google/wiki40b huggingface dataset:
Öbonäs

Öbonäs er et tettsted i Norrköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 457 innbyggere.
Shui

Shui (eller Sui, kinesisk: 水族, pinyin: Shuǐzú) er navnet på et av de 55 offisielt anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ved folketellingen i 2000 var det 406.902 av dem i Kina, og om lag 120 i Vietnam. De bor for det meste i provinsen Guizhou og i den autonome regionen Guangxi, og noen i Yunnan.
Shuiene hadde opprinnelig et eget språk som var av tai-kadai-språkene. De hadde også en egen skrift som var inspirert av kinesisk skrift. Senere gikk de fleste av dem over til å tale kinesisk.

Språk og skrift

Folkets språk, sui, beherskes av over halvparten.
Skriftspråket (Sui: Lel Sai3, forenklet kinesisk: 水书, tradisjonell kinesisk: 水書, pinyin: Shuǐshū) er piktografisk basert. Likesom yifolkets skrift inneholder også sui-skriften endel tegn overtatt fra kinesisk skrift. Andre tegn minner om araiske tidlige former av kinesisk.
I 2006 ble sui-skriften anerkjent som verdenskulturarv (intangible heritage)..
Sui-skriften er truet av å gå ut av bruk, men den kinesiske regjering forsøker å holde den i hevd.
Kubuqiørkenen

Kubuqiørkenen (kinesisk: 库布其沙漠, pinyin: Kubuqi Shamo) er en ørken på Ordosplatået i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Den ligger sør for Den gule flods store bue  (Hètào). Den er Kinas sjuende største ørken med et areal på 16 100 kvadratkilometer.
Xinzheng

Xinzheng (kinesisk: 新郑; pinyin: Xīnzhèng) er en by med rang som byfylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. I 1999 var befolkningen på 608 567.
Xinzheng ligger sør for provinshovedstaden Zhengzhou og regnes i dag som en satellittby til hovedstaden. Mot øst ligger storbyen Kaifeng, mot sør er Xuchang og mot vest er Luoyang.
Den er en av de byene i Henan som ble utvalgt som steder for reform og liberaliseringseksperimenter.
Xinzheng ligger i et jordbruksdistrikt med bl.a. hvete, mais, bomull og tobakk. Området er berømt for sine kinesiske dadler (jujube). Det er også rikt på mineraler som kull, bauxitt og silisium.

Historie

Xinzheng hevdes å være fødestedet til det legendariske Xuanyuan Huangdi, ("Den gule keiser"), som mytene gjør til det kinesiske folks stamfar. Han skal ha gjort Xinzheng til sin hovedstad og lokalt ansder man derfor at hele den kinesiske kultur har sitt utspring der. Det som i alle fall er sikkert fra arkeologiske funn, er at stedet hadde bofast befolkning allerede 6000 år f.Kr. (Peiligangkulturen).
Under Vår- og høstannalenes tid (770–446 f.Kr.) var Xinzheng i århundrer tider Han-statens hovedstad. Xinzheng regnes som en av «Kinas ti oldtidshovedstader».

Administrative enheter

Subdistriktene Xinjianlu, Xinhualu, Xinyan;
Storkommunene Xincun, Xindian, Guanyinsi, Lihe, Hezhuang, Xuedian, Mengzhuang, Guodian, Longhu.
Kommunene Chengguan, Baqian, Longwang.

Samferdsel

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstadene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Clastocnemis

Utseende

Nokså små (10-15 millimeter), slanke, blanke gullbasser. Hodet har en forlenget "snute" som er U-formet innskåret i midten. Artene kan være ganske variable i fargen på dekkvingene. Pronotum er rundet, betydelig bredere enn langt og smalere enn dekkvingene, glatt og brunsvart. Dekkvingene er gjerne mer eller mindre gulbrune med et varierende innslag av svart. De har dype punktstriper.

Levevis

Larvene lever i morkent treverk eller hule trær, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene besøker ofte blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Redningsmann (album)

Redningsmann er et musikkalbum med Matpackers, utgitt i 1999.
Havbeite

Havbeite er utsetting og gjenfangst av krepsdyr, bløtdyr og pigghuder i naturlige omgivelser.
Havbeite er ennå ikke blitt en næring i Norge, men ventes å kunne bli et tilskudd til tradisjonelt havbruk. Stortinget har gjennom havbeitelova  bestemt at havbeite skal være en konsesjonsbelagt næring. Fiskeri- og kystdepartementet vil dele ut 40 konsesjoner for artene hummer og stort kamskjell. I konsesjonsområdene (lokalitetene) vil innehaveren ha enerett på fangst av angjeldende art. Vanlig ferdsel og fiske med line eller snøre vil være tillatt for alle, mens bruk av garn, landnot, ringnot, ruse, teine eller skjellskrape vil være forbudt med mindre det er en del av havbeitevirksomheten.
Iben Sandemose

Bøker og bokillustrasjoner

Sandemose har utgitt flere bøker illustrert med egne tegninger, både humoristiske kjærlighetskommentarer og bildebøker for barn. Tegnestilen kjennetegnes av tydelige streker med grafiske virkninger i svart og hvitt. Motivene viser ofte naive figurer og fabeldyr og er preget av leken humor. Hun fikk Bokkunstprisen i 2008, en pris hvor hun selv har utformet bronsestatuetten som deles ut.

Familie

Iben Sandemose er barnebarnet til forfatteren Aksel Sandemose og datter av oppfinneren Bjarne Sandemose. I biografien Ugler i Sandemosen fra 2000 forteller hun om bestefaren og familien. Hennes sønn Mikkel Sandemose fra ekteskapet med konservator Jon Brænne er filmregissør. Hun bidro til samboer og barnebok-forfatter Trond Brænnes utgivelse «Røde Hunder».
Annæus Schjødt d.e.

Familie

Han var sønn av juristen og politikeren Annæus Johannes Schjødt og Laura Rømcke. 
I 1914 giftet han seg med Hedevig Petersen (1892-1966). Hun var datter av Johan Fredrik Petersen (1865–1901), som var plantasjeeier på Sumatra, og Miriam Maxwell. 
Ekteparets sønn Annæus Schjødt d.y. (1920–2014) ble også jurist, og var jagerflyger under 2. verdenskrig. Etter krigen ble også han høyesterettsadvokat.

2. verdenskrig

Annæus Schjødt d.e. reiste ut av landet våren 1942, og ble av Quisling-regjeringen fratatt sitt statsborgerskap og sin formue.
Også hans kone Hedvig som hadde vært med på å gi ut illegale aviser. Hun var også aktiv i motstandsgruppen 2A og hadde forbindelser til Osvaldgruppen. 
Mens han var i landflyktighet var han fra 1942 til 1943 sjef for flyktningekontoret til den norske eksilregjeringens legasjon i Stockholm. I årene 1943-1945 var han sjef for Norsk Luftfartsstyre i London.

Aktor i rettssaken mot Quisling

I landssvikoppgjøret etter 2. verdenskrig ble han oppnevnt som aktor i lagmannsrettssaken mot Vidkun Quisling. Rettssaken mot Quisling ble gjennomført i perioden august–september 1945.  Annæus Schjødt d.e. var også aktor i sakene mot flere av Quislings ministre.
Hestesport under Sentralamerikanske og karibiske leker 1950

Hestesport under Sentralamerikanske og karibiske leker 1950. Hestesport var en av flere sporter i de sjette sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Guatemala by i Guatemala i perioden 16. mars til 5. april 1950. Det var tredje gangen som hestesport var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var individuell og lagkonkurranse i sprangridning.
Ofotbanen (selskap)

Ofotbanen AS (OBAS) var et jernbaneselskap som trafikkerte Jernbaneverkets nett i Norge. Selskapet ble etablert i mars 2001 med hovedbase i Narvik og ble begjært konkurs i 2008. Ofotbanen Drift AS holdt på videre til også dette selskapet gikk konkurs i 2010.
15. juni 2003 overtok selskapet persontrafikken på Ofotbanen i samarbeid med Connex, som stod for trafikken på svensk side.  Driftspersonale ble i hovedsak rekruttert ved at man overtok lokførere, konduktører, stasjonspersonale og verkstedpersonale fra NSB, men man ansatte også enkelte lokførere rekruttert fra Sverige og pensjonister fra NSB. Senere ble virksomheten utvidet til jernbanevirksomhet i store deler av landet, først og fremst godstrafikk. Passasjerertrafikk mellom Oslo og Stockholm under navnet Unionsexpressen ble kjørt en sesong på Ofotbanen AS' driftstillatelse. Det ble kjørt charter-persontog i mindre omfang, hovedsakelig på Ofotbanen, men også et ensifret antall oppdrag på Østlandet. Ofotbanen AS BAS ellers tømmer og containere i godstog, også i Sør-Norge, først og fremst på Østlandet. Tidlig i 2007 ble det kjent at Autolink har kjøpt 40% av aksjene i selskapet, og at de ville begynne å sende sine bilvogn-transporter med Ofotbanen AS. Denne biltransport-trafikken ble overtatt fra CargoNet. Ofotbanen AS startet da med egne biltog på hele strekningen Oslo-Narvik, der lokførere var med på hele turen og fikk sine hvileperioder i en ombygget sovevogn som medfulgte biltogene. Men etter kort tid oppstod det skarpe motsetninger og brudd på samarbeidet mellom de to selskapene, og Autolink AS etablerte sitt eget godstogselskap CargoLink AS for  bilvogn-transportene. Persontrafikken på Ofotbanen ble overtatt av svenske SJ fra juni 2008. I november 2008 ble virksomheten innstilt på grunn av økonomiske problemer. Da SJ fikk anbudet på persontrafikken på hele strekningen Stockholm-Narvik fra juni 2008 mistet det norske personalet i Ofotbanen AS stasjonert i Narvik sine jobber. Dette til tross for at den nye regjeringen i valgkampen 2005 hadde lovt at ingen jernbanefolk skulle miste jobben som følge av anbud. Saken løste seg først året etter, da de to konduktørene som fortsatt gikk arbeidsledige truet med å stevne SJ for retten med hjemmel i EU-reglene om rett til å fortsette i jobben ved virksomhetsoverdragelse. De ble da tilbudt ansettelse i SJ med stasjonering i Narvik.
Assamiidae

Utseende

Små til ganske store (kroppslengde 2-8 mm) vevkjerringer, vanligvis gule til rødbrune med svarte tegninger, noen har også hvite tegninger på oversiden. Beina er vanligvis lange.

Levevis

Som vanlig for vevkjerringer lever de fleste artene på bakken. Noen små, blinde arter lever nede i jorda eller i huler.

Utbredelse

Familien er utbredt i tropiske områder av den gamle verden. Det er særlig mange arter i Sentral-Afrika og India, men også tallrike i Australia og Ny-Guinea. Familien har fått navn etter Assam, der den første kjent arten ble beskrevet fra.
Medvirkning (plan- og bygningsloven)

Medvirkning i plan- og bygningsloven er omtalt i § 5–1.
«Enhver som fremmer planforslag, skal legge til rette for medvirkning. Kommunen skal påse at dette er oppfylt i planprosesser som utføres av andre offentlige organer eller private. Kommunen har et særlig ansvar for å sikre aktiv medvirkning fra grupper som krever spesiell tilrettelegging, herunder barn og unge. Grupper og interesser som ikke er i stand til å delta direkte, skal sikres gode muligheter for medvirkning på annen måte.»
Angerville (Calvados)

Befolkningsutvikling

Antall innbyggere i kommunen Angerville
Referanse: INSEE
Lønnsnemndloven

Lov om lønnsnemnd i arbeidstvister (også kjent som lønnsnemndloven) av 2012 regulerer muligheten til å ta i bruk lønnsnemnd, eller voldgift, for å avgjøre konflikter i arbeidslivet. Loven av 2012 erstattet loven av 1952.
Rikslønnsnemnda jobber ut fra denne lovens tekst.
Arnomus

Utseende

Små, avlange, sylindriske, blanke, brunlige bladbiller. Antennene er lange og tynne.

Levevis

Hettebladbiller er særlig aktive i varme og solskinn.

Utbredelse

Slekten lever på New Zealand.
Møre ungdomsskole

Møre Ungdomsskule fra 1914

I 1914 startet Gudleik Kalsnes en kristen ungdomsskole i nybygg ved Nørvasundet i Ålesund tegnet av arkitekten Heinrich Schmidt. Han drev skolen til sin død i bilulykke i Tresfjorden i 1936. Da ble driften av skolen overtatt av Sunnmøre Indremisjon. Skolen har skiftet navn til Borgund Folkehøgskole og flyttet til nåværende bygg i Hatleholen. I 2014 feiret skolen 100-årsjubileum.
Sutrakrtanga sutra

Sutrakrtanga sutra er en hellig tekst i jainismen, og inneholder en innledende undervisning i jainistiske ideer, begreper og etiske idealer. Teksten framstår som undervisning fra Sudharman (Sudhamma), som regnes som hoveddisippelen til jainismens «grunnlegger» Mahavira (599-527 f.Kr.) 
Svetambararetningen i jainismen regner med seks grupper av hellige tekster; Sutrakrtanga sutra er den andre av de tolv tekstene i gruppen av angaer; og regnes som en av de eldste tekstene i jainenes kanon. Tekstens formål er å «styrke unge munker i deres tro på – og hengivenhet til – jainismen ved å motbevise de konkurrerende, kjetterske lærene de vil møte på, og slik hjelpe dem med å oppnå det høyeste gode, frigjøring.» Teksten inneholder også avsnitt som skildrer jainismens visjoner og beskrivelser av helvete. «Når jainlitteraturen snakker om syndere og folk som ikke følger den etikk og moral jainismen foreskriver, så gjøres det alltid klart at de i neste gjenfødelse ble født i et grufullt helvete … som ligner svært mye på de forestillinger man finner i de helvetesbeskrivelsene de fleste forbinder med kristendommen.»
Hortus Cliffortianus

Boka Hortus Cliffortianus (latin for «Cliffords hage») var et mesterverk innen tidlig botanisk litteratur og ble utgitt i 1738.
Utgivelsen var et samarbeid mellom Carl von Linné og Georg Dionysius Ehret, finansiert av George Clifford i 1735/1736. Clifford var en velstående bankier fra Amsterdam og var en ivrig botaniker med en stor plantesamling, han var også direktør for Det nederlandske ostindiske kompani. Med sin formue hadde Clifford anledning til å engasjere naturvitenskapsmenn som Linné og kunstnere som Ehret. På Cliffords sommersted Hartekamp ved Heemstede laget de den første vitenskapelige klassifiseringen av en engelsk hage.
Hagen i Hartekamp var ganske berømt allerede før George Clifford kjøpte stedet i 1709 og under hans eierskap vokste antallet planter kraftig. Han hadde fire oppvarmede veksthus for å ha de mange tropiske plantene som han fikk fra sine forretningsforbindelser over hele verden. Clifford var også en nær venn av botanikeren Herman Boerhaave, som han forsynte med frø; Boerhaaves sommerhus og hage lå ved Oud Poelgeest, ganske nær Hartekamp.
I 1736 ble George Clifford kjent for å ha dyrket det første innendørs banantreet og det var en av grunnene til at Carl von Linné var ivrig etter å arbeide for ham.
George Clifford døde i 1760 og forretningene og eiendommen ble overtatt av hans sønner. Bankvirksomheten som ble ledet av George Clifford jr. innstilte virksomheten i 1772 og eiendommen Hartekamp ble solgt ut av familien i 1788. Siden det har hagen forfalt og er idag i bruk av en skole. George Cliffords herbarium ble kjøpt av Joseph Banks i 1791 og han ga det videre til British Museum of Natural History, hvor det nå presenteres på nett.
Jack Reacher: Never Go Back

Handling

Jack Reacher vender tilbake til hovedkvarteret til hans tidligere enhet, men oppdager at han nå er hovedmistenkt i en 16 år gammel drapssak.
Ryme Intrinseca

Historie

Landsbyens særegne navn henviser den indre delen, eller selve hjemmet, til herregården Ryme. Det i motsetningen til de ytre delene som en ble en gang kalt for Ryme Extrinseca.
Landsbykirken er viet til sankt Hippolytus (eller Hippolyt). Den er en av bare to kirker i England viet til denne helgenen. Hippolytus ble født i 170 og var en fangevokter med ansvar for Laurentius av Roma. Han ble så imponert av sin fang at han selv ble omvendt. Han ble senere biskop av Ostia, et av de sju suburbikarisk bispedømmene av Roma, men var motpave av pave Fabian og ble gjort til martyr i 236.
Kirkens kor og midtskip er hovedsakelig fra 1200-tallet, men arkitektonisk er de mest interessante trekkene i de uvanlige arbeidene fra 1600-tallet som omfatter østvinduet og de fleste vinduene i midtskipet, inkludert den lille trekløver som er plassert høyt for opplyse prekestol. Også fra tidlig på 1600-tallet er tårnet som har fått sin intrikate profil fra trappen. En gammel almisseskål i kirken ble berømt da den i 1938 ble returnert fra Bideford i Devon etter at den hadde blitt stjålet i kirken i 1873.
Athabascapasset

Athabascapasset (Athabasca Pass) er et fjellpass i Rocky Mountains på grensen mellom de canadiske provinsene Britisk Columbia og Alberta. Passet ligger 1753 meter over havet.
Passet ligger mellom Mount Brown og McGillivray Ridge sør for Yellowheadpasset og nord for Howsepasset.
Den første dokumenterte forseringen av passet ble gjort av David Thompson og guiden irokeseren Thomas i 1811 på vegne av pelshandelsselskapet North West Company. Etter dette ble passet et viktig transportledd i pelshandelen mellom Stillehavet og Rupert's Land.
Passet fikk kulturminnestatus (National Historic Sites of Canada) i 1971. og er i dag del av Jasper nasjonalpark.
Julen har bragt velsignet bud

«Julen har brakt velsignet bud» er en julesalme med tekst av B.S. Ingemann fra 1839 og med melodi av C.E.F. Weyse.
Julesalmen ble skrevet til prestefamilien Fenger i Lynge prestegard syd for Sorø, hvor Ingemann selv bodde. Ingemann beskriver i salmen, hvordan barna i prestegarden opplevde julen og juleevangeliet. 
Poul Dam har kalt Julen har brakt velsignet bud en «juletresalme» og sett den som parallell til Grundtvigs Juler-Aften! Du er skjøn fra 1838.
Hos Ingemann heter det "Grenen fra livets træ står skønt / med lys som fugle på kviste", mens Grundtvig skriver "Livets træ med lys i topp / vokste i Guds have opp".
Salmen ble opprinnelig kalt «Barnenes Julesang», men ble sannsynligvis ikke regnet for en salme opprinnelig.
Salmen kom med i Psalmebog til Kirke og Huus-Andakt (Roskilde Konvents Salmebok) i 1855. I Den Danske Salmebok 2003 har den nr. 119.

Historie

I slutten av 1839 fikk Ingemann en henvendelse fra sin gode venn og sogneprest Ferdinand Fenger i Lynge ved Sorø. Her ble Ingemann oppfordret til å skrive et juledikt til familiens barn, etter at han to ganger før hadde skrevet dikt til Fenger-familien. Utgangspunktet for julediktet var derfor ikke tenkt til kirkebruk, men det sies at Ingemann hadde familiens barn og sognegården for øye. Salmen ble senere allikevel opptatt i en salmebok mens han levde, og så brukt til gudstjenester. Ingemann ble siden møtt med en del kritikk.
Salmen ble trykt i Trestemmige Sang til Brug ved Skoleundervisningen i 1841 og hadde, som mange andre av hans sanger og salmer, en stor plass i datidens skolesangrepertoar .

Melodi

Melodien til Julen har brakt velsignet bud er skrevet av C.E.F. Weyse i 1841. Opprinnelig er salmen skrevet i 6 vers, men Weyse binder med sin melodi disse sammen to og to. Julesalmen består derfor av tre strofer.
I Koralboken fra 2003 er melodien notert i Ess-dur. Salmen spenner en none fra bb1 til c2 og taktarten er 6/8. Salmens meloditoner holder seg innenfor den diatoniske skala.
Ectinohoplia

Utseende

Små, men langbeinte, oldenborrer. Kroppens grunnfarge er mørk, men den er nokså tett kledt med skjell, som gjerne er gul- eller brunaktige på farge, noen ganger skinnende metalliske. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene.

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Øst-Asia.
Pachycnema

Utseende

Små til middelsstore, kraftige oldenborrer. Bakbeina er svært kraftige, særlig hos hannene.

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
St. Petersburgs myntverk

St. Petersburgs myntverk (russisk:Санкт-Петербу́ргский моне́тный двор) er et av verdens største myntverk. Det ble grunnlagt av Peter den store i 1724 på Peter-Paulus-festningen og det er en av de eldste industribedriftene i St. Petersburg.
Grønnskjerm

Grønnskjerm er et kortfilmarrangement grunnlagt i 2009 av Hallvard Berby, Renée Mlodyszewski, Anette Ruud Andersen og Espen André Kristoffersen. Det ble opprettet for å gi filmskapere mulighet til å vise sine kortfilmer for bransjen og publikum på kino, og således utvikle seg som filmskapere. Visningene består også av en paneldiskusjon, der både et panel fra bransjen og publikum deltar aktivt. Arrangementet avholdes seks ganger i året på Parkteatret i Oslo, og støttes bl. a av NFI. Grønnskjerm avholder også konkurranser (manus, produksjon), og er ellers en aktiv aktør for grasrota av norske filmskapere. Grønnskjerm drives i dag av Renée Mlodyszewski, Hallvard Berby og Espen André Kristoffersen.
Peter N. Myhre

Bakgrunn

Myhre er sønn av tobakkshandler Gunnar Peter Myhre (1909–1975) og Gunhild Nordlid (1914–2004).
Fra 1966 til 1977 jobbet Myhre som lagerarbeider, butikkselger, resepsjonist, renholder og møbelbilsjåfør. I 1977 ble han ansatt i Fremskrittspartiet, og var blant annet redaksjonssekretær og redaktør i partiavisen Fremskritt frem til 1980.
Av utdannelse har Myhre examen artium fra 1973, befalsutdanning 1974, og grunnfag i norsk språk og litteratur 1976.
Tilstandstetthet

Eksempel: Tilstandstetthet i en halvleder

Elektroner er Fermioner og vil følgelig ved  pga. pauliprinsippet kontinuerlig okkupere alle tilstander opp til en gitt energi. Denne energien kalles Ferminivået. Hvis tilstandstettheten er null
ved Ferminivået vil det ikke være noen tilstander lett tilgjengelig for elektroner som vil bevege seg rundt. Stoffet er dermed en isolator eller halvleder. Hvis det derimot finnes tilstander ved ferminivået
er stoffet et metall og en elektrisk leder.
Åna-Sira

Åna-Sira er et lite tettsted i Sokndal og Flekkefjord kommuner der elva Sira (også kalt Sireåna) munner ut i fjorden Åna. To tredjedeler av bygda ligger i Sokndal kommune i  Rogaland, resten i Flekkefjord kommune i Vest-Agder. Elva og fjorden markerer også skillet mellom Vestlandet og Sørlandet. 
Elva Sira som deler bygda, har et trangt utløp som kalles Ågapet. Stedet har ca. 200 innbyggere. Åna-Sira kirke sto ferdig i 1888. Rekefabrikken Finny Sirevaag ligger på østsiden av elva. Åna-Sira kraftstasjon (del av Sira-Kvina Kraftselskap) ligger også i Åna-Sira. Åna-Sira ligger ved kysten og det er en fin plass til å fiske. Det er store forekomster av ørret i elva, og det er også godt laksefiske om høsten.
Det er igangsatt overvåkning av laksefisket i Åna for å dokumentere hvorvidt det er en egen laksestamme i elva.
Gjernestangen

Gjernestangen er et nes i Risør kommune i Aust-Agder, rundt to kilometer vest for fylkesgrensa mot Telemark.
Gjernestangen er tradisjonelt antatt å være identisk med grensemerket Rygjarbit, som i tidlig middelalder markerte skillet mellom Viken og Agder. I henhold til Alexander Bugge i 1912: «Rygjarbit var i middelalderen grænsen mellem Grenland og Agder, og endnu danner Gjernestangen, som det nu heder, skillet mellem Bratsberg og Nedenes amt.»
Til grunn for navnet Gjernestangen ligger gårdsnavnet Gjernes, som er antatt å komme fra norrøne *Geiranes, kanskje avledet fra norrøne geirr, «spyd», hvilket kan henspille på de spisse nesene som halvøya deler seg i. Det siste leddet, tange, betyr «spiss odde».
Gloster Gauntlet

Konstruksjon og utvikling

Gloster S.S.18 fløy første gang i januar 1929.  Gauntlet var utviklet fra Gloster S.S.19B design, som opprinnelig var bestykket med seks maskingevær (fire i vingene og to i sittebrønnen). Den opprinnelige S.S.19 prototypen som hadde fått ny motor, en Bristol Mercury fløy første gang i 1933. Etter testing av flyet bestilte Luftfartsministeriet 24 fly i september 1933. Det fikk da navnet «Gauntlet».

Museale fly

Det eneste flydyktige eksemplaret i verden av typen  Mk II GT-400, er registert i Finland hvor det er plassert i Finlands luftfartsmuseum nær Kotka om somrene.