Platformisme

Publikasjonshistorie

Den organisatoriske plattformen til de libertære kommunister (Utkast) ble skrevet i 1926 «Gruppen russiske Anarkister i Utlandet», en gruppe forviste russiske og ukrainske anarkister i Frankrike som ble publisert Dielo Truda journal. Brosjyren er en analyse av grunnleggende anarkistiske tro, en visjon av et anarkistisk samfunn, og anbefalinger til hvordan en anarkistisk organisasjon skal være strukturert.

Etterkommerne av Plattformen

Forfatterne av Plattformen insisterte på at de grunnleggende ideene ikke var nye, men hadde røtter i tidligere anarkisme. plattformsme er derfor ikke en revisjon bort fra klassisk anarkisme, eller en ny tilnærming, men en «oppramsing» av eksisterende stillinger.
De siterte Pjotr Kropotkin ved å hevde at «dannelsen av en anarkistisk organisasjon i Russland, langt fra å være negative til den felles revolusjonerende oppgave, et tvert imot ønskelig og nyttig i aller største grad» og argumenterte for at Nikolai Bakunin sine «ambisjoner om organisasjoner, så vel som hans aktivitet» i den Første Internasjonale, «gir oss alle rett til å vise ham fram som en aktiv støttespiller for en slik organisasjon». Faktisk, «praktisk talt alle aktive anarkistisk opprørere kjempet mot alle spredt aktivitet, og ønsket en anarkistisk bevegelse sveiset ved enhet av mål og midler.»

Problemer som er forårsaket av dårlige oversettelser

Plattformen er historisk kjent på engelsk som Organisational Platform of the Libertarian Communists, et resultat av å ha blitt oversatt fra fransk utgave popularisert på begynnelsen av 1970-tallet. Alexandre Skirda, i sin bok Mot Fienden: En historie om Anarkistisk Organisasjon fra Proudhon til Mai 1968 (p. 131), attributter mye av striden om Plattformen til den opprinnelige 1926 fransk oversettelse gjort av sin motstander Voline. Senere oversettelser til fransk har løst noen av de mistranslations og den nyeste engelske oversettelsen, som er gjort direkte fra den russiske originalen, reflekterer dette.

Andre navn

Noen plattformstorganisasjoner i dag er misfornøyd med betegnelsen, mange foretrekker betegnelser som «anarkistisk kommunistiske», «sosialanarkistisk», «frihetlig kommunistiske/sosialistiske» eller enda especifist. De fleste er enige om at 1926 - Plattformen sårt mangler enkelte temaer, og peker på at det var et utkast til dokument, aldri ment å bli vedtatt i sin opprinnelige form. Den italienske Føderasjonen av Anarkistisk Kommunistene (FdCA), for eksempel, insisterer ikke på prinsippet om «en taktisk enhet», som ifølge dem er umulig å oppnå over et stort område, og foretrakk i stedet for «taktisk homogenitet».

Kritikk

Plattformen fikk strek kritikk fra mange anarkister på den tiden av forskjellige tendenser, blant annet fra Voline, Errico Malatesta, Luigi Fabbri, Camillo Berneri, Max Nettlau, and Alexander Berkman, Emma Goldman, and Gregori Maximoff.

Syntese alternativet

Voline og Sebastien Faure kom med et forslag om en alternativ organisasjonsmetode for anarkister, kalt synteseanarkisme. De ønsket at anarkister av ulike tradisjoner skulle forenes under pinsippene til anarkisme uten adjektiver.
I stedet for at anarkistene skulle måtte organisere seg under en sterk politisk og organisatorisk enighet, ville «syntese» metoden innebære langt løsere organisering som skulle øke medlemstallet. plattformister ser på slike organisasjoner som svake på tross av medlemstallet, fordi de mener at mangelen på enighet vil føre til en manglende evne til å jobbe med felles prosjekter.
-Som fjerner meningen med anarkistisk organisering

Malatestas bytte til «enighet» med kollektivt ansvar

Selv om mye av kritikken direkte avviste Plattformens forslag, har annen kritikk tilsynelatende oppstått fra misforståelser.
Malatesta mente i begynnelsen at Plattformen var «typisk autoritær» og «langt i fra å hjelpe oss med å få den anarkistiske kommunismen til å seire, som de streber etter, can bare forfalske den anarkistiske sjela og føre til konsekvenser mot deres intensjoner».

Allikevel, etter videre korrespondanse med Makhno, og etter å ha sett plattformstiske organisasjoner i praksis, konkluderte Malatesta med at han faktisk var enig med platformens forslag, men hadde blitt forvirret av språket de hadde brukt.
-Kanskje alt dette bare er et spørsmål om ord.
-Allerede i mitt svar til Makhno sa jeg «Det kan være det, at med begrepet kollektivt ansvar, mener du enigheten og solidariteten som må eksistere mellom medlemmer i organisasjonen. Og om det er slik, ville uttrykket ditt, etter min mening, utgjøre feil språkbruk, og derfor, bare være et spørsmål om et ord før vi er nærmere med å forstå hverandre»
-Og nå, etter å ha lest hva kameratene av «the 18e» sa, finner jeg meg selv mer eller mindre enig i midlene for å oppnå den anarkistiske organisasjonen (langt fra den tilsynelatende autoritære innstillingen i Plattformen.) og jeg bekrefter min tro om at bak de språklige forskjellene ligger samme meningene"