BLØF

Tidlig historie

BLØF ble dannet i 1992 av Peter Slager og bestod originalt av fire medlemmer: Peter Slager (bass), Paskal Jakobsen (gitar), Bas Kennis (keyboard) og Henk Tjook (trommer).  
På ei uke vinteren 1994, spilte bandet inn sin første plate, Naaakt onder de hemel. Trommisen Henk Tjook foreslo da at de selv skulle stå for distribueringen. Den selvproduserte og -promoterte platen ble en hit i provinsen Zeeland. Plata ble godt mottatt av kritikeren og trakk nok oppmerksomhet til at bandet fikk salgsfremmende støtte og en platekontrakt med EMI, som så tok på seg den videre distribueringen i Nederland. Singelen Aan de kust ble en hit i Zeeland, til tross for at den ble lite spilt på riksdekkende radio. Noe Bas Kennis ga deres første, men noe primitive hjemmeside, æren for. Den var oppe og gikk allerede i 1995, lenge før noen av de andre lokale bandene hadde en nettside. Hans arbeid med nettsiden gjordet bandet mer tilgjengelig for fansen og gjorde det lettere å oppdage musikken deres og å finne mer ut om fremtidige turnéer. For Naaakt onder de hemel vant BLØF en pris for «Beste nye talent». Prispengene ble brukt til å spille inn deres andre album, Helder, som ble sluppet i september 1997.

Første år

De to første singlene, Helder og Zeven nachten, greide ikke å ta seg inn på hitlistene. Tjoonk ble byttet ut med Chris Götte på grunn av interne krangler og med hjelp fra tidligere Doe Maar-manager Frank van der Meijden, fikk bandet en fullverdig platekontrakt med EMI. Forandringen fikk ønsket effekt og gruppa ga ut den første singelen på lenge: «Liefs uit Londen». Med pianoballaden nådde bandet et enda større publikum og «Liefs uit Londen» ble en stor suksess. 10. mars 1998 tok de opp live-versjoner av  «Aan de Kust» og «Wat zou je doen» i et diskotek i Middelburg. Disse ble gitt ut som ekstraspor på en nyutgivelse av Helder, og som egne livesingler. Originalversjonen av begge sangene var å finne på originalutgivelsen av Naakt onder de hemel og ble store singelhitter.

Årene med suksess

Sommeren 1998 ble fylt med konserter og gruppa mottok priser for deres arbeid. De ga ut albumet XXL live met het Zeeuwa Orkest, et livealbum spilt inn med et zeeuwsk orkester og det nye albumet Boven. Dette albumet ble tatt opp med hjelp fra Peter Bauwer (2 Unlimited) og Ronald Vanhuffel. Det hadde et tydeligere rockepreg enn de tidligere utgivelsene og sangen Harder dan ik hebben ble gitt ut som singel mindre enn en måned etter. I starten av 2000 fikk bandet en Edison-pris for «beste band» i Nederland. Før utgivelsen av Watermakers, ga gruppa ut singlene Dansen aan zee og Hier. Under sommer-OL i Sydney, holdt gruppa en konsert for den nederlandske OL-troppen med stab. Oktober 2000 kom endelig  Watermakers ut og ble en eventyrlig suksess. Bandet holdt en stor konsert i Ahoy i 2001 og de ble igjen hedret med en Edison for «beste band» i Nederland. 
Den 17. mars 2001 ble bandet rammet av en stor tragedie da trommisen Chris Götte døde i en motorsykkelulykke. Lamslåtte av nyheten, tok bandet en pause for å kunne komme seg over tapet. Et år senere ga de ut live-CD-en Oog in oog – live in Ahoy, den siste konserten med Götte. De bestemte seg til slutt for å fortsette og fant seg en ny trommis i Norman Bonink, som tidligere hadde spilt i gruppa til Frank Boeijen. Deres første album med den nye line-upen, Blauwe Ruis i 2002, ble dedisert til Chis Götte og hans familie. Den ble etterfulgt av en live-DVD: Tussen nacht en morgen. Mens Blauwe Ruis bar tydelige preg av Chris' bortgang, hadde bandet bestemt seg for å lage et lettere og mer positivt album, det kom i 2003 med navnet Omarm.
Senere samme år dro bandet til Kenya for å spille med artister der. De erfaringene de gjorde seg, brukte de senere som inspirasjon til deres sjuende studioalbum. I 2004 turnerte de med det amerikanske bandet Counting Crows, noe som førte til et godt og varig vennskap. Bandene spilte inn plater og opptrådte sammen hele sommeren. De lagde også singelen Holiday in Spain sammen, en duett sunget på begge språk (nederlandsk og engelsk). Det gjorde den både at den skilte seg ut og mer interessant i USA.
I 2005 begynte BLØF å reise verden rundt for å oppleve nye kulturer og finne inspirasjon til nye album. Det resulterte i det nye albumet Umoja, som ble sluppet i 2006. Umoja-prosjektet hadde som mål å oppnå økt bevissthet rundt Tusenårsmålene, hvor de samarbeidet med artister fra over 12 land som de besøkte på turneen sin. Prosjektet resulterte i flere biprodukter: konserter i Nederland med nesten alle musikantene som hadde deltatt i prosjeket, en spesialkonsert med Kodo-trommisene fra Japan, en bok og en live-DVD med fra konsertene. Samtidig som det hadde vært et veldig suksessfullt prosjekt, hadde det også vært et veldig krevende for gruppa. Da prosjektet var over uttalte de at de hadde undervurdert arbeidsmengden som ville gå med i et slikt prosjekt sterkt.
I BLØFs neste album, Oktober, utgitt i oktober 2008, vente de tilbake til røttene sine, med en demontert tone hvor alle sporene ble spilt inn i ett tak uten overdubbing. Opptakene i januar og februar 2008 ga nok materiale til to nye album, så ablum nr. to kalt April kom ut i starten av 2009.
Hverken Oktober eller April ble noen stor suksess, så etter klubbturneen i 2010 vendte de tilbake til tegnebrettet og lovte å komme med et nytt album med den gamle BLØF-klangen. Dette albumet kom ut i februar 2011 og het Alles blijft anders.