google/wiki40b huggingface dataset:
Pardosa palustris

Utbredelse

Pardosa palustris er utbredt i holarktis. Den finnes i Norge.

Utseende

Pardosa palustris er lyst eller litt mørkere brun eller brunsvart, med lysere eller mørkere flekker. Som voksne (imago) er hunnen og hannen omtrent 8 mm lang (kroppens lengde).
Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Pardosa palustris ligner ganske mye på Pardosa monticola.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Khamnigansk

Khamnigansk er et mongolsk språk som tales øst for Bajkalsjøen og nord for Mongolia i russisk Sibir. Khamniganfolket snakker både et mongolsk og et tungusisk språk i form av evenkisk. Khamnigansk er det mongolske navnet på evenkisk, mens khamnigansk mongolsk er et distinkt mongolsk språk.
Khamnigansk tales av omkring 2,000 personer.
Mauritanias sentralbank

Mauritanias sentralbank (fransk: Banque Centrale de Mauritanie, BCM) er sentralbanken i Mauritania. Sentralbankens hovedkvarter ligger i Nouakchott. Dens uavhengighet er nedfelt i statuttene, artikkel 2.

Historie

Sentralbanken ble opprettet ved lov nr. 73-118 av 30. mai 1973, med endringer i 1974 og 1975.
Fra Mauritania selvstendighet fra Frankrike i 1960, til sentralbanken ble etablert, var Mauritania medlem av Den Vestafrikanske Pengeunionen (Union Monétaire Ouest Africaine — UMOA), forløperen til Sentralbanken for de vestafrikanske statene. De meldte seg ut av denne unionen for å vise sin uavhengighet.
Ekvatorial-Guinea

Naturgeografi

Øya Bioko er fjellrik og vulkansk med fruktbar jord. Det har lenge vært dyrket kakao i lavlandet, mens det er kaffeplantasjer på skråningene, som hever seg opp til Pico de Santa Isabel, landets høyeste fjell. På den sørlige delen av øya er det kupert terreng og fossefall. På det tynt befolkede fastlandet fører mangrovesumper langs kysten inn til tette, tropiske skoger. Her har internasjonale firmaer konsesjon på å ta ut tømmer, særlig tresortene okoume og mahogni. 
Naturressurser: olje, tømmer, små uutforskede forekomster av gull, mangan, uran, titan og jernmalm.

Klima og miljø

Klimaet er tropisk. Kraftige stormer og oversvømmelser forekommer.
Landets største miljøproblem er mangel på drikkevann og for stor avvirkning av skog. Om lag 90 % av elektrisiteten produseres av fossilt brensel, resten av vannkraft.

Historie

Bioko – den største av øyene – var opprinnelig portugisisk, og var i århundrer kjent som slavedepotet og utskipningshavnen Fernando Póo, oppkalt etter portugiseren Fernando do Po, som utforsket kyststrekningen på 1400-tallet. Spania overtok i 1778. Landet var da kjent som  Spansk Guinea.  
Etter at landet hadde fått sin uavhengighet fra Spania i den 12. oktober 1968, kom Francisco Macías Nguema til makten. Nguema tilhørte folkegruppen fang, og var medlem av mongomoklanen. Han ble i 1968 valgt i det første demokratiske valget som ble holdt i landet. Hans despotiske og blodige styre varte i 11 år, til han ble avsatt og henrettet for folkemord og høyforræderi. 
Den nåværende presidenten, Theodoro Obiang Nguema, som er Macías' nevø, tok makten gjennom et kupp i 1979. Han fortsatte i stor grad å styre landet på samme måte som sin slektning. Formelt har Ekvatorial-Guinea vært et demokrati fra 1991, men i de valg som har vært holdt siden da har det sannsynligvis forekommet valgfusk. Observatører beskrev ettpartivalget i 1996 som meningsløst.

Politikk og administrasjon

Ekvatorial-Guineas politiske system er basert på spanske institusjonsmodeller, men bare 11 år etter landets uavhengighet fra Spania i 1968 ble regjeringen styrtet gjennom et statskupp, og general Teodoro Obiang Nguema Mbasogo har sittet med makten siden 1979. Han fungerer som statssjef (president) og stiller til valg hvert 7. år. Mbasogo har til nå hatt et overveldende flertall ved valg, og det er ingen begrensning på antall perioder presidenten kan sitte. Landet har også en statsminister som blir utpekt av presidenten. Parlamentet er unikammeralt, men har de facto svært liten makt, da konstitusjonen fra 1995 legger all reell makt til presidentembetet.

Internasjonale medlemskap

ACP, Afrikabanken, Den afrikanske union (AU), BDEAC, CEMAC, CPLP, FAO, CFA-franc, G77, Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling, Den internasjonale organisasjonen for sivil luftfart, Røde Kors, IDA, IFAD, IFC, IFRCS, ILO, IMF, IMO, Interpol, IOC, ITSO, ITU, MIGA, NAM, OAS (observatør), La Francophonie, OPCW, FN, UNCTAD, UNESCO, UNIDO, UNWTO, UPU, WHO, WIPO, WTO (observatør)
Fortunes of War

Bakgrunn

Sangen er kanskje Iron Maidens mørkeste sang noensinne, og forteller om hvordan soldater som kommer hjem fra krig må takle mareritt, og halusinasjoner fra den fryktelige krigen. Sangen beskriver hvordan soldatene opplever hverdagen etter krigen, hvor grusomt de har det, og at de eneste som kan forstå dem er de som selv har vært i krig og vent hjem.
Kuna (folk)

Kuna eller cuna er en indiansk folkegruppe. Kunaene holder til i tre autonome comarcaer i Panama og i noen få landsbyer nord i Colombia. Mange kunaer bor også i Panama by, Colón og andre byer. Det største antallet kunaer holder til på San Blas-øyene i comarcaet Kuna Yala. De to andre autonome kunacomarcaene i Panama er Kuna de Madugandí og Kuna de Wargandí.
Kunaenes opprinnelige språk er kuna (dulegaya på kuna), og tilhører den chibchanske språkfamilien. Språket snakkes i dag av mellom 50 000 og 70 000 kunaer. Resten snakker spansk. Kunaene kaller seg selv dule eller tule, som betyr «folk».
Eirik den vidfarnes saga

Eirik den vidfarnes saga (Eireks saga víðförla) er en fornaldersaga om en nordmann, Eirik Throndssønn fra Trondheim, som ville reise verden rundt for å finne det stedet som hedenske menn kalte Odainsaker, og som de kristne kalte Paradiset.
Reisen gikk via Danmark, hvor han fikk følge av en kongssønn som også het Eirik, til Miklagard, og videre til India før han dro tilbake.
Sagaen om Eirik den vidfarne ble nedtegnet av den islandske presten Jon Tordsson (Jon prestr Þórðar son) på slutten av de to Olavssagaene i Flateybok som ble skrevet på Island helt på slutten av 1300-tallet, sannsynligvis fullført 1394.
Psilonychus

Levevis

Larvene lever i jorda der de eter på røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Vuktyl

Vuktyl (russisk: Вуктыл) er en by i republikken Komi i Russland. Den ligger på høyre bredd av elva Petsjora, 150 km sør for byen Petsjora. Innbyggertall: 14 000 (2005 est.), 14 472 (folketelling 2002), 19 330 (folketelling 1989). Byen ble grunnlagt i 1968 og fikk bystatus i 1989.
Tokyobukta

Tokyobukta (東京湾, Tōkyō-wan), tidligere navn Edobukta (江戸湾, Edo-wan), er en bukt i den søndre delen av Kantoregionen ved Japans hovedstad Tokyo. Den omgis av Bosohalvøya i øst og Miurahalvøya i vest. I bukta finnes det en rekke kunstige øyer som er bygget under meiji- og Taishōperioden, og det finnes bare én naturlig øy i bukta, Sarushima.
Det ligger en rekke havner i Tokyobukta. United States Navy og Japans maritime selvforsvarstyrker har hver en base i Yokosukas havn.
Hyndburn (elv)

Hyndburn er en elv i Lancashire i England. Den renner gjennom byene Haslingden, Baxenden, Accrington, Clayton-le-Moors og Great Harwood før den møter Hyndburn Brook og så renner inn i Calder.
Navnet på elva er angelsaksisk; første ledd hynd tilsvarer moderne engelske ord hind, «hunnhjort», mens andre ledd er burna, «bekk». Det vil si «bekken med hjortene». En eldre skrivemåte er Hinbrun.
Distriktet Hyndburn har navn etter elven.
Reine fyr

Reine fyr lå på Reine i Moskenes kommune i Nordland. Fyret ble opprettet 1. januar 1862 og var et havnefyr. Det ble nedlagt og erstattet av ei fyrlykt etter at en storm skadet fyrbygningene vinteren 1924–25.
Hestesport under Middelhavslekene 2009

Hestesport under Middelhavslekene 2009. Hestesport var en av flere grener i de sekstende middelhavslekene som ble arrangert i Pescara i Italia i perioden 25. juni til 5. juli 2009. Det var niende gangen som hestesport var med på programmet i lekene.  Det var én individuell og én lagkonkurranse i sprangridning. Frankrike ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Vanlig sigdvinge

Utseende

En middelsstor (vingespenn 27 – 39 mm), slank spinner med markert sigdformede framvinger. Den ligner på oresigdvinge (Drepana curvatula), men er lysere på farge. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Forvingens grunnfarge er gulhvit hos vårflygende eksemplarer, brungul hos høstflygende, med fire brune, siksak-tverrlinjer, dessuten en kraftig, rustbrun linje som går fra vingespissen til forvingens bakkant og fortsetter på bakvingen, det gjør også de fire siksak-linjene. Rundt midten av forvingen er det to runde, brune flekker. Larven er grønn med brun rygg.

Levevis

Vanlig sigdvinge flyr i løvskog og buskmark, gjerne i fuktige områder. Larvens næringsplanter er bjørk (Betula spp.) og or (Alnus spp.). I det sørligste Norge har arten to generasjoner per år, en som flyr i mai – juni og en fra slutten av juli til slutten av august. Nord for Oslo er det bare én årlig generasjon, som flyr i juni – juli. De voksne sommerfuglene flyr om natten og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Vanlig sigdvinge ser ut til å ha en uvanlig, bisentrisk (to-delt) utbredelse. Den finnes i Europa og ved stillehavskysten i Øst-Asia, men ser ut til å mangle i et stort område imellom. I Norge er den den vanligste representanten for Drepaninae på Sør- og Østlandet, men mangler på Vestlandet bortsett fra i Indre Sogn.
Mikael Hoel

Bakgrunn

Mikael Hoel var født på Oppistu Hoel i Oppdal. Han var den første fra Oppdal som utdannet til maler og tegner og skapte seg en karriere i dette yrket. Fra 1911 fikk han undervisning hos professor Harald Krohg Stabell ved Norges tekniske høgskole (NTH) i Trondheim, som var i startfasen. I to år, fra 1913 studerte han ved Statens kunstakademi i Kristiania med Christian Krohg og Halvdan Strøm. Ved siden av studiene tok han undervisning i tegning og radering hos Johan Nordhagen ved Kunst- og Håndverkskolen. Etter å ha fullført studiet ved Kunstakademiet var han en tid elev hos Henrik Sørensen (1918).

Stil

De nye retningene som gjorde sitt inntog i mellomkrigstiden var ikke forenlige med Mikael Hoels kunstsyn og idealer. Det stred mot naturfølelsen hans, og stilte etter hans syn for små krav til kunstneriske ferdigheter. Han ønsket å skildre det som var vakkert. En kan likevel skimte impresjonistiske trekk i noen av hans bilder. Det var ikke nødvendig at alt var så realistisk. Blant hans store idealer var Christian Krohg og Henrik Sørensen. Han fulgte interessert med i det som skjedde innen malekunsten, og dro til Oslo for å besøke Høstutstillingen og andre utstillinger. Abstrakt kunst passet ham ikke, og surrealismen syntes han lite om. Likevel understreket han at det må oppdragelse til for å forstå moderne kunst.

Arbeider

Hans kunstverk var etterspurt uansett om det var tale om landskapsmotiver, portretter eller dekorering av kirker. I hans ungdom var motivene særlig hentet fra oppdalsnaturen og arbeidslivet på gården. Fra 1920-åra spesialiserte han seg på portretter, men fortsatte også å skildre naturen. Senere brukte han mange religiøse og bibelske motiver. Han malte altertavler i flere kirker og dekorerte skoler og menighetshus 
.
NM i judo 2018

NM i judo 2018 ble arrangert i Sandnes 15.-16. august.
Kongepokalene ble vunnet av Rosa Alsgaard og Geir Bjerknes.
Trossamfunn

Et trossamfunn er en organisert gruppe mennesker innen en viss religion.
Livssynssamfunn er en organisert gruppe mennesker med en felles livsfilosofi, spesielt når det gjelder de spørsmål religioner tradisjonelt befatter seg med.

Trossamfunn i Norge

I oktober 2003 var nærmere 86 prosent av befolkningen i Norge medlemmer av Den norske kirke, et luthersk trossamfunn.
Omtrent 8 prosent var medlemmer i tros- og livssynssamfunn utenfor den norske kirke, og tallet øker. De fleste av disse var medlemmer av andre kristne trossamfunn.

Norsk lov

Tros- og livssynssamfunn utenfor Den norske kirke kan søke om registrering hos fylkesmannen i det fylket hvor trossamfunnet har sitt hovedssete. Registrerte samfunn kan søke om vigselsrett. Dessuten kan de få økonomisk støtte fra stat og kommune. Denne støtten skal tilsvare overføringene til Den norske kirke; det regnes ut hvor mye Den norske kirke har fått pr. medlem, og det samme beløp gis til tros- og livssynssamfunnene ut fra deres medlemstall.
Lovverket som gjelder for tros- og livssynssamfunn er siden 1969 nedfelt i lov om trudomssamfunn og ymist anna.

Samarbeidsrådet

Flere tros- og livssynssamfunn i Norge har sluttet seg til Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn (STL) for å ivareta felles interesser og bedre kommunikasjonen mellom forskjellige religioner og livssyn. STL er et konsensusorgan, og kan dermed ikke binde noen deltagende trossamfunn ved uttalelser eller overenskomster uten at disse i hvert tilfelle går inn for det. Den norske kirke er med i rådet som observatør.
Cocktail (tidsskrift)

Cocktail er et mykpornografisk tidsskrift som blir utgitt månedlig av MP Media Norge. Bladet regnes som Norges eldste pornografiske tidsskrift som fremdeles er på markedet, og hadde sin første utgivelse i 1950. I begynnelsen var dette et humorblad med vitser, historier og pinup-bilder, men etter hvert har innholdet blitt mer pornografisk med nakenfotografier, gruppesex, sexfortellinger og annonser.  
Opprinnelig var Cocktail et skandinavisk blad, med utgivelser i Sverige fra 1942 til 1974, og i Danmark fra 1930-tallet til begynnelsen av 1970-tallet. En liberalisering av pornolovgivningen i disse landene gjorde at det dukket opp en rekke konkurrenter som viste mer utfordrende sex enn det Cocktail gjorde. Den norske utgaven startet med utgivelser av sex-pocketbøker i 1967, og begynte med fotonoveller i 1972, da også utviklingen mot å bli et rent pornoblad startet.
Celina Midelfart

Familie

Midelfart er datter av forretningsmannen Finn-Erik Midelfart (1943–95) og Hermine Kristin f. Muhle (f. 1944). Midelfart nedstammer fra Hans Christian Ulrik Midelfart, som deltok ved riksforsamlingen på Eidsvoll og var medlem av konstitusjonskomiteen. 
I 2009 ble hun forlovet med Tor Olav Trøim, og de fikk sitt første barn, Olav, i 2011.

Utdannelse

Midelfart er utdannet ved Oslo katedralskole, London School of Economics 1994-96 (economics with management) og Stern School of Business, NYU i New York med Bsc Summa Cum Laude innenfor finans i 1998.
Louis Léopold Robert

Baakgrunn

Louis Léopold Robert kom fra en fransktalende sveitsisk protestantisk håndfamilie. Faren var urmaker og montør. 
Han ble født sju dager etter en brann som helt ødela landsbyen han kom fra. Han fikk en lykkelig barndom med en klokke-tekstboksen far. Etter skolegang i Porrentruy (Jura/Sveits) begynte han i lære i Yverdon-les-Bains (Vaud).
Han kom 1810 til Paris og utdannet seg under Jean Girardet til en dyktig kobberstikker, men på reise til Roma i 1818 ble Robert, som hadde lært under Jacques-Louis David i Paris, helt og holdent maler.

Maler

Han forlot imidlertid de davidske klassiske baner og brøt seg en hittil nesten ukjent: han så å si oppdaget det italienske (romerske) folk i dets skjønnhet. Først var det de romerske briganter (bildet «Røverkvinne våker over en sovende mann» måtte han gjenta fjorten ganger), deretter det romerske folk med dets edelbårne skikkelser, de neapolitanske fiskere, og så videre. 
Utstillingen i begynnelsen av 1820-årene av hans arbeider ble banebrytende for ham. Da Robert senere kom til Paris, ble han hyllet (som helst holdt seg 
utenfor kampen mellom den davidske skole og romantikerne) som den store mester. Etter blant annet «Fisker med mandolin» og «Dans på Capri» kom sammen med meget annet hovedverkene «Neapolitansk fisker som improvisator» (1824), «Hjem fra pilegrimsfarten til Madonna dell' Arco» (1827, Louvre), det storslåtte «Romerske høstfolk i 
de pontinske sumper» (Louvre, høydepunktet i Roberts kunst), «Pifferari foran et Madonnabilde» (1831) og «Fiskere fra Chioggia». Robert hevet de romerske bønder opp i 
en høyere linjerytmens verden, og beåndet, ut fra sitt eget syke sinn, bildrnes stilfulle komposisjon med en sjelfull og tungsindig  stemning. 
Hans verker, resultater mindre av inspirasjon enn av refleksjon, mangler ofte livets umiddelbare naivitet; de edle skikkelser er kunstlet oppstilt i attityder, i relieffaktig komposisjon og en koloritt hvis kraftige lokalfarver og tunge skygger kan virke litt grelt. Fra hans storlinjede typer går det imidlertid tråder gjennom en Jules Bretons og andres kunst opp til nyere kunst. 
Louis-Leopold Robert, et følsomt og innesluttet gemytt, tok seg selv av dage av ulykkelig kjærlighet til prinsesse Charlotte Napoléone Bonaparte, som selv malte, og hvem han stod i nært vennskapsforhold til. Arbeider av Robert henger blant annet i Museet i Bern («Italienerinne»), i Nantes («Eremitt»), Berlins Nasjonalgalleri og på Thorvaldsens museum («S. Paolo fuori le mure etter brannen», 1823).
Norgesmesterskapet på ski 1987

Norgesmesterskapet på ski 1987 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Mesterskapet ble arrangert på Steinkjer.

50 km

Distansen ble redusert til 45 km.
Praktfregattfugl

Beskrivelse

Praktfregattfuglen er 89-114 cm lang og et vingespenn på opp til 238 cm. Den veier mellom 1 og 1,5 kg. Dette gjør den til den største av fregattfuglene. Hannene er helt svarte, med en stor rød hakepose øverst på brystet. Hunnen har hvite fjær på dette området.

Utbredelse

Praktfregattfuglen hekker for det meste langs nord- og østkysten av Sør-Amerika, vestkysten av Mellom-Amerika og i Karibia og ellers langs Mexicogulfen. Den finnes også på øyer som Galapagosøyene og Kapp Verdeøyene.
Ohaaki kraftverk

Ohaaki kraftverk er et geotermisk kraftverk beliggende i Waikato i New Zealand. Anlegget ble satt i drift i 1989 og eies og opereres av Contact Energy.
Den opprinnelige kapasiteten til anlegget var 104 megawatt (MW), men en reduksjon i dampreservoaret har redusert effekten til om lag 40 MW med en årlig produksjon på omalg 400 GWh. Produksjonsbrønnene er i gjennomsnitt 1200 meter dype og reservoartemperaturen er opptil 280°C.
Kraftverket kjennetegnes ved det 105 meter høye kjøletårnet som gjennom naturlig konveksjon avkjøler vannet som benyttes til å kondensere dampen som forlater dampturbinene.
Canyonlands nasjonalpark

Geografi

Områdene «Island in the Sky» og «Needles» kan nås via asfaltert vei fra US Route 191 som går gjennom Moab. «The Maze» er det mest utilgjengelige av de tre områdene og kan bare nås via grusveier fra vestsiden. Det er ingen veiforbindelse mellom områdene gjennom selve parken, det kan derfor ta mange timer med bil å kjøre fra det ene til det andre området.
«Island in the Sky» er en stor og flat mesa nord i parken mellom Colorado River og Green River med mange flotte utsiktspunkter ned på «the White Rim», som er et sandstensplatå ca. 365 meter lavere, mens elvene er enda ca. 300 meter  lavere enn det.
Luigi Pulci

Liv og virke

Pulci ble født i Firenze og hans patroner var Medici-familien, spesielt Lorenzo de' Medici som benyttet Pulci på diplomatiske oppdrag og hjalp ham materielt, en gjeld som Pulci blant annet forsøkte å betale med å imitere vers som hans patron hadde diktet.
Pulci hadde også skrivende søsken. Hans bror Luca Pulci (1431–1470), og hans verker var blant annet, Pistole, Driadeo d'amore, og Ciriffo Calvaneo, alle skrevet på italiensk. Også hans bror Bernardo Pulci var skribent, i tillegg til dennes hustru som også skrev dikt.
Pulci skrev både burleske og parodiske, og sparte sjelden hverken menneske eller institusjoner.
Det ble gjort noen forsøk å få Luigi Pulci dømt for kjetteri på grunn av en fri passasje i hans mest berømte verk Morgante maggiore, men hans fiender var dårlige i å lese og ironien unngikk deres oppmerksomhet. 
Morgante ble utgitt første gang i 1478 og inneholdt da 23 sanger. Etter ytterligere to opplag la Pulci til de fem siste sangene i 1483 års publikasjon. Det er denne utøkede utgave som i litteraturen till betegnelsen il Morgante maggiore, det vil si «den større Morgante». 
Morgante maggiore var basert på to eldre dokumenter gir historien om Orlandos omvandrende eventyr og markerer det første forsøket på en kunstnerisk behandling av den tradisjonelle franske epos. Pulcis dikt handler tilsynelatende om en kjempe, Morgante, men forfatteren er langt mer interessert i eventyrene til Orlando, Rinaldo, og andre legendariske helter fra Karl den stores fiktive hoff.
De fem avsluttende sanger bygger på et eldre – mørkt dramatisk – italiensk verk frs 1300-tallet, La Spagna, som tilskrives florentinaren Sostegno di Zanobi. La Spagna er i sin tur en bearbeidelse av historien om frankerkongen Karl den stores forsøk på å kue maurernes Spania, med blant annet ridder Rolands tre dagers lange duell på liv og død mot Ferraù og hans heroiske død i slaget ved Roncesvalles.
Pulcis andre utgivelser er ikke av samme kvalitet som hans hovedverk, og inkluderer Beca da Dicomano, som er en burlesk behandling av idyll i vers, og følger eksempelet satt ved Lorenzo Medicis Nencia da Barberino; et antall kortere lyrikk av ulike sjangre (strambotti, rispetti, sonetti); en fortelling i prosa, og en Confessione på rim (terza-rima), men hvor han ikke klarer å la parodien ligge.
Drømmetiden

Drømmetiden er et mangetydig begrep fra australsk mytologi, slik Australias urbefolkning aboriginerne forestilte seg verdens skapelse og verdens krefter. Det er et unikt, originalt og komplekst system, som det ikke er lett å gjengi i korte trekk.
Drømmetiden er både en periode i tidenes morgen da verden ble til, og samtidig den kraften som skapte livet og opprettholder livet, noen ganger omtalt som Drømming. I tillegg kan «drømmetiden» forstås som en tidløs, evig tilblivelse opprettholdt gjennom seremonielle aktiviteter. Ytterligere en forståelse er at «drømmetiden» er en måte å lese landskapet på; landet er preget av skapelsen og drømmetiden, og den som har innsikt kan lese landskapet som en fortelling om skaperkreftene.
Det finnes variasjoner i fremstillingen av drømmetiden mellom de om lag 250 ulike folkegruppene som bodde i Australia før kolonialiseringen, og også navnet varierer: Arandafolket kaller drømmetidens evige skapelsesprosess Altjirra, mens warlpirifolket omtaler naturlovene som Jukurrpa (Tjukurrpa).
Forholdet mellom menneskene og deres totemdyr ble etablert i skapelsen i drømmetiden. Totemdyret har derfor betydning for den enkeltes religiøse praksis og kontakt med drømmetiden.
Forestillingene om drømmetiden har fått en annen form etter at aboriginene ble introdusert for kristendommen. Skaperåndene har utvikelt seg fra lokale skapervesener til overordnede allfedre og allmødre. Også tidsforståelsen er endret: «fra å være en dimensjon som er parallell med menneskenes, og som kan finnes på de hellige stedene, går den over til å bli lokalisert i tid. Nærmere bestemt blir drømmetiden en betegnelse på tiden før de første hvite kom til Australia, det vil si før 1788. I denne nye tidsregningen blir 1788 til årstallet for syndefallet, året da aboriginene ble kastet ut av paradiset.»