google/wiki40b huggingface dataset:
Markus Yuan Wenhua

Markus Yuan Wenhua (død i 1973) var katolsk biskop av Wuchang i Hubei i Folkerepublikken Kina, ordinert uten pavelig mandat. han var medlem av Fransiskanerordenen.
Hans bispevielse fant sted under ett år etter at Den kinesiske patriotiske katolske forening var blitt formelt organisert. Dette var en forening av katolske personligheter som var beredt til å samarbeide med det kinesiske kommunistparti, og foreningen inngikk i partiets strategi for å få full kontroll med det religiøse liv i landet.
I april 1958 ble de første to bispeordinasjoner uten pavelig mandat utført i Wuhan, av fransiskanerne Bernardine Dong Guangqing og Markus Yuan Wenhua (for bispedømmet Wuchang). Ordinerende biskop var Joseph Li Daonan av Puqi; han hadde først nektet, men etter to ukers tortur gav han etter.
Roma reagerte straks og negativt på bispevielsene, som ble de regimetros første «selvvalgte og selvordinerte». Fra «patriotisk» side er det blitt fremhevet at man hadde henvendt seg til Vatikanet i forkant, slik at dersom Roma hadde samstemt ville det heller ikke blitt noen krise. To måneder etter kom det en encyklika fra pave Pius XII, Ad Apostolicum Principis, som kritiserte fengslingen av mange kirkefolk og fordrivelsen av den pavelige nuntius, fastslo at Pavestolen alene har rett til å foreta bispeutnevnelser, og sa at uhjemlede bispevielser ifølge kirkeloven er et delikt som kan straffes med ekskommunikasjon. Dokumentet sa imidlertid intet om slik ekskommunikasjon i det konkrete tilfellet. Underhånden ble det forklart at det skyldtes at Vatikanet, avskåret fra sikker informasjon, ikke kunne skjelne klart mellom dem som samarbeidet under ekstremt press og dem som eventuelt bare gir etter for egne ambisjoner. Noe annet som var rimelig godt kjent, var den maoistiske kommunismens etterhvert svært effektive bruk av hjernevask. En rekke utviste misjonærer hadde personlig vært utsatt for dette, og kunne på midten av 1950-årene redegjøre for metodene og de resultatene de kunne få.
Under kulturrevolusjonen 1966-1976 ble alt religiøst liv undertrykt, og også den patriotiske forenings biskoper kastet i fengsel. De overlevende ble løslatt mellom 1977 og 1979, og kunne – hvis de selv var i stand til det – gjenoppta sitt kirkelige virke.
Jonathan Varela Byrkjenes

Idrettskarriere

Byrkjenes fikk sølv i tresteg under NM i friidrett innendørs 2011, og han fikk sølv i U23-klassen under Junior-NM i friidrett 2011 og bronse i NM i friidret 2011. Under Norway Games 2011 vant han lengdehopp og fikk fikk sølv i tresteg. Året etter vant han tresteg og lengdehopp under Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2012, og han vant tresteg ved NM i friidrett innendørs 2012. Han deltok Nordenkampen 2012, og kom der på tredjeplass i tresteg. Norge kom på tredjeplass i landskampen i herreklassen. Under Junior-NM i friidrett 2012 kom han på andreplass i tresteg, og han fikk også sølv i NM i friidrett 2012. I Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2012 kom han på fjerdeplass. 
Under NM i friidrett innendørs 2013 kom han på tredjeplass i tresteg og sjuendeplass i lengdehopp. Han deltok i Nordenkampen 2013, og kom der på femteplass i tresteg, og Norge kom på tredjeplass i landskampen. Utendørs kom han på andreplass i U23-klassen under Junior-NM i friidrett 2013, og sjetteplass under NM i friidrett 2013. Under NM i friidrett 2014 kom han på femteplass i tresteg. 
Han deltok i NM i friidrett innendørs 2015, og kom der på andreplass i tresteg og femteplass i lengdehopp. Han deltok også i Nordenkampen 2015, som også telte som Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2015, der han kom på åttendeplass i tresteg. I NM i friidrett 2015 kom han på tredjeplass i tresteg. NM i friidrett innendørs 2016 ble arrangert i Rudhallen i Bærum, og Byrkjenes fikk der bronse i tresteg. I juli deltok han i NM i friidrett 2016, der han kom på sjetteplass. 
Byrkjenes kom på fjerdeplass i NM i friidrett innendørs 2017 og femteplass i NM i friidrett 2017.
Shinchi kraftverk

Shinchi kraftverk er et såkalt superkritisk kullkraftverk i Japan, og har en installert produksjonseffekt er 2.000 MW, fordelt på 2 like store blokker. Operatør er Soma Kyodo Power Company i samrbeid med TEPCO (Tokyo Electric Power CO). Anlegget fyrer kull under svært høyt trykk, selv ved lav fyring.
FA-cupen 1951/52

FA-cupen 1951/52 var den 71. sesongen av den engelske FA-cupen. Newcastle United slo Arsenal 1–0 i finalen.
Robert Hanssen

Filmer

Hanssens spionasje er blitt tematisert i to amerikanske filmer. Master Spy: The Robert Hanssen Story, en film laget for fjernsyn, ble vist i 2002.  Hanssens rollefigur var spilt av William Hurt. I februar 2007 kom Breach, en film om Hanssen og siste fase av etterforskningen som førte til at han ble tatt. Her er det Chris Cooper som spiller Hanssen.
Berreuth

Geografi

Stedet befinner seg 350-370 moh. I en avstand av 800 meter i luftlinje vest for sentrum i Dippoldiswalde. Stedet grenser i nord til Malter, i øst til Dippoldiswalde, i sørøst til Ulberndorf, i sørvest til Reichstädt, i vest til Ruppendorf og i nordvest til Paulsdorf.
Berreut ble i året 1420 første gang nevnt i forbindelse med herskapet czu Beyerrute. Endelsen -reuth, viser at dette var et område der skogen var ryddet. Opprinnelig administrert fra Dippoldiswalde, hadde Berreuth senest i 1551 sin egen grunneier gjennom det lokale Rittergut. I 1656 var Berreuth et Amt, i 1540 var det offisielt underlagt Dippoldiswalde, og i 1590 var det underlagt Amt Dippoldiswalde.
Mellom 1553 og 1586 ble herregården oppsatt med fem bygninger og et slott. I 1657 tilhørte den Seifersdorfer Mühle, en eiendom med åtte hus i Seiffen, som lå i den nordlige enden av Paulsdorf. Det samlede areal var 340 hektar. I 1790 stod ølslageriet og sagbruket på Schwarzen Teich. Buskapen var på 800 sauer i Paulsdorf og 100 storfe i Berreuth. I 1807 ble veien bygd til Paulsdorf. I 1856 brente sauebruket i Paulsdorf ned og ble bygd opp igjen like etterpå. I 1850 gikk herregården sammen med Rittergut Reichstädt og hadde et samlet areal på 1200 hektar.
I 1945/46 ble slottet satt i brann og eiendommene distribuert. Samtidig ble eiendommene ekspropiert av staten gjennom landreformene i Tyskland og gjennom kollektivisering omdannet til statlig eiendom.
Viðoy

Geografi

Det meste av øya er svært fjellendt, med høye og bratte klipper langs havet. I alt har øya elleve fjelltopper. Det høyeste fjellet er Villingadalsfjall (841 moh.), som også er øygruppens nordligste. På nordkysten ligger også Enniberg (754 moh.), som er blant verdens høyeste havklipper, og er også Færøyenes nordligste punkt. Enniberg er nest Europas høyeste havklippe, etter Hornelen i Norge. Det finnes ingen vardestier, og det anbefales at kun erfarne klatrere beveger seg utenfor allfarvei.
Ganske langt sør på øya ligger den 2 km lange viken Viðvík. Den forholdsvis utilgjengelige Viðvík var et viktig innsamlingssted for rekved. Viken er også godkjent for færøysk hvalfangst, grindadráp.
Øyas nord- og østkyst har blitt klassifisert som et viktig fugleområde av organisasjonen BirdLife International, grunnet områdets betydning som hekkeplass for sjøfugl, spesielt havsvale (500 par), krykkje (5 300 par), lunde (25 000 par), lomvi (6 700 individer) og teist (200 par).
Viðoy er forbundet med naboøya Borðoy med en bro mellom Hvannasund og Norðdepil. Hvannasund og Viðareiði er på sin side forbundet med en vei langs vestkysten.

Historie

Bygdene Viðareiði og Hvannasund er første gang nevnt i henholdsvis Hundebrevet fra 1300-tallet og i 1584. På Viðareiði finner man Viðareiðis kirkja og prestegården Ónagerði, hvor hovedpersonen i Jørgen-Frantz Jacobsens roman Barbara, prestekonen Beinta Broberg, bodde på 1600-tallet. Dagens bygninger på gården er fra 1892. Gården huser dessuten kirkesølv, gitt i gave fra Storbritannia som takk for redningen av besetningen på briggen «Marwood», som forliste utenfor Viðoy i 1847.
Under den andre verdenskrig fløy et britisk Catalina-fly inn i fjellsiden ved Viðvíksrók den 23. april 1943. Flyet var antageligvis på vei til Norge med en penge- og persontransport da ulykken skjedde. Ulykken krevde åtte menneskeliv. Det ligger fortsatt vrakrester fra flyet ute ved Viðvíksrók.
António Pereira de Sousa Caldas

Bakgrunn

António Pereira de Sousa Caldas var sønn av den portugisiske handelsmann Luís Pereira de Sousa og hans hustru Ana Maria de Sousa. Allerede som åtteåring ble den sykelige men begavede gutten sendt av sine foreldre fra Brasil til en onkel i Lisboa for utdannelse. Da han var 16 begynte han å studere matematikk og kirkerett ved universitetet i Coimbra. Han utviklet her en sterk interesse for samtidens franske filosofi. 
I 1781 ble han fordømt av den portugisiske inkvisisjon for sine anskuelser; som «heretiker, naturalist, deist, blasfemisk» og for andre oppfatninger som stod i sammenheng med hans intersse for fransk filosofi ble han for seks måneder satt i Lisboas Rilhafoles-konvent. Som et slagt oppdragelsestiltak måtte han la seg undervise i katekismen. 
I 1784 skrev han, inspirert av Jean-Jacques Rousseau, en ode ved tittel Ao homem selvagem. Han var fortsatt teologisk uortooks. Kan han også ha vært forfatteren bak satiren O Reino da Estupidez.

Prest

Han fullførte sine studier i kirkerett, etter en reise til Europa - Frankrike og Genova - i 1789 forvandlet han seg til en rettroende katolikk, og ble presteviet i Roma i 1790. Han forlot ikke sine gamle ideer helt og fullstendig, og forsøkte i sine skrifter å forsone katolsk tro med verdier som han hadde funnet innen fransk politisk filosofi. Men etter prestevielsen ble det helt slutt på den profane poesi - nå fikk han ry som predikant og utlegger av de hellige ting, og for religiøst inspisert dyp filosofi. 
I 1801 vendte han tilbake til Rio de Janeiro for å besøke familien, og kom tilbake senere for å bo der permanent fra 1808. Under sine siste leveår i Rio skrev han mange brev til sine venner, men bare fem av dem eksisterer i dag. 
Han ble begravet i convento de Santo António i Rio de Janeiro.
De fleste av hans verker utkom posthumt, som for eksempel det av Francisco de Borja Garção Stockler i 1836 publiserte Obras poéticas.
Az én apám

Om sangen

Sangen er skrevet av Joci Pápai selv, sammen med Ferenc Molnár Caramel. Den var en av 30 deltakere til den ungarske sangkonkurransen A Dal, arrangert av kringkasteren MTVA og tv-kanalen Duna. Etter å ha kvalifisert seg fra de innledende rundene og semifinalene, var «Az én apám» en av åtte finalister 23. februar 2019. Sangen vant finalen etter å fått flest stemmer i telefonavstemningen og ble dermed Ungarns bidrag i Eurovision Song Contest 2019. Dette var andre gang Joci Pápai deltok i konkurransen, etter å ha kommet på åttendeplass for Ungarn i 2017 med låten «Origo».
En omarbeidet versjon av sangen og en musikkvideo ble publisert 14. mars 2019.

Eurovision Song Contest

I januar 2019 ble Ungarn trukket til å delta i semifinale 1 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel tirsdag 14. mai, og Ungarn hadde startnummer 7. «Az én apám» ble imidlertid ikke blant de ti beste i sin semifinale og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 18. mai.
Montabaur

Nabokommuner

Nabokommuner  er (med klokken fra nord): Dernbach, Staudt, Heiligenroth, Großholbach, Girod, Steinefrenz, Heilberscheid, Nomborn, Daubach, Stahlhofen, Untershausen, Holler, Niederelbert, Arzbach, Kadenbach, Neuhäusel og Hillscheid
Greindreper

Utseende

En middelsstor til stor (vingespenn  38 – 75 mm, hunnen større enn hannen) og kraftig, hvit sommerfugl med svarte flekker. Hannens antenner er fjærformede i den indre halvdelen, trådformede i den ytre, mens hunnens antenner er trådformede. Hodet og forkroppen (thorax) er kledt med hvite hår, forkroppen med seks svarte flekker på ryggen. Bakkroppen er mørkere med antydning til tverstriper. Vingene er forholdsvis smale, tynt bestøvede og delvis gjennomsiktige. De er hvite med tallrike blåaktig svarte, runde flekker, særlig på forvingen, noe som har gitt arten sit engelske navn: Leopard moth. Larven er lysgul med mørke vorter og mørkbrun hodekapsel.

Levevis

Arten lever i skogbryn, hager og parker. Den forekommer relativt ofte i parker inne i storbyer, blant annet i Frognerparken i Oslo. Larvene borer i greiner og tynne stammer av mange ulike løvtrær, og kan gjøre noe skade på frukttrær. Larveutviklingen tar to år. Den fullvoksne larven forpupper seg i en gang i veden som åpner seg i et hull dekket med et lokk av silke. Før puppen klekkes, kryper den halvveis ut av hullet, og puppehuden blir sittende igjen i åpningen. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Den er utbredt i Nord-Afrika, i det meste av Europa og i det nordlige Asia til Stillehavet i Øst-Sibir. Dessuten er den innført til Nord-Amerika. I Norge forekommer den på Sørlandet og på Østlandet nord til Oslo.
Parablax

Utseende

Middelsstore (ca. 10 millimeter), slanke, brunlige smellere. Oversiden er fint hårete. Oversiden er fint hårete. Antennene er middels lange og tynne. Pronotum er lengre enn bredt, bakhjørnene spisst tilbaketrukne. Dekkvingene har fine punktrader.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Australia.
Duktilitet

Duktilitet (latin: ductilis, som lar seg lede) eller formbarhet brukes spesielt om metallenes evne til å la seg forme ved plastisk bearbeiding, f.eks. ved smiing, valsing, trekking o.l. og hvor store deformasjoner en konstruksjon har før brudd. 
Mål for materialets duktilitet kan være bruddforlengelse, eller innsnøring bestemt ved strekkprøving. Duktilitet hos et metall avhenger av dets sammensetning, framstilling, mikrostruktur og av termisk og mekanisk forhistorie. Normalt finner man størst duktilitet hos meget rene metaller.
Duktilitet forstås forskjellig avhengig av perspektivet. Fra et konstruksjonssynspunkt vil en duktil konstruksjon ha store plastiske deformasjoner før den bryter sammen. Fra et materialteknisk synspunkt er duktilitet knyttet til hvordan bruddflaten ser ut. Dersom bruddflaten er dominert av korn som har spaltet seg, vil en betegne materialet som duktilt. Disse to tilnærmingene er ikke nødvendigvis sammenfallende. Materialteknisk duktile materialer gir ikke nødvendigvis duktil konstruksjonsoppførsel, og motsatt.
Tryggve Olavsson d.y.

Tryggve Olavsson d.y. (Gammelnorsk Tryggvi Ólafsson, Engelsk Tryggve "the Pretender") (fødselsår ukjent, død 1033 i Soknasund) var en vikinghøvding som levde på 1000-tallet. Han kom «vestfra over havet», trolig fra vikingbosetningene i Storbritannia og Irland). Han er nevnt i Snorres Heimskringla, i sagaen Morkinskinna, og i Óláfs saga Tryggvasonar forfattet av Oddr Snorrason.
Norsk tronpretendent som etter Olav Haraldssons fall på Stiklestad gjorde krav på å være en sønn av Olav Tryggvason som falt ved Svolder over 30 år tidligere. Snorre Sturlason kommenterer at «Uvennene hans har sagt at han visst var sønn av en prest, men at han skrøt av det at han lignet da mer på kong Olav Tryggvason». Om Tryggve var en ekte sønn eller ikke blir uvesentlig ettersom han falt i slaget i Soknasund og derved endte som en ubetydelig fotnote i norgeshistorien.
Karakul

Karakul (Svartsjøen) er en innsjø i Pamir-fjellene i Tadsjikistan. Innsjøen ligger 3914 moh, er 230-236 m på det dypeste og har ikke avløp, dvs. den er endorheisk. Vannet er salt. Karakul er Tadsjikistans største naturlige innsjø.
Karakuls areal er 380 km². En halvøy og en øy deler innsjøen i to basseng; et mindre basseng i øst med dybder på 13-19 m og et større basseng i vest hvor dybden når over 230 m. Øya er 8 km lang og 4 km bred, mens stredet mellom halvøya og øya er 1 km bredt. Tre elver renner ut i innsjøen. Så sent som på 1800-tallet var øya som nesten deler innsjøen i to, landfast i nord over et smalt eid.
For britene var innsjøen tidligere kjent som Lake Victoria of the Pamirs, og den var angitt med det navnet på både britiske og russiske kart.
Innsjøen ligger i et sirkulært nedslagskrater med en diameter på 52 km. Når krateret ble dannet hersker det mange teorier omkring. Anslagene varierer fra 3 til 230 millioner år siden.   Krateret ble oppdaget bl.a. gjennom studier av satellittbilder.
Området som Karakul ligger i har mindre enn 30 mm nedbør i året. Dessuten er temperatursvingningene ved Karakul spesielle. En russisk oppdagelsesreisende opplevde at temperaturen steg fra -35 grader C til -6,2 grader C fra kl 09 til kl 13, altså en temperaturøkning på 28,8 grader C på 4 timer. Målinger i 1933 og 1934 viste kun 15 frostfrie dager i året, og senere målinger viser at 67 av 100 år har ikke frostfrie perioder i det hele tatt. Vannet har et saltinnhold på 7 gram pr liter og er derfor udrikkelig.
Tidligere lå nivået på Karakuls vannflate høyere enn i dag. Det gjelder også flere andre lukkede innsjøer i Sentral-Asia. Det antas at vannet tidligere har stått 60 m høyere. Selv ved 37 m høyere vannstand, vil vann renne ut i sørenden av innsjøen, og Karakul har derfor tidligere hatt utløp. Etter at vannstanden sank mistet innsjøen utløpet og saltinnholdet økte.
Et spesielt trekk ved Karakul er at bunnen er dekket av is. Det er forskjellige teorier om årsaken til denne isen – rester etter tidligere isbreer, rester fra istiden eller av nyere opprinnelse. I tillegg er det is langs kanten av innsjøen, og Karakuls størrelse er under stadig endring. Karakul er helt dekket av is fra oktober til mai.
Bueskyting under Asialekene 1994

Bueskyting under Asialekene 1994. Bueskyting var en av sportene under de tolvte Asialekene som ble arrangert i Hiroshima i Japan. Det var femte gangen som bueskyting var med på programmet i Asialekene. Bueskytingturneringene ble avviklet i perioden 5. til 10. oktober 1994. Det var i alt fire konkurranser, individuelt og lagkonkurranse for menn og for damer. Det var 67 utøvere fra 13 nasjoner som deltok. Sør-Korea ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Kina med en.
Webhotell

Et webhotell er en tjeneste på en webserver som gjør en bruker i stand til å publisere filer på internett. Det vanligste er å bruke et webhotell til å publisere hjemmesider. Plassen på webhotellet knyttes som regel til et domenenavn og inkluderer som oftest også e-postadresser. Webhotellet betjenes gjerne fra et kontrollpanel med et grafisk brukergrensesnitt tilgjengeliggjort over internett. Begrepet impliserer såkalt delt hosting hvor mange kunder deler ressursene på samme server.
Webhotell er tilgjengelig på forskjellige plattformer, i hovedsak Linux og Windows. Valg av plattform for webhotell avhenger primært av hvilke(t) programmeringsspråk du skal benytte deg av. Hvis du skal kjøre PHP må du hos de fleste leverandører velge Linux, og dersom du skal kjøre ASP eller ASP.NET må du velge Windows. Det er i dag mulig å kjøre PHP på et Windows-webhotell, men de fleste leverandører støtter ikke dette.
Prisen på webhotell varierer. Prisen settes på bakgrunn av hvilken funksjonalitet som tilbys på webhotellet, hvor stort det er og hvor mye trafikk man genererer hver måned. Markedet for webhotell er meget konkurranseutsatt, og man finner leverandører (ISP) som tilbyr alt fra high end hosting for store bedrifter til budsjetthosting for privatpersoner.
I tillegg til selve webhotellet er det som oftest en årlig avgift for ett eller flere domenenavn, men det hender også at denne avgiften er inkludert i prisen for webhotellet.
Det finnes også plasser hvor man kan legge ut websider gratis, men da må en som regel akseptere at det legges reklame på den. Det er heller ikke normalt at man får knytte et eget domene opp mot gratis webhotell, og ofte er slike webhotell ustabile på grunn av overbelastning.
Menzelinsk

Menzelinsk (russisk: Мензелинск, tatarisk: Minzälä)er en by i Republikken Tatarstan i Russland. Den ligger ved elva Menzelja, rundt 250 km øst for Kazan. Innbyggertall: 16 730 (folketelling 2002).
Bosetningen ble grunnlagt i 1584 – 1586. Den fikk byrettigheter i 1781.
Cherokee County (Iowa)

Navn

Fylket har navn etter cherokeene.
Santa Maria Antiqua

Chiesa di Santa Maria Antiqua er en katolsk kirke i Roma, en av de eldste kristne monumenter i Roma. Den ble oppdaget i 1901 og er kjent for sine mange fresker som siden 1950-tallet har vært studert av norske forskere tilknyttet Det norske institutt i Roma.
Kirken ble etablert på 500-tallet i et mye eldre bygg i Forum Romanum, ved den nordvestlige foten av Palatinerhøyden. Stempler på noen murstein har datert den opprinnelige oppføringen til 81–96, i de dager da keiser Domitian regjerte. Der kan bygget ha vært en vestibyle, senere ateneum og vaktrom. Fra rundt 570 ble den brukt som kirke, frem til midten av 800-tallet da byggverket ble utsatt for et jordras fra nevnte Palatinerhøyden under et jordskjelv i 847.  
Tilknyttet kirken ligger Oratorio dei Quaranta Martiri til minne om førti elitesoldater i den romerske arme som var kristne og derfor ikke ville tilbe keiseren gjennom ofring, selv om de jobbet for ham, da.  Derfor måtte de dø.  Soldatene som var stasjonert i Armenia måtte i år 332 ut på en islagt sjø ved Sivas i dagens Tyrkia der de frøs i hjel.  Den norske kunsthistorikeren Kirsti Gulowsen (1960–) mener murbygningen opprinnelig var et vaktrom, hvorfra man fulgte med snarveien opp til Palatinerhøyden.  På 500-tallet ble det tatt i bruk som et kristent kapell, omtrent samtidig med Santa Maria Antiqua, altså.  Fresken med de førti martyere skriver seg fra 600-tallet. Også oratoriet ble rasert i 847.
Under Leo IV (pave) som regjerte 847–855 ble det bygd ei ny kirke ikke langt unna med navnet Santa Maria Nuova, i dag kalt Santa Francesca Romana.  Den gamle kirken ble ytterligere skadet under invasjoner fra normannerne rundt 1080.  I middelalderen (år 1617) ble det anlagt ei ny kirke på atrium-delen av dens ruiner, den ble hetende Santa Maria Liberatrice og var mye brukt. Resten av kirken forble ruiner frem til utgravningene i 1900–1902, da man under ledelse av arkeologen Orazio Marucchi (1852–1931) oppdaget resten av den gamle kirken Santa Maria Antiqua under golvet av St.M. Liberatrice som etterhvert ble revet.  I 1999 ble der laget et overbygg til Oratorio dei Quaranta Martiri (de firti martyrers oratorium) for unngå skader til deler av freskene som jo har stått mye i det fri.  Siden 1980 har den vært avstengt grunnet damp fra undergrunnen, men fra 2013 er det tenkt å åpne den delvis for publikum.
The Majestic

Handling

Filmen henter sin handling i USA i 1950-årene. Filmskribenten Peter Appleton, våkner opp på en strand, og har mistet hukommelsen om hvem han er. Han blir brakt til en liten by ved navn Lawson, der folk feilaktig tror at han er Luke Trimble, en av byens sønner, som gikk tapt under 2. verdenskrig for 9 år siden. "Luke" flytter inn hos sin "far", Harry Trimble, eier av kinoen «The Majestic», samt med andre gamle kjente i byen, inklusive sin "gamle kjæreste" Adele Stanton.
I mellomtiden leter Komiteen for uamerikansk aktivitet etter Appleton, da han er mistenkt for kommunistiske sympatier, og han forsvant like før han skulle vitne for komiteen.
Emenica

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Bergepanzer 1

Bergepanzer 2

Bergepanzer 2 er basert på stridsvognen Leopard 1. Det norske forsvaret har en versjon av Bergepanzer 2, kalt NM217 Bergepanser. I det norske forsvaret blir bergepanzeren ofte referert til som «Bergeburger», da vognen blir så varm under bruk av kranen at man kan steke burgere på den.
René Cagnat

René Louis Victor Cagnat (født 10. oktober 1852, død 27. mars 1937 i Paris) var en fransk arkeolog.
Cagnat ble professor ved Collège de France i Paris i 1887. Han har utgitt mange verdifulle verk, blant annet: Timgad (1905, sammen med Emile Boeswillwald med flere), L'armée romaine d'Afrique(1913), Manuel d'archéologie romaine (2 bind 1916-20), Inscriptions latines d'Afrique(1923) og Carthage, Timgad, Tébessa (3. opplaget 1927).