Hamburg statsopera

Operaen ved Gänsemarkt

Hamburg statsopera holdt som Tysklands første offentlige operahus sin første forestilling 2. januar 1678. Det dreide seg om en nyskapning i dobbelt henseende. For det første var operaformen i seg selv et produkt av opplysningstiden. Tidligere hadde store musikalske verker alltid vært en del av gudstjenesten eller de var i det minste religiøst motivert. For det andre var åpningsforestillingen «Adam und Eva oder Der Erschaffene, Gefallene und Aufgerichtete Mensch» av Johann Theile åpen også for alminnelige borgere. Tidligere var operaforestillinger kun tilgjengelig for adelige eller medlemmer av hoffet. 
Den første operabygningen  i Hamburg ble oppført av den italienske arkitekten Girolamo Sartorio. Tomten lå mellom gaten Jungfernstieg og hjørnet av gatene Gänsemarkt og Collonaden, herav navnet Operaen ved Gänsemarkt (Oper am Gänsemarkt). Initiativet til byggingen kom fra de kunstinteresserte borgerne ratsherr Gerhard Schott, juristen Peter Lütjens og organist Johann Adam Reincken. Bygningen omfattet i tillegg til operasalen, også kontorer for administrasjonen.
Ikke alle var like tilfreds med nyetableringen. Pastor Winkler i St. Michaelskirke betegnet for eksempel operaen som en offentlig forargelse (öffentliches Ärgernis).
Den privatfinansierte operaen måtte stenge 1738 og selve huset ble revet i 1763.

Ackermann'sche Comödiantenhaus

Konrad Ernst Ackermann tok initiativ til et nytt bygg etter det som var revet, og dette ble oppført på samme tomt i 1765. Forestillingene var ikke bare ren opera, men også komediespill og teater. Bygningen fikk navnet Ackermann'sche Comödiantenhaus (Ackermanns komediehus).  Gotthold Ephraim Lessing tok i 1767 initiativ til å omdøpe bygningen til Deutsches Nationaltheater. I årene som fulgte ble det oppført en rekke skuespill av Schiller, Goethe og tyske førstegangsfremføringer av Shakespearedramaer. I 1782 ble det Bortførelsen fra Seraillet oppført som det første av Mozart på denne scenen. Fra 1810 var husets navn Hamburgisches Stadt-Theater.

Schinkels bygg

Da en ny operabygning skulle oppføres på 1800-tallet ble det valgt en tomt i Dammtorstrasse. Karl Friedric Schinkel ble valgt som arkitekt og et nytt operahus med plass for 2 800 tilhørere ble åpnet i 1827. 
Musikalske høydepunkter i første halvdel av 1800-tallet var oppføringer av Beethovens Fidelio (1832), Vestalinnen av Gasparo Spontini under komponistens egen ledelse (1834), konserter med Niccoló Paganini (1830) og Franz Liszt (1840). Jenny Linds («Den svenske nattergals») opptredender vakte uvanlig begeistring.
Fra 1844 og videre utover i århundret var preget av Richard Wagners og Giuseppe Verdis operasuksesser. Wagner satte Rienzi i scene på Hamburgeroperaen og med Nabucco ble for første gang en opera av Verdi oppført på en tysk scene.
Et nytt scenebygg ble oppført i 1925/1926 og er fremdeles i behold. I 1934 fikk bygningen sitt nåværende navn på tysk, Hamburgische Staatsoper. Mellom 2. og 3. august 1943 under den andre verdenskrigen, ble salongen fullstendig ødelagt av de alliertes bomber.

Gjenoppbygging etter den andre verdenskrigen

Opprydningen i ruinene begynte i februar 1953 og en ny publikumssalong ble ferdigstilt 15. oktober 1955 etter tegninger av Gerhard Weber. Rolf Liebermann var sjef for operaen fra 1959 til 1973 og senere også fra 1985 til 1988. Under hans lederskap startet blant andre Plácido Domingo sin internasjonale karriere.