google/wiki40b huggingface dataset:
Tour de France 1905

Deltagere

Det var 78 påmeldte deltagere. 60 ryttere sto på startstreken i Paris. Rytterne kjørte ikke for lag, men de fleste av dem hadde individuelle sponsorer. Det var to belgiske syklister, mens de 58 resterende kom i fra Frankrike.
Ataeniopsis

Utseende

Små (2,8 - 5 millimeter), avlange, blanke, rødbrune til svarte gjødselbiller. Hode og pronotum er spredt punkterte, hodet tverr-rynket. Hodet er skovlformet, litt innbuktet i midten foran. Pronotum er bredere enn langt, avrundet firkantet. Dekkvingene er nesten jevnbrede med fine punktstriper, mellomrommene mellom disse er litt hvelvede.

Levevis

Noen av artene er funnet mellom løvstrø. De kommer gjerne til lys om natten.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Amerika inkludert Vestindia.
Impact factor

Impact factor (IF) (engelsk for «innflytelsesfaktor»), egentlig Journal Impact Factor (JIF), er et mål på gjennomsnittlige siteringer av artikler publisert i vitenskapelige tidsskrifter, fortrinnsvis innen matematisk-naturvitenskapelige fag og medisin, men også innen endel samfunnsvitenskaper. Det brukes ofte som et upresist mål på hvor viktig et tidsskrift er innen sitt felt. Tidsskrifter med høy impact factor regnes ofte som mer sentrale enn de med lavere impact factor. Systemet ble utviklet av Eugene Garfield, grunnleggeren av Institute for Scientific Information (ISI). Impact factor er i seg selv en formel; i praksis oppfattes det ofte som synonymt med den årlige beregningen utgitt i betalingstjenesten Journal Citation Reports av det private firmaet Clarivate Analytics.

Kritikk

Impact factor-systemet har blitt kritisert på en lang rekke grunnlag. Kritikken går både på nytten av siteringsstatistikk generelt og måter faktoren kan manipuleres på. Systemet favoriserer generelt de mest generelle engelskspråklige tidsskriftene innen naturvitenskap og medisin og publikasjoner på temaer som genererer stor populær interesse, mens det kan gi et lite dekkende bilde innen andre fagområder, små forskningsfelt og ikke-engelskspråklig akademisk publisering. Nesten all vitenskapelig publisering på norsk og andre skandinaviske språk faller utenfor den dominerende indeksen som danner grunnlaget for beregningen av impact factor.
Sitering i seg selv trenger heller ikke alltid å være et kvalitetstegn; f.eks. kan en artikkel siteres i forbindelse med en argumentasjon mot artikkelen eller som eksempel på dårlig forskning eller til og med forskningsfusk. En rekke redaksjonelle praksiser kan bidra til å øke siteringsfaktoren. Det er ingen automatisk sammenheng mellom høy impact factor og hvor høyt ansett et tidsskrift er. En rekke tidsskrifter med impact factor på mindre enn 1 regnes som «nivå 2-tidsskrifter» (det høyeste kvalitetsnivået) i norsk vitenskapsindeks. Samtidig har flere tidsskrifter utgitt av forlag som har vært med i Jeffrey Bealls liste over «røverforlag» fått kalkulert en impact factor i Journal Citation Reports.
Joseph Mausbach

Liv og virke

Josef Mausbach studerte etter sitt Abitur katolsk teologi i Münster. Der ble han kjent med Franz Hülskamp, som han mottok mange teologiske impulser fra. På grunn av Otto von Bismarcks «Kulturkampf» vekslet han i 1883 over til Eichstätt, der han ble presteviet i 1884. Samme år ble han sjelesørger i Köln. I 1888 ble han dr.theol. i Münster, og året etter ble han religionslærer ved gymnasiet i Mönchengladbach.
Allerede i 1892 ble Mausbach kalt til professor i moralteologi og apologetikk i Münster. Han var i 1899 med på grunnleggelsen av Collegium Marianum, et lærested for ordenssøstre og andre kvinnelige studenter. I 1912 ble han utnevnt til monsignore, og i 1918 til dompropst.
Fra 1915 til 1920 ledet han et arbeidsutvalg til forsvar av tyske og katolske interesser, som særlig rettet seg mot den antityske franske agitasjon innen verdenskirken.

Parti

Mausbach var medlem av partiet Zentrum. Han arbeidet for katolikkers sterkere politiske engasjement i det da sterkt protestanisk pregede Tyskland. 
Mausbach var fra 1919 til 1920 medlem av Nasjonalforsamlingen i Weimar. Der var han med i komiteen for forberedelsen av en forfatning for Det tyske rike. Han engasjerte seg sterkt særlig hva gjaldt de forskrifter som beskjeftiget seg med religion, kultur og utdannelse.

Betydning

Med sitt engasjement innen moralteologien og vedrørende den katolske sosiallære gav han vesentlige bidrag til en ny relasjon mellom den katolske kirke og republikken, særlig innen problemstillinger knyttet til  sosialpolitikk og skolepolitikk. Han regnes sammen med Oswald von Nell-Breuning blant de fremste katolske sosialetikere på 1900-tallet.
Generasjon X

Generasjon X, også kalt post boomers og slacker-generasjonen, er en betegnelse som blir brukt om generasjonen født tidlig på 1960-tallet, unge under Reagan, Thatcher og Willoch - og frem til tidlig 1980-tallet. Slutten av andre verdenskrig og etterkrigstiden førte til en massiv økning i fødselsrate blant den vestlige befolkningen.
I Norge var tallet på fødte i 1946 hele 70 727 barn, det høyeste noensinne. I skyggen av den framfødde «baby boom»-generasjonen oppstod dens lenge navnløse etterfølgere, internasjonalt etterhvert kalt generasjon X.
På norsk brukes begrepet av noen ironigenerasjonen om generasjonen med fødselsår på tidlig 1970-tallet og frem til 1980, og dette uttrykket overlapper dermed sterkt med generasjon X, men er ikke helt identisk. Den etterfølgende generasjonen, med fødselsår fra rundt 1980 og frem til 1996, er kjent som millenniumsgenerasjonen.

Opphav

Selv om mange viser til Douglas Couplands bok Generation X fra 1991 som stedet hvor begrepet kom fra, ble det først brukt på tidlig 1950-tall av journalisten Robert Capa i forbindelse med et fotoessay han selv hadde laget. Det skulle representere Generasjon X, den generasjonen som ble igjen etter Andre verdenskrig, uten identitet og med en udefinert fremtid. Begrepet ble senere brukt på 60- og 70-tallet om den unge og hvite britiske arbeiderklasseungdommens subkulturer; deres musikk, klesstil, osv. Paul Fussell definerte X-en som et slags antistatus-tegn som symboliserte det motsatte av hva de tidligere generasjonene hadde stått for.
Trachelostenidae

Utseende

Avlange, mørke biller. Kroppen er bronsefarget, oversiden har noen store groper slik at billen virker buklete, tett og nokså grovt punktert og lite hårete. Pronotum er lengre enn bredt, rektangulært. Dekkvingene er lange og parallellsidige, beina middels alnge og slanke. Antennene er trådformede og forholdsvis korte.

Utbredelse

Arten Trachelostenus inaequalis, som er ganske fargerik, forekommer i den såkalte Magellanske skogen på vestsiden av Andes i det sørlige Chile. De to øvrige artene lever i Peru.
Veslefrikk kultur og teaterverksted

Veslefrikk kultur og teaterverksted er et kulturelt møtested for barn og ungdom i Halden.
Veslefrikk Barneteater ble opprettet i januar 2003 av Monia Berger,og har siden det vært et kultursentrum for barn og ungdom i Halden. Veslefrikk jobber med 3-5 forskjellige teaterproduksjoner / musikaler i året.
Målgruppen er barn og ungdom i alderen 2-20 år, og undervisning tilrettelegges slik at alle får maksimalt utbytte av timene.
Monia Berger er produsent og regissør i Veslefrikk.
Bitestyrkekvotient

Bitestyrkekvotient, ofte forkortet BFQ (av eng. bite force quotient), er en vektmessig utlignet (kilo for kilo) måte å måle bitestyrken (BS/BFca/BFcarn) til dyr på.
Bitestyrkekvotienten er interessant i vitenskapelig sammenheng, som når man trenger å sammenligne evolusjonære trekk som har, eller kan ha, sammenheng med den økologiske utviklingen hos enkelte arter eller grupper med dyr, på tvers av dyras fysiologi. Dyr med en BFQ på omkring 100 kan hevdes å ha en gjennomsnittlig bitestyrke i forhold til kroppsstørrelsen.

Størst bitestyrke

Blant våre nålevende skapninger har trolig sort piranha (Serrasalmus rhombeus) størst bitestyrke av alle dyr, om man sammenligner kilo for kilo. Hele 320 N, selv om denne 2–3 kg tunge tropiske fisken sjelden blir over 35–40 cm lang. Under miocen levde det imidlertid en megapiranha (Megapiranha paranensis) som trolig slo alt og alle hva bitestyrke angår. Forskere har estimert at bitestyrken var omkring 1 240–4 749 N.
Byhaven

Byhaven er et kjøpesenter i sentrum av Trondheim i Olav Tryggvasons gate 28. Senteret har til sammen 37 butikker og spisesteder.
Haakon VII – Norges konge i krig og fred

Om filmen

Filmen om kong Haakon regnes som et historisk dokument. Videoversjonen inneholder også en fargefilmen fra kong Haakons gravferd 1. oktober 1957.
Årbåren

Årbåren var en fri mann fjerde generasjon eller mer. Som årbåren hadde man rett til å tåle mannebot for noen typer forseelser, i stedet for fysisk straff. For en mindre forseelse var manneboten 2 mark eller tilsvarende 214,32 gram sølv på 1100-tallet.
Dors, mon amour

Eurovision Song Contest

Sangen var ett av fem bidrag i den franske nasjonale finalen 7. februar 1958. Der vant «Dors, mon amour» og ble Frankrikes bidrag til Eurovision Song Contest i Hilversum 12. mars samme år. I den internasjonale finalen var den franske sangen nummer 3 av 10 ut scenen. I avstemningen vant den med 27 poeng – bare tre poeng mer enn Lys Assia og Sveits, som vant konkurransen i 1956. På tredjeplass kom Italias «Nel blu dipinto di blu» – bedre kjent som verdensslageren «Volare».
«Dor, mon amour» er en vuggesang i chansonstil, der sangens jeg-person synger til sin elskede. Han ber henne om å sove, mens han grubler over deres kjærlighet og nattens kraft.

Norsk versjon

Selv om Eurovision Song Contest på denne tiden ikke ble sendt i Norge, fikk sangen likevel oppmerksomhet i Norge. Blant annet ble den oversatt av A.T. til norsk: «Sov i min favn», fremført av Nora Brockstedt og Kjell Karlsens orkester.

Andre versjoner

Det franske bidraget ble også fremført og utgitt av flere andre europeiske artister, blant annet Achille Togliani, Corry Brokken, Germana Caroli og Jo Privat.
Oppgjør i jungelen (film)

Handling

Handlinga er lagt til Tysk-kontrollert Øst-Afrika i 1913, like før utbruddet av den første verdenskrig. 
I Zanzibar slår de to eventyrerne Oldsmith og Flynn seg sammen for å jakte på elefanter og smugle elfenben. Oldsmith er en britisk gentleman, mens Flynn er en forfyllet amerikaner og svindler. De trenger stadig lenger inn i fiendeland og havner derfor i konflikt med både tyskere og opprørske innfødte. Når første verdenskrig bryter ut, går de med i kampen mot tyskerne. Deres oppdrag blir å plassere en bombe på det enorme slagskipet Blücher. Oppdraget kompliseres da den tyske øverstkommanderende kidnapper Flynns vakre datter og holder henne fanget ombord på skipet. Hun er i tillegg blitt gift med Flynns kompanjong, Oldsmith.
Luke Kibet

Opptøyene i Kenya 2007-2008

En tidligere OL-deltaker i 1988 fra Kenya, Lucas Sang, var en av de som ble angrepet og drept i Eldoret i forbindelse med opptøyene i Kenya, mens Kibet overlevde angrepet.
Ragna Hørbye

Bakgrunn, familie

Ragna Heyerdahl var datter av Harald Heyerdahl (1824–1886) av slekten Heyerdahl) og Marie Lithander. Hun fikk muligheten til å utdanne seg, og studerte språk i utlandet. I 1889 giftet hun seg med øyenlege Jens Ludvig Hørbye (1856–1925). Hennes yngste datter Ragna Heyerdahl Hørbye giftet seg med Gudbrand Østbye.

Politisk virke

Fra 1920 til 1928 var hun medlem av Oslo bystyre. Hun var medlem av Frisinnede Venstres sentralstyre fra 1918 til 1929. Hun møtte som vararepresentant til Stortinget fra 1925 til 1930. Ved stortingsvalget i 1924 ble hun tredje vara på felleslisten til Frisinnede Venstre og Høyre. I 1927 ble hun fjerde vara. Da Frisinnede Venstre stilte sin egen liste til stortingsvalget i 1930 stod Ragna Hørbye som andre kandidat på listen, bak Anton Wilhelm Brøgger. Ingen av dem ble innvalgt til Stortinget.

Forfatterskap

Ragna Heyerdahl Hørbye virket også som skjønnlitterær forfatter. I 1885 ga hun ut Novelletter, og i 1894 kom samlingen Nye novelletter.
Simon Charley

2017

Charley deltok i Pacific Mini Games 2017, og vant der 10.000 meter, halvmaraton og 3000 meter hinder. På 5000 meter kom han på fjerdeplass. Han vant Oseaniamesterskapet i halvmaraton 2017.

2018

Han deltok i Hongkong maraton 2018, der han også hadde en rolle som ambassadør for Vanuatu, og han mottok 2500 USD i premiepenger fra sin sponsor Nike etter løpet. Han deltok i Melanesiamesterskapet i friidrett 2018, der han vant 10.000 meter, halvmaraton og 3000 meter hinder. Under Samveldelekene 2018 kom han på ellevteplass på 3000 meter hinder.

2019

Stillehavslekene 2019 ble arrangert på Samoa, og Charley kom der på fjerdeplass på 3000 meter hinder og sjuendeplass på 5000 meter og 10.000 meter.
Emil Nordby

Bakgrunn og familie

Han ble født på småbruket Nordby i nærheten av Farås, Skreien i Østre Toten. Foreldrene var Magnus og Kari Nordby. 
Nordby var gift med Marie Nordby (f. 1884), også hun fra Østre Toten. De fikk barna Hulda (f. 1909), Reidar (f. 1913), Edith (f. 1915) og Erik (f. 1920). Ifølge folketellingen for 1910 bodde Nordby-familien i Grønnegata 79 på Hamar, mens de i 1920 var registrert på adressen Haralds gate 17, også på Hamar. I 1938 tegnet arkitekt Rolf Prag en villa i funksjonalistisk stil for Nordby i Sandvika i Stange, hvor han og konen flyttet.

Flatbrødfabrikken

I årene etter 1920 gikk Nordbys virksomhet dårlig. Det var lite å gjøre, og han kunne ikke sysselsette mer enn et par mann, etter at han en periode hadde hatt 10-12 ansatte. Det store vendepunktet kom i 1923, da Emil Nordbys flatbrødmaskin var ferdig. Dette var en oppfinnelse han hadde jobbet med i lang tid, og etter at han fikk lånt penger av en venn, fikk han endelig fullført arbeidet med maskinen. Den var liten, men fungerte, og ble plassert i et lite rom på loftet over verkstedet hans.
1. mai 1924 kom den første kassen med Ideal flatbrød på markedet. Samme år ble det dannet et aksjeselskap med Emil Nordby som hovedaksjonær. Den første tiden var han selv maskinmester og regnskapsfører, i tillegg til at han spikret kasser og fraktet dem til jernbanen. Etter noen år utvidet Nordby virksomheten, med bedre maskiner og påbygg på fabrikkbygningen. Produksjonen økte, og en del av flatbrødet ble eksportert til bl.a. USA. I de norsk-amerikanske delstatene i Midtvesten slo Ideals flatbrød spesielt godt an. 
Fordi den trange sentrumstomten på Hamar ikke tillot flere utvidelser av flatbrødfabrikken, kjøpte Nordby i 1946 gården Tømte i Sandvika i Stange kommune. Fabrikken sto ferdig rundt 1950.
Ideal ble et familieforetak. Emil Nordbys brødre, Markus og Petter, arbeidde begge som verksmestere. Da fabrikken i 1949 feiret sitt 25-årsjubileum, var de to sønnene Reidar og Erik med i ledelsen. Eldstesønnen Reidar Nordby var disponent/daglig leder, mens Erik Nordby var inspektør. Reidar Nordby jr., Emil Nordbys barnebarn, var familiens siste administrerende direktør på 1980-tallet.
Emil Nordby døde 16. august 1960 og ble gravlagt på Hamar kirkegård. Ideal-fabrikken var i etterkommernes eie til 1987, da den ble solgt til det svenske Wasa-konsernet. Både Ideal og Wasa tilhører fra 1999 det italienske næringsmiddelselskapet Barilla. Flatbrødproduksjonen i Stange ble i 2010 flyttet til Filipstad i Sverige. Til og med Emil Nordbys originale flatbrødmaskiner ble med til Wasa-anlegget i Värmland.
Kaiser Maximilian Lauf 2018

Kaiser Maximilian Lauf 2018 var den 3. utgaven av Kaiser Maximilian Lauf. Rennet ble arrangert 13. januar 2018.
Rennet var det andre rennet i Ski Classics 2017/18.
Holmen (Søgne)

Holmen er en gård som ligger ved Trysfjorden i Søgne i Vest-Agder. Den ligger på østsiden av fjorden inn mot Try innerst i fjorden. Gården grenser også mot Eigestøl, Tufte og Øvre Knibe. Husene ligger på en slette nedenfor Holmensfossen som oppstår der Holmensbekken krysser E 39. I eldre tider ble gården kalt Sandnes.
I tillegg til jordbruk har skogen, som er en blandigsskog av bartre og løvtre, vært viktig for Holmen. Mye tyder på at her var skipsverft på 1500-tallet. Da fantes det også sagbruk. Holmensbekken har også gitt vann til kverner, og det var et av de viktigste stedene i distriktet for maling av korn. Folk har kommet helt fra Flekkerøya og fra Lyngdal for å male.

Industri

Fossen har også gitt grunnlag for industri på Holmen. I 1894 ble Holmensfossen kjøpt av A/S Trysfjord fabrikker. En støre fabrikkbygning ble reist. Trysfjord fabrikker laget kjerrehjul der felgen var sammensett av to tilbøyde halvsirkler. Disse hjulene skilte seg da fra andre som oftest var sammensatte av seks deler. Fabrikkbygningen brant ned 12. juli 1902. Brannen spredte seg slik at de fleste husene på Holmen brant ned. I alt brant 15–16 hus. Fabrikken ble ikke bygget opp igjen. Sagbrukvirksomheten og trelasthandelen holdt frem. Det ble skåret tønnestaver frem til rundt 1960.
En landhandel ble drevet frem til 1956.
Holmen har gårdsnummer 51 i Søgne.

Samferdsel

I 1770 ble postveien, som tidligere gikk til Try, ført ned til Holmen. Det kom trekkferje over det smale sundet til Ospedalen på vestsiden av Trysfjorden. Folk fra Ospedalen hadde ansvaret for ferjen frem til 1820-tallet. Da tok folk fra Holmen over. Et tau var festet i land på begge sider av sundet. Etter det ble ferjen trukket. Ferjesambandet ble lagt ned i 1923 da det kom vei langs Holmensheia inn til Try. I 1985 ble ferjeanlegget på Holmen og i Ospedalen satt i stand av Agder Motorhistoriske Klubb. Ferjen, som om sommeren ligger på Holmen, ble bygget ved Lunden Snekkerverksted ved Sveindal i 1941. Den gikk i trafikk over Mandalselva til 1952.
Segway

Historie

Segway ble introdusert i 2001, og produksjonen startet året etter. Produktet ble avduket 3. desember 2001 i Bryant Park i programmet Good Morning America, og den første modellen så dagens lys i 2003. Selv om alvorlige ulykker sjelden forekommer, omkom Segways eier James Heselden på en kjøretur i 2010.

I Norge

Mens man kunne kjøre ståhjulinger lovlig i mange land har kjøretøyet – på grunn av veitrafikklovgivningen – inntil 1. juli 2014 vært ulovlig å benytte på såvel privat som offentlig vei i Norge. Grunnene til dette var blant annet topphastigheten på 20 kilometer i timen, noe som fører til at kjøretøyet er å regne for moped. Unntakene har vært guidede publikumsturer i Bodø, og ved tillatt bruk av ansatte i Kongeparken. Etter Stortingsvalget i 2013 ble det uttalt at den nye borgerlige regjeringen likevel kom til å godkjenne bruken av Segway på norske veier. De ble tillatt fra 1. juli 2014.
Ennin

Bakgrunn

Ennin kom fra slekten Mibu (壬生) i det som i dag er prefekturet Tochigi i Japan, og ble buddhistprest i Enryaku-ji på Hieifjellet (Hieizan) nær Kyoto i en alder av 14 år.

Kina

I 838 var Ennin med i det følge som ledsaget Fujiwara no Tsunetsugus diplomatiske sendeferd til Tang-dynastiets keiserlige hoff i Kina. Dette ble en begivenhetsrik og strapsiøs rundreise.
Til å begynne med studerte han under to læremestre og var så i en tid på Wutaishan ({五臺山; japansk: Godaisan), et fjellparti kjent for sine mange buddhistiske klostre, i provinsen Shanxi. Senere dro han til Chang'an (japansk: Chōan), som den gang var Kinas hovedstad. De ble han ordinert inn til begge mandalaritualer (kongôkai og taïzôkai). Han skrev også om sine reiser mens han seilte på Keiserkanalen.
Ennin var fortsatt i Kina da den anti-buddhistiske keiser Wuzong av Tang besteg tronen i 840, og opplevde den store anti-buddhistiske forfølgelse årene 842–846. Som følge av forfølgelsene ble han deportert fra Kina, og vendte hjem til Japan i 847.

Japan

I 854 ble han den tredje tendai-abbeden i Enryakuji, der han reiste bygninger for trygg oppbevaring av sutraer og religiøse hjelpemidler som han hadde bragt med seg til hjemlandet fra Kina. Han arbeidet iherdig med å utbygge munkeanlegget her, og kursarbeidet her sikret tendai-skolen en enestående fremstående stilling i Japan.
Selv om hans hovedsiktemål var å styrke den tantriske tendai-buddhistiske tradisjon, skulle resitasjonspraksisene knyttet til rene-land-tradisjonen (nenbutsu) som han introduserte, bidra til på legge grunnlaget for selvstendige Rene Land-bevegelser under den påfølgende Kamakuraperioden (1185–1333).
Ennin grunnla dessuten klosteret Ryushakuji i Yamadera.

Verker

Han forfattet mer enn hundre bøker. Hans dagbok om sine reiser i Kina, Nittō Guhō Junrei Kōki (入唐求法巡礼行記), er blitt ovresatt til engelsk av professor Edwin O. Reischauer under navnet Ennin's Diary: The Record of a Pilgrimage to China in Search of the Law. Den er en fremragende reiseskildring, som er blitt en nøkkelkilde til informasjon om livet i Tang-Kina og Silla-Korea, og gir et sjeldent godt innblikk i Silla-personligheten Jang Bogo.
Qatarsk rijal

Historie

Fram til 1966 brukte Qatar indisk rupi som valuta, i form av gulfrupi. Det ble utstedt av Indias regjering og Reserve Bank of India og var tilsvarende indisk rupi. I 1966 valgte Qatar sammen med de andre statene som brukte gulfrupi og innføre sin egen valuta. Før dette ble gjort ble saudiarabisk rijal brukt i en periode frem til Qatar og Dubai introduserte en egen form for rijal. Dette var resultatet av en avtalte mellom Qatar og Dubai inngått 21. mars 1966. Den saudiarabiske rijalen var verdt 1,065 rupi, mens Qatar- og Dubai-rijal var lik rupi før overgang. Samarbeidet ble avsluttet i 1973, fordi Dubai ble med i De forente arabiske emirater.
Qatars sentralbank har ført en politikk med fast vekslingskurs mot amerikansk dollar (USD) slik at 1 USD = 3,64 rijal.

Mynter

I 1966 ble mynter pålydende 1, 5, 10, 25 og 50 dirham introdusert for Qatar og Dubai. I 1973 ble en ny serie mynter introdusert i samme størrelser og utsende som tidligere, men kun for Qatar.

Sedler

18. september 1966 innførte Qatar og Dubai Currency Board sedler med verdiene 1, 5, 10, 25, 50 og 100 rijal. Disse ble i 1973 erstattet av Qatar Monetary Agency av 1, 5, 10, 50, 100 og 500 rijal. I 1996 tok Qatar Central Bank (QCB) oppgavene til Qatar Monetary Agency.
Morena (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 965 137 innbyggere i distriktet, mot 1 592 714 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 23,94 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,24 % i 2011 mot 18,75 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 825 i 2011 mot 837 i 2001.
Frido von Senger

Bakgrunn

Frido von Senger und Etterlin var født inn i en aristokratisk romersk-katolsk familie. Han startet sin militære karriere i 1910, i artilleriet. Deretter studerte han ved Oxford på et utvekslingsstipend.

Militær karriere

Han deltok i første verdenskrig som løytnant og etter krigen fortsatte han i Reichswehr som kommandant i en skvadron i det 18. kavaleri. Han ble forfremmet til kaptein i 1927, oberstløytnant i 1936, og tilslutt oberst i 1939, mens han var kommanderende i det 22. kavaleri.
Under slaget om Frankrike kommanderte Senger und Etterlin Schnelle Brigade von Senger. Han var også en del av den tyske kommisjonen som jobbet for å få til den fransk-italiensk våpenhvilen i 1940. I 1941 ble han forfremmet til generalmajor.
Den 10. oktober 1942 fikk Senger und Etterlin kommandoen over 17. Panzer divisjon sør i Russland. 1. mai 1943 ble han forfremmet til generalløytnant. I juni 1943 fikk han kommandoen over de tyske troppene på Sicilia under operasjon Husky. I august 1943, fikk han også kommandoen over de tyske troppene på Sardinia og Korsika. Han håndterte tilbaketrekningen på alle disse øyene veldig bra da de tyske beleiringene der ble uholdbare. 8. oktober 1943 fikk han kommandoen over XIV Panzer Korps i Italia, og 1. januar 1944 ble han forfremmet til general («General der Panzertruppen»).
Under slaget om Monte Cassino var Senger und Etterlin ansvarlig for det meget vellykkede forsvaret av Gustavlinjen, med Monte Cassino. Tyskernes posisjon ble ikke brutt av de allierte før etter fem måneder, i mai 1944.
Frido von Senger und Etterlin var aldri tilhenger av nasjonalsosialismen, men i motsetning til mange av hans anti-nazistiske likesinnede, var han ikke med på attentatet mot Hitler.
Etter krigen skrev han boken «Neither Fear nor Hope» (engelsk oversettelse), og han fortsatte å skrive om militære saker og teorier.
I 1959 skrev Frido von Senger und Etterlin «Die Deutschen Panzer», ett illustrert encyklopedi om andre verdenskrigs tyske pansrede kjøretøyer. Denne boken er blitt det viktigste referansekilden for denne typen kjøretøyer.