Welhavens gate 15 (Moss)

Byggestil

Norge er et av de landene i verden som har bevart nest flest tømmerhus fra tiden før reformasjonen. Husene for rundt 200 år siden ble som regel bygd av tre. Tre har noen helt egne egenskaper, eksempel ved at det er seigt og kan brukes både i grove og helt spinkle dimensjoner og dermed er det lett å bearbeide. Det har dessuten også gode varmeisolerende egenskaper. Den mest solide teknikken å bruke var laftehus med torvtak. Med lafte menes lafteverk, veggkonstruksjon av liggende tømmer, der stokkene legges med rot- og toppen den vekselvis til hver sin side og holdes på plass ved sammenføyning i hushjørner og eventuelt ved tverrgående vegger. Byggemåten med lafting er kjent helt tilbake til oldtiden og var populært siden det.

Kongensgate 37

På rundt 1890- tallet så var det kun et hus som het Kongens gate 37, men kartet vi har sett på fra 1914 i Moss ser vi at det har blitt bygd opp et nytt hus. Dermed var det to hus på 1900-tallet, disse ble kalt Kongens gate 37, leilighet 1 og leilighet 2.
Huset ble bygget opp igjen etter bybrannen i 1881. Brannen herjet 39 hus ned, mens fire ble kraftig skadet. De fleste husene var i Kongens gate og dagens Klostergata.  Husene i gaten fikk nye nummer etter bybrannen.  Welhavens gate 15 ble renovert ca. 1980. Det skjedde en ombygging av huset etter sefrakregistering, samme vurdering som Welhavens gate 7.
I dag er huset en etasjes panelt bygning, med inngang fra bakgården. Det blir brukt til forretning, som nå er en frisør.

Folketelling 1875

I følge folketellingen i 1875 bodde det er en familie i kongens gate 37. Prydz familien bestod av Ferdinand Prydz (1849), hans kone Bertha Prydz (1856?) og deres to døtre, Johanne og Marie. Ferdinand var en kjøpmann mens Bertha var husmor.
De hadde to tjenestepiker, Karoline Hansen og Gina Østensen. Dette viser til at de var en velstående familie.
Under folketellingen var det flere i huset enn bare de som bodde der. Det var en tante som var på besøk, Wilhelmine Prydz (født 1807), antageligvis Ferdinands tante som var ugift. Det var også en tilreisende Harald Finnemann (født 1862) som var en skolediscipel og to handelsbetjenter var også der, Ernst Prydz og Martinius Andersen.

Folketelling 1885

I følge tinglysningen i 1885 var det fremdeles familien Prydz som bodde i kongens gate 37. Men de var bortreist, derfor regner vi med at det er f.eks. naboen som har fortalt hvem som bor her. I denne folketellingen jobbet Bertha i en kolonialforretning og Ferdinand er fortsatt en kjøpmann. De har nå fem døtre, Johanne, Marie, Mimi, Dagny og Sigrid. De har gått fra to til en tjenestepike, og hun heter Fredrikke Andersen.

Folketelling 1910

I folketellingen i 1910 er huset blitt delt i to leiligheter.
Leilighet 1
I leilighet 1 bodde familien Halvorsen.
Denne familien består av Harald (1885) som er gift med Angoline (1889), Harald var kjører ved cellulosefabrikken og Angoline var husmor. De hadde en sønn, David Knobbel Halvorsen (1908).
De hadde besøk under denne folketellingen av David Knobbel (1831), han var en pensjonert dyrlege, og ut ifra navn var han faren til Angoline og bestefaren til David. 
Leilighet 2
I leilighet 2 bodde familien Jensen. Den bestod av Edvard Christian (1879) som var gift med Ellen Maria Pedersen (1877). Edvard jobbet som en vognmann mens Ellen var hjemmeværende. Det er ikke oppført noen barn. Det bodde to andre i huset på denne tiden og det var de to kjøreguttene, Ragnvald Pedersen (1890) og Karl Magnussen (1894).

Folketelling 1914

Leilighet 1
Vi kan se i folketellingen i 1914 at det er de samme som bodde i leilighet 2 i 1910 som nå bor i leilighet 1. Dette er da Edvard og Ellen Maria. De har fortsatt ingen barn, og dette året er det heller ingen kjøregutter. Men det er en annen som er der og det er Nils Hansen Askerød (1898). 
Leilighet 2
I denne leiligheten bor familien Edstrøm. Den består av Nils Hjalmar (1881) som er gift med Ragnhild Lovise Edstrøm (1883). Nils jobbet på cellulose fabrikken mens Ragnhild var hjemme med de fire barna deres. De hadde to døtre og to sønner, Asta Marie (1905), Jens Robert (1908), Gunvor Jensine (1910) og Rolf Hjalmar (1912).