at han hadde handlet under tvang i 1940. Han ble også frifunnet på flere andre punkter i tiltalen. Imidlertid ble han dømt for medlemskap i NS, sin aktivitet for seilflykontoret og for å ha slått ned en mann som kritiserte ham. Han ble dømt til 18 måneders fengsel, men slapp å sone fordi han allerede hadde sittet 13 måneder i varetekt. Han ble videre fradømt retten til å tjenestegjøre i rikets krigsmakt og fradømt statsborgerlige rettigheter i ti år.
Enkelte forfattere har stilt spørsmålet hvorfor Tryggve Gran ble medlem av Nasjonal Samling. Susan Barr finner medlemskapet uforståelig, og viser til Grans store innsats for Storbritannia i Antarktis og under den første verdenskrig. 
Carl Severin Albretsens konklusjon etter en gjennomlesning av Grans samtlige bøker, er at bøkene ikke viser tegn på direkte sympati med nasjonalsosialistiske ideer. Albretsen trekker videre frem at Gran var medlem av Fedrelandslaget, en organisasjon som etter forfatterens oppfatning nok hadde nasjonalistiske trekk. Gran hadde ifølge Albretsen hatt personlig kontakt med to av Fedrelandslagets stiftere, Christian Michelsen og Fridtjof Nansen. Albretsen bygger i artikkelen på at arbeiderbevegelsen bekjempet Fedrelandslaget som en fascistisk organisasjon. Noen nærmere definisjon av arbeiderbevegelsen foretar Albretsen ikke i artikkelen. Han antar imidlertid at det var denne politiske kamp som førte til at Arbeidernes leksikon betraktet Gran som fascist. Albretsen mente videre å kunne påvise narsissistiske trekk hos Gran; han søkte alltid mot eliten og ønsket å være i begivenhetenes sentrum.

Idrettsmann

Gran spilte i 1908 fotball for Oslo-klubben Mercantile, og han var dette året med i Norges første fotball-landskamp, hvor Norge møtte Sverige og tapte 11–3. Gran representerte også Mercantile i Holmenkollrennene.

Bokutgivelser

Som forfatter skrev Gran ikke bare sakprosa og memoarlitteratur, men også guttebøker og romaner.