Max Manus

Cuba, sjømann og vagabond

Manus' far het opprinnelig Johan Magnussen, men etter mange år i utlandet, særlig spansktalende land, endret han navn til Juan Manus. Han flyttet til København og fikk etter hvert fire barn med sin danske hustru Gerda Kjørup. Max ble døpt katolsk, men var ikke-praktiserende. Da foreldrene ble skilt, flyttet Max og søsteren Pia med faren til Oslo. Der gikk Max på Ljan skole fram til han flyttet sammen med faren og søsteren til Cuba hvor Max' onkel var skipshandler.
Etter en tid på Cuba og som sjømann, var han på en lengre tur i Andesfjellene før han reiste tilbake til Norge. Ved vinterkrigens utbrudd meldte Max Manus seg som frivillig på finsk side og tjenestegjorde i Svenska Frivilligkåren. Etter freden i Moskva 1940 ble han dimittert den 9. april 1940, samme dag som den tyske invasjonen av Norge ble innledet.

Motstandsbevegelsen

Under  felttoget i Norge i 1940 kjempet Manus i Gösta Benckerts kompani på Kongsvinger festning og videre i Glåmdalen. Etter kampene i Sør-Norge begynte han å arbeide med illegale aviser (Vi vil oss et land) i motstandsbevegelsen. I januar 1941 holdt han på å bli arrestert i sin leilighet i Vidars gate, og han forsøkte å flykte ved å kaste seg ut av vinduet.
Han havnet på Ullevål sykehus, der han også lyktes i å flykte gjennom vinduet og kom seg etter en lang flukt gjennom Sverige, Russland og Afrika, ombord på troppetransportskipet «Empress of Asia», og ble med rundt Kapp det gode håp, til Canada, hvor han reiste med en konvoi til Storbritannia. Tilsammen tok denne flukten syv måneder.

Giftemål og kontormaskiner

Etter krigen jobbet Manus som livvakt for kongen og kronprinsen. Høsten 1945 dro han og Sophus Clausen til USA for å skaffe seg agentur til kontormaskiner. Sammen startet de firmaet Clausen og Manus. I årene etter krigen ansatte Manus her også landssvikdømte, den mest kjente av disse var Walter Fyrst. Manus gjorde dette etter interne diskusjoner, og var motivert av at dette både var nødvendig forsoning og at disse hadde vist seg faglig dyktige. I 1952 skilte Clausen og Manus lag og firmaet ble splittet i to ulike firma; Sophus Clausen AS og Max Manus AS som nå hadde agentur på Olivetti og Philips. Firmaet eksisterer fortsatt i dag.
Under krigen møtte Max Manus Ida Nikoline «Tikken» Lie Lindebrække. Tikken var datter av fylkesmannen i Bergen og søster av Høyres senere formann, banksjef Sjur Lindebrække. Under krigen arbeidet hun ved den britiske legasjonen i Stockholm og var organisator for de mange Linge-agentene som brukte Stockholm som støttestasjon. Max og Tikken giftet seg i 1947 og holdt siden sammen selv om Manus slet med alkoholproblemer.

Film og dokumentar

19. desember 2008 var det premiere på en biografisk film om Manus. Filmen starter med at Manus kommer tilbake til Norge etter vinterkrigen. NRK laget i 1996 dokumentaren Eventyrlige Max om Max Manus, om et liv som var som et eventyr, men ikke uten prøvelser. Filmen viser også hans turbulente liv før og etter krigen, som sjømann, vagabond, selger og direktør.

Statue

7. juni 2011 ble det avduket en statue av Max Manus på Gyldenløves Bastion på Akershus festning i Oslo. Statuen er initiert av Hilde Enerud ved Unica Art, formgitt av Per Ung og finansiert av Samlerhuset. Avdukingen ble foretatt av Gunnar Sønsteby.