Darayeh

Aktuelle aktiviteter

I februar 2009 og minst 6 måneder tidligere ble Diriyah stengte for besøkere, trolig for renoveringsarbeider som virker å ha vært kostbare. Sikkerhetsvakter ved stedet sier at det trolig kommer til å være stengt i oppe mot 2 år. Som en del i en storskala plan har deler av området nærmest byen hovedport blitt gravd ut og mange søylefundamenter og også dreneringssystem har blitt funnet. Dette viser at i det minste en del av det bebygde området var betydelig nærmere wadiens bunn enn de ruiner som står igjen viser.

Stedet

Ruinene av den gamle byen i Diriyah ligger på begge sidene av den smale dalen kalt Wadi Hanifa, som fortsetter sørover mot Riyadh og bortenfor. Den består nesten utelukkende av bygginger i mursteiner av leire. Ruinene er inndelt i tre distrikt, Ghussaibah, Al-Mulaybeed og Turaif, oppe på toppen av åser med utsikt over dalen. Av de tre er Turaif den høyeste, og foten av den nås lett til fots. Deler av bymuren, går langs kantene av wadien og er også laget av mursteiner av leire som ennå finnes igjen i noen lave observasjonstårn. Byen har siden 2010 vært UNESCOs  verdensarvliste.
Den moderne byen er bygget på lavere høyde, ved foten av åsen som Turafi ligger på. Nord for byen, inne i dalen, finnes mange hager, palmelunder og små gods og gårder. Dammen Al-lib ligger litt lenger nordover.

Historie

Til tross for at stedet iblant er blitt identifisert som en fortids bosetting kalt Yaqut og Al-Hamadani kjent som "Ghabra", daterer Diriyahs historie seg tilbake til 1400-tallet. Ifølge Nejds historieskrivere ble byen grunnlagt i 1446-7 av Mani Al-Mraydi, en forfar til den saudiske kongefamilien. Mani og hans klan hadde kommet fra området Al-Qatif i det østre Arabia, etter innbydelse fra Ibn Dir', som var leder over en gruppe bosetninger som i dag utgjør Riyadh. Ibn Dir' var muligens en slektning av Mani' Al-Mraydi, og det er trolig at Manis klan forlot området Wadi Hanifa, men når dette var er ukjent og vendte rette og slett tilbake til sin opprinnelsesplass.
Til å begynne med slo Mani' og hans klan, kjent som Mrudah, seg ned i Ghusaybah og Al-Mulaybeed. Den samlede bosettingen fikk navnet Al-Dir'iyah, etter Manis velgjører Ibn Dir'. Seinere ble distriktet Turaif bosatt. Mange familier fra andre steder og fra beduinstammer i den nærliggende ørkenen slo seg så etter hvert ned i området og på 1700-tallet hadde Diriyah blitt en velkjent by i Nejd.
På denne tiden, kom Muhammed ibn Saud styrket fram etter en kamp innen den herskende familien i Al-Diriyah, Al Migrin (sønn av Migrin, en slektning av Mani'), og ble emir, eller leder, over Al-Diriyah. I 1744, tok Ibn Saud inn en rømt religiøs lærd Muhammad ibn `Abd al-Wahhab, som stammet fra byen Al-Uyaynah, som ligger ved samme wadi omtrent 50 km oppstrøms. Ibn Saud gikk med på å implementere ibn Abd al Wahhabs religiøse syn, og det som seinere ble kjent som det første saudiske riket, med dets hovedstad Diriyah, ble grunnlagt. Under de kommende årtiene, lyktes Ibn Saud og hans etterfølgende ætlinger, å underkue hele Nejd, i tillegg til de østre og vestre regionene av Arabia, og utføre raid inne i Irak. Diriyah vokste raskt i størrelse og økte i velstand, og ble den største byen i Nejd og en stor by i Arabia for sin tid. Saudis erobring av de hellige stedene Mekka og Medina førte allikevel Det osmanske rikets vrede, noe som førte til krig mellom dem fra 1811 til 1818 og en Osmansk og Egyptisk invasjon av Arabia som førte til slutten for Saudistaten 1818, med Diriyahs kapitulasjon etter en beleiring som nesten varte et år. Lederen for de invaderende styrkene, Ibrahim Pasha, beordret at Diriyah skulle ødelegges. Da et medlem av den lokale overklassen forsøkte å gjenoppleve Wahhabistaten i Diriyah, beordret Ibrahim at byen skulle ødelegges enda mer og brenne ned det som var igjen. Da Saudierne gjenopplivet sin historie 1824 og igjen i 1902, la de sin hovedstad lenger sør i Riyadh, som i dag fortsatt er landets hovedstad.
Byens opprinnelige innbyggere forlot Diriyah etter 1818, og hoveddelen flyttet til Riyadh. Området ble igjen bosatt på 1900-tallet, i hovedsak av tidligere nomader (beduiner), og den nye byen ble grunnlagt av Saudi-Arabias regjering på 1970-tallet. Den nye byen Diriyah vokste i størrelse og er i dag en liten, men moderne by og hovedbyen i sitt eget guvernement. Ruinene forblir en turistattraksjon og er i dag gjenstand for et langsomt restaureringsprosjekt som gjennomføres av staten.