google/wiki40b huggingface dataset:
Labret-piercing

Historie

Labret-piercing har blitt brukt i flere hundre år av urbefolkninger, og ble blant annet brukt av menn i de høyere kastene i Aztekerriket og Mayaerriket. Labret er likevel funnet oftest på Nordvest-amerikanske mannlige indianere fra kysten.

Utføring

Labret-piercingen blir vanligvis tatt fra huden inn i munnhulen av skjønnhetsgrunner, likevel er det minst smertefullt å ta piercingen fra munnhulen og ut av huden. Piercingen gror vanligvis til etter mellom to til tre måneder.
Det er også viktig å ikke treffe noen arterier under piercingen som er av stort antall i underleppen.

Risiko

Risikoen ved denne piercingen er at den gror inn i leppen. Dette kan hindres ved riktig piercing og riktig smykke.
Piercing-hullet kan også bli for stort, slik at smykket ikke fyller igjen hullet, noe som kan føre til lekkasjer. En måte å minske den faren på er å la piercingen være i ro. Et annet problem med denne piercingen er at den gjør skader på tennene, ved at ringen sliter på tennene. En måte å forhindre dette på er å bruke smykker laget av glass, tre, bioplast eller PTFE.

Etterbehandling

For etterbehandling av en slik piercinger er det vanlig å bløte piercing opp med en litt saltholdig veske to til tre ganger daglig. Bløt såret i tre til fire minutter og man hindrer blod og lymfeubehag på grunn av smykket (dette gjøres på begge sider). Det er her viktig at blandingsforholdet er riktig. Fjern så restene med en bomullspinne, og sett så smykket rolig igjennom piercingen.

Smykket

Det vanligste smykket er å ha et 14gram (1,6mm) på menn eller 16gram (1,2mm) på kvinner. 12gram piercinger er uvanlig men kan også lages.
Det vanligste smykket er labretknott men det brukes også ballukkingsring.
The Long and Winding Road (sang)

Bakgrunn

«The Long and Winding Road» ble skrevet høsten 1968 mens gruppen slet med interne problemer i forbindelse med innspillingen av The Beatles. Teksten er en refleksjon over hvordan ting hadde utviklet seg i negativ retning mellom fire menn som en gang i tiden var nære kamerater. McCartney tenkte på Ray Charles sin sangstil da han komponerte sangen.

Get Back Sessions – januar 1969

De tidligste opptakene som finnes av «The Long and Winding Road», stammer fra 7. januar. McCartney sitter ved et piano og spiller den for kamerateamet mens han venter på at John Lennon, George Harrison og Ringo Starr skal dukke opp. Han sneier også så vidt innom sangen mens de øver på «Maxwell's Silver Hammer»
8. januar presenterer McCartney sangen for de andre i gruppen mens de øver på «I Me Mine». Litt senere lærer han den bort til Harrison og Starr, mens Lennon er opptatt med å snakke med filmfolkene om en potensiell fremtidig konsert. Kun et vers med tekst er ferdig på dette stadiet. Dagen etter spiller McCartney den mens han venter på at de andre skal dukke opp, mens 10. januar spiller han den også alene mot slutten av dagen etter at Harrison har forlatt gruppen midlertidig grunnet uoverenstemmelser med Lennon og McCartney.
26. januar er gruppen i Apple Studios og forsøker seg blant annet på «The Long and Winding Road», men det ender opp i tøyse-versjoner i stedet. Enkelte klipp fra dette, ble med i filmen Let It Be. De forsøker seg også litt på sangen både 27. og 28. januar.
31. januar gjør de endelig ordentlige forsøk på å få til sangen. Lennon spilte bass og Harrison elektrisk gitar via en Leslie forsterker. En komplett tagning ble valgt ut av Glyn Johns til det planlagte, men forkastete albumet Get Back (se «Don't Let Me Down» for mer informasjon) og Anthology 3 i 1996. McCartney synger begge mellomvers her. En senere tagning fra 31. januar ble med i sin helhet i filmen Let It Be. Her spiller Billy Preston en orgelsolo over andre mellomvers.
17. november 2003 ble Let It Be... Naked utgitt. Her sammenklippet de de to nevnte versjonene fra 31. januar. Koblepunktet inntraff når Preston startet sin orgelsolo.
1. april 1970 hadde Phil Spector leiet inn 50 musikere/korister til pålegg på blant annet «The Long and Winding Road». Arrangementet var på forhånd skrevet av  Richard Hewson. Resultatet av den innspillingsøkten kom ut på albumet Let It Be. McCartneys vokal og piano høres, mens Lennons bass og Harrisons gitar er nesten «begravet» ned i miksen. McCartney likte overhodet ikke denne versjonen med strykere, blåsere og kor. Han hevdet at dette ble gjort uten hans vitende.
Barossus

Utseende

Middelsstore, avlange, brunspraglete trebukker. Antennene er kraftige og noe lengre enn kroppen hos hannen, tynnere og kortere hos hunnen. Hodet er fremstrakt, med ganske store, utstående fasettøyne. Pronotum er sylindrisk med en liten tann litt foran midten av hver side. Dekkvingene er jevnbrede, lys brunspraglete med noen svarte flekker. Beina er nokså lange og tynne.

Utbredelse

Artene er endemiske for Madagaskar.
Middag

Middag eller middagsmat er benevnelsen for hovedmåltidet i de fleste kulturer. Middagen var tradisjonelt det eneste varme måltidet på hverdager i Norge og ble inntatt midt på arbeidsdagen (cirka kl. 12), men det har etter hvert blitt mer vanlig å spise middag i tidsrommet 14-20 på ettermiddagen. Middagens opprinnelige tidfestelse er grunnlaget for uttrykkene formiddag og ettermiddag.
Det å spise middag har tradisjonelt blitt uttrykt på norsk som eta til middags. I Norsk ordbog (1873) hevder Ivar Aasen at middag egentlig er å betrakte som et måltid kort etter middag. Dette begrunner han med at middag egentlig ikke var betegnelse på selve måltidet, men betydde i begynnelsen av middagsstunden omtrent klokken 3. En annen betegnelse for det samme måltidet har vært non, avledet fra latinsk nona som betyr den niende timen på dagen, og sies å ha vært ved tretiden. Samme ord er i engelsk form noon, og er etter Ivar Aasens oppfatning betegnelse på spisetid midt på ettermiddagen.
I boken Om kostholdet i Norge fra omkring 1500-tallet og op til vår tid (utgitt av Det Norske Videnskaps-Akademi, 1942) nevner Fredrik Grøn at non antakelig er det måltidet som i nyere tid har blitt kalt for middag.
Eksempler på typiske norske middagsretter er fårikål, rømmegrøt, fisk, poteter, lapskaus og lutefisk. Middagskulturen i Norge har endret seg ved globaliseringen hvor matvarer som pasta, pizza, sushi, kebab og annen utenlandsk mat har blitt vanligere.
San Luis (Agusan del Sur)

San Luis (Bayan ng San Luis) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao, og tilhører provinsen Agusan del Sur. Folkemengden var på 32 109 innbyggere i 2015.
Stortingets justiskomité

Stortingets justiskomité er en fagkomité på Stortinget. Den behandler saker relatert til Norges domstoler, Politi- og lensmannsetaten, Kriminalomsorgen, Påtalemyndigheten, sivile vernepliktige, billighetserstatninger, alminnelig forvaltningslovgivning, straffelovgivning, prosesslovgivning og alminnelig sivillovgivning.
Siter

En siter eller citer er et klimpreinstrument som er bygd opp av en resonanskasse uten hals og med flere strenger. Noen av strengene gir melodien mens andre akkompagnerer den.
I Norge finner vi instrumentet både i form av den sentraleuropeiske zitheren – oftest kalt siter eller harpeleik – og det norske dulcimerinstrumentet langeleik.
Instrumentet var opprinnelig et folkemusikkinstrument i alpeområdet, men fikk på 1800-tallet innpass i europeiske borgerhjem.
Navnet «siter» stammer fra det greske instrumentet kithara, som ble brukt av klassiske greske diktere og senere i Romerriket. Det ubeslektede, luttlignende instrumentet cister har også navnet fra gresk kithara.
Navnet siter har trykk på første staving og er muligens av en annen opprinnelse enn det indiske instrumentet sitar med trykk på siste staving. Navnet sitar kommer fra persisk sehtar der seh betyr tallet tre og tar betyr streng, altså 3-streng.
Friedrich Melchior Grimm

Liv

Grimm studerte i Leipzig under Johann Christoph Gottsched. I fikk Grimm ansettelse som privatlærer for prinsen av Sachsen-Gotha i Paris, og ble i tillegg sekretær hos grev August Heinrich von Friesen, en nevø av Moritz greve av Sachsen. I 1755 ble han sekretær hos hertug Ludvig Filip I av Orléans og i 1759–1763 var Grimm Frankfurts sendemann i Paris.
Friesen introduserte Grimm for byens selskapsliv. I august 1749 ble han kjent med Jean-Jacques Rousseau, og via ham med Denis Diderot. Grimm omgikkes snart de andre av byens philosophes, som Helvétius, Holbach, Alembert og Voltaire.
Med skriftet Le petit prophète de Boemischbroda (1753) kastet Grimm seg inn i buffoniststriden som talsmann for den italienske operastilen. Rollen i operastriden, hans forkjærlighet for ironi og sladder, og ry som en åndfull samtalepartner, førte til at han snart ble en velsett gjest ved hoffet og i salongene til byens politiske og kunstneriske avantgardister. Takket være Grimms overdrevet hvitpudrede ansikt og autoritære stil fikk han tilnavnet Tirant lo Blanc («den hvite tyrannen»).
Wolfgang Amadeus Mozart oppholdt seg i Paris ved tre anledninger, 1763–1764, i 1766 og i 1778, tilsammen i 13 måneder. Grimm var hele tiden behjelpelig med å introdusere Mozart for det blaserte parisiske miljøet, men tilslutt skiltes de som uvenner.

Correspondance littéraire

Grimm bidro med flere artikler på  Diderot og d'Alemberts Encyclopédie, eksempelvis den innflytelsesrike artikkelen «Poème lyrique» om lyrikk og operalibrettoer, men betydningen hans hviler hovedsakelig på Correspondance littéraire, philosophique et critique (1753–1790), et håndskrevet «ukeblad» som samlet gir en utførlig oversikt over fransk litteratur i årene 1753 til 1790.
Abbed Guillaume Thomas François Raynals skrev Nouvelles littéraires (1747–1755) for hoffet i Sachsen-Gotha, og inspirert av ham begynte Grimm selv å skrive håndskrevne blad som han annenhver uke sendte til rundt femten tyske fyrstehus. For å unngå den franske sensuren ble originalen sendt med ukontrollert diplomatpost til grensebyen Zweibrücken i Rheinland-Pfalz og håndkopiert der. Grimm ble aldri avslørt. Blant abonnentene var Katarina II av Russland og Gustav III av Sverige.
Correspondance ble et av de viktigste «tidsskrift» på 1700-tallet, riktignok med en snever lesekrets. I begynnelsen nøyde Grimm seg med å referere de rådende oppfatninger om litteratur og kunst i Paris, men etterhvert ble kritikken hans mer utfyllende og treffsikker, og han rapporterte om alt som interesserte tidens parisere på områder som politikk, litteratur, kunst, samfunnforhold og religion, men også moter og skandaler. Kritikken hans kunne være noe streng og skeptisk, men likevel treffende. Han uttrykte tidlig uro for at det kunne være en revolusjon under oppseiling, og for de følgene det kunne få for Frankrike.
Fotball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1978

Fotball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1978. Fotball var en av flere sporter i de trettende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Medellín i Colombia i perioden 7. til 28. juli 1978. Det var tolvte gangen som fotball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var kun en turnering for menn.
Basketball under de internasjonale øylekene 2017

Basketball under de internasjonale øylekene 2017 ble arrangert fra 24. til 30. juni 2017, i Visby på Gotland.
Spinochariesthes

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Sør-Afrika.
Pubei

Pubei (kinesisk: 浦北县; pinyin: Pǔběi Xiàn) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Qinzhou.
Befolkningen var på 743 540 innbyggere i 1999.
Ben Delaney

Bakgrunn

Delaneys funksjonshemming skyldes at han ble diagnostisert med beinkreft da han var 12 år gammel, og amputerte venstre bein over kneet. Han begynte med kjelkehockey i Ottawa Sledgehammers i 2010, og debuterte på det canadiske landslaget i 2013.

Idrettskarriere

Han deltok på Canadas lag som vant World Sledge Hockey Challenge 2013, og han fikk bronse i kjelkehockey under Paralympiske vinterleker 2014. 
I 2015 fikk Canada bronse i World Sledge Hockey Challenge, og de fikk sølv i VM i kjelkehockey 2015, der USA vant finalen med 3-0. De vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2015, og fikk sølv i begge World Sledge Hockey Challenge-turneringene i 2016. Canada kom på andreplass i Stillehavsmesterskapet i kjelkehockey (IPC Pan-Pacific Championship) i 2016, etter tap 1-4 mot USA i finalen.
I VM i kjelkehockey 2017 vant Canada mesterskapet, etter at de slo USA 4-1 i finalen. I World Sledge Hockey Challenge 2017 kom Canada på andreplass, og de vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2017. 
I 2018 representerte han Canada under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Canada tapte der finalen 1-2 mot USA.
Daiki Sugioka

Karriere

Daiki Sugioka startet sin profesjonelle karriere i Shonan Bellmare i 2017.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball U-20 2017.
Ian Edginton

Ian Edginton er britisk tegneserieforfatter som har skrevet både for det britiske og det amerikanske tegneseriemarkedet. Sammen med tegneren D'Israeli har han laget serien Leviathan og Scarlet Traces, en oppfølger til The War of the Worlds av H. G. Wells.  Han skriver The Red Seas, illustrert av Steve Yeowell, sammen med enkeltserier som American Gothic (2005). Han har skrevet for forlaget Dark Horse Comics's Aliens-, Predator- og Terminator-tegneserier. Han har også skrevet en god del for Marvel og DC Comics samt flere andre amerikanske forlag. For Wildstorm har han skrevet The Establishment, en spin-off fra Warren Ellis' The Authority, og for Crossgen har han skrevet seriene Scion og Sojourn.

Han er fast bidragsyter til 2000AD og Judge Dredd Megazine,
Bjørset gård

Bjørset gård var en storgård i Molde. Det har vært bosetning på Bjørset helt siden steinalderen, men i skriftlige kilder er gården først nevnt i 1579. Gården har hatt flere eiere, blant annet Abraham Schelderop som også eide Moldegård. Hans datte Elen Maria ble senere gift med Hans Thiis Møller som kjøpte begge storgårdene i 1790, og den ble aldri solgt fra familien Møller senere. 
På slutten av 1800-tallet ble det bygd flere gårdsanlegg på gården, og en av hovedbygningene er nå Molde Folkehøgskole. Det meste av gårdsbygningene er nå revet, men et av våningshusene som ble kalt Bjørsito er nå en del av Lillekollen barnehage i Sagvegen, og den gamle forpakterboligen er nå en del av Ingebriktvegen.
Bjørset gård har blant annet gitt navn til en egen bydel i Molde, samt til en rekke gater.
Cryptocephalus

Utseende

Cryptocephalus er vanligvis mellom 2-10 mm lange. De er korte, og butte både foran og bak. Det siste leddet av bakkroppen er synlig bak dekkvingene. Undersiden er noe «oppsvulmet». Antennene er uvanlig lange i forhold til hva som er vanlig for andre bladbiller. På farge er de mer eller mindre metallisk fargede, svarte, gulaktige eller rødlige. Pronotum er rundet, gjerne ikke mye kortere enn dekkvingene.
Mange av artene er svært like hverandre og for noen kan sikker artsbestemmelse bare skje ved undersøkelse av genitaliene. Opplysninger om næringsplanten kan være til nyttige for en sikrere artsbetemmelse.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten og er særlig aktive i varme og solskinn. Artene i denne slekten kan finnes på ein rekke ulike plantearter, både løv- og batrær og ulike slags urter.
De voksne kan også finnes på blomster.
Det beste fra Dag Spantell

Det beste fra Dag Spantell er et samlealbum med Dag Spantell, utgitt i 2005.
Kinas Grand Prix 2007

Rapport

Løpet, som skiftet mellom vått og tørt føre, ble vunnet av Kimi Räikkönen, som dermed tok seier nummer 200 i Formel 1 for [[Ferrari]]. Fernando Alonso ble nummer to, mens Felipe Massa ble nummer tre, og tok Ferraris 600. pallplassering. VM-lederen Lewis Hamilton gjorde det vanskelig for seg selv ved å kjøre av banen på vei inn i depotet, og skapte dermed ny spenning i verdensmesterskapet. Den unge briten hadde slitt ut dekkene fullstendig og i ettertid virker det merkelig at ikke McLaren tok ham inn tidligere.
Sebastian Vettel sikret seg en overraskende fjerdeplass på en god dag for Toro Rosso. Jenson Button i Honda sikret femteplassen og på sjette kom den andre Toro Rosso-bilen med Vitantonio Liuzzi. Nick Heidfeld i BMW sikret seg sjuendeplassen og David Coulthard som startet på femte måtte nøye seg med den siste poengplassen i sin Red Bull.
Turanisme

(Pan-)turanismen (tyrkisk: turancılık) er en ideologi som legger til grunn et felles folkeopphav for de tyrkiske folk og dessuten for ungarerne, finnene, esterne, mongolene, mandsjuene og jakutene. Det spekulative opprinnelige hjemland for disse «turanere» eller denne «turanske rase» var Turan, et mytisk landskap i Sentral-Asia, hinsides floden Oxus. 
Samtidig betegner turanismen bestrebelsen om å gjenforene disse folk til en åndelig og kulturell enhet. Den har også, som blant endel av ungtyrkerne, vært en mer konkret politisk ambisjon, i alle fall hva gjelder tyrkerfolkene. 
Turanismen har irredentistiske trekk og tilhører de såkalte panbevegelser.
Trekantedderkopp

Utseende

Trekantedderkopp er en liten brunspraglet, i underkant av fem millimeter stor edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hunnene har en stor og høyt hvelvet bakkropp, med to små knøler. Hannen er mer slank. Forkroppen er ganske bred, de åtte øynene ganske små og spredt utover midt oppe på forkroppen, ikke i den fremre delen. Frambeina er ganske lange og noe krumbøyd. Når edderkoppen hviler, strekkes gjerne frambeina framover. Dette bidrar, sammen med den noe uvanlige kroppsformen, til å gjøre den lite gjenkjennelige som dyr, og gir effektiv kamuflasje.
Trekantedderkopp er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppenes genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Trekantedderkopp er blant meget få edderkoppene som mangler giftkjertler. Da de ikke kan lamme byttet med gift, pakker de det svært tett inn i silke før de fortærer det. De bygger et trekantet fangstnett, eller en sektor av et hjulnett, av såkalt cribellat silke. Fangstnettet bygges helst langt ned, like over bakken, mellom tørre greiner i bartrær.
Tony Buzan

Bakgrunn

Buzan ble født i Palmers Green i Londons distrikt Enfield i Middlesex. Han var elev på videregående skole i Vancouver i Canada. Hans bror er akademikeren Barry Buzan, professor i internasjonale relasjoner. Buzan fullførte sine første studier ved Universitetet i British Columbia og var deretter student ved Simon Fraser University, også i Britisk Columbia, i årene 1965–1966. I løpet av denne tiden ble han involvert i Mensa.

Huskesystemer og annet

Han fremmet huskesystemer og teknikker for tankekart. Han lanserte sitt eget dataprogram for å støtte tankekart kalt iMindMap i desember 2006. Buzan Organisation har kjøpt varemerket til frasen «mind map», det vil si tankekart, i forbindelse med selvhjelpskurs i Storbritannia, i USA og Tyskland.
Som følge av hans serie på 1970-tallet for BBC, Use Your Head, har mange av hans ideer blitt markedsført i bøker, som Use Your Memory, Master Your Memory, Use Your Head, The Speed Reading Book og The Mind Map Book. Han var medforfatter av en rekke bøker som har blitt oversatt til mange språk.
Som forfatter av populærpsykologi skrev Buzan om emner knyttet til hjernen og sinnet, særskilt emner som bedre hukommelse, kreativitet og teknikker for raskere lesning. Han var grunnlegger og president for Brain Foundation, foruten også Brain Trust Charity, og medgrunnlegger av Londons Mind Body Spirit Festival foruten også Mind Sports Olympiad.
Kritiske stemmer har karakterisert tankekart som pseudovitenskap, og betvilt eksistensen av bevis som støtter teknikken og nytten av tenkekart.
Eddystone kraftverk

Eddystone kraftverk er et varmekraftverk i Delaware County, delstaten Pennsylvania i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 480 MW, fordelt på 4 omtrent like store blokker / turbiner. Operatør er Exelon Power Corp.
Anlegget ble bygget ut i årene 1960–1976. Brenselkilden er bitumenøst kull, naturgass og olje.Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 4,128 mill. tonn.
Kohort (avdeling)

Kohort (fra latin cohors; flertall cohortes) var den grunnleggende militær enhet i en romersk legion under den andre puniske krig (218–201 f.Kr.) og i de påfølgende militærreformer under Gaius Marius i 107 f.Kr.
Opprinnelig var kohort en underenhet av en romersk legion bestående av 480 infanterisoldater. Kohorten var inndelt i seks centurier (underavdelinger), som hver ble ledet av en centurion. En centurie besto ofte av 80 legionærer.

Kohortens oppstilling

Umiddelbart etter Marius' militærreformer besto en romersk legion av ti kohorter, kjent ganske enkelt som «første kohort», «andre kohort», og videre. Kommanderende offiser av første kohort, primus pilus, eller seniorcenturion, var den øverste centurion med høyest ansiennitet i en legion. Denne kohorten bar legionens fane og den ørnesymbol, aquila, i kamp, og som et resultat var denne kohorten betraktet som den med størst prestisje.
En kohort besto av omtrentlig 480 menn i seks centurier (centuriæ) med 80 legionærer, hver av dem kommandert av en centurion støttet av underoffiserer. Ved ulike tider før reformene kunne en centurie være en enhet på 60 til 80 menn. En kohort hadde ingen fast hærfører; det er antatt at i kamp var det den eldste centurion av de seks i legionen som hadde kommandoen. I henhold til alder og erfaring hadde de seks centurionerne titlene hastatus posterior, hastatus prior, princeps posterior, princeps prior, pilus posterior og pilus prior (mest senior).
Dette fulgte rekkefølgen av ansiennitet i tidligere taktiske enheter (manipulus, «en håndfull») i legionene, hvor de yngste og minst erfarne enhetene ble kalt for hastati, neste principes, og den eldste og mest erfarne for triarii (pilusvar et alternativt navn for triarius, entallsformen av triarii).
I løpet av 100-tallet e.Kr. ble kommandostrukturen og sammensetningen av legionene formelt fastlagt i en form som kom til å vare i århundrer. Første kohort ble nå økt i antall til det femdobbelte, opptil 800 menn, centurion av første centurie ble nå automatisk den offiser med høyest ansiennitet i legionen og denne centurie ble kjent som primus pilii, og dens centurion ble kjent som primus pilus eller primipilus.
Legionen utgjorde på denne tiden rundt 5 400 soldater, inkludert offiserer, ingeniører og vanligvis en liten kavalerienhet (equites; 120 menn og hester).
Werdol-Elverlingsen kraftverk

Werdol-Elverlingsen kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 750 MW, fordelt på 3 blokker. Én av blokkene er en kogenerasjons-blokk som gjenbruker kraftvarmen.
Anlegget ble påbegynt omkring 1971 og stod ferdig i 1982. Brenselkilden er kull og fyringsolje samt naturgass. Operatør er energiselskapet Mark-E AG.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 934 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,177 mill tonn.
Dtn

Delay Tolerant Networking, DTN (engelsk for "forsinkelsestolerant nettverk") er en nettverksarkitektur som forsøker å løse de tekniske problemer som oppstår i ekstreme miljøer og situasjoner der man savner muligheter til konvensjonelle nettverk. DTN er ett asynkront nettverk der informasjonen sendes i "bundles", der en bundle er en frittstående informasjonsbærer som sendes i stafett mellom nodene i nettverket. DTN kan kjøres på flere ulike transportlag og teknikker, for eksempel routingsprotokollen PRoPHET.
Flekkefjord prosti

Flekkefjord prosti er et tidligere tjenestedistrikt (prosti) i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke.

Historikk

Ved kgl. res. av 10. mai 1862 ble Flekkefjord prosti opprettet fra 1. januar 1863, ved delingen av Lister prosti. Disse to prostiene ble igjen slått sammen fra 1. januar 1995.