google/wiki40b huggingface dataset:
Epipyropidae

Utseende

Små (forvingelengde 4 – 10 mm), mørke sommerfugler med forholdsvis brede vinger. Kroppen er kort og kraftig. Antennene er fjærformede hos begge kjønn, ofte bredt fjærformede hos hannene. Vingene er vanligvis mørkt grålige, bakvingene av og til bleke. Forvingene er trekantede, bakvingene avrundede med korte hårfrynser. Beina er korte uten påfallende torner. De utvokste larvene er flate med et lite hode som kan trekkes inn i kroppen. De er vanligvis mer eller mindre dekket av et hvitt, voksaktig sekret.

Levevis

Epipyropidenes larver lever som ektoparasitter (parasitter som lever på utsiden av kroppen, som lus) på ulike slags sikader (Auchenorrhyncha), spesielt familien lyktebærere (Fulgoridae), men også familiene sangsikader (Cicadidae), Cixiidae og andre. Hunnene legger svært mange (opptil 3000 hos en afrikansk art) knøttsmå egg på vegetasjonen. Fra disse klekkes små, slanke, kjappe, såkalte triungulin-larver med lange bein, som ikke tar næring til seg men leter etter en passende vert. Dersom en sikade slår seg ned i nærheten av disse larvene, griper de den og haker seg fast. Triungulin-larven forandrer seg nå til en tykk, sneglelignende larve med korte bein (men kraftige klør for å holde seg fast) og et lite hode. Denne haker seg fast på oversiden av vertens bakkropp rett under vingene. Det er uklart hva de spiser, trolig er det en blanding av voks og honningdugg som sikaden skiller ut, og hemolymfe (blod) som de suger fra verten. Det ser ut til at verten noen ganger overlever å bli infisert med epipyropide-larver, så de kan ikke regnes som klassiske parasitoider, som dreper vertene sine ved slutten av utviklingen. På den andre siden ser det ut til at mange verter blir så svekket at de dør kort tid etter at sommerfugllarvene har forlatt dem for å forvandle seg til en puppe. Den utvokste larven er dekket av et tykt, hvitt vokslag og står fram som en hvit "svulst" som tyter fram under vingene på verten. Når den er ferdig utviklet, forlater den verten og spinner seg inn i en tett kokong som også er dekket av voks, der den forpupper seg. Puppen borer seg halvveis ut av kokongen før den voksne sommerfuglen klekkes, slik at puppeskallet blit stående igjen i åpningen. Hele utviklingen tar 4 – 8 uker, av dette tilbringes halve tiden som parasitt på sikader. De voksne møllene flyr om natten, men kommer sjelden til lys.
Margaretakirken (Borgund)

Margaretakirken var en kirke i Borgundkaupangen i middelalderen. Kirken lå nær sjøen på et nes ved Klokkarsundet.
Kirke og prest er omtalt i 1309. I Aslak Bolts jordebok (1432) er det ikke ført jordegods for kirken. I 1587 er den omtalt som øde.
Dette var en steinkirke med marmorkvadre. Skipet var rektangulært, men ikke noe separat kor lot seg påvise ved en utgravning i 1912. Stein fra ruinen ble brukt til å utvide Peterskirken (dagens Borgund kirke) i 1632. For øvrig er resten av ruinen synlig i dag et par hundre meter øst-sørøst for Borgund kirke.
Stoppelfjorden

Stoppelfjorden er en fjord på vestsida av Rolvsøya i Måsøy kommune i Finnmark. Fjorden er 2 kilometer lang, fra innløpet mellom Stoppelfjordnæringen og Knarrkjerringa, til Stoppelfjordskjæret i botn av fjorden.
Fjorden har en største dybde på 36 meter helt ytterst i fjorden. Molvikodden går utover i fjorden på nordsida. Nord for Molvikodden ligger Stoppelfjordmolvika.
Warmia erkebispedømme

Historie

Det gammelprøyssiske området Ermland ble kristnet/erobret av Den tyske ridderorden tidlig på 1200-tallet. Ermland bispedømme ble grunnlagt i 1243 samtidig med de tre andre bispedømmene i Preussen (Pomesania, Kulm og Samland bispedømme), og utgjorde den vestlige delen av det senere Øst-Preussen. Det var dermed et av ni bispedømmer som eksisterte i De tyske riddernes ordensstat, som også var verdslig hersker i to tredjedeler av bispedømmet. Resten var formelt i biskopen av Ermlands besittelse (utgjorde altså et høystift). I 1255 ble de prøyssiske bispedømmene lagt til Rīgas kirkeprovins. Bispesetet var opprinnelig Braunsberg (i dag Braniewo), men ble i 1280 flyttet til Frauenburg (Frombork). Biskopens residens lå imidlertid i Heilsberg (Lidzbark Warmiński).
Etter Den tyske ridderordenens nederlag i trettenårskrigen ble bispedømmet i den andre freden i Thorn (1466) løst fra De tyske riddernes ordensstat. Bispedømmets høystift ble dermed et fullt autonomt fyrstbispedømme, som stod i et lensforhold til kongen av Polen. Denne uavhengigheten varte til Polens første deling (1772), da fyrstbispedømmet ble integrert i Preussen.
1512 ble bispedømmet også løst fra sin metropolitt i Rīga og stilt direkte under Den hellige stol (dvs. gjort eksempt). Ved reformasjonen i 1525 mistet Ermland bispedømme to tredjedeler av menighetene sine til det protestantiske Preussen. Bispedømmets kirkelige og verdslige utstrekning var dermed blitt identiske. I 1820 ble bispedømmets kirkelige utstrekning imidlertid utvidet til å omfatte hele Øst-Preussen. Det fikk altså tilbake sine tidligere tapte områder, samt de som hadde hørt til Samland bispedømme og deler av Pomesania bispedømme inntil deres opphevelse i 1525. Ermland bispedømme hadde dermed fått en nokså stor geografisk utstrekning, men lå i et overveiende protestantisk område: Bare 15 % av Øst-Preussens innbyggere var katolikker.
Da Mellom-Europas bispedømmer ble omorganisert etter første verdenskrig, ble Ermland bispedømme i 1926 lagt til Breslaus kirkeprovins, mistet altså sin eksempte status. Samtidig ble Memelland lengst nord i bispedømmet skilt ut som Klaipėda territorialprelatur. Etter andre verdenskrig ble Øst-Preussen delt mellom Sovjetunionen og Polen. Den nordlige (russiske) delen av Ermland bispedømme gikk derfor tapt, mens den sydlige (polske) delen forble vakant under kommunistregimet frem til 1972.
1972 ble bispedømmet «gjenopplivet», skiftet navn fra Ermland bispedømme til den polske formen Warmia bispedømme, og flyttet bispesetet fra Frombork til Olsztyn. Domkirken i Frombork forble imidlertid bispedømmets katedral. I 1992 ble Warmia opphøyet til erkebispedømme, og Elbląg og Ełk bispedømme ble skilt ut som suffraganbispedømmer. Per 2004 var 98 % eller 700 000 av bispedømmets innbyggere katolske (mot 15 % eller 370 000 i 1940).
Philistina inermis

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), langbeint, brunsvart gullbasse, kroppen er sparsomt kledt med skjell, ofte med noe metallisk glans. Hannens panne er firkantet forlenget, uten horn, hos denne arten forholdsvis kort.

Utbredelse

Arten lever på Borneo (Sabah).
Frozen Land

Plot

Filmen åpner med å vise en eldre finsk lærer miste jobben. Han lar sin frustrasjon gå ut over sønnen sin Niko (Jasper Pääkkönen), og kaster han til slutt ut av leiligheten. Niko på sin side stikker over til bestevennen sin Tuomas (Mikko Leppilampi) for å roe seg ned. På en fest printer han ut en falsk 500-euroseddel og kjøper seg en ny cd-spiller i en lokal sjappe. Denne seddelen er selve manifestasjonen av de misgjerninger som blir dyttet videre i løpet av filmens gang. Seddelen skifter eier flere ganger, med død og fordervelse som resultat. Etter ett mislykket ransforsøk blir Tuomas medskyldig i drap på en den kvinnelige politikvinnen Hannele (Matleena Kuusniemi) Dette ødelegger tilværelsen til mannen hennes Antti (Petteri Summanen), som ender opp med å hevne sin kone ved å skyte Tuomas 7 år etter udåden.

Om filmen

Filmen vant hovedprisen ved Bergen internasjonale filmfestival.
Den vant også åtte jussi-priser (blant annet beste film).
Bhutan under VM i friidrett 2015

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste, PB - personlig rekord, NR - nasjonal rekord)
Heterachthes

Utseende

Nokså små, blanke, lange og tynne trebukker, brunlige, gjerne med lyse tegninger på dekkvingene. Antennene er tynne og vanligvis noe lengre enn kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk uten pigger langs kanten. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika, fra det østlige USA og sørover.
Den katolske kirke i Slovenia

Primas

Slovenia har ikke noen primas. Siden Ljubljana ble erkebispedømme før Maribor, kan likevel erkebiskopen av Ljubljana betraktes som den kirkelige stillingen av høyest rang i Slovenia.

Nuntius

Pavens nuntius i Slovenia og Kosovo er Juliusz Janusz (per 10. februar 2011).

Kardinaler

Den eneste slovenske kardinalen er den forhenværende erkebiskopen av Ljubljana, Franc Rodé.

Klostre

Noen viktige klostre i Slovenia er Ajmanov (ursulinerinner), Kostanjevica og Olimje (fransiskanere), Pleterje (karteusere) og Stična (cisterciensere).
John von Neumann Theory Prize

John von Neuman Theory Prize deles ut av det amerikanske Institute for Operations Research and Management Sciences (INFORMS, tidligere TIMS-ORSA). Prisen deles ut årlig til en person eller en gruppe som har gjort fundamentale og vedvarende bidrag innen forskning og/eller vitenskap over lengre tidsrom.
Denne prisen er blitt oppkalt etter matematikeren og forskeren John von Neumann. Kriteriene for å bli tildelt denne prisen omfatter betydning, innovasjon, dybde og vitenskapelig ekspertise.
Zadoi

Zadoi (kinesisk: 杂多县; pinyin: Záduō Xiàn) er et fylke i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Yushu.
I 1999 var folketallet på 34 898 innbyggere.
Elven Mekong, i Kina kalt Lancang Jiang, har sine kilder i Zadois fjell.
Veum bro

Veum bro er en 26 meter lang bro med to kjørefelt på fylkesvei 55 i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Den ble åpnet i 1985 og erstattet da en annen bro.
Kaidara

Kaidara er en epos av ukjent alder fra fulanikulturen i Vest-Afrika. Det ble nedskrevet av den malisiske forfatteren og historikeren Amadou Hampâté Bâ og utgitt på fransk i 1969.
Hovedpersonen Hammadi og hans to venner Hamtuudo og Demburu reiser nedover fra menneskeverdenen til underverdenen, hvor de møter gullets gud Kaidara. Underveis på reisen støter de på merkelige steder, dyr og tegn. Hos Kaidara får hver av de tre med seg tre lass med gull, og tre formaninger. På veien tilbake utsettes de for to prøver, basert på formaningene. Hamtuudo og Demburu lytter ikke til rådene, og dør. Når Hammadi etter 21 års reise vender hjem, består han den siste prøven: han unnlater å drepe den fremmede mannen som bor i hus med kona hans. Han følger dermed det siste av rådene fra Kaidara, «handle aldri ut fra mistanker», og oppdager at det er hans egen sønn som bor der.
Eposet kan forstås på flere måter: som eventyr om en helt som lever opp til sin kulturs idealer, som mytisk reise gjennom fulanienes mytologiske landskap, og som en «esoterisk innvielsestekst – en tekst som gir innsikt i hemmelig kunnskap og viser hvodan et menneske kan og må oppføre seg for å være ekte fulani.» Fulaniidealene som framheves er respekt, generøsitet og verdighet. 
Fulanienes verdensbilde, slik det framkommer i eposet, understreker tilknytningen til kveget. Fulaniene er tradisjonelt nomadiske kvegdrivere, og i deres mytologi blir verden skapt av melk.
Eposet ble i 2015 utgitt på norsk i bokserien Verdens Hellige Skrifter.
Løren leir

Løren leir er en tidligere militærleir på Løren i Oslo. Den ble anlagt av okkupasjonsmakten under 2. verdenskrig. Etter frigjøringen ble den overtatt av Hærens våpentekniske korps. Hæren hadde tilhold i Løren leir til 1999 da den ble solgt til Selvaag for utvikling av Lørenbyen. Løren leir er sammen med Skar leir i Maridalen de to eneste bevarte tekniske verkstedene fra 2. verdenskrig i Norge. Anleggene er sjeldne i europeisk sammenheng.

Historie

Området ble fra 1912 brukt av Norma prosjektilfabrikk. 1. juni 1941 ble det rekvirert av tyskerne som satte i gang byggingen av flere hus, deriblant Kanonhallen som nå er fredet.
2. august

Navnedag

Karin, Karen.
Stagger (fly)

Stagger er i flysamenheng den relative horisontal foran-bak plassering av vingene i en dobbeldekker, triplane, eller multiplane.
Et fly sies å ha positive stagger, eller rett og slett stagger når den øvre vingen er plassert foran den nederste vinge.Typiske er de havilland Tiger Moth eller Stearman. I motsatt fall, et fly sies å ha negative stagger i de (uvanlige) tilfeller hvor den øvre vingen er plassert bak den nedre vingen, som i Sopwith Dolphin eller Beech Modell 17 Staggerwing. Et fly med vingene plassert rett over hverandre har unstaggered vinger, som i Sopwith Beech  eller Vickers Vildebeest.

Virkninger

Som en generell regel, det er en tendens til at det øvre vingen bidrar med en større andel av det totale løft enn den lavere med positive stagger og mindre med negative stagger. Økning i positive stagger har også en tendens til å flytte sentrum av løftet frem på øvre vinge og bakover på den nederste vinge. Når unstaggered, sentrene for løft for øvre og nedre vingene er nesten tilfeldig.
Positiv stagger er langt den vanligste, Denne plasseringen av øvre vinge gir bedre utsikt for besetningen og gir flyet økt flyet langsgående stabilitet, aerodynamisk effektivitet og maksimal løfteevne.
Salgstrofeer i musikkbransjen i Norge i 2002

Oversikt over musikkalbum og singler som solgte til platina eller gull i Norge i 2002.
Slaget ved Mišar

Etterspill

Slaget tvang tyrkerne til rekke seg tilbake og ga en betydelig militær og åndelig seier for de serbiske opprørerne.
Palmitos Park

Palmitos Park er en 200 000 m² stor fuglepark på Gran Canaria, på en av Kanariøyene.
Den subtropiske parken finner vi sør på øya, ca. 10 km nord for turiststedet Maspalomas
Store deler av Palmitos Park gikk tapt i den store skogbrannen på Gran Canaria i august 2007. Alle dyrene ble sluppet ut i en hast for å unngå at de skulle brenne inne. Ca. 95 % av dyrene overlevde brannen, og man jobbet på spreng i et år, for å få parken i gang igjen. Ca. 90% av dyrene kom tilbake, 5% omkomm, og de fem resten er fri.

Parken har fått bevilget mye penger og åpnet igjen 4. august 2008, nyrestaurert, og med en ny seksjon som forteller om skogbrannen.
Det kommer over 400 000 besøkende til Palmitos Park hvert år. Parken har over 1 000 palmer, flere hundre kaktuser, og omtrent 1 500 forskjellige fugler i tillegg til reptiler og mange andre dyrearter.
Lissapterus tetrops

Utseende

En middelsstor (ca. 25 millimeter), tettbygd, halvblankt svart hjortebiller. Hannens kjever er moderat forstørrede, litt kortere enn hodet. Hodet har en butt tann bak hvert fasettøye og har grove, grunne punktgroper på sidene, finere i midten. Pronotum er rektangulært, punktert bare langs kantene, dette gjelder også dekkvingene. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede.

Levevis

Arten lever under faste, falne, døde stammer av løvtrær på skogbunnen, helst i litt høyereliggende, fuktige skoger der skogbranner er sjeldne  Larvene lever i jorda rett under stokkene, eller delvis inne i dem. De voksne billene kan ikke fly, og kryper rundt på bakken om natten. De kan lever mange måneder som voksne, så de må ete et eller annet, men man vet ikke hva.

Utbredelse

Arten er utbredt i New South Wales, Australia.
EM for brassband 2006

EM for brassband 2006, det 29. europamesterskapet for brassband ble arrangert 28. og 29. april 2006 i Belfast.

Musikk

Seascape with High Cliffs av Ian Wilson var pliktnummer i konkurransen. I sin selvvalgte avdeling fremførte Brass Band Willebroek Journey to the Centre of the Earth av Peter Graham. Cory Band (dirigert av Robert Childs), som vant selvvagt avdeling i konkurransen, fremførte The Promised Land av Kenneth Downie.
Menneskeverd (organisasjon)

Virksomhet

Organisasjonen har lokale lag og kontaktpersoner over hele landet. Medlemsbladet Vern om Livet har et opplag på 11 000 (2016). Magasinet kommer ut fire ganger i året og distribueres til medlemmer, stortingsrepresentanter og relaterte organisasjoner.

Verdisyn

Menneskeverd bygger sitt arbeid både på det kristne menneskesynet og Lejeune-erklæringen.
I 2018 deltok organisasjonen også i 2c- og fosterreduksjonsdebatten hvor den og KrF ønsket at paragrafene skulle bli fjernet ettersom de mente at det ville skape et sorteringssamfunn. Den har blant annet fått kritikk for å kalle 2c for «Downs-paragrafen», og beklaget for det i ettertid.

Økonomi

Inntektene består i hovedsak av medlemskontingenter og gaver. Organisasjonen mottar donasjon gjennom nettstedet sitt.
Sunan (Zhangye)

Sunan (kinesisk: 肃南裕固族自治县; pinyin: Sùnán yùgùzú Zìzhìxiàn) for yugurene er et autonomt fylke i byprefelturet Zhangye i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 35 869 innbyggere i 1999.
Jazznytt

Jazznytt er et norsk fagtidsskrift om jazz. Det ble etablert av Norsk jazzforbund i 1960.
Redaktør var Petter Pettersson (1961–62). Senere har Olav Angell, Eivind Solberg, Bjørn Stendahl, Per Husby (1981–84)Rune Klakegg, Carl Morten Iversen, Geir Dahle (1999–2000), Torstein Ellingsen (2001–02) og Jan Granlie (2002–) hatt redaktøransvar.
I 2006 utkom tidsskriftet fire ganger i året, i et opplag på 8000. Redaksjonen består av redaktør, samt Ann Iren Ødeby, Bjørn Stendahl og Arild Rønsen (2007).
Jøsenfjorden (bygd)

Jøsenfjorden er en bygd i Hjelmeland kommune i Rogaland som ligger på nordsiden av Jøsenfjorden, omtrent halvveis inn i fjorden.
Bygden deles av elven Ulla, som renner ut her, og bygden har to garder – Vadla på vestsiden og Hauge på østsiden av elven. Siden lokalrutebåtene la til kai i Vadla, ble dette tidligere brukt som stedsnavn, men i de senere år har navnet Jøsenfjorden fått hevd igjen. Ulladalen går nordover og østover fra fjorden og det er vegforbindelse på fylkesvei 632 herfra via hytteområdet Gullingen til Suldal. Elven Ulla ble regulert ved Ulla-Førre-utbyggingen fra 1974 til 1988 og mesteparten av vannet renner nå ut i Suldalsvatnet og derfra til Hylsfjorden. I Jøsenfjorden er det barneskole og butikk, og i Ulladalen er det sandtak. Johannes Gill som var lærer og skolestyrer i Stavanger og som var oppvokst i Ulladalen, utgav i 1975 en erindringsbok som forteller fra gamle dager i bygden.
Kong Trosteskjegg

Kong Trosteskjegg (ty. König Drosselbart) er et tysk folkeeentyr samlet inn og utgitt av Brødrene Grimm (fortelling nummer 52).
Det er Aarne–Thompson type 900.

Handling

En vakker, men bortskjemt og overflatisk prinsesse kritiserer frekt alle sine beilere fordi hun er så stolt. Hun er imponert over den siste, men hennes stolthet vil ikke la henne ta ham. Han er en ung konge med tykt skjegg, så hun gir ham det grusomme kallenavnet Kong Trosteskjegg. Han forlater slottet i sinne. Oppgitt og sint over datterens utakknemlige frekkhet, lover kongen at første gjest neste dag vil få henne til kone. 
Den som kommer er en ung, glattbarbert trubadur, som først er motvillig til å giftes, da prinsessen ikke ser ut til å være noe særlig koneemne for en fattig arbeidskar, men innrømmer at fattige ikke kan være kresne og tar imot tilbudet. Kongsdatteren protesterer heftig siden han er fra allmuen, men kongen står ved sitt løfte. Hun gifter seg med ham, og han tar henne bort fra palasset til sitt hjem.
De reiser hjem til trubadurens gjennom vakre eiendommer som tilhører Kong Trosteskjegg, og prinsessen begynner å angre. Huset hun skal bo i passer kun for svin, mener hun, og ektemannen behandler henne som en vanlig bondekone som må arbeide for maten, selv om hun er ganske udugelig til det meste ektemannen setter henne til. Til slutt ser han ingen annen råd enn å be henne søke utlyst stilling hos den lokale kongen: Trosteskjegg.
Først skammer den forhenværende prinsessen seg over å arbeide i frier, men setter etter hvert stoltheten til side når hun innser at mannen er avhengig av hennes hjelp med husholdningen, siden hun tigger matrester fra slottet. Til slutt svelger hun siste rest av stolthet og kaster matrester mus i medlidenhet.
Da den unge kongen en dag skal gifte seg, tvinges prinsessen, som er på jobb, til å danse med ham. Lommene er fulle av matrester, og disse kastes utover i dansen. Skamfull løper prinsessen fra slottet, mens hoffet ler, men hun faller i trappen.
Plutselig hjelper noen henne opp. Der står trubaduren, men nå i finstasen, ikke i de vanlige fillene. Han smiler og spør hvorfor hun gråter på sin egen bryllupsdag. Kong Trosteskjegg ble forelsket i henne, til tross for hennes forakt, og i har holdt henne for narr hele denne tiden, og spilt fattig. Som straff, og samtidig kur, for sin bortskjemthet, har han utsatt henne for den siste tidens prøvelser. Prinsessen skammer seg nå enda mer, og selv om hun takker ham for å lærepengen, er hun ikke verdig til å bli hans kone. Trosteskjegg mener hun faktisk har lært, og tilgir henne. Nå feires et ordentlig bryllup, med prinsessens far som gjest. Foran hoffet ber hun sin ektemann om å la skjegget gro.
9. februar

Navnedag

Lone, Leikny, Levi
Olav Liljekrans

Olav Liljekrans er en folkevise av den typen vi kaller middelalderballader. Den er typologisert som TSB A 63 i TSB katalogen, og er altså en naturmytisk ballade.

Handling

Olav rir ut for å be til bryllupet sitt, men kommer til en alvedans. Alvedronningen ber ham danse med seg, men han vil ikke. Som hevn slår hun ham med sykdom og han dør etter at han er kommet hjem. Kjæresten hans dør også av sorg.
Enkelte forskere har ment at Olav tidligere har hatt et forhold til alvedronningen, og at hun nå tar hevn for å ha sviktet henne, men ingen av variantene antyder noe slikt. Drapet henger snarere sammen med den metafysiske ideen om skjebnen. I de naturmytiske balladene er det vanlig at mennesker får skade av et møte med det overnaturlige.

Utbredelse

I Norge er visa dokumentert i Telemark, Agderfylka og i Sogn. De eldste oppskriftene ble gjort av Olea Crøger og M.B. Landstad. Både L.M. Lindeman og Ole Mørk Sandvik har skrevet opp melodier til teksten. Visa finnes i alle de nordiske landene og ble også trykt i Peder Syvs Kjempeviseboka.
Dessuten finnes den i Skottland og i England som Clerk Colvill (Child nr.42), men der er det en havfrue som blir hans bane.
Mercyful Fate

Bakgrunn

Da Kim Bendix Petersen ble med i punk metal bandet Brats ville han ikke synge punk, så de ble enige om å skrive mer heavy materiale. Bandet hadde kontrakt med CBS og hadde allerede gitt ut ett musikkalbum, men plateselskapet syntes nå at musikken var for heavy og nektet å gi ut plate nummer to. To av medlemmene sluttet i bandet, og de gjenværende bestemte seg for å starte bandet Mercyful Fate i mars 1980.
Den originale band-oppsettingen bestod av Kim Bendix Petersen (King Diamond) som vokalist, Carsten Van Der Volsing og Hank Shermann på gitar. Bandet drev å spilte inn sin første demo, og de traff på Michael Denner som de tidligere hadde spilt sammen med i Brats, og som Volsing hadde erstattet i bandet, og resten av Denners nye band. De ble enige om å slå bandene sammen, og den nye oppsetningen ble Petersen, Shermann, Denner,  Kim Ruzz på trommesett, og Timi «Grabber» Hansen på bassgitar. Da ga så ut sin første offisielle utgivelse, som var den selvtitulerte EP-en Mercyful Fate. Albumet er også kjent under navnet Nuns Have No Fun, og ble gitt ut på det nederlandske selskapet Rave On Records (ikke forveksles med amerikanske Rave-On Records).
Mercyful Fate ga ut de to musikkalbumene Melissa (1983) og Don't Break the Oath (1984) før de ble oppløst i 1985. Albumene er kåret som #2 og #1 på Metal-Rules.com liste over «Top 50 Extreme Metal Albums». Gitaristen Hank Sherman var lei av at temaene hele tiden skulle dreie seg om satanisme og okkultisme og det var intern strid i bandet om hvilken stil bandet skulle ha. Det endte med at King Diamond bestemte seg for å forlate bandet, og 12. april 1985 ga han beskjed til de andre, 13. april var det offisielt, bandet var oppløst. Sherman startet bandet Fate, med en mer hard rock-orientert stil, mens King Diamond, Michael Denner og Timi Hansen bestemte seg for å fortsette i den samme stilen og dannet bandet King Diamond.
Bandet var en stor inspirasjonskilde for musikksjangeren  black metal, og har selv tatt del i det som ble kjent som «den første bølgen av black metal». Mercyful Fate har en egen sound som er ganske forskjellig bandene i den første og den andre bølgen av black metal, og deres image og tekster med satanistiske og okkulte temaer var helt nytt for publikum.
I 1992 bestemte Michael Denner og Hank Shermann seg for å gjenforene Mercyful Fate, etter at King Diamond hadde fått høre materiale fra deres nye band Zoser Mez. Etter gjenforeningen har Mercyful Fate spilt inn flere studioalbum, og turnert når King Diamond (bandet) har hatt «pause».