google/wiki40b huggingface dataset:
Paul de Lagarde

Bakgrunn

Paul de Lagarde ble født som Paul Bötticher. Som ung voksen tok han navnet de Lagarde fra sin morslinje ut av respekt for hans grandtante som oppdro ham. I Berlin (1844–1846) og Halle (1846–1847) studerte han teologi, filosofi og orientale språk.
I 1852 studerte han i London og Paris.

Karriere

I 1854 ble han lærer ved Berlin offentlige skole, men han fortsatte sine studier av Bibelen. Han redigerte Didascalia apostolorum syriace (1854) og andre syriske tekster samlet i London og Paris. I 1866 tok han tre års permisjon for å samle materiale og etterfulgte i 1869 Heinrich Ewald somprofessor i orientale språk i Göttingen.
I likhet med Ewald, var Lagarde aktiv i en rekke emner og språk, men hans hovedbeskjefigelse, tolkningen av Bibelen, var alltid det viktigste. Han redigerte den arameiske oversettelsen (kjent som Targum) av Profetenes bok i henhold til Codex Reuchlinianus, Prophetae chaldaice (1872), Hagiographa chaldaice (1874), en arabisk oversettelse av evangeliene, Die vier Evangelien, arabisch aus der Wiener Handschrift herausgegeben (1864), en syrisk oversettelse av de apokryfe bøker i Det gamle testamentet , Libri V. T. apocryphi syriace (1865), en koptisk oversettelse av mosebøkene, Der Pentateuch koptisch (1867), og den lucianske teksten i Septuaginta.
Han viet seg til studiet av det orientale og publiserte Zur Urgeschichte der Armenier (1854) and Armenische Studien (1877). Han studerte også persisk og publiserte Isaias persice (1883) og Persische Studien (1884). Han fulgte sin koptiske studier opp med Aegyptiaca (1883) og publiserte mange små bidrag til studiet av orientalske språk i Gesammelte Abhandlungen (1866), Symmicta (1. 1877, ii. 1880), Semitica (i. 1878, ii. 1879), Orient alia (1879–1880) og Mittheilungen (1884). Onomastica sacra (1870; 2nd ed., 1887) bør også nevnes.
Lagardes antisemittisme la grunnlaget for aspekter ved nasjonalsosialismens ideologi, og han påvirket særlig Alfred Rosenberg. Lagarde mente at Tyskland skulle skape en nasjonal form for kristendom som skulle være renset for semittiske elementer og han så på jøder som en «pest» og som «parasitter» som skulle bli tilintetgjort «så raskt og grundig som mulig».
«Jantar»

Oppdrag

I november 2017 ble skipet satt inn i letingen etter den savnede argentiske ubåten "San Juan".
Changyi (Weifang)

Changyi (kinesisk: 昌邑 ; pinyin: Chāngyì) er et byfylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det tilhører byprefekturet Weifang.
Befolkningen var i 1999 på 684 434.

Jernbane

Qingdao-Taiyuan høyhastighetstog stanser her på sin vei fra Qingdao til Taiyuan.

Vei

Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Gent–Wevelgem 2003

Gent-Wevelgem 2003 var den 65. utgaven av sykkelrittet og ble avholdt 9. april 2003. Rittet var 208 km langt. 164 ryttere deltok i rittet og 49 fullførte. Tyskeren Andreas Klier vant.
Kaspiørret

Kaspiørret (Salmo trutta caspius) er en underart eller variant av ørret (Salmo trutta) som trolig kan bli mer enn 50 kg tung. Kaspiørret kan således kanskje regnes som den fysisk største varianten av ørret, selv om det hersker usikkerhet med hensyn til om varianten kan regnes som en egen underart. Kaspiørret finnes i Kaspihavet og tilstøtende vassdrag, blant annet elvene Volga (som står for 80 prosent av tilsiget til Kaspihavet), Kura og Sefid Rud.
I Kura elven skal det i Aserbajdsjan ha blitt fanget en kaspiørret på hele 51 kg, men det hersker noen usikkerheter omkring denne fangsten. Den er blant annet ikke dokumentert med årstall, men World Records Freshwater Fishing regner rekorden den som verifisert.
Bergand

Ernæring

Bergender ernærer seg hovedsakelig av animalsk føde, spesielt muslinger og snegler, i mindre grad spiser de også frø og blader fra tang og tare.

Jakt

Bergand er fredet I Norge, men kan forveksles med toppand. Bergand-hannen er større og har svarte og hvite striper/prikker på ryggen. Bergand-hunnen er lysere på hodet enn toppand-hunnen som mangler det hvite rundt nebbrota.
Tørrfjorden

Fotnoter

Type numrering
Spikern i bånn, McKlusky

Handling

Sheriff Conners hersker som diktator i et forsumpet sørstatsdistrikt. Gator er en tidligere hjemmebrenner som slippes ut av en fangeleir mot å samarbeide med myndighetene for å felle den korrupte sheriffen. Som ledd i dette må han gjenoppta virksomheten som spritsjåfør. Sheriffen oppdager imidlertid at Gator jobber for myndighetene og sender derfor noen av sine menn for å bortføre og drepe ham. Gator klarer imidlertid å flykte og bestemmer seg for å ta et endelig oppgjør med sheriffen.
Gunnar Tjostulvsson Holk

Gunnar Tjostulvsson Holk, født omkring 1410 på Østlandet, død ant. nær 1483, var biskop av Oslo fra 1453 til 1483.
Gunnars far Tjostulv Gunnarsson var væpner, storbonde og lagrettemann. Han førte slekten Bolts våpen, og skal ha vært sentral i kretsen omkring Amund Sigurdsson Bolt som ledet et opprør i Oslo i 1436. Gunnar kom dermed fra en slekt som er i ei gråsone mellom adel og odelsbøndene. Tre av hans brødre er kjent, og av dem ble Amund Tjostulvsson rådmann i Oslo mens Gest Tjostulvsson var væpner som faren. Dette var en sosial gruppe hvor man rekrutterte mange av de framstående geistlige i andre halvdel av 1400-tallet.
Han studerte en kort periode fra 1437 i Rostock, men allerede 1439 nevnes han som kannik ved domkirken i Oslo. I 1441 var han prost i Follo, som lå under Mariakirken i Oslo. Som prost ved Mariakirken ble han, senest i 1442, utnevnt til Norges rikes kansler og dermed også medlem av riksrådet. Under de to danske biskopene som satt i Oslo før ham, Jakob Knutson og Jens Jakobssøn Blik, hadde kanslerembetet ligget under biskopen, men i 1439 ble det overført tilbake til prosten i Mariakirken som det hadde vært forbundet med siden 1314.
Han var ikke spesielt framtredende under striden om den norske tronen etter Kristoffer av Bayerns død i 1448. Han deltok på riksrådsmøtet i Marstrand i 1449, der Christian I ble valgt. Han forble lojal mot Christian I, og var en av de 24 riksrådene som i 1450 dømte kroningen av Karl Knutsson Bonde som ulovlig. I 1458 klarte biskopene i riksrådet å få fornyet sættargjerden i Tunsberg fra 1277. I 1478 fikk kirken så godkjent og til dels utvidet sin jurisdiksjon.
I 1483 trakk biskop Gunnar seg tilbake på grunn av alderdom. Han må da ha vært i 70-åra.
Acuticosta chinensis

Utbredelse

Arten finnes i Kina.
Pseudodorysthetus

Utseende

En middelsstor (opptil 19 millimeter), bredt oval, blankt metallglinsende skarabide. Hodet, scutellum, den midtre delen av dekkvingene og et felt bak i midten på pronotum er grønne, sidene av dekkvingene og mesteparten av pronotum kan være kobberaktig metallglinsende.

Levevis

Larvene lever i råtten ved.

Utbredelse

Arten lever i Brasil.
Våre aller, aller bæste

Våre aller, aller bæste er en samleplate med Jenny Jenssen og Septimus, utgitt i 1999.
Herzogliches Georgianum

Herzogliches Georgianum (det hertugelige Georgianum) er et katolsk presteseminar ved Ludwig-Maximilians-Universität (LMU) i München. Det ble grunnlagt i 1494 av hertug Georg den rike og er verdens nest eldste presteseminar.
Opprinnelig lå seminaret, i likhet med universitetet, i Ingolstadt. I mai 1800 flyttet det sammen med universitetet til Landshut og i oktober 1826 til München. Det holder til i en bygning rett overfor LMUs hovedbygning, som i likhet med denne ble tegnet av hoffarkitekten Friedrich von Gärtner. I bygningen befinner det seg også en samling sakral kunst fra det 11. til det 19. århundre.
Pave Benedikt XVI studerte ved Herzogliches Georgianum da han var prestekandidat fra 1949 til 1951.
Carl Enckell

Liv og virke

Han gjennomgikk kadettskolen i Fredrikshamn og tjenestegjorde deretter som offiser i Russland fra 1896 til 1899. Etter dette utdannet han seg til ingeniør i Dresden.
Etter februarrevolusjonen i 1917 ble han ministerstatssekretær for Finland i Petrograd og ble i 1918 det selvstendige Finlands første diplomatiske representant i Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk. Han var Finlands utenriksminister mellom 1918 og 1919, og i årene 1922 og 1924. Fra 1919 til 1927 var han sendebud i Paris, og ledet den finske delegasjonen ved fredskonferansen i Versailles og representerte Finland i FN mellom 1920 og 1926, bl.a. i samband med behandlingen av Ålandspørsmålet. Dets utgang har blitt betegnet som en diplomatisk seier for Enckell.
Karl M. Johannesen

Bakgrunn

Etter folkeskolen jobbet Johannesen i ti år som sjømann, fra 1897 til 1907. Da han gikk i land begynte han som losse- og lastearbeider på brygga i Bergen.

Fagforeningsmann, politiker

Fra 1907 var han fagorganisert som bryggearbeider, og ble snart tillitsmann, kjent som «Karl M.», for det var flere med etternavn Johannesen på havna. Fra 1916 til 1925 var han formann for Fæstningskaiens Arbeiderforening.
Da han begynte å jobbe på brygga var det seks ulike bryggearbeiderforeninger i byen, og Johannesen var sentral i arbeidet med å samle foreningene. Han satt i komiteen som la fram forslaget om å etablere Bergens Losse- og Lastearbeiderforening, og da samlingen var gjennomført ble Johannesen fra nyttår 1925 fastlønnet forretningsfører i foreningen. I 1929 ble Johannesen valgt inn i Norsk Transportarbeiderforbunds hovedstyre.
Han ble medlem av DNA i 1908. Ved den store partisprengningen i 1923 fulgte partiet i Bergen og Johannesen fløyen som støttet Kominterns linje, og ble en del av det nye Norges Kommunistiske Parti. Fra 1925 til 1927 satt han som NKP-representant på Stortinget, fra valgkrets Bergen.
Johannesen ble valgt inn i Bergen bystyre i 1916, og gjenvalgt ved de tre neste valgene. Før krigen satt han sammenhengende i bystyret fra 1916 til 1928.

Andre verdenskrig

Da krigen kom til Norge var den kommende NKP-lederen Peder Furubotn sentral i partiet i Bergen-området. I september 1940 lå Furubotn i dekning hos Johannesen i Bergen.
I 1941 var Johannesen en av fagforeningslederne som satt i den illegale ledelsen for fagbevegelsen i Bergen, sammen med blant andre Alf Pettersen.
Johannesen ble arrestert 19. september 1942 og satt på Ulven fram til 22. november samme året. Han ble arrestert igjen 9. september 1944. Nå satt han i Espeland fangeleir og deretter fra 26. oktober på Grini som «fange 15326» til frigjøringen.
Etter krigen ble han nok en gang valgt inn i bystyret i Bergen, der han satt en periode fra 1945 til 1947.
Viker

Viker er ei lita grend nord i Vestre Ådal, i Ringerike kommune. Stedet ligger mellom Elsrud og Strande langs Vestsideveien, mellom Vikerfjell og Sperillen. Det er også tilkomst via avkjøring fra europavei 16 ved Ringmoen i Øvre Ådal og brua over Killingstrømmen. Viker kirke, som er Ringerikes eldste trekirke, ligger i Viker, som er den største grenda på vestsiden av Sperillen.
Viker var anløpssted for dampskipstrafikken på innsjøen mellom 13. oktober 1868 og 1933, da denne ferdelsåren ble nedlagt. Tidligere fantes det både skysstasjon, gjestgiveri, skole og kolonialbutikk der. Da Ådal ble egen kommune (herred) i 1857 ble Viker administrajonssentrum for den nye kommunen, likeledes som Viker kirke ble sognekirke da Ådal prestegjeld ble opprettet samme året. Disse funksjonene ble imidlertid senere overtatt av Hallingby og Hval kirke. Fra 1964 inngikk Ådal i den nye storkommunen Ringerike. 
I dag sogner innbyggerne i grenda til Hallingby skole for grunnskole, mens elevene må til Hønefoss for videregående skole.
Kragerøterne

Opprinnelse

Båttypen ble til etter at Kragerø seilforening utlyste en konkurranse om konstruksjon av en billig seiljolle til regattabruk, til erstatning for de ulike prammene og jollene lokale gutter kappseilte i. Iversens bidrag var det eneste seriøse som ble innlevert, og første «Terne» ble sjøsatt i august 1939. Hittil er det bygd om lag 700 Kragerøterner.

Konstruksjon

Skroget er klinkbygd av furu, med spanter av eik. Kjølen er en fastboltet stråkjøl, bygd av furu og forsterket med en list av kobber. Masta er bygd av gran. Kragerøterner fører fokk og spriseil. Spriseilskjøtet er festet til en messingbøyle som går over rorkulten.

Regattaer

De viktigste konkurransene er Skåtøy rundt, som avvikles i en helg i midten av juli, samt NM i Kragerøterne, som går helga etter.
Terje Hellesø

Bildemanipulering

Terje Hellesø tilsto i september 2011 at han har manipulert bilder hvor fotografier av dyr har blitt klippet ut og limt inn i andre naturbilder.
Et blogginlegg skrevet på det svenske jegerforbundets nettsider av en jaktvårdskonsulent i slutten av august 2011 ledet til en debatt på blant annet det svenske internettforumet Flashback om Hellesøs bilder, og en uke senere innrømmet Hellesø at han hadde begått omfattende manipulering av sine naturfotografier. Blant annet har Hellesø manipulert inn gauper og mårhunder i sine bilder.
Hellesø er blitt utestengt fra bildebyrået Naturfotograferna pga. sitt juks.
The Reign of Terror

Produksjon

Manusredaktør David Whitaker hadde i februar 1964 planer om å skrive et manus satt til en historisk periode. Han ombestemte seg og 10. mars møtte han Dennis Spooner for å se om sistnevnte kunne skrive en historie satt til den franske revolusjonen. Spooner hadde blitt anbefalt av Terry Nation som hadde skrevet The Daleks og The Keys of Marinus tidligere i sesongen. Å sette en historie til den franske revolusjonen var basert på et forslag fra William Russell og den ble bestilt 2. april med tittelen The Reign of Terror.
Regissør Henric Hirsch led av utmattelse da historien ble filmet og kunne derfor ikke regissere episode tre. John Gorrie (som tidligere hadde regissert The Keys of Marinus) tok over for denne episoden. Noen kilder påstår at Verity Lambert regisserte episode tre siden ingen regissør er nevnt i rulleteksten, noe som på den tiden impliserte at produsenten også var regissør. Hun har selv sagt at det er feil.

Arkivstatus

Alle seks episodene gikk tapt da BBC kastet ut gamle episoder i 1970-årene. En kopi av «Prisoners of Conciergerie» ble returnert av en samler i 1982. I 1987 ble eksemplarer av «The Land of Fear», «Guests of Madame Guillotine» og «A Change of Identity» funnet sammen med enda en kopi av «Prisoners of Conciergerie» på Kypros. Alt som er igjen av episode fire og fem er lydsporene tatt opp av seere da de ble vist på TV og 12 klipp fra en 8 mm-film tatt opp fra en TV.
Regierungsbezirk Darmstadt

Inndeling

Regierungsbezirk Darmstadt omfatter tre Kreisfrie byer og 10 landkreise:
Tim Buckley

Historie

Tim Buckley ble født i Washington D.C., men vokste sine første år opp i Amsterdam i delstaten New York. Han ble gradvis interessert i musikk, og ble av sine foreldre introdusert for blant annet Johnny Cash, Frank Sinatra, Miles Davis, Judy Garland og country musiker Hank Williams. I en alder av 13 lærte Buckley seg å spille banjo og begynte etterhvert å forme et band på high school. Buckley var en populær og aktiv student og ble fort venn med sin senere musikkpartner Larry Beckett. Etter skolen dannet Buckley bandet «The Bohemians» som hovedsakelig spilte pop-musikk.
I 1965 giftet Buckley seg med Mary Guibert, en av hans skolevenner, og de to inspirerte hverandre til å skrive musikk. Men på grunn av deres unge alder, og fordi Buckleys far var svært imot ekteskapet, skilte de to seg året etter. Jeff Buckley ble født en måned etter skilsmissen. Buckley skilte lag med sin familie for å bygge opp sin musikalske karriere. Sammen med Beckett og flere andre musikere begynte Buckley å skrive sitt debutalbum. Albumet ble kalt Tim Buckley og ble utgitt i 1996. Musikkstilen på albumet var folkrock, en sjanger som var svært vanlig på den tiden. Ikke lenge etter ble det andre albumet utgitt, Goodbye and Hello, som fikk kritikernes anerkjennelse. Albumene gjorde likevel ikke Buckley til noen musikkstjerne, og solgte relativt dårlig.
Det tredje albumet, Happy Sad, var det første uten Buckleys bandmedlem og låtskriver Beckett. Buckley hadde derfor begynt å skrive alene, noe som fikk store konsekvenser. Albumet ble starten på Buckleys eksperimentelle periode, ettersom han utviklet en form for musikk hvor han blandet sitt brede vokale register med jazz. Tekstene ble også mer personlige, i kontrast til Becketts ofte politiske og litterære form for låtskriving. De neste to albumene,  Blue Afternoon og Lorca, ble ikke særlig godt mottatt av fansen. Nå hadde Buckley for fullt begynt å utnytte sitt fulle vokale spekter, som var alt fra dyp bass til sin tenor falsett stemme. Buckley begynte å arbeide på hva han så på som sitt beste album, Starsailor, som innholdt mange sanger inspirert av folkrock. Albumet hadde også enkelte eksperimentelle sanger som blant annet låten «Starsailor». Sangen «Song to the Siren», som i gresk mytologi handler om sirenene, har i dag blitt covret av flere musikere, blant annet Robert Plant av Led Zeppelin og John Frusciante. 
Han ga videre ut to konsertalbum som heller ikke slo særlig godt an. Men etter en fullsatt konsert i Dallas, Texas følte Buckley at det nå var riktig å feire. Han ble etter en heftig diskusjon utfordret av en venn til å ta heroin. Buckley døde senere den kvelden, av hva som høyst sannsynlig var en overdose. 
Sønnen, Jeff Buckley, covret i starten av sin karriere på tidlig 90- tallet flere av farens sanger.
Jakob Gertsen (Ulfstand)

Bakgrunn

Han tilhørte en skånsk adelsslekt som siden tok navnet Ulfstand, og var bror til Henrik Gertsen, stamfar for den senere slekten. En meget tvilsom adelig lektskilde mener at hans far het Gert Minkwitz og var innvandret fra Tyskland.

Prest

Han var kannik i Roskilde i 1385 og sekretær for dronning Margrethe. Han ble deretter erkediakon i Lund.

Erkebiskop

Fra 1392 var han erkebiskop, og dermed Nordens fremste geistlige. Sammen med den svenske erkebiskopen av Uppsala, Henrik Karlsson kronet han i 1397 i Kalmar dronning Margrethes ennå umyndige slektning Erik av Pommern til konge over alle de tre nordiske kongerikene.
I sin egen domkirke stiftet han et eget kapell for den hellige Knut, Danmarks nasjonalhelgen. 
Gertsen eide Näsbyholm, og da han døde i 1410 tilfalt godset erkebispesetet. Han ble etterfulgt av erkebiskop Peder Kruse.
Fosfen

Fosfen kalles de signaler fra netthinnens nerveceller til synssentrum i hjernebarken som tolkes av hjernen som synsopplevelser i form av mønstre og punkter av lys, men som ikke forårsakes av visuelt lys. De kan produseres ved at nervecellene aktiveres tilfeldig (på samme måte som muskelsammentrekninger) og av flere andre årsaker.
En enkel måte å fremkalle fosfener på er å presse håndflatene mykt mot lukkede øyne en liten stund. Ulike typer lysfenomener kan da dukke opp og bli kraftigere jo lengre man holder øynene lukket. Om man befinner seg i mørket og åpner øynene, blandes fosfenene opp i det normale synsfeltet. Fosfener kan også forårsakes av mindre vanlige sykdommer på netthinnen og i nervesystemet.
Fosfener er eksempel på entoptiske fenomener, det vil si visuelle bilder som oppstår internt i det menneskelige synsfeltet, og som ikke gjenspeiler omverdenen. Ulike typer hallusinasjoner er andre eksempler på entoptiske opplevelser.
I 1988 publiserte J.D. Lewis-Williams og T.A. Dowson en artikkel om fosfener og andre entoptiske fenomener. De hevdet blant annet at nonfigurativ steinalderkunst gjengir faktiske opplevelser av fosfener og nevrologiske «formkonstanter», trolig forsterkte av hallusinogene rusmidler.
Presidential Emergency Operations Center

Presidential Emergency Operations Center (PEOC) er en bunker under Det hvite hus som fungerer som tilfluktsrom og kommunikasjonssenter for USAs president og andre høytstående regjeringsmedlemmer i nødsituasjoner. Den ble bygget for president Franklin D. Roosevelt under annen verdenskrig og er konstruert for å kunne motstå atomvåpenangrep. PEOC må ikke forveksles med Det hvite hus’ situasjonsrom, som ligger et annet sted under Det hvite hus.
Beiarkjeften

Beiarkjeften er en fjordarm på sørsiden av Saltfjorden i Gildeskål og Bodø kommuner i Nordland. Fjorden strekker seg 5,5 kilometer sørover mellom Sandhornøya i vest og Straumsøya i øst til Nordfjorden, som går videre sørover på østsida av Sandhornøya.
Fjorden har innløp mellom Skårneset i vest og Rotodden i øst. Grenden Alsvik ligger like sør for Skårsneset på vestsiden. På den andre siden av fjorden går Ytre Sundan østover på sørsiden av Straumøya. Fjorden ender i sør mellom Mulnesodden i vest og Rønneset i øst.
Arkivportalen

Arkivportalen er en norsk søketjeneste på tvers av de enkelte arkivinstitusjonenes egne kataloger. På Arkivportalen finnes informasjon om hvilke historiske arkiver og dokumenter som befinner seg i det mangfoldet av arkiver som finnes i Norge.
Løsningen ble etablert i 2010 og antallet kataloger fra de ulike institusjoner er ikke komplett.
Ramappa-tempelet

Ramappa-tempelet eller Ramalingeswara-tempelet er et hinduistisk tempel i Warangal-distriktet i delstaten Telangana i India. Det stammer fra 1200-tallet. Tempelet er viet til guden Shiva.
Heksogen

Historie

Heksogen ble først fremstilt for medisinske formål av den tyske kjemikeren Georg Friedrich Henning i 1898. I hans patent fra 1916 foreslår han at det kan brukes som komponent i røyksvakt krutt. Det tyske forsvaret begynte å undersøke heksogen i 1920. Under 2. verdenskrig ble det utviklet flere forskjellige produksjonsprosesser for heksogen. En metode som ble oppfunnet nesten samtidig og uavhengig av hverandre i Tyskland og Canada, var å reagere eddiksyre-anhydrid (acetic anhydride) med paraformaldehyd og ammoniumnitrat. Denne metoden ble kalt for E-metoden av tyskerne, etter den tyske kjemikeren Ebele som oppfant den. En annen metode som også ble oppfunnet av tyske kjemikere var den såkalte K-metoden. Denne metoden innebærer å tilsette ammoniumnitrat til heksametylentetramin-/salpetersyreblandingen. En tredje metode ble kalt for W-salz. I denne metoden reageres sulfaminsyre med formaldehyd og salpetersyre. Betegnelsen RDX ble brukt av britene som et kodeord, og står for Research Department Explosive.
Det ble produsert ca.22 100 tonn heksogen per måned av USA og Tyskland til sammen under 2. verdenskrig. USA produserte ca.15 000 tonn per mnd. og Tyskland ca.7 100 tonn per. mnd. I 1941 hadde Storbritannia kapasitet til å produsere 284 tonn pr. måned. I 1942 ble det estimert at Royal Air Force i England hadde et behov for 53 000 tonn per år. Engelskmennene sendte derfor en forespørsel til USA og Canada om å forsyne dem med 200 tonn heksogen pr. dag. Heksogen ble adoptert som standard sprengstoff i torpedoer og miner.
Il Lombardia 2012

Il Lombardia 2012 var den 106. utgaven av det italienske sykkelrittet Il Lombardia, og ble arrangert 29. september 2012. Rittet var på 251 km og gikk fra Bergamo til Lecco. Joaquim Rodríguez vant, og ble med det historiens første spanske vinner av rittet.
I tillegg til de 18 WorldTour-lagene var Acqua & Sapone, Androni Giocattoli, Colnago-CSF Bardiani, Colombia-Coldeportes, Farnese Vini Selle Italia, Argos-Shimano og Utensilnord-Named invitert.
La Plaine-des-Palmistes

Geografi

La Plaine-des-Palmistes ligger i innlandet på den sørlige delen av øya og og er en av fem kommuner som ikke har kystlinje mot Det indiske hav. Ellers grenser kommunen mot Saint-Benoît, Sainte-Rose og Le Tampon.
Olav Kjelbotn

Grønland og Antarktis

Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser, forløperen til Norsk Polarinstitutt, startet i 1929 med vitenskapelige sommerekspedisjoner til Øst-Grønland, og Kjelbotn var med på den første ekspedisjonen fra 1929 til 1931. 
I 1932–33 deltok Kjelbotn sammen med Hallvard Devold som mannskap på kaptein Hjalmar Riiser-Larsens ekspedisjon til Antarktis. De skulle gå med hundespann langs kysten fra Enderby Land til Weddellhavet. Isen, der de hadde losset alt utstyr for ett års overvintring, brøt opp allerede første natta. De tre drev til havs på et isflak mens de fleste hundene drev av gårde på et annet isflak og forsvant. Devold og Kjelbotn vekslet på å trå på en ergometersykkel med dynamo som leverte strøm til en liten kortbølgeradiosender. Etter vel to døgns dramatisk sykling og morsing, der vind og sjø stadig brøt isflaket deres mindre og mindre, fikk de omsider kontakt med en norsk hvalbåt og ble reddet sammen med fire hunder.