google/wiki40b huggingface dataset:
«Et søstykke. Kysterne af Rügen set i aftenrøden efter en stormfuld dag»

Tittel

I katalogen over malerier vist på Johan Christian Dahl 1788-1857. Jubileumsutstilling 1988 kalles maleriet «Seilskip nær Rügen», hos Marie Lødrup Bang omtales det som «Sailing Ship near Rügen». Maleriet var også en del av utstillingen Alene med naturen. Dahls og Friedrichs landskaper 1810–40 og i utstillingskatalogen omtales det som «Seilskip utenfor Rügen». Her fremgår det videre at den tyske kunsthistorikeren Willi Geismeier omtalte maleriet som «Kysten av Rügen i aftenrøden etter en stormfull dag» i en publikasjon i 1984. Denne betegnelsen er videreført av Statens Museum for Kunst som bruker «Et søstykke. Kysterne af Rügen set i aftenrøden efter en stormfuld dag» som tittel.

Proveniens

Bildet ble malt til prins Christian Frederik, den senere Christian VIII av Danmark i 1818, og sendt fra Dresden i midten av november samme år. I februar 1819 mottok Dahl betaling for maleriet. Etter Christian Frederiks død i 1848 arvet sønnen Frederik det og han ga det straks i gave til grevinne Danner. Etter Frederiks død i 1863 ble det solgt til en privat samling på auksjon i 1864. I 1975 ble maleriet kjøpt på auksjon av Statens Museum for Kunst.
Ojie Edoburun

2013

Edoburun ble U20-løper i 2013. I det engelske U20-mesterskapet innendørs (England Athletics U15 / U17 / U20 Championships) kom han på andreplass på 60 meter, bak Chijindu Ujah, med ny personlig rekord på 6,88. I det engelske U20-mesterskapet utendørs kom han på tredjeplass, og han deltok i ungdoms-VM i friidrett 2013 i Donetsk i Ukraina, der han fikk sølv på 100 meter, med ny personlig rekord på 10,35 sekunder. Kinesiske Mo Youxue vant denne øvelsen.

2014

I januar vant han 60 meter i U20-klassen ved det sørengelske mesterskapet i friidrett innendørs, med ny personlig rekord på 6,73. Han deltok også i det britiske mesterskapet innendørs 2014, og forbedret sin personlige rekord på 60 meter til 6,71 i semifinalen. I finalen endte han på åttendeplass. Han kom på andreplass på 60 meter i U20-klassen i det engelske juniormesterskapet innendørs, bak Joseph Dewar.
Utendørs satte han personlig rekord på 100 meter under Mt Sac Relays i California, med 10,32, og kom der på tredjeplass på 100 meter og åttendeplass på 200 meter. I det engelske U20-mesterskapet vant han sin semifinale på 100 meter, men ble diskvalifisert i finalen. Han ble tatt ut til å delta i junior-VM i friidrett 2014, og løp der inn til sjetteplass på 100 meter. I august satte han ny personlig rekord på 100 meter med tiden 10,16, med «perfekt» medvind på 1,9 m/s.

2015

Han kom på femteplass på 60 meter i det britiske mesterskapet innendørs 2015, og vant samme distanse i det engelske U20-mesterskapet innendørs. 
I juni vant han 100 meter i det engelske U20-mesterskapet utendørs, og i det britiske mesterskapet utendørs 2015 fikk han bronse på 100 meter. Han ble tatt ut til å delta i junior-EM i friidrett 2015 i Eskilstuna, der han vant 100 meter.

2016

Edoburun ble U23-utøver i 2016, og den 10. februar 2016 forbedret han sin personlige rekord på 60 meter innendørs til 6,66 sekunder, under Newham Athletics Network 60m Open Series. 
Han kom på fjerdeplass på 100 meter i det britiske mesterskapet utendørs 2016, fem hundredeler unna bronsen som gikk til Chijindu Ujah. Edoburun løp her på 10,02, men dette var med 3,0 m/s medvind. Under EM i friidrett 2016 ble han slått ut i semifinalen på 100 meter, med tiende beste tid.

2017

Han deltok på det britiske laget på 4 x 100 meter stafett under IAAF World Relays 2017, men laget bommet på den ene vekslingen, og fullførte ikke løpet. Han vant 100 meter i det engelske U23-mesterskapet, med ny personlig rekord på 10,12 sekunder, og kom igjen på fjerdeplass i det britiske mesterskapet i friidrett 2017. 
I juli deltok han i U23-EM i friidrett 2017, og vant der 100 meter. Storbritannia fikk også sølv på 4 x 100 meter stafett.
Helleristningene ved Bakkehaugen

Helleristningene ved Bakkehaugen er et helleristningsfelt ved Ingedal i Sarpsborg, datert tilbake til bronsealderen. Helleristningene omfatter skip, dyr, en sirkel, en spiral, en ramme, en hånd og skålgroper. Den største ristningen er av et skip på lengde 2,4 meter, der skipet har et hestehode og mannskap på 12. Denne er tegnet på et flatt svaberg.
Saint-Dié-des-Vosges

Historie

1507 : Cosmographiae introductio  (Martin Waldseemüller)
Yuengling (øl)

D.G. Yuengling & Son, vanligvis kalt Yuengling, fra Pottsville, Pennsylvania, er det eldste byggeriet i USA som fortsatt er i drift. Det ble etablert i 1829 og er en av de største bryggeriene i volum i USA. Yuenglings slagord "America's Oldest Brewery" viser til at det er USAs eldste, da det canadiske bryggeriet Molson (etablert 1786) er det eldste i Nord-Amerika.
Fotoinhibering

Fotoinhibering er en lysindusert reduksjon i fotosyntesekapasiteten i planter, alger eller blågrønnbakterier. Fotosystem II (PSII) er mer sensitivt overfor lys enn resten av fotosynteseapparatet, og forskere brukere derfor ofte begrepet fotoinhibering om lysinduserte skader på fotosystem II. I levende organismer (in vivo forsøk), blir de skadde reaksjonssenterne i fotosystem II kontinuerlig repareret. Dette skjer ved at D1-proteinet i reaksjonssenteret brytes ned og nytt D1-protein syntetiseres. Det er tilgjengelig en rekke reviewartikler som omhandler fotoinhibering.
De tretten faktorier

De tretten faktorier (kinesisk: 十三行) er det området i Kanton i Kina der utenlandske handelshus fikk etableres på 1700-tallet for første gang siden Hai jin-politikken som forbød utenlandshandel. De omtales også som «De tretten hong» eller «Kantonfaktoriene».

Terminologi

Faktoriene var «utlendingekvarterer» utenfor Guangzhous bymur. De var handelsmarkeder, ikke fabrikker der varer ble produsert. Navnet kom fra det man kalte en utenlandsk forretningsagent, nemlig en factor, og det var de som drev disse handelshusene eller faktoriene. Kineserne kalte gjerne faktoriene for barbariske hus.

Historie

I 1684 tillot Kangxi-keiseren utlendinger å handle med Kina i fire byer. Én av dem var Kanton. I 1686 fikk de også anledning til å bo i faktoriområdet i Kanton, nær utløpet av Perlefloden. I 1757 bestemte Qianlong-keiseren at dette var det eneste stedet vestens folk kunne få bo.
I 1793 forsøkte kong George III av Storbritannia å få åpnet noen havner lenger nord på kysten i tillegg. Han sendte av sted Lord George Macartney for å be keiseren om dette, men fånyttes: Qianlogkeiseren avviste forespørselen.
De tretten faktoriene tapte gradvis sin betydning etter Første opiumskrig, som brøt ut etter at Kina forbød import av britisk opium. Qingstyret ble beseiret av Storbritannia og ble tvunget til å åpne fem havnebyer for utlendingene og til å avstå Hongkong til Storbritannia. De tretten faktorier var deretter ikke lenger det eneste sted der utlendinger kunne yrke handel med kineserne.
Hongene i Hongkong ble fra tidlig i 1890-årene de viktigste handelshusene langs kysten.

Faktoriene

De vestlige faktorene ble tillatt å ha bygninger på to til tre etasjer, hundre meter fra elvebredden. Hvert faktori hadde tre eller fire hus. Lagrene var i første etasje, og elegante leiligheter i annen og tredje etasje. Plassen rett foran bygningene var inngjerdet og reservert utlendingene. Gatene inntil faktoriene het Thirteen Factory lane, Old China lane og Hog lane. Her lå det kinesiske forretninger.

Politikk

Keiseren utnevnte en embedsmann som ble kalt hoppoen som hadde ansvaret og som innkrevde salgsskatt. Han overvåket også at salgene gikk rett for seg. Hoppoen hadde på vegne av Qinghoffet ansvaret for relasjonene til handelsfolkene. Dette var en viktig stilling; handelsfolkene hadde ikke lov til å ha direkte kontakt med keiseren
Utlendingene hadde forbud mot å lære seg kinesisk.
Morton Air Services

Historie

I 1945 grunnla den tidligere RAF-pilot, kaptein T. W. «Sammy» Morton Morton Air Serices. Før Morton startet hadde han fløyet ruter fra Londons gamle Croydon lufthavn til Paris Le Bourget med Amy Johnson på 1930-tallet
Kaptein Morton hadde en flåte med Airspeed Consul og De Havilland Dragon Rapide fly og disse ble supplert med mer moderne de Havilland Dove stempelmotor passasjerfly for å drive vanlig charter. Dette omfattet, foruten charter, ambulanse og transport til veddeløpsbaner. Dette var av et slikt omfang at det nærmest var «kvasi-ruter». Morton fikk senere trafikkrettigheter til å drive regelmessige ruter fra Croydon til Kanaløyene, Deauville, Le Touquet og Rotterdam.
I 1953 fikk Morton Air Services kontroll over sin uavhengige rival, Olley Air Service som ble helt integrert i Morton, men Olley's navn ble brukt for visse virksomheter fre til 1963.
I 1958 ble Morton solgt til Airwork som startet prosessen med å slå seg sammen med Hunting-Clan for å danne BUA.
Den 30. september 1959 fløy en Morton Air Services de Havilland Heron den siste rute fra Croydon til Rotterdam. Da det kom tilbake neste morgen var hele flyselskapet, inkludert dets hovedkvarter —blitt flyttet til Gatwick. En annen Heron, malt slik at den representerer selskapet på den tiden (2011) står dag ved inngangen til Croydon's Aerodrome Hotell.)
Selv om Morton ble integrert i BUA's regionale operasjoner etter opprettelsen av at flyselskapet i juli 1960, overlevde Morton-navnet fram til BUA-konsernets omorganisering i 1967/68. Det forsvant til slutt 1. november 1968, den dagen da Morton ble absorbert i BUA som ny regional samarbeidspartner.
Cambridgeshire

Samtidskunst

Cambridge hjem til kunstgalleriet Kettle's Yard og det kunstnerdrevne Aid and Abet. Rundt 14 km vest for Cambridge, ved siden av landsbyen Bourn er kunstsenteret Wysing Arts Centre.

Kjente personer

Blant berømte personer fra Cambridgeshire er Oliver Cromwell, John Major og Henry Royce, som alle er fra det tradisjonelle grevskapet Huntingdonshire.
Rusere

Rusere (russisk: Rus) er betegnelsen på en folkegruppe i Øst-Europa som skal ha grunnlagt Kievriket. Navnet lever videre i dag blant annet i formene Russland og Rutenia.
Nestorkrøniken oppgir Skandinavia som opprinnelsessted for ruserne. Dette har også vært hovedteorien i tradisjonell, vesteuropeisk forskning, og ble først foreslått av August Ludwig von Schlözer og Gottlieb Siegfried Bayer på 1700-tallet. Mange historikere mener at området som nå heter Roslagen kan ha gitt navn til ruserne. Jamfør med at Sverige heter Ruotsi på finsk og Rootsi på estisk.
I Russland og i det tidligere Sovjetunionen mente imidlertid de fleste forskere at betegnelsen kom fra elven Ros i Ukraina.
Rusere er også beskrevet av den arabiske historikeren Ahmad ibn Fadlan.
Glosse

En glosse er et begrep som har gjennomgått betydelige betydningsendringer gjennom over to tusen år. En vanlig moderne bruk er at en glosse er en forklaring av et enkeltord (en glose), men slik har det ikke alltid vært. 
Ordet er gresk, og betyr «tunge». 
I den greske oldtid ble γλῶσσα (eller i sin attiske form γλῶττα) fra Aristoteles' dager (Poetica 1457 b 4, Rhetorica 1410 b 12) et grammatisk-retorisk faguttrykk for et fremmedartet ord (fremmedord, dialektord, arkaisk ord). 
De romerske grammatikere og retorikere, som skrev på latin, benyttet ikke ordet glossa for dette, men tok i bruk et annet og yngre gresk fremmedord, glossema eller glossematum. Dette ble det gjengse faguttrykket på latin, som hos Quintilian (1.8.15), som forklarer at «glossemata (...), id est voces minus usitatae» (Glossemata, det vil si lite benyttede ord). 
I senantikken forskjøv betydningen seg fra selve det ordet som skulle forklares og til forklaringen selv. En glosse/glossemata er dermed blitt en ordforklaring. Isidor av Sevilla (Etymologiae 1.30) skriver videre om en glosse at det er særlig når man forklarer ett enkeltord med et annet: «cum unius verbi rem uno verbo manifestamus» (når vi fastlegger ett ords betydning ved ett annet ord).
Etterhvert kommer også en annen betydning til. I den latinskspråklige middelalderterminologi begynte ordet også å bli benyttet om forklaringer som er tilføyd i en håndskrift for eksempel med mindre skrift mellom linjene, eller etterhvert mer vanlig, med en kort tekst i margen. Disse marginale glosser kunne etterhvert bli temmelig omfattende tekster, og kunne helt ta overhånd. De kan sammenlignes med moderne fotnoter -- og mange ganger ble glossene også skrevet i nedre marg, under hovedteksten. 
Man kan skjelne mellom middelalderglossene etter deres plassering og også etter deres innhold. En glosse i margen er marginalglosser (glossa marginalis), de gjerne svært korte som kan opptre mellom linjene er en interlinearglosse (glossa interlinearis), og en slik som innføyes som små eller store avsnitt kan kalles en kontekstglosse. Man kjenner også uttrykket griffelglosse om en form for glosser. 
Det ble tidligere alment hevdet at den første glossator av marginalglosser var Walafrid Strabo (død 849), og at de første interlineare glosser ble skrevet av Anselm av Laon (død 1117).
Glosser kunne finnes i nært alle slags tekster, men etter 1100-tallet er det særlig et fenomen som knyttes til lovtekster og til bibeltekster. Det ble for eksempel vanlig å kalle lovkommentatorer som opererte slik for glossalister, eller glossatorer.
Glosser til lovtekster ble antagelig benyttet av jurister i Bologna fra sent på 1100-tallet. Den mest kjente glossator til kirkerettslige tekster var Gratian.   
I moderne tid lever begrepet videre først og fremst videre som glose, som i «glosebok, glossar». Ved læring av fremmedspråk har det lenge vært en vanlig metode at elevene utarbeidet sin egen glosebok, foruten at en kunne få kjøpt egne glossarer til enkelte tekstbøker.
Mones Quintela

Transport

Ruta 3 General José Gervasio Artigas forbinder Mones Quintela med Paysandú og Salto.
Caucus

Bakgrunn

I februar 1763 skrev John Adams at Boston «caucus club», en gruppe av politisk aktive eldre fra byen, skulle møte på kvistværelset hos Tom Dawes for å velge sentrale tjenestemenn for byen («Assessors, Collectors, Wardens, Fire Wards, and Representatives»). Dette er første gang en i skriftlige kilder kan se at dette ordet er knyttet til politiske møter.
Ordet har en uklar bakgrunn, selv om det i dag er forbundet med amerikansk politikk. Språkvitere antar at ordet kan ha utviklet seg fra Algonkinske språk som har et tilsvarende ord for en gruppe av eldre, ledere eller rådgivere.

Dagens bruk

Særlig Det demokratiske parti bruker benevnelsen, og en gruppe i New York, kalt Tammany Hall, var den første som tok det i bruk. I dag brukes betegnelsen om flere ulike forhold, men er særlig kjent som en del av nominasjonsprosessene til presidentvalg, og da som et alternativ til primærvalg.
Under nominasjonsprosessene er en caucus en form for allmøte, der partimedlemmer møter frem og diskuterer hvilken kandidat de mener tjener deres egne og lokalsamfunnets interesser best. De fleste stater har valg av forskjellige slag som primærvalg, men noen stater velger å benytte seg av slike allmøter i stedet. Iowas caucuser er kanskje det mest kjente, fordi det avholdes veldig tidlig, sammenlignet med andre staters primærvalg, og markerer ofte innledningen til nominasjonsprosessen.
Allmøtene foregår på lokalt plan (precinct), og man velger på disse møtene de som skal delta på fylkesforsamlingen. Her velges de som skal delta på distriktsforsamlingen, som igjen velger de som skal delta på delstatsforsamlingen, som er den instansen som bestemmer hvordan delstatens valgmenn skal fordeles. Med tanke på det store fokuset som er på Iowa i denne prosessen, er det viktig for partiene å få ut informasjonen om hvem som har vunnet raskt, og resultatene blir gjerne sluppet til pressen etter allmøtet. De resterende møtene blir så en formalitet, siden man vet hvordan delstatens stemmer ved partikongressen kommer til å fordeles. 
Måten disse allmøtene foregår på, avhenger av hvilket partis allmøte man går på. For republikanerne er det gjerne ikke annet enn et hemmelig valg som ikke foregår i et valglokale, mens for demokratene er prosessen mer omfattende. Demokratene vil gjerne samtale om hvem de mener er den beste kandidaten, og etter hvert som man innser hvilke kandidater det er lite støtte for, kan man endre mening, og velge å støtte en annen kandidat.
Shen Congwen

Bakgrunn

Shen Congwen ble født i vestre del av Hunan-provinsen i sørvestre Kina, der mange folkeslag bor, og kom fra en offisersfamilie som hadde blandet herkomst fra hankinesere, miao- og tujia-folkene. Hans farmor var av minoritetsfolket miao, og hans mor var tujia. 
Ettersom Shen ikke hadde noen mulighet for å studere videre i sine hjemtrakter vervet han seg i hæren. I 1923 forlot han militærlivet og dro til Beijing.

Forfatter

Han fikk innflytelserike venner som Yu Dafu og Ding Ling. Han ble medlem av det litterære selskap Nymåneselskapet, skrev i forskjellige tidsskrifter og ble redaktør for littaraturbilaget til avisen Dagong.
Så fulgte flere stillinger som professor i kinesisk, først i Shanghai og senere i Qingdao. 
Shen regnes som en av de absolutt fremste kinesiske forfatterne på 1900-tallet. Hans skjønnlitterære produkdjon omfatter et førtitalls romaner og flere hundre noveller. Han begynte å skrive om landlivet i vestre Hunan i midten av 1920-tallet. Det gjennomgående temaet i hans forfatterskap er skildringer av enkle, hederlige og troskyldige landsens folk hvis uskyldsfullhet, spontanitet og sinnlighet hylles som en forbilledlig kontrast mot den moderne sivilisasjon. Hans verk viser en påvirkning frs den muntlige fortellertradisjon men rommer også moderne foreteelser som innslag av indre monolog. Shens skildringer av hjembygden gitt etterhvert over til en stadig mer lyrisk prosastil. Kortromanen Grenseland (Biangcheng, 1934) i den sistnevnte stil anses å være hans mesterverk.
Shen begynte å skrive helt upolitisk om landlivet i det vestre Hunan men kom til å bli radikalisert i 1930-årene. I større grad ann andre samtidige kinesiske forfattere var hans forfatterskap preget av kinesisk tradisjon og klassisk litteratur. Kommunistenes kulturpolitikk medførte imidlertid at han ikke kunne fortsette med å skrive skjønnlitteratur etter 1949. Han ble rammet av en politisk kampanje mot «borgerlige forfattere», og forsøkte å ta sitt eget liv.
Senere arbeidet han ved Museet for kinesisk historie, og hans eneste forfatterskap var vitenskapelige arbeider. Under kulturrevolusjonen ble han atter offer for hetskampanjer, og i 1969 ble han trass i sin høye alder tvunget til å bli kroppsarbeider. 
Etter kulturrevolusjonen ble han rehabilitert. I 1978 ble han igjen vitenskapsmann ved det historiske institutt ved det kinesiske akademi for sosialvitenskaper. 
I 1980 ble en av hans gamle noveller lagt til grunn for en dreiebok for en film. To år etter ble han medlem av Forbundet for litteratur- og kunstkretser, og ett år etter medlem av Det kinesiske folks politisk konsultative konferanse.
Han lå an til å bli vinner av Nobelprisen i litteratur i 1988, men døde før det kunne ble noe av.
Sverresborg i Bergen

Sverresborg er et festningsområde i Bergen. Det ble bygget etter 1184, like ved Bergenhus festning. Området mellom Holmen og middelalderborgen Sverresborg, var i middelalderen et sumpet myrområde, som gikk under navnet Veisan (i dag Koengen). Det er ikke foretatt store arkeologiske utgravinger på Sverresborg.
Sverre Sigurdsson var norsk konge fra 1177 til sin død 9. mars 1202. Han lot bygge borger i Trondheim og Bergen – begge kalles fremdeles Sverresborg.

Bygningens historie

Borgen i Bergen ble oppført på den høyeste knausen på Holmen etter slaget ved Fimreite i 1184. Borgen var antakeligvis bygget med ringmurer i stein, mens mange bygninger innenfor murene høyst sannsynlig var bygget i tre. Borgen var sterk, men underbemannet og i 1207 inntok baglerne den og rev den ned. Den ble gjenoppbygget i første del av Håkon Håkonssons regjeringstid etter den stor bybrannen i 1248. I 1477 klaget bymennene over at hanseatene rev ned borgmurene.
Mye av restene vi finner etter borgen i dag er fra 1600-tallet da borgen ble bygget ut med voller og skanseverk, og det ble bygget to batteri der. Dette var ledd i en betydelig utbygging av Bergenhus som festning. Sverresborg ble brukt under slaget på Vågen i 1665. Blant andre generalmajor Jacob von Wilster tegnet kart tidlig på 1700-tallet som viser at det var sammenhengende festningsverk fra Bergenhus over Koengen til Sverresborg.
Sverresborgs siste kjente viktige utbygging ble utført tidlig på 1800-tallet, og festningsmessig ble borgen adskilt fra Bergenhus i første halvdel av 1800-tallet.
I 1830-årene ble det laget park på området. I parkområdet fant og identifiserte snegleforskeren Joachim Friele i 1853 de første eksemplarer av rødskogsnegl (arion rufus) i Norge. I 1911 ble kasernene på Sverresborg bygget for underoffiserskolen til Bergen Brigade.
Under den andre verdenskrig hadde tyskerne to luftvernbatteri på Sverresborg.
Etter krigen ble Sverresborg brukt som rettersted i forbindelse med landssvikoppgjøret.
Tetrameropseidae

Utseende

Knøttsmå (ca. 1 millimeter lange), brede og hvelvede, mørke biller. Antennene er omtrent så lange som hodet er bredt, med en løs klubbe i spissen. Hodet er mye bredere enn langt, med nokså store fasettøyne. Pronotum er sekskantet, den bakre delen rektangulær, den fremre trapesformet, mye smalere enn dekkvingene. Disse er rundede og hvelvede. Beina er lyst brunlige, forholdsvis korte.

Utbredelse i tid og rom

De to artene er begge beskrevet fra libanesisk rav. Dette stammer fra nedre Kritt og er mellom 130-125 millioner år gammelt.

Levevis

Ingenting er kjent om biologien til disse billene men det er sannsynlig at de levde av sopp.
Krøttøya

Krøttøya er ei øy i Harstad kommune i Troms. Krøttøya er ei av flere mindre øyer nord for Bjarkøya og mellom Andøya og Senja. Høyeste punkt på øya er Kollen på 99 moh.
Krøttøya er bebodd og har hurtigbåtforbindelse til Bjarkøya, Harstad og Senja. Det er også vei og bru fra Krøttøya til Meløyvær lengre nord. Kystfortet Meløyvær fort ble innviet i 1989 og nedlagt i 2002
Longshan kullkraftverk

Longshan kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Hebei, i det sentral-nordlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW. Operatør er China Guodian Corporation Ltd.
Asker Musikkorps

Asker Musikkorps, forkortet AMK, er et musikkorps i Asker, med ca 55 medlemmer i alderen 15 år og oppover. Korpset øver i Asker Kulturhus hvor også de fleste konserter avholdes. Asker Musikkorps ble stiftet som Asker Ungdomskorps i 1932. Dirigent (2012) er Erling Myrseth.
Korpset oppstod som et tilbud for de eldre musikerne fra Asker guttemusikkorps (dagens Asker skolekorps). Lærer Martin Lunde dirigerte korpset de to første årene og allerede 17. mai 1933 deltok Asker ungdomskorps i toget i Asker. Uniformen hadde lyse bukser og blå jakker. I 1963 ble første jente tatt opp i korpset, og i 1967 ble navnet endret til Asker Musikkorps. I 1975 startet Henry Pehrson som dirigent. I 1982 flyttet Asker Musikkorps inn i Asker samfunnshus, dagens Asker kulturhus.
Asker Musikkorps har profesjonelle dirigenter - blant disse kan nevnes Magne Rutle, Erik Bergene, Rune Bergmann.
Kandissukker

Kandissukker, sukkerkandis eller bare kandis er en type sukker som består av store, gulhvite eller gulbrune krystaller av rørsukker (sakkarose). Kandissukker oppstår ved langsom krystallisering når sukker raffineres.
Kandis kan spises som det er, og brukes for å søte drikke eller mat. Å kandisere betyr å overtrekke kaker og annet med sukker i krystallinsk form, i motsetning til for eksempel med glasur av vann og melis.
Ordet kommer fra arabisk og indisk via det tyske kandiszucker, nederlandske kandijsuiker og franske sucre candi. Ordet forekommer også på engelsk i formen candy som betyr «søtsaker» (særlig på amerikansk) eller «kandis» (britisk-engelsk). En gammel form av ordet i Skandinavia er kandi.
Rødkål

Rødkål (Brassica oleracea, varietet capitata f. rubra) er en type hodekål med hardt knyttet hode av mer eller mindre fiolettrøde blad. Denne grønnsaken har så å si samme bruksområde som vanlig hodekål (hvitkål). Fargestoffet i rødkål er i en gruppe stoffer, som heter antocyaniner. Antocyanin kan faktisk brukes som en unøyaktig pH-indikator. Som blir lysere (rød til rosa) ved lav pH, og mørk (lilla til blå) ved høy pH.

Bruk

Rødkål kan brukes rå eller kokt. Den er ofte brukt i surkål, men kan også med fordel brukes i salater og andre retter.