google/wiki40b huggingface dataset:
Arkley

Toponymi

Opprinnelsen til stedsnavnet Arkley er uklart; det er først gang nedtegnet som Arkleyslond i 1332. Det første elementet synes å ha være avledet fra det angelsaksiske ordet (e)arc (eller ark), i betydningen en kiste, eske eller tilsvarende beholder gjort av tre, mens det andre elementet er fra leāh, en rydning/lysning i skogen. Det siste leddet i utgaven fra 1300-tallet, -lond, kan bety «dyrket mark». Navnet Arkley kan således ha betydningen av «skogsrydning ved kisten» eller «stedet hvor man bygger kister».

Historie

Det er en teori at veien Hendon Wood Lane i Arkley opprinnelig var en mindre romersk vei. Man finner også navnet Grendel's Gate (og tidligere kjent som Grims Gate), nå Barnet Gate, like utenfor Arkley; dette er knyttet til det episke diktet Beowulf. Ut fra dette og andre faktorer er det antatt at Arkley var et sted av en viss betydning så tidlig som rundt år 1000.
I dokumenter fra middelalderen kalles området Southaw, og det er mulig at bosetningen er eldre enn den i Chipping Barnet. På 1200-tallet ble herregårdsretten for Barnet holdt på stedet. Som nevnt over kan stedsnavnet Arkley henvise til en lysning i skogen, men innen 1500-tallet var skogen som denne lysningen lå i borte.
Fra begynnelsen av 1800-tallet, eller noe tidligere, ble Arkley kalt Barnet Common eller West Barnet. I 1894 ble det opprettet et verdslig sogn, som ble kalt Barnet Town til tross for at det var et landlig område og ikke noen by. Det inkluderte også steder et godt stykke unna, som Duck Island og Underhill.
Kirken St. Peter's Church, som ble tegnet av George Becket, ble bygget i 1840 som et privat kapell til en kostnad av 5 000 pund. Den inneholdet en veggtavle av dens velgjører, Enoch Durant, som døde i 1848. Koret ble lagt til i 1898. Etter Durants død ble retten til kirken overført til sognepresten i Barnet, og et kirkesogn ble dannet i 1905.
På 1900-tallet begynte en voldsom befolkningsøkning, fra 483 innbyggere i 1901 til 16 832 i 1971.
Racerbilføreren Graham Hill, som bodde mellom Borehamwood og Shenley, omkom da flyet hans krasjet på Arkley Golf Course i november 1975.

Transport

De nærmeste undergrunnsstasjonene er High Barnet og Totteridge & Whetstone.
Støkiometri

Støkiometri (fra gresk stoicheion, grunnstoff, og metron, mål) er læren om mengdeforhold i kjemiske reaksjoner.
Beregninger som tar hensyn til en reaksjons støkiometri behøves for eksempel når det er viktig å vite om en reaktant forbrukes 100 % eller å kunne forutse hvilket produkt som kommer til å bli dannet. En viktig del av støkiometrien handler altså om å balansere reaksjonsformler.
For eksempel reagerer, ved fullstendig forbrenning av metan, et metanmolekyl CH₄ med to oksygenmolekyler O₂ for å lage et karbondioksidmolekyl CO₂ og to vannmolekyler H₂O:
CH₄ + 2 O₂ → CO₂ + 2 H₂O
Om det ikke finnes nok oksygen, det vil si to oksygenmolekyler per metanmolekyl, kan fullstendig forbrenning ikke finne sted, og enten blir det igjen metan eller så dannes andre produkter, som for eksempel karbonmonoksid, CO, ifølge en annen reaksjon:
2 CH₄ + 3 O₂ → 2 CO + 4 H₂O
Xuyong

Xuyong (kinesisk: 叙永县; pinyin:  Xùyǒng Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Luzhou.
I 1999 hadde fylket et folketall på 651 347 innbyggere.

Samferdsel

Kinas riksvei 321 løper gjennom området. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Gnistan

Etablert som månedsavis

Gnistan ble startet i 1967 blant folk i opposisjon i det gamle SKP, senere kalt Vänsterpartiet Kommunisterna (VPK). Initiativet ble tatt av en gruppe rundt Nils Holmberg. I 1965 hadde Holmberg startet det mer teoretiske tidsskriftet Marxistisk Forum. Nå ville man lage noe avispreget, et nytt «regelbundet - helst en gång i veckan - utkommande informations- och propagandaorgan, som kompletterar MF».
Første nummer av Gnistan kom i april 1967, og var en enkel stensilert trykksak i folioformat. Opplaget var beskjedne 500 eks. Da KFML ble dannet midtsommers samme år ble Gnistan det nye forbundets sentrale organ. Den ble snart en månedlig, offsettrykt avis, og opplaget økte raskt. I mai 1968 ble månedsavisen trykket i 7500 eksemplarer, våren 1970 i 14 000.
I 1970 ble KFML splittet, da en gruppe med tyngdepunkt i Göteborg forlot organisasjonen, dannet KFML(r) og startet sin egen avis Proletären. Dette rammet Gnistan hardt, siden trykkeriet og hele apparatet rundt avisen var lokalisert til Göteborg. Splittelsen førte også til et kort opphold i utgivelsen av Gnistan.

Planer om dagsavis

Ved årsskiftet 1971-72 flyttet Gnistan fra Göteborg til Stockholm. Den gikk over til tabloidformat, og ble fra 1972 ukeavis. I september dette året var opplaget 13 000, i mai 1975 15 000.
Avisen la vekt på å mobilisere lesere og medlemmer i utgiverorganisasjonen til å skrive, og midt på 70-tallet hadde Gnistan lokale korrespondenter på 34 ulike plasser i Sverige, enkelte steder organisert som små lokale redaksjoner.
I 1976 nådde Gnistan et opplag på 17 000. Den hadde mer enn 6000 faste abonnenter, ble solgt på gater og torg og distribuert i svenske Pressbyrån (ala norske Narvesen). Da ble avisen også utgitt i finskspråklig versjon, Kipinä, tolv ganger i året. På denne tiden hadde SKP ambisjoner om å gjøre Gnistan til dagsavis.

Nedturen

Fire år senere måtte SKP oppsummere splid og motgang for organisasjonen og avisen: I 1980 hadde antallet abonnenter falt til om lag 4000, og løssalget til 3000. Kampanjen for å gjøre Gnistan til dagsavis ble nå karakterisert som ønsketenking; basert på «ett stort mått av subjektivism». I 1984 var antallet abonnenter falt til 2000. Fallet i løssalget var enda mer dramatisk.
I 1986 skiftet SKP navn til Solidaritetspartiet, og vedtok et partiprogram uten bindinger til noen kommunistisk tradisjon: «ML» ble kuttet fra navnet til avisen, som ble omdøpt til Solidaritets-Gnistan. De siste årene den kom ut ble den publisert bare hver tredje uke, og da den til slutt ble lagt ned ved utgangen av 1989 ble abonnentene tilbudt å få tilbake sine utestående penger.
Konfliktmodell

Konfliktmodellens betydning

Konfliktmodellen er viktig i marxismen. Marxistene har vært opptatt av forholdet mellom undertrykkende og undertrykte samfunnsklasser. Marxistene mener at de undertrykte må ta kampmidler i bruk for å få i gjennom\forsvare sine interesser. Dette er klart prega av konfliktmodellen.

Kritikk av konfliktmodellen

Konfliktmodellen har vært kritisert, spesielt av konservative, fordi konstant konflikttenking kan virke destabiliserende og destruktivt. Funksjonalismen har ofte blitt sett på som et slags konservativt svar på konfliktmodellen. Denne retningen har igjen på sin side blitt kritisert av konflikteoretikere for å skjule undertrykkelsesmekanismer i samfunnet.
Skoklefallsdagen

Skoklefallsdagen er en merkedag på Østlandet, som markerte dagen da våronna var ferdig. I innlandsbygdene var datoen 3. juni, men i kystbygdene ble skoklefallsdagen lagt til en dag i slutten av april eller i begynnelsen av mai.
Karantenekommisjon

Historie

Epidemier som oppstod i andre land kom gjerne til Norge via sjøveien, med skip hvor mannskap og passasjerer var syke. Etter forordning av 8. februar 1805 ble det opprettet karantenekommisjoner i alle sjøfartsbyer hvor en jevnlig hadde skip fra fremmede land i havnen. Kommisjonene skulle iverksette og administrere nødvendige tiltak ved epidemier, og var sammensatt av en fra magistraten, en lege, en tolloffiser og en sjøkyndig person. Karantenekommisjonen kunne beordre skip i isolasjon eller karantene ved epidemier, som blant annet kopper, tyfus, tyfoidfeber og kolera.
Ved alvorlige epidemier kom kommisjonen sammen og administrerte hjelpearbeidet. Når epidemien var over ble kommisjonen oppløst. Ved sunnhetsloven av 16. mai 1860 ble byene pålagt å opprette en fast sunnhetskommisjon, og karantenekommisjonen ble lagt inn under sunnhetskommisjonen. Når sunnhetskommisjonen behandlet karantenesaker, skulle den utvides med en tolloffiser og en sjødyktig person. Ved slike situasjoner stod karanteneloven over sunnhetsloven, og isolasjonbestemmelsene ble skjerpet, blant annet ble de syke pliktige til å la seg isolere dersom kommisjonen ønsket det.
Bestemmelsene ble opphevet ved lov av 17. juni 1909 om foranstaltninger mot innførsel av smittsomme sykdommer. Karantenebestemmelsene er i dag innlemmet i forskrift av 27. juli 1956 for hygieniske forhold ombord i fartøyer, samt i smittevernloven av 5. august 1994. Politi, skipskontroll, havnevesen, tollvesen, næringsmiddeltilsyn, veterinærvesen og andre myndigheter plikter etter smittevernloven å bistå ved gjennomføringen av eventuelle smitteverntiltak.
Le Temps

Le Temps er en sveitsisk franskspråklig dagsavis. Avisen har et opplagstall på 50 000, og 142 000 daglige lesere. Sjefredaktør siden 1998 er Jean-Jacques Roth. Le Temps utkommer i berlinerformat.
Le Temps ble grunnlagt i 1998, som en sammenslåing av Journal de Genève-Gazette de Lausanne og Le Nouveau Quotidien. Avisen eies av Edipresse og Ringier.
SkyOS

SkyOS er et operativsystem for PC-er. Tidligere var det åpen kildekode, men er nå lukket. Det har eksistert siden 1996, men er nå inne en fullstendig omskrivning av kildekoden.
30. jan 2009 ble prosjektet satt på hold. Det er foreløpig usikkert hvorvidt prosjektet vil fortsette og i såfall i hvilken form.
Bordtennis under de europeiske småstatslekene 2019

Bordtennis under De europeiske småstatslekene 2019 ble arrangert fra 28. mai til 1. juni 2019 i sportsarenaen Dvorana Župa Tivat i Tivat i Montenegro.
Ovesholm

Ovesholm er siden 2015 del av Kristianstad i Kristianstad kommune i Skåne län i Sverige. I 2010, da tettstedet var sitt eget, hadde det 299 innbyggere.
Aruba under VM i friidrett 2015

Resultat

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Lister

Kommunehistorikk

I 1838 ble området inndelt i Vanse (fra 1918 kalt Lista), Farsund, Herad, Lyngdal, Hægebostad, Fjotland, Kvinesdal, Hidra og Bakke kommuner. Flekkefjord ble kjøpstad i 1842. I 1849 ble Sirdal utskilt fra Bakke. I 1893 ble Spind utskilt fra Herad, og Nes ble utskilt fra Hidra. I 1894 ble Gyland utskilt fra Bakke. I 1900 ble Kvinesdal delt i Feda og Liknes kommuner (Liknes fikk navnet Kvinesdal i 1917). I 1903 ble Sirdal delt i Tonstad og Øvre Sirdal kommuner. I 1908 ble Austad og Kvås utskilt fra Lyngdal. I 1915 ble Eiken utskilt fra Hægebostad.
I 1960 ble Tonstad og Øvre Sirdal slått sammen til Sirdal kommune. I 1963 ble Austad og Kvås innlemmet i Lyngdal, Eiken innlemmet i Hægebostad, og Feda og Fjotland innlemmet i Kvinesdal. I 1965 ble Bakke, Gyland, Hidra og Nes innlemmet i Flekkefjord, og Herad, Lista og Spind innlemmet i Farsund.

Byer

Farsund fikk bystatus som ladested i 1795, Flekkefjord som kjøpstad i 1842. Lyngdal fikk bystatus gjennom kommunestyrevedtak i 2002.

Politikk

Lister har tradisjonelt vært en politisk borgerlig region. Særlig har Høyre og Kristelig Folkeparti dominert, spesielt i kystkommunene. Utover 1990-årene vokste også Fremskrittspartiet fram og har siden vært et av de største partiene i regionen. Ved Stortingsvalget i 2013 fikk de borgerlige partiene 66,2 prosent av stemmene, mens de rødgrønne partiene fikk 28,7 prosent. Det ga en borgerlig overvekt på 37,5 prosentpoeng. Ved kommunestyre- og fylkestingsvalget i 2015 var fordelingen 62,7 prosent for de borgerlige partiene, og 32,4 for de rødgrønne partiene – en borgerlig overvekt på 30,3 prosentpoeng.

Stortingsvalgene 1906-1918

Lister var en valgkrets i Lister og Mandals amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Lister valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Lister bestod av herredene Vanse/Lista, Herred/Herad, Spind, Fede/Feda, Hitterø/Hidra, Nes og Farsund med rundt 15 000 innbyggere og 7 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Heteronychus lioderes

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), oval, blankt svart hornbille som overflatisk minner om en tordivel (Geotrupidae). Kjønnene er overflatisk like. Hodet er uten horn, snuten med noen korte tenner. Pronotum er rundet uten horn eller groper, svært fint punktert. Dekkvingene har fine lengdestriper.

Levevis

Larvene lever i jorda, der de spiser røtter og råtnende organisk materiale. Utviklingen tar omtrent et halvt år. Arten kan gjøre en del skade på mais  og ris  i India .

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i det sørlige Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.
Sommerkroppen

Bakgrunn

Sangen kom i stand etter et veddemål mellom Mads Hansen og ishockeyspilleren Erik Follestad i VGTV-programmet Spårtsklubben. De to hadde munnen fylt med vann mens de fikk opplest vitser. Den som ikke klarte å holde vannet i munnen, måtte skrive en låt. Taperen ble Hansen, og han fikk hjelp av Stian Thorbjørnsen, Anders Nilsen, André Jensen og Katastrofe til å skrive låten «Sommerkroppen».
Teksten er ironisk og harselerer med kroppspress og kosmetiske inngrep, og er ment som et spark mot profilerte bloggere og influensere som fronter plastisk kirurgi og kosmetiske inngrep.
Selv om sangen var ment som et humoristisk forsøk på en sommerhit, oppnådde den øyeblikkelig suksess og gikk rett til topps på Spotifys toppliste i Norge. Det første døgnet hadde sangen 435 045 avspillinger – over dobbelt så mange avspillinger som en vanlig listetopp på listen.  Sangen strømmet seg også til gullplate raskere enn noen annen sang har gjort i Norge før. «Sommerkroppen» debuterte på en tiendeplass på VG-lista og gikk deretter til topps uken etter. 
Under VG-lista-showet på Rådhusplassen i Oslo 22. juni 2018 avsluttet låten showet.
Elfenbenskystens herrelandslag i fotball

Historie

Elfenbenskysten ble selvstendig fra Frankrike 7. august 1960, men allerede 13. april 1960 spilte landet sin første landskamp, på Madagaskar. Der vant de 3-2 over Dahomey, nå Benin.
I 1992 tok Elfenbenskysten gull i Afrikamesterskapet i Senegal. De vant da 11-10 over Ghana etter straffesparkkonkurranse. Frem til 2005 var dette den største prestasjonen til laget, men 8. september 2005 sikret Elfenbenskysten seg en plass i VM 2006. De ble slått ut av Argentina og Nederland i gruppespillet. Elfenbenskysten var også kvalifisert til VM 2010,  og kom da på tredjeplass i sin gruppe med Brasil, Portugal og Nord-Korea. 
Elfenbenskysten har deltatt 18 ganger i Afrikamesterskapet. Det har resultert i fire bronse, ett sølv og ett gull. I 2006 kom Elfenbenskysten til finalen i Afrikamesterskapet, men tapte mot Egypt etter straffespark (4-2). I 2008 kom Elfenbenskysten på fjerdeplass etter 4-2 tap mot Ghana.
Elfenbenskystens lag er kjent for å deltatt i (og vunnet) to av de lengste straffesparkkonkurransene i internasjonal fotball. 24 straffespark måtte til i finalen i Afrikamesterskapet i 1992, da Elfenbenskysten slo Ghana 11-10. I 2006 måtte 24 nye straffespark til for å slå Kamerun 12-11 i kvartfinalen i Afrikamesterskapet.
Quinta Avenida (Playa del Carmen)

Quinta Avenida (spansk for «Femte aveny») er ei gågate som utgjør hjertet av strandbyen Playa del Carmen i Quintana Roo i Mexico. Den strekker seg flere kilometer parallelt med strandlinja og huser et svært stort antall restauranter, utesteder, butikker og gallerier.
Veien starter i sørvest i et område hvor flere mindre gågater omkranses av luksuriøse butikker, like ovafor terminalen hvor ferjene til øya Cozumel går fra. Den fortsetter nordøstover forbi Parque Fundadores, hvor blant annet kirka Capilla de Nuestra Señora del Carmen befinner seg. Videre nordøstover, rundt krysset med Calle 12 Norte, er byens tetteste utelivsområde. Deretter går den forbi Calle Corazón, som tidligere var et lite smug ved fortausrestauranter, men som nå er gjort om til et stort kommersielt område. Like eter ligger kjøpesenteret Quinta Alegría. Rundt Calle 34 Norte begynner mengden av restauranter og butikker langs Quinta Avenida å avta, men den fortsetter som gågate helt opp til krysset med Calle 58 Norte. Deretter fortsetter den som bilvei helt til den nordøstlige enden av byen.
Michael Heltzen

Tidlig liv og utdanning

Heltzen var sønn av kjøpmann og rådmann i Kristiania, Helle Mikkelsen og Sophie Cathrine Vogt. Heltzen stammet på både mors- og farssiden fra rike kjøpmannsslekter i Christiania.
Michael Heltzen ble sammen med sin eldre bror Poul Heltzen immatrikulert ved Universitetet i København i 1729. I utstedelsen av et kongelig reisestipendium i 1733 (en reise som skulle vare i 7 år) for å studere berg- og forstvitenskap i Tyskland var brødrenes navn endret til Heltzen.

Karriere

Brødrene vanket i fyrstelige kretser og fikk etterhvert framtredende stillinger. Michael Heltzen kom ved tilbakekomsten til København i 1740 inn i administrasjonen av sølvverket på Kongsberg, der han ble overbergsamtsforvalter og assessor i Overbergamtet. Poul Heltzen ble samtidig utnevnt til kammerråd, og senere konferenceråd og direktør, i Rentekammeret i København. Michael Heltzen ble forfremmet fra bergamtsforvalter til berghauptmann i 1758 og i 1764 ble han oberberghauptmann. Han ble med dette den første norske berghauptmann.
Heltzen grunnla i 1757 det Kongelige Norske Bergseminarium på Kirketorget. Han eide Dyrmyr gård, som han brukte som landeiendom. Han kjøpte en eiendom i Kirkegata, der han bygde en staselig bygning som sammen med to eksisterende bygninger framsto som Michael Heltzens bypalé. Paleet stod der rådhuset ligger i dag. Alle bygningene ble borte under bybrannen i 1810.
Michael Heltzen var en pådriver for byggingen av Kongsberg Kirke. Fra sine studieår i Tyskland hadde han kjennskap til hva som skjedde innenfor europeisk kunst, og det var han som brakte rokokkoen inn i kirkens interiør. For å utføre arbeidet fikk han med seg dyktige kunstnere og håndverkere, som Henrik Bech, Eric Gustav Tunmarck og Niels Thaaning.
Som med kirken, måtte Heltzen også innenfor Sølvverket føre videre det som forgjengeren, Stuckenbrock, hadde startet. Det ble satset på en rekke nye gruver, og aktiviteten vokste. Sølvverkets virkeområde utvidet seg slik at det strakte seg fra Kisgruva i sør til Vatnebrynvatnet i nord, og fra Helgesvann i vest til Dørsjø i øst. Utgifter til lønninger steg i været. Heldigvis for Heltzen ble det i de første årene av hans tid gjort gode sølvfunn, slik at verket viste balanse og til og med overskudd. Etter et rekordår i 1768 var det imidlertid slutt og nedgangstidene begynte. Da var Kongsberg blitt en by med 8000 innbyggere, der 4000 var bergarbeidere. Protestene økte mot den måten Heltzen ledet Sølvverket på. Han skulle til København for å gjøre rede for driften, da han døde 10. september 1770. 
Etter Heltzens død ble det innredet et gravkammer under sakristiet i kirken. I krypten ligger han sammen med sin andre kone og to små barn.

Familieliv

I 1744 ble Heltzen gift med Kirstine Elieson, også hun fra en fremstående Christiania-slekt. Hun døde imidlertid allerede i 1753. Heltzen giftet seg på nytt i 1760, da med den 17 år gamle Helle Margaretha Lachmann fra Christiania. I 1761 fikk de datteren Kiersten Elisa, men hun døde senere samme år. Sønnen Andreas ble født i 1762, men i 1763 døde både fru Heltzen og sønnen.
Alfred Huhnhäuser

Liv

Huhnhaüser tok doktorgraden på en avhandling om Rostocks sjøhandel (Rostocks Seehandel von 1635–1648, 1913), og arbeidet deretter som lærer. I slutten av 1920-årene var han studiedirektør (Oberstudiendirektor) og skoleråd (Oberschulrat) i Koblenz. Etter nazistenes maktovertakelse ble han ministerråd i undervisningsdepartementet (Reichsministerium für Wissenschaft, Erziehung und Volksbildung). Under 2. verdenskrig ble han sendt til Norge som sjef for skoleavdelingen i det tyske rikskommissariatet. I 1944 utga han på oppdrag av rikskommissariatet en bok om den tyske innvandringen til Kongsberg, som skulle innlede en skriftserie kalt Beiträge zur Geschichte des Deutschtums in Norwegen («Bidrag til tyskhetens historie i Norge»). Den inneholder biografiske opplysninger om mange tyskfødte bergmenn. Samme år utga han en samling tyske anekdoter (Kleines Anekdotenbuch). I stillingen i rikskommissariatet planla han å samle alle norske forskningsinstitusjoner under en sentral ledelse, men denne planen ble aldri ført ut i livet.
Han ble i Norge til 1948 og flyttet deretter til sin datter i England. Hun var gift med en skotte, Alexander Peden. I 1949 vendte han tilbake til Tyskland.
Didrik Arup Seip skriver om Huhnhaüser: «I okkupasjonstiden hadde jeg meget å gjøre med dr. Alfred Huhnhaüser, som var sjef for skoleavdelingen i Reichskommissariat. Alt under krigen var det mitt inntrykk at dr. Huhnhaüser gjorde alt han kunne for å hindre overgrep fra N. S. og fra Reichskommissar.» I 1948 skrev han en artikkel i Samtiden om brannen i Universitetets aula i 1943.
I Huhnhaüsers etterlatte papirer ved Universitetet i Sterling finnes det blant annet en dagbok fra 1. verdenskrig og erindringer fra tiden i Norge.
Digital dannelse

Digital dannelse handler i pedagogikken om det å kunne oppføre seg i en internettkultur i tråd med kulturelle forventninger og normer, jmf dannelse, og er slik sett et begrep som kan relateres til nettikette («digital etikette»). Begrepet digital dannelse har et spekter av ulike definisjoner: i noen er digital kompetanse en forutsetning for digital dannelse, mens i andre er det kraftig overlapp mellom de to begrepene.

Ulike definisjoner

Begrepet er bygget på en sammensetning av det «digitale» (nettkulturen, som er i stadig endring) og det bestående, representert ved klassisk «dannelse».
En relativt teknisk orientert definisjon ble presentert i Høykom-utredningen Skole for digital kompetanse – (2003). Her defineres digital dannelse som «… å utvikle evnen til å forstå og bruke informasjon i mange formater fra en rekke ulike kilder når det blir presentert gjennom bruk av IKT» (s. 21).
En definisjon som er mer orientert mot de kulturelle aspektene ved digital dannelse kan gis med utgangspunkt i Wilhelm von Humboldt. Dannelse («Bildung») dreier seg i Humboldts forstand om «å knytte selvet til verden i den mest allmenne, rikeste og frieste vekselvirkning». Den digitale dannelsen kan dermed sies å oppstå i det vi benytter IKT for å realisere Humboldts dannelsesideal. Slik kan digital dannelse forstås som «å knytte selvet til verden ved hjelp av IKT».

Ulike sider ved digital dannelse

Dannelse, så også den digitale dannelsen, brukes gjerne om individers evne og vilje til å innordne seg flertallets normer og kunnskapssyn. Ut fra et slikt ståsted kan den digitale dannelsen handle om å respektere andre på nettet og forholde seg til gjeldende lover og regler.
Med web 2.0 ser en fremveksten av en nye sosiale praksiser på nettet, blant annet knyttet til større åpenhet og deling av informasjon. Et sentralt kjennetegn er at alle kan delta i denne nettoffentligheten. Digital dannelse inkluderer i denne sammenhengen evnen og viljen til å være faglig meningsprodusent i nettoffentligheten, samt å respektere andre på nettet.

Konsekvenser for skolen?

I skolen diskuteres endringer i oppfatninger av dannelse, læring og kunnskapssyn, som en følge av hvordan tilgangen og produksjonen av informasjon endrer seg. Digital dannelse knyttes til refleksjon om kunnskap og identitetdannelse i informasjonssamfunnet - en tilnærming som reflektere bruken av IKT i metalæring, kommunikativ kompetanse, sosial kompetanse, etc.
I læreplanene for grunnskolen har innsatsen i stor grad vært rettet mot ferdigheter - jmf stortingsmelding, og som ble lagt til grunn for læreplanene fra 2006. Digital dannelse har i denne sammenhengen blitt brukt som et begrep av de som ønsker en bredere forståelse av hvordan den digitale teknologien bør forstås og brukes i undervisningssammenheng.
Tetraeder

Tilfeller

Et regulært tetraeder er en type der alle fire sidene er likesidede trekanter, og er en av de fem platonske legemene. Et likebeint tetraeder, også kalt en disfenoide, er et tetraeder der alle fire sidene er likebeinte trekanter. Et trirektangulært tetraeder har rette vinkler som tre sidevinkler på ett hjørne.

Formler

Hvis a er sidelengden til et regulært tetraeder, er arealet A, volumet V og høyden h gitt ved:

Avstumpingssekvens

Dette er en sekvens som viser et tetraeder som stumpes ned til et oktaeder og tilbake til tetraederet. Dette viser at tetraederet er dualt til seg selv.