google/wiki40b huggingface dataset:
Horace M. Albright

Bakgrunn

Han ble uteksaminert fra University of California, Berkeley i 1912, og tok senere juridikum ved Georgetown University. Albright giftet seg med Grace Noble, en medstudent, og de fikk to barn.

Karriere

Etter endt utdanning arbeidet han for innenriksdepartementet i Washington, D.C. Albright ble ansatt som juridisk assistent for statssekretæren for nasjonalparker Stephen Mather og bidro i arbeidet med å stifte National Park Service i 1916. Han var blant annet ansvarlig for å anskaffe land til flere nye nasjonalparker i øst. Albright ble senere konstituert direktør for NPS da Mather ble rammet av sykdom. Senere ble han leder for Yellowstone nasjonalpark og i en kort periode Yosemite nasjonalpark. 
Den 12. januar 1929 etterfulgte Albright Mather som nestleder i NPS, en stilling han hadde fram til august 1933. 
Albright gikk deretter over til det private næringsliv og fikk arbeid i U.S. Potash Corporation og U.S. Borax and Chemical Corporation, blant annet som visepresident og administrerende direktør. I denne tiden bodde han i New Rochelle i New York. Han ble portrettert av kunstneren Herbert A. Collins i 1937.
Han ble tildelt Presidentens frihetsmedalje av Jimmy Carter i anledning National Park Services 64-årsjubileum. Medaljen ble presentert 8. desember 1980 av assisterende statssekretær Robert L. Herbst i en seremoni i Van Nuys i California.
Direktiv om markeder i finansielle instrumenter

Direktiv om markeder i finansielle instrumenter (fra engelsk Markets in Financial Instruments Directive, ofte forkortet MiFID) er et EU-direktiv. MiFID trådte i kraft 1. november 2007 og er nedfelt i verdipapirhandelloven. Det skal gi investorer bedre beskyttelse enn de har i dag. Etter den nye loven må alle kunder som handler finansielle instrumenter, klassfiseres etter nærmere bestemte kriterier. Krav til informasjon og rådgivning varierer med kundens profesjonalitet, og regelverket kommer særlig uerfarne investorer til gode.
Eben Eser Kautokeino

Eben Eser Kautokeino er en kristen frikirkelig menighet i Kautokeino, i  Finnmark.  Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Eben Eser Kautokeino ble stiftet i 1986.  Menigheten har 39 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer.  For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro. 
Eben Eser Kautokeino driver lokalradioen, Radio Doaivu, og en ungdomskafé.
Krepsekniv

Krepsekniv er en kniv til å spise kreps med. Krepsekniven har et kort, stivt blad til å skjære og brekke opp krepseskallet med, og den har et hakk i eggen for å få tak til å brekke opp klørne. Krepsekniver har et relativt langt skaft for at kniven skal ligge godt i hånden.
Vest-Saharas flagg

Vest-Saharas flagg ble tatt i bruk som et offisielt flagg 27. februar 1976, da Vest-Sahara ble erklært som en selvstendig republikk.
Flagget bruker de pan-arabiske fargene svart, rødt, hvitt og grønt, og er nesten identisk med det palestinske. I tillegg er flagget utstyrt med en rød stjerne og halvmåne.
Flagget brukes også av frigjøringsbevegelsen Polisario som kjemper for frihet for Vest-Sahara, som ble okkupert av Marokko i årsskiftet 1975-76. Polisarios ledelse holder til i flyktningleirene i det sørvestlige Algerie, sør for byen Tindouf hvor det bor rundt 165.000 flyktninger fra Vest-Sahara.
Johannes Christian Piene

Familie og yrkeskarrière

Han ble født inn i en kjøpmannsfamilie med sterke bånd til embedsmannsstanden i Trondhjem som sønn av kjøpmann og fabrikkeier Caspar Christian Piene (1805–1885) og hustru Lucie Benedicte Bugge (1794–1873). Han var dattersønn av biskop Peder Olivarius Bugge (1764–1849) og søstersønn av katedralskolens rektor Frederik Moltke Bugge (1806–1853). Faren var tysker og kom til Trondhjem i 1820-årene som «reisende representant for firmaer i sin fødestavns industriprodukter, tråd, bånd og tekstilvarer».
Johannes Christian giftet seg i 1859 med Henriette Jacobine Aubert (1838–1912), datter av ingeniørkaptein Frantz Henrik Aubert og Else Sophie Heyerdahl. Hennes farfar var general Benoni Aubert (1768–1832).
Han tok handelsutdannelse i inn- og utland, og ble etterhvert medeier i farens båndfabrikk, som hovedsakelig produserte bånd, lisser og snorer for eksport til Sverige. Fabrikken var lenge byens eneste bedrift i tekstilbransjen, men ble nedlagt i 1906, etter at lønnsomheten ble borte som følge av at mellomriksloven ble opphevet.
Piene grunnla grossistfirmaet I.C. Piene & Søn i 1866, og tok borgerskap året etter. Firmaet ble omdannet til et aksjeselskap i 1916 og solgt til Stormøllen AS i 1991. I 1866 kjøpte han møllebruket på Ila, og i 1878 etablerte han en mølle i Buvika. Piene sørget for teknisk modernisering i virksomheten, og var blant de første som solgte finmalt og sammalt mel i landet. Han drev også omfattende import av korn og formalingsprodukter. Pienes firma ble snart ledende innenfor melhandelen nordenfjells.
Blant hans andre engasjement var som medlem av direksjonen (styret) i Trondhjems Mekaniske Værksted 1885–1903, en del av tiden også som formann. Da verftet ble sterkt brannskadet, grep Piene sjansen og flyttet anlegget fra Bakklandet til Nidelvens utløp, som var en gunstigere plassering. Piene var også formann i direksjonen og største aksjonær i Ranheim Cellulosefabrik, medlem av direksjonen i Den Nordenfjeldske Kreditbank og ordfører i forstanderskapet i Trondhjems Sparebank.

Politisk arbeid

Piene var i 1883 med på å grunnlegge Grundlovsforeningen i Trondhjem (nå Trondheim Høyre), hvor han også ble en lederskikkelse. Han representerte Høyre i Trondhjem bystyre og formannskap, og var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Trondhjem og Levanger 1892–1894. Piene var dessuten tilsynsmann ved byggingen av Meråkerbanen 1894–1905, medlem av den kongelige tollkommisjon 1879–1880 og medlem av børskommisjonen 1882–1898.

Utmerkelser

Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1891 og til æresmedlem av Trondhjems Handelsstands Forening.
Kolabukta

Kolabukta (russisk: Ко́льский зали́в – Kolskij zaliv, på norsk ofte kalt Kolafjorden eller Murmanskfjorden) er en smal fjord i Barentshavet på kysten av Kolahalvøya. Den er 57 km lang og opptil 7 km bred. Dybden ved innløpet er 200 – 300 m. Østbredden er svært bratt, mens vestbredden har en relativt slakk helling. Elvene Tuloma og Kola munner ut innerst i fjorden. Tidevannet kan bli opptil 4 meter. På østbredden av fjorden ligger Murmansk med sin isfrie havn, og Severomorsk hvor den russiske nordflåten er basert. På vestsiden ligger byen Poljarnyj.
Tommaso da Modena

Tommaso da Modena (født cirka 1325, død 1379) var en italiensk maler, sønn av maleren Barisino dei Barisini (død 1343). 
Tommasos gikk i lære i Venezia og arbeidet også for hoffet til Karl IV. Tommasos verker omfatter portretter av førti dominikanermunker for kapitelhuset i San Niccolò i Treviso, malt i en lineær stil med interessante karakterstudier, og en altertavle, Madonnan med St Wenzel og St Dalmasius, med fløydører i borgen Karlstein, Böhmen (nåværende Tsjekkia), der han arbeidet sammen med Theoderik av Praha. Han fikk mange etterfølgere blant de mindre betydelige malerne fra Böhmen.
Tara Reid

Tidlig liv

Reid ble født i Wyckoff i New Jersey, og er av irsk, engelsk, ungarsk, fransk og italiensk opphav. Hun begynte sin karriere i en alder av seks i 1982 da hun opptrådte i det kortlivete amerikanske spørreprogrammet Child's Play. Som barn hadde hun også roller i flere reklamefilmer, blant annet for McDonald's. Hun vokste opp i New York City, og gikk på Professional Children's School sammen med andre kjendiser som Ben Taylor, Jerry O'Connell, Sarah Michelle Gellar og Macaulay Culkin.

Kjendistilværelse

Selv om Reids gjennombrudd var i filmen American Pie i 1999, kjente fans av filmen Den store Lebowski henne allerede som Bunny Lebowski.
Fana kulturhus

Fana kulturhus er et kulturhus i Nesttun i Fana bydel i Bergen. Bygningen er tegnet av Bjerk & Bjørge arkitekter for eiendomsselskapet Zuurhaar & Rubb og ble åpnet 31. oktober 2009. Bergen kommune leier kulturhuset av eiendomsselskapet. Det ligger ved Nesttunsenteret.
Bygningen består av to deler. Den gamle delen med bl.a. inngangsparti og kontorer for Fana og Ytrebygda kulturkontor er den tidligere Nesttun Uldvarefabrikk opprinnelig bygd rundt 1890. Derfra går en glasskorridor over Nesttunelven til den nye delen med bl.a. lobby, hovedsal og småsal. Kulturdelen er på ca. 2500 kvadratmeter, i tillegg kommer en næringsdel med kontorer og butikklokaler slik at totalt areal er 8500 kvadratmeter. Kunstnerisk utsmykning er ved bl.a. Hilde Kjønniksen, Stefan Türner, Alf Rongved og Per Remfeldt.
Kulturhuset blir brukt til scene for profesjonelle og amatører innenfor ulike kunst- og kulturuttrykk. Det er også forestillinger og aktiviteter for barn og møtelokaler for diverse organisasjoner. Kultursalen har skyveamfi med 359 sitteplasser eller ca. 600 ståplasser.
Tiden går

Tiden går er et musikkalbum med Firebeats og Ingjerd Helén, utgitt i 1972.
Ferjesambandet Igerøy–Tjøtta

Igerøy–Tjøtta er et ferjesamband som krysser Tjøttfjorden som del av fylkesvei 839 på Helgeland, mellom Tjøtta ferjekai i Alstahaug og Igerøy ferjekai i Vega kommune. Sambandet drives av Torghatten Trafikkselskap.
Ferjestrekningen har en lengde på 21,8 km og en overfartstid på 60 minutter, og blir betjent av MF «Torgtind» 1 - 2 ganger daglig om hverdagen. 2014 var årsdøgntrafikken 16 kjøretøyer.
Bekkjarvik

Geografi

I 2007 åpnet Austevollsbrua, dermed er flere av øyene i Austevoll sammenknyttet. Denne broen gjør slik at øyene Huftarøy og Hundvåkøy henger sammen, det blir derfor lettere å komme til Bekkjarvik for alle i Austevoll. Det går hurtigbåt fra Bekkjarvik til Bergen, Haugesund og Stavanger. I Bekkjarvik er det handlesenter med en del butikker og matvarebutikk.

Historie

Bekkjarvik Gjestgiveri er det eldste huset i Bekkjarvik. Det er fortsatt i bruk som gjestgiveri. Bekkjarvik Gjestgiveri ble bygget på slutten av 1600-tallet og har tatt i mot losjerende i over tre hundre år. Fra gammel tid har fangst og fiske vært livsgrunnlaget for folket i Austevoll. I Bekkjarvik saltet de sild, eksporterte hummer, laget tusenvis av tønner og notoppheng. Her var sjøhus, bakeri og brenneri. Den gamle tønnefabrikken og butikken er restaurert.
Sericomyia

Utseende

Middelsstore til store (12-18 mm), brede, svarte blomsterfluer, bakkroppen med hvite eller gule tverrflekker. Fasettøynene er nakne, hos hannen møtes de i pannen. Antennene er korte, det tredje leddet omtrent kvadratisk, antennebørsten (arista) fjærgrenet. Ansiktet er nesten flatt med ganske lange hår, tett bestøvet bortsett fra en blank flekk i midten. Thorax er blankt svart med moderat tette, oppstående hår som er hovedsakelig svarte oppe på ryggen, gule på sidene. Scutellum er ofte mørkt rødlig. Beina er slanke og rødlige. Bakkroppen er bred, svart, med gule eller hvite tverrflekker som nesten møtes i midten på det andre, tredje og fjerde leddet. Vingene er melkeaktige bortsett fra at fremkanten er gulbrun. Slekten er lett å kjenne på størrelsen, kroppsformen og fargetegningene.

Levevis

Disse fluene finnes helst på fuktige steder, for eksempel langs kanten av myrer. Larvene lever i vann, kanskje særlig små dammer i torvmyrer. De voksne fluene flyr godt og kan også påtreffes langt fra vannet. De besøker mange slags blomster og er aktive i mai-september.

Utbredelse

Slekten forekommer i Holarktis og Sørøst-Asia. De fleste artene er nordlige.
Elton John's Greatest Hits Volume II

Albuminformasjon

Det finnes flere versjoner av albumet. Det ble opprinnelig utgitt to versjoner, en i USA og Canada og en annen for Storbritannia og resten av verden, begge lansert i 1977. Den britiske versjonen, utgitt på DJM Records, inneholdt «Bennie and the Jets» fra albumet Goodbye Yellow Brick Road, som i forkant hadde blitt utgitt på singel i Elton Johns hjemland. I Nord-Amerika, der albumet ble utgitt av MCA Records, hadde denne sangen allerede dukket opp på det første samlealbumet Elton John's Greatest Hits fra 1974. Den ble erstattet med «Levon», en enda eldre sang fra albumet Madman Across the Water, utgitt i 1971.
Albumet inneholdt også to sanger som senere skulle bli erstattet, «Sorry Seems to Be the Hardest Word» og «Don't Go Breaking My Heart», begge fra 1976. Dette var de nyeste sangene på samlingen.
Alle versjonene inneholder «The Bitch Is Back», «Someone Saved My Life Tonight», «Philadelphia Freedom», «Island Girl», «Grow Some Funk of Your Own» og coverversjoner av «Lucy in the Sky with Diamonds» og «Pinball Wizard».
NIHI

Norges idrettshøgskoles Idrettslag, ofte omtalt som NIHI, er studentenes idrettslag ved Norges idrettshøgskole (NIH). Studentidrettslaget tilbyr idretter som fotball, håndball og volleyball. Bordtennis og badminton er også en del av tilbudene.

Historikk

Seniorlaget i fotball for herrer ble opprettet etter initiativ fra studenten Jonathan Hansen i 2010. Foran den første sesongen ble NIHI plassert i 8. divisjon, avdeling 5, der NIHI endte som både serie- og kretsmester i Oslo. Laget trener og spiller hjemmekamper på kunstgressbanen ved NIH. I 2011 vant NIHI 7. divisjon, avdeling 2, og spilte derfor 2012-sesongen i 6. divisjon. 2012-sesongen endte med nok et serie- og kretsmesterskap. Med et eventuelt opprykk i 2013-sesongen tangerer NIHI historie med fire strake opprykk etter oppstart (Svett BK innehar rekorden).

Spillerstall 2013

Hans Martin Heier - Keeper, spiss

Marius Reppesgård - Midtstopper

Bent Brattbakken - Midtstopper, back

Jonathan Hansen - Midtsopper, lagleder

Øystein Lindasteg Rinde - Midtstopper

Cato Siljander - Midtstopper, angrep

Sigve Nyvik Aas - Back

Eivind Kolnes - Back

Fredrik Wist - Back

Fredrik Lie Haugen - Back

Jørgen Jevne - Back

Ole Halvor Flatland - Back, mitbane, angrep

Øystein Vereide - Back

Ola Flo Zachariassen - Midtbane, midtstopper
Torstein Dalen, Kortsanker

Helge Stølen - Midtbane

Per Marius Haugen - Midtbane

Bjørnar Hauken - Midtbane

Anders Husøy - Midtbane

Mathias Vad - Midtbane

Torkil Mørkved - Midtbane

Stian Habberstad - Midtbane

Tom Arne Stormo - Midtbane

Christoffer Wang - Midtbane, back

Terje Holen - Midtbane

Daniel Avalos - Midtbane

Joachim Berge - Angrep, midtbane, coach

Eivind Løkke - Angrep, midtbane

Fredrik Skarre - Angrep, midtbane

Runar Edvardsen - Angrep

Spillerstall 2010/2011

Jonathan Hansen – Forsvar, coach.

Phoung Nguyen – Forsvar

Nikolai Lindvall – Forsvar

Stein Høgsve – Forsvar

Morten Oppoverbakke Odsæter – Forsvar

Sigve Nyvik Aas – Forsvar, midtbane

Peer Ole Jacob – Forsvar, midtbane

Ove Skancke Andreassen – Angrep, midtbane, forsvar

Torkil Mørkved – Midtbane

Andreas Miguel Levang Iversen – Angrep, midtbane

Åge Grasdal – Midtbane

Anders Husøy – Midtbane

Vegard Åsland Sørensen – Angrep, midtbane

Runar Edvardsen – Angrep, midtbane

Alexander Gaare Jansen – Angrep, midtbane

Eivind Løkke – Angrep, midtbane

Joachim Berge – Angrep, midtbane, ass. coach.

Lars Guren – Angrep, midtbane

Tom Arne Stormo – Angrep, midtbane

Espen Pedersen – Angrep, midtbane

Fredrik Skarre – Angrep, midtbane
Nord-Trøndelag fylkesting 1980–1983

Nord-Trøndelag fylkesting 1980–1983 bestod av 45 representanter. Fordelingen mellom partiene var 19 fra Arbeiderpartiet, 10 fra Senterpartiet, 6 fra Høyre, 4 fra Venstre, 3 fra Kristelig Folkeparti, 2 fra Sosialistisk Venstreparti og 1 fra Det Nye Folkepartiet. Arne Sandnes fra Senterpartiet og Jon Åby fra Venstre var henholdsvis fylkesordfører og fylkesvaraordfører.
Staller

Staller eller stallare (gno stallari, av lat. stabularius, stallmester) var i middelalderen en embetsmann i hirden hos de nordiske kongene. Stallaren var leder for hirden og førte ordet for kongen på tinget. Han var kongens stallmester og personlige livvakt. Som regel ble stallere rekruttert blant hersene. Stallerne var derfor gjerne høyt betrodde menn.
Stallaren blir omtalt først på Olav Tryggvasons tid, altså på slutten av 900-tallet. Stallaren var kongens rådgiver og hirdens talsmann overfor kongen.
Som staller hadde man på 1100-tallet rett til å tåle mannebot for noen typer forseelser, i stedet for fysisk straff. For en mindre forseelse var manneboten 6-24 mark, avhengig av sosial status forøvrig.
Fra høymiddelalderen ble stallaren en del av kongens riksråd. Fra og med 1300-tallet nevnes ikke embetet stallar lenger i kildene.
Omsk oblast

Geografi

Omsk oblast grenser til Kasakhstan i sør, Tjumen oblast i vest og nord, og Novosibirsk oblast og Tomsk oblast i øst. Oblasten strekker seg 600 km i retning nord-sør og 300 km øst-vest. 
Den viktigste elva er den farbare Irtysj.

Klima

Klimaet er kontinentalt. Gjennomsnittlig januartemperatur er fra -42° til -30 °C. Somrene er varme, med mange soldager. Gjennomsnittlig julitemperatur er fra +28° til +25 °C, og kan nå +35° og endog +40 °C.

Demografi

I henhold til folketellingen i 2002 var den etniske sammensetningen av befolkningen i Omsk oblast som følger: 83,47% russere, 3,93% kasakher, 3,74% ukrainere, 3,67% tyskere, 2,30% tatarer. I tillegg var det mange andre grupper som hver utgjorde mindre enn 0,5% av befolkningen. 0,16% oppga ikke sin etnisitet på folketellingsskjemaet.
Henrik

Etymologi

Henrik er en opprinnelig nedertysk form av det gammelhøytyske mannsnavnet Heinrich eller det middelhøytyske mannsnavnet Haimirich. Navnet betyr «hjemmets hersker», der haimi svarer til norrønt heimr, «hjem», og rich til gotisk reiks, «høvding» eller «hersker». En eldre skrivemåte brukt i Skandinavia og Slesvig-Holsten er Hinrich.
Navnet har gitt opphav til de svenske etternavnene Henriksson, Henrikson, Henricsson, Henricson og Henriczon, og de danske og norske etternavnene Henriksen og Hendriksen.
Phelipara

Utseende

Middelsstore, avlange, grå eller brunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent sylindrisk. Dekkvingene smalner av bakover og har gjerne lyse lengdestriper.

Levevis

Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India og Sri Lanka i vest til Christmasøya i øst.
Familien (ukeblad)

Familien er et norsk ukeblad siden 1959. Opprettelsen var en videreføring av bladet «Kristen Ungdom» som ble startet i 1939 av Det norske misjonsforbund. Ukebladet henvender seg til kristne lesere, men inneholder i liten grad forkynnelse.
Mount Curtiss

Mount Curtiss er et om lag 1 300 moh. høyt fjell ved østenden av hovedryggen i Gonville and Caius Range i Victoria Land i Antarktis.
Fjellet er oppkalt etter hjelpefartøyet USS «Curtiss» som transporterte personell til McMurdo-sundet i Operasjon Deep Freeze II, 1956–57.
Red Office Linux

Red Office Linux er en tidligere kinesisk Linuxdistribusjon som var basert på Red Hat Linux. Distribusjonen ble lansert sammen med Openoffice.org, og var oppkalt etter denne programvarepakken.
Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøene GNOME, KDE og vindusbehandleren WMaker, og støttet datamaskinarkitekturen 32-biter x86.
Versjon 0.98 ble lansert 4. februar 2002.
FF «Michael Sars» (1979)

F/F «Michael Sars» er et forskningsfartøy som ble bygd av Mjellem & Karlsen i Bergen i 1979, for Havforskningsinstituttet. Det ble solgt til Åland i 2003 og er nå skoleskip. Fartøyet i likhet med forgjengeren FF «Michael Sars» (1900), oppkalt etter zoologen Michael Sars.
Koreas sosialdemokratiske parti

Koreas sosialdemokratiske parti er et politisk parti i Nord-Korea. Partiet er formelt sosialdemokratisk, og fikk 51 av 687 mandater i Den øverste folkeforsamlingen i 2009. Partiet er ett av tre som tillates i landet og inngår i Den demokratiske front for gjenforening av fedrelandet, som i realiteten styres av Koreas arbeiderparti. Derfor er Koreas sosialdemokratiske parti i virkeligheten et såkalt blokkparti i den totalitære ettpartistaten.
Partiet ble etablert den 3. november 1945 som Koreas demokratiske parti, men myndighetene overtok kontrollen over de nordkoreanske avdelingene. I Sør-Korea ble partiet et ledende opposisjonsparti. I januar 1981 byttet partiet navn til det nåværende. Under den kalde krigen hadde partiet noe kontakt med Liberal-Demokratische Partei Deutschlands, et tilsvarende blokkparti i Øst-Tyskland.
Partileder er Kim Yong-dae.
Bije Prakash av Sirmur

Bije Prakash (ukjent fødselsår, død 1736) var raja av staten Sirmur i Punjab fra 1721 til 1736. Han var rajput og hindu. Raja Bije Prakash ble etterfulgt på gaddien av sin eldste sønn, Pratit Prakash.
Jean-Baptiste Louvet de Couvray

Liv og virke

Couvray var sønn av en papirhandler. Han ble bokhandler og vakte oppsikt med den første delen av sin roman Les Amours du chevalier de Faublas (Paris, 1787). Dette verket ble fulgt opp i 1788 av verket Semaines de la vie du Chevalier de Faublas og i 1790 ga han ut La Fin des amours du chevalier de Faublas. Heltinnen fra boken, Lodoiska, ble modellert av kona til en gullsmed i Palais Royal, som Louvet hadde en affære med. Hun skilte seg fra sin mann i 1792 og giftet seg med Louvet i 1793. 
Hans andre roman, Émilie de Varmont (1791), var ment å bevise nytten og nødvendigheten med skilsmisse og for ekteskapet til prestene. Alle hans litterære verker hadde en tendens til å argumentere for revolusjonære idealer. Louvet var redaktør av ukeavisen Journal des Débats, og han satt både som journalist og nestleder i nasjonalforsamlingen. Han gjorde seg bemerket med sitt angrep på de revolusjonære Maximilien Robespierre, Jean-Paul Marat og andre tilhengere av den franske revolusjonen.
Etter Robespierres fall, ble han innsatt for en kortere periode som Frankrikes president mellom 19. juni 1795 og 4. juli 1795. Han ble etterfulgt i dette embetet av Louis Gustave Le Doulcet de Pontécoulant som var en tilhenger av den franske revolusjonen.
I 1795 publiserte Louvet en del av sine memoarer. Disse ble i all hovedsak skrevet fra ulike gjemmesteder der Louvet søkte tilflukt, og de gir et levende bilde av hva girondinerne måtte gå igjennom mens de bodde i eksil. Louvets memoarer danner et viktig dokument for studiet av revolusjonens psykologi, samtidig som de gir innsikt i Louvets egne sinnstilstander og politiske valg. Den første fullstendige utgaven av memoarene ble utgitt i Paris i 1889.
Yanting

Yanting (kinesisk: 盐亭县; pinyin: Yántíng Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Mianyang.
Befolkningen var på 601 860 innbyggere i 1999.
Hinnebregnefamilien

Slektskapsforhold

Av hinnebregneslekten Hymenophyllum vokser en rekke arter på den nordlige halvkule. Til denne slekten regnes ofte også de monotypiske slektene Cardiomanes, Hymenoglossum, Rosenstockia og  Serpyllopsis, samt underslektene Hemicyatheon, Craspedophyllum, Diploophyllum og Mecodium (126 arter). 
Den monotypiske Rosenstockia vokser bare på Ny-Caledonia i Stillehavet, mens den monotypiske Hymenoglossum bare vokser i Chile. Også Cardiomanes (New Zealand) og Serpyllopsis (Sør-Amerika) er monotypiske, dvs har bare én art. Cardiomanes-arten er synonym med en likenevnt art innenfor Trichomanes, men fylogenetiske studier tilsier at den snarere er en underart av Hymenophyllum.
Callistopteris er en slekt som bare har arter i Asia, og det samme gjelder for slekten Cephalomanes.
Innenfor Trichomanes har det vært tidvis operert med fire underslekter: Achomanes, Didymoglossum (én art), Pachychaetum, og Trichomanes. Innenfor denne slekten regnes tidvis Cardiomanes som en egen slekt, den har bare én art på New Zealand. Tilsvarende er enkelte av de afrikanske artene av Crepidomanes synomyme med arter av Trichomanes. Crepidomanes har minst 44 kjente arter.
For en mer omfattende taksonomi, se: Bregneplanter
Salazie

Geografi

Salazie ligger i innlandet nord på øya og er en av de fem kommunene som ikke har kystlinje mot Det indiske hav. Ellers grenser kommunen mot Bras-Panon, Cilaos, La Possession, Saint-André, Saint-Benoît, Saint-Denis, Sainte-Marie og Sainte-Suzanne.