google/wiki40b huggingface dataset:
Momotaro

Momotarō (japansk: 桃太郎) er en helt i japansk mytologi som ble født ut av en fersken. 
Da han hadde vokst seg stor og sterk, satte han seg fore å bekjempe demonene på oni-øya (Onigashima). Han fikk hjelp av en ape, en hund og en fasan, som han fikk selskap med på veien dit ved å by dem av matsekken sin på lekre boller av hirse. Sammen klarte de å beseire den treøyde, tretåede, menneskeetende demonen.

Annen verdenskrig

Momotarō var en svært populær skikkelse i Japan under annen verdenskrig, og ble fremstilt i mange japanske filmer og tegneserrier. Momotarō representerte den japanske regjering, borgerne var dyrene, og USA var oni, den demoniske skikkelsen. Selv om det aldri ble direkte nevnt, var det lett å forstå at Onigashima var Pearl Harbor. 
Skikkelsen var brukt i krigstidspropagandaen som et sinnbilde for at Japan kjempet mot det onde men mektige USA og at seieren bare kunne sikres ved folkets oppslutning om regjeringen. Den mat og rikdom som Momotarō og dyrene vant ved sin nedkjempelse av onien skulle vise til den ære som det mektigge japanske rike ville høste etter seieren over amerikanerne. En slik ktig var Momotarōs guddommelige sjøkrigere.
Modersmål-Prisen

Modersmål-Prisen er en dansk pris for en særlig fremragende bruk av det danske språket overfor brede kretser av befolkningen ut fra Modersmål-Selskabets idealer: Klart, uttryksfullt og variert.
Prisen er blitt utdelt hvert år siden selskapet ble stiftet i 1979, da den gikk til tv-journalist Poul Thomsen, og den gis til både personer og institusjoner.
Friskoleloven (Danmark)

Friskoleloven fra 1855 kom i kjølvannet av den bølgen av demokratisering som fulgte Danmarks grunnlov fra 1849, og etter at Christen Kold hadde opprettet en friskole i Dalby ved Kerteminde i 1852.
Hvor barna før hadde skoleplikt i syv år, var det nå tillatt for foreldre selv å velge barnas undervisningsform under myndighedenes tilsyn, altså ble skoleplikten til en undervisningsplikt. Loven gjorde det mulig å gjøre denne formen for skoler mere frie fra den statlige kontroll, dog stadig i et begrenset omfang, da det ble avholdt prøver hvert halve år om barnas formåen. I de friskoler som ble opprettet på den tiden, ble pedagogikken og undervisningen basert på N.F.S. Grundtvigs og Christen Kolds skoletanker.
I dag foreskriver friskoleloven at undevisningen skal «stå mål med, hvad der almindeligvis kræves i folkeskolen», og at undervisningen for øvrig kan tilrettelegges så den «stemmer med skolenes egen overbevisning». Friskoler som mottar offentlig tilskudd må være selveiende.
Gårdsnummer

Gårdsnummer er nummeret på en gårdsenhet i matrikkelen og er unikt innenfor hver kommune. Forkortelsen er gnr.
En såkalt matrikkelgård er gjerne delt i underbruk med bruksnumre, som begynner på nytt for hver gård. Som regel betyr dette at en større gård med tiden har blitt delt opp i mindre enheter.

Oslo

De sentrale delene av Oslo, som utgjorde byen før Aker herred ble innlemmet i Oslo i 1948, fikk ikke gårds- og bruksnummer før ved delingsloven av 1978. Derfor har de delene av byen høyere gårdsnummer enn området som utgjorde Aker herred, fordi Aker hadde tatt i bruk gårds- og bruksnummer mange år tidligere. I gamle Kristiania / Oslo kommune ble gateadressen brukt som matrikkelnummer.
Leucopholini

Utseende

Leucopholini er stort sett ganske store, kraftige oldenborrer uten lange hår. Oversiden er gjerne kraftig punktert og mer eller mindre kledt med lyse skjell. Kroppens grunnfarge er vanligvis mørk rødlig eller brunlig. Antennenes lameller (blader) hos hannene er ikke spesielt store, hos denne gruppen er det forholdsvis liten ytre forskjell mellom kjønnene.

Levevis

Larvene lever i ofte to år, og lever av røttene på mange ulike planter. Eggene legges i flere omganger i jorden. 
De voksne billene er oftest skumrings- eller nattaktive og kommer gjerne til lys. De er planteetere, mange eter blader men det er også en del som lever av pollen.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i de varme områdene i den gamle verden, med flest arter i Afrika.
Brooklands bil- og flymuseum

Historie

Racerbanen ble bygget av en lokal landeier, Hugh F. Locke King, i 1907 og var den første spesialbygde racerbane i verden. Mange rekorder ble satt her. 
Stedet ble også tilknyttet landets eldste flyplasser. Mange flypioner kom hit før den første verdenskrig, og var også et ledende sted for design og framstilling av fly på 1900-tallet. Det framstilte en bemerkelsesverdig antall av rundt 18 600 nye fly av bortimot 260 ulike typer mellom 1908 og 1987. Brooklands spilte en avgjørende rolle i de to verdenskrigene. Fly som Vickers, Sopwith, Hawker, Martinsyde og Bleriot ble alle enten bygd, satt samme eller testfløyet her.
Flykonkurransen «Daily Mail Round Britain Air Race» i 1911 begynte og endte på Brooklands. Både denne hendelsen og dets tema inspirerte den senere britiske filmkomedien Those Magnificent Men in Their Flying Machines (1965), Flyundervisning var en viktig funksjon av flyplassen både før den første verdenskrig og i mellomkrigstiden. Besøkende til museet kan se mange utstillinger som forteller om Brooklands bidrag til britisk flyindustri i begge verdenskrigene, og i etterkrigstiden med Vickers og senere med flyprodusentene British Aircraft Corporation og British Aerospace.
Vickers kjøpte stedet i 1946 for 330 000 pund for å produsere sivile fly. Den mest kjente flytypen var Vickers Viscount som det ble produsert 444 eksemplarer av på Brooklands og Bournemouth. I 1959 ble Vickers Vanguard testfløyet fra Brooklands, og 1962 ble prototypen VC10 også testet ved Brooklands. Deretter ble alle 53 som ble produsert av VC10 fløyet ut herfra.

Samlinger

Museet er åpent daglig og har utstillinger av et mangfold av motor- og fly knyttet til Brooklands, fra store racerbiler som den 24-liters Napier-Railton, motorsykler og sykler, og til en unik samling av fly fra Hawker og Vickers/British Aircraft Corporation, inkludert overlydsflyet Concorde (flynummer G-BBDG).
Andre utstillinger er tro etterligninger av Blériot XI og Sopwith Camel bygd av henholdsvis Mike Beach og Viv Bellamy. Det blir drevet i aktiv tilstand og utfører jevnlig motordemonstrasjoner ved museet i løpet av året. En utstilling om racerbilløpet Grand Prix har en Formel 1-simulator. Utstillingen «Concorde Experience» ble åpnet i august 2006. En hundreårsjubileum ble feiret i 2007. En virksom etterligning i full størrelse av Alliott Verdon Roes historiske fly Avroplane fra 1908 ble fullført og avduket den 7. juni 2008.
Museet eide også og fram til slutten av 2009 opererte en flydyktig etterligning av Vickers Vimy som ble bygget i USA for å rekonstruere dette flyets tre rekorder for langdistanseflyinger i 1919-20. Etter å feiret 90-årsjubileumet for verdens første transatlantiske flyving og den første flyturen fra England til Australia, ble flyet til sist fløyet til Brooklands den 15. november. Mindre enn en uke senere var stilt ut i museets hovedhangar.
Jean-Pierre Rampal

Liv og karriere

Rampals far, Joseph Rampal, var fløytist og lærer ved konservatoriet i Marseille. Jean-Pierre Rampal lærte i ung alder tverrfløyte ved konservatoriet, og medvirket allerede fra femten års alder i et profesjonelt orkester. På sine foreldres ønsket begynte han å studere medisin, men gikk over til å studere ved Conservatoire de Paris og ble uteksaminert i 1944. I etterkrigsårene grunnla han kammermusikkensembler, spesielt «Quintette à Vent Français» (1946) og «Ensemble Baroque de Paris» (1952). 
Han opptrådte stadig mer som solist og ble i 1955 solofløytist ved Opéra de Paris, i 1958 ble han professor ved Académie Internationale d'Été  i Nice som han var med å grunnlegge, og i 1968 fikk han et professorat ved konservatoriet i Paris. Han fikk også et æresdoktorat ved Uniwersytet Muzyczny Fryderyka Chopina w Warszawie. I 1978 fikk han Léonie Sonnings musikkpris.
Rampal regnes som en av de mest betydningsfulle fløytister på 1900-tallet, som bidro avgjørende til at fløyta ble akseptert som soloinstrument i det internasjonale konsertlivet. Han hadde en stor del av æren for at barokk og tidligklassisk fløytelitteratur ble gjenoppdaget, og en rekke samtidige komponister skrev verk for ham, blant annet Jean Françaix, André Jolivet, Jindrich Feld, Henri Tomasi og Francis Poulenc. I 1981 medvirket Rampal ved uroppføringen av Leonard Bernsteins Halil, og på begynnelsen av 1990-årene spilte han solopartiet ved uroppføringen av Krzysztof Pendereckis Fløytekonsert. Han opptrådte gjentatte ganger med fiolinisten Isaac Stern og cellisten Mstislav Rostropovitsj, men spilte også jazz, blant annet med pianisten Claude Bolling, og verdensmusikk med den japanske shakuhachi-fløytisten Hōzan Yamamoto).
Rampal var spesielt aktiv i utforskningen av det kjente og gjenoppdagede fløyterepertoaret fra 1700-tallet og publisere nyutgaver.
Rampal er gravlagt på Cimetière de Montparnasse i Paris. Fløytistkonkurransen Concours de flûte Jean-Pierre Rampal avholdes hvert tredje år i Paris.
Panzer 35(t)

Produksjon

LT vz. 35 ble utviklet ved Škodafabrikken i Plzeň. Den ble innført i den tsjekkoslovakiske hæren med hastverk i 1935 uten ordentlig testing, og som følge av dette ble mange sendt tilbake til fabrikkene for modifikasjoner og reparasjoner. Etterhånden ble alle feilene rettet og stridsvognen fikk ett godt rykte både nasjonalt og internasjonalt. Den var sammen med sin etterkommer LT vz. 38 blant de mest moderne og stridsdyktige stridsvognene for sin tid.
Før Tsjekkoslovakia ble okkupert av Tyskland i 1939 var 298 eksemplarer produsert på Škodas og ČKDs (Českomoravská Kolben-Daněk) fabrikker og tatt i bruk av den tsjekkoslovakiske hæren. Dessuten var 126 eksemplarer produsert og eksportert til Romania under betegnelsen R-2.
Afghanistan bestilte ti eksemplarer i 1938, men disse ble sendt til Bulgaria i 1939 etter ordre fra tyskerne og brukt av den bulgarske hæren under betegnelsen T-11.
Etter Münchenavtalen og den påfølgende tyske overtagelsen av Sudetenland, Böhmen og Mähren overtok Tyskland de eksemplarene av LT vz. 35 som den tsjekkoslovakiske hæren hadde. I tillegg ble det under tyske ledelse produsert ytterligere 219 eksemplarer av stridsvognen. I tysk tjeneste ble stridsvognen omdøpt til Panzerkampfwagen 35(t) (ofte forkortet til Pz.Kpfw. 35(t)), eller Panzer 35(t). Den avsluttende t-en i det tyske navnet markerte dens tsjekkoslovakiske opprinnelse.

Operativ tjeneste

LT vz. 35 var hovedstridsvognen i den tsjekkoslovakiske hæren mellom 1937 og 15. mars 1939.
Etter den tyske okkupasjonen tok Wehrmacht 219 av kjøretøyene i besittelse. 5. juni 1939 ble disse innlemmet i den 1. lette divisjon under betegnelsen LTM 35. Her ble de brukt i angrepet på Polen. Etter den 16. januar 1940 ble den 1. lette divisjon reorganisert til den 6. panserdivision og stridsvognen fikk betegnelsen Panzerkampfwagen 35(t). Den ble brukt i angrepet på Frankrike og angrepet på Sovjetunionen.
På Østfronten kom stridsvognens svakheter frem. Den fungerte ikke spesielt bra i kaldt klima, og var dessuten ikke kraftig nok i kamp mot de tyngre, sovjetiske stridsvognene som T-34. Panzer 35(t) gikk derfor over i en støttefunksjon og ble ikke lenger brukt som angrepspanservogn. Flere panservogner ble bygget om til andre formål, og tårnene endte på bunkere i tyskernes forsvarslinjer, spesielt rundt flyplasser. Pz.Kpfw 35(t)-tårn finnes fremdeles på Rygge og Bardufoss flyplasser. Det var også tårn plassert rundt Kjevik flyplass, men disse er blitt fjernet av privatpersoner i nyere tid.
Stridsvognen ble brukt av Slovakia imot Ungarn i mars 1939, Polen i september 1939 og imot Sovjetunionen mellom 1941 og 1942. På Østfronten hadde tyskerne på det meste 79 eksemplarer av stridsvognen til disposisjon. Bulgaria brukte 26 stridsvogner (levert av Tyskland i mars 1940) med de originale A-3 kanonene sammen med de opprinnelige 10 med den bedre A-7 kanonen levert i 1939.
Romania brukte sine 126 eksemplarer imot Sovjetunionen mellom 1941 og 1942. 20 av dem ble bygget om til panserjageren TACAM R-2 bevæpnet med en 76,2 mm kanon.
Skeppsbron 18

Skeppsbron 18 er en bygning i Diana-kvartalet på Skeppsbron 18 i Stockholm.
Bygningen ble utformet i 1909-1910 av arkitektfirmaet Hagström & Ekman for grossereren K Lundström. Den høye bygningen erstattet et velbevart 1700-tallspalass, som ble bygget i 1744 for konsul Johan Clason og som hans sønn solgte til Christian Hebbe d.y. på 1760-tallet. Bygningen ble da kalt "Clason-Hebbeska huset".
Utformingen er i nybarokk med avrundede hjørner og et to-etasjers karnapp som bæres opp av en skipsstevn, skulpturert i sandstein. Taket er tekket med glasert takstein og utført som et så kalt telttak, på toppen finnes en kule. Fasaden er formgtt i finhugget sandstein, de høye pilastrene forsterker bygningens høydevirkning. Hagström & Ekmans arkitektur minner om en annen bygning som ligger på Strandvägen 7 i Stockholm og som ble bygd omtrent samtidig. Bygningen på Strandvägen har samme arkitekter og var Kinneviks kontor før de flyttet til Skeppsbron.
Bankaktiebolaget Stockholm-Öfre Norrland skaffet seg et avdelningskontor på Skeppsbron 18. Gjennom en fusjon ble huset deretter overtatt av Stockholms Handelsbank (senere Svenska Handelsbanken) som disponerte husets banklokale fram til 1970-tallet.
Nå har Investment AB Kinnevik sine lokaler i bygningen. Selskapet har hvert år siden 1996 plassert Stockholms største juletre utenfor sitt kontor på Skeppsbrokaien. Det påstås at den til og med er verdens største juletre.
Nils-Åke Sandell

Karriere som klubbspiller

Sandell startet karrieren i sin hjemby Lund, i den lokale klubben Lunds BK. Etter et kortere opphold i IFK Malmö, vendte han tilbake til Lunds BK, før han i 1952 gikk til Malmö FF. Etter fire år i klubben, hadde Sandell opparbeidet seg et navn som målscorer, og han forsøkte seg i italienske SPAL 1907. Sandell vendte tilbake til Malmö FF i 1958, hvor han spilte en sesong, før han la opp som fotballspiller.

Karriere som landslagsspiller

Sandell spilte 20 kamper for Sverige, hvor han står notert med 20 scoringer.

Karriere som trener

Sandell tok over som trener for Malmö FF i 1959, og var det fram til 1963. Sandell trente ulike lokale klubber i Skåne, med IFK Malmö som siste klubb. Han var nære ved å ta klubben helt opp i Allsvenskan, da laget spilte kvalifisering for opprykk i 1983.
Halberstadt

Halberstadt er en Kreisstadt i Landkreis Harz i den tyske delstat Sachsen-Anhalt. Med sine 38 964 innbyggere (31. desember 2007) er det den femte største by i Sachsen-Anhalt.
Halberstadt ligger i det nordlige Harzvorland, ca. 20 km nordøst for Mittelgebirge Harzen ved elvene Holtemme  Goldbach. I den nordlige del av byen ligger høydedraget Huy, mot øst ligger landskapet Magdeburger Börde og mot syd Spiegelsberge, Thekenberge og Klusberge.
Marika Popowicz-Drapała

Junior

Hun hadde sin første store opptreden i 2005, da hun endte på sjetteplass på 200 meter i Ungdoms-VM 2005 (World Youth Championships) i friidrett, og deltok på det polske stafettlaget på 4 x 100 som vant gull i Junior-EM i friidrett 2005. De andre løperne på det polske laget var Agnieszka Ceglarek, Marta Jeschke og Iwona Brzezinska. Hun ble polsk juniormester på 100 meter og 200 meter i 2006, og nådde semifinalen i begge disse øvelsene i VM 2006 i Beijing. Hun deltok også i junior-EM 2007, og var med på stafettlaget som tok bronse, sammen Agnieszka Ceglarek, Martyna Ksiazek og Weronika Wedler. Hun ble tatt som reserve til VM 2007 i friidrett, men deltok ikke.

Senior

Hun vant sin første internasjonale seniormedalje i 2009, i en International Military Sports Council-konkurranse. Her vant hun bronse på 100 m og sølv på 200 m bak Marta Jeschke i World Military Track and Field Championship 2009. Hun representerte Polen i EM i friidrett for lag 2009, der hun kom på femteplass på 100 m. Hun vant sølv på stafetten med det polske laget i Sommeruniversiaden 2009, og gjentok bragden i U23-EM 2009, der hun også vant bronse på 100 m og 200 m. Hun ble tatt ut på 100 meter i VM 2009, men startet ikke.
I begynnelsen av 2010 deltok hun på kvinnenes 60 meter i VM innendørs, men ble slått ut i kvalifiseringsheatet. Hun vant bronse på 4 x 100 meter stafett med det polske stafettlaget i EM 2010, der de satte ny polsk rekord. De andre på laget var Daria Korczyńska, Marta Jeschke og Weronika Wedler. 
Hun deltok på 200 meter og 4 x 100 meter i Lag-EM i friidrett 2011 (Super League). På 200 meter løp hun på 24,03, og kom på 5.-plass og skaffet med det Polen 5 poeng. På 4 x 100 meter kom Polen på 7.-plass. Polen kom på 6.-plass i dette lag-EM, og beholdt plassen sin i Super League. Hun deltok i Miltary World Games 2011 i Rio de Janeiro, der Polen tok sølv på 4 x 100 meter, kun slått av Brasil. Der løp hun sammen med Daria Korczyńska, Marta Jeschke og Ewelina Ptak. Senere på året deltok hun i VM i friidrett 2011, men kun på 4 x 100 meter, der Polen ikke fullførte innledningsheatet. 
I EM i friidrett 2012 fikk Polen bronse på 4 x 100 meter, med Popowicz på laget. Laget var det samme som deltok i Miltary World Games året før. Hun deltok også på 200 meter, men ble slått ut i semifinalen, der hun løp på 23,58, som var 14. beste tid i semifinalene. i Sommer-OL 2012 ble det polske stafettlaget slått ut i innledningsheatet, da de kom på 4.-plass i heat 2 med tiden 43,07. 
I 2013 deltok Popowicz i Lag-EM i friidrett 2012. Hun løp inn til 5.-plass på 200 meter, og skaffet Polen 7,5 poeng. På 100 meter løp hun på 11,83, og kom på 6.-plass. Hun løp også 4 x 100 meter stafett, der Polen kom på 6.-plass. Sammenlagt kom Polen på 5.-plass i lag-EM 2013. I juli deltok hun i Sommeruniversiaden 2013, der Polen kom på 3.-plass på 4 x 100 meter. 
I VM i friidrett 2013 løp hun inn til sesongbestenotering i innledningsheatet på 200 meter, med tiden 23,22. men ble likevel slått ut, og gikk ikke videre til semifinalen. Også på 4 x 100 meter ble Polen slått ut i innledningsheatet, der Popowicz løp sammen med Weronika Wedler, Ewelina Ptak og Marta Jeschke.
Buehakefly

Utseende

Et ganske stort (vingespenn 44 – 51 mm), grått nattfly. Vingene har markerte tegninger. Det beste kjennetegnet er at forkroppen (thorax) har to flekker av brunrøde hår, en midt på ryggen og en lenger bak, over scutellum. Forvingen er grå. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er doble og brede. I den fremre delen av midtfeltet sitter tydelige, svartkantede nyre- og ringmerker. Nyremerket er ofte rødlig på farge. Bak ringmerket er det en oval, svartkantet flekk (tappmerke) som er festet i indre mellomlinje. Bølgelinjen, som går langs vingens ytterkant, er smal og mørk, på to steder (midt på og ved bakhjørnet) utvidet til svarte flekker. Bakvingen er mørkgrå.

Levevis

Arten har larver som lever på forskjellige løvtrær, busker og urter, blant andre bjørk og pors. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Buehakeflyet er utbredt i Europa. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal
Åndsdåp

Åndsdåp (dåpen i Den hellige ånd) er en sterk opplevelse og nærvær av Den hellige ånd. Begrepet brukes særlig av de pinse-karismatiske kristne. Å være åndsdøpt eller fylt av Den hellige ånd er noe den kristne kan søke og motta. 
Åndsdåpen er et urkristent fenomen og er omtalt i Bibelen i Apostlenes gjerninger, der disiplene mottar Den hellige ånd.  Dette skjedde den første pinsedag i Jerusalem,  etter Jesu himmelfart. Der falt Ånden på disiplene og viste seg som ildtunger over disiplenes hoder. Det hørtes lyd og disiplene kunne snakke på andre tungemål (språk) etter som Ånden ga dem å forkynne. Dette forandret noen redde disipler til å bli frimodige apostler. 3 000 mennesker omvendte seg denne dagen og hendelsen regnes som den kristne kirkes fødsel. 
De åndsdøpte kristne fikk en større frimodighet og glede, og de mottok også åndelige gaver som ble en manifestasjon på at Gud var med dem.
Johnson County (Wyoming)

Historie

Fylket ble grunnlagt i 1875.
Grorud senter

Grorud senter er et kjøpesenter i Oslo. 
Planene for senteret ble utarbeidet av arkitekt Harald Klem i 1960. Anlegget besto av fire bygninger plassert rundt et åpent torg. Det såkalte fotgjengertorget skulle omgis av en tolvetasjes høyblokk i vest, møtelokaler i to etasjer i nord, bebyggelse på fire etasjer i øst og tre etasjer i sør. 
Landskapsarkitektene Grindaker og Gabrielsen utformet planen for hvordan torget skulle opparbeides. Da Ammerudplanen kom i 1962, var Grorud senter tenkt som forretningssenter for boligstrøket på Ammerud. Selv om torget i ettertid er bygget inn, er deler av senteret godt bevart, og noen av de opprinnelige butikkene ligger her fortsatt.
Ibn Khordadbeh

Abu’l-Qāsem ʿObayd-Allāh Ibn Ḵordāḏbeh (persisk: ابوالقاسم عبیدالله ابن خردادبه; født c. 820, død c. 912) var en persisk geograf og byråkrat kjent for å ha skrevet den eldste bevarte arabiske boka om administrativ geografi.
Ibn Ḵordāḏbeh var sønn av en velstående persisk familie i nordlige Iran, og ble oppnevnt til Post og Politidirektør (etterretningssjef) i Abbasid-provinsen i Jibal i nordvestlige Iran, under kalifen al-Mutammid som regjerte i 869–885. Med denne stillingen var han både ansvarlig for posten og fungerte som kalifens personlige spion i denne viktige provinsen. Provinsen lå rett ved karavanruten til Bagdad.
Rundt 870 skrev Ibn Ḵordāḏbeh Boken om Veier og Kongedømmer. Dette verket beskriver folkeslagene og provinsene i kalifatet Abbasid. Den er en av få overlevende kildene som beskriver de jødiske handelsreisende som kaltes radhanitter.
Magnetisk monopol

En magnetisk monopol i fysikken er en hypotetisk partikkel som har netto magnetisk ladning. Det vil si en magnetisk ekvivalent til en elektrisk ladet partikkel. Ifølge klassisk elektromagnetisme og Maxwells ligninger kan ikke magnetiske monopoler eksistere. Med andre ord kan man si at en magnet alltid har en nordpol og sydpol.
Det har vært en del interesse for magnetiske monopoler innen elementærpartikkelfysikken, som åpner for mulig eksistens. 
Innen kosmologien har Big Bang sammen med "Grand Unified Theory" (GUT) forutsagt at magnetiske monopoler burde eksistere. Fraværet av observerte monopoler har vært utgangspunktet, og et hovedargument, for Alan Guths inflasjonsteori.
Høsten 2009 rapporterte Science at: "Fysikere lager magnetiske monopoler - på en måte"  som noen populærvitenskapelige magasiner rapporterete som at den første monopolen var observert.
Psalidoma

Utseende

Middelsstore, avlangt ovale, halvblanke, lyst rødbrune skjoldbiller. Sett fra siden er de kjegleformede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" litt framskytende. Oversiden er kraftig punktert.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
NM på skøyter, allround for damer junior

NM på skøyter, allround junior for damer er et norgesmesterskap i hurtigløp på skøyter, allround, som har blitt arrangert offisielt årlig siden 1963. Det ble vedtatt innført på Skøytetinget under tingforhandlingene på Moss Hotell, Moss i Østfold den 9. september 1962. 
Det hadde allerede vært gjennomført fem uoffisielle mesterskap for piker i forbindelse med damenes seniormesterskap i allround i perioden 1958–1962. Mesterskapet fortsatte å bli arrangert sammen med damenes seniormesterskap til og med 1986. Fra og med 1987 ble mesterskapet arrangert sammen med herrenes juniormesterskap. I sesongene 1988/89 og 1989/90 var juniorklassen for damer 2-delt i en yngre (17–18 år) og en eldre (19–20 år) juniorklasse. Fra og med sesongen 1990/91 var juniorklassen tilbake i en klasse (under 19 år).

Oversikt over mestere

Utøvere med minst ett offisielt mesterskap er med på oversikten. Oppdatert pêr NM 2019.

Oversikt over medaljevinnere etter klubb

Klubber med løpere med minst ett offisielt mesterskap er med på oversikten. Oppdatert pêr NM 2018.

Galleri

Årstallene viser til årstall for bilde.