google/wiki40b huggingface dataset:
Fortjenstordenen (Senegal)

Fortjenstordenen (fransk: Ordre du Mérite) er en senegalesisk orden innstiftet 22. oktober 1960 til belønning av innsats til Senegals beste. Ordenen rangerer etter Løveordenen. Den tildeles av Senegals president.

Insignier

Ordenstegnet for Fortjenstordenen består av en forgylt, svartemaljert femtagget stjerne, med kuler i endene og med stråler i vinklene mellom taggene. Midtmedaljongen er i gull og viser et baobabtre omgitt av en grønnemaljer bord med omskriften «REPUBLIQUE DU SENEGAL» i den øvre buen og nasjonalmottoet «UN PEUPLE UN BUT UNE FOI» (ett folk, ett mål, én tro) i den nedre halvbuen. På revers har midtmedaljongen Senegals flagg som motiv.
Ordenstegnene har samme utforming, men varierer i størrelse og er opphengt i bånd av forskjellig utforming avhengig av grad. Ordensbåndet er grønt med en smal, gul midtstripe. 
Ordenstegnene er utformet etter samme modell som insigniene for Løveordenen, men har annet motiv i midtmedaljongen.

Tildeling

Fortjenstordenen kan tildeles for sivil så vel som militær innsats og for innsats i offentlig så vel som privat sektor.
Mary av Danmark

Ekteskap

Den 8. oktober 2003 ga Dronning Margrethe sin offisielle tillatelse til at kronprins Frederik kunne gifte seg med den på det tidspunkt australsk-britiske statsborger Mary Elizabeth Donaldson. Paret ble viet i Københavns domkirke 14. mai 2004.
Gambias riksvåpen

Gambias riksvåpen har vært i bruk siden 18. november 1964. Det viser to løver som holder en øks og en hakke, og støtter et skjold som avbilder enda en øks og en hakke, i kryss. Oppå toppen av skjoldet er plassert en heraldisk ridderhjelm med en oljepalme (et viktig tre i Gambia) som hjelmtegn. Nederst er det nasjonale mottoet: «Progress - Peace - Prosperity» (Fremskritt - Fred - Velstand).
De to løvene representerer Gambias kolonihistorie, som del av det Britiske imperiet. Øksen og hakken symboliserer viktigheten av jordbruk for Gambia. De anses også å representere de to største etniske gruppene i landet: Mandinka og Fulani.
Agon Mehmeti

Malmö FF

Mehmeti spilte første kamp i Allsvenskan for Malmö FF 31. mars 2008, mot IFK Göteborg. Første kamp med scoring kom mot Kalmar FF, hvor han snudde kampen med to scoringer i kampens sluttminutter. I 2009-sesongen startet Mehmeti få kamper, men scoret fem mål som innbytter i løpet av sesongen. I 2010-sesongen startet Mehmeti i 23 av 30 kamper for Malmö FF. Han ble lagets toppscorer da Malmö FF vant Allsvenskan, og hadde 14 scoringer for klubben, hvorav elleve i serien. 2011-sesongen ble ikke like suksessrik som den han hadde året før. Med skadeproblemer og en kontrakt som var i ferd med å utløpe, scoret Mehmeti fire mål på 21 spilte kamper. Mehmeti fornyet ikke kontrakten med Malmö FF.

Italienske klubber

Palermos sportssjef Luca Cattani bekreftet signeringen av Mehmeti 9. november 2011. Mehmeti gikk til klubben 1. januar 2012, da overgangsvinduet ble åpnet. Mehmeti bekreftet 11. november samme år at han hadde undertegnet en femårsavtale med Palermo. Mehmeti spilte første kamp for Palermo 8. januar 2012.
Den 30. august 2012 ble Mehmeti lånt ut til Novara, i en avtale hvor den italienske vingspilleren Luigi Giorgi ble lånt ut til Palermo.

Landslagsspill

Mehmeti har spilt landslagskamper for aldersbestemte landslag for Sverige. Mehmeti, som kan spille for både det albanske og svenske landslaget, har ikke valgt landslag ennå.
Antonio Juliano

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Italia. Han ble europamester i fotball i 1968.
Porslinsrummet

Porslinsrummet er et utstillingsrom i Drottningholms slott. Rommet ble innredet etter initiativ fra Oscar II for hans samling av fajanse fra 1700-tallet og sto klart i 1897.
Rommets farveskala er holdt i blå nyanser og veggdekoren, som var en gave fra slottets tjenestemenn til kongens 25-års regjeringsjubileum, ble tegnet av arkitekt Agi Lindegren. Midt i taket vises det store riksvåpenet og på den åpne peisens front finnes kongens kronede speilmonogram O II R S (Oscar II Rex Sueciae). Under står det Anno Domini MDCCCXCVII (1897), årstallet da rommet sto ferdig.
Brorparten av samlingens fajanser inngår i den så kalte Nordstjärneservisen og er laget ved Rörstrands porslinsfabrik på midten av 1700-tallet. Nordstjernen brukes fra slutten av 1600-tallet som et symbol for den svenske kongen. Midt i rommet står et ovalt bord med større fat fra Rörstrand og Mariebergs porslinsfabrik. Den hvite bordoppsatsen på platå som vises midt på bordet er laget på Rörstrand i 1770.
Over den åpne peisen finnes blant annet to avlange lampetter i blå-hvit fajanse fra Rörstrand, men selve lysholderne mangler. Foran peisens gnistfanger står en nattstolbøtte (innsatsen til datidens toalettstol), den er produsert på Rörstrand i hvit fajanse med blå blomsterdekor.
Rhea Perlman

Bakgrunn

Perlman ble født i New York City som datter av Adele and Philip Perlman. Hennes far er skuespiller og hadde blant annet en mindre birolle som en av stamgjestene i komiserien Cheers. Hun har i tillegg en søster, Heide Perlman, som arbeidet som manusforfatter på samme serie. Hun har siden 1982 vært gift med den kjente skuespilleren Danny DeVito og har tre barn med ham (f. 1983, 85 & 87).
Rhea Perlman har studert drama ved Hunter College i New York.

Karriere

Perlman filmdebuterte i 1972 i kortfilmen Hot Dogs for Gauguin (sammen med Danny DeVito) og fikk sin TV-debut i 1976 via TV-filmen Selling of Vince D'Angelo (regissert av Danny DeVito). Hun spillefilmdebuterte i 1979 via en liten birolle i den ukjente komedien Swap Meet. Utover 1970-tallet hadde hun mindre biroller i en rekke TV-filmer før hun i 1979 fikk en gjesteopptreden som figuren Zena Sherman i den kjente komiserien Taxi. Hun gjentok rollen fire ganger frem til 1982.
I 1982 nådde Perlmans karriere nye høyder da hun fikk rollen som den hissige og rappkjeftede servitrisen Carla Tortelli i den kjente amerikanske situasjonskomedien Cheers. Hun fikk i løpet av de 11 årene som serien gikk internasjonal kjendisstatus. Rollen skulle også innbringe henne fire Emmy-priser og ytterligere seks nominasjoner. Perlman var en av bare fire som var med fra begynnelse til slutt i serien. Som Carla gjestet hun også komiserier som St. Elsewhere (1985), The Tortellis (1987), Disneyland (1990), The Simpsons (1994) og Frasier (2002).
Rhea har hatt en mer beskjeden karriere etter Cheers, men en kan nevne hennes sentrale rolle i filmkomedien Canadian Bacon fra 1995. I perioden 1996-97 hadde hun hovedrollen som Pearl Caraldo i den kortlivede komiserien Pearl. Serien ble nedlagt etter en sesong grunnet sviktende seertall. Det kan også nevnes at hun hadde hovedrollen som baskeballtrener i dramafilmen Sunset Park (1996), og samme år en sentral rolle i familiekomedien Matilda. 
I 2008 hadde Perlman en birolle i familiefilmen Beethoven's Big Break, samt en gjesteopptreden i krimserien Law & Order: Special Victims Unit.
Rhea har også noen sceneopptredener, blant annet i The Tale of The Allergist's Wife (New York, 2002) og en London-oppsetning av Boeing Boeing.

Forfatterskap

Rhea Perlman er også forfatter av den illustrerte barnebokserien Otto Undercover og har hittil publisert seks i serien.
Bergen bystyre 2015–2019

Bergen bystyre har i perioden 2015–2019 et flertallsbyråd utgått av Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Opposisjonen består av Høyre, Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet De Grønne, Rødt og Senterpartiet.

Partioverganger

I mars 2018 meldte to av Miljøpartiet De Grønnes bystyrerepresentanter (Randi Amundsen og Diane Berbain) og to vararepresentanter (Fredrik Sundt Breien og Janet Wiberg) overgang til Sosialistisk Venstrepartis bystyregruppe. MDG har dermed fått redusert sin gruppe fra fire til to, mens SV har økt sin fra fem til syv. I november samme år meldte også Sondre Båtstrand seg ut av partiet og fortsatte som uavhengig bystyrerepresentant .
I august 2018 meldte to av Kristelig Folkepartis bystyrerepresentanter (varaordfører Marita Moltu og Elisabeth Leirgul) overgang til Partiet De Kristne, som dermed har en gruppe på to representanter i bystret. KrFs gruppe er redusert fra fire til to representanter.
Partifordelingen i Bergen bystyre er dermed blitt slik: Ap 26, H 15, SV 7, Frp 6, V 4, KrF 2, MDG 2, PDK 2, R 2, Sp 1. Byrådspartiene Ap, KrF og V har ikke lenger flertall.

Kandidatkåringen

Velgernes kumuleringer medførte at Stig Hammersland, Endre Tvinnereim, Sonja Irene Dyrkorn, Jan Davidsen, Line Berggren Jacobsen, Nils Gunnar Knudsen og Rolf Jens Brunstad kom inn for Arbeiderpartiet istedenfor Hallgeir Utne Hatlevik, Odd Rambøl, Veman Abdulaziz, Henry Berg, John Brattåker, Tor Andreas Bremnes og Anne Charlotte Valaker Bruheim. Natacha Vallebona Rivera ble kumulert opp fra 73.- til 27.-plass og er nå 1. vara.
For Høyre ble Eivind Hermansen, Didrik Fasmer, Anine Frølich og Robert Monsen kumulert inn istedenfor Geir Kaland, Kenneth Stien, Chris Jørgen Rødland og Alfa Merethe Sefland. Trude Drevland ble kumulert opp fra 2.- til 1.-plass, Henning Warloe fra 4. til 3., Norvald Visnes fra 8. til 6. og Asle Wingsternes fra 10.- til 9.-plass. Jacob Mæhle ble kumulert opp fra 31.- til 16.-plass og er 1. vara, han er også Unge Høyres fylkesleder i Hordaland.
For Frp kom Silje Hjemdal inn istedenfor Christian Haugen som nå er 1. vara. For SV kom Kerim Hestnes Nisancioglu inn istedenfor Andreas Madsen Berg som nå er 1. vara. For KrF kom Trygve Birkeland inn istedenfor Harald Breistein som nå er 1. vara. For MDG kom Ingrid Fjellberg inn istedenfor Øystein Bønes, Petra Helgesen er 1. vara. For Venstre kom Åsta Årøen inn istedenfor Njaal Neckelmann som nå er 1. vara. For Rødt ble Torstein Dahle kumulert opp fra 2.- til 1.-plass, Marte Teigen er 1. vara. Laila Melkevoll er 1. vara for Sp.
Fergesambandet Flakk–Rørvik

Flakk–Rørvik er et fergesamband på 715Fylkesvei 715 mellom Flakk i Trondheim og Rørvik i Indre Fosen kommune, begge i Trøndelag. Overfarten går over Trondheimsfjorden og tar omtrent 25 minutter. Fra 1. januar 2019 trafikkeres ruten av FosenNamsos Sjø som er et datterselskap av Torghatten ASA. Fra 2011 til 2018 ble sambandet trafikkert av Fjord1 A.S. Også før 2011 ble ruten trafikkert av FosenNamsos Sjø. Fra 2019 brukes de to hybridferjene MF «Munken» og MF «Lagatun», i tillegg brukes MF «Trondheim» som C-ferje.

Historie

Fergesambandet ble åpnet i Rørvika øst for Stadsbygd i 1978 med Fosen Trafikklag som operatør. Selskapet hadde også ansvar for all bussdrift på Fosenhalvøya. Sammen med hurtigbåtforbindelsen Skansen – Vanvikan erstattet det fergesambandet Skansen–Vanvikan. Trønderbilene ble kjøpt opp av tidligere Fosen ASA (Nå Torghatten ASA) og bussdriften ble overlatt til dem, og fergeselskapet gjennoppsto som FNS (Fosen Namsos Sjø AS). I Fosen Namsos Sjøs periode til 2010 trafikkerte MF «Trondheim», MF «Fosen» og MF «Masfjord» sambandet. Ferga Masfjord ble satt inn ved økt trafikk i fergesambandet.
I 2010 vant Fjord1 A.S anbudet som ble lagt ut av Statens vegvesen. I dette anbudet var forutsetningene at det gikk tre ferjer fast på sambandet. Fjord1 vant anbudskonkurransen. Fjord1 brukte MF «Glutra», gassferga MF «Korsfjord» og MF «Tresfjord». 
Som første fergesamband i Norge fikk fergesambandet fra 4. januar 2010 innført AutoPASS, drevet av Bro- og Tunnelselskapet AS. Alle betalingshus ble tatt ut av drift og man kan kun kjøre gjennom AutoPASS på begge sider av fjorden. Bilister uten AutoPASS ble etterfakturert på grunnlag av registreringsnummeret på kjøretøyene. Det ble også mulig å betale ombord.
Fra 2019 brukes de to hybridferjene MF «Munken» og MF «Lagatun», i tillegg brukes MF «Trondheim» som C-ferje.
Vendsyssel-Thy

Vendsyssel-Thy eller Nørrejyske Ø er den nest største øya i Danmark og er den delen av Jylland som ligger nord for Limfjorden. Den består av Vendsyssel, Hanherrederne og Thy. Området var delt mellom Nordjyllands Amt (Vendsyssel, det meste av Hanherrederne), Viborg Amt (vestligste del av Vester Hanherred, Thy) og Ringkjøbing Amt (Thyholm). Fra 2007 ble nesten hele området en del av Region Nordjylland, mens den sørligste delen, Thyholm, gikk til Region Midtjylland.
Selv om det geografisk sett er en øy, regnes området tradisjonelt ikke slik av danskene. Man snakker heller om de tre landsdelene Vendsyssel, Hanherred(erne) og Thy.
Området har et areal på 4 686 km², og i 2003 bodde det 306 373 innbyggere her. Her ligger blant annet Hanstholm, Hirtshals og Frederikshavn, som danskebåter fra Norge går til. Fiskeri- og turistbyen Skagen ligger lengst nord, med Grenen som nordligste punkt. Nørresundby er den nordlige delen av Aalborg, som stort sett ligger sør for Limfjorden. 
Etter å ha vært landfast med resten av Jylland siden rundt 1100 ble området en øy igjen den 3. februar 1825, da en stormflo fra Nordsjøen brøt gjennom Agger Tange og skapte Agger Kanal. Sand la seg riktignok i denne kanalen, og den ble helt lukket igjen i 1877, men før den tid hadde Thyborøn Kanal blitt dannet litt lenger sør i forbindelse med en stormflo i 1862.
Veinettet er de senere år bygd ut med henblikk på å fjerne gjennomgangstrafikken fra befolkningsområdene og samtidig få 4- og 6- feltsveier forbi Ålborg, som er den største byen like syd for området og hvor E39 og E45 møtes fra Hirtshals respektive Frederikshavn. Andre større veiutbedringer pr. 2006 finnes langs riksveiene 11 og 29 som tar trafikk fra Hanstholm. En del av det mindre veinettet er merket som margerittruten og går i variert landskap.
Det er ferjeanløp fra Norge til Hanstholm, Hirtshals og Frederikshavn, og fra Sverige (Göteborg) til Frederikshavn.
Landskapet er i vest åpent og gir et forblåst inntrykk. Det er plantet lange trerekker mellom åkrene for å styre vinden. Mange steder er det plantet skog (noe av den som verneskog). Mot østsiden vedlikeholder skogen seg selv, og det kan drives hogst. Klitter, heder og sandmiler gjør landskapet nord for Hjørring og Fredrikshavn til ett egnet mål for turister, men hele kysten mot Nordsjøen har store klitter og sandstrender. I Thy rekker beltet av verneskog på sandgrunn, klitter, heder og myr opp mot 15 km inn i landet, her ble Thy nasjonalpark opprettet i 2008.
Skagens Museum, Brøndums Hotel og Grenen med sitt særegne lys gir dagens besøkende et ekko av gullalderen i dansk og nordisk kunst.
Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa

Handling

Redaktøren for Flåklypa Tidene, Frimand Pløsen, har lovet snø, men når den ikke kommer som avtalt tyr han til hjelp fra oppfinneren Reodor Felgen. Han ønsker en maskin som kan gi hele bygden snø, men Reodor avslår ønsket, til stor forferdelse for Pløsen. Solan og Ludvig vil dermed også ha snø til jul, og får derfor Reodor til å gjennomføre det likevel. Omsider mestrer de det, men en ulykke følger til at Reodor blir usynlig. Reodor klarer midlertidig å få kontaktet Solan, men det etter at han også ble grepet av ulykken, hvor nebbet ble usynlig. Oppfinneren finner etter hvert en oppskrift som funker som et motmiddel, men den tar lenger tid å lage.
Samtidig finner Frimand Pløsen snømaskinen i Reodors verksted og tar den med til byens klokketårn. Han setter den på, men det uvisst om hvor stor kraft og hvor uferdig maskinen er. Etter hvert blir byen mer og mer dekket av snø, men på det punktet hvor hele Flåklypa nesten forsvinner vil han ikke skru den av. Grunnen til dette er at han finner et avisoppslag på at en by er dekket i snø mye mer betraktelig enn kun vanlig snø.
Når Reodor Felgen og Solan prøver å skru den av blir de tatt til fange av Pløsens presserobot. I dette øyeblikket er det kun Ludvig igjen som kan redde dagen. Han samler all motet han har og kommer seg inn etter å ha brukt usynlighetsmiddelet til Reodor. Presseroboten finner dem og jager dem ut igjen, uten å skru av maskinen. Reodor, Solan og Ludvig gjør et nytt forsøk, men i det Reodor og Solan blir dratt vekk er Ludvig alene - igjen. I et fullt race med presseroboten klarer han etter hvert å skru av maskinen og redde Flåklypa. Ludvig lærte omsider at alt er ikke så farlig som det ser ut til.
Postei

Postei er fin farse av kjøtt, lever eller fisk. Postei servert i formen som den er stekt i, blir ofte kalt for terrin. Finere posteier får gjerne betegnelsen pâté.

Leverpostei

Leverpostei er postei som inneholder lever. Den leverposteien som produseres for salg er normalt laget av griselever og fett flesk. Leverpostei kan også lages med storfe- og fuglelever.
Kyllinglever er mye brukt i store deler av verden.
Columbia Energy gasskraftverk

Columbia Energy kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Nord-Carolina i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 630 MW, fordelt på 1 blokk med 2+1 moderne gassturbiner. Operatør er Calpine Corp.
Utstyret er vesentlig levert av General Electric og Toshiba. Anlegget ble bygget ut i årene 2000–2004. Brenselkilden er naturgass.
Ophryops

Utseende

Middelsstore, lange og tynne, blanke, gulaktige trebukker. Antennene er lange og tynne, pronotum forholdsvis smalt og tilsmalnende forover.

Utbredelse

Gruppen er endemisk for New Zealand.
Russofobi

Russofobi eller russerfiendtlighet er en negativ holdning eller frykt for Russland, russere eller russisk kultur. Det er et uttrykk for fremmedfrykt mot russere og er det motsatte av russofili.
I media eksisterer det et bredt spekter av klisjér om Russland og russere generelt. Flere av disse stereotypene ble utviklet iløpet av den kalde krig og ble brukt i den politiske krigen mot Sovjetunionen. Flere av disse fordommene eksisterer fortsatt og viser seg ofte når russiske relasjoner blir diskutert.
Negative synspunkter om Russland i massemediene kan på lik linje med de negative stereotypene av russerne, skape et bilde der russerne er 
innrammet som fienden. Selv flere tiår etter at den kalde krigen ble avsluttet blir fortsatt russerne fremstilt som  «Hollywood's go-to villains».

Meningsmåling

I oktober 2004 annonserte den internasjonale organisasjonen Gallup Poll en meningsmåling over negative holdninger ovenfor Russland og russere. Meningsmålingen viste at det fortsatt eksisterte en sterk base med negative holdninger om russere i Europa og vesten generelt. På globale basis viste det seg at Russland var det minst populære landet blant G-8 landene. Den prosentvise delen av landenes befolkning som hadde en veldig eller en delvis negativ holdning til Russland var 73 % i Kosovo, 62 % i Finland, 57 % i Norge, 42 % i Tsjekkia og Sveits, 37 % i Tyskland, 32 % i Danmark og Polen, og 23 % i Estland. Samlet i disse landene hadde 31 % et positivt syn på Russland.

Syn på Russland i vestlig media

Noen russere og vestlige kommentatorer har uttrykt bekymring av at de vestlige mediene har et altfor negativt syn på Russland. Noen russere har til og med gått så lagt som å kalle det «war of information». I 1995 reporterte the Pew Research Center for the People and the Press at medienes dekning av Russland og dets president Boris Jeltsin var i all hovedsak negativ selv om nasjonale meningsmålinger viste at befolkningen i vesten fikk mer positive holdninger til Russland og var stort sett ukritiske til Jeltsin.
The Elder Scrolls III: Tribunal

The Elder Scrolls III: Tribunal er den første utvidelsespakken til Bethesda Softworks' videorollespill The Elder Scrolls III: Morrowind. Den ble lansert 6. november 2002, omtrent et halvt år etter originalen. Tittelen refererer til «de tre levende gudene», kjent som «the Tribunal». Utvidelsen tilfører tempelet (eller byen) «Mournhold» til spillet, som er tilgjengelig gjennom teleportering. Deler av spillsystemet er også forandret. Mest nevneverdig er kanskje en mye forbedret journal, som opprinnelig fikk mye kritikk for å være rotete.
Bloodmoon er navnet på den andre og siste utvidelsen til The Elder Scrolls III: Morrowind.
Colobothina

Utseende

En middelsstor trebukk, tegnet i rødbrunt og lysgrått. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner og er mørkt rødbrunt i midten, lysgrått på sidene. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover med markerte "skuldre", lysgrå med to brede, uregelmessige, rødbrune tverrbånd, grovt og spredt punkterte.

Utbredelse

Arten er kjent fra Honduras, Costa Rica og Panama.
Smørumnedre

Smørumnedre ligger i Nordsjælland og er en by med i alt 18 343 innbyggere (2008). Smørumnedre tilhører Region Hovedstaden og fungerer som en drabantby til Hovedstadsområdet. Tettstedet inkluderer i dag den tidligere nabobyen Måløv, og ligger dermed i tre forskjellige kommuner.
Prodidomidae

Utseende

Små edderkopper (1,8-5 mm). Kroppen er mer eller mindre kledt med skinnende skjell og hår. De har åtte øyne som danner to tverr-rader. Paret bakerst i midten er flate, sølvaktige og mer eller mindre uregelmessig formet: trekantede, ovale eller uregelmessig rektangulære. Av spinnvortene består det fremre, ytre paret av bare ett ledd. Disse spinnvortene sitter gjerne mye lenger foran på bakkroppen enn de øvrige, og er lange og rørformede (underfamilien Molycriinae).

Levevis

Disse edderkoppene lever på bakken, der de jakter på byttet. De spinner ikke fangstnett. De fleste er nattaktive, men den maurlignende slekten Myandra er dagaktive. Slekten Zimiris er knyttet til menneskeboliger og er spredt i varme områder over det meste av Jorda.
Arten Lygromma anops fra Galápagos-øyene lever i huler og mangler helt øyne.

Utbredelse

Familien er utbredt i alle verdensdeler, men mangler i Mellom- og Nord-Europa.
I Sør-Europa (Kanariøyene innbefattet) er det funnet 11 arter. Familien er særlig artsrik i Australia, der det er beskrevet 137 arter.
Primitive tider

Primitive tider er et norsk arkeologisk tidsskrift som utkommer i Oslo en gang årlig. Det tar sikte på å være et oppdatert organ for – først og fremst – norsk arkeologi. Det inneholder vanlige artikler, bok- og artikkelanmeldelser og debatter. Navnet kommer etter Haakon Sheteligs bok om steinalderen, Primitive Tider, som kom ut i 1922.
Narrepollinering

Narrepollinering ("deceptive pollination") er en pollineringsstrategi der ei plante sender ut signaler om en belønning den ikke har og på denne måten narrer dyr til å besøke blomstene i den hensikt å oppnå belønningen. Selv om blomstene ikke har belønningen dyret leter etter, bidrar dyret til pollinering av blomstene ved å frakte pollen fra en blomst til en annen. Narrepollinering kan ses på som en form for mimikry (batesisk), der en art etterlikner en annen for å dra fordeler av noen av den andres egenskaper.

Evolusjonært

Narrepollinering er en risikabel strategi (fra plantenes "synspunkt") fordi besøkerne vil slutte å besøke planter de aldri får belønning fra. Planter med denne pollineringstrategien er derfor avhengig av at "den ekte varen" er vanligere enn lureriet eller at den ekte varen ikke er tilgjengelig i det hele tatt. Eksempler på det første er marihand og rød skogfrue, mens flueblom er et eksempel på det siste. Marihand og rød skogfrue er trolig avhengig av å forekomme i lavere frekvens enn planta/plantene de etterligner slik at pollinatoren som regel får belønning og dermed fortsetter å søke belønning fra samme kilde. Flueblom, som ikke etterligner en annen plante, men derimot en hunnveps, er trolig avhengig av å blomstre før de ekte hunnvepsene kommer fram om våren og dermed kan utnytte de "uerfarne" hannvepsene.

Typer

Marihandslekta er et eksempel på en form for generell mimikry fordi marihandplantene ser ut som nektargivende planter uten å ligne spesielt på noen bestemt art. Rød skogfrue er imidlertid et eksempel på en spesialisert mimikry der blomstene hos denne ganske nøyaktig etteraper en bestemt art, nemlig fagerklokke (når dette ikke synes opplagt for det menneskelige øye skyldes dette at våre øyne er følsomme for andre deler av lysspekteret enn disse plantenes pollinatorer – f.eks.: vi ser rødt godt, men overhodet ikke ultrafiolett).

Mat

Den trolig vanligste form for narrepollinering er den der plantene sender ut signaler om at de har mat til belønning for besøkere. Signalene kan være visuelle eller i form av duft.

Substrat for avkom

En annen ganske utbredt form er planter som skiller ut duftstoffer som etterligner substratet larvene til insektene lever i. I myrkonglefamilien og Rafflesiaceae finnes flere arter som lukter av ekskrementer eller råtnende kjøtt, og som således tiltrekker seg insekter som legger egg på slike steder.

Sex

En annen ganske utbredt form er planter som etterligner et insekt (som regel et hunninsekt) og som oppsøkes av et annet insekt i den hensikt å oppnå parring.