google/wiki40b huggingface dataset:
Tom Sverre Vadholm

Utdannelse og yrke

Vadholm har Befalsskolen for Feltartilleriet 1956-57 og beskikket til vernepliktig løytnant i 1975. Han er utdannet cand.jur. fra Universitetet i Oslo i 1963 og var dommerfullmektig i Horten 1964-65 og advokatfullmektig i Oslo 1965-66.  Han fikk advokatbevilling i 1966 og har vært ansatt som sådan fra 1966 i Mekaniske Verksteders Landsforening og fra 1974 i Norsk Boreriggeierforening som fusjonerte med Norges Rederiforbund i 1984. I den forbindelse har han deltatt i en rekke utvalg, komiteer, internasjonale fora og kongresser, herunder styremedlem i Garantiinstituttet for skip og borefartøyer fra 1981 og norsk medlem av World Petroleum Council 1994-2004. Som pensjonist var han oppnevnt som varamedlem i Arbeidsretten fra 2005 til 2014.

Samfunnsaktiviteter

Vadholm var aktiv speiderleder i sin ungdom.  Etter hvert gikk han over i administrative verv som gruppe-, avdelings- og kretsleder for å havne i styrene i Norges KFUM-Speidere og Norsk Speidergutt-Forbund.  I sistnevnte var han visespeidersjef i 1976-1978.  Han har senere ledet Internasjonalt utvalg og Lovutvalget i Norges KFUM-Speidere.
I Skøyen menighet ble han innvalgt i det første menighetsråd etter sognets opprettelse i 1984.  Han ble formann i menighetsrådet i 1990.
Han har vært nestleder i Ullern Høyre i to perioder, medlem og leder av dennes valgkomite og ble tildelt æresmedlemskap i 2011.  Siden 1987 har han vært medlem av Oslo Høyres representantskap. Han har i perioden 1992 til 2011 vært medlem av Ullern bydelsutvalg i til sammen 12 år, vært leder av Samferdsels- og miljøkomiteen samt Skole- og kulturkomiteen, senest nestleder i Kultur- og oppvekstkomiteen. Var en periode varamedlem i Oslo bystyre.  Tom Sverre Vadholm ble, sammen med tidligere stortingsrepresentant Haldis Havrøy, tildelt Bydel Ullerns kulturpris for 1998.

Annen foreningsvirksomhet

Vadholm var med å danne Fellesrådet for Historielagene i Oslo i 1995 og var dets leder i de første 12 år. Han har vært nestleder i Ullern Historielag (nå Ullern, Røa og Bygdøy Historielag) siden stiftelsen i 1994 til våren 2015.  Han har til sammen forfattet over 100 lokalhistoriske artikler i historielagets blad og bøker og i andre aviser og blad, herunder i Skøyen prestegjeld der han i menighetsbladet i hvert nummer fra 1986 til 2013 har skrevet artikler om historien til veier og veinavn i området.
Vadholm var formann i Norsk Heraldisk Forening i 12 år og styremedlem i det skandinaviske Heraldisk Selskap i 6 år fram til mai 2015.  Han skriver artikler og holder foredrag om heraldiske emner, og han deltar i nordiske og internasjonale heraldiske kongresser. Han er innvalgt som en av de fem norske som i dag er tilknyttet L'Académie Internationale d'Héraldique. 
I 1964 var Vadholm med å stifte Round Table 25 Horten hvor han ble foreningens første sekretær.  I 1974 var han formann i Round Table 16 Oslo.  Han manglet én måned på 70 år da han i 2006 ble frimurer, hvor han i dag har X grad.
Eksploderende hval

Eksploderende hval eller sprengt hval viser oftest til en hendelse i Florence, Oregon, i 1970, da en død spermhval (opprinnelig antatt å være en gråhval) ble sprengt i filler av samferdselsmyndighetene i Oregon, i et forsøk på å kvitte seg med det råtnende kadaveret. Hendelsen ble viden kjent i USA da den amerikanske humoristen Dave Barry omtalte den i sin avisspalte etter å ha sett et videoopptak av eksplosjonen. Senere ble historien velkjent internasjonalt, da det samme opptaket begynte å sirkulere på Internett og utviklet seg til et internettfenomen.
Spontane eksplosjoner har også forekommet. Det mest omtalte eksemplet fant sted i Taiwan i 2004, da utvikling av gass inne i en forvitrende spermhval førte til at den eksploderte på et befolket tettsted, mens den ble transportert til obduksjon. Andre eksploderende hvaler har blitt skrevet om og dokumentert av flere velkjente skribenter.
Det finnes relativt få dokumenterte tilfeller av eksploderende dyr. Hvaleksplosjonene i USA og Taiwan fikk bred dekning av presse verden over. Det har derimot vært færre kjente hendelser i andre deler av verden. En hvaleksplosjon på Færøyene i 2013 ble imidlertid dokumentert på video.
Arendal byleksikon

Arendal byleksikon er et leksikon som dekker Arendal kommune. Leksikonet har som mål å få med mest mulig av det en arendalitt bør vite om sin kommune.
Leksikonet ble utgitt i forbindelse med byens 275-årsjubileum.
Ny og større utgave utgitt høsten 2017 på Friluftsforlaget med nye kart, bilder og dybdeartikler.
Muddy Waters

Bakgrunn

Han ble født i Issaquena County i Mississippi. Kallenavnet fikk han allerede i barndommen fordi han stadig lekte i søla (mud). I ungdommen lærte han seg først å spille munnspill, siden gitar, og fra 17-årsalderen underholdt han på fester med sanger av Son House og Robert Johnson, to svært populære musikere på den tiden. I 1941 spilte han med showet til Silas Green. De neste årene drev han en «juke joint», der han omsatte hjemmebrent og opptrådte.

Karriere

I 1941 kom Alan Lomax til området for å gjøre opptak av country blues fra området til Kongressbiblioteket. Waters fikk spille inn noen sanger, og enda flere sommeren 1942. I 1943 reiste han nordover til Chicago for å bli profesjonell musiker. Der ble han hjulpet inn i miljøet av Big Bill Broonzy, som lot ham åpne showene sine. I 1945 fikk Waters sin første elektriske gitar. De neste tre årene var Waters med i bandet på innspillinger med Sunnyland Slim og spilte inn endel sanger selv, uten at de ble utgitt, før han ble populær med sangene «I Can't Be Satisfied» og «I Feel Like Going Home» i 1948, og like etter, med sitt signaturnummer «Rollin' Stone».
I 1952 gjorde Waters innspillinger med Little Walter Jacobs på munnspill, Jimmy Rogers på gitar, Elga «Elgin Evans» Edmonds på trommer, Otis Spann på piano, Big Crawford på bass; selv sang han og spilte gitar. De spilte inn en rekke bluesnumre gjennom de tidlige 1950-årene: «Hoochie Coochie Man», «I Just Want to Make Love to You» og «I'm Ready». Waters ble den dominerende skikkelsen i Chicagos bluesverden ved siden av Howlin' Wolf med et band som blant andre omfattet gitaristen Hubert Sumlin.
I 1958 reiste Waters til England,og han forlot USA til fordel for England i 1972. På 1970-tallet spilte han med blant andre Johnny Winter og The Band (The Last Waltz), James Cotton, Cary Bell og Jerry Portnoy.
Waters døde av hjerteinfarkt i 1983. Hans innflytelse på blues, rhythm and blues, rock and roll, folk, jazz og country er betydelig. I 1980 ble han valgt inn i Blues Hall of Fame, i 1987 i Rock and Roll Hall of Fame, og i 1992 ble han hedret med en Grammy Lifetime Achievement Award.
Nordrhein-Westfalens flagg

Nordrhein-Westfalens flagg er en trikolor med vannrette striper i fargene grønt, hvitt og rødt. Flagget er i forholdet 3:5
Flaggets farger er avledet fra forbundslandet Nordrhein-Westfalens våpen. Dette er sammensatt av våpenmerker som representerer de tre hoveddelene av delstaten: En hvit bølgete skråbjelke på grønt for Rhinland, en hvit hingst på rødt for Westfalen og en rød rose på hvitt for Lippe. Samtidig er Nordrhein-Westfalens flagg en kombinasjon av fargene for de tidligere prøyssiske provinsene Rhinland, grønt og hvitt, og Westfalen, hvitt og rødt. Disse provinsfargene ble fastsatt i 1882.
Nordrhein-Westfalens flagg ble innført 10. mars 1953, etter å ha vært i uoffisiell bruk siden 1948. Statsflagget har Nordrhein-Westfalens våpenskjold i midten.
Oxyroplata

Utseende

Middelsstore (ca. 6 millimeter), avlange, matte, mørke bladbille, pronotum og dekkvingenes rot gjerne gulaktige på sidene. Oversiden er tett og nokså kraftig punktert. Antennene består av 8 ledd og er middels lange, ganske kraftige, det ytterste leddet skarpt tilspisset. Hodet er bredere enn langt. Pronotum er rundet, tett og grovt punktert.  Dekkvingene er jevnbrede og har 10 punktstriper, fire opphøyde lengderibber, med lange pigger i spissen.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artene lever på planter i familien Malpighiaceae.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Costa Rica i nord til Bolivia i sør.
Saint-Pierre-sur-Dives

Befolkningsutvikling

Referanse:INSEE

Klosterkirken

Klosterkirken ble ombygd på 1100- og 1200-tallet og restaurert og modifisert på 1500-tallet, og erstattet da den tidligere klosterkirken som ble bygget i 1012 av Vilhelm Bastardens tante, grevinne Lesceline. Kirken ble fullstendig omformet i løpet av 1600-tallet og på den tiden fikk den sitt nåværende utseende, et lang hovedskip med to midtganger og fem tilstøtende kapeller i gotisk stil.

Marked

Et ukentlig utendørsmarked er åpent hver mandag morgen ved markedshallen som er fra 1000-tallet. Det handles i krøtter, og omtrent hundre kalver blir solgt til oppdrettere hver uke, men også sauer, griser og noen geiter. Det er også et antikkmarked hver første søndag i måneden på samme sted.

Tvillingbyer

Saint-Pierre-sur-Dives har tvillingstatus med den engelske byen Ivybridge i Devon siden 26. juni 1972; med den belgiske byen Jodoigne i Walloon Brabant; og med den tyske byen Kleinwallstadt i Bayern.
U20-VM i friidrett 2018 – 10 000 meter kappgang kvinner

10.000 meter kappgang for kvinner under U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert på Ratina stadion i Tammerfors 14. juli 2018.
Mama's Big Ones: Her Greatest Hits

Mama's Big Ones: Her Greatest Hits er en samleplate med Cass Elliot, utgitt i mars 1970.
Rentes rente

Rentes rente oppstår når rente legges til saldoen på et innskudd eller lån slik at den tillagte renten også vil forrentes.
Eksempelvis kan man tenke seg at det står kr. 1 000,- i banken i ett år til 7 % rente og vokser til kr. 1070,- ved første årsskifte. Året etterpå har beløpet igjen vokst med 7 % og er ikke kr 1140,- men 1144,90 fordi renten tilfaller også forrige års rente. På grunn av rentesrenten kan sparing gi god utbetaling ved høy rente, hvis ikke gevinsten spises opp av skatt og inflasjon.
Tilsvarende vil gjeld ofte oppleves som vanskelig å få til å gå ned, mens en blir hjulpet av skatt og inflasjon. Det er derfor et godt råd å alltid betale forfalte renter før de blir lagt til gjelden.
Bolivia-saken

Bolivia-saken er en betegnelse på saken hvor tre unge norske kvinner i mai 2008 ble pågrepet på flyplassen i Cochabamba i Bolivia med en betydelig mengde kokain. 
Stoffet ble funnet i jentenes tre kofferter etter innsjekking på flyplassen. og ble av boliviansk politi veid til 22,4 kg. Norsk politi la senere under rettsbehandlingen i Norge til grunn at det var 11 kg kokain, siden det viste seg at boliviansk politi hadde foretatt en bruttoveiing med både emballasje og bag i tillegg.
Pågripelsen ble starten på opprullingen av det norsk politi mener er et omfattende narkotikanettverk. Politiet mener nettverket brukte utelivsmiljøet i Oslo til å rekruttere unge, pene jenter til å smugle narkotika for seg. Ifølge politiet har nettverket betalt luksuriøse ferier for jentene, og gitt dem penger til gratis shopping, mat og flybilletter. Som gjenytelse måtte de ta med seg noe hjem i bagasjen.

Rettssaken i Bolivia

De tre norske kvinnene ble varetektsfengslet i Bolivia. Lillesand-kvinnen ble etter en tid satt fri mot kausjon. Straffesaken i Bolivia startet 11. desember 2009, men ble samme dag utsatt på ubestemt tid. Lillesand-kvinnen flyktet deretter til Norge med et nødpass utstedt i nytt navn. De to gjenværende jentene ble dømt for forsøk på å smugle 22,4 kg kokain til 13 års fengsel, senere omgjort til 10,5 år. En norskboliviansk mann ble først dømt til 20 års fengsel, men fikk samtidig dette redusert til 13 års fengsel. Under soningen av fengselsstraffen fikk en av de dømte jentene innvilget kausjon, mot meldeplikt for politiet hver uke. Hun brøt meldeplikten, og det ble utstedt arrestordre på henne i alle land i Sør-Amerika.

Rettssaken i Norge

Politiet i Norge tok ut tiltale mot Lillesand-kvinnen som rømte fra Bolivia, samt mot ytterligere fire norske statsborgere. Grunnlaget for tiltalen var smuglingsforsøk. De sistnevnte fire ble også tiltalt for organisert kriminalitet. Ifølge det nasjonale statsadvokatembetet dreier det seg om forhold rundt organisering, penger, heleri og fysisk kontakt med stoffet. 
Den 2. november 2011 ble Lillesand-kvinnen fullt frikjent av Oslo tingrett, og etter anke endelig frikjent den 6. juni 2012 i Borgarting lagmannsrett. Den frikjente kvinnen ble bistått av advokat Carl Bore.
Sikorsky SH-60 Seahawk

Design og utvikling

På 1970-tallet begynte den amerikanske marinen å se etter et nytt helikopter til å erstatte Kaman SH-2 Seasprite. SH-2 helikoptrene ble brukt som plattform for Light Airborne Multi-Purpose System (LAMPS) Mark 1. Da Mark 2 versjonen av systemet ble planlagt så en at utstyret tok for stor plass til at SH-2 helikopteret kunne brukes. Samtidig på midten av 70-tallet vurderte den amerikanske hæren Sikorsky YUH-60 og Boeing Vertol YUH-61 til bruk for sitt Utility Tactical Transport Aircraft System (UTTAS), og marinen bestemte da å basere sine spesifikasjoner for nye helikoptre på dette for å redusere kostnadene. Både Sikorsky og Boeing Vertol leverte forslag til maritime versjoner av sine helikoptre i april 1977. Tidlig i 1978 valgte marinen Sikorsky sitt S-70B design som vinner og det fikk betegnelsen SH-60B Seahawk.

SH-60B Seahawk

SH-60B Seahawk er 83% lik UH-60 Black Hawk. Forskjellene inkluderer blant annet korrosjonsbeskyttelse, kraftigere motorer og flytting av bakre landingshjul slik at helikopteret er mindre plasskrevende.
Fem YSH-60B LAMPS III prototyper ble bestilt, og første flyging ble gjennomført 12. desember 1979. Den første produksjonsversjonen SH-60B gjennomførte første flyging 11. februar 1983 og ble satt i aktiv tjeneste i 1984.
SH-60B LAMPS III er hovedsakelig utplassert på fregatter, jagere og kryssere og har som hovedoppgave å bedrive antiubåt- og anti-overflatkrigføring.
SH-60J er en versjon av SH-60B for japans marine. SH-60K er en modifisert versjon av SH-60J. Begge versjonene blir produsert av Mitsubishi på lisens.

SH-60F Seahawk

Etter at SH-60B var satt i tjeneste begynte den amerikanske marinen å utvikle SH-60F for å erstatte SH-3 Sea King helikoptrene. En tidlig modell av SH-60B ble bygget om og var prototype for SH-60F. Sikorsky ble tildelt kontrakten for de første syv SH-60F helikoptrene i januar 1986, og første flyging ble gjennomført 19. mars 1987.
SH-60F blir primært brukt til antiubåt-krigføring i en Carrier Strike Group.

HH-60H Seahawk

HH-60H ble utviklet sammen med US Coast Guard sitt HH-60J helikopter.
De første fem HH-60H helikoptrene ble bestilt i september 1986, og først flyging ble gjennomført 17. august 1988.
Primæroppgavene til HH-60H versjonen er søk og redning i kampsituasjoner, spesialoppdrag og anti-overflatekrigføring.

MH-60R Seahawk

MH-60R er utviklet for å kombinere egenskapene til SH-60B og SH-60F og skal etterhvert erstatte SH-60B og SH-60F.

MH-60S

I 1997 ble det bestemt at den amerikanske marinen skulle erstatte sin CH-46 Sea Knight helikoptre. Sikorsky ble tildelt kontrakten i 1998. Versjonen hadde da betegnelsen CH-60S, men i 2001 ble dette forandret til MH-60S.
MH-60S er basert på UH-60L og er utplassert ombord på hangarskip, amfibiske landingsskip, skip tilhørene Military Sealift Command, og hurtigående support skip. Primæroppgavene er blant annet transport av forsyninger, medisinsk evakuering, søk og redning i kampsituasjoner, anti-overflatekrigføring, overvåking og rekognisering og spesialoppdrag.
Charles Clore-parken

Begivenheter

I juni hvert år avsluttes Tel Aviv Pride med en stor fest i parken.
I mai 2019 er Tel Aviv vertsby for Eurovision Song Contest 2019, og Charles Clore-parken skal huse den såkalte Euro Village med restauranter, konserter og suvenirboder. Det ventes over 20 000 delegater, journalister og turister til parken i løpet av de ni dagene med Euro Village.
Sveriges landsdeler

Sverige er inndelt i tre landsdeler: Götaland, Svealand og Norrland. Götaland utgjør den sørlige delen av Sverige, Svealand den midtre delen, og Norrland den nordligste delen.
Vægterne

Vægterne er en dansk kristen bevegelse som er knyttet til pinsemenigheten Apostolsk Kirke i Kolding. Bevegelsen ledes av Moses Hansen, som er bevegelsens eneste ansikt utad.
Bevegelsen er en apokalyptisk bevegelse som mener at verdens ende er nær, og at menneskene må gjøre opp for sine synder. Dette innebærer blant annet sterk støtte til Israel i og med tråd med den bibelske profetien om at jødene skal vende tilbake til sitt historiske opphavsområde. Det betyr også at muslimer og andre «vantro» må bekjempes. I tråd med dette har bevegelsen arrangert det de omtaler som et korstog mot islam i innvandrerbydelen Nørrebro og har i det siste markert seg gjennom bønnemøter for å drive ut det de omtaler som demonene i det selvstyrte autonome Ungdomshuset. Enkelte uttalelser fra bevegelsen har endog fått Apostolsk Kirke til å ta avstand fra deler av bevegelsens virke.
På tross av sin tilknytning til Apostolsk Kirke, med i underkant av 2 500 medlemmer, er Vægterne en liten bevegelse, som i sine aktiviteter blant annet har samarbeidet med Faderhuset og ulike høyreekstreme aktivister. Bevegelsen gir ut bladene Blæs Alarm og Korstogsbulletinen.
Eagle Mountain gasskraftverk

Eagle Mountain gasskraftverk er et varmekraftverk i Tarrant County, Texas i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 706 MW, fordelt på 3 turbiner. Operatør er energiselskapet TXU Generation Co LLC. Utstyret er vesentlig levert av General Electric.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1950–1971. Brenselkilden er naturgass.
Pastor Jarman kommer hjem

Handling

Jarman (Henki Kolstad) en god og forstandig sjømannsprest som våger skinnet for noe han synes er riktig. Han er nå på vei hjem fra New Orleans med båt når han får et mystisk oppdrag fra en av sjømennene som ligger på dødsleiet etter en ulykke om bord. Den døende sjømannen får Jarman til å love at han skal gi et gullur til hans venninne Lilly (Henny Moan), og han kommer også med en siste bønn til Jarman og lugarkameraten Tor: "Hjelp Makken!" Men hvem Makken er, rekker han ikke å si før han dør. 
Tilbake i Norge drar Jarman ut på leting etter Makken i Oslos underverden, mens Tor oppsøker Lilly for å gi henne gullklokken. I gullklokken står navnet på en sjømann som ble myrdet for fem år siden. Drapet forble uoppklart og mye tyder på at Makken hadde en sentral rolle. Lilly nekter for at hun har noe kjennskap til den døde sjømannen, men når hun hører Makkens navn bli nevnt, blir hun redd. Omtrent samtidig dukker Makken opp i Oslos havn, der han har gått på bommen en tid. Han har fått nyss om at sjømannspresten er gått i land med et farlig bevis fra fortiden. Makken jages etterhvert av både Jarman og politiet og til slutt kommer det til en konfrontasjon.

Om filmen

Aftenpostens Reidar Lunde gav filmen gode kritikker da den kom og skrev blant annet: «..vi har mer en nok å glede oss over i "Pastor Jarman kommer hjem"». Han gav også skryt til Henki Kolstads rolleprestasjoner. Dagbladets anmelder var ikke like begeistret og skrev blant annet: «Høstsesongens første norske film ble dessverre ingen befriende fulltreffer» og videre at «For seerne blir det umulig å opparbeide noen interesse for Makken som for fem år siden har begått en alvorlig forbrytelse i Oslos havn». Avisas anmelder skrev videre at: «Det er ingen utvikling i redselen og angsten hos Søders rolle, og ingen virkelig befrielse når han omsider kan sone sin skyld». VGs anmelder gav den terningkast fire og mente det var en godt fortalt, likefrem og spennende film, men et tynt manus.
Pastor Jarman kommer hjem regnes som en av de mindre kjente filmene av Arne Skouen.
Vortetrane

Beskrivelse

Vortetraner er meget store fugler, som typisk blir omkring 175 cm høye. Hannen veier omkring 8,3–8,5 kg og hunnen typisk 7,1–7,9 kg. Vingespennet utgjør cirka 230–260 cm.
Vortetraner har en karakteristisk hvit hals og en betydelig strupesekk som hovedsakelig er hvit med noe rød hud. Basen av nebbet er dekket med rød vortelignende hud til i underkant av øynene, som har oransje til rød iris. Hodet, som ellers er hvitt, har mørk grå isse. Resten av fjærdrakten er tofarget grå. Oversiden av vingene er sølvgrå, mens undersiden, buken, skuldrene og øvre del av ryggen er mørk grå. De innerste armsvingfjærene er modifiserte og ender i forlengede fjærtufser.

Utbredlse og habitat

Arten hekker i Etiopia, Den demokratiske republikken Kongo, det østre Angola, Zambia og fra Malawi til Zimbabwe. Tre mindre populasjoner finnes sør i Angola, nord i Namibia og i det østre Sør-Afrika.
Vortetranee er mest avhengig av våtmark blant de afrikanske traneartene. Den trives i store våtmarksområder og i elvebreddebufferen ved flomutsatt sletteland, primært i Zambezi og Okavangobekkenene. I Etiopia i sesongbetonte og permanente våtmarksområder i høyereliggende områder. Arten hekker i starr-dominert våtmark, typisk over 2 000 moh, men er å finne under 1 000 moh utenom hekketiden.

Atferd

Vortetraner er nomadiske standfugler som kun gjør kortere trekk i forbindelse med hekketiden og tilgangen på mat. Arten hekker vanligvis i juli–august i Etiopia, mens den sørlige populasjonen gjerne hekker i april–oktober. Hekketiden er imidlertid variabel og varierer med vannstanden i elvene. Redet bygges på våtmarksgress eller starrmyr, når vannivået gir næring nok til at det gror ny vegetasjonen og er høyt nok til å gi åpent vann rundt redene.
Redet er en haug som bygges av våtmarksgress og er omgitt med minst fire meter åpent vann. Det er typisk 120–180 cm i diameter og cirka 60 cm dypt. Hunnen legger normalt kun ett egg, av og til to. Inkubasjonstiden tar cirka 33–36 dager; det lengste blant alle tranene. Kyllingene er blekbrune til brune i fargen og har normalt alt en svakt utviklet strupesekk når de klekkes. De blir flygedyktige etter 90–130 dager og regnes som forplantningsdyktige fra de er 3–4 år gamle.
Logan River (Utah)

Logan River er en 53,7 miles (86,4 km) lang sideelv til Little Bear River i Utah i USA. Det granskes nå (20167) om den kunne bli oppført på listen over landets National Wild and Scenic Rivers.

Elveløp

Logan River springer ut i Bear River Mountains i Idaho og renner sørover og så sørvestover gjennom Logan Canyon og Wasatch-Cache National Forest til byen Logan, Utah i Cache Valley. I denne dalen renner den inn i Little Bear River noen kilometer vest for Logan of om lag 5 miles (8 km) sør for hvor Little Bear River renner ut i Bear River.
Elven er oppdammet ved første, annen og tredje dam ved munningen av Logan Canyon.
Importsubstitusjon

Importsubstitusjon er en økonomisk politikk for utvikling som går ut på å benytte handelspolitiske virkemidler for å erstatte importerte varer med produkter framstilt innenlands. Tanken er å fremme industriutvikling gjennom å beskytte innenlandske produksjon mot utenlandsk konkurranse. Virkemiddelet for å for å få til en slik beskyttelse er proteksjonisme, høye tollsatser, importavgifter og importkvoter.
Fra 1930-årene og fram til 1980-årene var dette en økonomisk politikk mange utviklingsland fulgte for å fremme industrialisering. Land i Latin-Amerika var blant de første som satset på industrivekst ved importsubstitusjon. Politikken var basert på teoriene til den argentinske økonomen Raúl Prebisch.