google/wiki40b huggingface dataset:
Petra Marklund

Biografi

Hun debuterte allerede som 16-åring med albumet Teen Queen. Siden tok hun artistnavnet September og brukte det i ti år. Men i 2012 gikk hun tilbake til sitt egentlige navn og opplyste samtidig at hun ville synge på svensk. Hennes første singel etter dette, Händerna mot himmelen (2012), skrevet av Joakim Berg gikk til topps på singellista og solgte til platina, 140 000 eksemplarer.
Som September hadde hun en rekke hits, noe som gjorde at hun turnerte intensivt i en periode. Fra 2009 til 2012 bodde hun i London, men så flyttet hun hjem igjen. «...hem efter ett decennium av kuskande över europop-kontinenten. Hem från klubbar, diskotek, festivaler, musikmässor, showcases, tv-soffor och pressträffar i Polen, Tyskland, Norge, Danmark, Litauen, England, Finland, Slovenien, Kina, Spanien, Japan, Grekland, USA, Australien, Irland och alla andra ställen bortom Sverige där hon uppträtt.»
Gjennom årene har hun hatt en rekke opptredener i TV og hun var med i første sesong av TV-serien Så mycket bättre i 2010. I 2011 og 2013 var hun gjesteartist i Allsång på Skansen, som hun i 2014/2015 var programleder for.
Tormodset

Historisk

Gården finnes i skatteliste fra 1598, at det er bruker på gården så tidlig tyder på at gården har eksistert før svartedauden. Endingen på navnet (-set) stammer fra vikingtiden.
Tormodset var ikke eid av brukeren før i 1758, før denne tid var brukerne leilendinger. På slutten av 1500-tallet var det Rosenkrantzslekten som eide gården, men det var flere eierskifter på 16- og 1700-tallet.
Anton Springer

Biografi

Springer studerte filosofi og historie i Praha, hvor han også tok sin avhandling. Efter studiereiser i Italia, Belgia, Frankrike og England vendte han seg imidlertid mot kunsthistorien. I Tübingen skrev han i 1847 en avhandling om Hegels historieoppfatning. Innimellom var han også engasjert i politikken, og igangsatte en pressekampanje mot forbudet mot teateroppføringer i Tübingen.
I 1848 holdt han ved Prahas universitet forelesninger om «revolusjonstidsalderens historie». På grunn av det liberale budskapet i disse forelesningene ble han tvunget til å forlate byen. Efter dette var Springer lektor ved Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität i Bonn. I 1860 ble han professor i kunsthistorie ved universitetet. Åtte år senere fikk han en alvorlig brystsykdom, hvorpå han reiste til Sicilia for å samle krefter. Efter å ha undervist på det nystiftede universitetet i Straßburg, reiste han til Leipzig hvor han i 1873 ble ansatt som professor i kunsthistorie ved det filosofiske fakultetet til byens universitet.

Verk

Springer var en av de første som oppfattet kunsthistorie som et strengt vitenskapelig fag, noe som gjenspeiles i hans kritikk av Herman Grimms literær-romantiske tilnærming til kunsten. Springers biograf i Allgemeine Deutsche Biographie hevder at kunsthistorie sluttet å være en «luksusvitenskap» og vokste til å bli en anerkjent og selvstendig historisk disiplin takket være Springers innsats. Han fordypet seg særlig i vestlig kunsthistorie, og skrev biografier om Rafael, Michelangelo og Dürer.
Som politisk journalist i Østerrike kjempet han imot sentralisering og for kronlandenes selvstendighet. Hans mest kjente verk om Østerrikes historie var Geschichte Oesterreichs seit dem Wiener Frieden 1809 (1865), hvor han fokuserte på Østerrikes svakheter og ulykke. Da han senere slo seg ned i Bonn ble han en ivrig forkjemper for Balkanstatenes uavhengighet.
Marpissa

Utbredelse

Marpissa er utbredt i Europa, Asia, New Zealand, Amerika, Nord-Afrika og Kamerun.

Utseende

Marpissa artene er generelt små edderkopper og mange er ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp og et hode-bryst parti (forkropp), kalt prosoma eller cephalothorax. Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Disse edderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
Xichong

Xichong (kinesisk: 西充县; pinyin: Xīchōng Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Nanchong.
Befolkningen var på 652 997 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 212 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og sørover via Nanchong i Sichuan og ender i Chongqing.
Ska-frika

SKA-frika er et ska/pop/rock-band som har sin tilhørighet i Malvik og Stjørdal. I 2011 ble SKA-frika kåret til trønderske mestere i pop og rock på Rockheim i Trondheim. Bandet spiller egenprodusert skamusikk på klingende trøndersk. Bandet ble startet opp rundt årsskiftet 2009 og hadde sin første spilling på Café Rampa i Hommelvik, mai 2009. Det hele startet som et skoleband der de fleste var studenter ved musikklinja på Ole Vig vgs. Etter hvert som alle ble ferdige på skolen, gikk bandet videre og jobbet med å skrive egen musikk.
Flyulykken i Medan 2015

Ulykken

Flyet tok av fra Soewondo flybase klokken 12.08 lokal tid og styrtet i et nabolag i provinshovedstaden Medan om lag to minutter senere. Ulykkesstedet ligger rundt fem kilometer fra basen. Ifølge air chief marshal Agus Supriatna, sjefen for det indonesiske flyvåpenet, skal piloten ha bedt om tillatelse til å få vende tilbake mot basen før flyet styrtet. Vitner har sagt at flyet fløy over dem tre ganger og at det brant og kom svart røyk fra flyet. Ifølge vitner og indonesiske medier rullet flyet plutselig mot høyre rett etter at det tok kontakt med flytårnet for å be om å få returnere til flyplassen. Et øyenvitne sa at det kunne høres en «veldig høy brølende lyd» fra flyet etter at det rullet over mot høyre, før det «eksploderte på himmelen». Det traff deretter et hotell og en bil. 
Årsaken til ulykken er foreløpig ukjent, men tekniske problemer med flyet virker sannsynlig ettersom mannskapet kort tid før styrten ga beskjed over radio om at de ønsket å fly tilbake til flyplassen. I etterkant av ulykken ble det i Indonesia rettet sterk kritikk mot landets foreldede militærfly og utilstrekkelige sikkerhetsstandarder innen luftfart. 
Ulykken betegnes som den verste med C-130 Hercules i Indonesia, den verste flytragedien i provinsen Nord-Sumatra, den niende alvorlige luftfartshendelsen med et fly av typen C-130 Hercules i Indonesia og den fjerde verste luftfartskatastrofen i Indonesias historie, etter Mandala Airlines Flight 091 (også i Medan), Indonesia AirAsia Flight 8501 og Garuda Indonesia Flight 152.

Flyet

Ulykkesmaskinen var en Lockheed KC-130B Hercules med registreringsnummer A-1310 og serienummer 3616. Kun to indonesiske C-130B (T-1309 og T-1310) fikk betegnelsen KC-130B, som antyder at disse flyene var utstyrt med ekstra drivstoffbeholdere under vingene for lufttanking. Ifølge Supriatna var det forulykkede flyet bygget i 1964 og godt vedlikeholdt, og det ble regelmessig brukt til å frakte personell.

Passasjerer

Flyet var på en rutineflyvning og fraktet militært personell og deres familier som var på rotasjon. En del av passasjerene hadde steget om bord på flyet i Malang, Jakarta og Pekanbaru, og flyet skulle etter planen fly videre fra Medan til Tanjung Pinang, Natuna og Pontianak før retur til Malang. Slike flyvninger er vanlige i Indonesia, og det er også vanlig praksis for familiemedlemmer å reise sammen med militært personell i militærfly.
Valgkrets

Typer valgkretser

Størrelsen på valgkretsene og antall kandidater som skal velges avhenger av valgsystemet som brukes. Med flertallsvalg, som brukes i blant annet USA og Storbritannia, velger hver valgkrets én kandidat. En slik valgordning krever like mange valgkretser som representanter. Valgordningen som brukes i de fleste europeiske land, forholdstallsvalg, har valgkretser som velger flere representanter, og størrelsen på disse varierer. Ved Stortingsvalg i Norge er hvert fylke en valgkrets hvis antall representanter varierer i henhold til ulike kriterier, men med folketallet i bunn, mens i for eksempel Nederland utgjør hele landet én enkelt valgkrets ved parlamentsvalg. 
Stemmekretser kan bli omtalt som valgkretser, og i Norge bruker man offisielt betegnelsen valgdistrikt i stedet for valgkrets for å klargjøre forskjellen. Et valgdistrikt har normalt flere stemmekretser. Ved kommunevalg er en stemmekrets et område som hører til et og samme stemmelokale. Det er viktig at alle adresser er koblet til riktig stemmekrets slik at manntallslistene og utskriving av valgkort blir riktig. 
I systemer med enmannskretser er oppdelingen av valgkretser viktig. Stor tilflytning til en valgkrets kan gjøre velgere i denne underrepresentert, og deling av valgkretsen eller endring av grenser kan være nødvendig for å beholde et forhold mellom antall stemmeberettigede bak hver representant. Valgordninger med enmannskretser er utsatte for manipulering i form av gerrymandering og kan føre til valgskred der populære partier får en uforholdsmessig stor andel av stemmene.
Valgordninger med flere kandidater i hver valgkrets kan ha forskjellige regler. Irland endrer grensene for valgdistriktene etter hver folketelling, mens land som Norge og Belgia bruker eksisterende geografiske grenser og endrer på antall kandidater fra hvert valgdistrikt. Danmark endret sine valgdistrikter som følge av "strukturreformen" i 2007, og landet har 92 "opstillingskredse" og 10 "storkredse". Hvor mange kandidater som skal velges avgjøres ut fra storkretsen, mens hvem som kan velges avgjøres ut fra oppstillingskretsene.

Norge

Norge er delt inn i 19 valgdistrikt. Til stortingsvalg velges det 150 representanter fordelt på disse, samt ett utjevningsmandat fra hvert valgdistrikt.
Antallet mandater som velges til Stortinget fra hver valgkrets bestemmes hvert åttende år basert på folketallet samt antall kvadratkilometer multiplisert med 1,8. Deretter brukes St. Laguës (umodifiserte) metode for å fordele mandatene mellom valgdistriktene.
Ved kommunevalg er kommunen valgkrets, med eget valgstyre, og representanter velges ved listevalg med delvis åpen liste.
Valg til Den norske kirke bruker menighetene som valgkrets.

Storbritannia

En valgkrets eller bare krets (engelsk ward) er i Storbritannia et geografisk område som er representert av en eller flere personer i politiske organer på lokalt nivå. I tillegg til å være den primære geografiske enheten for valgordningen kan en krets også fungere som et administrativt område. I EUs system for statistikk er kretsene på nivå 2.
Nuevo Paysandú

Transport

Ruta 3 forbinder Nuevo Paysandú med Paysandú (sør), Salto og Bella Unión (nord).
Amerikansk Simplex

Amerikansk Simplex (engelsk: American Simplex) var et bilmerke som ble produsert fra 1907 til 1914.
Bilen ble bygd av Simplex Automobile Co, Inc. i USA. Bilen var enkelt bygd, men ble solgt til en høy pris. Bilmerket utviklet seg fra en bilforhandler i New York, Smith and Mabley. De solgte opprinnelig Mercedes, Panhard og Renault, men begynte i 1904 å bygge bilen Smith and Mabley Simplex, først med en 18 hk motor, senere 30 hk. De gikk imidlertid konkurs i 1907 og ble kjøpt opp av Herman Broesel, som hadde en nyutviklet bil med 9,8 liters 50 hk motor. Denne bilen het Simplex. Bilen var stor og eksklusiv, og bare chassiset kostet USD 5.400. En modifisert utgave av bilen gjorde det også svært godt i amerikanske baneløp. Modellene fra 1910 hadde også selvstartingsmekanisme, et trekk som ikke var tilgjengelig hos de fremst konkurrentene, som Cadillac, for enda et år eller to. Fra 1911 bygde de også en variant med 38 hk, og i 1912 kom de med en kraftig motor med 75 hk! 50 hk-modellen ble fortsatt produsert.
Firmaet ble kjøpt opp i 1914, og dette ble slutten på Simplex. Den siste ble bygd i 1917.
Gale-Truls

«Gale-Truls» er en skillingsvise, og var en av de første visene Per Johan Skjærstad samlet inn til plateserien Frem fra Glemselen. Visa om «Gale-Truls» kommer fra Nord-Østerdalen, hvor den ble skrevet i 1833. Han som ble kalt for Gale-Truls, var bare i slutten av tyveårene, da han mistet sin kjæreste i en ulykke på vei over fjellet vinterstid på Tynset. Sorgen tok overhand over gutten, og han ble sett på som en rar enstøing etterpå. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 1 med Helge Borglund og på Frem fra Glemselen kap.21 med Gro Anita Johansen.

Teksten

1.Han bygde sin hytte ved fjellets fot, den gamle rare kar

og rundt om hans hytte trærne gror, hans eneste venner på jord.

2.Han hadde nu boed her i mange år hans gang var bleven så tung.

Matt er hans øye, hvitt hans hår, men han hadde jo en gang vært ung.

3.Han hadde jo været en livsglad gutt med foreldre, søsken og alt.

Men da både lykken og gleden tok slutt, så ble han da Gale-Truls kalt.

4.Når stormen raser mot hyttens tak han gjemmer seg bort i en krok,

han er ikke redd for stormens brak men de minner som innpå han drog.

5.Det var jo en sådan uværsnatt han mistet sin kjæreste viv.

Han strøk hennes brune lokkede hår, hun var død i den stormfulle natt.

6.Han tok ho i favn og bar henne hjem og hvisket så kjærlig og ømt:

Se på meg Ingrid og hvisk mitt navn som du gjorde så mangen gang.

7.Men Ingrid kunne ei lenger le, ei heller ikke hviske hans navn.

Hun så ei sin elskede lå der på kne i snøen og gråt som et barn.

8.Herre vår Gud som styrer alt hjelp meg å bære min sorg,

la meg få møte Ingrid min brud i himmelens kjære hjem.

9.Og siden den dag han sitt hjem forlot, foreldre, søsken og alt

og bygde sin hytte ved fjellets fot, siden er han blitt Gale-Truls kalt.
Reichenau (øy)

Geografi og næringsliv

Reichenauøya ligger vest i Bodensjøen, nærmere bestemt Untersee, mellom Konstanz og Radolfzell. Den er knyttet til fastlandet med en demning oppført i 1838. Demningen ble oppført etter et initiativ av Napoléon III som tilbrakte sine ungdomsår på Schloss Arenenberg på den sveitsiske siden av sjøen.
Øyas høyeste punkt ligger på 438,7 meter over havet og rager ca 43 meter over vannspeilet i Bodensjøen. Reichenau er 4,5 kilometer lang, 1,5 kilometer bred og dekker et område på 4,3 kvadratkilometer. Reichenau er den største i Bodensjøen og mer enn seks ganger større enn den nest største, Lindau. Siden 1980-tallet er øya også den mest folkerike øya i Bodensjøen og har idag (2011) mellom 3 200 og 3 300 innbyggere og dermed ca 60 % av kommunens befolkning.
Det finnes tre landsbyer på Reichenau: Oberzell, Mittelzell og Niederzell. Landsbyene har intet klart sentrum, men er preget av spredt bebyggelse.
I tillegg til turisme består næringslivet hovedsakelig av produksjon av grønnsaker, vin og blomster.

Severdigheter

Klosterkirken St. Maria og Markus i Mittelzell var klosteret Reichenaus hovedkirke og sete for klosterets abbed. Kirken ble innviet i 816. St. Peter og Paulkirken i Niederzell nordvest på øya, er en søylebasilika i romansk stil. Kirken ble ferdigstilt i 1134 og gjennomgikk en omfattende renovering fra 1750 til 1760. Georgskirken i Oberzell er også en basilika og ble opprinnelig oppført ca 900. Borgruinene i Schopflen er fra 1 000 til 1 100-tallet og ligger lengst øst på øya.
Voltinia

Utseende

Små til middelsstore, brune sommerfugler med hvite flekker.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog, men artene i denne slekten kan også forekomme i temmelig tørre områder.
Larvene lever på planter i ananasfamilien (Bromeliaceae).

Fossil art

Det er kjent overraskende få fossiler av dagsommerfugler, men en slik blir plassert i denne slekten. Voltinia dramba er beskrevet fra 15-25 millioner år gammelt rav fra Den dominikanske republikk. Det er verdt å merke seg at gruppen Napaeina ikke lever i Vestindia i dag.

Utbredelse

Slekten er utbredt i mye av Mellom- og Sør-Amerika.
Last Gasp

Last Gasp er et amerikansk forlag basert i San Francisco, grunnlagt av Ron Turner i 1970. Forlaget ble opprettet for å selge og distribuere undergrunnstegneserier, og ble et av de første og siden et av de eldste undergrunnsforlag i verden.

Historie

Last Gasp (som kan oversettet til «Siste gisp») utga som sin første utgivelse Slow Death Funnies #1 den 15. april 1970. Forlaget utga også verdens første tegneseriehefte med kun kvinnelige tegnere, It Ain’t Me Babe. I årenes løp har de utgitt navn som blant annet Tim Biskup, Robert Crumb, Ron English, Camille Rose Garcia, Justin Green, Bill Griffith, Spain Rodriguez, Mark Ryden, Dori Seda, Larry Welz, Robert Williams, and S. Clay Wilson.
Tidlig på 1980-tallet var utga Last Gasp de første bøkene om den amerikanske vestkystens pønkrock. I de siste tiårene hvor undergrunnstegneserier i stor grad blitt et historisk fenomen, og erstattet av såkalte uavhengige eller alternative serier, har Last Gasp blitt et forlag for hovedsakelig kunstbøker.

Dagens utgivelsespolitikk

Situasjonen på 2000-tallet er at Last Gasps personale på 18 mennesker, fast og delvis ansatte, utgir rundt tyve titler i året med fokus på kunstbøker, særlig sær kunst som lowbrow, gatekunst og folkelige uttrykk som tatovering og dekorasjon og malerier på veteranbiler som på amerikansk kalles «kustom kulture», en form for brukskunst.I tillegg utgir forlaget også surrealistiske kunstnere, grafiske romaner, og hva som forlaget selv karakteriserer som «nedbrytende» litteratur.
Hungry Horse-demningen

Hungry Horse-demningen er en demning med et vannkraftverk (pumpekraftverk) like ovenfor Columbia Falls i Flathead River, en sideelv til Clark Fork River. Anlegget ligger i Flathead County, delstaten Montana i USA.
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 428 MW, fordelt på fire turbiner med et fall på 149 meter. Det stod ferdig i 1960. Demningen er 172 m høy og regulerer et kunstig reservoar – Hungry Horse Reservoir på 96 km² – ovenfor det langt større reservoaret Flatheadsjøen (Flathead Lake).
Harerug

Utbredelse

Harerug er vanlig i hele Norge. Den er ikke vanlig i lavlandet sør for Oslo. Den vokser mellom vekslende vegetasjon, og høyt til fjells. På Galdhøpiggen er den funnet i 2280 meters høyde. Elles er den vanlig nord til Jan Mayen, Bjørnøya og Svalbard. Utenom Norge har planten sirkumboreal eller sirkumpolar utbredelse.

Bruk

Både jordstengelen, bladene, fruktene og yngleknoppene er spiselige. Det er mest barn som har pleid å spise harerug. De kan ha tatt opp jordstengelen, putta yngleknoppene rett i munnen eller tatt de med inn og spist de sammen med melk.
Tidlegere hører vi at planten har vært brukt som tilskudd til kostholdet, helst i dårlige år. Yngleknoppene har da blitt tørket, malt og brukt i brødet.
Tørking

Tørking er fjerning av væske fra et fast stoff. Det er tre faktorer som avgjør luftens kapasitet til å fjerne vann fra et fast stoff, mengden vanndamp i luften, temperaturen på luften og mengden luft som passerer over det faste stoffet. Produkter kan tørkes enten ved konveksjon, hvor varm luft som passerer over det faste stoffet, ved konduksjon, hvor varme ledes inn i det faste stoffet, ved trykkfall eller ved bruk av strålingsenergi.

Tørking av mat

Tørking av mat ved hjelp av vind er sannsynligvis den eldste konservereringsmetoden vi kjenner til. Tørking er bruk av varme for å fjerne fuktighet fra matvaren ved hjelp av fordampning, eller sublimering ved frysetørking, slik at den holder seg lenger. Den holder seg lenger siden at fjerning av vannet dreper mikroorganismer og enzymatiske reaksjoner ikke kan forekomme. I tillegg til å ha en konserverende effekt vil også tørking være plassbesparende, og produktet vil ha mindre vekt, Tørking blir ofte brukt i kombinasjon med andre konserveringsmetoder, som salting og speking.
Det finnes svært mange ulike former for tørking av matvarer og valget av tørkemetode avhenger av produktets egenskaper. Blant tørkemetodene finner er

Tørkede produkter

Norge har lange tradisjoner med tørking av fisk, for eksempel tørrfisk. Et annet produkt som ofte tørkes er krydder.
Frukt, bær og sopp, særlig sjampinjonger, steinsopp og traktkantareller, har vært tørket i generasjoner, og i Norge har det vært vanlig å tørke epler skåret i skiver. Importerte varer er tørkede druer (korinter og rosiner), plommer (svisker) og aprikoser. Moderne tørkemetoder har gitt råvarer til frokost- og energiblandinger som tørkede ananas, bananer, kiwi, mango og papaya, i likhet med tørkede bær av mange slag. Soltørkede tomater er også i bruk i norske husholdninger siden 1980-tallet. Grønnsaker tørkes stort sett bare for hurtigmatindustrien, til «posevarer» eller halvfabrikata som supper og gryteretter, men her er tørkemetoden hovedsakelig frysetørring.
Heterogomphus ulysses

Utseende

En stor (ca. 35-60 millimeter), kraftig, svart, blank hornbille, en ev de største og kraftigste artene i slekten Heterogomphus. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et krumt horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet langt mne ganske kraftig og uthulingen stor, med to brede framspring fra pronotum over. Hunnene har én liten knøl på hodet, men ikke horn. Det uthulede området foran på pronotum har kraftig, nettmasket, litt rynkete mikroskulptur og oppstående, brungule hår, undersiden er kledt med lignende hår. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn, hos hannen med et blankt område i midten, hos hunnen er hele pronotum tett og grovt punktert. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er fint punkterte og blanke.

Levevis

Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse

Arten er utbredt i Colombia, Peru og Brasil.
José Carlos Serrão

Karriere

Han har tidligere vært trener for São Paulo, Santo André, Juventus, CRB, Mogi Mirim, Corinthians, Guarani og Marília.
Oncioderes

Utseende

Middelsstore, avlange, matte, brunaktige trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er uten tenner på sidene, mer eller mindre trapesformet. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med stumpvinklede «skuldre».

Utbredelse

Slekten er utbredt i Brasil og Fransk Guyana.