google/wiki40b huggingface dataset:
Shidaiqu

Shidaiqu (kinesisk: 時代曲, pinyin: shídàiqǔ) er en fusjon av kinesisk folkemusikk og europeisk jazz som oppstod i Shanghai i Kina i 1920-årene.
Uttrykket (shídàiqǔ betyr «æraens sanger» på mandarin. Når det synges på kantonesisk, kalles det 粵語時代曲, og når det synges på amoydialekt kalles det 夏語時代曲.
Shidaiqu var fremherskende i Shanghai fra 1920-årene av, og nådde sitt høydepunkt i 1940-årene. Så døde den ut i 1952 da det nye kommunistiske styre stengte nattklubbene og stanset popmusikkproduksjonen. Tradisjonen flyttet så til Hongkong og nådde nye høyder der i 1950-årene og 1960-årene, da den ble fortrengt av taiwansk pop (sunget på mandarin), og senere av cantopop. Noen betrakter shidaiqu som en tidlig form for mandopop.
Studentsamskipnaden i Ås

Studentsamskipnaden i Ås (SiÅs) er en av landets 14 studentsamskipnader og ble opprettet 1. juli 1955. SiÅs dekker velferdsbehovene til studenter ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet.
SiÅs øverste organ er styret med flertall av studentrepresentanter (inkludert styreleder).
Fossbankin

Fossbankin var en privateid bank på Færøyene. Den ble stiftet av Helgi Fossádal i 1986, og ble lagt ned 30. november 1993. Den var Færøyenes tredje største bank, etter de mye større Føroya Banki og Sjóvinnubankin. Banken ble etablert da Færøyene gikk gjennom en jappetid med høye investeringer og høyt forbruk, og trakk til seg en del kunder med sine høye innskuddsrenter. Under finanskrisen på Færøyene 1989–1995 fikk imidlertid banken problemer, og ble slått konkurs høsten 1993. De to andre bankene fusjonerte fra nyttår 1994.
AA-12

Historie

I 1987 solgte Max Atchisson rettighetene til AA-12 til Jerry Baber fra Military Police Systems, Inc., Piney Flats, Tennessee. MPS utviklet i sin tur etterfølgeren som bare ble kjent som Auto Assault-12, som ble omdesignet over 18 år med 188 endringer og forbedringer av den opprinnelige planen, endringer inneholdt endring av AA-12 fra blowback- til gassdrevet med låst seteleie. Når bolten slår tilbake tilbake etter avfyring for å sykle en annen runde, blir rundt 80% av det som normalt føltes som rekyl, absorbert av et proprietært gassystem. En rekylfjær griper ytterligere 10%, slik at den endelige rekylen får en bemerkelsesverdig 10% av normal rekyl for en 12-gauge runde-så du kan peke AA-12 på et mål og laste ut hele magasinet uten betydelig tap av nøyaktighet. MPS samarbeidet også med Action Manufacturing Company og Special Cartridge Company for å kombinere pistolen med FRAG-12 High Explosive Ammunition i et multifunksjonelt våpen system.Våpenet ble opplyst til 4,76 kg og forkortet til 966 mm (38,0 in), men beholdt samme fatlengde. CQB-modellen har en 13-tommers fat, og er en halv pund lettere enn den vanlige modellen. Mindre enn vanlig i andre automatiske haglgeværer, brenner AA-12 fra en åpen bolt, en funksjon som oftest finnes i submachinpistoler, samt tunge maskinpistoler. På grunn av den store bruken av rustfritt stål og den konstruerte klaring for fouling, har MPS oppgitt at våpenet krever lite eller ingen rengjøring eller smøring. Designeren sier at rengjøring er nødvendig etter 10.000 runder.
Hancheng kullkraftverk

Hancheng kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shaanxi i det nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2400 MW, i blokker av 300-600 MW hver. Anlegget ble bygd ut av bl.a NWPCG.
The Voyage of H. M. S. Beagle

The Voyage of H. M. S. Beagle er en bok skrevet av Charles Darwin om verdensomseilingen til skipet «Beagle» og utgitt i 1839. Skipet satte seil fra Plymouth den 27. desember 1831 under kaptein Robert FitzRoy, som hadde tatt med den 22-årige Darwin som forsker og dannet samtalepartner. Ekspedisjonen var planlagt å vare to år, men varte nesten fem; «Beagle» kom ikke hjem før 2. oktober 1836. Darwin brukte det meste av denne tiden til å utforske på land (tre år og tre måneder på land; 18 måneder på havet).
Boken er en reiseskildring, samtidig som den er en detaljert vitenskapelig feltjournal som dekker biologi, geologi og antropologi og demonstrerer Darwins skarpe observasjonsevner. Den ble skrevet på en tid da vesteuropeere fortsatt utforsket store deler av verden. I ettertid kan man se at ideer som Darwin senere skulle utvikle til sin teori om evolusjon ved naturlig seleksjon, er antydet i denne boken. Også Darwins avsky for slaveriet kommer tydelig til uttrykk gjennom skildringene.

Utgaver

Boken var opprinnelig bind III (bindtittel Journal and Remarks, «Journal og kommentarer») av kaptein FitzRoys firebindsverk Narrative of the Surveying Voyages of His Majesty's Ships Adventure and Beagle, between the Years 1826 and 1836, Describing their Examination of the Southern Shores of South America, and the Beagle's Circumnavigation of the Globe («Beretningen fra oppdagelsesreisene til Hans Majestets skip ’Adventure’ og ’Beagle’ mellom 1826 og 1836, med en beskrivelse av deres undersøkelse av Sør-Amerikas sørkyst og ’Beagles’ verdensomseiling»). Denne kom ut i mai 1839, og Darwins bind var på 615 sider.
Boken viste seg å være veldig populær. Utgiveren Henry Colburn i London utga derfor i august samme år en ellers identisk utgave som en selvstendig bok med tittelen Journal of the Researches into the Geology and Natural History of the Various Countries Visited by H. M. S. Beagle, under the Command of Captain FitzRoy, R.N. from 1832 to 1836 («Journal over de geologiske og naturhistoriske undersøkelsene av de forskjellige landene som ble besøkt av HMS ’Beagle’ under RN-kaptein FitzRoys kommando fra 1832 til 1836»).
1845 utga Darwin en revidert annenutgave, som bl.a. tok høyde for nye tolkninger av samlingene og Darwins endrede ideer om evolusjon. Den fullstendige tittelen lød nå Journal of the Researches into the Natural History and Geology of the Countries Visited during the Voyage of H. M. S. Beagle round the World, under the Command of Capt. Fitz Roy, R.N. from 1832 to 1836 («Journal over de naturhistoriske og geologiske undersøkelsene av landene som ble besøkt under HMS ’Beagles’ verdensomseiling under RN-kaptein FitzRoys kommando fra 1832 til 1836»). Utgiveren var denne gang John Murray og omfanget på 519 sider.
Boken fortsatte å komme i nye opplag også etter Darwins død. Den ble dessuten oversatt til en rekke språk. Av nordiske språk har den blitt oversatt til dansk (Rejseiagttagelser, 1870; Rejse om Jorden, 1876) og svensk (En naturforskares resa omkring jorden, 1872).
Grandateralphus

Utseende

Middelsstore, avlange, brokete fargede trebukker, mønstret i grått og brunt. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum er litt bredere enn langt, rundet med en kraftig tann noe bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Beina er forholdsvis korte med kraftige, klubbeformede lår.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Bolivia.
Douglas DC-3

Historie

Flyet kom første gang til Skandinavia da det svenske ABA  kjøpte flyet i 1937 for å sette det inn på sine internasjonale ruter.
Det var under den andre verdenskrigen at flyet virkelig ble kjent som DC-3 da behovet for rask lufttransport økte voldsomt og den amerikanske hærens luftforsvar USAAF rekvirerte nesten alle sivile DC-3-fly og alle fly som var i produksjon på bestilling fra  sivile selskaper.
En militær versjon med større dør for innlasting av militære kjøretøyer og med forsterket gulv, forsterkede vinger og en øket lastekapasitet fikk betegnelsen C-47. Det var denne utgaven som ble produsert i flest eksemplarer. Den militære passasjerversjonen fikk betegnelsen C-53. Det britiske flyvåpen RAF og det kanadiske RCAF gav flyet betegnelsen «Dakota».
Alle disse variantene av  DC-3  ble brukt av de allierte på samtlige krigsskueplasser under andre verdenskrig.
Det ble også brukt av Japan som før krigen hadde fått lisens til å bygge flyet, og hadde gitt det navnet Showa L2D. I Sovjet ble flyet lisensprodusert, men med russiske motorer i stedet for de amerikanske Pratt & Whitneyene, og fikk betegnelsen Lisunov Li-2. Senere granskning i sovjetiske arkiver viser at det er blitt produsert mellom 7 000 og 8 000 Li-2.
Under invasjonen i Normandie den 6. juni 1944 ble C- 47 brukt til å slepe lasteglideflyet Airspeed Horsa. En C-47 kunne om nødvendig slepe opp til tre fullastede glidefly samtidig.
Totalt  ble det produsert 455 sivile DC-3 og ytterligere 10 174 i forskjellige militære utgaver i USA, og ved krigens slutt i 1945 var ca. 1 000 planlagt bygget. Disse ble ferdigstilt i sivil versjon.
Eksakt antall DC-3 i alle varianter, inklusive de russisk- og japanskebygde versjonene, er i en artikkel i Airliner World for juni 2007 oppgitt til 16 079.

Bruk i Norge

Etter krigen ble et stort antall DC-3 lagt ut for salg til sivile flyselskaper.
Også norsk luftfart benyttet DC-3 lenge. Både Det norske Luftfartsselskap (som senere ble en del av SAS), Braathens SAFE, Widerøes flyveselskap og Fred. Olsens flyselskap brukte DC-3-ere på 1940- og 50-tallet. Siste operatør av DC-3 i Norge var Bergen Air transport på Sola, som benyttet flyet i 1972 og 1973. Siste tur i ervervsmessig luftfart i Norge fant sted 12. desember 1973 fra Sola til East Midland og retur. Flyet ble i 1974 solgt til USA/Canada.
RCAFs C-47 Dakota ODM-F (KN413) styrtet 18. desember 1945 i Voksenkollen ved Oslo. Sytten av de nitten ombord omkom.
Hurum-ulykken var en flyulykke som inntraff da et Douglas C-47A-25-DK fly PH-TFA fra flyselskapet Aero Holland den 20. november 1949 kl. 16.56 under innflyvning til Fornebu lufthavn krasjet i skogen på Hurum. Ombord var 31 jødiske barn og en besetning på fire. Samtlige ombord med unntak av ett av barna omkom i ulykken.
Hans Robert Bruun

Utdannelse

Han er utdannet konditor med kokk som videreutdanning  ved Etterstad videregående skole.

Konditorvirksomhet

Bruun var i trettifem år ansatt ved Hotel Continental sin Anden Etage og Theatercafeen. I 1989 var Bruun med i Kokke-OL. 
I 2001 sluttet han på Hotel Continental og begynte sammen med Geir Texnes å arbeide for Bengt Wilson som hadde overtatt ansvaret på Grand Café. Bruun var ansatt ved Grand Café inntil foretaket gikk konkurs i 2003.  Fra 2003 til 2010 jobbet Bruun på Oslos største cateringselskap Matspecialen AS, der han blant annet var med å bygge opp nytt konditori som han også var leder for.

TV-opptredener

Sammen med Toppen Bech laget han seks episoder av NRK-sommerserien På besøk i 1993, der de to sjekket kjøleskapet til kjendisene Ola Thune, Randi Bratteli, Erling Kagge, Erik Dammann, Åse Kleveland og Arve Tellefsen. For TV 2 ledet han ukesprogrammet Snaddermat for 2 fra høsten 1993, og for NRK var han kjendiskokk i Kokkekamp i flere episoder fra 1998 til 2003. Under NRKs store jubileumssending den 20. august 1985 var et av innslagene at Erik Bye tok første bit av en festpyntet bløtkake som Bruun og Ingrid Espelid Hovig hadde laget til anledningen. Bruun figurerte også i flere episoder av Fjernsynskjøkkenet, der Espelid Hovig var programleder, og ble portrettert i hennes bok Ingrid og hennes kokker.
Strandsolvikler

Utseende

En liten (vingespenn 10-13 millimeter), brunspraglete vikler. Forvingen er nokså mørkt brun med uregelmessige, sølvfargede tverrstriper. Bakvingen er lysbrun.

Levevis

Denne arten finnes først og fremst ved kysten. Larvene lever av modnende frø på planter i skjermplantefamilien, særlig på vill gulrot (Daucus carota), men også på sløke, bjørnekjeks, pastinakk og andre. De spinner noen frå sammen med silke og lever inne i dette spinnet. De voksne viklerne flyr i juli-august, mest om dagen.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom- og Vest-Europa og finnes også i det nordlige Asia.
I Norge er den funnet i Akershus og langs kysten fra Vest-Agder til Hordaland.
Eastern Kentucky University

Eastern Kentucky University er et delstatseid universitet i Richmond i staten Kentucky, USA. Det ble grunnlagt i 1906.
Ved EKU var i alt 15 763 studenter i 2006, og samme år var de årlige skolepengene på US$ 5 192 for studenter fra delstaten. Høyere grads kurser koster i 2007 US$ 3 070 for Kentucky-studenter og US$ 8 419 for utenomstatlige studenter.
Askeladden (båtmerke)

Askeladden er et norsk båtmerke, tidligere produsert i Os utenfor Bergen, første gang etablert i 1911.
12. november 2008 vedtok styret i Henrik J. Askviks Sønner AS at det ikke var mulig å løse problemene ved gjeldsordning. 13. november fikk tingretten konkursinnstillingen fra gjeldsnemnden. Selskapet startet opp året etter av Henrik J. Askvik og industriinvestoren Mons Tore Lyssand under navnet Askeladden Boats.
I 2011 flyttet Askeladden all produksjon fra Os til Polen.
Jørgen Alexander Knudtzon

Liv og virke

Han var født i et borgerhjem, tok artium i 1872, ble cand.theol. 1880, dr.philos. 1889, hadde statsstipend fra 1894 og ble fra 1907 ekstraordinær professor i semittiske språk ved Universitetet i Oslo.
I perioden fra 1880 til 1894 hadde han ulike lærerstillinger, også som hjelpelærer ved universitetet og reisestipendier. I 1885 fikk han stipend for å studere gammeltestamentlig teologi og assyriologi i Tyskland. Etter doktorgraden i 1889 om Om det saakaldte perfektum og imperfektum i hebraisk hadde han flere studieopphold ved europeiske universiteter for å fordype seg i assyriologi.
Hans viktigste faglige innsats er utgivelsen av to bind med Die El-Amarna-Tafeln : mit Einleitung und Erlæuterungen (1915, ny utgave 1964); tekster fra den diplomatiske korrespondansen til farao Amenhotep IV (1351 – 1334 f.Kr.). Under arbeidet med disse kileskrifttavlene fra Tell el-Amarna og Gizeh kom han over to dokumenter i et annet ikke-semittisk språk. I boken Die zwei Arzawa-Briefe : die æltesten Urkunden in indogermanischer Sprache som han skrev sammen med Alf Torp og Sophus Bugge, lanserte han en nå etablert teori om tolkning av hettittisk språk.

Familie

Han var sønn av Hans Nicolay Knudtzon (1814–89) og Catharina Sophie Dorothea Amalie Trampe (1831–79). Faren var konsul. Jørgen giftet seg i 1891 med Erika Johanne Bugge (1870–1902), datter av telegrafinspektør Jens Bugge.
Soulsville (album)

Soulsville er et musikkalbum med Jørn Hoel, utgitt i 1996. Albumet lå 15 uker på VG-lista og endte med 1.-plass som beste plassering.
Kungsbacka

Historie

Byen ble grunnlagt i middelalderen. De første skriftlige kildene som nevner bybebyggelse på stedet er fra begynnelsen av 1400-tallet. Det kan ha vært havn eller handelsplass der før dette. På 1500-tallet tapte Kungsbacka byprivilegiene to ganger på grunn av konkurranse fra andre byer og bondehandel.
Etter at Halland med Kungsbacka kom under Sverige som følge av freden i Brömsebro (1645) og freden i Roskilde (1658). Byen fikk status som uppstad. Det gikk nedover med utenrikshandelen. I 1770-årene hadde byen rundt 350 innbyggere.
En bybrann ødela i 1846 Kungsbacka. Den ble bygd opp igjen med en byplan med rektangulært gatenett. I 1880-årene fikk Kungsbacka jernbaneforbindelse, noe som førte til vekst.

Samfunn

Den korte vegen til Göteborg gjør at den del innbyggere arbeidspendler dit.
Det kommunale reformpartiet

Det kommunale reformpartiet var et kommunalt lokalpolitisk parti i  London fylkesting som var alliert med det det konservative partiet. Partiet stilte til valg i fylkestinget såvel som i de regjerende organer innenfor hver enkelt metropolitan borough fra 1906 til 1945.
Partiet ble dannet i 1906 for å overvinne kontrollen over Londons fylkesting, som siden 1889 hadde vært styrt av det progressive partiet og Labour Party. En sentral kommunal refomkomité ble dannet i september 1906, og den nye organisasjonen absorberte det moderate partiet, som tidligere hadde vært i opposisjon til de progressive. Partiet absorberte også lokale partier i de enkelte borough-byrådene som hadde opponert mot de som de kalte «det progressive sosialistpartiet».
Partiet ble aktivt støttet av London Municipal Society, hvis formål var å «bevare og fremme det eksisterende systemets effektivitet og økonomiske funksjon hos Londons regjering». Foreningen drev valgkamp for partiets kandidater, som de håpet ville redusere fylkets gjeld og «overvinne den økende fremmarsj av sosialisme under den progressivebeskyttelse.
Rüsselsheim am Main

Samferdsel

Kommunen er knyttet til det internasjonale veinettet gjennom motorveiene A60 (E42) og A67 (E35). Mainbanen går gjennom kommunen, med stasjonene Rüsselsheim-Opelwerke og Rüsselsheim. Også Rhein-Main-banen går gjennom Rüsselsheim, men uten stasjoner.
Hovedkontoret til bilprodusenten Opel ligger i Rüsselsheim.
Kontrollert fylling

Kontrollert fylling var en metode for deponering av avfall. Metoden ble i Norge også kalt «Bradford-metoden», fordi teknikken ble hentet fra Bradford i England.

Fremgangsmåte

Fremgangsmåten var slik at avfallet, både organisk og ikke-organisk som glass og hermetikk, ble lagt i såkalte «floer», det vil si rabatter som ikke skulle overstige en høyde på 2,5m. Disse «floene» ble deretter dekket til med stein, jord, slam og sand. Når dette var gjort skulle fyllinga presses sammen med tilgang på oksygen.
Nyvinningen med denne metoden å deponere avfall på, var at oksygenet i fyllingen vil starte en forråtnelsesprosess, der det organiske avfallet blir til jord. Andre fordeler var lite eller ingen lukt, på grunn av tettingen ovenfra etter hver arbeidsdag. Samtidig gjør forråtnelsesprosessen temperaturen så høy at det ikke blir problemer med skadedyr som fluer og rotter. Den store baksiden med den høye temperaturen er faren for branner og eksplosjoner.

Bruk i Norge

I Norge ble metoden tatt i bruk i flere byer, Trondheim, Agder, Stavanger og Oslo. I Oslo ble metoden tatt i bruk allerede på 1930-tallet.
Den kontrollerte fyllingen fungerte fint før forbrukersamfunnet endret volumet og sammensetningen av avfallet som måtte håndteres. En kontrollert fylling krevde et nøye utført arbeid, noe som gikk greit for seg der avfallsmengdene ikke var for store. Et slikt deponi krevde store, ubrukte arealer som ikke var i tilknytning til vannkilder. En kontrollert fylling ble full i løpet av 10-12 år og ble deretter brukt som fundament for ulike samfunnsprosjekter, som sivil flyplass på Fornebu, militær flyplass på Kjeller, Rommensletta idrettspark.

Avvikling

Metoden var arealkrevende og dermed vanskelig å bruke i byer med befolkningsvekst, med mindre og mindre arealer tilgjengelig. For Oslos del var arealmangel en av grunnene til avviklingen. Kombinert med at avfallet fikk større andel plast, papp og pair og industriavfall som egnet seg dårlig i fyllinger. Disse materialene brytes sakte ned eller ikke i det hele tatt. Samtidig ble manuell arbeidskraft dyrere enn maskinell arbeidskraft. Dette gjorde at avfallet ikke ble pakket effektivt sammen, men fikk store mengder oksygen. Lokket med jord og sand ble på sin side pakket så hardt sammen at det ikke ble noen lufting, dermed startet en anaerob forråtnelse som igjen skaper metangass.
I Oslo ble disse fyllingene, på grunn av lettantennelig avfall, industriavfall, papp og papir, stadig utsatt for branner. Løsningen ble forbrenningsanlegget på Haraldrud, som med tiden fikk avansert rensing av utslippene.
I Bergen gikk Renovasjonsverket over til det som blir kalt DANO-anlegget. Der ble avfallet kvernet og i stor utstrekning brukt som kompostjord.

Ettervirkninger

Mye avfall som ikke burde blitt deponert har i mange tilfeller blitt det, noe som igjen har skapt problemer med sigevann og skadelige gassutslipp, hovedsakelig av metangass.
Gassproblematikken har gjort seg gjeldene for blant annet beboerne i leilighetene som er bygget oppå den gamle kontrollerte fyllinga på Skedsmo.
Nanjings aeronautiske og astronautiske universitet

Nanjings aeronautiske og astronautiske universitet  (kinesisk: 南京航空航天大学, pinyin: Nánjīng Hángkōng Hángtīan Dàxué, offisielt engelsk navn: Nanjing Aeronautics and Astronautics University) er et universitet i Nanjing i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Universitetes kinesiske kortform er Nanhang 南航.
Skolen ble grunnlagt i oktober 1952, og gjennomgikk flere navneskifter til det fikk det nåværende i 1993.
Velledomimus

Utbredelse

Arten er utbredt i Kenya.
Heterostyli

Heterostyli betyr at samme planteart har to eller flere forskjellige oppbygginger av formeringsorganene i blomsten. To eller tre former vil finnes i samme populasjon, hvert individ har samme form på blomstene. Det er da enten lang griffel og korte pollenbærere, eller motsatt. Heterostyli kommer av gresk hetero-, forskjellig og stylos, griffel.
Heterostyli med to forskjellige former fins hos noen få plantefamilier, for eksempel nøkleblomfamilien der 91 % av artene har dette. Tre forskjellige former fins i gjøkesyrefamilien og hos kattehale, der er det en mellomform der formeringsorganene har mellomlengde. Planter som ikke har denne egenskapen kalles homostyle.
Virkningen av dette er at kryssbestøvning vil skje oftere, og at selvbestøving skjer sjeldnere. Charles Darwin gjorde en berømt undersøkelse av heterostyli hos nøkleblomslekten i The Different Forms of Flowers (1877).
Aihui

Aihui (kinesisk: 爱辉区; pinyin: Àihuī Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Heihe i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 1 443 km², og har ca. 190 000 innbyggere.

Historie

Selve byen er etterfølger av Aigun. Den var opprinnelig kjent som Saghalien Ula hoton (mandsjuisk: Sahaliyan ulai hoton, kinesisk: 黑龍江城 pinyin: Heilongjiang cheng). Den lå først på venstre bredd av floden Heilongjiang (den bredden som nå er på russisk territorium), nedenfor munningen av sideelven Seja, men ble forlatt. Den nye byen, på flodens høyre og kinesiske bredd, ble grunnlagt i 1684 under Kangxi-regjerungsperioden på Qingdynastiets tid.

Kulturminner

Den historiske bykjernen (Aihui xincheng yizhi, 瑷珲新城遗址) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Marikåpeslekta

Kulturhistorie

Gamle myter sier at hvis man bader i vannet som samles opp i bladene så holder man seg evig ung, og at hvis man setter en marikåpe på brystet skal det bli fast og fint igjen etter amming.
Medbroen gård

Medbroen (eller Medbrua, uttales Me'brua, gnr. 85, bnr. 1) er en kapteinsgård i Stjørdal i Trøndelag. Medbroen har en godt bevart bygningsmasse, deriblant en hovedbygning inspirert av empirestil fra 1840, omgitt av et stort hageanlegg. Gården huser stall- og rideanlegg samt barnehage.
Medbroen ligger på Stjørdalshalsen ved Gråelva. Gårdsnavnet viser til beliggenheten ved broen over Gråelva; «ut me brua».
Gården var opprinnelig en husmannsplass og skyldsatt rundt 1680. Fra slutten av 1600-tallet gikk Medbroen stort sett i eie mellom sorenskrivere og lensmenn, deriblant sorenskriver Henrich Dreyer i tiden rundt Armfeldts felttog. Siden hørte gården inn under jordegodset til William Wessel, bror av sjøhelten Tordenskiold. Fra 1748 til 1824 lå Norges antatt første pottemakeri, Haabet, ved siden av Medbroen. Pottemakeriet ble deretter flyttet til Tangen bruk.
Mellom 1802 og 1822 var Medbroen eid av farger John Larsen Eide, som solgte den til oberst Fredrik Christian Sejersted. Sønnen hans, premierløytnant Johannes Mathias Sejersted, bodde på gården da den i 1833 ble solgt til handelsmann Mathias Lund. Lund førte varer på båt fra Trondhjem og opp Gråelva, og drev en stor landhandel på Medbroen. Etter at Lund døde i 1882, ble Medbroen auksjonert bort. I 1899 flyttet brukseier H.P. Jenssen III til Medbroen, og bestyrte herfra Tangen bruk. Rundt 1900 fikk Jenssen oppført en vinkellåve på gården, den første i sitt slag i Trøndelag. Jenssen døde brått i 1930; den nåværende slekten på gården kom med landbrukskandidat og arkitekt Erling Thyholt (sønn av Andreas Thyholt), som kjøpte den på auksjon av Jenssens enke.
Diamond Head

Diamond Head er et britisk heavy metal band som ble startet i 1976 i Stourbridge, England. De var et av de ledende bandene innenfor New Wave of British Heavy Metal, og har senere blitt anerkjent av band som Metallica og Megadeth som en viktig innflytelse. Bandet består av Nick Tart, Brian Tatler, Eddie «Chaos» Moohan og Karl Wilcox. De har utgitt totalt 5 studioalbum og et What's In Your Head er planlagt utgitt i løpet av 2007.