Jean-Baptiste Régis

Liv og virke

Jean-Baptiste Régis ble opptatt i jesuittordenen enten den 13. september 1679 eller den 14. september 1683.

Kina under Kangxi-keiseren

I 1698 reiste han til Kina, der han ble resten av livet. Sammen med jesuitten Jean-François Gerbillon underviste han keiseren i matematikk. 
Kartografisk arbeid: I Europa var det frem til 1500-tallet så godt som ingen kunnskap om kinesisk geografi, og de første jesuitter som kom dit som misjonærer gjorde meget for å avhjelpe denne mangelen. De informasjoner de klarte å samle fra kinesiske beskrivelser, avstandsangivelser og enkle kart ble komplettert av pater Martino Martinis egne astronomisk baserte observasjoner og sammenfattet i Novus Atlas Sinensis som ble offentliggjort i 1655 i Amsterdam som del av Atlas Maior.  
Jesuittenes gode forbindelser til Kangxi-keiseren (1654–1722) muliggjorde flere forbedringer. Pater Ferdinand Verbiest samlet inntrykk fra Tartaria som keiserens følge på to reiser i Mongolia (1682–83). Kong Ludvig XIV av Frankrike sendte i 1687 avsted franske jesuitter; de gav det kartografiske prosjekt økt styrke. De nye misjonærene hadde med bedre instrumenter og var fra utdannelsen fra observatoriet i Paris i stand til å finne mer nøyaktige stedsangivelser ved hjelp av astronomien; de meldte dine presiseringer tilbake til Académie des sciences i Paris. Pater Jean-François Gerbillon reiste åtte ganger i Mongolia  (1688–98) og kunne rapportere ytterligere om geografien. 
I 1701 begynte patrene Jean-Baptiste Régis, Antoine Thomas, Joachim Bouvet (1656–1730) og Dominique Parrenin å forberede et kartarbeid over hele Det kinesiske rike. Først kom et kart over Beijing og omegn - med de keiserlige sommerresidenser, og kart over rundt 1700 byer og landsbyer. 
Kangxi-keiseren var tilfreds med dette og istemte i en kartlegging av den kinesiske mur. Patrene Régis, Bouvet og Pierre Jartoux begynte arbeidet den 8. juni 1708 ved Bohaibukten, der de målte lengder og retninger med liner og et kompass og regelmessige målinger av middagssolens posisjon. Etter to måneder dro sykdomsrammede Bouvet tilbake til Beijing, Régis og Jartoux fortsatte arbeidet til de hadde nådd murens endepunkt ved dagens Jiayuguan og hadde målt et indre avsnitt frem til dagens Xining. Den 10. januar 1709 reiste de tilbake til Beijing.
Keiseren ville så at arbeidet skulle utvides til å dekke hele Kina. Régis, Jartoux og Xavier-Ehrenbert Fridelli, og Francis Cardoso, Guillaume Bonjour, Pierre Vincent du Tartre, Joseph-Anne-Marie de Moyriac de Mailla og Romain Hinderer bereiste i varierende sammensatte grupper rundt omkring fra 1709, opp til Bajkalsjøen i den ene ende til Formosa i den andre. Kartleggingen av Tibet skulle foretas av to lamaer opplært av jesuittene etter keiserens godkjenning; de skulle dekke dette vanskelig tilgjengelige land fra Xining til Lhasa og videre retning Ganges' kilder. Etter ti år kunne den fullstendige kartserien ferdigstilles 1. januar 1717. På kinesisk fikk det navnet Huangyu quan lang tu.
Kopier av kartene ble sendt til Paris, der de ble bearbeidet til et stort kart over Kina datert 1734 av Jean-Baptiste Bourguignon d’Anville, og medtatt av Jean-Baptiste Du Halde i hans monumentale verk Description de la Chine et de la Tartarie chinoise som ble offentliggjort i 1735.

Kina under Yongzheng-keiseren

I 1724 tok pater Régis del i diskusjonene misjonærene imellom i Kanton om de bestemmelser Yongzheng-keiseren hadde innført mot kristendommen, og hvordan de kunne bilegge pastorale uoverensstemmelser og muligens klare å forbli i Kina. Han utferdiget også en oversettelse av Yijing til latin, publisert i 1864 i Stuttgart.

Betydning

De kartene som ble til på grunnlag av pater Jean-Baptiste Régis og samarbeidende patres var de første sammenhengende og i det store og hele pålitelige kartene over Kina. De tjente i lang tid som det helt grunnleggende kartverk over Kina. For Tibet var det eneste kartverk overhodet frem til utgangen av 1800-tallet.