Idiom Neutral

Fra Volapük til Idiom Neutral

Akademi Internasional var en fortsettelse av det Internasjonale volapyk-akademiet Kadem Valemik Volapüka, som var nedsatt på Volapüks verdenskongress i 1887.
Da bruddet mellom Volapüks skaper Schleyer og akademitilhengerne under ledelse av Kerckhoffs kom rundt 1890, fortsatte Kadem Valemik Volapüka som en uavhengig gruppe av reformivrige volapükister. Etter at Kerckhoffs trakk seg ut av bevegelsen blei W. Rosenberger leder for akademiet i 1892.
Fra 1898 skifta akademiet navn til Akademi Internasional de Lingu Universal. Fra å lage et forenkla og reformert Volapük, gikk det offisielt over til å arbeide for et nytt, forenkla internasjonalt hjelpespråk.
Språket ble laga ved å gå ut fra grammatikken til Volapük og endre den skritt for skritt gjennom vedtak i akademiet.
Resultatet blei overraskende, ettersom det nye språket, Idiom Neutral, ikke hadde noen synlig likhet med sitt opphav Volapük i det hele tatt. Gjennom en serie vedtak hadde Rosenberger og hans Akademi på få år forvandla Volapük til et fullstendig ulikt språk.

Idiom Neutrals korte liv

Idiom Neutral fikk i starten stor oppmerksomhet. Volapük-Akademiet hadde hatt stor betydning, og Rosenberger og andre medlemmer av akademiet var kjent og respektert fra Volapük-bevegelsen og diskusjonene om verdensspråk på 1890-tallet.
Men språkforslaget fikk liten oppslutning. Akademi Internasional de Lingu Universal representerte ikke lenger titusener av medlemmer i en stor internasjonal bevegelse, som 12 år før, men var blitt ei sjølbestalta gruppe som bare representerte medlemmene. Mange mente det var riktig å samle kreftene om Esperanto som var i sterk vekst.
Utenom Akademi Internasional sjøl var det derfor bare mindre grupper som begynte å bruke Idiom Neutral.
Samtidig mente kritikere i og utafor Akademiet at Idiom Neutral ikke gikk langt nok.
Som Esperanto tilpasser det første forslaget til Idiom Neutral stavemåten på orda etter uttalen. Som Esperanto og Volapük er Idiom Neutral også svært regelmessig og unngår unntak.
Tilhengere av den såkalte naturalistiske skolen mente at ord først og fremst burde skrives ut fra skrivemåter som er lette å kjenne igjen fra naturlige språk. Derfor ville de godta flere uregelmessigheter i språket. Dette var prinsipper som seinere blei tatt i bruk i en rekke nylatinske kunstspråk, bl.a. Occidental og særlig Interlingua/IALA.
Forskjellige forslag som reformerte Idiom Neutral i naturalistisk retning bidro til å splitte de små gruppene som brukte språket.
Nærmere 1910 kom mange tilhengere av kunstspråk-forsøk som konkurrerte med Esperanto til å slutte seg til Ido, og Idiom Neutral fikk enda lavere oppslutning.
I 1907 laga Rosenberger sammen med den kjente interlingvisten Edgar von Wahl (som seinere lanserte Occidental) en reform av Idiom Neutral i nylatinsk og naturalistisk retning. Det kan regnes som både språkets og dets akademis svanesang.
Sannsynligvis i 1908 (noen kilder sier 1910) skifta Akademi Internasjonal navn til Academia pro Interlingua. Til president blei valgt Giuseppe Peano, skaperen av Latino Sine Flexione, seinere omdøpt til Interlingua, og akademiet gikk over til å støtte dette språket. Akademiet forsvant under første verdenskrig.

Historisk vurdering av Idiom Neutral

Idiom Neutral er i historien om internasjonasjonale hjelpespråk et eksempel på et forslag som blei sjeldent godt gjennomarbeida av en språklig sett dyktig og erfaren gruppe.
Rosenberger og hans Akademi var langt mer opptatt av skjematiskhet, enkelhet og regelmessighet enn mange nylatinske språkskapere seinere på 1900-tallet. Grammatikalsk, når det gjelder regler for staving og så videre, er Idiom Neutral enklere enn de mer kjente nylatinske språkforslaga som kom samtidig eller seinere, som Latino Sine Flexione, Ido, Occidental/Interlingue og Interlingua/IALA.
Akademiets medlemmer bygde på mange av de samme prinsippene som Esperanto, men var mer kunnskapsrike enn Zamenhof var da han skapte Esperanto midt på 1880-tallet. Idiom Neutral har en enklere grammatikk og er uten flere av de a prioristiske, såkalte volapükistiske trekkene som irriterte mange kritikere av Esperanto, som de såkalte tabell-ordene (tabelvortoj), akkusativen og dens bruk til å markere bevegelse, osv. Det bruker heller ingen spesielle bokstaver. De seks særegne Esperanto-bokstavene som krevde at datidas trykkerier måtte bruke penger på å skaffe spesielle typer for å trykke Esperanto, var rundt 1900 ei hovedinnvending mot Zamenhofs språk. Derfor mente også en del samtidige kritikere at Idiom Neutral var et språk som realiserte de beste prinsippene i Esperanto bedre enn Esperanto.
Sosialt derimot, var Rosenberger og hans kolleger i akademiet mindre dyktige. De mangla Zamenhofs evne til å vinne tilhengere og bygge en bevegelse rundt språkforslaget sitt. Det var en hovedgrunn til at Esperanto overlevde, mens Idiom Neutral i dag bare er et stikkord i leksika.

Språkeksempel

Fader vår på Idiom Neutral:
Nostr Patr, kel es in sieli,

ke votr nom es sanktifiked;

ke votr regnia veni;

ke votr volu es fasied

kuale in siel tale et su ter.

Dona sidiurne a noi nostr pan omnidiurnik,

e pardona a noi nostr debiti

kuale et noi pardon a nostr debtatori

e no induka noi in tentasion

ma librifika noi da it mal.
Her er en oversettelse til Rosenbergers og van Wahls reformerte Neutral fra 1907:
Nostr Patr, qui es in cieli.

Que votr nom es sanctificat,

que votr regnia veni.

Que votr voluntat es facit

quale in ciel tale anque su terr.

Dona nos hodie nostr pan quotidian,

e pardona nos nostr debti

quale anque noi pardona nostr debenti

e non induca nos in tentasion

ma librifica nos da it mal.