Fjellbjørkemåler

Utseende

Fjellbjørkemåler er gråbrun til brun, med nyanser i et litt varierende mønster. Forvingene har flere grå bølgete tverrlinjer mens bakvingene er mer ensfarget hvitaktige. Vingespennet er 25-40 millimeter. Den ligner sterkt på de andre artene i slekten Epirrita og kan ikke med sikkerhet skilles fra disse bare på ytre utseende, man må gjerne undersøke kjønnsorganene for sikker bestemming. Men fjellbjørkemåleren er den eneste av artene som finnes i fjellbjørkeskogen.
Hos frostmålere har hunnen ofte reduserte eller mangler vinger. Men hos fjellbjørkemåleren har begge kjønn vinger. 
Larven er grønn med en gulaktig eller lys grønn linje på hver side. Den har også to tynne, lysegrønne linjer ovenfor disse, tilsammen tre langsgående linjer. Hodet er grønt. Den blir 20-25 millimeter lang.

Levevis

Fjellbjørkmåler flyr i september og oktober, vanligvis om natten.  Om dagen sitter de på en trestamme eller et annet sted. Ofte tiltrekkes de lys og kan finnes i store mengder ved utelamper.  
Fjellbjørkmåler har en ett-årig livssyklus.  Hver hunn kan legge 200-300 egg i løpet av høsten.  Hunnen legger sine egg enkeltvis eller i små grupper i sprekker i bark, på greiner og kvister av bjørk. 
Eggene overvintrer og tåler svært lav temperatur i vinterperioden. Men det er en nedre grense.  Ved masseangrep har det hendt at det ikke har vært angrep langs elver eller dalbunner, hvor det normalt er kaldere enn ellers. 
Om våren klekker eggene samtidig som bjørkeløvet spirer.  Larvestadiene er i juni og første delen av juli. Den er aktiv om dagen, i motsetning til den lille høstmålerens larve, som skjuler seg om dagen i blad som er spunnet sammen.  Utvokste larver søker ned i skogbunnen. Ofte slipper de seg ned via en spinntråd. Nede i skogbunnen spinner de en kokong av spinntråd.  I den tette kokongen har de sitt puppestadium.  Den voksne sommerfuglen klekkes i september.

Skadedyr

Fjellbjørkmåler er en art som kan formere seg sterkt og utvikle masseangrep. Derfor er den det alvorligste skadedyr i fjellskogen på bjørk i Sør-Norge, særlig i de nordlige boreale områdene. Den finnes over hele Norge.   Den kan snauspise store skogområder, og er svært vanlig på Nordkalotten og i fjellområdene i Sør-Norge. Arten er utbredt i Nord-Amerika og i den nordlige delen av Asia. 
Masseangrep finner vanligvis sted med jevne mellomrom, normalt mellom åtte til ti år.  Etter et angrep produserer bjørketrærne anti-beitestoffer som gjør at bladene blir mindre spiselige for larvene.  Dermed vokser larvene mindre, hannene blir mindre fruktbare, og hunnene legger færre egg.  Dermed går bestanden av fjellbjørkmåler kraftig ned.  Etter rundt fire år produserer ikke lenger bjørketrærne anti-beitestoffer lenger, og bestanden av fjellbjørkmålere kan begynne å bygge seg opp igjen.  
En medvirkende årsak til de sterke svingningene i bestanden kan være snylteveps: Når det er mange fjellbjørkemålere får snylteveps bedre muligheter for å legge egg i dem, snylteveps-bestanden vil øke i de kommende årene, og antall fjellbjørkemålere vil gå ned.  Noe lignende gjelder bjørkefink, som spiser målerlarver om sommeren.  
Om bjørketreet snauspises flere år på rad, vil trærne dø, med store skadevirkninger.