google/wiki40b huggingface dataset:
The Guilt Trip

Handling

Filmen handler om oppfinneren Andy Brewster (Rogen) som planlegger en lang road trip for å selge sin nyeste oppfinnelse. Han besøker moren sin Joyce (Streisand) før han legger ut på reisen, men blir tynget av skyldfølelse til å ta henne med. Andy irriterer seg over væremåten hennes, men lærer seg etter hvert å anerkjenne det de har til felles, og bygger til slutt et nytt forhold til henne. Morens råd viser seg å være akkurat det han trengte.

Anmeldelser og priser

Filmen fikk blandet kritikk, og har 39 % på Rotten Tomatoes. Konsensusen til siden er som følgende: «Seth Rogen og Barbra Streisand har nok kjemi til å drive denne solid sammensatte komedien; dessverre har The Guilt Trip et surt manus og farlig lite komisk drivstoff.» Streisand ble nominert til en Razzie Award for verste kvinnelige hovedrolle under den 33. Razzie-utdelingen, men den gikk til Kristen Stewart for Snow White and the Huntsman og The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 2.
Dafeng

Dafeng (kinesisk: 大丰; pinyin: Dàfēng) er et byfylke i byprefekturet Yancheng i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 739 747 innbyggere i 1999.
Fylket har et våtmarksområde med Yancheng-naturreservatet, som er Kinas største naturreservat for davidshjorten.
Karate under Middelhavslekene 2001

Karate under Middelhavslekene 2001. Karate var en av flere sporter under de fjortende middelhavslekene som ble arrangert i Tunis i Tunisia i perioden 2. til 15. september 2001. Det var tredje gangen som karate var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i sju klasser for menn og seks for damer. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Frankrike ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Tunisia med tre.
Søpavillonen

Søpavillonen er en bygning som ligger i Gyldenløvesgade 24 ved Søerne i København. Den er tegnet av Vilhelm Dahlerup og oppført i 1894–95. Opprinnelig var den beregnet til Kjøbenhavns Skøjteløberforening, men ble solgt til restauratør Oscar Davidsen i 1965 og har siden blitt diskotek.
Dahlerup hadde allerede i 1884 oppført Langeliniepavillonen (revet i 1902) og hadde derfor erfaring med oppgaven.
Bygningen ble fredet i 1984.
Arealet rundt Søpavillionen ble anlagt i 1928–30 av stadsgartner Valdemar Fabricius Hansen sammen med stadsarkitekt Poul Holsøe.
Eid skole (Melhus)

De gamle grendeskolene

Den nye Eid skole skulle fylle behovet til tre mindre grendeskoler som var lokalisert på og rundt Korsvegen. Disse var Gaustad skole (grunnlagt i 1899), Skjegstadhaugen skule (grunnlagt i 1920) og Jåren skule (grunnlagt 1935). Lufall skule (grunnlagt i 1900), ble erstattet allerede i 1935 av Jåren skule, som ble lokalisert lengre ned i Jåradalen.
De gamle grendeskolenes videre skjebne ble noe variert. Jåren skule stod ubenyttet i mange år før den på 1980-tallet ble omgjort til bolig. Gaustad skole fungerte som kafeteria i en periode på 1970-tallet før den brant ned til grunnen.
Det kan også nevnes at Gåsbakken skole erstattet to mindre grendeskoler: Gåsbakk skule (grunnlagt i 1898) og Renåsen skule (grunnlagt i 1913). Renåsen fungerte som småskole. Fra 4. klasse gikk de på Gåsbakk skule.

Barnehage

Det er også en barnehage tilknyttet skolen. Den har egen bestyrer, men er underlagt virksomhetleder ved Eid skole og oppvekstsenter. Barnehagen lå opprinnelig i eget bygg på Korsvegen sentrum, men etter at den ble slått sammen med den privatdrevne Regnbuen friluftsbarnehage i 2015 ble alle barna midlertidig flyttet til Korsvegen næringspark. En ny barnehage skal etter planen bygges ved skolen i 2019. 
Barnehagen bestod i 2016 av fire avdelinger med drøyt 50 barn.

Ombygginger og påbygginger

Skolen gjennomgikk omfattende endringer i 1976 da den ble utvidet med en ungdomsskole. Det ble samtidig oppført et samfunnshus og en svømmehall i fysisk kontakt med ungdomsskolens nordre del. Samfunnshuset fikk dobbelfunksjon som forsamlingssted og gymnastikksal, mens den den gamle gymnastikksalen på barneskolen ble omgjort til tekstilsal.
I 1997 fikk barneskolen et påbygg for å møte kravene til seksårsreformen og rundt 2010 fikk den nytt utvendig panel og nye vinduer. 
I 2012 og 2013 gjennomgikk både ungdomsskolen, svømmehallen og samfunnshuset en større oppgradering. Blant annet så fikk den et nytt mørkebrunt panel på utsiden, samt nytt tak og flere nye vinduer. Inngangspartiet på ungdomsskolen hadde forøvrig gjennomgått en ombygging på 1990-tallet.
Oss tyver imellom

Handling

Max, som anser at han er en slags moderne Robin Hood, gjemmer 25 000 pund fra et kupp i London i en ananasboks. Han reiser tilbake med den hjem til Stockholm. Politiet kommer imidlertid på sporet av ham og sender ut kriminaletterforskeren, Arvid Zinder, for å arrestere ham. Zinder er en gammel barndomskamerat av Max og i lang tid dessuten forelsket i hans forlovede Irma.
En jurist, Barman, tilbyr seg å bli Kvarnes forsvarsadvokat, men hans motiv er egentligen alt annet enn edle. Barman begir sig til gjerrigknarken Bondsacks villa, hvor Irma og Kvarne har leid et rom og hvor han tror at pengene er gjemt, for å gjennomsøke huset. Hvor ananasboksen er vet ingen lenger...
James Kelman

Oppvekst og forfatterskap

Om sin bakgrunn sier Kelman i boka The Importance of Glasgow in my Work:
Min egen bakgrunn er like normal og like unormal som alle andres. Født og oppvokst i Govan og Drumchapel; fra nedslitt leiegård i sentrum til kommunalt boligfelt i utkanten av byen. Fire brødre, en hjemmeværende mor, og en far som drev enmannsbedrift med rammeverksted. Jeg sluttet skolen som 15-åring.(...)
Av en eller annen grunn bestemte jeg meg for å begynne å skrive da jeg var rundt 21-22 år gammel. Jeg ønsket å skrive historier fra mitt eget liv, fra min egen sosiokulturelle bakgrunn. Jeg ønsket å skrive som en av oss, og fortsette å være en del av mitt eget miljø.
Kelman var på 1970-tallet en del av en Glasgow-basert forfattergruppe ledet av Philip Hobsbaum sammen med blant andre Tom Leonard, Alasdair Gray og Liz Lochhead, og på denne tiden fikk han flere av sine noveller trykket i ulike tidsskrifter. Sin første novellesamling utga han på 1970-tallet. Han fant fort sin egen litterære stil, karakterisert av indre monologer eller bevissthetsstrøm og utstrakt bruk av Glasgow-dialekt i fortellerstemmen. Kelmans stil har siden inspirert yngre forfattere fra Skottland, som blant annet Irvine Welsh, Alan Warner og Janice Galloway. Kelmans tekster uttrykker et tydelig politisk ståsted, og han omtales ofte som politisk aktivist. Han har også privat engasjert seg i saker som omhandler sosial rettigheter og plasserer seg selv langt på venstresida i det politiske landskapet.   
James Kelman bor i Glasgow, er gift og har to barn. Han har tidligere bodd i London, Manchester, Kanaløyene, Australia og USA.

Priser og nominasjoner

Romanen A Disaffection (norsk tittel Misnøye) ble nominert til Bookerprisen og vant James Tait Black-minnepris i 1989. I 1994 vant han Bookerprisen med romanen How late it was, how late (norsk tittel Så seint det var, så seint). Utdelingen av prisen til Kelman var kontroversiell, og et av jurymedlemmene, Julia Neuberger, baronesse Neuberger, karakteriserte boken som «skammelig» og truet med å trekke seg fra juryen i protest. I 1998 mottok Kelman Scotland on Sunday/Glenfiddich Spirit of Scotland Award, og i samme år Stakis-prisen for Årets skotske forfatter for novellesamlingen The Good Times. I 2008 vant han Skottlands mest prestisjefulle litteraturpris Saltire Society's Book of the Year award for Kieron Smith, boy (2008)
Asta Esper Hagen Andersen

Biografi

Hun debuterte på scenen i 1942 på Riddersalen og kom siden til Aarhus Teater, Fiolteatret, Det Danske Teater, Café Teatret og Betty Nansen Teatret.
Asta Andersen medvirket i Ordet, Mutter Courage, Hedda Gabler og Hosekræmmeren.
Hun var gift med skuespilleren Paul Hagen og er mor til skuespilleren Esper Hagen.
Hun var aktiv som skuespiller også i høy alder, blant annet i komedieserien Rollator Banden på Kanal 5.
On the Lot

On the Lot er en amerikansk reality-serie fra 2007, produsert av Steven Spielberg og Mark Burnett. Serien handler om en gruppe håpefulle filmskapere som skal kjempe om en 1 million dollar-avtale med DreamWorks til å regissere en film. Av 12 000 søkere, ble 50 plukket ut til å delta. Serien hadde premiere på FOX 22. mai 2007, og sendes to ganger i uka. De to første episodene bestod av audiotions hvor deltakerne skulle 
Seriens faste dommere er Carrie Fisher og Garry Marshall. I tillegg er en annen kjent regissør vært dommer i hver episode, inkl. Michael Bay, Wes Craven og Brett Ratner. Jon Avnet var step in-dommer i andre audition-runde, da Garry Marshall ikke kunne møte.
Rutelaget Bergen-Vest

Rutelaget Bergen-Vest AS (BV) var et kombinert buss- og ferjeselskap med hovedkontor i Hetlevikstraumen i Loddefjord. Før 1943 var navnet D/S Topdal, etter det første dampskipet laget kjøpte. Ruteområdet var gamle Laksevåg kommune, (med unntak av området som tidligere ble trafikkert av Laksevåg Kommunale Rutebiler (LKR) og som siden ble innlemmet i Bergen Sporvei AS) og mellom dette området og Bergen sentrum. Det opprinnelige ruteområdet var mye større, og omfattet store deler av Askøy og Sotra.
Rutelaget eide bl.a. ferjene som trafikkerte sambandet Alvøen-Brattholmen, som ble nedlagt da Sotrabroen åpnet i 1971. Selskapets biler var grå med rød og hvit stripe fra 1988 grå med oransje og blå dekor.
I 1992 ble Rutelaget Bergen-Vest AS fusjonert med Øygarden-Sotra Rutelag L/L og Askøy-Bergen Bil AS, til VestTrafikk AS.
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1976

Forbundsdagsvalget i Tyskland 1976 var valget til den åttende tyske forbundsdagen og fant sted 3. oktober det året. Valget omfattet bare Vest-Tyskland og ikke det daværende DDR.
Regjeringssamarbeidet mellom SPD og FDP fortsatte etter valget. Helmut Schmidt dannet sin andre regjering, og denne ble sittende til over valget i 1980.

Berlin

Som følge av den tyske delingen etter den andre verdenskrigen og alliert okkupasjon av Berlin, var Berlin ikke omfattet av Forbundsdagsvalgene i perioden fra 1949 til 1990. I stedet valgte Berlins parlament et antall utsendinger til Forbundsdagen. Utsendingene fra Berlin (i praksis Vest-Berlin) hadde talerett og kunne ta verv i Forbundsdagen, men hadde formelt begrenset stemmerett. Berlinrepresentantene avga likevel stemme og deres stemmegivning ble offentliggjort.
Tøyenbekken 12

Tøyenbekken 12 (tidligere Bækkegaden 12) er en eiendom i Tøyenbekken på Grønland i Oslo og består av et trehus i to etasjer oppført i første halvdel av 1800-tallet, samt en trelasthall oppført 1939.

Tømmerhus (ca 1830)

Eiendommen ble anlagt som løkke for Claus Friedrichsen, ifølge Sundts kart av 1742, men ble først bebygget i første halvdel av 1800-tallet. Husets eksakte byggeår er ikke kjent, men ifølge eldre kart ble bygningen trolig oppført mellom 1828 og 1844. Bygningens første etasje er oppført i tømmer, mens andre etasje trolig ble påbygget noe senere med utmurt bindingsverk. Bygningen fungerte som beboelseshus, og fra 1915 med treskofabrikk i første etasje, frem til 1936.

Trelasthall (1939)

Trelastfirmaet K.  Kværner kjøpte eiendommen i 1936, og søkte samme år om oppføring av trelasthall og et kontorbygg i sju etasjer etter tegninger av arkitekt Paul Hoel. Trelasthallen stod ferdig i 1939, men det omsøkte kontorbygget ble aldri oppført. I stedet fungerte det tidligere bolighuset som ekspedisjons- og utsalgslokale i tilknytning til trelasthallen, 2. etasje fungerte dessuten i kort tid som bolig. 
K. Kværner solgte eiendommen i 1978. En periode på 1980-tallet huset eiendommen en jernvarehandel. 
Bygningene huser i dag galleriet 1857. 

Eiendommen er oppført på Byantikvarens gule liste.
Kvotering

Kvotering benyttes for å indikere at man må gi en gruppe ekstra fordeler i forhold til andre grupper for å få en sammensetning av personer innen en yrkesgruppe, organisasjon, geografisk område, etc som man ønsker. Relevante identiteter for kvotering kan f.eks. være kjønn, funksjonsevne, seksuell orientering, etnisitet, religion eller geografisk tilhørighet.

Kjønnskvotering

Kjønnskvotering er en betegnelse på en metode hvor man gir et av kjønnene en ekstra fordel ved for eksempel ansettelser fordi man ønsker en bestemt fordeling mellom menn og kvinner. Dette brukes spesielt i yrker som tradisjonelt har vært veldig mannsdominerte eller kvinnedominerte. I norsk politikk er et svært sterkt fokus på kjønnskvotering i minimal grad speilet i lignende tiltak for andre tradisjonelt underrepresenterte grupper. Radikal kjønnskvotering er ulovlig i Norge etter at EFTA-domstolen dømte Norge for kjønnsdiskriminering i 2003 i en prinsipiell sak initiert av Dag Øistein Endsjø om øremerking av vitenskapelige stillinger bare for det ene kjønn.
I Norge er det lov til å kvotere inn kvinner om de er underrepresentert. Likestillingsloven gir dog ikke den samme muligheten til å kvotere inn menn; per i dag er det kun mulig innen omsorgsyrker.

Etnisk kvotering

Etnisk kvotering brukes for å få en bedre sammensetning av personer med forskjellige etniske bakgrunner i en gruppe. Dette er også kjent under begrepet affirmative action.
Stygnopsidae

Utseende

Små til nokså store (kroppslengde 2,5- 7 millimeter) vevkjerringer. De utelevende artene er mørkbrune til svarte med lysere bein, de som lever i huler er blekt lysbrune.

Levevis

Noen av artene lever i huler.
Hos én nordamerikansk, hulelevende art er det vist at den forsvarer seg kjemisk ved hjelp av en blanding av to ulike fenoler ().

Utbredelse

Nesten alle de kjente artene lever i Mexico, men det er funnet noen få i Texas og i andre mellomamerikanske land sør til El Salvador. Hver enkelt art i denne gruppen har gjerne en ganske begrenset utbredelse.
Mjosundet

Mjosundet er et sund mellom Rottøya og Ertvågsøya i Aure kommune i Møre og Romsdal. 
Mjosundbrua krysser sundet og er en del av veiforbindelsen mellom fastlandet og Ertvågsøya. Mjosundbrua er 346 meter lang. Den ble åpnet i 1995 og er en del av fylkesvei 680.
Oselia Osuldsen

Bakgrunn og virke

Osuldsen virket som tjenestepike hos en av Arendals rikeste familier. Familien Eyde tilhørte borgerskapet i Arendal med konsul Samuel Eyde sr. som familiens overhode. Familien hadde av flere barn, deriblant den senere industrimannen, Samuel Eyde.

Oselias kokebok

Osuldsen etterlot seg en kokebok med oppskrifter fra sin tid hos familien Eyde. Denne ble avlevert til kulturhuset Kuben i 2014. Oppskriftene gir et unikt innblikk i menyen til borgerskapet i Arendal, og flere av oppskriftene er publisert på nett.
Middelhavsklima

Middelhavsklima er klima som ligner klimaet til landene rundt Middelhavet. Utenom rundt Middelhavet, finner man stort sett denne typen klima på vestkysten av kontinentale landmasser, hovedsakelig mellom 30º og 45º nord og sør for ekvator. Under Köppens klimaklassifisering er klima som «tørre subtropiske somre» (klassifisert som Csa) og «tørr sommertemperatur» (klassifisert som Csb) ofte referert til som middelhavsklima.

Lokalisering

Bortsett fra området rundt Middelhavet, har man middelhavsklima i store deler av California, Western Cape i Sør-Afrika, sentrale områder av Chile, kystområder i sørlige deler av Vest-Australia og vestlige deler av Sør-Australia.
Man har også isolerte eksempler på mikroklima som ligner middelhavsklima i områder der man generelt har andre klimatyper.
Flytter man seg fra områder med middelhavsklima og mot polene går man som regel gradvis over i maritimt klima der det er mer regn om sommeren. Går man mot ekvator går man over i steppeklima.

Nedbør

Om sommeren er været i områdene med middelhavsklima dominert av subtropiske høytrykk, der synkende luft fanger den marine luften i et lag nær bakken. Man kan ha forskjellig fuktforhold, men lite nedbør bortsett fra et og annet tordenvær. Om vinteren vil den polare jetstrømmen, og lavtrykkene den fører med seg gå nærmere ekvator, og det blir mer regn, eller snø i høye områder. Derfor får disse områdene nesten all nedbør om vinteren, og man kan ha to til fem måneder om sommeren uten særlig nedbør.
Et eksempel er San Francisco i California, USA som har en nedbørsnormal på 448 mm fra november til april, mens det bare regner 52 mm resten av året, og nesten ingen nedbør i juli og august.

Temperatur

Middelhavsklima betyr relativt milde vintre, men sommertemperaturene kan variere fra område til område. Aten i Hellas kan få svært høye temperaturer om sommeren, mens San Francisco har kjøligere og milde somre på grunn av oppstrømning av kaldt havvann utenfor kysten. Fordi alle områder med middelhavsklima ligger nær store havområder, er det ikke så store temperaturendringer mellom sommer og vinter (selv om den daglige temperaturvariasjonen om sommeren er stor).
Temperaturen om vinteren varierer og kan av og til gå under 0°C og føre til snø, men dette skjer sjelden ved havnivå. Det nærliggende havet hindrer temperaturen i å stige like høyt som i ørkenområdene, som man ofte har i nærheten av områder med middelhavsklima. De høyeste temperaturene får man som regel i forbindelse med vind fra ørkenområdene.
Områder som er vernet fra kysten eller ligger såpass langt unna kysten at solgangsbrisen ikke påvirker temperaturen, kan få de høyeste temperaturene, og temperaturer rundt og over 40°C er ikke uvanlig.
Høyereliggende områder og områder som er i ly for den milde havluften kan få kaldere vintre. Dette «tempererte» middelhavsklimaet er mest utbredt i nordlige områder av Italia og Hellas. I disse områdene kan planter som man ofte har i forbindelse med middelhavsklimaet fryse og dø. De høyeste områdene på steder med middelhavsklima kommer ofte inn under kontinentalklima.
Anders Beer Wilse

Liv

Anders Beer Wilse var sønn av stadsingeniør Lauritz Marius Wilse og Karoline Dorothea Beer. Han vokste opp i Kragerø, dro til sjøs 13 år gammel og tok eksamen ved Horten Tekniske Skole på Karljohansvern i Horten i 1882. I 1884 emigrerte han til USA, der han i 1886 kjøpte sitt første kamera. Han arbeidet både som jernbaneingeniør og karttegner, men etablerte i 1897 også en fotografiforretning i Seattle. Han klarte seg godt som fotograf, og i 1901 flyttet han og familien tilbake til Norge, der han startet fotografisk forretning i Christiania. Han ble i 1925 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. Anders Beer Wilse utgav i 1936 boka En emigrants ungdomserindringer, og den til dels selvbiografiske boken Norsk landskap og norske menn i 1943.

Virksomhet

I løpet av første halvdel av 1900-tallet reiste Wilse på kryss og tvers over hele Norge og ble kjent som landets store landskaps- og turistfotograf med en enorm produksjon. Han fotograferte særlig vakre og talende «postkortmotiver», men også idyllisk bygdeliv, kjente og ukjente personer.  
Wilses sønn, Robert Charles Wilse, ble kompanjong hos faren. Han var firmaets daglige leder i farens siste leveår og fram til virksomheten ble nedlagt omkring 1957/58.

Foredrag

Ved siden av sin fotografiske virksomhet holdt han lysbildeforedrag i inn- og utland, der han promoterte Norge. I den selvbiografiske erindringsboken Norsk landskap og norske menn utgitt i 1943 forteller Wilse om foredragene: «I november 1909 hadde jeg mitt første offentlige foredrag. Det var i Den Norske Turistforening. Da jeg skjønte at foredraget slo godt an, animerte dette meg til å fortsette. Det ble særlig norsk natur det kom til å dreie seg om. Det å holde foredrag er ikke noen lukrativ affære som mange er tilbøyelig til å tro. Det er kostbart å legge i vei med 150 fargelagte lysbilder, samtidig holde like mange gratis foredrag som dem en blir betalt for. Etter hva jeg ser i min dagbok, har jeg holdt 498 betalte og 338 gratis foredrag.» Wilse overførte bildene fra svarthvitt negative glassplater til positive lysbilder, som deretter ble håndkolorert. DEXTRA Photo ved Norsk Teknisk Museum har en rekke av Wilses lysbilder, både håndkolorerte og i svarthvitt.

Wilses fotoarkiv

Wilse kjøpte Axel Lindahls Norges-bilder fra 1880- og 1890-årene og brukte dem sammen med sine egne. Etter firmaets opphør ble Wilses fotoarkiv med ca. 200.000 plater ble solgt og er i dag spredt i mange museer og samlinger. Norsk Folkemuseum har den største samlingen med ca. 86.000 negativer og 369 arkivalbum. Oslo Bymuseum har store samlinger av Oslobilder, Norsk Maritimt Museum har skipsbilder, Nasjonalbiblioteket har portretter, og i tillegg finnes Wilsebilder i fotoarkivene ved Preus museum, Norsk Teknisk Museum og Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design. Wilses bilder har stor kulturhistorisk verdi, og store deler er i dag tilgjengelig på Internett i DigitaltMuseum, Oslobilder og i Galleri NOR. I 2014 ble Wilses fotoarkiv tatt opp i Norges dokumentarv.

Etterminne

Wilses vei på Jar  er oppkalt etter han.
Sterkere enn loven (film)

Handling

Filmen utspiller seg på 1870-tallet og handler om nybyggerbønder i Norrlands fjellverden.
Fylkesvei 3538

Fylkesvei 3538 går mellom Rygene og Løddesøl i Arendal kommune. Veien er 4,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 173.
NSDAP/AO

NSDAP/AO var utenlandsorganisasjonen til det tyske nasjonalsosialistiske partiet (NSDAP). AO er forkortelsen for det tyske sammensatte ordet «Auslands-Organisation». Partimedlemmer som levde utenfor det tyske riket ble sortert inn under denne spesielle avdelingen.
NSDAP/AO ble stiftet 1. mai 1931 etter initiativ fra daværende «Reichsorganisationsleiter» (Riksorganisasjonsleder), Gregor Strasser. Hans Nieland ble den første lederen for organisasjonen, men gikk av 8. mai 1933 da han ble sjef for politiet i Hamburg. Deretter ble Ernst Wilhelm Bohle direktør for «AO».
De første utenlandsmedlemmene organiserte seg i Paraguay i 1928. På 30-tallet dukket tilsvarende organisasjoner opp i Sveits og USA. Senere ble det opprettet lokale grupper i Buenos Aires (Argentina) og Rio de Janeiro (Brasil). Fra 1932 – 1934 eksisterte det en nasjonal komite i Sør-Afrika som oppnådde stor popularitet.
Bare personer med tysk statsborgerskap kunne bli medlem av NSDAP/AO og organisasjonen drev hovedsakelig med ideologisk trening og uniformering.
La Viña-demningen

La Viña-demningen, også kjent under navnet Ingeniero Luis Antonio Medina Allende, er en demning med vannkraftverk i elva Río Los Sauces i det nordlige Argentina, provinsen Córdoba.  Anlegget stod ferdig utbygget i 1943, etter sju års utbygging fra 1938. Vannkraften startet produksjon i 1952. 
Vannkraftverket har installert vannkraftproduksjon på maksimalt 16,6 MW fordelt på to turbiner.
Demningen er en 102 meter høy og 317 meter lang gravitasjonsdam i betong. Vertikal fallhøyde er inntil 106 meter. Reservoaret er på 10,5 km² areal.
Laax

Befolkning

Laax er ikke større en 31,7 kvadratkilometer og har en befolkning på 1411 (2012). Befolkningstettheten ligger på 45 personer per kvadratkilometer. Befolkningen i Laax har økt ekstremt mye i prosent de siste tiårene, fra 1970 til 2000 gikk folketallet fra 480 til 1 150. Meste parten av befolkningen snakker tysk med 50,3 % etter det kommer retoromansk med 40,1 %. Laax har en relativt ung befolkning med 21,7 % mellom 0 og 19 år, 31,6 % mellom 20 og 39 år, 30,1 % mellom 40 og 59 år. Folk som er 60 år eller mer utgjør bare 15,9 % av befolkningen. Den hele sveitsiske befolkningen er generelt godt utdannet, dette gjelder for Laax også. 74,6 % av befolkningen i Laax har fullført ikke-obligatorisk utdanning eller høyere utdanning. Laax har en arbeidsledighet på 1,58 %.

Skianlegg

Laax er kjent for sine store fjell og store skianlegg (LAAX). Anlegget har til sammen 235 km med skitrasé, 29 heiser, fire sloopstyleparker (rails og hopp) fra nybegynner til profesjonell og en ettertraktet half-pipe blant ski- og snowboardkjørere. Vinteren 2012/2013 ble anlegget utvidet med ytterligere to taubaner.

Konkurranser

Burton European Open er en verdenskjent snowboardkonkurranse som arrangeres hvert år i LAAX-anlegget. Konkurransen ble avviklet for 10. gang fra 13. til 19. januar 2014. Ideen med denne konkurransen er å samle verdens beste snowboardkjørere og la dem konkurrere mot enhver amatørkjører som vil delta. Dette gjør at de dyktige amatørene får sjansen til å vise seg fram og muligheten til å komme opp og inn i «snowboardverdenen».