google/wiki40b huggingface dataset:
Hippodromen i Moskva

Hippodromen i Moskva (russisk: Центральный Московский ипподром, Tsentralnyj Moskovskij Ippodrom) er en av Russlands største arenaer for hestesport. Hippodromen brukes både til travsport og til galopp, og har en historie som strekker seg tilbake til 1834. Hippodromen er også et senter for forskning og hesteoppdrett.
Hippodromen ligger nordvest for Moskva sentrum i Begovaja-gaten, ikke langt fra metrostasjonen Begovaja. Det er løp på hippodromen hver helg og på onsdagskveldene.
Hippodromen ble i utgangspunktet brukt til travløp, men etter at jernbanelinjen vestover ble utvidet i 1930 måtte den gamle galoppbanen (som lå like i nærheten) vike plass. Galopp- og travløpene ble derfor samlokalisert på hippodromen.
Sommeren 1950 ble hovedtribunen ødelagt i en brann. Den ble gjenoppbygget i perioden 1951-55 i sosialistisk klassisisme etter tegninger av arkitekten Ivan Zjoltovskij.
Thomas Hare

Liv

Han var den eneste sønnen i familien. 14. november 1828 ble han tatt opp som student ved Inner Temple i London, og ble advokat 22. november 1833. I 1853 ble han Inspector of Charities og ble senere Assistant Commissioner on the Royal City Charities Commission, som han skrev flere bøker om. Han var medlem av det konservative partiet, og trakk seg tilbake fra offentligheten i 1846.
Hare fikk åtte barn med sin kone Mary som døde i 21. oktober 1855, og giftet seg igjen 4. april 1872 med Elanor Bowes Benson.
Den signede dag med fryd vi ser

«Den signede dag» er en dansk salme skrevet av dikterpresten og folkeopplyseren N.F.S. Grundtvig (1783–1872) i 1826 med melodi av komponisten og organisten C.E.F. Weyse (1774–1842).
I forbindelse med feiringen av 1000-års jubileet for innføringen av kristendommen i Danmark ville Grundtvig trykke en bok med tre av sine egne salmer. Disse salmene ville han skulle synges ved gudstjenesten i Vor Frelsers kirke, hvor han var ansatt som prest, pinsemorgen 14. mai 1826. Dette fikk han ikke tillatelse til ettersom biskopen forbød han å benytte andre salmer enn de som sto i salmeboken. «Den signede dag» var en av salmene som ikke måtte synges. 
I 1837 kom første bind av Grundtvigs sangverk ut og den inneholdt ca. 400 av hans salmer, blant annet «Den signede dag». 
«Den signede dag» ble tatt opp i den danske kulturkanonen i 2006 under 12 Højskolesange.
Weyses melodi er også brukt i Elias Blix' norske «nasjonalsalme» «Gud signe vårt dyre fedreland», egentlig «Fedralandet», fra 1891.

«Den signede dag»

Den signede dag med fryd vi ser 

af havet til os opkomme, 

den lyse på himlen mer og mer 

os alle til lyst og fromme! 

det kendes på os som lysets børn, 

at natten hun er nu omme! 
 
Den signede stund, den midnatstid, 

Vorherre han lod sig føde, 

da klared det op i østerlid 

til dejligste morgenrøde, 

da lyset oprandt, som jordens bold 

skal lysne udi og gløde. 
 
Om levende blev hvert træ i skov 

og var så hvert blad en tunge, 

de kunne dog ej Guds nådes lov 

med værdelig røst udsjunge, 

thi evig nu skinner livets lys 

for gamle og så for unge. 
 
Thi takke vi Gud, vor fader god, 

som lærken i morgenrøde, 

for dagen, han os oprinde lod, 

for livet, han gav af døde. 

Den signede dag i Jesu navn 

os alle vort liv forsøde! 
 
Nu sagtelig skrid, vor højtidsdag, 

med stråler i krans om tinde! 

hver time til herrens velbehag 

som bække i eng henrinde, 

til frydelig sig til sidst de sno 

op under de grønne linde! 
 
Som guld er den årle morgenstund, 

når dagen opstår af døde, 

dog kysser os og med guld i mund 

den liflige aftenrøde, 

så tindre end må det matte blik, 

de blegnede kinder gløde. 
 
Så rejse vi til vort fædreland, 

der ligger ej dag i dvale, 

der stander en borg så prud og grand 

med gammen i gyldne sale, 

så frydelig dér til evig tid 

med venner i lys vi tale!
La Loma

Transport

Ruta 96 forbinder La Loma med Villa Soriano og Argentina.
Luftforurensning

Luftforurensning er sammensetning i atmosfæren av kjemikalier, gasser, partikler, eller biologisk materiale som medfører helsefare eller ubehag for mennesker eller andre levende organismer, er til forstyrrelse av  økosystemer, eller har andre skadelige virkninger. Den største andelen av luftforurensninger i norske byområder, rundt 60 prosent, kommer fra biltrafikk. Stoffer som har betydning for helserelaterte effekter er partikler, samt oksidanter som nitrogenoksider og ozon. Uteluft inneholder alltid luftforurensninger i form av gasser og partikler, og det er mengden og effektene av disse forurensningene som bestemmer luftkvaliteten. Luftforurensning kan ha lokale kilder (lokal luftforurensning) eller den kan transporteres på tvers av landegrenser og medføre globale effekter (regional og global luftforurensning).
EM i fotball 2016 – Finale

Finalen i EM i fotball 2016 var en fotballkamp som ble spilt 10. juli 2016 på Stade de France i Saint-Denis, Frankrike. De regjerende mesterne var Spania, som slo Italia 4-0 i 2012. Portugal spilte mot arrangørlandet Frankrike og vant 1–0 etter ekstraomganger.
Menighetsråd

I Den norske kirke

Menighetsråd som folkevalgt forvaltningsorgan ble opprettet i 1920 ved utskillelse fra by- og herredsstyrene (kommunestyre). Menighetsrådenes oppgave var styringen av "det indre menighetsliv", og det som var av teologisk karakter. Kommunene beholdt ansvaret for personal, økonomistyring, byggdrift og gravplassforvaltning fram til dette ble utskilt i 1997 ves opprettelsen av kirkelig fellesråd. 
Menighetsråd i Den norske kirke er valgt av soknets stemmeberettigede medlemmer.
I hvert sokn skal det være et menighetsråd. Ved valg hvert 4. år velges omkring 9.100 medlemmer til landets 1295 menighetsråd. Menighetsrådet treffer avgjørelser og opptrer på vegne av soknet. I § 9 i Kirkeloven er menighetsrådets "formålsparagraf": «Menighetsrådet skal ha sin oppmerksomhet henvendt på alt som kan gjøres for å vekke og nære det kristelige liv, særlig at Guds ord blir rikelig forkynt, syke og døende betjent med det, døpte gis dåpsopplæring, barn og unge samlet om gode formål og legemlig og åndelig nød avhjulpet. Menighetsrådet har ansvar for at kirkelig undervisning, diakoni og kirkemusikk innarbeides og utvikles i soknet».
Menighetsrådet velger en eller flere representanter til Kirkelig fellesråd. I kommuner med bare et sokn består fellesrådet av hele menighetsrådet pluss en representant oppnevnt av kommunen.

I Den katolske kirke

I Den katolske kirke velges menighetsrådet av soknets stemmeberettigede medlemmer, det vil si alle medlemmer av kirken som er fermet og bor innen sognets grenser.
Den formelle betegnelsen på et katolsk menighetsråd er pastoralråd, men i Den katolske kirke i Norge har man valgt å bruke den mer kjente betegnelsen menighetsråd, og i stedet forbeholde pastoralråd til bispedømmenivå. 
Et katolsk menighetsråd er sogneprestens valgte rådgivere. Rådet er kun vedtaksdyktig når sognepresten presederer over møtet, og dets vedtak er rådgivende, ikke bindende. I visse saker, spesielt økonomiske spørsmål som berører større summer, er sognepresten pålagt å konsultere menighetsrådet, men han kan velge å se bort fra dets råd.
4. motoriserte infanteribrigade

4. motoriserte infanteribrigade i det russiske forsvaret er egentlig bare en base med betegnelse 216. base (russisk 216. база хранения и ремонта военной техники), for oppbevaring og vedlikehold av militært materiell. Dette vil si at det er en mobiliseringsbrigade. Brigaden er en del av 6. kombinerte armé i Vestre militærdistrikt, og er forlagt til Petrozavodsk i Karelen. Feltpostnummeret er 63452.
Moodys diagram

Moodys diagram er en graf i dimensjonsløs form som gir Darcy-Weisbach friksjonsfaktor (hf), Reynoldstall (Re) og relativ ruhet for fullt utviklet turbulent strømning i et sirkulært rør. Det brukes for å finne trykkfall og strømningshastighet for slike betingelser ved hjelp av Darcy-Weisbachs ligning. Ønskes beregninger for andre strømningsregimer, eller mer eksakte utregninger for Darcy-Weisbach friksjonsfaktor, må Ligninger for Darcy-Weisbachs friksjonsfaktor benyttes.
Det var i 1944 at Lewis Ferry Moody plottet Darcy-Weisbach friksjonsfaktor inn i det diagrammet som nå er kjent som Moodys diagram. Fanning friksjonsfaktor er 1/4 Darcy-Weisbachs friksjonsfaktor, ligningen for trykkfallet får da en kompenserende faktor på fire om denne faktoren brukes.
Fylkesvei 2454

Fylkesvei 2454 går mellom Fossholt og Hallom i Sør-Aurdal kommune. Veien er 6,3 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv224.
Viktor Emmanuel II av Italia

Bakgrunn

Viktor Emmanuel var av fyrstehuset Savoia. Han var sønn av Karl Albert av Savoia, som forente kongedømmene Sardinia og Piemonte. I sine unge år bodde han noen år i Firenze hos sin far. Viktor Emmanuel viste en tidlig evner for politikk, militær og forskjellige sportsgrener.
Karl Albert gikk til krig mot det østerrikske imperiet (som omfattet det meste av Nord-Italia) i 1848. Viktor Emmanuel deltok aktivt i den første italienske uavhengighetskrig under sin far og kjempet i fremste linje i slagene ved Pastrengo, Santa Lucia, Goito og Custoza.
Karl Albert ble beseiret i slaget ved Novara året etter.

Konge

Karl Albert abdiserte, og sønnen Viktor Emmanuel ble konge av Sardinia-Piemonte 24. mars 1849. Ved sin trontiltredelse fremtrådte han som en liberal regent og utså i denne ånd Camillo Benso di Cavour til statsminister i 1852.
Han gikk seirende ut av andre italienske frigjøringskrig, assistert av Napoleon III av Frankrike, og dette ble innledningen til Italias samling. Ved hjelp av grev Camillo di Cavour, vokste kongedømmet Sardinia til å omfatte hele Italia (1860 – 1870) under Viktor Emmanuels styre. Under dennes ledelse ble det også gjennomført en rekke liberale reformer.
Gjennom den italienske samlingsprosessen (Risorgimento) ble Viktor Emmanuel II av Savoia til Viktor Emmanuel II av Italia. Han beholdt sitt tidligere nummer selv om han ble den første kongen av Italia, for å fortsette kontinuiteten i Savoia-dynastiet. Dette var ikke populært blant de nylig forente italienerne fra Sør-Italia, som anså samlingen som en piemontesisk maktovertakelse. Han ble også bannlyst fra Den romersk-katolske kirke etter at den italienske hæren angrep Roma og tvang pave Pius IX til å trekke seg tilbake fra Vatikanbyen.
Stokkalia

Stokkalia er en li i Gubbeltdalen på sørsiden av Saltfjellet i Rana kommune på Helgeland i Nordland. Lia befinner seg øst for Raudfjellet og vest for Stokkafjellet. Stokkalia befinner seg ca 632 meter over havet, og markerer begynnelsen på tregrensen nedover langs sørsiden av Saltfjellet. Sør for Polarsirkelsenteret renner Stokkabekken vestover og munner ut i Gubbeltåga, like nord for Stokkalia. Gubbeltåga renner deretter nedover på østsiden av Stokkalia.
Begynnelsen av Stokkalia er markert med en veibom langs E6, og Statens vegvesen har et bygg med venterom og toaletter der. Ved Stokkalia krysser også E6 Gubbeltåga med en bro, og etter denne broen renner elva på østsiden av E6.
Sisters in Crime

Sisters in Crime er en organisasjon og et nettverk for kvinnelige forfattere, utgivere, bokhandlere og agenter innen kriminallitteratur. Organisasjonen ble grunnlagt i 1986 av forfatteren Sara Paretsky og andre kvinnelige deltakere på BoucherCon, en årlig konferanse for kriminteresserte. Sisters in crime har (2006) omkring 3400 medlemmer. Den er USA-basert, men aksepterer medlemmer fra hele verden og har egne underavdelinger i fem land: Australia, Canada, Sveits, Tyskland og Østerrike.
Organisasjonens formål, som uttrykt på dens nettsider er:
«Å bekjempe diskriminering av kvinner innen kriminallitteraturen, å opplyse utgivere og publikum om den forskjellsbehandlingen kvinnelige forfattere utsettes for, å høyne bevisstheten om deres bidrag til genren og å fremme den profesjonelle utviklingen til kvinner som skriver kriminallitteratur.»
Dubai World Championship

Dubai World Championship er en golfturnering på Europatouren. Den spilles som siste offisielle turnering på pengelisten og tilsvarer The Tour Championship på PGA-touren.
Shining (norsk band)

Shining er et norsk band som startet som et eksperimentelt jazzband i 1999, men har endret retning flere ganger siden det. I dag spiller det jazz/metall/prog rock.
Shining var blant de fire artister og band som mottok «a-ha-stipendet» i forkant av a-has avskjedsturné i 2010. Bandet har i tillegg mottatt to Alarmpriser og vunnet Spellemannprisen 2011 i klassen «Årets innovatør» for sin bruk av sosiale medier. 16. februar I 2013 mottok Shining Statoil-stipendet på én million kroner under by:Larm.
Brown mot skolestyret

Brown mot skolestyret (engelsk: Brown v. Board of Education of Topeka) var en banebrytende juridisk dom (347 U.S. 483) den 17. mai 1954 i USAs høyesterett, som etablerte et forbud mot separate skoler for svarte og hvite i USA. 
Dommen opphevet formelt raseskillet i amerikansk utdanning, men det skulle ennå gå en stund innen raseskillet var reelt opphevet, særlig ved universitetene. Likevel ble dommen svært viktig for integreringen i grunnskole og på college-nivå og banet veien for den svarte borgerrettighetsbevegelsen i USA.
Domsslutningen i høyesterett var enstemmig (9-0), anført av Earl Warren. Den viste til rettighetene i Fjortende tillegg til grunnloven. Dommen satte til side rettsregler, lover eller domsslutninger i delstatene der disse tillot raseskilte skoler, og høyesterett satte til side dommen fra saken Plessy mot Ferguson fra 1896.
Saken startet med at den svarte familiefaren og sveiseren og pastoren Oliver Brown gikk til klassesøksmål mot Skolestyret i byen Topeka i 1951. Saken gjaldt formelt retten til å skrive inn barna ved hvite skoler som lå nærmere hjemmet enn svarte skoler. NAACP-advokaten Thurgood Marshall fulgte opp saken gjennom hele ankeprosessen, mens de svarte juristene George E. C. Hayes og James Nabrit førte saken i retten.
Forsvarerne viste blant annet til UNESCO-uttalelsen The Race Question fra 1950, som en rekke land hadde sluttet seg til. Dommerne viste også til den svenske økonomen Gunnar Myrdals bok An American Dilemma: The Negro Problem and Modern Democracy (1944).
Anthonis van Dyck

Anthonis van Dyck eller (i England) Anthony van Dyck (også Antoon van Dyck eller Dijck), født 22. mars 1599 i Antwerpen, død 9. desember 1641 i London, var en flamsk maler.

Bakgrunn

Anthonis van Dyck var syvende barn av en velstående tekstilhandler. Han viste seg raskt å være en begavet tegner. Allerede i en alder av ti år fikk han undervisning av maleren Hendrick van Balen (1575–1632) Van Balen arbeidet som skaper av elegante småformats mytologiske scener for samlere i Antwerpens middelklasse. De verker som er kjent fra van Dycks tidligste virke oppviser i små detaljer en tydelig innflytelse fra læremesteren.

Maler

Allerede som 19-åring arbeidet van Dyck som uavhengig og anerkjent mester. Snart kom han i berøring med kretsen rundt Rubens. Anthonis van Dyck ble snart Peter Paul Rubens' fremste elev. I 1615 begynte van Dyck å arbeide selvstendig, og han utførte blant annet et antall malerier med motiver fra bibelen. Fra denne tiden kommer Susanna og gubbene og Den hellige Hieronymus (det sistnevnte bildet henger på Nasjonalmuséet i Stockholm). 
I 1620 reiste han til London med forhåpningen å få kontrakt med kong Jakob I, hvilket mislyktes. Etter fire måneder vendte han tilbake til Flandern. Han reiste også til Italia, der han var i 6 år for å studere de store italienske mesterne. Hans erfaringer der kom til å bli grunnleggende for hans framgang som portrettmaler. I 1627 var han tilbake i Antwerpen, og i de følgende årene fullførte han en lang rekke mesterverker.
Ryktet om hans kvaliteter nådde den engelske monarken Karl I, som kalte van Dyck til London. Hans fremgang i England gikk i rekordfart, og allerede etter kort tid var han berømt. Han malte portretter av kongen, dronningen, kongebarna og en lang rekke hoff-funksjonærer, så som dvergen og gjøgleren Jeffrey Hudson, og til og med kongens elskerinne Margaret Lemon.
I juli 1632 ble van Dyck adlet, og året derpå ble han utnevnt til kongelig hoffmaler, og han ble tildelt en betydelig pensjon og giftet seg med datteren til Lord Ruthven. Under den senere delen av sitt liv gjorde han hovedsakelig sluttjusteringer av portretter, som ble malt av hans elever etter hans direktiv. En av hans elever var William Dobson.
Van Dyck fikk stor innflytelse på engelsk portrettmaleri og visse kunsthistorikere anser ham for å være skaperen av den engelske malerskolen. Han var kjent for å male personer med et kort, spisst skjegg, som etter ham har blitt kalt van dyke.
Anthony van Dyck er begravet i St Paul's Cathedral i London.
Freedom Flotilla II

Freedom Flotilla II var navnet på en planlagt politisk aksjon der flere skip med aktivister fra 20 land skulle bryte den israelske blokaden av Gaza-stripen den 5. juli 2011. Målet med aksjonen var å yte humanitær støtte til den palestinske befolkningen i Gaza og samtidig vekke politisk oppmerksomhet rundt situasjonen. Året før, forløp bordingen av Gaza-konvoien i 2010.

Bakgrunn

Aksjonen var en direkte oppfølging av aksjonen Freedom Flotilla der ni tyrkiske aktivister ble drept. Opprinnelig skulle skipet MS «Mavi Marmara» som deltok i denne forrige aksjonen også delta i Freedom Flotilla II, men i midten av juni 2011 ble det meldt at skipet ikke kunne delta i operasjonen grunnet tekniske problemer.
Flotiljen samlet deltakere fra mange land, men den største gruppen var palestinske aktivister.

Støtte og advarsler

Freedom Flotilla II var en felles aksjon fra en rekke organisasjoner, og var i hovedsak finansiert av innsamlede midler. Organisasjonen İnsani Yardım Vakfı var også sterkt engasjert i denne aksjonen.
Bortsett fra de palestinske selvstyremyndighetene var det lite støtte fra offisielle myndigheter, og norsk UD var blant dem som kom med tydelige advarsler mot konvoien. Fra aksjonen ble annonsert til den skulle gjennomføres hadde også Egypt åpnet grensene.
Israel var hele tiden tydelig på at man ville hindre konvoien fra å nå Gaza.

Tilbud om kontrollert leveranse

Egypt og Israel tilbød aktivistene å levere nødhjelpen i den egyptiske havnen El-Arish, for deretter å frakte materiellet til Gaza med lastebiler etter at lasten var blitt kontrollert av egyptiske myndigheter. Aksjonistene avviste dette forslaget, og understreket at flotiljen var like mye en politisk aksjon som en nødhjelpsaksjon.

Komplikasjoner og forsinkelser

Aksjonistene samlet seg i Hellas for å koordinere aksjonen og planlagte avreise derfra mot Gaza. Her ble aksjonen forsinket ved at det ikke ble gitt seilingstillatelse til båtene. I tillegg ble to av båtene påstått utsatt for sabotasje, og Israel beskyldt for å stå bak.
Skipet Audacity of Hope prøvde å seile fra gresk havn 2. juli uten seilingstillatelse, men ble innhentet av den greske kystvakten og kapteinen ble arrestert. 4. juli prøvde også det canadiske skipet Tahrir å starte sin ferd mot Gaza, men også dette forsøket ble stoppet. Først natt til 5. juli fikk den første båten gå mot Gaza, men denne ble også tvunget til å snu.
Greske myndigheters restriksjoner førte til at aktivistene måtte gi opp hele aksjonen eller utsette den til et senere tidspunkt. Det ble da vurdert å seile fra andre land, også Norge.
Turnékompaniet

Turnékompaniet er en teatergruppe med base på Tangen i Stange kommune, Hedmark.
Gruppen ble startet av skuespilleren Anders Kippersund, som (per 2016) er kunstnerisk leder/produsent for gruppen. I gruppen arbeider også hans søsken, skuespillerne Inga-Live Kippersund, Peter Kippersund og Jonas Kippersund. Sistnevnte har skrevet flere av gruppens tekster.
Gruppen turnerer over hele landet med sine forestillinger. Sentralt i deres sceniske språk står scenekamp, og de er medlem av Nordisk Stage fight Society. Når den ikke er på turné, har gruppen sin egen scene i Hamar. Pr. 2011 holdt de til Hamar gamle rådhus, og fra 2007 hadde de lokaler i den gamle festivitetsbygningen på Hamar. Disse lokalene drev de under navnet Hamar Teater.
Turnékompaniet medvirker også under Middelalderfestivalen på Hamar.

Åpent brev til Hamar kommune

I 2013 skrev Turnékompaniet et åpent brev til Hamar kommune, der gruppen argumenterte for fortsatt virksomhet for Hamar Teater i festivitetsbygningen på Hamar. Kommunen hadde forsøkt å selge bygningen i Strandgata 23, og Turnékompaniet hadde ikke økonomiske midler til å kjøpe bygget av kommunen.

Priser og utmerkelser

Turnékompaniet mottok Hedmark fylkes kulturpris for 2011. I begrunnelsen for tildelingen uttalte Hedmark fylkesråd blant annet:
«Med sin kunnskap og sitt glødende engasjement for teater har de vært og er en viktig ressurs og inspirasjonskilde for utviklingen av teaterlivet i fylket. Foruten teateraktivitet har de også bidratt konstruktivt i den offentlige debatten omkring utviklingen av scenekunsten i fylket.»
Sibataniozephyrus

Utseende

Middelsstore stjertvinger (vingespenn 30-37 millimeter) med en kort stjert på bakvingen. Hannens overside er metallisk grønnblå, hunnen er mørkbrun. Undersiden er blekt brunlig med svarte tverrstreker.

Levevis

Larvene lever på trær i bøkeslekten (Fagus). De voksne sommerfuglene holder seg gjerne oppe i trekronene og kommer sjelden ned til bakken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Japan og Taiwan.
Galliard

Galliard (fransk gailliarde, italiensk gagliarda; et ofte brukt syonym er cinque-pas) er en dans som var populær over hele Europa på 1500-tallet.

Som dans

Opprinnelig var galliarden en fransk folkedans kjent fra rundt år 1400. Fra slutten av århundret spredte den seg til mange europeiske hoff og var en populær hoffdans på 1500-tallet.
Galliard er en ganske anstrengende dans som karakteriseres av hopp og sprang, fem i alt. I grunnformen cinque pas) utføres fire hopp vekselvis på venstre og høyre fot og med den «ledige» foten løftet opp foran danseren. Det femte og siste trinnet utføres over to takter, og er et langt sprang bakover med den ene foten løftet foran danseren som skal lande på en skråstilt fot. Dette mest karakteristiske galliard-trinnet ble kalt kadens.
Tidens dansehåndbøker beskrev en mengde variasjoner. Et spesialtrinn var lavolta, der dansepartnerne vender 270 grader mens de holder hverandre i et intimt favntak, og med kvinnen holdt opp i luften. Enkelte dansemestre regnet denne varianten som upassende. Cesare Negri beskriver i Le Gratie d'Amore flere varianter av Salti del Fiocco. Lettere varianter innebar en enkelt rotasjon på 180 eller 360 grader, under mer krevende varianter kunne danserne utføre intrikate trinn bestående av flere påfølgende rotasjoner. Underveis sparker danseren til en dusk som henger en armlengde over gulvet.
Galliarden ble danset både som par- og solodans, men i hoffsammenheng alltid som pardans.
Dronning Elisabeth I av England var en ivrig utøver av den relativt anstrengende galliard-dansen, og John Stanhope skrev at dronningen i 1589, da hun var midt i 50-årene, fremdeles var så sprek at hun danset seks, syv galliarder som morgengymnastikk.

Som musikalsk form

Komposisjoner i form av galliarder ble skrevet og framført lenge etter at dansen var blitt gammeldags. En galliard inngikk ofte som en sats i suiter, gjerne som en «etterdans» i seksdelt takt som anvendte samme materiale som den firedelte dansen den etterfulgte, eksempelvis en pavane. Det karakteristiske trekket med seks taktslag i en frase kan høres i for eksempel «God Save the Queen».

Eksempel

Lytteeksempel fra Pierre Attaignants samling:
Gagliarde XXII av Attaignant
Chenla

Chenla (khmer: ចេនឡា), bedre kjent som Zhenla (真腊) på kinesisk og Chân Lạp på vietnamesisk, var et tidlig kambodsjansk kongedømme som eksisterte fra 550 – 802 e.Kr. 
Chenla var til å begynne med en vasallstat til Funan (ca. 550 e.Kr), men oppnådde over de neste 60 årene sin uavhengighet og til slutt erobret det hele Funan og absorberte dets folk og kultur. Svekkelsen av Funan på dette tidspunktet kan i stor grad forklares ved fjerntliggende hendelser: sammenbruddet av Romerriket og senere handelsruter mellom Middelhavet og Kina. 
I 613 ble Isanapura den første hovedstaden i det nye imperiet. Chenla ble senere delt i en nordlig og en sørlig stat, kjent som «Innlands-Chenla» og «Chenla ved havet». Champassakprovinsen i det som i dag er Laos var sentrum i den nordlige delen, mens territoriene ved Mekongdeltaet og langs kysten tilhørte den sørlige delen. Flere mindre stater brøt av fra Nord- og Sør-Chenla i 715, noe som førte til en ytterligere svekkelse av regionen.