google/wiki40b huggingface dataset:
Cantharis lateralis

Utbredelse

Cantharis lateralis finnes i Europa og Nord-Afrika, østover i Asia. Finnes ikke i Norge, men er registrert fra Danmark, hvor den er ikke regnet som vanlig.

Utseende

Cantharis lateralis er 5-7 mm lang. Hodet gulrødt fremme og mørk bak. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennenes tredje ledd vanligvis lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) har en rødgul farge, og noen ganger med to små svarte flekker. Brystskjoldet har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men ikke tydelig utstående. Leggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har en svart eller brunsvart grunnfarge, med en smal lys sidekant. Kroppen mørk, brunlig, men innerste del av antennen og beina vanligvis gulrøde.

Levevis

Cantharis lateralis finnes på blomster, særlig skjermplanter i juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Cantharis lateralis tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Pardosa trailli

Utbredelse

Pardosa trailli finnes i fjellet og helt nord i Europa. I Norge er den registrert fra høyfjellet i Sør-Norge, den mangler i Midt-Norge, men finnes igjen fra Nordland og nord til Finnmark.

Utseende

Pardosa trailli er lyst beigebrun, okerbrun og brunsvart, den har lysere eller mørkere flekker på bakkroppen. Forkroppen har en lys midtstripe. Beina er lysere okerbrune med tydelige mørkere ringer.
Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Pardosa trailli og Pardosa eiseni er svært like hverandre. Hanner kan skilles fra hverandre, men da må pedipalpen plukkes fra hverandre og formen på embolus studeres. Embolus er en liten spiss og avlang struktur. Hunner kan skilles på epigynene, men de er veldig lik hverandre. Vulva har større forskjeller.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.

Levevis

Leveområdet er åpne vegetasjonsfattige steder med stein, i fjellet, eller skogsbilveier og kraftlinjegater. I Sverige er den funnet langs bredden av innsjøer. Pardosa-artene er varmeelskende dyr og aktive i solskinn. I kaldt vær er de mindre aktive og sitter ofte noe bortgjemt mose eller lignende.
Elsa Dybwad

Familie

Elsa Randulff Dybwad var datter av skipsfører Hans Severin Larsen og Janna Randulff. Hun ble første gang gift 23. april 1891 i Bergen med skuespiller Michael Krohn (1867-1918). Dette ekteskapet ble oppløst i 1898. Hun ble 11. november 1899 gift i Kristiania med bokhandler Olaf Christian Dybwad (1868-1942), sønn av bokhandleren Jacob Dybwad (1823–1899), og bror av arkitekten Peter Dybwad og advokat, forfatter og visedikter Vilhelm Dybwad.

Liv og virke

Elsa Dybwad fikk sin scenedebut på Christiania Theater. Første halvdel av 1890-årene var hun ved Den nationale Scene i Bergen. Derfra gikk hun i 1893 ut i permisjon for å studere skuespillkunst ved teatrene i Stockholm og København.
Hun var senere tilknyttet Carl Johan Teatret, Harald Ottos Det Norske Theaterselskab og Sekondteatret. I 1913 var hun stjernen ved åpningen av varieteen Flaggermusen på Chat Noir. 
Elsa Dybwad gjennomførte egne turneer som sangerinne, med konseptet «Elsa på kysten». Hun vant seg et stort navn som romanse- og visesanger, og gjorde flere konserter i Sverige og Danmark. Men tiden ble hun godt kjent for sine opptredener for barn, en oppgave hun satte spesielt stor pris på: «Jeg synger om Skog og Mark, om Husdyr og Villdyr, om snille Barn og stygge Barn, og De kan ikke tro, hvor udmerket godt de forstaar at følge med, de Smaa. De straaler af Glæde, og de tripper av Fryd, naar de hører en Sang, som de kjender fra før. Aldrig havde jeg anet, at jeg skulde optræde for et saa taknemligt Publikum.» Hun ga viseaftener for barn på blant annet Centralteatret, Nordstrand bad, i Calmeyergatens Misjonshus og hos Brødrene Hals.
Refsvika

Refsvika var et fiskevær i Moskenes kommune i Nordland. Stedet ligger på vestsida av den sørvestlige delen av Moskenesøya.
I dag er det ingen bosatte på vestsida («yttersida») av Moskenesøya, men fram til rundt 1950 var det flere små bygder og gårder i bukter og viker på den sida av øya. Refsvika var den nest sørligste av disse bygdene, og hadde i 1900 22 innbyggere. Folketallet økte til 38 i 1939.
Historien til Refsvika og naboværet Helle henger til en viss grad sammen. De to stedene var de eneste på Moskenesøyas ytterside som det gikk an å drive fiske fra - bygdene lengre nord på yttersida hadde for dårlige havneforhold og for sterk brottsjø. Først fra slutten av 1920-tallet ble det drevet vinterfiske (Lofotfisket) fra Refsvika og Helle. I 1939/40 ble det gjort undersøkelser med tanke på å få bygd bedre havn på et av de to stedene, men ingen planer om dette ble realisert. Da Helle fikk radiotelefonforbindelse med Sørvågen radio i 1928, ble det bygd ei vanlig telefonlinje videre til Refsvika. På slutten av 1940-tallet fikk Refsvika og Helle strømaggregater som ga bygdene elektrisk lys, men det ble aldri bygd noen fast elektrisitetsforsyning til disse bygdene.
I oktober 1949 ble det sendt en felles søknad fra Refsvika og Helle til Moskenes kommune om økonomisk støtte til å flytte. Kommunen viste forståelse for søknaden, men sendte den videre til Fiskeridepartementet. Departementet valgte å kjøre saken som en prinsipiell prøvesak, og Stortinget behandlet dermed spørsmålet om å gi fraflyttingsbidrag til Helle, Refsvika, Ånstad og Hermannsdalen i Lofoten, Øyfjordvær i Troms og Syltefjord i Finnmark. Stortinget bevilget 100 000 kroner til fraflyttingen av Helle og Refsvika. Den endelige summen ble 76 000 kroner, som ble fordelt som lån til 15 søkere.
Ved utgangen av 1950 var det bare én familie igjen i Refsvika, og de flyttet våren 1951. Av de 15 familiene som fikk lån for å flytte fra Refsvika og Helle flyttet 11 til Sørvågen. Ved fraflyttingen fra Refsvika og de andre stedene på yttersida ble hus og naust revet og tatt med for å bygges opp igjen der folk så slo seg ned, og dermed sto bare hustufter og båtstøer igjen.
I Refsvika ligger den 50 meter høye Kollhellaren (Refsvikhula) med gamle hulemalerier. Da Refsvika var bebodd, søkte gjerne kyrene fra bygda inn i hula når det var dårlig vær. Hula er vernet, og det er kun lov å besøke den sammen med godkjent guide.
Nordre gravlund (Lillehammer)

Nordre gravlund på Lillehammer skal ha blitt anlagt på slutten av 1930-tallet, men det finnes gravminner med langt eldre dødsfall på stedet. På gravlunden er blant annet 35 krigsgraver for allierte (hovedsakelig britiske) soldater (Commonwealth War Graves). Gravlunden er utvidet flere ganger. Den har ikke noe gravkapell. Den ligger på garden Skjelleruds grunn og ble opprinnelig omtalt som Skjellerud kirkegård.
Åpningsseremonien til VM i fotball 2014

Åpningsseremonien til VM i fotball 2014 fant sted på Arena de São Paulo torsdag 12. juni 2014 kl. 15.15 lokal tid. 660 dansere var i aksjon under seremonien koreografert av den kjente brasilianske koreografen Paulo Barros

Showet

Dansen var inspirert av, og en hyllest til naturen, folket og fotballen i Brasil. Tre ensembler var i aksjon, og showet kulimnerte med en finale der en fotball i midten av arenaen ble åpnet og den brasilianske sangerinnen Claudia Leitte startet det musikalske innslaget. Hun ble etter hvert akkompagnert av Pitbull og Jennifer Lopez, som sammen framførte den offisielle VM-sangen "We Are One (Ole Ola)".
Til motsetning til vanlig praksis der FIFA-presidenten har åpnet turneringen formelt, ble denne turneringen ble erklært åpnet ved at 3 barn slapp fri duer i midten av arenaen.
Game of Death

Handling

Filmen handler om Billy Lo, som har blitt den største Kung Fu-stjernen på kino i Hongkong. Alle vil ha ham, inklusive et stor selskap styrt av den mektige mafiakongen Dr. Land. Han gir ham ett enkelt forretningsforslag: Skriv under eller dø! Han nekter og blir derfor utsatt for et drapsforsøk under innspillingen av en filmscene. Han blir skadet, men overlever. Ho ber derfor en journalistvenn skrive at han er død slik at han i hemmelighet kan knuse banden. En fiktiv begravelse blir arrangert og hans venninne vet ingenting om at han fremdeles lever.

Innspilling

Bruce Lee spiller bare deler av filmen siden han uventet døde midt under innspillingen. Enkelte ganger har produsenten montert ansiktet til Lee på en annen skuespillers kropp. Ellers skjules ansiktet til en erstatningsskuespiller av solbriller eller tilfeldig mørke. Filmen ble påbegynt i 1972, men måtte legges på is i mange år på grunn av Lees død. Lee opptrer bare i sluttscenene av filmen da disse ble innspilt først.

Anmelderne

Den fikk 2,5 av 4 stjerner av Leonard Maltin.
Den har fått null av fem stjerner i Den store film- og videoguiden (1987).

I Norge

Filmen ble lansert på video i 1982 av CP Entertainment video i en klippet utgave. Den ble forbudt på video rundt 1987. En ny versjon ble lansert på video på slutten av 1980-tallet. Den ble utgitt usensurert på DVD på 2000-tallet.
Arbroath FC

Historie

Arbroath FC ble stiftet i 1878. Klubben er kanskje mest kjent for rekordseieren på 36–0 mot Bon Accord (fra Aberdeen) i den skotske FA-cupen i 1885. Dette resultatet regnes fremdeles som rekord for en obligatorisk seniorkamp i Storbritannia. Bon Accord var egentlig et cricketlag som ved en feil var blitt påmeldt i fotballcupen, noe som kan forklare storseieren. Arbroath ble medlem i den skotske ligaen i 1921, i 2. divisjon.
Klubben har hatt relativt beskjeden suksess i ligaen. Arbroath rykket opp i 1. divisjon i 1935, og nådde 11.-plass (av 20 lag) som best i 1936 og 1938. Til sammen har klubben spilt 9 sesonger i øverste divisjon, sist i 1975. I den skotske FA-cupen nådde de kvartfinalen i 1993. Etter diverse omstruktureringer i ligaen spiller Arbroath nå i Division Two (nivå 3), etter at de rykket opp fra Division Three våren 2008.
Josef Bühler

Bakgrunn, utdanning og yrke

Josef Bühler var sønn av en baker. Han hadde katolsk bakgrunn. Han studerte jus og oppnådde doktorgrad. Han meldte seg inn i NSDAP i 1933.

Karriere

Hans Frank ble justisminister i Bayern i 1933. Han var senere rettsadministrator i München og i 1935 distriktsanklager ( statsadvokat).
Bühler var kontorsjef hos «minister uten portefølje» Hans Frank fra 1938. Da Frank i 1939 ble forflyttet til Kraków i det okkuperte Polen, fulgte Bühler med. Fra mars 1940 var Bühler statssekretær samme sted, og fra juni 1941 var han fast stedfortreder for Hans Frank. Han fikk æresgraden  SS-Brigadeführer av SS-Reichsführer Heinrich Himmler omkring på denne tid. 
Som Franks stedfortreder ble han samarbeidspartner i forbrytelser mot den polske befolkning og likeså medansvarlig for massemordet på jøder i Polen. 
Deltagelse i Wannsee-konferansen:Under Wannsee-konferansen 20. januar 1942 prøvde han å overbevise Reinhard Heydrich om å begynne med «den endelige løsning» i Generalguvernementet (Polen), da han her ikke så noen «transportproblemer». Videre ønsket Bühler «å løse jødeproblemet i dette området så raskt som mulig». 
I 1942 deltok Bühler i forberedelsene av tyske bosetninger ved Lublin, og i tvangstransporten av polakker til tvangsarbeid i Tyskland.

Flukt, fangenskap, henrettelse

Den 18. januar 1945 flyktet han fra Kraków. Han ble fanget av amerikanerne 30. mai 1945 og internert i Nürnberg Den 23. april 1946 ble han avhørt som vitne for den anklagede Hans Frank av dennes forsvarer Alfred Seidl for den internasjonale militærdomstolen i Nürnberg. Bühler og Frank forsøkte å gjøre gjeldende at SS-lederen Friedrich-Wilhelm Krüger, som hadde begått selvmord den 10. mai 1945 i amerikansk fangenskap, var den egentlige ansvarlige for forbrytelsene Polen; i det øvrige la de ansvaret på Heinrich Himmler.
Etter vitnemålet ble han i pakt med Moskvaerklæringen, hvorved nasjonalsosialistiske forbrytere skulle overføres til der de haddeutøvet sin gjerning, i mai 1946 overlevert til Folkerepublikken Polen.. Han ble dømt til døden der den 19. juli 1948 og henrettet i Kraków 22. august samme år.
Allotraeus

Utseende

Middelsstore, avlange, matt lysbrune eller rødbrune trebukker. Antennene er nokså tynne og en del lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, beina  middels lange med litt fortykkede lår.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Kina, Japan, Taiwan og Borneo.
Xenandra

Utseende

Nokså små (vingespenn 30-35 millimeter), kraftige, mørke sommerfugler. Kroppen er nokså sylindrisk og kraftigere enn vanlig for dagsommerfugler. Oversiden er svart med en litt matt, metallisk glans, bakvingen har metallgrønne eller røde felter.
Nyklekte eksemplarer kan være mye mer påfallende metallisk blå.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i tropisk og subtropisk skog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Costa Rica i nord til det sørlige Brasil i sør.
Taumacera

Utseende

Middelsstore (5-12 millimeter), avlange, blanke, gule til svarte bladbiller, ofte med metalliske farger. Oversiden er ikke påfallende punktert. Hodet er fremstrakt, palpenes ytre ledd kan være utvidet. Antennene er lange, av ulik form, noen ganger ganske tynne, andre ganger mer kraftige, ett eller flere ledd kan være påfallende utvidete. Pronotum er mer eller mindre avrundet firkantet, tydelig smalere enn dekkvingene og adskilt fra disse (danner ikke en kontinuerlig kurve). Dekkvingene er oftest litt utvidet bakover.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Erik Breukink

Syklist

Breukink ble født inn i en sykkelfamilie, faren Willem var direktør for sykkelfabrikken Gazelle. Til tross for dette bestemte Erik seg for å bli fotballspiller. I 1980 ombestemte han seg og satset på sykling.
Breukink debuterte som profesjonell for laget Skala-Gazelle i 1986. Det viste seg at han var en tempospesialist og en god klatrer. I sin Tour de France-debut i 1987 vant han en etappe og ble nummer to i ungdomskonkurransen. Det virkelige gjennombruddet fikk han året etter, da han ble nummer to sammenlagt i Giro d'Italia.
Breukinks karriere var preget av uhell, og han klarte aldri å vinne en Grand Tour. Han la opp i 1997 med 61 seiere som profesjonell syklist.
Spy vs Spy

Spy vs Spy er en tegneserie i magasinet MAD som først ble tegnet av Antonio Prohias, men etter Prohias' død blir den nå tegnet av Peter Kuper. 
Spy vs Spy (Spion mot spion) handler om en hvit og en sort spion skal gjøre mest mulig skade på hverandre. Spy vs Spy ble første gang trykket i MAD nr. 60 i januar 1961 og har siden blitt trykket i over 5000 sider. I 2015 ble serien 55 år gammel. Ansiktene til figurene er lett gjenkjennelige: helt spisst, og de bruker alltid hatt og en form for laboriatoriefrakk. Den hvite har en sort stripe på hatten og omvendt. Serien er spesielt populær i Tyskland.
Spy vs Spy jr. er en helt ny serie i bladet MAD kids, som er rettet mot barn, og hvor figurene selv også er mindre. I tillegg gjenkjennes figurene ved at de har en stor S på magen, den hvite har sort S og omvendt. Istedenfor spisse sko har de joggesko. De bruker våpen fra pistoler til en toalettrenser med en murstein på toppen. Det finnes også Spy vs Spy vs Spy der er det også med en dame i grått som begge spionene er forelsket i (hun vinner alltid).
Det finnes et spill til X-box og et til PlayStation 2. På 80-tallet kom det en hel serie spill til 8-bits hjemmedatamaskiner. MB lagde flere MAD spill også Spy vs Spy (og Spy vs Spy vs Spy spill) Spy vs Spy har og blitt brukt i reklamer f.eks. Mountain Dew og Pepsi.
José Javier Curto

Karriere

Curto deltok ved VM i boccia 1994 i Sheffield i England, der han vant gull individuelt i klassen BC2. I tillegg vant Spania gull i lagkonkurransen i klassen BC1-2. Ved VM i boccia 2002 kom han på 7.-plass individuelt, mens Spania greide bronse i lagkonkurransen. Året etter deltok han ved Verdenscupen i boccia 2003 i Christchurch på New Zealand kom han på 6.-plass. Spania fikk sølv i dette mesterskapet, bak Portugal. 
Ved Paralympiske sommerleker 2004 i Athen fikk han to medaljer. Individuelt kom han på 1.-plass, etter at han slo Pedro Silva 7-3 i finalen. I lagkonkurransen fikk Spania bronse, etter at de vant bronsefinalen 7-5 over Storbritannia.
Spania fikk en ny lagmedalje ved EM i boccia 2005, der de fikk bronse i klassen BC1-2. Individuelt kom Curto på 16.-plass i dette europamesterskapet. Ved VM i boccia 2006 vant han alle sine tre kamper i gruppespillet, og spilte seg fram til bronsefinalen. Der møtte han tsjekkiske Frantisek Serbus, og vant kampen 6-3. Curto fikk dermed bronse i dette verdensmesterskapet. I lagkonkurransen ble Spania slått ut av Storbritannia i kvartfinalen, og endte på 7.-plass. Ved utganven av 2006 var han dermed rangert som nummer 2 i verden, bak Pedro Silva.
I 2007 var Verdenscupen i boccia 2007 det viktigste mesterskapet. I den individuelle konkurransen kvalifiserte han seg fra gruppespillet til sluttspillet, med tre seire på fire kamper. Etter seier i 16.-delsfinalen (Yun Myeong-suk) og 8.-delsfinalen (Tammy McLeod) møtte han canadiske Adam Dukovich, som var rangert som nummer 20 i verden ved inngangen til 2007, men Dukovich vant kvartfinalen 6-0, og Curto endte på 9.-plass i dette mesterskapet. I lagkonkurransen vant Spania alle kampene sine gjennom gruppespillet og sluttspillet, og møtte til slutt Storbritannia i finalen. Spania, med Francisco Beltrán, José Vaquerizo, Pedro Cordero og Manuel Ángel Martín Perez på laget, i tillegg til José Curto, tapte imidlertid finalen 5-6, og fikk sølv i klassen BC1-2. 
Han deltok ikke ved Paralympiske sommerleker 2008, men deltok igjen ved EM i boccia 2009 i portugisiske Póvoa de Varzim. I den individuelle konkurransen endte han på 8.-plass, etter at han ble slått ut i kvartfinalen av Fernando Ferreira. Spania fikk bronse i lagkonkurransen BC1-2 i dette mesterskapet. 
Han deltok ikke i internasjonale mesterskap i 2010, 2011 og 2012.
Bhumiraj Rai

Idrettskarriere

Rai vant Kathmandu Marathon 2014, samt maratonløpet i Nepals syvende National Games i 2015. Han vant også maraton under det nepalske mesterskapet i 2015.
Han vant Kathmandu Marathon i september 2016, med ny personlig rekord på 2:20:44.
Han deltok i maraton under VM i friidrett 2017, men fullførte ikke løpet.
Liga Sagres 2008–2009

Liga Sagres 2008-09 er den portugisiske ligaens 71. sesong. 16 lag er med. Seriestart var 24. august 2008 og ligaen ble avsluttet 24. mai 2009. FC Porto ble seriemester. De nyopprykkede lagene var Trofense og Rio Ave. Estrela da Amadora og Trofense rykket ned ved sesongslutt.

Priser

ToppscorerNenê
Årets spiller
Bruno Alves
Årets keeperBeto
Årets dommerOlegário Benquerença
NORMAL

Norsk organisasjon for reform av marihuanalovgivningen (Normal) er Norges største ruspolitiske organisasjon for legalisering av cannabis.
Normal ønsker å være en samlende organisasjon for alle som ønsker legalisering og regulering eller avkriminalisering av cannabis, dette være seg av samfunnsmessige, medisinske eller andre årsaker. Normal arbeider for at man skal slutte å straffeforfølge brukere av cannabis, og at det skal bli lovlig å benytte planten til rekreasjonell bruk, som medisin og dyrke den for industrielle formål. 
Organisasjonen har siden 2013 ønsket å delta som en seriøs ruspolitisk aktør, og er blant annet medlem i Fagrådet – Rusfeltets hovedorganisasjon. Normal ønsker «en legalisering med en streng regulering, hvor staten står for alt fra produksjon til regulert salg fra offentlige utsalgssteder» og «en ordning lignende den norske vinmonopolordningen, hvor en har regulerte salgstider og aldersgrenser». Organisasjonen mener at cannabisbrukere har krav på å slippe å kriminaliseres og at de som får problemer med cannabis har krav på frivillig hjelp. 
Organisasjonen ble stiftet i 1995, og har hovedsete i Skippergata 14 i Oslo.
Normal grunnla den årlige marihuanamarsjen, en demonstrasjon for legalisering, men er ikke lenger arrangør. Organisasjonen er utgiver av bladet På Høy Tid, som har gått fra å være et papirmagasin med fokus på cannabiskultur og politikk til å bli en mer politisk blogg. 
Organisasjonen har lokallag i Bergen, Trøndelag og Tromsø og er assosiert med den amerikanske organisasjonen NORML.
Jaroslav Krejčí

Bakgrunn

Jaroslav Krejčí tok gymnasiet i Uherské Hradiště i Mähren. Etter slutteksamen i rettsvitenskap fra Karlsuniversitetet i Praha med doktorgrad i 1916 virket Jaroslav Krejčí i forskjellige stillinger i embedsverket. På 1930-tallet underviste han i statsrett ved Masaryk-universitetet i Brno (fra 1938 som professor).

Justisminister i Tsjekkoslovakia

Jaroslav Krejčí var en nær venn av den tsjekkoslovakiske president Emil Hácha, og ble den 12. desember 1938 justisminister i Rudolf Berans regjering. Dette var etter Münchenavtalen, etter at områder var blitt overført til Tyskland (Sudetenland).

Justisminister, så statsminister, i Riksprotektoratet

Året etter, i 1939, oppstod riksprotektoratet Böhmen og Mähren, innenfor rammene av Det tyske rike, etter at også Slovakia var blitt utskilt - som en egen tyskvennlig stat. Riksprotektoratets statsminister [ministerpresident) Alois Eliáš beholdt da Krejčí som justisminister. 
Fra 19. januar 1942 til 19. januar 1945 var så Krejčí etterfølger som statsminister; tyskerne hadde funnet ut at Alois Eliáš motarbeidet dem; de arresterte ham i 1941 og henrettet ham i 1942.
For Jaroslav Krejčís regjering var derimot samarbeidet mer komplett, og overvåket. Ettersom Riksprotektoratet trem til krigens aller siste faser lå såvidt det var utenfor de allierte bombeflys rekkevidde, leverte dets økonomi frem til krigsslutt nesten uforstyrret viktige krigsprodukter.

Fratreden, dom og straff

Krejčís etterfølger som ministerpresident ble i januar 1945 Richard Bienert. 
Etter krigens slutt ble Krejčí dømt til 25 års fengsel for kollaborasjon. Han dsøde i fengsel.
Brachypnoea

Utseende

Små til middelsstore (ofte ca. 5 millimeter), avlangt ovale, glatte bladbiller, gjerne mer eller mindre metallisk fargede. Oversiden er kraftig punktert. Antennene er lange og tynne. Dekkvingene er litt bredere enn pronotum.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, noen få arter går nord til Nord-Amerika..
Arkade

Arkade av latin arcus, bue er en buerekke på en frittstående søylerad. I middelalderens arkitektur danner arkaden den nederste etasjen i midtskipsveggen, triforium den midterste etasjen og klerestorievinduene den øverste etasjen.
Arkader kan også være et inntrukket felt på en vegg som arkitekturornamentikk og kalles da blindarkade. Buene kan da stå tett inntil hverandre eller overskjære hverandre og kalles da kryssbuearkader.
Uttrykket arkade blir også brukt om en overdekket gang, som også kalles galleri, og som er åpen på en eller flere sider gjennom en arkaderekke.
Frankfurter Allgemeine Zeitung

Historie

Avisen står i tradisjonen til Frankfurter Zeitung, grunnlagt i 1856 og nedlagt i 1943. Frankfurter Allgemeine Zeitung ble grunnlagt i 1949 av Erich Welter. FAZ overtok enkelte medarbeidere som tidligere hadde arbeidet i Frankfurter Zeitung, men hadde ingen juridisk forankring i denne avisen.
FAZ innførte den såkalte nye rettskrivningen 1. august 1999, men valgte et år senere å gå tilbake til den tradisjonelle rettskrivningen.

Utgivere

Utgivere (Herausgeber) er per 2018 Werner D'Inka Jürgen Kaube, Berthold Kohler og Holger Steltzner. Blant de tidligere utgivere var Frank Schirrmacher (1994-2014).