google/wiki40b huggingface dataset:
Bank of Israel

Historie

Israel fikk sin selvstendighet fra det britiske mandatområdet «Palestinamandatet» 14. mai 1948. Etableringen av en sentralbank, den gang omtalt som en statsbank, ble diskutert i Finansdepartementet umiddelbart etter at staten Israel ble etablert. Det var mange behov som måtte dekkes, hvorav behovet for en utsteder av valuta var det mest presserende. Derfor ble pengeloven, Bank Notes Ordinance 5708, vedtatt og var gjeldende fra 17. august 1948. Ansvaret for å utstede penger ble gitt til Den anglopalestinske bank, som senere ble omdøpt til Bank Leumi Le-Israel. Banken opprettet to avdelinger, én avdeling for utstedelse av valuta, og én for å administrere Statens utlån. Ved utgangen av oktober 1948 var prosessen med å skifte ut det tidligere Israel Currency Council sin valuta, med Den anglopalestinske bank sin valuta. Øvrige «sentralbankfunksjoner» var på dette tidspunktet tillagt Finansdepartementet.
I 1951 nedsatte finansminister Eliezer Kaplan en komité, som skulle jobbe med etableringen av en statsbank. Kaplan ledet selv denne komiteen. Komiteen leverte en rapport med anbefalinger i september 1952, der de ga sine anbefalinger rundt organiseringen av banken, men også forholdet mellom banken og regjeringen. Rapporten la grunnlaget for sentralbankloven («Bank of Israel Law»), som ble vedtatt av Knesset 24. august 1954. Generaldirektør David Horowitz i Finansdepartementet ledet arbeidet med å utarbeide sentralbankloven. Sentralbankloven trådte i kraft 1. desember samme år, og denne datoen regnes som Bank of Israels offisielle etableringsdato. David Horowitz ble også den første sentralbanksjefen.

Målsettinger

Sentralbankens målsettinger er nedfelt i sentralbankloven. Hovedmålsettingen er prisstabilitet, dvs lav og stabil inflasjon. Øvrige målsettinger er å understøtte regjeringens økonomiske målsettinger, særlig økonomisk vekst, sysselsetting og redusere sosiale ulikheter, såfremt disse målene ikke er i konflikt med hovedmålsettingen om prisstabilitet.
Inflasjonsmålet er 1-3% inflasjon. Inflasjonen fra september 2013 til september 2014 var -1,3 %.
Rally (sportsbil-prototype)

Rally er prototypen til en sportsbil designet av Ralph Lysell. Den ble produsert på Fornebu 1950-51 i lokalene til Norsk Flyindustri AS. Finansavisen skreiv i 2012 at den var «den første norskproduserte sportsbilen».
Karosseriet er lagd i aluminium. I 1951 veide bilen mere enn 870 kg, og den hadde en topphastighet mindre enn 200 km/t. En kuppel av plast er bygd over bilens to seter. Bilen var originalt oppsatt med en V8 motor fra Ford som  var tunet til omtrent 160 hestekrefter. 15 biler av samme type var planlagt. Navnet «Rally» er sannsynligvis «en kobling av navnet» til bilens konstruktør, Ralph Lysell.
Bilen ble utstilt på DesignHall i Stockholm i 2012 sammen med andre av Ralph Lysells pionerarbeider. Bilen og en presentasjon av konstruktøren ble vist på NRKs Filmavisen i 1951.
Bilen ble overtatt av Paul Wiencke, en av prosjektets investorer. Prototypen førte ikke til en videre produksjon, og den var i såkalt daglig bruk i flere år, og den ble tatt ut av trafikk tidlig på 1970-tallet. I 2012 eies bilen av Eirik Bøle på Nesøya. I dag er bilen ulakkert «slik at detaljarbeidet i aluminiumshåndverket kan studeres på nært hold». Finansavisen tror at den originale lakken var svart, mørk rød eller mørkeblå.
Minnemarkeringen i Oslo 22. juli 2012

Minnemarkeringen 22. juli 2012 markerte ettårsdagen for terrorangrepene i Norge 2011. I tillegg til mange lokale arrangementer, minnestunder og avduking av monumenter i flere av ofrenes hjemkommuner, bestod minnemarkeringen i Oslo 22. juli 2012 blant annet av en gudstjeneste i Oslo domkirke og en konsert, «Nasjonal minnekonsert 22.7.12». 
Konserten fant sted på Rådhusplassen i Oslo, og ble produsert av NRK på oppdrag fra regjeringen ved Kulturdepartementet. Haddy Njie var programleder, og konserten ble i Norge fjernsynsoverført på NRK1, NRK2, TV 2, TV 2 Nyhetskanalen og TVNorge. Også svenske SVT 2 og TV 4, finske Yle TV1 samt danske DR1 og TV 2 overførte konserten. I tillegg ble sendingen sendt direkte av flere av landets største nettaviser, deriblant VG Nett, Dagbladet.no og Aftenposten.no.
Politiet og arrangøren anslo at 50–60 000 mennesker kom til Rådhusplassen i forbindelse med konserten.
Moderne voksenpop

Moderne voksenpop (engelsk: adult contemporary, forkortet AC) er en form for populærmusikk preget av melodiøse ballader som spilles mye på amerikanske radiostasjoner rettet mot personer mellom 25 og 54 år. På 1960-tallet var det en vokalpreget popmusikk, på 1970-tallet var det softrock, og siden vært hovedsakelig balladetung radiovennlig musikk med varierende grad av easy listening, pop, soul, og rhythm and blues. Moderne voksenpop er en fortsettelse lett og glatt vokalpop og soft-rock som ble populær på 1960- og 1970-tallet, men en del justeringer som reflekterte utviklingen av pop/rock-musikk generelt.
Det amerikanske musikkmagasinet Billboard definerer moderne voksenpop som likestilt med «Easy Listening». Begrepene skal ikke forveksles med «vakker musikk», som er en instrumental, ikke-jazz som tar eldre og kjente popsanger og reduserer dem til stille bakgrunnsmusikk, gjerne referert til som musak.
Moderne voksenpop tenderer til å ha en frodig, avslappende og meget polerte kvaliteter som framhever melodi og harmonier. Det er vanligvis melodiøst nok til å få lytterens oppmerksomhet, og samtidig harmløst og behagelig nok til å fungere som uforstyrrede bakgrunnsmusikk. Som det meste av populærmusikken er dens sanger vanligvis skrevet i et grunnleggende format bestående av tradisjonelt vers og referng. Formatet støtter seg tungt romantiske, sentimentale ballader som hovedsakelig benytter akustiske instrumenter som akustiske gitarer, piano, saksofoner, og tidvis orkester. Elektriske gitarer er vanligvis svak og lys. Moderne voksenpop på 2000-tallet kan også benytte seg av synthesizere og andre elektroniske instrumenter.
Hill 400

Hill 400 er et 400,8 meter høyt fjell i Bergstein, Tyskland. Navnet er ble gitt etter de allierte under 2. verdenskrig.

Kampen om Hill 400

Kampen om Hill 400 var et slag under 2. verdenskrig under slaget om Hürtgenskogen,mellom styrker fra USA (alliert) og Tyskland (aksemaktene) den 8. desember 1944. Slaget endte med en seier til USA.
Ibsennett

Ibsennett var opprettet som et nettsted for samle og tilgjengeliggjøre stoff relatert til Henrik Ibsen. Nettstedet ble initiert og driftet av Nasjonalforeningen for Ibsensatsingen, og ble formelt åpnet av kulturminister Valgerd Svarstad Haugland i 2002. Ibsennett ble således en møteplass for Ibsendyrkere og -forskere over hele verden med over en million treff pr. måned. Sidene inneholdt nyhetsstoff, nyskrevne vitenskapelige artikler, nettbaserte utstillinger, lenker til filmer og tekstsamlinger på ulike språk, opplysninger om Ibsen som tegner og maler, portrettarkiv og oversatt litteratur (blant annet John Northams oversettelser av Peer Gynt og samtlige Ibsens Poems).
Ibsennett ble i 2005 samlokalisert med sekretariatet for Ibsenåret AS i kontorer i tredje etasje i Arbins gate 1, (i samme bygård som Ibsenmuseet i Oslo). Da sekretariatet ble avviklet sommeren 2007 ble Ibsennett flyttet til Nasjonalbiblioteket i Henrik Ibsens gate 110 og lagt under deres administrasjon.
Fra 2014 ble nettstedet overført til adressen nb.no/ibsen, som opphørte i 2017. En del av sidene ble da forsøkt overført til Senter for Ibsen-studier, men også der skjedde permiteringer fra sommeren 2018. Det opprinnelige nettstedet er således kun bevart som historisk dokumentasjon ved Nasjonalbibliotekets nettarkiv.
Gastrophysa

Utseende

Gastrophysa er små biller, vanligvis under 10 mm lange, oftest svært blanke med utpreget metallglans. Kroppen er oval som bladbillene ofte er, pronotum tydelige smalere enn dekkvingene, som er litt utvidet bakover. Hos drektige hunner er bakkroppen kraftig oppsvulmet.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, som ofte er urter i syrefamilien.
Cecilia (salmebok)

Cecilia (svensk: Cecilia psalmbok) er en salmebok som brukes av Stockholms katolska stift. Navnet er avledet av den katolske helgen Sankt Cecilia, musikkens skytshelgen. Salmeboken Cecilia har utkommet i 1902, 1950 og 1987.
Kulturnett Aust-Agder

Kulturnett Aust-Agder er Aust-Agder fylkeskommunes kulturblogg med oversikt over kulturtilbudet i Aust-Agder. Opprinnelig var det en del av kulturnett.no, men i 2008 ble det et regionalt nettsted for kultur
. I 2011 gikk man over fra en kulturavis til en kulturblogg
. Her presenteres kulturarrangementer, lokale kunstnere og artikler om kulturbegivenheter og -personer i Aust-Agder.
Åpent system

Et åpent system er et system som kontinuerlig samhandler med omgivelsene. Samhandling kan skje ved utveksling av informasjon, energi eller materie. Et system som ikke samhandler med omgivelsene kalles et lukket system.
Challenger 1

Historie

Challengers opprinnelse er fra Shir 2, som opprinnelig ble utviklet for Iran. I mars 1983  leverte Royal Ordnance Leeds (senere overtatt av Vickers) de første vognene til den britiske hæren. I alt 420 ble bygget.

Teknisk

Vognføreren sitter framme i skroget. Skytteren og vognkommandøren sitter på tårnets høyre side og laderen på venstre side.
Challenger bruker Chobham-panser både i skroget og i tårnet.
Kanonen er en 120 mm Royal Ordnance L11A5 riflet kanon, også i bruk i Chieftain. Den kan eleveres fra -10° til +20°. Ammunisjonen inkluderer APDS-T, APFSDS-T, HESH, røykgranater og kaldgranater. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og en til er montert ved vognkommandørens luke på tårntaket.
Motoren er en Perkins Condor V-12 som yter 1 200 hk ved 2 300 omdreininger i minuttet. Den er montert bak i skroget og forsynes av dieseltanker på 1 592 liter.
Breitscheidplatz

Historie

Kort tid etter anleggelsen av plassen reiste keiser Wilhelm II Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche til ære for sin forfar, keiser Wilhelm I av Tyskland. Kirken er bygget i nyromantisk stil. Allerede før første verdenskrig hadde plassen utviklet seg som et viktig kulturelt og kommersielt område.
Etter første verdenskrig var Augusta-Victoria-plassen en viktig møteplass for intellektuelle og kunstnere, spesielt var Romanisches Kafé populær.
Augusta-Victoria-plassen fikk store skader under 2. verdenskrig og Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche ble lagt i ruiner. Etter delingen av Tyskland, ble Augusta-Victoria-plassen liggende i sentrum i Vest-Berlin, og ettersom den provisoriske hovedstaden lå i Bonn, fikk plassen stor symbolsk verdi. Plassen ble omdøpt i 1947 og Gedächtniskirche ble bevart som ruin som en sterk påminnelse om krigens redsler. Kirken fikk sitt moderne nybygg i 1965 under ledelse av arkitekten Egon Eiermann, og fungerer den dag i dag som et viktig minnesmerke.
Plassen fikk på 50-tallet Bikini Haus-komplekset, og senere, i 1965, Europa-Center, på den tiden en av de mest moderne kjøpesentre i Europa, og som begge var viktige i symbolmarkeringen av vestens frihet og vellykkethet. Etter murens fall mistet plassen sin symbolverdi (og sine subsidier). I dag virker plassen noe umoderne, men er fortsatt et populært turistmål med Gedächtniskirche som trekkplaster. Det er de siste årene lagt en rekke planer for utvikling og renovering av plassen.
I dag ligger Breitscheidplatz med Gedächtniskirche i sentrum i Charlottenburg, på sørenden av Tiergarten og Zoologischer Garten Berlin, mellom Kurfürstendamm og Budapester Straße. Plassen ligger rett ved Bahnhof Zoo, bygget i 1882, som i dag er den viktigste S- og U-Bahn-stasjonen i sentrum vest, men som siden åpningen av Berlin Hauptbahnhof i 2006 har mistet sin posisjon som den viktigste jernbanestasjonen i Berlin.
Den 19. desember 2016 skjedde et terrorangrep på Breitscheidplatz. En semitrailer raste inn i folkemengden på julemarkedet på Breitscheidplatz, drepte tolv mennesker og skadet nesten femti.
Kapitolmuseene

Kapitolmuseene (italiensk Musei Capitolini) er en gruppe museer for kunst og arkeologiske gjenstander i Piazza del Campidoglio som ligger på toppen av Kapitolhøyden, som er den høyeste og mest hellige av de syv høydene i Roma. Museene består av tre palazzi, palasshus som omringer på tre kanter inn en sentral, trapesformet piazza, Kapitolplassen, en planutforming som ble unnfanget av Michelangelo Buonarroti i 1536 og utført over en periode på mer enn 400 år. Museenes historie kan bli sporet til 1471 da pave Sixtus IV donerte en samling av betydningsfulle antikke bronseskulpturer til folket i Roma og lokaliserte dem på Kapitolhøyden. Siden da har museenes samlinger vokst til å omfatte et stort antall antikke romerske statuer, inskripsjoner, og andre kunstgjenstander; en samling av kunst fra middelalderen og renessansen; og samlinger smykker, mynter, og andre gjenstander. Museene er eid og administrert av Romas kommune.
I sentrum av plassen mellom de tre bygningene står en enestående rytterstatue av keiser Marcus Aurelius. Det er en kopi da originalen blir huset innenfor Kapitolmuseene. Mange romerske statuer ble bevisst ødelagt på ordre av de kristne kirkeautoritetene i middelalderen; denne statuen ble bevart under den feilaktige tro at den avbildet keiser Konstantin den store som gjorde kristendommen til den offisielle (og eneste) statsreligionen i Romerriket. Derimot står levningene av en kjempestatue av keiser Konstantin inntil den ene bygningen vendt mot piazza. Museet er blant de eldste i verden, og mange av kunstgjenstandene er både unike og helt sentrale verker i verdenskunsten. En av de mest kjente er den etruskiske bronsefiguren av ulvinnen som diet Romulus og Remus.
Boldevins Bilruter

Boldevins Bilruter A/S var et transportselskap som drev gods- og persontrafikk. Selskapet drev busstrafikk i Meløy og Gildeskål kommuner i Nordland, med base i Glomfjord.
Etter at det var blitt brukbar veiforbindelse mellom Glomfjord og Ørnes, påtok verksmester Edvard Boldevin ved smelteverket i Glomfjord seg i 1932 å starte ei bilrute mellom Glomfjord og Ørnes. Sønnene Johan og Edmund Boldevin startet opp bilruta året etter, under navnet Brødrene Boldevin, og den første bussen ble anskaffet i 1935. I tillegg til vanlig busstransport, drev selskapet transport av skiftarbeidere til smelteverket. Selskapet ble omdannet til aksjeselskap i 1969, og endret navn til Boldevins Bilruter A/S. I 1988 hadde selskapet 45 kjøretøy og 55 ansatte.
Saltens Dampskibsselskab kjøpte opp Boldevins Bilruter i 1989. Selskapet skiftet navn til SDS Bil AS, men skiftet senere samme år tilbake igjen til Boldevins Bil. Rundt 1990 ble Saltens Dampskibsselskab kjøpt opp av Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab. Boldevins Bil ble solgt til Nordtrafikk i 1991, og hadde navnet Nordtrafikk Salten AS og Nordtrafikk Buss AS avd. Salten fra 1992 til høsten 2006. Etter at Nordtrafikk Buss ble kjøpt opp av Veolia Transport Norge i 2006, er tidligere Boldevins Bilruter nå en del av Veolia-konsernet, under navnet Veolia Transport Vestfjord Buss avd. Salten.
Etter en anbudsrunde i 2007 er det klart at SB Nordlandsbuss (Saltens Bilruter) skal overta busstransporten i Meløy og Gildeskål fra 1. januar 2008.
Shakedown

En konstruksjon som er utsatt for gjentatte laster kan bryte sammen på grunn av omfattende plastisk flyting, selv om ikke noen av lastene i seg selv er i stand til å forårsake brudd. Når det ikke skjer sier en at konstruksjonen har shakedown. Den er da sikker og vil ikke bryte sammen.

Øvre grense shakedown-teorem

Det er utviklet flere teoremer om shakedown. Øvre grense shakedown-teorem sier at om det eksisterer en fordeling av restmomenter i en ramme som er statisk mulig med null ytre laster, som også tilfredsstiller tre spesifiserte formler i alle tverrsnitt vil en få shakedown. Disse betingelsene er nødvendige og tilstrekkelige for å få shakedown. De to første formlene omhandler inkrementelt brudd, mens den tredje er om alternerende brudd.
Det har ikke vært mulig å knytte kravene til deformasjoner i stedet for moment.
Formlene gjelder for bjelker og rammer med to akser med symmetri og like flytespenninger på trykk og strekk.
Shakedownteoremet er uavhengige av lastrekkefølgen. Det forutsetter at deformasjonene og rotasjonene er små.
Tilstedeværelsen av restspenninger i konstruksjonene, manglende tilpassinger, fabrikkasjonsprosessen eller bevegelser av understøttelser har ikke noe innflytelse på om shakedown opptrer.
Teoremet er påvist av Grüning i 1926.
Taifa

Taifa er en betegnelse som brukes om de forskjellige småkongedømmene som hersket i al-Andalus (muslimsk Iberia) på 1000-tallet fra Córdoba-kalifatet kollapset til almoravidene erobret al-Andalus. Splittelse og kaos i denne perioden ga den muslimske posisjonen på halvøya en varig knekk og var en av hovedfaktorene til at den kristne gjenerobringen, reconquista, lykkes.
Taifaene opprettholdt samme kulturelle nivå som Córdoba-kalifatet, men var militært svake. De var ofte nødt til å betale tributt til de kristne kongene eller betale dem til å angripe rivaler.
Carrera Séptima (Bogotá)

Carrera Séptima eller Carrera 7, også kjent som Avenida Alberto Lleras Camargo, er en av hovedveiene i Bogotá. Den går gjennom byen fra nord til sør.
I nord starter Carrera Séptima i La Caro i Chía kommune, litt over 20 km nord for Bogotás bygrense. Mot sør går den gjennom de administrative distriktene Usaquén, Chapinero, Santa Fe, La Candelaria og San Cristóbal, hvor den ender i Avenida Primero de Mayo i bydelen Veinte de Julio.
Vera Micaelsen

Karriere

Micaelsen arbeidet tolv år i NRK. Der var hun programleder for blant annet Jubalong, Holger Nielsens Metode, VeraVera, Rugekassa og Go' elg. Hun arbeidet ellers med fredags- og lørdagsunderholdning, dokumentarer og andre barne- og ungdomsprogram i radio og fjernsyn. Hun var også fast spaltist i Aftenposten Junior.
Micaelsen skrev flere bøker for og om barn. Hun debuterte som ungdomsbokforfatter med boka Hyperpubertet på Aschehoug forlag i 2013. Hun var ansatt som langfilmkonsulent i Norsk filmfond. Hun var ansatt som seniorrådgiver i Den kulturelle skolesekken.
I februar 2014 fikk Micaelsen diagnosen livmorhalskreft med spredning. Hun fikk strålebehandling som tilsynelatende var vellykket, men kreften kom tilbake høsten 2017.
100 meter under EM i friidrett 2010 – Kvinner

Runde 1

De første 3 i hvert heat gikk videre til semifinalene. De fire siste var de med best tid av resten.

Semifinaler

De første 3 i hver semifinale gikk videre til finale. De to siste var de med best tid av resten.
Icarina

Utseende

Middelsstore (ca. 20 millimeter), mer eller mindre metallisk fargede praktbiller. Kroppsformen er nokså bred. Dekkvingene har markerte punktstriper og er noe sagtakkede i spissen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Møre og Romsdal Boligbyggelag

Møre og Romsdal boligbyggelag (MOBO, fram til 2000 Molde og Omegn Boligbyggelag) ble startet i 14. mai 1946 og er et boligbyggelag som har virksomhet i Molde i Møre og Romsdal og nabokommunene Fræna, Vestnes, Midsund, Aukra, Gjemnes, Eide, Sykkylven, Ålesund og Haram. I 2002 gikk Brattvåg Bustadbyggjelag inn i Møre og Romsdal Boligbyggelag.
Boligbyggelaget har ca. 7 300 medlemmer og forvalter 3 100 boliger i 82 borettslag, sameier og andre selskap.
Møre og Romsdal Boligbyggelag er tilsluttet Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).
Slaget om Taipale

Bakgrunn

Etter at de siste sikringsstyrkene hadde trukket seg tilbake til Mannerheimlinjen, forberedte begge parter seg på den forestående kampen om forsvarslinjen. Mannerheim var stadig utilfreds med sikringstroppenes mangel på aktivitet, og krevde at de skulle utføre flere angrep og nattraid mot de sovjetiske troppene. Begynnelsen av desember var den delen av året som hadde de lengste nettene, og mangelen på signalpistoler og troppenes mangel på kamperfaring og strid i mørke, førte til at offiserene unnlot å gjøre dette. Imens forberedte Meretskov seg på å angripe forsvarslinjen. Han visste at finnene regnet med et angrep mot Summa og Lähde-sektorene, som lå farlig nær Viborg og som ikke var særlig bevokst med trær, og at de derfor hadde de fleste av forsvarsverkene og reserveenhetene her. Han valgte å gjennomføre et kraftig angrep mot Taipale, for så å få reservene til å forsterke Taipale-sektoren og dermed svekke forsvaret ved Summa.
Men den finske 10. divisjon, som hadde tatt opp stilling langs elven Taipaleenjoki, visste at de ikke kunne regne med å motta forsterkninger av betydning. Mannerheim og hans generaler visste nøyaktig hva Meretskovs plan var, og forflyttet derfor ingen reservestyrker til Taipale. Forsvarslinjen ved Taipale lå ved en høydeformasjon som gikk langs Suvantogrenen av Vuoksi-elven i sør og til Ladogasjøen i nord. Langs Suvanto utnyttet finnene høydefordelen. Halvøyen Koukunniemi var ingenmannsland, da dette området var flatt, bart med få trær og sumpete. Ved å la Koukunniemi forbli uforsvart kunne finnene konsentrere sitt forsvar av sektoren, og de håpet dessuten at russerne ville bli fristet av å sette inn hovedangrepet her. Det finske artilleriet hadde derfor lagt en ildplan for å utslette fienden så snart de hadde opprettet et brohode der.

Slagets gang

Det første sovjetiske angrepet mot Taipale fant sted klokken 8.15 om morgenen den 6. desember, etter at det sovjetiske artilleriet hadde nådd frem til fronten. Etter en fire-timer langt forberedende artilleribombardement mot Neosaari, Koukkuniemi og Villakaa gikk stridsvogner fra den sovjetiske 49. divisjon til angrep mot Neosaari ved 11-tiden, hvor oberst Sihvonens JR 28 hadde inntatt stilling. Da de møtte russerne trakk de seg tilbake, men russerne klarte ikke å krysse elven ved fergehavnen Lossi. En time senere krysset sovjetisk infanteri Taipaleenjoki ved Koukkuniemi og fortsatte mot de finske stillingene ved Kirvesmäki. Da styrkene krysset Koukkuniemi kom de under kraftig og presis finsk artilleri- og maskingeværild, og russerne trakk seg tilbake med store tap blant både av soldater og materiell. I løpet av natten gikk finnene til motangrep ved Terentillä og Koukkuniemi uten hell.
Taipale-sektoren var relativt rolig bortsett fra de kraftige sovjetiske artilleribombardementene i de følgende dagene, og det neste store angrepet kom den 15. desember.