Sankt Aleksanders orden

Sankt Aleksanders orden (bulgarsk: Орден «Св. Александръ») er en bulgarsk orden innstiftet 25. desember 1881 av fyrst Aleksander I av Bulgaria til belønning av fortjenstfull innsats og mot, samt som tegn på monarkens nåde. Ordenen har navn etter Sankt Aleksander Nevskij. Bulgarias fyrste, senere konge, var ordensherre. Sankt Aleksanders orden rangerte som den tredje i kongeriket Bulgarias ordensvesen, etter Sankt Kyrillos og Sankt Methodios' orden og den militære Ordenen for mot. Ordenen ble tildelt så lenge Bulgaria var et monarki, men ble avviklet ved overgangen til folkerepublikk.

Bakgrunn og utvikling

Aleksander av Battenberg, som ble valgt til å bli fyrste av Bulgaria et selvstyrt Bulgaria, planla å innstifte en orden allerede før han overtok tronen. Imidlertid la den bulgarske grunnloven av 1879 ned forbud mot ordener, med unntak av en militærutmerkelse, som ble Ordenen for mot. Sankt Aleksanders orden ble derfor først innstiftet i 1881, da grunnloven var opphevet. Sankt Aleksanders orden ble organisert etter mønster av Storhertugdømmet Hessens Philipp den edelmodiges orden.
Sankt Aleksanders orden ble tildelt så lenge Bulgaria var et kongedømme. Ved overgangen til republikk ble ordenen modifisert og fikk en kort tid fra juli 1946 navnet Aleksander Nevskijs orden. Ordenen ble avskaffet 15. juni 1948.

Insignier

Ordenstegnet for Sankt Aleksanders orden har et hvitemaljert kors med utsvingte korsarmer. Midtmedaljongen er i rød emalje med innskriften Св. Александър (St. Aleksander) i gull. Medaljongen er omgitt av en hvitemaljert bord med innskriften «СЪ НАМИ БОГЪ» (Gud med oss), motto for ordenen og fyrstehuset Hessen, sammen med laurbærgrener nederst. Reversen har innskriften «19 ФЕВРАЛЪ 1878» (18. februar 1878) i gull på hvit emalje. Dette er datoen for Bulgarias anerkjennelse som selvstyrt fyrstedømme gjennom freden i San Stefano. Ordenstegnet ned til 4. klasse er opphengt i båndet i et ledd utformet som en krone. For 5. og 6. klasse er ordenstegnene uten krone. 5. klasse har ordenstegn helt i metall. Denne var først utformet som en hessisk krone, senere som en bulgarsk kongekrone etter at Bulgaria i 1908 ble opphøyet til kongedømme. Fra 1886 ble ordenen også tildelt med sverd, for krigstidfortjenester. Ordenstegnene ble i slike tilfeller utstyrt med korslagte sverd bak korset.
Ordensstjernen er i sølv med åtte grupper av stråler. I midten bærer den medaljongen fra ordenstegnet.
Fra 1908 fikk 1. klasse storkors ordenstegn med kors i grønn emalje og ordensstjerne for med en kronet løve i gull på rød emalje. Samtidig ble også ordenstegnet for 3. klasse endret fra hvitt til grønt kors med gulløve i rød midtmedaljong.
Ordenskjedet fantes i to varianter, én for ordensherren og arveprinser og én for tildeling til andre. Ordensherrens kjede har medaljonger med Aleksander Is monogram holdt av kronede løver og vekslende med ortodokse kors. Ordenstegnet
Ordensbåndet er mørk rødt.
Fra 1944 ble ordenstegnene modifisert og kongelige symboler fjernet.

Tildeling

Sankt Aleksanders orden ble tildelt både bulgarere og utlendinger. Det ble foretatt 29 tildelinger av den mindre versjonen av ordenskjedet. Ordenens ordinære øverste klasser ble tildelt statsoverhoder, kongelige, ministre, generaler og kirkeledere. Tildeling av de ulike grader skjedde etter mottagerens rang eller status. Tildeling fant sted til 1947.

Norske innehavere

Også nordmenn mottok Sankt Aleksanders orden, blant dem Ingvald Maryllus Emil Smith-Kielland.