google/wiki40b huggingface dataset:
Formel 1-sesongen 1970

Oppsummering av sesongen

Den nye kileformede Lotus 72 var en meget innovativ bil, og Lotus' nye førstefører, østerrikeren Jochen Rindt, dominerte mesterskapet fram til han omkom under trening på Monza, der han krasjet inn i et dårlig installert autovern like før Parabolicakurven. Hans ledelse i mesterskapet var imidlertid så stor at ingen klarte å hente den inn, og Rindt vant dermed førermesterskapet posthumt, som den første og hittil eneste i motorsportens historie. Etter Rindts bortgang vant Jacky Ickx både Canadas og Mexicos Grand Prix, og sikret seg andreplassen i mesterskapet, etter at han kom tilbake til Ferrari fra Brabham. Hadde han vunnet USAs Grand Prix i stedet for den brasilianske nykommeren Emerson Fittipaldi ville Ickx passert Rindt og vunnet mesterskapet.
I henhold til Matras avtale med Simca ble Tyrrell for 1970 bedt om å bruke deres V12-motor i stedet for Cosworth DFV. Stewart testet Matras V12 og fant at den var underlegen i forhold til DFV-motoren. En stor del av Tyrrells inntekter kom fra Ford, og en annen betydelig andel kom fra det franske statseide oljeselskapet Elf, som hadde en avtale med Renault som utelukket støtte til en Simca-partner. De motstridende sponsoravtalene medførte dermed at Ken Tyrrell ikke hadde andre alternativer enn å kjøpe March 701-chassis som en midlertidig løsning mens han i hemmelighet utviklet sin egen bil. Den første Tyrrell-bilen minnet mye om Matra MS80.
Tysklands Grand Prix skulle etter de opprinnelige planene kjøres på Nürburgring. Som representant for Grand Prix Drivers' Association (GPDA) besøkte Jochen Rindt banen, og kom med en liste av krav for å gjøre den lange og farlige banen tryggere, men eierne av banen etterkom ikke disse kravene. På et GPDA-møte på et hotell i London etter minnegudstjenestene for Piers Courage og Bruce McLaren ble det holdt en avstemning for å avgjøre om man skulle kjøre der, og resultatet ble et nei til Nürburgring. Tysklands Grand Prix ble dermed i all hast flyttet til Hockenheimring, som allerede hadde blitt oppgradert til de nye sikkerhetsstandardene.
Peter Lorre

Bakgrunn

Lorre vokste opp i Østerrike-Ungarn og gikk der på tysk folkeskole. Etter morens død flyttet familien i 1913 til Wien. Der ble han senere bankfunksjonær.

Karriere

Lorres karriere startet som teaterskuespiller på slutten av 1920-tallet ved Berliner Volksbühne  i Berlin under regi av Bertolt Brecht. Gjennombruddet som filmskuespiller kom i 1931 med portrettet av en seriemorder som jakter på småjenter i den tyske filmen M regissert av Fritz Lang.
Som jøde med forbindelse til den venstreradikale Brecht valgte Lorre å forlate Tyskland i 1933. Først flyktet han til Paris, deretter dro han til London og spilte en hovedrolle i en tidlig film av Alfred Hitchcock, The Man Who Knew Too Much. I 1935 kom Lorre til Hollywood der han traff mange av kollegene fra Berlin, som Fritz Lang, Brecht, Marlene Dietrich og Billy Wilder. 
Etter litt startproblemer fikk han suksess som hovedrolleinnehaver i åtte filmer i detektivserien Mr. Moto fra 1937-1939, en serie som liknet på Charlie Chan-serien. Kjente filmer han var med i omfatter blant annet Malteserfalken (1941) og Casablanca, der han spiller Ugarte.
Etter andre verdenskrig fikk han problemer med morfinavhengighet og under McCarthy-tiden ble han mistenkt for å være kommunist. Pengeproblemer på slutten av 1950-tallet gjorde at han var med i en rekke B-skrekkfilmer, noen av disse fikk senere «kultstatus».
Lorre fikk et hjerteinfarkt i 1959 og døde av hjerneslag 1964. Lorre har en stjerne på Hollywood Walk of Fame, ved 6619 Hollywood Boulevard.
Midt i hårdest vinter

Midt i hårdest vinter er den norske oversettelsen av den engelske Christmas carol In the bleak midwinter. Julesalmen ble skrevet av  den engelska poeten Christina Rossetti før 1872 som svar på en forespørsel om et juledikt i tidskriftet Scribner's Monthly. I 1904 kom det med i Rossettis posthume antologi Poetic Works. Da var det allerede blitt en julessalme etter at den ble tatt med i The English Hymnal i 1906 til en melodi av Gustav Holst.  Svein Ellingsen har gjendiktet sangen til norsk. Den står på nr. 55 i Norsk salmebok 2013.
Der Blaue Reiter

Bakgrunn

Vasilij Kandinskij, som var medstifter til den nye kunstnerforeningen, fikk refusert ett av sine bilder (Den ytterste dom) til en utstilling. Foreningen var da dominert av en fraksjon som ikke likte det han laget. Han brøt ut, og fikk følge av Franz Marc, August Macke, Alexej von Javlenskij, Marianne von Werefkin, Lyonel Feininger, og støtte fra andre hold, som komponisten Arnold Schönberg. Selv om gruppen var skriftlig aktive, og blant annet ga ut en kalender i 1912, hadde den intet sentralt manifest. Til de skriftlige bidragsyterne hørte også Paul Klee.

Navnet

Der Blaue Reiter kom dels av Marcs forkjærlighet for hester og dels fordi Kandinskij holdt blå for den mest åndelige fargen. Jo dypere blå, desto sterkere lengsel får sjelen mot evigheten skrev han i 1911.

Ideene

Gruppen som sådan var ikke enhetlig. De ville alle formidle åndelige sannheter gjennom sin kunst, og trodde på forbindelser mellom alle «de skjønne kunster» og på en spontan og intuitiv tilnærming til kunsten. Interessene spente fra middelalderkunst til samtidig nonfigurativ kunst. Det lå i tiden at de dreide mot det abstrakte.

Hva de fikk til

Utstillingene som ble arrangert i 1911 og 1912 ble vist flere steder i Tyskland. Kalenderen inneholdt både primitiv, samtids- og barnekunst foruten essays og dikt. Ett av bidragene var av komponisten Arnold Schönberg. I 1913 arrangerte de der første tyske «høstsalon».

Oppløsning og slutt

Første verdenskrig brøt ut i 1914, og Vasilij Kandinskij, Marianne von Werefkin og Alexej von Javlenskij måtte dra hjem til Russland, der de en tid ble opptatt med å organisere russisk kunstliv etter revolusjonen. Både Franz Marc og August Macke ble drept i kamp på den tyske vestfronten. Gruppen var da i praksis løst opp. I 1923 dannet Kandinskij, Feininger, Klee og Alexej von Javlenskij Die Blaue Vier (De fire blå), som turnerte i USA med foredrag og utstillinger.
Städtische Galerie i Lenbachhaus i München, har en stor samling bilder av medlemmene av Der Blaue Reiter.
Stryknintrefamilien

Kulturhistorie

I kinesisk medisin ble noen arter benyttet mot Ascaris lumbricoides, ved forgiftninger og ved visse fødselsskader.
På 1600-tallet bragte spanske jesuitter frø fra en av artene til Europa. Den arten det da dreide seg om, var Strychnos ignatia, oppkalt etter Ignatius av Loyola, grunnlegger av jesuittordfenen.
I Europa ble plantens innhold snart benyttet i folkemedisinen mot magesmerter, kramper, lever-, milt- og tarm-sykdommer.
Tamil Nadu

Geografi

Delstaten dekker et område på 130,058 km^2 og er den ellevte største delstaten i India. Den grenser mot Kerala i vest, Karnataka i nordvest og Andhra Pradesh i nord. I øst har den en lang kystlinje mot Bengalbukta. På det sørligste punktet på den indiske halvøy ligger byen Kanyukumari, som er en populær turistdestinasjon.
Grus

Geologisk dannelse

Grus er et erosjonsprodukt, og finnes i Norge særlig i forbindelse med israndavsetninger fra siste istid. Grus avsettes også i store mengder langs elver og på strender. Grusavsetninger som overleires og begraves dypt vil etter hvert kunne bli sementert  til en sedimentær bergart kalt konglomerat.
Rishaugen

Rishaugen ved Søndre Holstad gård i Ås kommune i Akershus fylke er en stor gravhaug fra jernalderen. Til haugen knytter seg et kjent sagn om hulderkvinnen Herløg Rishaug (Herlaug Rishaug) som forelsker seg i gårdsgutten Åsulv.
Kjell Gunnar Larsen

Yrke og fagforeningsarbeid

Larsen har bakgrunn som arbeider i aluminiumsindustrien, og gjorde seg først bemerket som fagforeningsleder ved Hydro Aluminium Karmøy Fabrikker.

SOS Rasisme og straffesak

Kjell Gunnar Larsen var sentral da en gruppe AKP-medlemmer overtok sentrale verv i SOS Rasisme tidlig på 1990-tallet, i det som den tidligere ledelsen kalte et «kupp». Fra 1993 var han hovedkasserer, landsstyremedlem, medlem av arbeidsutvalget og daglig leder i SOS Rasisme. Han hadde også en lang rekke andre verv i organisasjonen. Bl.a. var han styreleder i det heleide eiendomsselskapet Aktivisteiendom AS.
Ifølge Dagbladet var Larsen «SOS Rasismes mektigste mann». Både Dagbladet og Klassekampen har skrevet at Larsen går under dekknavnet «Joe S» (eller «Joe»), som ifølge Klassekampen henspiller på vestlige mediers kallenavn på Josef Stalin.
I juli 2011 ble SOS Rasisme anmeldt for bedrageri og falsk forklaring av Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet. Larsen møtte som daglig leder i SOS Rasisme i oktober 2011 i Haugaland tingrett på vegne av organisasjonen, etter at SOS Rasisme hadde blitt saksøkt av LNU for å ha svindlet til seg støtte organisasjonen ikke hadde krav på. SOS Rasisme ble i retten i november 2011 dømt til å betale LNU over ti millioner kroner for å ha lurt til seg offentlig støtte ved å oppgi falske medlemstall. Samtidig tok Namsmannen beslag i 100 prosent av aksjene i selskapet Aktivisteiendom AS, hvor Larsen er styreleder, og i SOS Rasismes kontorer i Haugesund.  SOS Rasisme ble i mai 2013 slått konkurs som følge av dommene mot organisasjonen.
I april 2014 ble Kjell Gunnar Larsen arrestert av politiet og siktet for bedrageri på vegne av SOS-rasisme av over 15 millioner kroner, hvitvasking, boforringelse og bounndragelse i forbindelse med konkursen i SOS Rasisme. I september 2015 ble han tiltalt for grovt bedrageri og grovt økonomisk utroskap.
I dommen av 2. november 2016 ble Larsen frikjent på 20 av 29 tiltalepunkter, men felt på bedrageritiltalen og idømt straff på fengsel i to år, hvorav ett år og seks måneder ble gjort betinget. Larsen har sammen med flere av de tiltalte anket dommen.
Lagmannsretten avviste alle ankene i 2017.

Aktivitet i AKP, RV og Tjen folket

Larsen var tidligere medlem av både AKP og RV/Rødt, men ble etterhvert ekskludert fra de to partiene. Da han ble ekskludert fra AKP i 1997 dannet han gruppen Tjen folket sammen med noen meningsfeller. Tjen folket ble av andre på venstresiden beskrevet som en stalinistisk gruppering som ønsket å holde fast på AKPs ideologi fra 1970-tallet. Tjen folket selv oppfatter seg som de eneste kommunistene i Norge. Larsen ble i 2008 beskrevet som den reelle lederen i Tjen folket. Ifølge Boye Ullmann i Rødt var han «'partieier' i den stalinistiske gruppa», der Henrik Ormåsen da var talsmann. Det ble i 2009 offentlig kjent at han formelt var styremedlem i Tjen folket. Larsen ble i 2018 ekskludert fra Tjen folket som ledd i det Tjen folket beskrev som «et oppgjør med en høyrelinje i forbundet»; i en uttalelse fra Tjen folket ble Larsen anklaget for å være «høyreopportunist» og «tvers gjennom revisjonistisk».
John Terry

Landslaget

John Terry debuterte på det engelske landslaget mot Serbia og Montenegro den 3. juni 2003, og han har per 1. november 2009 spilt 58 landskamper for England, og scoret 6 mål. I 2006 ble han også kaptein for det engelske landslaget.
Bolbaffer

Utseende

Middelsstore til ganske store (i alle fall til 24 millimeter), brede og hvelvede, rødlige tordivler. Hannens pronotum har horn på sidene, men de har ikke horn på hodet. Dekkvingene er hvelvede med fine punktrader.

Levevis

I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, som de fyller med humus eller gjødsel som larvene eter. De voksne billene flyr godt.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Frekhaug hovedgård

Frekhaug hovedgård ligger i Holtermandsvegen 17 på sørøstsiden av Holsnøy i Meland kommune. Hovedhuset er et laftet, toetasjes tømmerhus med valmtak og liggende, hvitmalt panel. Bygningen har en portal i rokokko med initialene CH. Bygningen ble trolig oppført i 1780-årene og er omkranset av gråsteinsmurer.

Historie

På 1700-tallet ble gården Frekhaug eid av en rekke byborgere fra Bergen. I 1780 ble gården kjøpt av skipperborger Cort Abrahamsen Holtermann (1730–1813). Han oppførte trolig hovedhuset på gården og bodde der fast fram til sin døde. Albert Schriver kjøpte deretter gården i 1815. Han bodde her sammen sine tre ugifte søstre. Det finnes nedtegnelser av Elisabeth Welhaven fra et besøk hos Schriverfamilien rundt 1840. Fra 1914 var gården eid av Nordhordland indremisjon.

Fredning

I 1924 ble bygningen fredet av Riksantikvaren. Bygningen hadde dengang «tapeter -som tildels er bevaret- med malte jagtstykker i storstuen, blomster i "Blaastuen" etc». Ifølge Elisabeth Welhavens beretning fra rundt 1840 hadde tapetene motiver med malte hyrdeidyller.

Ombygninger

Hovedhuset ble innvendig ombygget i 1965 og et nytt trappehus ble etablert på den ene kortsiden. I 1976 ble taket lagt om og de opprinnelige teglpannene skiftet til ru betongstein. Bygningen preges i dag av å være sterkt ombygget innvendig, med bare noe bevart listverk og dører, samt deler av et eldre, stjernemønstret gulv i andre etasje. Bygningen brukes i dag som barnehage og eies av Nordhordland Folkehøgskule. 
Prospekttegneren Johan F. L. Dreier har laget et prospekt med Frekhaug i 1812 som viser bygningen i sitt opprinnelige miljø.
Amfi Sogningen

Amfi Sogningen, tidligere Sogningen Storsenter er et kjøpesenter i Sogndal med 60 butikker. Det er Sogn og Fjordanes største kjøpesenter på 27 000 m². 
Senteret ligger like ved riksvei 55 midt i Sogndal sentrum. 
Sogningen Storsenter endra navn til AMFI Sogningen i 2012.
Kielergata

Rollebesetning

Egentlig skulle Kristoffer Joner spilt hovedrollen som Jonas. Joner måtte imidlertid trekke seg fra rollen på grunn av en skade, og Thorbjørn Harr overtok hovedrollen.
Nike (mytologi)

Nike (på gresk Νίκη som betyr «seier») er i gresk mytologi en gudinne som legemliggjorde seieren, også kjent som «Den bevingede seiersgudinnen». Den tilsvarende gudinnen i romersk mytologi er Victoria. Avhengig av dateringen av de ulike myter var hun beskrevet som datter av titanen Pallas og Styx (som representerer vann), og søster av Kratos (styrke), Bia (kraft), og Zelos (iver).
Nike og hennes søsken var nære følgesvenner av Zevs, den fremste guden i den greske gudeverden. I henhold til klassiske (senere) myter, førte Styx dem til Zevs da guden samlet allierte i krigen mot titanene, de opphavelige gudene. Nike tok funksjonen som guddommelig vognkusk, en rolle som hun ofte ble portrettert som i klassisk gresk kunst. Nike fløy over slagmarkene og belønnet seierherrene med ære og berømmelse.
Nike er også sett med vinger i de fleste statuer og malerier. De fleste bevingede guddommer i den greske gudeverden hadde kastet av seg sine vinger ved klassisk tid. Nike var gudinne som representerte styrke, hastighet og seier. Hun var nært tilknyttet Athene, og det er antatt at det var hun som sto i Athenes utstrakte hånd på den berømte statuen av Athene som var plassert i Athens Parthenon. Nike er av de mest vanlige figurer som er portrettert på greske mynter, hvilket også sier noe om gresk selvbevissthet i antikken.
Navn som er avledet fra Nike er blant annet: Nicholas, Nicola, Nick, Nicolai, Nikolai, Nicolae, Nils, Klaas, Nicole, Ike, Niki, Nikita, Nika, Niketas, og Nico.
Brothylus

Utseende

Middelsstore (ca. 20 millimeter), avlange, matt gråbrune trebukker. Antennene er litt kortere enn kroppen. Pronotum er forholdsvis lite og har rundede sider med en tann litt bak midten. Dekkvingene er jevnbrede, delvis kledt med lyse skjell. Beina er forholdsvis korte.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det vestlige USA og nordvestlige Mexico.
Puerto Rico under VM i friidrett 2015

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord)
Freescale ColdFire

NXP ColdFire er en mikroprosessor som er basert på Motorola 68000-serien, og som produseres for innebygde systemer av NXP Semiconductors. Før 2015 ble den produsert av Freescale Semiconductor.
Wayne Rogers

Bakgrunn

Wayne Rogers gikk på Webb School i Bell Buckle i Bedford County i Tennessee, og fortsatte studier til universitetseksamen i historie i 1954 ved universitetet i Princeton i New Jersey. Deretter var han soldat i United States Navy og arbeidet i 1960-årene i New York som kelner og dørvakt, før han bestemte seg for å prøve seg som skuespiller. Denne beslutningen var influert av vennen Peter Falk, som han den gang delte leilighet med.

Filmkarriere

Rogers spilte i både TV og film, deriblant TV-seriene The F.B.I., Gunsmoke og Gomer Pyle, U.S.M.C.. Han hadde fem gjesteroller i Murder, She Wrote og jobbet også som produsent, manusforfatter og regissør. Han fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

M*A*S*H

Rogers trodde først han skulle gjennom audition for rollen som «Hawkeye» Pierce, men etter at han mente at rollen ble for kynisk bad han om å bli testet for rollen som Trapper John. Han ble først fortalt at Trapper og Hawkeye ville være likeverdige hovedroller, men dette endret seg da rollen som Hawkeye til slutt ble besatt av Alan Alda som hadde hatt en langt bedre skuespillerkarriere enn Rogers.
Selv om de to likte hverandre mislikte Rogers hvordan manusforfatterne stadig gav Aldas karakter alle fordeler, både humoristiske og dramatiske. Det første tegnet på dette var da Hawkeye ble utpekt til sjefskirurg, selv om dette var Trappers rolle i filmen og romanen.
Etter tre sesonger bestemte Rogers seg for å forlate M*A*S*H fordi han følte seg mer som en sidefigur enn som en hovedrolle. Han mislikte også at kontrakten hans inneholdt en klausul om at han kunne sparkes om han gjorde noe produsentene mislikte. Han ble stevnet for kontraktsbrudd men saken ble avvist fordi det viste seg at han ikke hadde signert noen kontrakt i hele tatt, nettopp på grunn av klausulen.
I ettertid erkjente Rogers at han angret på å ha forlatt M*A*S*H med tanke på hvor lenge serien gikk; «If I had known it would run that long eleven seasons, I probably would have kept my mouth shut and stayed put.» (Hvis jeg hadde visst at den ville gå over elleve sesonger så ville jeg trolig ha holdt munn og blitt værende).
Etter skuespillerkarrieren klarte Rogers å etablere seg som investor.
Rogers døde nyttårsaften 2015 som følge av komplikasjoner etter en lungebetennelse.
You Got What It Takes

«You Got What It Takes» er en amerikansk sang skrevet av Tyran Carlo, Roquel Davis, Gwen Fuqua, Berry Gordy Jr. og Marv Johnson.
Marv Johnson spilte inn sangen. Den ble utgitt på single og på LP-platen Marvelous Marv Johnson (United Artists) i 1959.

Norsk versjon

Stein Ingebrigtsen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Er du fornøyd med det».

Innspilling

Stein & Inger Lise, Terje Fjærns orkester. Utgitt på LP-platen Hello-A (RCA LPNES 307) i 1972.
Nordrhein-Westfalens landdag

Valgordningen

Landdagen blir valgt etter et personifisert forholdstallsvalg. Landdagsmedlemmene blir valgt i alminnelige, like, umiddelbare hemmelige og frie valg. Landdagen har minst 181 medlemmer. Den kan imidlertid bli utvidet med overskuddsmandater og utjevningsmandater. 
Av medlemmene velges 128 ved direkte personvalg. De øvrige medlemmer velges ved partilister. Hver velger har således to stemmer. Den direkte valgte kandidat blir valgt ved førstestemmen. Andrestemmen avgjør den forholdsmessige størrelsen av hvert parti i den nye landdagen.
Dersom et parti får flere direktevalgte medlemmer til landdagen enn det utfallet av partivalget skulle tilsi, taler man om overskuddsmandater. Samtlige av disse kommer inn i landdagen. Imidlertid mottar da vinneren av partivalget et tilsvarende antall utjevningsmandater, for å opprettholde forholdet mellom partiene. Antallet medlemmer av landdagen vil slik bli utvidet tilsvarende antallet overskudds- og utjevningsmandater.
Bengkulu (by)

Bengkulu er provinshovedstaden i provinsen Bengkulu på Sumatra i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 309 800.
Den var tidligere en britisk garnisonsby kalt Bencoolen på engelsk.

Historie

Det britiske Ostindiakompaniet gjorde i 1685 Bengkulu/Bencoolen til et viktig handels- og utskipningssted for pepperhandelen. I 1714 bygde britene Fort Marlborough i byen; det står der fremdeles. Denne handelsposten ble aldri den suksessen som britene hadde ønske seg; europeerne syntes det var et utrivelig sted som man helst ikke ville komme til – man ønsket slett ikke å «dra dit pepperen gror». Men det var heller ikke nok pepperproduksjon i området til at handelsstedet var særlig rentabelt. Til tross for disse vanskelighetene holdt britene ut, og holdt på byen og området i 150 år. Så, ved en anglo-hollandske traktat av 1824 avgav de stedet til Nederland og det gikk over til å bli en del av Nederlandsk Ostindia. Britene konsentrerte sine regionale handelsinteresser om Malacca i stedet. Som resten av dagens Indonesia forble nederlenderne koloniherrer frem til avkoloniseringen etter annen verdenskrig, bare avbrutt av noen års japansk styre.
Ole Ålgård

Sitater

Per Egil Hegge siterer Ole Ålgård:
«I Sverige er alt som ikke er tillatt, forbudt. I Norge er alt som ikke er forbudt, tillatt. Og i Danmark er alt som er forbudt, tillatt.»
Vanlig neslefly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 32 – 35 mm), grått nattfly. Forkroppen (thorax) er grå med svarte streker. I framkanten er det en tegning som sett forfra ligner et par briller, bak denne et par av høyt oppstående skjellbørster. Forvingen er brunlig grå, midtfeltet noe mørkere. Midtfeltet er avgrenset av kraftige, svarte mellomlinjer med brunlige skyggelinjer som går langs dem. Den indre mellomlinjen er jevnt buet, den ytre nesten rett bortsett fra en liten bue ved framkanten. Ringmerket er stort, svartkantet og 8-tallsformet, nyremerket mindre og svartkantet. I vingespissen er det en svart flekk som blir gjennomskåret av en smal, lys bølgelinje. Bakvingen er grå, lysere ved roten. Larven er naken, lysgrønn med lyse tegninger.

Levevis

Arten har larver som lever på brennesle (Urtica dioica) og arten kan finnes der denne vokser. Arten overvintrer som puppe. De voksne sommerfuglene har en utstrakt flygetid mellom mai og august.

Utbredelse

Den er utbredt over det meste av Europa og videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge er den vanlig nord til Nord-Trøndelag.