Aristippos fra Kyrene

Filosofi

De anekdoter som er fortalt om ham (særlig Diogenes Laertios har gitt mange) er det ingen av dem som gir inntrykk av en person som var kun underlagt sine lidenskaper, men heller en som tok stolthet i å trekke glede fra alle omstendigheter av alle slag, og som kontrollerte fordeler og ulemper av alle former. Det er illustrert og bekreftet av to utsagn av Horatius at for å observere læren til Aristippos er «å bestrebe seg til å tilpasse omstendighetene til meg selv, ikke meg selv til omstendighetene» og at «enhver beskaffenhet i lievet, hver stasjon og omstendighet la seg yndefullt på ham». Således da han ble bebreidet for sin kjærlighet til legemlig nytelse, svarte han at «det er ikke avholdenhet fra behag som er mest, men å beherske dem uten å bli verre.» Da Dionysios, den ene eller den andre, ble provosert av en del av hans bemerkninger, beordret ham til å ta det laveste setet ved bordet, svarte han: «Du ønsker å beære dette setet.»
Hvorvidt han var fange hos satrapen Artafernes, grovt fornærmet og faktisk også spyttet på av tyrannen, kunne nyte gledene ved et festmåltid eller rakket ned på for sin troløshet for Sokrates av sine medstudenter, beholdt han den samme kjølige ro. Han står fram som fornærmende for Xenofon og Platon, slik han er framstilt i førstnevntes dialog Memorabilia, hvor han holdt en posisjon i en diskusjon mot Sokrates som forsvarte overdådig og vellystig behag, og fra sistnevntes dialog Faidon hvor han var fraværende ved Sokrates' død, skjønt han var kun i Egina, 200 stadia fra Athen, noe som uten tvil nevnt som en bebreidelse. Aristoteles kaller Aristippos for sofist, antagelig heller for at han tok penger for sin undervisning enn for å tilhøre sofistisk filosofi. Aristoteles bemerket også en fortelling hvor Platon snakket til Aristippos med overdreven heftighet og at Aristippos svarte med kjølig ro.
Aristippos overførte sin lære til sin datter Arete, som deretter lærte opp og videreførte den til sin sønn Aristippos den yngre som det er sagt hadde redusert den til et system. I sin etikk var Epikuros påvirket av Aristippos, og utviklet som ham en konsekvent hedonisme. Også den samtidige Hegesias, også fra Kyrene, inntok den samme konsekvente hedoisme, men med tillegget at en tilstand av lykke, i betydningen konstant lystbetont tilstand, er i praksis umulig å oppnå, det vil si eduaimonistisk pessimisme.
Diogenes Laertios har på autoriteten til Sotion og Panaitios oppgitt en liste av bøker hvor forfatterskapet er tilskrevet Aristippos, skjønt han sier også at ifølge Sosikrates av Rhodos skrev han ingenting. En del brev som har blitt tilskrevet ham er blitt fastslått som forfalskninger.

Om gammel luksus

Et verks om er blitt tilskrevet til «Aristippos» i antikk tid var et skandaløst verk med tittelen Om gammel luksus (eller Om luksusen til de i gamle dager; gresk: Περὶ παλαιᾶς τρυφῆς). Dette verket, bedømt på de sitater som er bevart av Diogenes Laertios, var fylt med pikante eller usmakelige anekdoter om filosofer og deres påståtte hengivenhet for guttekjærlighet og kurtisaner. Forfatteren støtter sin påstander om Platons ulike erotiske forhold ved sitater av epigrammer tilskrevet filosofen; og kommer med ekstreme påstander om at Periander, tyrannen av Korint, bedrev incest med sin egen mor. At dette verket ikke kan ha blitt skrevet av Aristippos fra Kyrene har lenge vært åpenbart, ikke minst for at forfatteren nevner Theofrastos som levde en generasjon etter Aristippos. men navnet kan ha blitt benyttet av forfatteren for å antyde en forbindelse med den kjente hedonistiske forfatteren.