google/wiki40b huggingface dataset:
Nettsommerfugler

Utseende

Middelsstore til ganske store (vingespenn 25 – 120 mm) sommerfugler, forholdsvis robuste. Kroppen har ofte lange, men glisne, oppstående hår. Hodet har nokså lange, fremstrakte labialpalper, velutviklet sugesnabel og antenner som er nokså kraftige, markert klubbeformet og rundt halvparten så lange som forvingene. Som hos de aller fleste Nymphalidae er forbeina redusert. Vingene er store, vanligvis med bølgete eller flikete ytterkant. De er gjerne ganske fargerike. Grunnfargen er oftest oransje, rødlig eller svart, med tverrbånd og/eller flekker i forskjellige farger, ofte inkludert blått. Mange har en bord av halvmåneformede flekker langs vingekantene. Larvene er vanligvis mørke, kledt med mer eller mindre lange, forgrenete pigger.

Levevis

Disse sommerfuglene er vanligvis gode flyvere, som gjerne besøker blomster. Mange av de nordlige artene (neslesommerfugl, admiral, dagpåfugløye, hvit c, av og til også tistelsommerfugl) har larver på brennesle (Urtica dioica), ellers kan larver finnes på mange ulike urter, busker og trær. De piggete larvene lever gjern selskapelig, og lager løse silkespinn der de oppholder seg når de ikke er ute og spiser. Piggene ser ut til å beskytte dem mot de fleste rovdyr, derimot er de ofte svært utsatte for snylteveps som legger egg på dem. Mange av de nordlige artene overvintrer som voksne sommerfugler, i barksprekker, hule trær, uthus og andre lite frostutsatte steder. Andre, som de vandrende artene admiral og tistelsommerfugl, har ikke denne evnen og fryser i hjel om høsten i nordlige strøk.

Vidt utbredte vandrere

En del Nymphalidae kan vandre over lange avstander, mens andre er mer stedbundne. Av de artene som forekommer i Norge er admiralen (Vanessa atalanta), tistelsommerfuglen (Vanessa cardui) og sørgekåpen (Nymphalis antiopa) kjente vandrere. De to førstnevnte kan ikke overleve vinteren i Norge, mens sørgekåpen overvintrer. Innflygingene av admiral og tistelsommerfugl til Norge er praktisk talt årvisse og noen ganger så store at disse sommerfuglene er de tallrikeste sommerfuglene i Sør-Norge om sommeren og høsten. Den vandrende slekten Vanessa finnes over hele verden, særlig er tistelsommerfuglen vidt utbredt. Den forekommer praktisk talt over alt der det ikke er altfor kaldt og er kanskje det insektet som har spredt seg videst uten menneskets hjelp.
Tollekniv

Tollekniv (av norrønt tálguknifr til tálga ‘telgje’), er en tradisjonell slirekniv til telging (forming, spikking).
Bladet ble formet i jern, med innlagt plate av stål til eggen. Dermed fikk en smidig montasje som kunne ta og holde på en skarp egg og innkapslet slik at stålet ikke så lett brakk.
Skjeftet/skaftet var vanligvis i tre, men kunne få forsterkninger i horn eller bein. Noen distrikter hadde knivsmeder som eksperimenterte med utforming av skaftet etter håndens form, mens andre holdt på en oval eller rørformet fasong.
Tradisjonelle, norske kniver har ei beskyttende slire eller holk, som gjerne er i lær, ofte med innpregede eller innbrente dekorasjoner. Slike kniver hørte alltid til det vanlige mannsutstyret. Til finstasen hørte vanligvis en ekstra forseggjort kniv og slire med besetninger av sølv eller nysølv.
Knivsmiing var oftest en bistilling for bygdesmeden. Gode knivsmeder ble ofte velkjente nok til at de var tilnærmet heltidssysselsatt bare med dette.

Andre land

Sørover i Europa, sees mest av tveeggede kniver, som daggert, stilett og dolk (Navnene blir ofte brukt omenannen, alt etter hvilken språkgruppe kniven kommer fra). Solingen i Tyskland leverte knivblader, men knivene derfra var ofte upraktiske i daglig bruk, og ble helst brukt som jaktkniver eller ren pynt.
Både finnene og svenskene er kjent for å lage gode kniver. Best kjent er de svenske knivene fra Mora. Dette hadde sammenheng med at man hadde god jernmalm, og god styring på fremstillingsprosessen. Masseproduserte morakniver var før utstyrt med rødt treskaft, men kommer nå med blått formstøpt plastskjefte. Sliren var før i kraftig impregnert fibermateriale, men er i dag i plast.

Våpen og verktøy

Fra gammelt ble kniven brukt som universalredskap. Den kunne kutte, forme, slakte, sløye fisk, skjære til og stikke huller. I verste fall kunne den brukes som våpen. Tvekamper med kniv er blant annet beskrevet i ættesoger og andre skrifter fra vikingtiden. Diktet Fanitullen beskriver et kjent hendelsesforløp fra bygdenorge fram mot 1800-tallet.
Speiderbevegelsen hadde slirekniv som en del av uniformen. Kniven var utstyrt med sklistopp mellom skaft og blad for at en ikke så lett skulle skjære seg. Småkutt i fingrene var likevel ikke helt til å unngå, mens en lærte seg å håndtere kniv.
I Norge er det i dag forbud mot å bære kniv, dersom en ikke har skjellig grunn for det, så som yrkesbehov eller som del av bunad / uniform.
Nord-Trøndelag fylkes kulturpris

Nord-Trøndelag fylkes kulturpris ble delt ut av Nord-Trøndelag fylkeskommune, og ble første gang delt ut i 1982. Prisen skulle tildeles noen som har gjort en «særskilt og fremragende innsats for kulturlivet i Nord-Trøndelag». Prisen besto av skulpturen «Jækta» laget av Nils Aas, et diplom formgitt av Steinar Berg og 30 000 kroner (per 2012).
Jury for prisen var fylkestingets tildelingskomité, og prisen ble vanligvis delt ut på årets siste møte i fylkestinget. Alle kunne foreslå kandidater til prisen. 
«Opp gjennom årene har en rekke av fylkets mest kjente kulturpersonligheter mottatt prisen», skrev Trønder-Avisa i 2008. Trønder-Avisas journalist Guri Hjulsted skrev før prisutdelingen i 2010 at «lista over prisvinnere forteller at musikk og scenekunst er dominerende kunstsjangere i Nord-Trøndelag.» Da Frode Estil fikk prisen i 2010, var han den første idrettsutøveren som fikk den.
Oomela

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia (New South Wales, Queensland).
Maria Magdalena församling

Maria Magdalena er en församling (sogn) i Stockholms stift på Södermalm i sentrale Stockholm. Sognekirken: Maria Magdalena kyrka som ligger på hjørnet av Hornsgatan og Bellmansgatan med postnr 11847.
Yad Mordechai

Historie

Samfunnet ble grunnlagt i 1930-årene av Hashomer Hatzair-medlemmer fra Polen og i starten organiserte de sesg selv i en kibbutz kalt Mitzpe Yam nær Netanya, som ble grunnlagt i 1936. Men de 14 målene med jord som kibbutzen fikk var for lite til å utvikle kibbutzen. Den ble derfor flyttet til et område nær Ashkelon i desember 1943 og den nye bosetningen ble oppkalt etter Mordechai Anielewicz, som døde i kampene mot nazistene mens han var kommandant i Żydowska Organizacja Bojowa i Ghettoen i Warszawa. Under den arabisk-israelske krigen i 1948 ble kibbutzen angrepet av Egypt i slaget ved Yad Mordechai.
Det står en statue av Anilewicz i kibbutzen, plassert ved siden av det gamle vanntårnet som er bevart etter at det ble ødelagt av egypterne. Kibbutzen har også et museum for Anielewicz og kampene i ghettoen, i tillegg til slaget ved Yad Mordechai.
Kvakksalver

En kvakksalver er person som driver legevirksomhet uten faglig utdanning eller autorisasjon. I utvidet betydning brukes kvakksalveri generelt som personer som fusker i et fag og later som om de har evne til å utføre behandling selv om de mangler fagkunnskap. Betegnelsen kvakksalvere brukes gjerne om personer som foreskriver eller selger remedier som ikke virker eller som er skadelige. Betegnelsen brukes gjerne nedsettende, og brukes både om personer bevisst villeder (tilsvarer sjarlatan) og personer som selv tror behandlingen har reell virkning.
Den tidligste lovregulering av kvakksalveri var rettet mot omreisende leger.  Etter at legeutdanning i den vestlige verden ble standardisert og legene ble autorisert ble begrepet etter hvert brukt som en nedlatende betegnelse på folkelige helbredere. I dag er det først og fremst former for alternativ medisin som ikke har vitenskapelig dokumentert virkning, som omtales som kvakksalveri. 
Ordet kvakksalver stammer fra nederlandsk kwakzalver som egentlig betyr «som tukler med salver». Kvakk stammer fra kwakken som betyr «bevege seg langsomt eller usikker; kludre, forfuske»

Kvakksalveri i Norge

Kvakksalveri var forbudt etter forordninger av 1672 og 1795, men ble tillatt ved lov av 29. april 1871, med forskjellige begrensninger.
Fra 2004 ble den norske såkalte «kvakksalverloven» (lov av 19. juni 1936 nr. 9 om innskrenkning i adgangen for den som ikke er helsepersonell til å ta syke i kur) opphevet. Denne loven ble fra samme dato erstattet av lov om alternativ behandling av sykdom.
Forfatterstudiet i Tromsø

Forfatterstudiet i Tromsø, eller Forfatterstudiet ved Universitetet i Tromsø, er et høyskolekurs innen skjønnlitterær skriving, og er en del av Det kunstfaglige fakultet ved Universitetet i Tromsø.
Jan Steen

Hans liv

Steen ble født i Leiden. Hans velstående katolske familie var ølbryggere   og drev i to generasjoner vertshuset The Red Halbert. Jan var den eldste av (minst) åtte barn. Som sin mer berømte samtidige  Rembrandt van Rijn, gikk han på latinskole og ble student. Undervisning i maling fikk han hos Nicolaes Knupfer (1603–1660), en tysk historie- og figurmaler i  Utrecht. Inflytelse fra Knupfer sees i Steens komposisjoner og fargebruk. Inflytelse fra  Adriaen van Ostade og Isaac van Ostade er sannsynlig; begge malte scener fra hverdagslivet på landet, og begge bodde i Haarlem. Om Steen virkelig fikk undervisning hos disse er ikke kjent. 
I 1648 grunnla Jan Steen og Gabriël Metsu et laug for bildekunstnere, et Sint-Lucasgilde, i Leiden. Ikke lenge etter ble han assistent hos landskapsmaleren Jan van Goyen og flyttet inn i hans hus i Bierkade i Den Haag. 3.oktober 1649 giftet han seg med van Goyens datter Margriet, som han fikk åtte barn med. Steen arbeidet med sin svigerfar til 1654, da flyttet han til Delft, der han drev bryggeriet De Slang ("Slangen") i tre år, men uten særlig suksess. 
Steen bodde fra 1656 til 1660 i Warmond, like nord for Leiden, og fra 1660 til 1670 i Haarlem og i disse 14 årene var han produktiv. 
Steens hustru døde i 1669 og faren døde i 1670. Samme år flyttet Steen tilbake til Leiden hvor han ble boende resten av livet. Da kunstmarkedet kollapset i kriseåret 1672 åpnet Steen vertshus. I april året etter giftet han seg med Maria van Egmont, som ga ham enda et barn. I 1674 ble han oldermann i lauget han hadde vært med å stifte. Jan Steen døde i Leiden i 1679 og ble gravlagt i familiens gravsted ved Pieterskerk i Leiden.

Hans arbeider

Dagliglivet var Jan Steens hovedmotiv. Mange av hans genrebilder er så livlige at det nærmer seg kaos.  "Et Jan Steen hus" (een huishouden van Jan Steen), betyr et rotete hus, og ble et ordtak på nederlandsk. 
Subtile hint i maleriene antyder at Steen ønsket å advare heller enn til å invitere til å kopiere handlingene som vises. Mange av Steens malerier har referanser til gamle hollandske ordtak eller til litteraturen. Han brukte ofte familiemedlemmer som modeller, og han malte enkelte selvportretter som er svært avslørende. 
Steen tok også opp en rekke andre motiver: Han malte historiske, mytologiske og religiøse motiver, portretter, stilleben og naturscener. Hans portretter av barn er vel kjent. Han er også kjent for sin mesterlige behandling av lyset, og de små detaljene, særlig i pelsverk, persiske tepper og andre tekstiler.
Steen var produktiv, han malte om lag 800 bilder; omkring 350 av dem er bevart. Hans arbeider hadde høy anseelse i samtiden, og ble derfor godt betalt. Han hadde ikke mange elever, bare en er kjent, nemlig Richard Brakenburgh. Arbeidene hans var til inspirasjon for mange kunstnere.
Destroyer-krigsmerket

Historie

Merket ble introdusert 4. juni 1940 av Storadmiral Erich Raeder for offiserer og mannskap på marinens jagere. Merket ble også utdelt til mannskap på torpedobåter og motortorpedobåter inntil MTB-krigsmerket ble innført i 1941. Ca. 6000 merker ble utdelt.

Design

Merket ble designet av Paul Casberg fra Berlin. Som modell for skipet på merket brukte han flaggskipet «Zerstörer Wilhelm Heidekamp Z-21» som ble senket 10. april 1940 i slaget om Narvik. Selve merket består av en oval ekekrans hvor fronten av skipet passerer i kransen fra høyre mot venstre. Øverst er Wehrmacht-ørnen med hakekors i klørne. Først ble merket produsert i buntmetall, senere sink. Ekekransen og ørnen er gullfarget mens båten og havet er sølvfarget. En tøyversjon eksisterte også, 54mm x 42mm, for bruk i tjeneste.
Beijing nasjonale vannsportssenter

Arkitektur

Vannkuben ble først designet av PTW Architects, CSCEC International Design og Arup med Engineers Arup. Strukturen, som består av et stålskjelett, ble bygget av CSCEC (China State Construction Engineering Corporation). Strukturen er den største ETFE-strukturen i verden med over 100 000 m² ETFE-puter som bare er en tiendedels millimeter tykke, 
Ytterveggen er basert på Weaire-Phelan-struktur, en skumstruktur som er dannet av såpebobler. Mønsteret er dannet ved å ta et tverrsnitt gjennom skummet, og det ble valgt i stedet for Kelvin-skum fordi den mer komplekse Weaire-Phelan-strukturen resulterer i mer uregelmessig, organisk mønster enn tverrsnitt gjennom det regulære Kelvin.
Senteret vil hadde en kapasitet på 17 000 under lekene, som ble redusert til 6 000 etterpå. Det har total flate på 65 000 kvadratmeter og dekker totalt 3,12 hektar.

Øvelser under sommer-OL 2008 som arrangeres i hallen

Under Sommer-OL 2008 ble det arrangert øvelser i svømming, stuping og synkronsvømming i senteret. Vannpolo var også opprinnelig planlagt her, men ble flyttet til Ying Tung Natatorium. Svømmeøvelsene under de paralympiske sommerleker 2008 vil også bli avholdt her.
WWE Hall of Fame

WWE Hall of Fame, ble lagd i 1993. Hall of Fame var i borte i åtte år fra 1996 – 2004. Hall of Fame seremonien foregår kvelden før årets høydepunkt i WWE, nemlig den største PPV av dem alle: WrestleMania.
Fra Hall of Fame startet har 68 WWE Wrestlere blitt introdusert.
Blant dem er det blant annet fire tag team.
Magerholm

Magerholm er et sted i bydelen Emblem i Ålesund. Opprinnelig den østligste gården i bygda Emblem som tidligere var del av Borgund kommune. Før Hesseberg ble overført til Borgund i 1916 var Magerholm på grensen til Skodje. Gården lå trolig øde etter svartedauden til omkring 1550. Stedet er nevnt i skriftlige kilder i 1603 som «Mogerhollm». Navnet kommer av en nå landfast holme.
Magerholm er nå et knutepunkt for samferdsel og har det mest trafikkerte sambandet i Møre og Romsdal. Stedet fikk veiforbindelse i 1840. Magerholm ble i 1937 ferjested for sambandet til Sykkylven (ferjesambandet Sykkylven–Magerholm) på fylkesvei 60. Den første ferjekaia ble bygget i 1931 på privat initiativ, MRF overtok drift av ferjen i 1932 og dette var det første helårs ferjesambandet i Møre og Romsdal. Opprinnelig gikk rutebåt til Aure (Sykkylven sentrum) og Straumgjerde (innerst i Sykkylvsfjorden), og også noen turer til Festøya. Da veien mellom Stranda og Sykkylven åpnet i 1937 og ga forbindelse fra Stranda til Ålesund over Magerholm. Fra 1952 gikk det ferje mellom Magerholm og Ikornnes. Før helårsveien mellom Stryn og Skjåk ble åpnet gikk trafikken fra Nordfjord til Østlandet om Hellesylt og Magerholm til Åndalsnes.
Det er kalkstein i berggrunnen ved Magerholm og det ble drevet utvinning på 1800-tallet. Det var kalkbrenneri i Magerholmvika. Ifølge Hans Strøm ble brutt sandstein til bryner og kleberstein ble brutt til bruk i smier.
CONCACAF Gold Cup for kvinner 2006

CONCACAF-mesterskapet i fotball for kvinner (CONCACAF's Women's Gold Cup) i 2006 ble spilt mellom 19. og 26. november. Det var den sjuende gjennomføringen av CONCACAF-mesterskapet, og det tredje under det nye navnet «Gold Cup». Arrangementet, som ble arrangert i Miami og Los Angeles i USA, hadde langt færre kamper enn tidligere, da bare seks lag kvalifiserte seg til selve mesterskapet. Turneringen fungerte også som kvalifisering til VM i 2007, men ikke som kvalifisering til OL. Det ble holdt en egen, separat OL-kvalifisering året etter. Vinnerlaget og nummer to kvalifiserte seg direkte til VM, mens lag nummer tre gikk til siste kvalifiseringsrunde mot det fjerde beste laget i Asiamesterskapet om den siste plassen.
USA vant turneringen. Canada kvalifiserte seg som finalist, og Mexico gikk til kvalifisering mot Japan.

Karibisk kvalifisering

Også kjent som Karibiacupen i fotball for kvinner. Det var to ledige plasser for de 22 deltakende landene.
Richard Hatch

Skuespillerkarriere

Hatch begynte sin karriere ved Los Angeles Repertory Theater. Han spilte på off-Broadway i flere stykker og musikaler og vant OBIE Award for sitt arbeide i PS Your Cat Is Dead i Chicago.  Han spilte også i flere amerikanske såpeoperaer som Dynastiet, All My Children og Santa Barbara.

Battlestar Galactica

Hatch spilte rollen som Captain Apollo i den første utgaven av Battlestar Galactica fra 1978. Han var også med på å skrive en serie med bøker basert på Battlestar Galactica der hans første rollefigur Captain Apollo erstatter Adama som leder av Galactica.
I 2003 ble TV-serien fra 1970-tallet, Battlestar Galactica brakt tilbake til live, selv om det i første omgang var i form av en tre timer lang miniserie. Hatch var i utgangspunktet skeptisk til den nye utgaven, men endret etterhvert syn. Miniserien ble etterhvert en pilot for den nye sciencefictionserien Battlestar Galactica og Hatch dukket tidlig opp i rollen som Tom Zarek, en politisk aktivist og dømt terrorist som etterhvert klarer å komme seg inn i den politiske ledelsen i flåten. Battlestar Galactica ble filmet for det meste i Vancouver i Canada og varte i fire sesonger, med Hatch med i alle.
Lada (gudinne)

Etymologi

Betydningen av ordet «Lada/Lado», om det faktisk finnes en, er uklar. Hypotetiske urslaviske *ladъ, i betydningen «harmoni, samstemt», noe som kan avledes til «vakker» etc, men er av ukjent opprinnelse.
Chaetacosta

Utseende

En nokså liten, kompakt, brun trebukk. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner. Dekkvingene er noe tilsmalnende bakover, kledt med korte, mørke hår. Beina har tykke, klubbeformede lår.

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Brasil.
Sober

Sober (fra latin, «edru») er et uttrykk som betegner at en person er nøktern eller måteholden, også brukt i betydningen edru, Han var sober nok til å kjøre, dvs. han var edru nok til å kjøre.
Sober kan også bety korrekt eller uklanderlig.
Sukkerspinntåken

Sukkerspinntåken (teknisk benenvelse IRAS 17150-3224) er en protoplanetarisk tåke i stjernebildet Skorpionen. Avstanden til tåken er ukjent.
Boeing 777X

Design

I konstruksjonsplanene for Boeing 777X inngår utforming av kabinen med detaljer som opprinnelig ble introdusert med Boeing 787 Dreamliner. Disse omfatter større vinduer enn tidligere kommersielle fly, økt kabintrykk tilsvarende lufttrykket ved 1 800 meters (6 000 fot) høyde, større takhøyde og høyere luftfuktighet. Strukturelle endringer av det opprinnelige 777-flyskroget er nødvendig for å muliggjøre implementering av disse designforbedringene samt større kabinbredde. Det er planlagt at 777X skal utstyres med innklappbare, tilbakestrøkne vingetipper slik at det kan plasseres i samme størrelseskategori som dagens 777-maskiner.

777-8X

777-8X ligger lengdemessig mellom 777-200ER og 777-300ER, er utrustet med seteplass til om lag 350 passasjerer i en konfigurasjon med tre klasser og har en rekkevidde på 9 300 nautiske mil (17 200 kilometer) eller mer. Denne varianten er ment å erstatte 777-200LR og vil være en direkte konkurrent til Airbus A350-1000. Den innvendige kabinbredden er økt fra 5,87 meter i de tidligere 777-modellene til 5,97 meter i 777-8X. Dette vil gjøre det mulig å innrede kabinen med ti seter i bredden på økonomiklasse, med 46 centimeter (18 tommer) brede seter.

777-9X

777-9X er en ytterligere strukket variant med setekapasitet for over 400 passasjerer i en konfigurasjon med tre klasser og en rekkevidde på mer enn 8 200 nautiske mil (15 200 kilometer). Boeing hevder at den «ikke vil ha noen konkurrent i sitt markedssegment». 777-9X skal etter planen settes i produksjon i 2017 og komme i kommersiell drift i 2020. 777-9X har samme innvendige kabinbredde som 777-8X (5,97 meter), med ti seter i bredden på økonomiklasse og med opptil 46 centimeter (18 tommer) brede seter.
Christin Magnussen

Bakgrunn

Magnussen er eldst av tre søsken i en idrettsfamilie fra Fredrikstad, der hennes to yngre brødre ble ishockeyspillere. Trond Magnussen har flere sesonger som profesjonell spiller fra både Sverige og Tyskland, mens yngste bror, Ole Morten Magnussen, hadde mange sesonger i eliteserien, hovedsakelig for Stjernen.
Magnussen er adjunkt med utdanning fra Norges idrettshøgskole, og har siden 2004 arbeidet som lærer ved Bjerke videregående skole i Oslo, på utdanningsprogram for idrettsfag. Ved skolen er hun prosjektkoordinator for Kompetansesenteret for Idrett og Fysisk aktivitet, som er etablert for å synliggjøre skolen som kunnskapssenter og inkluderende møteplass.
I 2003 var Magnussen ansatt i Oslo Idrettskrets som leder for Gatekamppatruljen i Oslo. I sesongen 2005 – 2006 var hun trener for damelaget til Hadelandsklubben Lunner IL sammen med Stig Quille.
Santalen

Santalen var et magasin for Den norske Santalmisjon. Bladet utkom med varierende periodisitet fra 1883 til 2001, da Santalmisjonen fusjonerte til Normisjon, og magasinet ble videreført i Agenda 3:16.
Bladet gikk i 1912 over fra gotiske til latinske bokstaver. Etterhvert ble det tradisjon for at Santalmisjonens generalsekretær var redaktør.
Fra etableringen ble teologen Bernhard Cathrinus Pauss redaktør for bladet. Hans kone Henriette Pauss fungerte i praksis som assisterende redaktør, og overtok formelt redaktørvervet etter mannens død i 1907 og redigerte bladet til 1912. Fra 1908 ble Ivar Holsvik ansatt som Santalmisjonens sekretær, og fungerte også som redaksjonssekretær for Santalen.

Opplag

Et halvt år etter oppstarten var opplaget ca. 2500 og etter få år hadde det steget til ca. 5000. Per 1977 var opplaget 14 000.
Joan Finney

Bakgrunn

Joan Marie McInroy ble født i Topeka i Kansas som datter av Leonard og Mary Sands McInroy. Hun gikk ut av high school i Manhattan i Kansas i 1942. I 1957 giftet hun seg med Spencer Finney jr. og de hadde tre barn, Sarah «Sally» Finney Timm, Richard Finney og Mary Finney Holladay. I 1978 ble hun uteksaminert fra Washburn University med en grad i økonomisk historie.

Karriere

Fra 1953 til 1969 tjenestegjorde hun i staben til den republikanske senatoren Frank Carlson. Fra 1970 til 1972 tjenestegjorde hun som Commissioner of Elections for Shawnee County i Kansas. I 1972 forsøkte hun uten hell å bli valgt til et sete i Representantenes hus som republikaner. 
Etter at hun byttet politisk syn fra å være republikaner til å bli demokrat tjenestegjorde hun som den første kvinnelige Kansas State Treasurer fra 1975 til 1991. I hennes stab i den første perioden som statskasserer var blant annet Nancy Claggett og Kathleen Boston Cole McCune visekasserere.

Guvernør

Etter at hun overraskende vant over tidligere guvernør John W. Carlin i demokratenes 1990 nominasjonsvalg for guvernør, vant hun over den sittende republikaneren Mike Hayden i hovedvalget slik at hun ble den første kvinne som har slått en sittende guvernør i et vanlig valg i USA.
I tillegg til å være staten Kansas' første kvinnelige guvernør, var hun også Kansas' eldste guvernør ved at hun inntok guvernørstolen i en alder av 65, Kansas' først romersk katolske guvernør og en av de få demokratiske guvernører som var abortmotstandere.
Etter sin periode som guvernør forsøkte hun i 1996 å bli nominert som demokratisk kandidat til å fylle setet til Bob Dole, men ble slått i nominasjonsvalget av Jill Docking, som fikk 75% av stemmene i nominasjonsvalget, men som senere tapte i selve valget til Sam Brownback. 
Joan Marie Finney døde av komplikasjoner ved leverkreft ved St Francis Hospital and Medical Center i Topeka og er gravlagt på Mount Calvary Cemetery i Topeka.
Takashi Takabayashi

Japans herrelandslag

Takashi Takabayashi spilte 9 landskamper for Japans herrelandslag.