google/wiki40b huggingface dataset:
Grensetraktaten av 1751

Grensetraktaten av 1751 også kalt Strømstadtraktaten, inngått mellom Danmark-Norge og Sverige fastla riksgrensen mellom Norge og Sverige (med Finland) fra Kornsjø i Østfold til Nesseby i Finnmark. I og med denne traktaten ble det fastslått hvordan Norge og Sverige skulle fordele det omstridte samiskbosatte området fra Femunden og nordover.
I den anledning ble det laget en særskilt del av traktaten, «Lappekodisillen», for å verne samiske rettigheter og fastsette statenes plikter. Grensen fra 1751 er fortsatt gyldig, og Lappekodicillen på visse områder fortsatt rettskraftig.
Aides

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 45 millimeter), kraftige, smalvingede smygere. Vingene er mørkbrune med hvite flekker, hodet er på undersiden kledt med gule, hårlignende skjell. Noen arter har en stor, sølvfarget flekk på undersiden av bakvingen.

Levevis

Larvene lever på gress.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Global Crop Diversity Trust

Global Crop Diversity Trust (global stiftelse for avlingsmangfold) er en internasjonal stiftelse som jobber for å utrydde fattigdom og bevare miljøet gjennom å sikre bevaringen av frø og genmateriale til planter som har betydning for verdens matvareforsyning. Fokuset er å sikre mangfold, da man mener det er av største viktighet for å oppnå et bærekraftig og produktivt landbruk.
Stiftelsen skal ved midten av 2005 fungere som et uavhengig internasjonalt fond som skal ledes av et styre som overtar etter interimsekretariatets arbeid.
Den internasjonale paktens styringskomité vil instruere styret gjennom prinsipperklæringer.

Finansiering av arbeidet

Ulike regjeringer, stiftelser og private selskaper har så langt betalt 58 millioner dollar
Oversikt over den økonomiske situasjonen har giverrådet.

Svalbard globale frøhvelv

Stiftelsen er kjent i norske medier pga. det såkalte «dommedagsvelvet» – Svalbard globale frøhvelv – som Norge har etablert i permafrosten på Svalbard. Global Crop Diversity Trust er en viktig samarbeidspartner i den daglige driften av hvelvet.
Østerrikes flagg

Østerrikes flagg består av en horisontal hvit stripe på rød bunn. Sammen med det danske flagget gjør det krav på å være et av verdens eldste flagg. Imidlertid har det røde og hvite flagget ikke vært i kontinuerlig bruk som Østerrikes flagg gjennom historien. Da Habsburgmonarkiet brøt sammen i 1918, hadde de røde og hvite fargene konkurranse av svart og gult. Østerrikes flagg slik vi kjenner det i dag, ble først offisielt vedtatt i 1919. Disse fargene ble valgt nettopp på grunn av de historiske forbilder man da fant fram til.
Fargene skal stamme fra hertug Leopold V av Østerrike (1157–1194), som under slaget ved Acre under korstoget ble dekket av blod, men da han fjernet beltet sitt, kom det til syne en hvit strekk der beltet hadde vært. Egentlig stammer flagget fra 1200-tallet, da hertug Fredrik II av Østerrike ville skaffe seg mer selvstendighet fra den tysk-romerske keiseren.
Rødt og hvitt er også fargene for flere av landets delstater: Oberösterreich, Salzburg, Tirol, Vorarlberg og Wien.
Østerrikes statsflagg har riksvåpenet satt inn i midten av duken.

Presidentflagg

Forbundspresidenten fører et flagg inspirert av militære faner, noe flammeborden i rødt og hvitt vitner om. Formatet er kvadratisk og midtdelen av flaggduken er delt i Østerrikes farger: rødt-hvitt-rødt. I midten av flagget er Østerrikes riksvåpen plassert i et hvitt våpenskjold med rund nedre kant. Statsråder i forbundsregjeringen benytter samme flagg.
Bergsdalen

Bergsdalen er ei fjellbygd i Vaksdal kommune i Hordaland, med ca. 100 innbyggere. Stedet har egen kirke og barneskole. Bergsdalsvassdraget er regulert og har fire kraftstasjoner. Hele fallhøyden i vassdraget er utnyttet foruten 30 meter.
Veien gjennom Bergsdalen var tidligere hovedveiforbindelsen (tilsvarende dagens europavei 16) mellom Voss og Bergen. Tross intensiv utbedring var standarden en prøvelse for uerfarne sjåfører, med blant annet en mengde hårnålssvinger og vekslende veibredde, som bare enkelte steder var slik at veien fikk stripe i midten for to kjørefelt. Veien blir i dag stort sett brukt av lokalkjente og turister på jakt etter vakre omveier. Der er bare tre små tunneler, mot en mengde langs europaveien. Den mest kjente turveien i dalen er en lang sti (ca. 3 km) som strekker seg fra Bergsdalen til Høgabu, en turisthytte (890 moh.) som tilhører Bergen Turlag. Stien går også videre fra hytten til mange forskjellige nydelige steder.
Nesterov

Historie

I middelalderen var dette området befolket av den gammelprøysiske stammen Nadruvianerne. Deres områder ble erobret av Den tyske orden og inkorporert i deres stat i Preussen under navnet Stallupoenen, Stallupönen etter elven (Stalupė i litauisk) i nærheten. Da Den tyske orden ble sekularisert i 1525, ble Stallupönen en del av hertugdømmet Preussen, senere arvet av Hohenzollerne og ble en del av markgrevskapet Brandenburg i 1618. Byen ble en del av Kongeriket Preussen i 1701 og administrert som en del av provinsen  Øst-Preussen fra 1773. Under den Preussen-ledede tyske samlingen i 1871 ble Stallupönen en del av Det tyske riket.
I august 1914 ble byen og området rundt åstedet for slaget ved Stallupönen mellom Russland og Tyskland, noe som innledet kampene ved østfronten under første verdenskrig.
Byen hadde en litauisk minoritet, og ved fredsslutningen i Versailles etter første verdenskrig ønsket litauiske forhandlere å få byen overført til Litauen, men det var uten hell og byen forble tysk. I 1938 fant det de tyske nasjonalsosialistiske myndighetene ut at Stallupönen ikke lød tysk nok, og endret navnet til Ebenrode.
Mot slutten av andre verdenskrig ble byen okkupert av Den røde armé og området ble overført til Russiske SFSR i 1945 som en del av Kaliningrad oblast. 
Byen tyske befolkning ble hovedsakelig evakuert vestover, eller forvist. Byen fikk navnet Nesterov etter Sergej Nesterov, en sovjetisk krigshelt som ble drept i nærheten.
I dag er Nesterov administrasjonssenteret for Nesterovskij-distriktet og er et kulturelt senter for den litauiske minoriteten i Russland. Den ligger rett ved den russisk/litauiske grensen på jernbanelinjen som forbinder Kaliningrad oblast med Moskva.
Omid Ebrahimi

Landslaget

Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Sacavém

Sacavém er en by i Portugal, like i nærheten av hovedstaden Lisboa, med ca. 18 000 innbyggere.
Lille Presteskjær fyr

Lille Presteskjær fyr ligger ved innseilingen til Rekefjord sør for Hauge i Sokndal kommune i Rogaland. Lille Presteskjær er et innseilingsfyr. Det ble satt i drift i 1895, og ble automatisert i 1973. Fyret var tidligere overbygd med fyrtopp, men denne ble fjernet under automatiseringen.
Kansai internasjonale lufthavn

Historie

På 1960-tallet tapte Kansairegionen raskt handels- og passasjertrafikk til fordel for Tokyo. Planleggingen av en ny flyplass nær Kobe og Osaka startet. Ettersom datidens hovedflyplass, Osaka Internasjonale flyplass, var omringet av bygninger, ble det fastslått at det ikke var mulig med flere utvidelser. Naboer hadde over lang tid klaget på støy fra flyplassen, og noe måtte gjøres innen nær fremtid for å imøtekomme klagene og å ta opp konkurransen med Tokyo.
Da det ble bygget en ny flyplass i Tokyo (Narita internasjonale lufthavn), ble store mengder landareal ekspropriert i et svært tettbygd område. Dette førte til mange klager, og det ble dermed bestemt at Osakas nye flyplass skulle bygges i sjøen.
I utgangspunktet skulle flyplassen bygges nær Kobe, men byen avslo planene og plasseringen ble flyttet lenger sør i Osaka Bay. Mulighetene for døgnåpen flyplass åpnet seg samtidig.
I 1987 startet konstruksjonen av en kunstig øy, og i 1990 sto en tre kilometer lang bru mellom øya og fastlandet ferdig. Brua kostet 1 milliard dollar. Totalt kom prislappen på 20 milliarder dollar, og flyplassen ble åpnet i 1994.
Flyplassen ble bygget med tanke på å kunne tåle jordskjelv, og da et kraftig jordskjelv rammet Kobe den 17. januar 1995 fikk ikke flyplassen en eneste skade. Selv glassvinduene tålte påkjenningen.
I 2007 ble flyplassen utvidet.
Nikšić

Historie og kultur

Niksic ble grunnlagt av goterne på 300-tallet, under navnet Anagastum. Det var da grensefort mot det Østromerske rike, grensen gikk like øst for området fra 395. Her finnes også mange rester av den illyriske og senere den romerske perioden. Et eget Kultursentrum med bymuseum har håndskrift- og dokumentsamlinger fra byens historie i middelalderen.
Senere ble navnet omskrevet til Onogošt, og fortet var aktivt gjennom skiftende herskere helt til tyrkernes ankomst på 1400-tallet. I middelalderen bodde alle innbyggerne innenfor bymuren, som fortsatt kan sees flere steder.
Med befrielsen fra tyrkerne i 1877 kom Niksic under innflytelsen og planene til Kong Nikola I om et nytt Montenegro. Den første byplan fra 1883 ble tegnet av ingeniør Josip Slade på oppdrag fra kong Nikola. Begge verdenskrigene brakte ødeleggelse, men etter krigen er byen utvidet til et sentralt industrielt sentrum i Montenegro.
Niksic er en utpreget kulturby med en rekke festivaler, bokmesser og litteratursentra. Byen har flere medier og TV-stasjoner. Det er fire videregående skoler og et filosofisk fakultet i byen. Sistnevnte har røtter i en lærerskole i Cetinje (1947), som etablerte seg i Niksic i 1963. Her tilbys studier opp til doktorgradsnivå.

Transport og økonomi

Niksic har bauxitt-gruver, et stålverk (Nikšićka Željezara) og bryggeri (Nikšičko Pivara). Industrien har overlevd delprivatisering og konkurranseutsetting etter oppløsningen av Jugoslavia.  De økonomiske omstillingen har vært tøff, med nedskalering av arbeidsstokken særlig ved stålverket.
Motorveien E-762 går sørover til Podgorica, og det er også en godsjernbane som frakter bauxitt til et aluminiumsverk i hovedstaden. Det er planer om å elektrifisere jernbanen og starte passasjerdrift. Niksic har flyplass ved Stedim 20 km vest for sentrum.
Okular

Et okular er den linsen i et optisk instrument, for eksempel en kikkert eller et mikroskop, som vender mot øyet (latin: oculus), motsatt objektivet.
Okularet virker som lupe og forstørrer det bildet som dannes i objektivets brennpunkt. Forstørrelsen fåes ved å dividere objektivets brennvidde med okularets brennvidde.
Okularet består, i likhet med objektivet, av flere linseelementer. Disse er satt sammen for å hindre forvrengning på grunn av lysgjennomgangen i glass (forskjellige farger lys brytes ulikt, og gir dermed uklart bilde.) Nyere linseverk bruker også forskjellige glass-sorter med forskjellig brytningsindeks.
Silver Spring

Silver Spring er en by og en census designated place i Montgomery County i Maryland i USA. Arealet er 20,5 km2. Silver Spring er en forstad til Washington DC. 
Silver Spring har en befolkning på 71.452 innbyggere i folke folketellingen i 2010. 45,7 % av disse har hvite.
Silver Spring har tatt sitt navn fra redaktøren og politikeren Francis Preston Blairs sommerresidens.
Senter for manske studier

Senter for manske studier (engelsk Centre for Manx Studies, mansk Laare-Studeyrys Manninagh) er hovedsenteret på Man for forskning av øya Mans språk mansk, Mans kultur og Mans historie.
Senteret ble grunnlagt i 1992 og er en del av Skolen for arkeologi, klassikerne og egyptologi ved Universitet i Liverpool. Senterets hovedfunksjoner er å undervise studenter og videregående studenter; utføre arkeologiske, kulturelle, miljømessige og historiske forskning av internasjonal betydning på Man; og videreføre den internasjonale anerkjennelsen av Man i disse emnene. I tillegg til forskning og studenter i høyere grader tilbyr senteret fulltids- og deltidsstudier for mastergrad i manske studier og diplomstudier på fulltid i mansk forskning, basert på Man.
Senteret er administrert av en komite som omfatter representanter fra tre partnerorganisasjoner: Universitet i Liverpool, Mans undervisningsdepartement, og Manx National Heritage. Fra september 2009 flyttet senteret inn i en oppusset bygning i Stable Block ved The Nunnery rett utenfor hovedstaden Douglas. Navnet kommer fra den tidligere religiøse institusjonen ved stedet.
Darfur

Folkegrupper og språk

Darfur er en språklig og etnisk sammensatt region. Rundt 40 prosent av regionens innbyggere har arabisk som morsmål. De arabisktalende er dels etterkommere etter grupper som opprinnelig utvandret fra Den arabiske halvøy, dels opprinnelige afrikanske folkegrupper som har blitt arabisert. Arabisktalende grupper dominerer den sørlige og østlige delen av regionen, men det finns også en minoritet av nomadiske arabisktalende grupper i nord og vest.
Furfolket er den største ikke-arabiske folkegruppa i Darfur. Andre viktige ikke-arabiske folkegrupper i Darfur er masalittene,  zaghawaene, midobene og dajuene.
Fetsund nye bru

Fetsund nye bru er ei veibru langs Riksvei 22 som krysser Glomma ved Fetsund i Fet kommune i Akershus. Den er 595 meter lang, med lengste spenn på 90 meter.
Den nye veibrua ble påbegynt i 1954 og ble åpnet av kong Olav V den 12. desember 1959. Den ligger noen hundre meter nedstrøms for jernbanebrua Fetsund bru som til da hadde vært kombinert vei- og jernbanebru. Ny bru hadde lenge vært nødvendig fordi den gamle brua var konstruert for bare tre tonns akseltrykk.
Statens vegvesen region øst gjennomførte i 2012 en mulighetsstudie for ny veibru i Fetsund.
Sarah McTernan

Bakgrunn

McTernan vokste opp som enebarn i landsbyen Scarriff i grevskapet Clare, midt i Irland. Etter at hun fullførte videregående i 2011, tok hun et hjelpepleierkurs i Ennis i Clare. Siden studerte hun musikkteknologi ved Limerick Institute of Technology. I 2014 tok hun en pause fra utdanningen for å jobbe, men studerte senere stemme og dans ved Universitetet i Limerick. Hun spiller gitar, piano, ukulele og tinnfløyte.
I november 2014 gikk hun videre fra «blind auditions»-rundene i The Voice of Ireland. Hun hadde aldri gjort en konsert, og for å få mer erfaring, satte hun sammen et band, kalt The JEDS. I tillegg til McTernan, besto bandet av gitarist Dwayne Mann, trommis John Moroney og bassis Declan Larkin.
I talentkonkurransen The Voice of Ireland sang hun «Who You Are» på auditionen, og alle fire dommere snudde stolen. Hun valgte å gå inn på laget til Rachel Stevens fra S Club 7. Til slutt endte hun på en tredjeplass i konkurransen. I 2017 og 2018 var hun en av deltakerne i konkurransen for å finne San Marinos representant til Eurovision Song Contest. 
8. mars 2019 kunngjorde den irske kringkasteren RTÉ at McTernan skulle representere Irland i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. Hun deltok i den andre semifinalen med sangen «22», men kvalifiserte seg ikke til finalen.
Ceratomegilla notata

Utseende

Ceratomegilla notata er mellom 4,5 og 5,5 millimeter lang. Dekkvingene er orangerøde med svarte flekker. Brystskjoldet er svart med noe hvitt i framkanten og på sidene. Den er ganske lik Sandmarihøne og Hippodamia septemmaculata, og kan forveksles med disse. De kan skilles blant annet på fargene og mønsteret på brystskjoldet.

Levevis

Ceratomegilla notata finnes på ulike planter, ofte i urterike gressenger.
Mecynorhina (Megalorhina) harrisi

Utseende

En stor (30-50 millimeter), kraftig gullbasse, forkroppen litt matt grønnlig med lyse tegninger. Hannen har et vanligvis ganske langt, tynt, Y-formet horn i pannen, med korte pigger på hver side av dette. Dekkvingene er ganske variable i fargen, kan være mørkt grønnlige til svarte med gule flekker eller striper, eller hovedsakelig gulaktige.

Levevis

Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.

Utbredelse

Arten lever i Øst- og Sentral-Afrika og er kjent fra Kenya, Tanzania, Uganda og Kamerun.
Bjørn krepphendi

Bjørn krepphendi (Björn kreppilhendi, Bjørn Krepphendt, Bjørn den krokhendte) var en islandsk skald som levde på slutten av 1000-tallet og begynnelsen av 1100-tallet. Ifølge Skáldatal, var han hirdskald hos kong Magnus Berrføtt. Åtte hele strofer og en halvstrofe i versemålet drottkvætt fra det som synes å ha vært en arvedråpa for kongen har blitt bevart i Magnus Berrføtts saga i Heimskringla og Morkinskinna. Strofene handler om kong Magnus’ herjinger i Halland i 1095, drapet på Steigar-Tore (Steigarþórir) og straffeekspedisjonen mot Trondheimen. Videre snakkes det om en hærferd i vesterhavet og kamper på Suderøyene (Hebridene) og i Bretland (Wales) i 1097 til 1098. 
Om Bjørns liv kjennes ingenting, men ut fra at han omtaler Magnus i presens-form i et av versene (Óláfs mǫgr in fǫgru, Olavs sønn rødfarger våpnene) antas det at dette er diktet ennå mens Magnus levde. Kong Magnus døde i 1103.
Bjørn er listet opp i skaldeoversikten Skáldatal som en av seks skalder som tjente hos kong Magnus Berrføtt.

Diktningen

Den islandske filologen Finnur Jónsson mener at Bjørns diktning var nokså prosaisk, men godt utført. Han skriver at: «Ellers er disse vers temmelig prosaiske og udmærker sig ikke i nogen henseende; de er formelt ret gode og har ikke mange omskrivninger, men de, der findes, er i ingen henseende ejendommelige.»
Nedenes sorenskriveri før 1824

Arkiv

Arkivet etter Nedenes sorenskriveri før 1824 er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 15,6 hyllemeter.
Panagiotis Kanellopoulos

Bakgrunn

Kanellopoulos studerte juss ved universitetene i Athen, Heidelberg og München. Kanellopoulos skrev flere bøker som blant annet omhandlet emner som politikk, juss, sosiologi og filosofi. Hans bok Jeg er født i 1402 mottok en litterær pris fra Akademiet i Athen.

Politiker

Han tjenestegjorde som forsvarsminister i Tsouderos' regjering som hadde flyktet i eksil på grunn av den andre verdenskrigen. 
I november 1945 ble han statsminister i en kort periode, fra 1. til 22. november 1945. Etter verdenskrigen ble han minister for gjenoppbyggingen av alle skadene som hadde blitt påført landet under den andre verdenskrigen. Gjenoppbyggingen skjedde under statsminister Georgios Papandreou som da satt i en nasjonal samlingsregjering. 
Kanellopoulos satt også i andre ministerposter under statsministrene Alexandros Diomidis, Konstantinos Karamanlis og andre statsministre frem til 1967 da han selv på nytt ble statsminister.

Statsminister

Den 9. juli 1961 ble Kanellopoulos innsatt som visestatsminister i Konstantinos Karamanlis' regjering. 
Da ERE den 3. april 1967 trakk sin støtte til president Ioannis Paraskevopoulos' regjering, ble Kanellopoulos igjen statsminister, men bare i 18 dager. Kanellopoulos var den siste statsministeren før statskuppet som ble gjennomført av militærjuntaen avført av Georgios Papadopoulos den 21. april 1967. Etter kuppet satt han i husarrest de neste syv årene. Etter at militærjuntaen ble kastet i 1974 fikk Kanellopoulos muligheten til å bli den neste presidenten i Hellas, men han avslo denne muligheten.
Han stilte til parlamentet på vanlig måte, og stilte som kandidat til statsminister, men tapte da ved valgene.
Fangedokumentet

Fangedokumentet er et dokument utarbeidet av palestinske fanger i israelsk fangenskap. Enkelte kommentatorer har fortolket teksten som en indirekte anerkjennelse av Israel, mens Hamas selv har presisert at dokumentet ikke nevner forholdet til Israel med et ord.
Dokumentet er en plan om å opprette en palestinsk stat på Vestbredden og Gaza. Planen anmoder også alle militante palestinere til å begrense angrepene mot områder okkupert av Israel under krigen i 1967. Avtalen har også et punkt om opprettelse av en palestinsk koalisjonsregjering.
27. juni 2006 meldte AP at både den palestinske regjeringen, ledet av Hamas, og den rivaliserende Fatah-bevegelsen, skal ha godkjent dokumentet. Avtalen skal være godkjent av alle palestinske grupperinger, med unntak av Islamsk hellig krig (Jihad).
Rue de Rivoli

Historie

Gatens bygninger ble etter førstekonsul Napoleon Bonapartes uttrykkelige anvisning anlagt med gjennomløpende arkader etter bygningskunstnerisk forbilde fra Place des Vosges. Napoleon lanserte på denne tid omfattende byggeprosjekter for modernisering og forskjønnelse av Paris.  
Beslutningen om å bygge gaten ble fattet den 9. oktober 1801. Senere ble prosjektet del av Baron Haussmanns byplanleggingsplan. Utførelsen av arbeidene fulgte på grunnlag av et dekret av 21. april 1802 etter tegninger av arkitekten Charles Percier. Først ble gateavsnittet nær  og vest for Louvre anlagt mellom 1806 og 1835. Det østlige gateløp stammer fra Karl Xs, Ludvig Philipps og keiser Napoléon IIIs tid. De første bygninger som fulgte arkadebyggemåten ble bygd fra 1811. Nødvendige ekspropriasjoner ble muliggjrt ved lov av 4. oktober 1849 og et dekret av 23. desember 1852. Den komplette gaten ble i 1865 klar for trafikk med det opprinnelige navnet rue Impériale. Det senere navnet Rue de Rivoli kommer fra den italienske småbyen Rivoli ved Verona, nær der Napoleons franske revolusjonshær den 14. og 15. januar 1797 beseiret østerrikerne i  der slaget ved Rivoli. 
Hôtel Meurice (Rue de Rivoli 228) var fra 9. august 1944 hovedkvarter for den tyske stattholder Dietrich von Choltitz, som undertegnet kapitulasjonen den 25. august 1944 kl 14.45. Choltitz kunne overlate en nesten uskadet hovedstad til franskmennene; ved at generalen saboterte Adolf Hitlers ordrer om ødeleggelser ble byen bevart fra Stalingrads, Warszawas og Berlins skjebne. General von Choltitz skulle egentlig ha formidlet Hitlers befaling om å kjempe til siste mann og legge byen i ruiner. 
Rue de Rivoli er en av de mest kjente innkjøpsgater i Paris. Den strekker seg med en lengde på 3,07 kilometer og en bredde på 20,78 meter i øst-vest-retning mellom Rue de Sévigné og Place de la Concorde; den østlige forlengelsen av gateaksen, Rue Saint-Antoine, fortsetter til Place de la Bastille. Den vestlige forlengelse er Avenue Gabriel, som løper parallelt med Avenue des Champs-Élysées.
Juancheng

Juancheng (kinesisk: 鄄城县; pinyin: Juànchéng Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.Det ligger under byprefekturet Heze.
Befolkningen i 1999 var på 748.181.
Norsk Myndeklubb

Norsk Myndeklubb (NMK) ble stiftet  11. mars 1946 med navnet Norsk Afghaner Klubb. Klubben er er tilsluttet Norsk Kennel Klub og er topporgan for mynderasene afghansk mynde, azawakh, borzoi, italiensk mynde, polsk mynde, saluki, skotsk hjortehund, sloughi, spansk galgo, ungarsk mynde og whippet.

Historie

Det var Isabella Cavallini Tønnesen, som drev oppdrett med afghaner, som tok initiativet til dannelsen av klubben. Allerede i startfasen ble mulighetene for å stifte en klubb som omfattet alle mynder undersøkt, men først i 1957 ble borzoi og whippet inkludert. Klubben byttet da navn til Norsk Whippet, Russisk og Afghansk Myndeklubb (NWRAMK).
I 1971 hadde klubben ca. 200 medlemmer, men antallet steg drastisk da Norsk Kennel Klub (NKK) i 1972 vedtok at klubben også skulle omfatte rasene irsk ulvehund, italiensk mynde, saluki og skotsk hjortehund. I 1975 fikk klubben NKKs godkjennelse til også å inkludere rasene faraohund, ibizahund og sloughi. Noen av disse rasene har siden forlatt klubben og dannet sine egne klubber. Greyhound-folket startet Norsk Greyhoundklubb allerede i 1952, og var således aldri med. Norsk Irsk Ulvehundklubb ble dannet i 1977. Podenco-folket startet Podencoklubben i 1990. Den organiserer rasene etnahund, faraohund, ibizahund, podenco canario og podengo portugues.
Klubbens første lokalavdeling ble stiftet i Trøndelag samme år som ulvehundene forsvant til sin egen klubb. I 1990 byttet så klubben navn til det mer kortfattede; Norsk Myndeklubb.
Mandal Golfklubb

Mandal Golfklubb er en lokal golfklubb lokalisert i Mandal i Vest-Agder.
Klubben ble stiftet 18. februar 1993 og har ifølge sine vedtekter til formål «å virke for kjennskap til og utbredelse av golfsporten i Mandal og omegn. Den skal søke å skaffe seg de best mulig betingelser både for konkurranse – og mosjonsspill, herunder anlegg og drift av golfbane i sitt distrikt.»
Klubben har ca. 600 medlemmer og er tilsluttet Norges Idrettsforbund og Olympiske og Paralympiske Komité (NIF) gjennom Norges Golfforbund og Vest-Agder Idrettskrets. Klubben er også medlem av Idrettsrådet i Mandal.
Golfbanen som klubben bruker, er Norges sørligste golfbane og ligger ved Valle gård på Skjebstad, cirka 2 km vest for Mandal sentrum, og like ved Skogsfjorden. Banen benytter GolfScore fra Gobex.
Klubben utgir nyhetsbrevet «Vallerøffen».