google/wiki40b huggingface dataset:
Brigitte Bardot

Bakgrunn

Brigittes far var ingeniør og arbeidet i et familiefirma. Moren var 14 år yngre enn faren, og de giftet seg i 1933. Moren oppmuntret datteren til å ta leksjoner i musikk og dans. Hun begynte som fotomodell da hun var 15 år, og bilder av henne ble allerede den gang publisert i det franske motemagasinet Elle.

Skuespiller

Som skuespiller debuterte hun i den franske filmen Le Trou normand i 1952. Samme år spilte hun i ytterligere to filmer, og giftet seg med Roger Vadim. De hadde allerede kjent hverandre i noen år, men foreldrene hadde nektet henne å gifte seg før hun fylte 18. Ekteskapet varte i fem år.
I 1953 spilte hun i sin første amerikanske film, De møtte kjærligheten, med Kirk Douglas. Hun fortsatte også å spille i franske filmer. I 1965 spilte hun seg selv i den amerikanske filmen Kjære Brigitte, mot James Stewart. Hun sluttet å medvirke i filmer før hun fylte 40 år. Hun trakk seg tilbake som skuespiller etter filmen: L'Historie très bonne et très joyeuse de Colinot trousse-chemise.
Etter dette har hun levd et tilbaketrukket liv for å unngå nysgjerrige fans og fotografer.

Politikk

Bardot ble meget aktiv i forskjellige spørsmål vedrørende dyrerett, og grunnla en stiftelse i sitt eget navn for å verne om dyrenes rettigheter. Hun er vegetarianer og skrev sammen med et stort antall organisasjoner i 2009 et åpent brev til EUs ledelse om forslaget å innstifte en offisiell «europeisk vegetarisk dag». Hun har også kommet med flere politiske uttalelser rettet mot innvandrere og særskilt muslimer.
I sin bok Le Carré de Pluton, utgitt 1999, kritiserte hun den rituelle slakt av sauer i den muslimske høytid eid al-adha.
Albert Collins

Karriere

Collins spilte gitar fra tidlig alder. Den første gruppen han spilte i var Rhythm Rockers, grunnlagt i 1952. Seks år senere spilte han inn "The Freeze", hans debutsingel for plateselskapet Kangaroo Records. Collins senere arbeider antydet også frost, kulde og vinter som tema, for eksempel "Icy Blue", "Do not Loose Cool","Defrost" og "Iceman".
Collins største hit ble utgitt i 1962, "Frost", som solgte millioner av eksemplarer. I 1968 gav Imperial Records ut et soloalbum med Collins.
I 1978 sluttet han seg ​​til Alligator Records, hvor han spilte inn syv album. 
Collins samarbeidet med mange andre bluesartister som Little Richard, Robert Cray og Johnny Copeland og deltok på album blant andre med David Bowie, Gary Moore, John Lee Hooker og BB King.
Han ble innvalgt i Blues Hall of Fame i 1986.
Brasils kvinnelandslag i strandhåndball

VM i beachhåndball

Brasil deltok ved det første VM i beachhåndball som ble arrangert i 2004. Der kom de på 6.-plass. Russland vant dette mesterskapet. 
Ved VM 2006 i Rio de Janeiro i Brasil vant Brasil mesterskapet. De vant alle sine kamper i gruppespillet, og slo ut Kroatia (2-1) i kvartfinalen og Bulgaria (2-1) i semifinalen. I finalen møtte de Tyskland, og Brasil vant finalen 2-0. 
Både ved VM 2008 og VM 2010 fikk brasils kvinnelandslag bronsemedalje, før de igjen vant gull ved VM i beachhåndball 2012. Ved VM 2012 ble Brasils Patricia Scheppa kåret til turneringens mest verdifulle spiller (MVP), og i tillegg ble Millena Braga kåret til beste venstre ving og Patricia Scheppa beste høyre ving.

Panamerikamesterskapet i beachhåndball

Panamerikamesterskapet i beachhåndball er det regionale mesterskapet i beachhåndball, for land i Amerika, og mesterskapet er også kvalifisering for VM i beachhåndball.
Det brasilianske kvinnelaget fikk sølv ved Panamerikamesterskapet i beachhåndball 2004, bak Uruguay, men vant mesterskapet i både 2008 og 2012.

World Games

Ved World Games 2001 kom Brasils kvinnelandslag på 3.-plass. 4 år senere, ved World Games 2005, vant de gull, og ved World Games 2009 fikk de igjen bronse. 
Ved World Games 2013 slo de Kroatia 2-1 i finalen, og vant disse lekene for andre gang.
Cephalodina

Utseende

Ganske små trebukker med et karakteristisk utseende. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Hodet er stort og bredt (litt bredere enn pronotum), svart. Pronotum er litt tønneformet, hvitt til blekgult, med en rund, brunsvart flekk i midten. Dekkvingene er blankt svarte med litt læraktig overflate. Beina er rødlige.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico til Ecuador.
Hans Rossiné

Biografi

Hans Rossiné er utdannet cand. mag. med fagene litteratur, filosofi og livssyn fra Universitetet i Oslo. Han har arbeidet som journalist og teaterkritiker for blant andre Morgenbladet, Die Welt  og Aftenposten. I 1988 begynte han som journalist og vaktsjef i kulturprogrammet Askeladden i NRK radio. Fra 1989-1991 var han programleder og produsent for programmene Attentretti, Ukeslutt og Søndagsavisen. Fra 1991 til 2001 var han teaterkritiker, kulturjournalist og tv-kritiker i Dagbladet. Han skrev om lag tusen teateranmeldelser og ble en profilert kritiker. Rossiné ble i løpet av sin tid i Dagbladet kalt for «slakteren i Akersgata».
Rossiné ga i 2000 ut boka Brennpunkt teater.
I 2001 begynte Rossiné som sjef for NRKs dramaavdeling, tidligere Fjernsynsteatret etter Oddvar Bull Tuhus. Fra 2003 til 2013 var han øverste sjef for både NRK Drama og NRK Radioteatret. I løpet av hans sjefstid ble serien Ved kongens bord Emmy-nominert i 2005, og i 2008 gikk Prix Italia til dramaserien Berlinerpoplene (TV-serie). i 2009 satte Himmelblå seerrekord.Den 16. episoden av Himmelblå ble sett av 1 309 000 seere og hadde en markedsandel på nærmere 60 prosent.
Rossiné har vært ansvarlig produsent for rundt 30 norske TV-serier, samt co-produsert rundt 40 serier med Sverige, Danmark, Finland og Island. De norske seriene spenner fra krim til komedier, epokedramaer til samtid og to novellefilmsatsninger i 2003 og 2006. Seriene inkluderer titler som Svarte penger, hvite løgner, Sejer-seriene, Kodenavn Hunter, Taxi,  En udødelig mann, Berlinerpoplene, Himmelblå, Harry & Charles  . De tre siste TV-seriene han igangsatte som dramasjef var Mammon (TV-serie), Øyevitne og Kampen for tilværelsen.
I årene som dramasjef kjempet Hans Rossiné for å beholde NRKs interne dramaproduksjon til tross for sterk motstand.
I 2012 var Rossiné med på å utarbeide en ny dramastrategi for NRK. Han varslet at NRK Drama fremover ville gi forfatterne mer myndighet, og dramaserien Kampen for tilværelsen skulle bli den første i dette regimet. Etter tolv år som dramasjef ønsket han samtidig å fratre stillingen til fordel for nye krefter. Forslaget om mer makt til forfatterne møtte sterk motbør, spesielt i regissørkretser. Rossiné fortsetter i NRK med  internasjonale co-produksjoner, finansiering og rettighetsspørsmål på fiksjonsområdet.
Den 2. januar 2016 ble det offentliggjort at Rossiné er ansatt som ny kommunikasjonsleder i Oslo katolske bispedømme.
Joan Bennett

Bakgrunn

Joan Bennett fikk sin utdannelse først ved en internatskole i Connecticut og deretter ved en kostskole for jenter  i Versailles, Frankrike.

Skuepillerinne

Hun fikk sin scenedebut sammen med sin far i filmen Jarnegan (1928). Samme år reiste  hun til Hollywood, hvor hun først hadde en del mindre mindre roller, før det store gjennombruddet kom i 1929 med filmen Bulldog Drummond, der hun spilte  mot Ronald Colman. En vellykket karriere fulgte.
I 1940 giftet hun seg med produsent Walter Wanger og hun gjorde sitt aller beste filmer under hans regi, ofte i roller som en "femme fatale".
Wanger var Bennetts tredje ektemann. Hun giftet seg første gang som 16-åring. Hun ble mor da hun var 17 år gammel og hun ble skilt da hun var 18. Hennes andre ekteskap var med produsent Gene Markey, ekteskapet varte fra 1932 til 1937. I 1952 ble Wanger ble arrestert, anklaget for å ha skutt og såret Bennetts  agent, Jennings Lang i et sjalusidrama. Bennett og Wanger ble skilt i 1963. 
I 1978 giftet hun seg for fjerde gang med filmanmelderen David Wilde, og de forble gift til hennes død i 1990.
Ridley Hall

Ridley Hall er et teologisk college i Cambridge i Storbritannia som utdanner geistlige for Church of England og andre kirker.
Selv om det ikke er del av University of Cambridge har Ridley Hall tette bånd med universitetet, og mange av dets studenter tar også utdannelse derfra.
Songebakken

Historie

Samme dag som Songe Skiklubb ble stiftet, 2. mars 1914, fant man et egnet sted å bygge hoppbakken. Bakken, som først ble kalt Bråtenkollen, ble etablert svært raskt, og det første rennet ble arrangert alt seks dager senere. I 1915 satte Nordahl Lien bakkerekord med 42,5 meter. I et ekstrahopp etter et klubbrenn i 1916 forbedret Georg Østerholt bakkerekorden til 48 meter, det lengste skihoppet som var gjort på Sørlandet til da.
Risør Skiklubb og Songe Skiklubb arrangerte hovedlandsrennet 1923. I ukene før mesterskapet var det mildvær, og snømangelen gjorde at langrennet måtte flyttes fra Risør til Akland. Hopprennet ble som planlagt arrangert i Songebakken, som hoppbakken da var kjent som, på tilkjørt snø. Natta før hopprennet slo det om til frost, og på renndagen var bakken steinhard og isete. Flere deltakere trakk seg på grunn av det vanskelige føret, og hopprennet ble avviklet med redusert fart. Dette hopprennet er kjent fordi kronprins Olav deltok. Han ble nummer 4 av 32 hoppere i spesialhopprennet i yngste klasse (18-20 år). På bestilling fra Norges Skiforbund laget kunstneren Gunnar Wefring i 1952 et maleri av Songebakken under hovedlandsrennet 1923, som ble gitt til kong Haakon VII på hans 80-årsdag.
Under landsrennet (nasjonalt renn) i 1931 satte Karsten Hansen bakkerekord med 53,5 meter, mens Rolf Kaarby ikke greide å stå på et hopp på hele 64 meter. To år senere forbedret Thor Salvesen rekorden til 57,5 meter. I et ekstrahopp i etterkant av landsrennet 17. februar 1935 falt Albert Dulsrud svært stygt, og han døde på Arendal sykehus samme kveld.  I det samme rennet tøyde Arnholdt Kongsgård bakkerekorden til 59,5 meter. Da var bakkens K-punkt 56 meter.
En mindre hoppbakke med K-punkt 28 meter ble bygd ved siden av den store i 1949 og tatt i bruk året etter. Asbjørn Moland satte bakkerekord med 33 meter under kretsmesterskapet for gutter i 1951. I 1985 tangerte Nils Olaf Thorsen bakkerekorden i den største bakken, som da var på 66,5 meter.
I dag (2017) er den største hoppbakken ikke lenger i bruk. I K35-bakken er bakkerekorden 40,5 meter, satt av Sondre Håland 20. mars 2010.
Husurtefly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 28 – 32 mm), kraftig bygd, lyst brunlig grått nattfly. Forvingen er avrundet trekantet og har gjerne 3-4 svarte flekker ved framkanten, mer eller mindre tydelige, grå, ring- og nyremerker og mer eller mindre tydelige, mørke siksak-tverrstreker. Bakvingen er hvit, årene i den ytre delen og ytterkanten er brungrått bestøvet. Den ligner mest på lyst urtefly (Platyperigea montana) men skiller seg fra denne på vingenes mer brunlige fargetone.

Levevis

Arten er vanlig i hager og i og ved bebyggelse. Den kan ofte påtreffes inne i hus, særlig i uthus. Larvene lever på visne plantedeler, og kan være tallrike i høy, både mens det fortsatt ligger til tørk og under lagring innendørs. De voksne sommerfuglene kan påtreffes hele sommeren. Den overvintrer som fullvoksen larve.

Utbredelse

Husurteflyet finnes i Nord-Afrika, i hele Europa og videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. I Norge er det vanlig nord til Lofoten.
Gjelstad Pass

Gjelstad Pass er et pass gjennom den vestlige delen av Allardyce Range på Sør-Georgia, mellom Mount Corneliussen og Smillie Peak. Det er det eneste passet en kjenner til som gir adgang over land til området sør for Allardyce Range. Det ble kartlagt av South Georgia Survey i perioden 1951–57, og ble navnsatt av UK Antarctic Place-Names Committee etter Anton Gjelstad, en norsk ingeniør og fabrikkeier, som mellom 1926 og 1932 fant opp forskjellig praktisk utstyr som forenklet hvalfangstinsdustrien, blant annet hvalkloa som griper tak i halen på hvalene når de hales opp på slippen på hvalkokeriene.
Knut Brundtland

Kunstsamler

Brundtland har en av Norges største private kunstsamlinger. Samlingen inneholder blant annet verker av Knut Rose, Mari Slaattelid, Gardar Eide Einarsson, Bjørn Ransve, Johs. Rian, Tone Vigeland og Ørnulf Opdahl. Brundtland sitter også i styret til OCA, Office for Contemporary Art Norway.

Familie

Brundtland er sønn av tidligere statsminister Gro Harlem Brundtland og Arne Olav Brundtland.  Han giftet seg i 1985 med Harriet Cecilie Malm (født 1961), datterdatter av skipsmegleren Ragnar Stoud Platou (se Platou) som utga en biografi om nettopp Knut Rose (1936–2002) som Knut Brundtland har samlet mye av.
Judo under Panamerikanske leker 1975

Judo under Panamerikanske leker 1975 ble arrangert i Mexico by i Mexico fra 12. til 26. oktober 1975. Det var tredje gangen som judo var med i de Panamerikanske leker. Det var seks klasser, kun for menn. Canada ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Brasil med en.
Ganden Tripa

Ganden Thripa (eller Ganden Tripa, Gaden Tripa, Gaden Tri Rinpoche; wylie: dga' ldan khri pa, andre transkripsjoner: Ganden tripa,  Gandain Chiba; «Troneholder, abbed av Ganden») er den hierarkisk øverste embedsinnehaver i Gelug-skolen innen tibetansk buddhisme. Den som til enhver tid er Ganden Thripa symboliserer i denne skoleretning Tsongkhapas etterfølger,og er «Gelugpas overhode»“.
Ett unntak var imidlertid på Gendün Drubs tid, han som posthumt skulle bli betraktet som den første Dalai Lama. Fra 1438 til 1475 var han en Gyelwa og dermed Gelugpas overhode. På hans tid var Ganden Thripa understilt ham i rang. Så enestående skal Gendün Drub ha vært at ingen våget å etterfølge ham etter hans død. Dermed måtte posisjonen som Gyelwa foreløpig stå ubesatt.
Politiske omstendigheter har medført at Ganden Thripas hovedsete ble flyttet til Mundgod i Karnataka i India på 1900-tallet.

Liste over Ganden Thripa-er

Listen begynner med Tsongkhapa som den første Ganden Thripa, alternativt kunne man også betrakte Dharma Rinchen som den første Ganden Thripa.
Talent Danmark

Talent er et dansk tv-program med samme oppsett som Norske Talenter, Britain's Got Talent osv. Programmet hadde premiere på DR1 i Danmark 15. august 2008, og finalen ble avholdt 24. oktober 2008. Vinnere av Danish Talent 2008 ble Robotdrengene Jeppe & Nick som danset popping, på 2.-plass kom hiphop-danseren Nicklas the Nerd og sangeren Ragnar kom på 3.-plass.
T-84

Historie og utvikling

T-84 ble tatt fram på bakgrunn av T-64- og T-80-serien, utviklet av KMDB i Kharkiv. Et av målene med utviklingsprosjektet var å gjøre Ukrainas våpenindustri uavhengig av den russiske, etter at Ukraina hadde hatt vanskeligheter med å levere tårn til T-80UD til Pakistan. En av tiltakene er at T-84 har et ukrainskutviklet sveiset tårn for å erstatte det russiske støpte tårnet T-80 hadde.
Ukraina har aktivt markedsført T-84 med flere prototyper demonstrert for utenlandssalg. Et eksempel er T-84-120 Yatagan, produsert for demonstrasjon for den tyrkiske hæren.

Teknisk

Vognføreren sitter framme i skroget, med vognkommandøren til høyre og skytteren til venstre i tårnet.
Pansringen er av sveiset stål og forskjellige laminater. Vogna har også et system, kalt Varta, for optiske mottiltak mot fiendtlig målfinning. Det består av en laservarsler, infrarøde jammere og et system for å legge røyk eller tåke.
Kanonen er en 125 mm glattløpet kanon av type KBA3 med mulighet til å fyre AT-8 Songster panservernmissiler. Disse lades av automatladeren på samme måte som vanlige granater. Kanonen er fullstabilisert, og automatladeren er av karuselltype. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og en 12,7 mm mitraljøse er montert på tårntaket ved vognkommandørens luke.
Motoren er en dieselmotor av type 6TD-2 på 1 200 hestekrefter. Den er montert bak i skroget sammen med girkassen, som kan være manuell eller automatisk. Tanker på 700 liter er internt i skroget, med 440 ekstra liter over beltene. Dette gir en rekkevidde på 400 km på vei. To tønner med 200 ekstra liter diesel hver kan monteres bak på skroget.
Gerdianus

Utseende

En middelsstor, lang og tynn, svart trebukk. Antennene er nokås tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet, dekkvingene er litt avsmalnende bakover, litt utvidet igjen i spissen. Beina er lange, med nokså slanke lår.

Levevis

Larvene utvikler seg trolig i død ved, men det synes ikke finnes noe sikker informasjon om dette. Utviklingen tar gjerne minst to år. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Arten er kjent fra det nordøstlige Laos.
Orientalske katolske kirker

Historie

Gjennom den kristne kirkens første tusen år delte den seg i fem hoveddeler, hver underlagt et av de oldkirkelige patriarkatene: Roma, Jerusalem, Konstantinopel, Antiokia og Alexandria. Etter hvert ble flere og flere særkirker stående på egne ben. I 1054 oppsto det største bruddet ved det store skisma, da patriarken av Konstantinopel og paven ekskommuniserte hverandre – og hverandres medlemmer.
Deler av den østlige kirken forble allikevel underlagt Roma; dette gjelder Den maronittiske kirke og Den italo-albanske kirke. I tiden som har fulgt siden skismaet mellom øst og vest har flere grupper brutt ut av Den ortodokse kirke, og sluttet seg til den katolske. Den syro-malabarske kirke i India har en annen historie; den ble isolert fra resten av kirken tidligere, og har så kommet inn i Den katolske kirke.

Rettsstatus

De orientalske katolske kirkene utgjør en del av Den katolske kirke, og er underlagt paven. De har allikevel sin egen kirkelov, De østlige kirkers kanoniske rett (Codex Canonnum Ecclesiarum Orientalum). Denne avviker fra den latinske (romersk-katolske) kirkeloven på en rekke punkter, fremst i forhold til egne ordninger i liturgi og hierarki.
Det at disse kirkene er en del av Den katolske kirke, gjorde at representanter for disse også deltok på Andre Vatikankonsil. Dette konsilet befestet tilknytningen gjennom dokumentet Erklæringen om de orientalske katolske kirker (Orientalium Ecclesiarum), hvor det blant annet henvises til disse kirkenes opprinnelse allerede i urkirken og anerkjennelsen av patriarkatet som har sitt opphav i urkirken. De orientalske katolske kirkene som har slikt patriarkat, er det patriarken som er den øverste lederen. Videre anerkjennes de eldgamle liturgiske skikkene.
I den romerske kurie er det Kongregasjonen for Østkirkene som har ansvar for denne delen av den katolske kirke.

Liturgi

Liturgien har et klart østlig preg og kan være til forveksling lik Den ortodokse kirkes liturgi. Språket varierer; lenge var det noen hovedspråk som var helt enerådende (kirkeslavisk, gresk, syrisk, koptisk og geez), men etter hvert har liturgien blitt oversatt til lokale folkespråk.

Kirkene

Kirkene deles inn i fem grupper, kalt «riter» eller «tradisjoner». Innenfor disse finnes det særkirker som er knyttet til et land eller en folkegruppe.

Orientalske katolske kirker i Norge

Den katolske kirke i Norge tilhører den latinske ritus, og det finnes ingen etablert struktur for de orientalske katolske kirker i Norge. Flere hundre (nøyaktig antall er ukjent) orientalske katolikker er bosatt i Norge; langt de fleste har innvandrerbakgrunn, men noen få er konvertitter av norsk avstamning. Normalt vil en nordmann som konverterer høre hjemme i den latinske (romersk-katolske) kirke, men dersom han eller hun er gift med en orientalsk katolikk er det mulig å velge samme ritus som ektefellen. Selv om alle katolikker i Norge er underlagt de latinske biskopene, har de orientalske katolikkene likevel krav på å bli behandlet i henhold den østlig kirkelov, og ikke vestlig.
Miso

Miso (japansk: みそ eller 味噌) er en tradisjonell japansk smakstilsetning som brukes i forbindelse med flere typer tilberedningsmetoder både i det tradisjonelle og i det moderne japanske kjøkken. Det er særlig kjent som en av de to grunningrediensene i misosuppe, som tar navnet sitt fra nettopp miso.

Produksjonsprossess

Ris, korn eller soyabønner malt til ønsket grovhet varmes opp ved help av dampkoking, dette tilføres så en type muggsopp (latin: Aspergillus oryzae), slik som man gjør for enkelte typer ost, som starter en gjæringsprosses, som får foregå i et varmt og fuktig miljø i inntil to døgn. Den massen man nå har fått kalles koji. Koji blandes med kokte og moste soyabønner, salt og vann, legges så på tønne eller tank, slik som vin, for videre modning. Denne modningsprosessen kan ta alt fra tre uker til to, tre år avhengig av hvilken type ferdig produkt man ønsker og hvor sterk smak man man vil oppnå. Blandingsforholdet mellom koji og soyabønner har også innvirkning på smak, der mer koji ofte gir en mer søt smak og lysere farge enn for en miso produsert under ellers like forhold, men med mindre koji. Det ferdige produktet legges vanligvis så på glass eller plastbokser for salg.

Historisk bakgrunn

Forløperen til miso kom fra Kina til Japan med buddhistiske munker på 700-tallet. De første århundrene var dette mat forbeholdt eliten i samfunnet. Men i Kamakuraperioden (1185–1333) ble det en viktigere del av kostholdet til krigerklassen (samuraier) og munker ved templer. Under Muromachiperioden (1336–1573) utviklet buddhistiske munker grunnlaget for den metoden som brukes i dag. Etterhvert spredte miso seg til alle samfunnslag, og flere forskjellige typer ble utviklet.

Oppbevaring og næringsinnhold

Miso bør lagres kjølig i en luftett beholder. Miso inneholder mye salt, det er derfor ofte anbefalt å unngå å tilsette salt til matretter som inneholder miso. Men det er inneholder også flere vitaminer og mineraler, og regnes som en god kilde til vitamin K, kopper, mangan og kostfiber.
Skyting

Skyting er å avfyre et våpen. Dette kan gjøres i forbindelse med jakt, som idrett (skytesport) eller som en del av en konflikt.
Når man går på jakt er hovedpoenget å avfyre skudd, mot et bestemt dyr, som en fugl eller et pattedyr, for å avlive dette. Som idrett skyter man på blinker, hvor man skal treffe et bestemt punkt. Man må ofte også skyte i konflikter som krig, normalt da mot andre mennesker.
Henrettelse ved skyting har tidligere vært benyttet som straffemetode i Norge, og praktiseres fremdeles i enkelte land.
Fosforbronse

Fosforbronse er bronse hvor oksygenet er fjernet ved hjelp av fosfor. Fosfor gjør legeringen hardere, mindre utsatt for tretthetsbrudd, og svært korrosjonsbestandig. Fosforbronse benyttes mye til springfjærer, tannhjul og innen elektronikk.
Cneorane

Utseende

Middelssttore, blanke, gjerne røde og svartre bladbiller. Antennene er noe fortykked mot spissen og omtrent så lange som kroppen.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.

Utbredelse

Slekten forekommer i Asia.
Tommy Noonan

Biografi

Noonan ble født 29. april 1921 i Bellingham i Washington. Som barn opptrådte han på Davenport Free Theatre i New York sammen med halvbroren John Ireland. De to spilte senere i tre filmer sammen, inkludert I Shot Jesse James (1949).
Noonan dannet et komikerduo sammen med Peter Marshall på slutten av 1940-tallet. De kalte seg Noonan & Marshall og opptrådte på TV, nattklubber og i filmene Holiday Rhythm (1950), FBI Girl (1951), Starlift (1951), The Rookie (1959) og Swingin' Along (1961).  Duoen skilte lag etter utgivelsen av Swingin' Along. 
Noonan gjorde seg også bemerket for rollen som Marilyn Monroes rike kjæreste, Gus Esmond, i Herrer liker blonde piker (1953) og musikeren Danny McGuire En stjerne blir født (1954).
På begynnelsen av 1960-tallet spilte Noonan i noen b-filmer, inkludert Promises! Promises! (1963), med Jayne Mansfield, og 3 Nuts in Search of a Bolt (1964), med Mamie Van Doren. Disse hadde han i tillegg bidratt med både manuset til og produserte. Han debutere også som regissør med 3 Nuts in Search of a Bolt. Den siste filmen han produserte var  Cottonpickin' Chickenpickers (1967), som også var Sonny Tufts' siste film.
Ikke lenge etter at hans siste film var utgitt, fikk Noonan diagnosen hjernesvulst. Han døde på Motion Picture Country Hospital i Woodland Hills i Los Angeles 24. april 1968, få dager før han hadde fylt 47 år.