google/wiki40b huggingface dataset:
Fylkesvei 5474

Fylkesveg 5474 går mellom Seim og Vollum i Lindås kommune. Veiens lengde er 6,3 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv402.
Dagny Gulbrandsen

Misjonær

Dagny Gulbrandsen ble i 1921, som 24-åring, sendt ut som misjonærer i den norske pinsebevegelsen, til det nordlige Kina. De arbeidet i byen Yuchow, som hadde omtrent 40 000 innbyggere.
Like etter at Mao Tse Tung erklærte sin maktovertakelse, måtte alle misjonærer forlate Kina. Et misjonsfly hentet ut vestlige misjonærer i 1949. 
Neste stopp var Japan, soloppgangens land.
Tao Lin

Andre roman

I august 2008 gjorde Tao det kjent at han selger seksti prosent av de kommende inntektene til sin neste bok som aksjer. Hver aksje har en pris på $ 2 000, og skal gi eieren rett til ti prosent av inntektene som boken genererer i USA. En får dessuten retten til å kalle seg «produsent» av boken.
Hans andre roman vil bli utgitt av Melville House Publishing høsten 2009 eller våren 2010.
Neopoeciloderma

Utseende

En middelsstor, slank, blankt svart trebukk med hvite tegninger. Pronotum har hvite lengdestriper på sidene, dekkvingene er hvite ved roten og har ellers tallrike små, runde, hvite flekker. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene er tydelig avsmalnende bakover, tvert avkuttet bakerst slik at de ikke dekker det bakerste bakkroppsleddet. Beina er svarte med litt fortykkede lår.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Cuba  og Hispaniola.
Acrobolbia

Utseende

Acrobolbia macrophylla er en middelsstor (20–25 millimeter), avlangt oval, glinsende svart bille. Oversiden er naken og fint punktert. På hodet er clypeus ("overleppen") ganske lang, tilspisset i den ytre delen. Det mest påfallende kjennetegnet er at hannens antenner, særlig den vifteformede køllen, er svært lange, omtrent så lange som pronotum. Slik sett ligner arten lite på andre hornbiller, som nesten alltid har korte antenner, men mye på noen arter innen gruppen oldenborrer (Melolonthinae), for eksempel slekten Polyphylla. Beina er kraftige og gulrøde bortsett fra at spissene av lårene og leggene er smalt svarte.

Levevis

Arten er ganske sjelden og bare kjent fra noen få eksemplarer . Lite synes være kjent om biologien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (kjent fra Venezuela, Ecuador og Peru).
Vita vidder

Eurovision Song Contest

Etter å ha vunnet Melodifestivalen i Stockholm i februar 1971, ble «Vita vidder» det svenske bidraget til den internasjonale finalen i Dublin lørdag 3. april 1971. I konkurransen deltok 18 land, og Sverige var det tolvte landet ut på scenen. 
I avstemningen fikk sangen 85 poeng og endte på en delt sjetteplass sammen med Nederland.
Family Four representerte også Sverige i Eurovision Song Contest året etter med sangen «Härliga sommardag», mens Marie Bergman representerte Sverige i 1994 sammen med Roger Pontare og sangen «Stjärnorna».

Om sangen

Family Four spilte også inn en tyskspråklig versjon, kalt «Greif nicht nach den Sternen« med tysk tekst av Catrin Toisy.
«Vita vidder» er en av titlene i den svenske boken Tusen svenska klassiker (2009).
Teksten handler om en person som beskriver sitt paradis; et snøhvitt vinterlandskap med gnistrende skare og fjell så langt en kan se.

Listeplasseringer

Sangen lå på Svensktoppen i fem uker, fra 16. mai til 13. juni 1971, der den nådde en andreplass som høyeste plassering.
Samordnende prosess

Samordnende prosesser er prosesser som bidrar til å samordne forskjellige aktørers handlinger, slik at samfunn dannes og opprettholdes.
Viktige samordnende prosesser, er prosesser som binder mennesker sammen som bytte, integrasjon, maktbruk og omsorg. Viktige faktorer å ta hensyn til i samordnende prosesser, er fenomener som skiller mennesker fra hverandre: Etnisitet, sosial klasse og kjønn. Selve begrepet «samordnende prosesser» ble oppfunnet i 1996 i boka Samfunn og vitenskap.
Wabash River kraftverk

Wabash River kraftverk er et kullkraftverk ved Wabash River i vestlige del av tettstedet Terre Haute i Vigo County, delstaten Indiana i det nordlig-sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1165 MW, fordelt på 6 blokker / turbiner. Dette er delstatens sjuende største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
Anlegget ble bygget ut i årene 1950–1956, opprinnelig til 668 MW, men utvidet i nyere tid. Brenselkilden er (sub-)bitumenøst kull og kullgass i det opprinnelige anlegget. Det er også bygd ut et støtteanlegg på 280 MM som brenner fyringsolje og naturgass, kalt Wabash River Repowering Station. Dette siste anlegget er støtteanlegg for produksjon under «peak demand».
Operatør er Duke Energy. Utslippet av CO2 i 2006 var på 5,7087 mill tonn.
Falsanoplistes

Utseende

Middelsstore, litt flate, svarte trebukker med brungule eller røde dekkvinger. Antennene er noe kortere enn kroppen hos hunnene, betydelig lengre enn kroppen hos hannene, de innerste leddene tydelig sagtakkede. Pronotum er omtrent firkantet med en tann litt bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, med er par opphøyde lengderibber.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Laos, det sørlige Kina, Taiwan, Borneo).
Zero 7

Zero 7 er en Grammy-nominert britisk downtempo/trip-hop-musikkduo som består av Henry Binns og Sam Hardaker. Bandet tar i bruk mange forskjellige vokalister, blant andre Mozez, Sia Furler, Tina Dico, Sophie Barker og José González. Henry Binns var med og koret for første gang på det tredje albumet, The Garden.
Streng (informatikk)

Streng (engelsk: string) brukes i informatikk og noen grener av matematikk som betegnelse på bestemte typer sekvenser eller følger. Elementene i følgen velges fra en forhåndsbestemt mengde, vanligvis kalt alfabet. Elementene i alfabetet kan være ordinære skrifttegn, og da brukes gjerne uttrykket tekststreng. Dersom alfabetet består av binære verdier (0 og 1) kan det kalles en binær streng.
I de fleste programmeringsspråk er streng en datatype som kan inneholde sekvenser av tekst eller binære data. Datatypen streng er så grunnleggende at den er implementert i så godt som alle programmeringspråk, enten som en primitiv datatype eller som en kompositt-datatype. Mange høynivåspråk har syntaks som gjør at strengverdier (som oftest tekst) kan skrives i gåseøyne som et litteral i koden.
Når to strenger legges sammen kalles det konkatenering.
Honggu

Honggu (kinesisk: 红古区; pinyin: Hónggǔ Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Lanzhou, hovedstaden i den kinesiske provins Gansu.
Honggu har et areal på 575 km² og teller ca. 140 000 innbyggere (2004).
Masato Yamasaki

Karriere

Masato Yamasaki startet sin profesjonelle karriere i Kyoto Purple Sanga i 1999. Han har også spilt for Mito HollyHock og New Wave Kitakyushu.
BNNVARA

Nederlandsk kringkasting

Allmennkringkasting i Nederland har en annen struktur og organisasjonsform enn de fleste andre land i Europa. Landets allmennkringkasting innen radio og fjernsynbestår av en rekke medlemsbaserte kringkastingsselskaper som i fellesskap leverer programmer og sendinger til landets riksdekkende tv- og radiokanaler. De ulike kringkasterne koordineres og administreres av organisasjonen Nederlandse Publieke Omroep (NPO). Nederlandsk medielovgivning regulerer fordelingen av sendetid og ressurser mellom de ulike selskapene.
Utdypende artikkel: Allmennkringkasting i Nederland

Historie

BNN ble etablert i november 1997 av tv-mannen Bart de Graaff kringkastingsselskapet, og året etter hadde BNN sin første tv-sending.
VARA oppsto allerede 1. november 1925 og er en forkortelse for Vereeniging van Arbeiders Radio Amateurs (Arbeiderforeningen for radioamatører). Radiokringkasteren ble en sender for arbeiderbevegelsen i Nederland og hadde sosialistiske og sosialdemokratiske lyttere som målgrupper. Utover i 1950-årene startet VARA opp med tv-sendinger, og i 1969 valgte VARA å henvende seg til et bredere publikum og fjernet seg dermed noe fra sitt sosialistiske fokus.

Fusjonen

Utover 2000-tallet vedtok nederlandske myndigheter flere reformer for å forenkle det kompliserte nederlandske allmennkringkaster-systemet. De mange kringkastingsselskapene skulle bli færre, og i februar 2012 kunngjorde VARA og BNN at de skulle fusjonere. Fusjonen ble gjennomført 1. januar 2014, men de to underselskapene fortsatte å produsere under sine tidligere navn frem til august 2017, da de tok i bruk fellesnavnet BNNVARA.
Epilissus

Utseende

Små til middelsstore, bredt ovale, skinnende mer eller mindre metallisk blanke skarabider.

Utbredelse

I likhet med flere andre slekter av Deltochilini er denne slekten endemisk for Madagaskar, der det finnes en god del arter.
Z/OS File System

z/OS File System (zFS) er et POSIX-lignende hierarkisk filsystem for IBMs operativsystem z/OS. Tidligere ble det også brukt av MVS ESA V5R2.2 og av alle versjoner av OS/390.
Filsystemet ble introdusert i 1995 som DCE DFS Local File System, et lavnivå av DCE Distributed File System for IBM stormaskiner av typen IBM System z. DFS/LFS ble lansert som en del av DCEs rammeverk, og var ikke en del av operativsystemet. z/FS er etterfølgeren til Hierarchical File System. 
Som en separat entitet (uavhengig av DCE), ble z/FS opprinnelig lansert som patcher for z/OS 1.2 den 11. september 2001, med patcher for z/OS 1.1 og OS/390 2.10.
Den 19. februar 2002 ble det inkludert som et standard filsystem for z/OS 1.2, og det blir fortsatt aktivt utviklet.
Aud Blankholm

Utmerkelser

I 2004 ble Aud Blankholm utnevnt til æresmedlem i Norsk Sykepleierforbund. I begrunnelsen nevnes spesielt til hennes innsats for å løfte sykepleiernes lønn, arbeidet for å sikre sykepleie som selvstendig fag under egen ledelse, kampen mot avkortet sykepleierutdanning og gjennomføringen av tidenes desentralisering i NSF på 80-tallet.
Sigurd Julius

Sigurd Julius Konstad Haanæs, kjent under artistnavnet Sigurd Julius, (født 11. september 1990) er en norsk musiker og soloartist fra Melhus.
Han ga ut sitt selvtitulerte debutalbum Sigurd Julius på Kakao musikk / Musikkoperatørene i november 2013. Han ble kåret til Årets Urørt i 2014 med sangen «Østavind».
Houens fonds diplom

Diplom fra A. C. Houens fond regnes som en av Norges fremste utmerkelser innen arkitektur og byggeskikk.
Anton Christian Houen (1823–1894) var en norsk forretningsmann, som gjorde stor suksess i utlandet. Han oppretta flere legat og fond innen kultur og forskning. A. C. Houens fond er oppretta ved Houens testamente. Avkastninga av fondet skal brukes til arkitekturformål, deriblant til prisen Houens fonds diplom.
Til og med 2016 var det Norske arkitekters landsforbund (NAL) som forvaltet prisen, og forbundets styre var jury. Fra og med 2017 har Nasjonalmuseet fått i oppdrag av Kulturdepartementet å ivareta forvaltningen, i nært samarbeid med NAL. Museet og forbundet utnevner juryen i samarbeid, og diplomet deles ut av Kulturdepartementet ved kulturministeren, etter innstilling fra Nasjonalmuseet, på vegne av juryen. I retningslinjene heter det at prisen kan tildeles «arkitekt for utkast til bygninger og ferdig oppførte bygninger eller bygningsgrupper, og annen fysisk formgivning, som er fremragende, selvstendige og arkitektonisk gjennomførte arbeider».
Houens fonds diplom er ei æresbevisning som det ikke følger penger med, men det aktuelle byggverket blir pryda med en bronseplakett.
Et arbeid kan tildeles pris tidligst to år etter at det står ferdig.
Hawkeye

Publikasjonshistorie

Den første historien om Hawkeye stod på trykk i Tales of Suspense, nr. 57 i 1964 . I denne og tre påfølgende historier i samme blad opptrådte Hawkeye i en skurkrolle. Hawkeye ble medlem av Avengers i 1965 og har siden vært en gjenganger og et sentralt medlem. Karakterens bakgrunn som tidligere skurk har ofte vært tema i ulike historier og sammenhenger. April 1969 skiftet Clint Barton for en kort tid superheltidentitet når han tar over rollen som Goliath etter Hank Pym i Avengers nr 63. Han vender tilbake til rollen som Hawkeye i Avengers nr 109 i 1973.
Hawkeye var også et viktig medlem av Avengers under Marvel sin første store crossover-hendelse i 1984-85. Denne het Secret Wars og bestod av tolv egne nummer.
Karakteren var en hovedperson i serien West Coast Avengers som først var en kort serie på fire nummer i 1984-85 før den ble en langtlevende serie på 102 nummer helt fram til 1994. I denne serien var Hawkeye både grunnlegger av og lengstsittende leder av laget.
Hawkeye var også en av hovedpersonene i nesten hvert eneste nummer av serien Solo Avengers som bestod av 40 nummer fra desember 1987 til januar 1991. Denne serien skiftet navn til Avengers Spotlight i august 1989.
Hawkeye var også et medlem av den moderne gjenskapingen av Avengers, kalt The Ultimates, som ble publisert fra 2002. Denne ble skrevet av Mark Millar og tegnet av Bryan Hitch.

TV

Hawkeye har vært med i en rekke animasjonsserier. Først av disse var The Marvel Super Heroes i 1966 hvor han ble spilt av Chris Wiggins og Paul Soles.
Han er en av hovedkarakterene i serien Iron Man: The Animated Series hvor han er medlem av laget Force Works. Stemmen blir spilt av John Reilly. Denne serien delte fiktivt univers med flere andre tv-serier som Marvel Entertainment laget på 90-tallet og samme utgave av Clint Barton hadde dermed en kort gjesteopptreden som Goliath i episoden "To Battle a Living Planet" i andre sesong av Fantastic Four: The Animated Series.
Hawkeye er igjen en hovedkarakter i serien The Avengers: United They Stand som første gang gikk i 1999. Her blir stemmen spilt av Tony Daniels.
I serien The Super Hero Squad Show blir Hawkeye spilt av Adrian Pasdar.
I serien The Avengers: Earth's Mightiest Heroes begynner Hawkeye historien som en spesialagent hos den verdensomspennende organisasjonen SHIELD. Først noen episoder ut i serien slutter han seg til Avengers og er deretter en av svært få karakterer som er medlem av hele laget gjennom hele resten av serien. Her blir han spilt av Chris Cox.

Film

Hawkeye har blitt portrettert av skuespilleren Jeremy Renner i filmer som foregår i Marvel sitt kinematiske univers. Han dukket først opp i en liten rolle i Thor i 2011 før han var en av hovedkarakterene i The Avengers i 2012. Renner vil igjen spille rollen som Hawkeye i filmen The Avengers: Age of Ultron som kommer i 2015.
Steingata 7 (Larvik)

Steingata 7 (Thor Heyerdahls barndomshjem) er én av Larviks best bevarte bygninger. Heyerdahl ble født der 6. november 1914 og det var hans hjem i nitten år. Hjemme på gutterommet laget han et museum, med blant annet en huggorm som én av hovedattraksjonene.

Historie

Huset stammer fra gjennoppbyggingen etter storbrannen i 1792. I begynnelsen av 1800-tallet ble eiendommen omtalt som én av de mest verdifulle i «Steenene». I 1818 var det gjestgiveri der. I 1875 ble den første Brunlanes Sparebank etablert i Steingata 7, som i tillegg var bankassererens bolig. Tre år etter gikk banken konkurs.
Senere ble Steingata 7 ervervet av bryggerieier Thor Heyerdahl sr.
Rottenburg-Stuttgart bispedømme

Historie

Rottenburg bispedømme ble etablert i 1821 ved den pavelige bulle De salute animarum. Med innsettingen av den første biskopen, Johann Baptist von Keller, 20. mai 1828 var etableringen av bispesetet fullført. I 1978 endret bispesetet navn til dagens Rottenburg-Stuttgart.

Organisering

Rottenburg-Stuttgart bispedømme er et suffraganbispedømme innenfor Freiburg erkebispedømme og har 45 dekanater som har tilsammen 1039 sogn.
Fylkesvei 5376

Fylkesveg 5376 går mellom Lekve og Rondestveit i Ulvik kommune. Veien er 4,3 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv301.
Teledapini

Utseende

Middelsstore, blankt svarte trebukker. Hodet er forholdsvis stort og firkantet, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er langt og smalt, tydelig smalere enn langt og smalere enn hodet, med en spiss knøl på hver side. Dekkvingene er rundet hvelvede med helt avrundede "skuldre", blanke med nokså kraftig punktering.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i det østlige Asia.
Ash Point

Ash Point er et lavt, isfritt nes på sørøstsiden av innløpet til Discovery Bay nordøst for Greenwich Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis. Området ble besøkt tidlig på 1800-tallet av engelske og amerikanske selfangere.
Ash Point ble kartlagt og navngitt av Discovery Investigations i 1935. Bascopé Point og Rojas Cove like ved ble navngitte av Den chilenske antarktisekspedisjonen i 1947 etter løytnant Juan Bascopé, som var meteorolog på ekspedisjonen og kaptein Gabriel Rojas, som var kaptein på transportfartøyet «Angamos».
Økumenisk kvinnekalender

Økumenisk kvinnekalender er en årlig kalender som fokuserer på religiøs dialog (økumenikk) og kvinner, som inneholder sakprosatekster, dikt, bønner m.v. Økumenisk kvinnekalender ble startet av de tyske prestene Hanna Strack og Brigitte Enzner Probst, og utgis på tysk under tittelen FrauenKirchenKalender. Etter forbilde av den tyske utgaven er det siden startet utgaver i England, USA, Russland (tysk-russisk utgave), Brasil og Norge. Edith Haarseth og Lena Lybæk møtte Strack på en konferanse om kvinner i teologisk forskning på Kreta i 1997, og ble redaktører for den norske utgaven. Den ble først utgitt av Emilia forlag, og senere av Sarepta forlag. Blant de norske bidragsyterne er Rosemarie Köhn, Turid Karlsen Seim og Siri Sunde
Coptostethus

Utseende

Små (ca. 3 - 5 millimeter) og brede, balnke, rødlige til svarte smellere. Pronotum er hvelvet og rundet, ofte livlig farget i gult eller rødt. Dekkvingene er hvelvede med fine punktrader. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet.

Levevis

Artene lever på bakken og finnes ofte under steiner.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Kanariøyene og Madeira.
Trichophyllarthrius

Utseende

Phyllarthriini er middelsstore, avlange trebukker. Antennene er kortere enn kroppen, i alle fall hos noen er de kraftig sagtakkede, leddene utvidete. Pronotum er rundet uten pigger eller knøler på sidene. Dekkvingene er parallellsidige, spissen rundet.

Levevis

Ingenting er kjent om biologien til disse trebukkene.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Afrika (Mosambik og Zimbabwe).
Romersk villa

Romersk villa var et ruralt herskapshus for de øverste samfunnsklasser i den romerske republikk og i keisertiden. Den romerske villa var en form for herskapelig bolig, ofte luksuriøs, og bygd ute på landet eller ved kysten, men en del kunne være reist i utkanten av urbane sentre. Folk flest bodde i enklere forhold.

Typologi og spredning

I henhold til Plinius den eldre var det to former for villaer: villa urbana, som var sete på landet som man med enkelhet kunne reise til fra Roma (eller fra en annen by) for en natt eller to; og villa rustica, herskapsboligen på den rustikke eiendommen på landet, drevet av fastboende tjenere. Villa rustica var sentrert om selve villa, kanskje kun bebodd i enkelte av årets sesonger. I keisertiden var det en konsentrasjon av keiserlige villaer i nærheten av Napolibukten, særlig på ferieøya Capri; ved Mount Circeo ved den italienske kysten; og ved Antium (Anzio). Rike romere rømte fra sommerheten i høydene rundt Roma, særlig rundt Frascati (Villa Adriana, det vil si Hadrians villa). Det er sagt at Cicero eide ikke færre enn sju villaer, den eldste av dem (som han hadde arvet) lå i nærheten av Arpinum. Plinius den yngre hadde tre eller kanskje fire, og av disse var den så lå i nærheten av Laurentium den som er best kjent fra hans skrifter.
I keisertiden ble det bygd mange former for villaer, og ikke alle var ødslig utsmykket med mosaikkgulv og veggmalerier. I provinsene kunne ethvert hus med en del dekorative trekk i romersk stil bli kalt for en «villa» av dagens forskere. En del lysthus slik som Hadrians villa ved Tivoli, som lå ved de kjøligere åsene i kort avstand til Roma, eller som Villa dei Papyri ved Herculaneum på et billedskjønt sted med utsikt over Napolibukten. En del villaer var mer som et moderne landsted («hytte») i Norge eller England, et synlig eksempel på eierens makt eller rikdom, eksempelvis som det kjente palasset som ble gjenoppdaget ved Fishbourne i Sussex. Villaer i forstedene eller i utkanten av byene var også kjente, som villaer fra midtre og sen republikanske tid som trengte seg inn på Campus Martius, som på den tiden var Romas utkant, og som også kan bli sett utenfor Pompeiis bymurer. Disse tidlige forstadsvillaer, slik et ved Romas Auditorium eller ved Grottarossa i Roma, demonstrerer antikken og kulturarven til villa suburbana i den sentrale Italia. Det er mulig at disse tidlige forstadsvillaer var også makteseter, muligens også palasser, til regionale stormenn eller overhoder av viktige familier (gentes). En tredje type villa var det organisatoriske senteret til store landeiendommer som ble kalt for latifundia, og som produserte og eksporterte landbruksprodukter; slike villaer kan mangle den overdådige luksusen. Ved 300-tallet kunne villa ganske enkelt bety en landbrukseiendom: Hieronymus oversatte i Evangeliet etter Markus (xiv, 32) chorion, i beskrivelsen av olivenlunden i Getsemane, med villa, uten noen slutning om at det var noen form bolig der i det hele tatt.
Hans J. Røsjorde

Militær karriere

Hans J. Røsjorde har i tillegg militær utdannelse og tjeneste i perioden 1962 til 1990. Røsjorde var også offiser i Heimevernet (HV), og tjenestegjorde som områdesjef (kompanisjef) i Stord HV-område fra 1974 til 1990. Fra 1982 fikk han kapteins grad. Han var president for Norske Reserveoffiserers Forbund fra 2002 til 2006. Han har også vært medlem av NATO-parlamentet (1989–2001), og har i den forbindelse hatt diverse tillitsverv for NATO.
Den store brennevinsdagen

Den store brennevinsdagen i Lofoten ble feiret 25. mars, på Marimesse om våren.
Denne dagen samlet fiskerne seg til en fest der det ble drukket brennevin – dog ikke så mye at de ikke rodde fiske dagen etter. Det var også andre tradisjoner knyttet til dagen, spesielt kjent er hansingen. Det innebar at førstereisgutten, skårungen, skulle spandere brennevin på de andre i båtlaget. Første års høvedsmann skulle spandere høvedsmanns hans, og de som rodde fiske for siste gang skulle spandere stavhans. Når det gjaldt stavhansen, ville det alltid være noe uklart – de fleste mente nok at de ville ro fiske ett år til. Gamlingene som ikke lenger dro på vinterfiske, markerte gjerne brennevinsdagen med en dram hjemme.
Festen har tradisjoner langt tilbake i tid, og må ha tilknytning til gammel feiring av Vårfrumesse eller Marimesse, som var helligdag fram til festdagsreduksjonen i 1770. Lokalt ble mange av de gamle helligdagene holdt som halvhelligdager minst 150 år etter 1770.
Festen kan også ha sammenheng med at det i slutten av mars var kommet så langt ut i fisket at fiskerne hadde fått en del penger mellom hendene. Fra rundt 20. mars var skreien blitt gytemoden og løs på rogna, slik at den ikke lenger var brukbar til salting. Fiskerne kunne da selge det de hadde lagt ned av rogn, og de fikk for første gang noen kroner for vinterstrevet.
Mot slutten av 1800-tallet styrket avholdsbevegelsen sin stilling blant folk, brennevinsforbruket gikk ned, og markeringen av 25. mars og Vårfru'mess' som en brennevinsdag ble mer måteholden.
Da (Dazhou)

Da (kinesisk: 达县; pinyin: Dá Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Dazhou.
Befolkningen var på 1 247 085 innbyggere i 1999.
Eponina

Utseende

Middelsstore, lange og slanke, lyst gråbrune trebukker. Antennene er nokså kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er sylindrisk. Dekkvingene er parallellsidige, ensfargede eller med lyse skråbånd.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Brasil, Bolivia og det nordlige Argentina.
Dyvelsten

Dyvelsten er et tettsted i Forshaga kommune i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 219 innbyggere.