google/wiki40b huggingface dataset:
Ghostbusters – Spøkelsesligaen

Handling

Dr. Peter Venkman (Murray), Dr. Raymond Stantz (Aykroyd) og Dr. Egon Spengler (Ramis) er tre omstridte forskere som studerer parapsykologiske fenomener på et universitetet i New York. Når de mister jobbene sine bestemmer de seg for å starte sin egen virksomhet og etablerer derfor et firma som spesialiserer seg på utdrivelse av onde ånder og å jage spøkelser. Deres første oppdrag består i å drive vekk spøkelser på et hotell. Etterhvert blir utfordringene større og de satt på sitt livs utfordring når de skal redde den vakre cellisten Dana Barrett (Sigourney Weaver), og den einstøingen Louis Tully (Rick Moranis). Helt utilsiktet åpner disse to dørene for en 8000 år gammel gud ved navn Gozer the Gozerian, og en verden som byr på diverse onde og grufulle fenomener. Byens eneste redning synes å være Ghostbusters.

Økonomi

Ghostbusters ble en stor publikumssuksess i USA og med over 229 millioner dollar ble den den nest mest innbringende filmen på amerikansk kino i 1984 (bare slått av Beverly Hills purk). Den innbrakte 53 millioner utenfor USA og endte dermed på en totalomsetning på 295,2 millioner dollar.
Produksjonskostnadene var på ca 30 millioner dollar.

Anmelderne

Den ble meget godt mottatt av anmelderne og har fått så mye som 97 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner.
De norske anmelderne var delte. VGs anmelder gav den terningkast fem, Arbeiderbladet terningkast fire, mens Aftenposten og Dagbladet gav den terningkast tre. Anmelderen i CINERAMA gav den terningkast fem i 2009 og skrev blant annet at: «Jeg hadde i grunnen ventet en tidsmaskinfølelse, en film som først og fremst kalte på nostalgi. Det viste seg at jeg tok feil, Ghostbusters er fortsatt en frisk og fin eventyrkomedie der bare det rent tekniske har tapt seg».

Priser

Den ble tildelt en Saturn Award for beste fantasyfilm, en Young Artist Award for beste familiefilm og en BAFTA for beste originalsang.

Annet

Filmens tittelsang, "Ghostbusters", ble fremført av Ray Parker Jr.. Den ble meget populær havnet på førsteplass på den amerikanske Billboard-lista.

Oppfølgere

I 1989 kom en oppfølger: Ghostbusters II, og i 2016 kom en nyinnspilling av den første filmen. På grunn av de høye produksjonskostnadene ble den ikke ansett som noen suksess. Den første filmen er den mest innbringende av de tre.
Det ble også lansert to animerte TV-serier: The Real Ghostbusters (1986-91) og Extreme Ghostbusters (1997).
Mengxi Bitan

Mengxi Bitan (forenklet kinesisk: 梦溪笔谈; tradisjonell kinesisk: 夢溪筆談; pinyin: Mèng Xī Bǐ Tán; Wade–Giles: Meng Hsi Pi-t'an) er et oppslagsverk fra 1088 skrevet av polyhistoren Shen Kuo (1031-1095) i Songdynastiets tid (960-1279) i Kina. Boktittelen betyr ordrett noe i retning av «Penseldiskusjoner fra en liten drømmestrøm», noe som henger sammen med at Shen Kuo, som han selv skriver, bare hadde sin pensel og sitt tusjsett som dialogpartnere. På engelsk kalles verket Dream Pool essays.
Boken tar for seg et stort antall emner, innen geologi, astronomi, trykkekunsten med bevegelige typer, tro, filosofi, botanikk, zoologi, naturfenomener (som lynet), våpen, klesplagg, og meget annet .
Xunjiansi kullkraftverk

Xunjiansi kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Yunnan i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW.
Kellan Lutz

Karriere

Lutz startet karrieren med å spille gjesteroller i flere TV-serier, som CSI: New York og Six Feet Under. Han var også med i komedien Accepted (2006) med Justin Long, Jonah Hill og Blake Lively, samt skrekkfilmen Prom Night (2008), før han fikk sitt gjennombrudd i tenåringsfilmen Twilight i 2008, der han spilte vampyren Emmett Cullen. Han gjentok denne rollen i samtlige Twilight-oppfølgere, New Moon (2009), The Twilight Saga – Eclipse (2010), The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 1 (2011) og The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 2 (2012). Han har også spilt i andre kjente filmer, som A Nightmare on Elm Street (2010) og Immortals (2011). I 2013 vil han spille tittelrollen i en ny versjon av Tarzan.
Taizhou (Zhejiang)

Jernbane

Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen går gjennom området.
Davlekanovo

Davlekanovo (russisk: Давлеканово) er en by i Republikken Basjkortostan i Russland. Byen ligger ved elva Djoma, 90 km sørvest for Ufa. Innbyggertall: 23 860 (folketelling 2002), 21 911 (folketelling 1989).
Byen er kjent siden midten av 1700-tallet som landsbyen Itkulovo (russisk: Иткулово), som senere endret navn til Davlekanovo. Den fikk status som bymessig bosetning i 1928, og bystatus ble innvilget i 1942.
Chthonius ischnocheles

Utbredelse

Den er i Norden utbredt i Danmark og Sverige. I Norge finnes den bare i sørøst. I Europa finnes den stort sett overalt unntatt i fjellområder, utbredelsen østover er ukjent .
Batha

Demografi

Regionen hadde i 2009 en befolkning på 488 458, hvorav 455 363 var fastboende og 33 095 nomader.
De viktigste etnisk-språklige gruppene er arabere (33,62 %), bilalaer (18,11 %), kukaer (15,71 %), masaliter (5,73 %) og Mesmédjéer (5,61 %).
Yudu

Yudu (kinesisk: 于都县; pinyin: Yúdū Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ganzhou.
Befolkningen var på 812 669 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Yudu var innen det kommunistiske kjerneområde i den såkalte sovjetrepublikken Jiangxi (1931–34). Det var herfra at den lange marsjen begynte. Startpunktet for Den sentrale røde armé (Den røde armés første frontarmé) for denne marsjen (Zhongyang Hongjun changzheng chufadi jiuzhi, 中央红军长征出发地旧址) er oppført på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.
K-1 Attack

K-1 Attack er en sportsbil fra den slovakiske bilprodusenten K-1 Engineering. Firmaet ble grunnlagt i Bratislava av designer Juraj Mitro og entreprenør Dick Kvetňanský. Bilene blir laget for hånd i Devínska Nová Ves. Den første K-1 Attack Roadsteren kom ut fra verkstedet i 2002. Før produserte firmaet roadsteren som en Kit car. Bilen er en todørs, toseters roadster med avtagbart tak. Toppfart var fra fabrikk elektronisk begrenset til 250 km/t. Firmaet leveres sportsbilen med en 6-trinns manuell girkasse. Attack veier omkring 992 kilo, og klarte 0-100 km/t på 4,9 sekunder.
Røsholmstranda

Røsholmstranda er ei sandstrand i nordenden av fjordarmen Nordfjorden i Tyrifjorden, i Ringerike kommune. Stranden strekker seg fra Karlsrudtangen naturreservat i vest, ved utløpet av Sogna, og til spissen av Averøya naturreservat i øst, ved utløpet av Storelva.
Stranden består for det meste av fin sand. Fjorden er meget langgrunn på dette området, så badeforholdene passer ypperlig for barnefamilier. Ikke alle deler av den flere kilometer lange sandstranden er imidlertid like tilgjengelig og egnet for bading.
Det er tilkomst til stranden via Røsholmstrandveien, enten via avkjøring fra europavei 16 ved Norderhov og via fylkesvei 158 og fylkesvei 162 over Busund, eller via avkjøringen fra riksvei 35 ved Snyta, mellom Hønefoss og Ask. På stranden er det stor parkeringsplass for biler og kommunalt sanitæranlegg. Stedet har dessuten hatt egen kafé gjennom flere tiår.
Lucanus wuyishanensis

Kjennetegn

En ganske stor (hannen ca. 35 millimeter), kraftig, brunlig hjortebille. Mandiblene hos hannen er kraftige, lett krummede, men en innoverrettet tann litt utenfor midten forøvrig med noen mindre tenner, kløvede i spissen. Hodet er utvidet bakover og har en skarp kantkjøl. De knebøyde antennene har en fire-leddet vifte. Dekkvingene er brunlige. Beina er brunsvarte.

Levevis

Arten er funnet ca. 1400 meter over havet.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørøstlige Kina.
Dagger-prisene

Dagger-prisene utdeles årlig av britiske Crime Writers' Association, og er sammen med Edgar-prisene utdelt av amerikanske Mystery Writers of America blant de mest kjente kriminallitterære priser.

The Dagger of Daggers

Utdelt en gang, i 2005, for den beste kriminalroman utgitt de siste 50 år. Prisen gikk til John le Carré for The Spy who came in from the Cold (1963)

The Rusty Dagger

Utdelt en gang, i 1996, for beste britiske krimroman fra 1930-tallet. Vinner var Dorothy L. Sayers, for The Nine Tailors.

The Debut Dagger

Fra 1998 utdeler CWA også The Debut Dagger for beste novelle av en hittil upublisert forfatter i en årlig konkurranse arrangert av foreningen.
Doktor Faustus (Thomas Mann)

Romanens forhold til øvrig Faust-litteratur

Både Marlowe og Goethe har benyttet denne myten i sine skuespill – henholdsvis Doctor Faustus og Faust. I Manns verk finner vi innslag både av folkebokens Faust, som Marlowes skuespill legger seg tett opptil, og Goethes friere bearbeidelse. Påvirkningen fra Goethe finner vi imidlertid først og fremst gjennom en rekke sitater, mens Mann tematisk går tilbake til den opprinnelig folkelige Faust-beretningen. I motsetning til de fleste tidligere arbeider gir han ikke noe skinn av at det handler om den historiske Johann Faust, men legger handlingen til sin samtid og til det borgerlige, kultiverte Tyskland i første halvdel av 1900-tallet. Først og fremst er dette et verk preget av Thomas Mann selv, både temamessig og innholdsmessig.

Andres tolkninger

En kan lese den som en litterær innfallsvinkel til europeisk musikkhistorie i første halvdel av det 20. århundre, eller som en roman først og fremst om den oppdiktede komponisten Adrian Leverkühn. Men de religiøse og eksistensielle undertonene er svært tydelige.
Da Thomas Mann skrev romanen, var andre verdenskrig avsluttet to år tidligere, og romanen omhandler indirekte nazistenes ugjerninger og hvordan mennesker som i utgangspunktet sto langt fra denne ideologien ble trukket inn i dem. I de første etterkrigsårene var denne tolkningen nærmest enerådende. Dette er forståelig, ut fra det nære historiske perspektivet, og det faktum at Mann dro i eksil kort tid etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen og under krigen lot seg verve til antinazistisk propaganda.En annen årsak til at en slik fortolkning slo rot, er muligens en forveksling mellom Thomas Manns verk og sønnen Klaus Manns roman Mephisto (Mefisto), som utkom 1936, og forteller om skuespilleren Hendrik Höfgen, som var bygget på en virkelig person Gustaf Gründgens, som finner seg til rette under tysk nasjonalsosialisme til fordel for sin egen karriere.  
Selv om det utvilsomt er en kobling mellom Adrian Leverkühns og det nasjonalsosialistiske Tysklands skjebne, noe som understrekes ved at deres sammenbrudd faller sammen i tid, er det som alltid når Thomas Mann er på sitt beste en dobbelt eller flerdobbelt bunn, slik han selv er inne på i sitt brev til Paul Amann. Etter hvert som krigen kom på avstand, har det da også blitt vanlig å se verket i et videre perspektiv, dels som en lodding av den tyske folkesjel, dels som en kritikk av den protestantiske pliktmoral. En alternativ synsvinkel har vært at det dreier seg om den demoniske og megalomane siden ved hele den europeiske kultur.
Boulogne Pont de Saint-Cloud (Paris Metro)

Boulogne Pont de Saint-Cloud er en stasjon på metroen i Paris. Stasjonen er endestasjon på linje 10.
Johan Milmar Ugland

Biografi

Ugland var sønn av Oline Dorthea Nedenes (1852–1938) og skipsreder Jørgen Halvorsen Ugland (1835–1915). Han gikk på middelskolen i Grimstad, men sluttet før eksamen. Han reiste til sjøs som 17-åring i 1898, og ble styrmann i 1901. Han tok skippereksamen i Storbritannia i 1909 og ble sjøkaptein. Han tok senere både spansk og amerikansk skippersertifikat. Han giftet seg i Punta Arenas i Chile 15. mai 1915 med Sara «Sarita» Lund (1892 – 1981). Hun bodde i Norge mens han seilte og jobbet i Sør-Amerika på 1920-tallet. Sammen fikk de fire barn, Evy Kaarvang (1916–2004), Lisen Ugland Bergshaven (1919 – ), Johan Jørgen Ugland (1921 – 2010) og Andreas Kjell Lund Ugland (1925 – ). De kjøpte sammen sveitservillaen «Saritas hus» i Grimstad i 1926. Han var i en periode varaordfører i Fjære kommune, og fikk reist Fjære kapell for Fjære menighet.
Etter å ha arbeidet i Sør-Amerika i en årrekke bestemte Ugland å starte rederiet Uglands Rederi i 1930 med 200 000 i aksjekapital. På slutten av 1950-tallet ble Ugland syk og overlot driften av rederiet til sine to sønner Johan Jørgen og Andreas Kjell. Ugland døde første nyttårsdag 1960. Hans kone døde 8. juni 1981.
Zarajsk

Zarajsk (russisk: Зара́йск) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger på høyre bredd av elva Osiotr, en bielv til Oka, rundt 100 km sør for Moskva. Innbyggertall: 25 093 (folketelling 2002), 26 958 (folketelling 1989).
Zarajsk oppsto på 1100-tallet som landsbyen Krasnoje er der dermed en av de eldste byene i Moskva oblast. Landsbyen tilhørte imidlertid på den tid fyrstene i Rjazan. I 1237 ble landsbyen ødelagt av troppene til Batu Khan. Den ble gjenoppbygd på 1300-tallet under navnet Novogorodok. Fra 1528 og fremover ble den kalt Nikola Zarazskijs by, og det var ikke før først på 1600-tallet at den fikk sitt nåværende navn Zarajsk. Før 1900-tallet var byen en del av Rjazan gubernija, og byens arkitektur og dialekt synes å ligge nærmere Rjazan enn til Moskva.
Under Storfyrstedømmet Moskva var Zarajsk en av festningene som dannet Zasetsjnaja tsjerta, en befestet linje av felte trær, barrikader, festninger og grøfter, som ble bygget av russerne som beskyttelse mot hordene av Krim- og Kazan-tatarer. I 1531 ble det bygget en kreml i stein i stedet for den tidligere trefestningen. Tatarene klarte ikke å ta festningen under sine raid i 1533, 1541 og 1570.
Zarajsks kalksteinskreml står fremdeles, og er ganske godt vedlikeholdt. Borgen er veldig liten og har en rektangulær fasong, med bare seks tårn, hvorav to ved portene. Av Zarajsk fem kirker er den eldste St. Nikolaskatedralen, innviet i 1681.
I dag er Zarajsk et industrielt senter i distriktet, med virksomheter innen polygrafi, byggematerialer, matvarer og fottøy.
Jean-François Moulin

Biografi

Han var sønn av en handelsmann, ble oppfostret av jesuitter, og ble med i den franske hær i 1768. Fra 1770 til 1788 var han geograf ved kystvakten og inntrådte i begynnelsen av den franske revolusjon i 1789 i Garde nationale. Han var jakobiner og steg raskt i gradene. Allerede i 1793 var han  brigadegeneral. Han var med på kampene i Vendee og utmerket seg blant annet ved Saumur. Etter et kortvarig fengselsopphold i  Nantes tjenestegjorde han i 1794 som kommandant i hæren i Brest. Han ble den 8. oktober 1794 øverstkommanderende for alpearmeen. I 1795 deltok han i kampene i [Piemonte]]. Deretter hadde han kommando i Strasbourg (1796). I 1797 var han militærkommandant for Paris. Et år etter var han tilhørende i den armé som forberedte seg på å invadere England. 
Frem til statskuppet den 30. Prairial VII (18. juni 1799) hadde han ikke spilt noen nevneverdig politisk rolle. Deretter ble han av De fem hundres råd nominert til en av ti kandidater til Direktoriet og så valgt inn av med stort flertall. Darmed var han medlem av det regjernende Direktoriet. Han nedla protest mot 18. brumaire-kuppet som bragte Napoléon Bonaparte til makten. 
Senere overtok han atter militære kommandostillinger. Han var i 1804 kommandant for Antwerpenarmeen, tilhørtte i 1807 Grande Armée og var 1808 sendemann og militærinspektør ved Festningen Mainz. EHan innehadde senere en rekke andre militære kommandoier, blant annet som plasskommandant flere steder i Tyskland, til han av helsegrunner trakk seg tilbake til Frankrike i 1809. Han ble utnevnt til baron av keiserriket.
Caelorrhina semiviridis

Utseende

En middelsstor (25-30 millimeter), avlang gullbasse. Pannen er fremstrakt, avrundet firkantet, noe innbuktet foran, uten tenner eller horn. Kroppen inkludert scutellum er svart, gjerne med litt metallisk glans, dekkvingene lys grønne eller fiolette med svart sømstripe. Pronotum er rundet, avsmalnende forover. Dekkvingene er nesten jevnbrede, i spissen danner sømmen en liten tann.

Levevis

De voksne billene eter gjerne frukt.

Utbredelse

Arten er kjent fra Kenya og Tanzania.
Isebakktjern

Isebakktjern er et ferskvannstjern som ligger nordvest i Sarpsborg kommune, og blir delt med nabokommunen Råde kommune. Tjernet er 86 dekar stort og ligger ca. 60 moh. Tjernet har utløp via Møllerødbekken som ender opp i Ågårdselva, rett ovenfor Solli bruk. Tjernet ligger ganske isolert til og er for det meste omringet av skog og fjell. Det er blitt registrert mange arter rundt tjernet og det er et stort biologisk mangfold ved tjernet.

Økologi

Vannet i tjernet er svært surt og blir regnet som næringsfattig. Under 2.verdenskrig var det våpenslipp i området rundt tjernet og på Isebakktjern. Det var trolig 2-3 containere med våpen som gikk gjennom isen på tjernet, noe som gjør at vannet i tjernet er forurenset av kvikksølv og andre tungmetaller. Dette gjør at vannet ikke bør drikkes og fisk som er fanget i vannet bør heller ikke spises. 
Isebakktjern blir regnet som et viktig leveområde for ål på grunn av observasjoner av ål i utløpsbekken til tjernet. Det er mye flytebladsvegetasjon og sivbelter sør i tjernet. Tjernet er et potensielt leveområde for sjeldne øyenstikkere. Det er også blitt observert bevere ved tjernet. Vannet i Isebakktjern ble rotenonbehandlet i 1965 for å fjerne gjedda som befant seg i vannet. Denne behandlingen var mislykket da gjedda overlevde i et lite vann lenger opp i vassdraget. Det ble tidligere satt ut ørret i vannet, og det var et godt ørretfiske i noen år, men ørreten er idag utryddet fra tjernet. Det finnes mange naturlige fiskeplasser ved tjernet, men det fiskes lite ved tjernet idag.
Villa Passano

Transport

Ruta 19 forbinder Villa Passano med Villa del Carmen, Cerro Chato, Valentines og Chuy.
Luigi Di Maio

Bakgrunn

Di Maio ble født i Avellino i 1986 som den eldste av tre søsken. Hans far var boligselger og satt i byrådet som representant for det nyfascistiske partiet Movimento Sociale Italiano, mens hans mor var lærer i italiensk og latin. Di Maio tok sin videregående utdanning ved et klassisk lyceum og begynte deretter på Università degli studi di Napoli, Federico II for å studere til ingeniør, men skiftet etterhvert til jus. Han mottok aldri vitnemål og har derfor ingen formell gradsutdanning.
Di Maio var en av grunnleggerne av gruppen «venner av Beppe Grillo» i 2007, som senere skulle utvikle seg til partiet Femstjernersbevegelsen. I valget i 2013 ble Di Maio valgt inn i Deputertkammeret. 21. mars 2013 ble han tidenes yngste parlamentariske visepresident i Italia, i en alder av 26 år. 
I 2018 erklærte Beppe Grillo at han ikke ville stille til presidentkandidat for Femstjernersbevegelsen. Di Maio tok denne posisjonen etter intern avstemning. I valget i 2018 ble Femstjernersbevegelsen største parti, og dannet koalisjonsregjering etter tre måneders regjeringsforhandlinger med ytre høyre-partiet Lega Nord.

Politikk

Di Maio er ofte betegnet som den mest pragmatiske og minst populistiske politikeren i Femstjernersbevegelsen. Etter Di Maios tiltredelse som visestatsminister har partiet moderert sine euroskeptiske tendenser, og Di Maio har tydelig uttalt at partiet "ikke er et tradisjonelt populistisk parti". Partiets fanesaker er direkte demokrati, borgerlønn, antikorrupsjon, opprør mot den «politiske eliten» i Italia, og flat skatt, blant andre. Partiet er også kontroversielt assosiert med antivaksinasjonsbevegelsen i Italia.
Stenselva

Stenselva er elva mellom Aspern, Brekke sluser og Femsjøen i Haldenvassdraget. Den er 7 km lang. 
Ved Krappeto og Brekke var det et fall på til sammen 26,6 meter. Dette ble utnyttet til en kraftstasjon for å forsyne byen med kraft. Stasjonen stod ferdig i 1924, det samme gjorde Brekke sluser, der fire høye slusekamre løftet båten DS «Engebret Soot» 26,6 meter fra Femsjøen / Ganerødelva til Stenselva. 
Stenselva og Brekke sluser inngår idag som en hovedstrekning i Haldenkanalen, en turistattraksjon hvor man kan reise med en nyrestaurert dampbåt fra Tistedal ved Halden og opp til Strømsfoss i Aremark. Kanalen er seilbar videre opp til Ørje.
Mellom Brekke sluser i Halden kommune, og Strømsfoss sluser i Aremark, har Haldenkanalen samme vannspeil gjennom Stenselva, Aspern, Skotsbergelva og Ara, 105 meter over havet.
Athens sporveisnett

Athens sporveier er det moderne offentlige sporvognstilbudet i Athen, Hellas. Det er eid og opereres av Urban Rail Transport (STASY) S.A. (Gresk: ΣΤΑΣΥ Α.E.).
STASY opererer en flåte på 35 Sirio sporvogner, som betjener tre linjer  med 48 holdeplasser. Sporveisnettet omfatter en total lengde på 27 km, og dekker ti av Athens forsteder. Linjenettet går fra Syntagmaplassen til den sydvestlige forstaden Palaio Faliro hvor linjen deles i to grener; den første går langs Athens kystlinje mot den sydlige forstaden Voula, mens den andre går mot Pireusdistriktet Neo Faliro. Linjenettet dekker mesteparten av Saroniabuktas kyslinje. Athens STASY sporvogner frakter daglig 65 000 passasjerer og har 345 ansatte.

Det gamle linjenettet (1908-1960)

Operasjonene begynte i 1882 med hestetrukne sporvogner. Etter 1908 ble denne linjen med meterspor elektrifisert og ble etterhvert utvidet og omfattet til slutt 21 linjer.
Det opprinnelige nettet ble nedlagt i 1960 og erstattet med trolleybusser og miljøvennlige busser. Det ble i denne perioden anlagt en linje med normalspor frem til havnebyen Pireus. Denne ble anlagt og drevet av Hellenic Electric Railways.

Moderne sporvognsdrift

I mars  2001 ble Tram S.A. establert som et offentlig transportselskap under oppsyn av Ministry of Transport and Communications som et selskap under Attiko Metro S.A., et statlig selskap som administrerer Athens metrosystem. Selskapet startet med å anlegge nye linjer tidlig i 2002, og ble operative i juli 2004, noen få uker før Sommer-OL i Athen. Byggingen ble finansiert av Third European Regional Development Fund og greske statlige midler.
I mars 2011 vedtok den greske regjeringen en lov som gjorde at ISAP og Athens sporveier ble overtatt av Athens Metro Operations Company (AMEL). Det nye selskapet fikk navnet  "STASY S.A." (Gresk:ΣΤΑΣΥ Α.Ε.) og var underlagt OASA S.A. Sammenslutningen ble  offisielt annonsert den 10. juni 2011.

Billettering

Ved enkelte stasjonen er det billettluker, ellers selges billetter fra automater som finnes på alle stasjoner.
En kjøpt billett er gyldig i 70 minutter og kan i dette tidsrommet brukes for flere turer, også på andre offentlige transportmidler, inkludert Athens metro, busser, trolleybusser og suburban railway (mellom Pireus, Magoula og Koropi, men ikke til flyplassen). Passasjerer må stemple billetten før de går ombord. Det er hyppige kontroller. Billettprisen er 1,20 Euro.
Det finnes dagsbilletter såvel som månedskort og ukekort som kan brukes på alle offentlige transportmidler i Athen. Passasjerer som blir tatt uten gyldig billett blir ilagt en bot som tilsvarer 60 enkeltbilletter.
Barn under 6 år, handikappede og militært personell i uniform reiser gratis.

Ruter og holdeplasser

Rutene har fått navn etter gamle grekere: Thukydid, Aristoteles og Platon. Sporvognene er i drift fra frem på morgenen til midnatt alle dager.

Utvidelsesplaner

Det foreligger planer om en forlengelse til havnebyen Pireus. Denne vil omfatte 12 nye holdeplasser og øker spornettet med 5,4 km
Poldark

Handling

Hovedpersonen Ross Poldark reiser hjem til England i 1783 etter å ha jobbet som soldat i den amerikanske frigjøringskrigen. Elizabeth som han hadde planer om å gifte seg med trodde at han var død etter å ha vært borte så lenge og har giftet seg med en annen mann. I tillegg så møter Poldark på problemer rundt gruvedriften han skal arve. Serien forteller om Poldarks utfordringer rundt kjærligheten og hvordan livet hans blir etter han har kommet tilbake igjen.