google/wiki40b huggingface dataset:
Athos

Athos (gresk: Όρος Άθως) er et fjell og en halvøy i Makedonia i det nordlige Hellas kalt Άγιον Όρος (Agion Oros, «hellig fjell»). I klassisk tid ble halvøya kalt Ακτή (Akte). Politisk er den kjent i Hellas som den autonome klosterstaten til det hellige fjell. Stedet er oppført på listen over verdensarv og er hjemmet til 20 ortodokse klostre som utgjør en autonom teokratisk stat innenfor republikken Hellas. Åndelig ligger Athos direkte under lovgivningen til det økumeniske patriarkatet i Konstantinopel.
Halvøya er den østligste «foten» av den større Khalkidiki–halvøya. Athos strekker seg 60 km ut i Egeerhavet med en bredde på mellom syv og tolv kilometer og dekker et område på rundt 390 km². Fjellet Athos og dets bratte sider med tett skog reiser seg til 2033 moh. Farvannet rundt enden av halvøya kan være farlig.
Selv om halvøya er forbundet med fastlandet kan den bare nås med båt. Antallet besøkende er begrenset og alle må få en spesialtillatelse før de ankommer til Athos. Bare menn slippes inn i området og ortodokse kristne blir prioritert. Der er religiøse vakter som ikke er munker som assisterer munkene. Alle andre som ikke er munker er påkrevd å leve i halvøyas hovedstad, Karyes. Dagens befolkning er rundt 2250 innbyggere.
En spesiell tradisjon på Athos er at barn og kvinner og alle husdyr av hunkjønn, bortsett fra katter, ikke har adgang til området.
Helgenen Pajisij Velitsjkovskij levde som munk i klosteret i Athos, og var en sentral skikkelse i den ortodokse kirken.
Junindykker

Beskrivelse

Junindykker blir cirka 33–38 cm. Den har grått og svart hode og hvit hals. Oversiden er grå og svart og undersiden er hvit. Sidene er gråsvarte. Nebbet er mørkegrått og øynene er røde. Øredekkerne er tydelig lengre (nærmest børstelignende) enn de andre hodedekkerne.

Utbredelse og status

Junindykkeren er endemisk for den cirka 14 320 ha store Junínsjøen i Peru, en grunn innsjø (cirka 10 m på det dypeste) som er omkranset av store sivområder og ligger cirka 4 080 moh. Habitatet er de store sivområdene i innsjøen, der arten også hekker. I dag finnes de fleste individene på sørsiden av innsjøen.
Arten er ifølge BirdLife International (2013) forsøkt satt ut i nærliggende innsjøer, men forsøkene misslyktes.
Den er kategorisert som kritisk truet på IUCNs rødliste. Arten var i 1938 meget tallrik. I 1961 talte populasjonen fortsatt godt over 1 000 individer. I 2001 var bestanden redusert til 304 individer, i 2002 til 249 individer, og i 2007 til 217 individer. I 2015 estimerer BirdLife International bestanden til 50–249 voksne individer. Nedgangen i bestanden skyldes store svingninger i vannstanden (på opp mot 7 m), på grunn av et vannkraftverk, og kraftig forurensning, som følge av lokal gruvevirksomhet. Kraftverksvirksomheten har ført til at viktige hekkeområder tidvis har tørket ut, med katastrofale følger for nye kull.

Atferd

Arten er standfugl og flygeudyktig. Junindykkerens dykkeferdigheter gjør at den kan spise småfisk, og arter i slekten Orestias utgjør opp mot 90 prosent av maten, men junindykkeren etter også forskjellige virvelløse dyr som lever i vannet. Omkring 62 prosent av fisken som fanges er mindre enn 25 mm lang. De dykker ofte sammen i større grupper og fanger fisken gjennom hurtig forfølgelse, typisk på linje.
Fuglene hekker i kolonier på opp til 20 par, og redene (gjort på en plattform av Scirpus californicus) bygges gjerne med 2–4 m avstand (av og til ned mot kun én meters avstand). Hunnen legger egg (typisk 2, men 1–3 regnes som normalt) fra sent til november til mars, for det meste i januar og desember, i regnsesongen. Når vannstanden i sjøen er svært lav, får ikke junindykkeren unger i det hele tatt.
Akvakultur i Vesterålen

Akvakultur i Vesterålen (AIV) er et opplevelsessenter for havbruk som ligger i bygda Blokken i Sortland kommune i Vesterålen. Senteret hadde offisiell åpning den 14. november 2011 og består av et oppdrettsanlegg med laks og ørret og Gladbrygga med utstillinger om oppdrettshistorie og moderne havbruk. AIV har åpent mandag til fredag hele året for besøkende. På sommeren, fra midten av juni til midten av august, er det åpent for drop-in besøk i utstillingene samt forhåndsbookede båtturer. 
Sesongåpning 2019: Åpen dag 16.Juni 
Åpningstider butikk, sommer: Mandag-fredag kl. 10:00-16:00 
Faste omvisninger kl. 10:00, 11:00, 12:30 og 13:30. 
I forbindelse med omvisning arrangeres det faste båtturer med avgang kl. 11:00, 12:00, 13:30 og 14:30.  
Besøk bookes på www.akvakulturivesteralen.no   
Senteret eies av Nordlaks.
Sekstende flyvåpen

Sekstende flyvåpen (Sixteenth Air Force) er et forband i det amerikanske flyvåpenet, med hovedkvarter på Ramstein flystasjon i Tyskland.
Opprinnelig var Sekstende flyvåpen underlagt Strategic Air Command i USA, men siden 1992 har forbandet vært underlagt United States Air Forces in Europe (USAFE) og hatt ansvar for luftoperasjoner over Balkan. Frem til 2005 hadde forbandet hovedkvarter på Aviano Air Base i Italia.
Fra 2006 utgjør Sekstende flyvåpen det operative hovedkvarteret i USAFE, og den eneste gjenværende flyvende avdelingen er 401st Air Expeditionary Wing, som flyr over Balkan. Alle andre avdelinger er blitt overført til HQ Air Command Europe.
Kombinert under Svenska Skidspelen

Dette er en oversikt over de tre første plassene i alle kombinertrenn under Svenska Skidspelen, samt ski-VM som er blitt arrangert i Falun.
Svenska Skidspelen ble første gang arrangert i Sundsvall i 1947. Siden 1959 har de hovedsakelig blitt arrangert fast i Falun. De fleste kombinertrennene i Svenska Skidspelen har vært en del av verdenscupen siden den startet opp sesongen 1983/84. Ski-VM ble arrangert i Falun i 1954, 1974, 1993 og 2015, og tok da Svenska Skidspelens plass.
Skihopping (inkludert kombinerthopprenn) i Falun ble holdt i Källviksbacken til og med 1971. Hoppbakkene på Lugnet i Falun ble åpnet i 1973. Andre hoppbakker som er brukt i Svenska Skidspelen er Hallstabacken i Sollefteå, Paglabacken i Boden, Hammarbybacken i Stockholm, Malmstabacken i Kiruna, Paradiskullen i Örnsköldsvik og Himlabacken i Lycksele.
Cask

Cask (egentlig «fat») er et ølfat (kagge) hvor det ikke tilsettes ekstra kullsyre, dermed får ølet en annen og mykere munnfølelse. Dette skal komme av det lave kullsyreinnholdet, og gjør at smaken av ølet blir tydeligere. Har man først blitt vant til øl fra cask fremstår øl fra keg som ubehagelig brusende og skarpt i munnen. Ulempen med cask er at den krever litt mer behandling fra barpersonalet og at ølet kun holder seg noen få dager når casken er åpnet. Øl på cask er ofte upasteurisert og tappes ved hjelp av håndpumpe, elektrisk pumpe eller tyngdekraften.
I dag finnes øl på cask først og fremst i Storbritannia, men det finnes også enkelte steder i Tyskland (der det gjerne kalles holzfaß, altså trefat). Noen få puber serverer øl fra cask i Skandinavia, og noen moderne mikrobryggerier har begynt å produsere og levere øl på cask. I Norge leverer Nøgne Ø og Haandbryggeriet øl på cask til en håndfull puber.

Etymologi

Cask kom inn i engelsk på midten av 1500-tallet fra mellomfranske casque, «fat», «tønne», «hjelm», og igjen overtatt fra spanske casco, «skalle», «tønne», «hjelm», opprinnelig i betydningen «potteskår» fra cascar, «å bryte opp», som ble tatt fra vulgærlatin *quassicare, frekventativ av latinske quassare, «å riste», «splintre».
Kvalifisering til Tippeligaen 2016

1. divisjon

Etter siste serierunde i 1. divisjon ble det klart at lagene som fikk spille kvalifisering til Eliteserien 2016 var Kristiansund BK, Hødd, Jerv og Ranheim. Sandnes Ulf så lenge ut til å ende på 6.-plass, og dermed sikre sin plass i kvalifiseringen, men et mål av Glenn Andersen i det 96. minutt av kampen mellom Jerv og Follo sørget for at den kampen endte uavgjort. Denne poengdelingen sørget for at Jerv klatret forbi både Sandnes Ulf og Ranheim, og dyttet dermed førstnevnte ned på 7.-plass.
Mississippi State University

Mississippi State University  er et delstatseid universitet i campusbyen [Mississippi State ved Starkville 37 km vest for Columbus i delstaten Mississippi, USA.
Langt ute

Langt ute er et musikkalbum utgitt av Geitungen den 11. januar 2010.
Hemisodorcus arrowi

Utseende

En middelsstor til stor (hannen 37-69 millimeter), blank, svart, nokså slank hjortebille med brunrøde dekkvinger, hannens kjever lange og slanke, krumme, i den ytre delen med én stor, skarp tann og én eller to mindre tenner. Hunnen er mye mindre enn hannen, men farget som den.

Utbredelse

Arten lever i det nordlige India, Myanmar, Thailand og det sørlige Kina.
Larvik Orienteringsklubb

Larvik Orienteringsklubb (Larvik OK) er en spesialklubb for orienteringsløp. Klubben ble stiftet den 4. april 1952 og het tidligere Orienteringslaget Silva. Som navnet indikerer holder klubben til i Larvik kommune.
Rodolfo Pio di Carpi

Bakgrunn

Rodolfo Pio var sønn av Lionello II Pio og hans hustru Maria neé Martinengo. Farens bror, Alberto III Pio, hersket som siste regjerende greve fra familien over grevskapet Carpi, og var en iherdig motstander av den fremvoksende protestantisme og en stor samler av greske, latinske og hebraiske bøker. Nevøen arbeidet senere dette biblioteket fra sin onkel.
Rodolfo Pio studerte først under humanisten Aldo Manuzio og fikk der en generell humanistisk utdannelse, og senere studerte han jus, filosofi og teologi i Padova og Roma.

Biskop, nuntius

I 1528 ble han biskop av Faenza, og to år etter nuntius i Frankrike, senere også overfor Savoia. Han var med på å forberede det reformkonsil som paven ønsket å sammenkalle.

Kardinal

Han ble kreert til kardinal ved konsistoriet den 22. desember 1536 av pave Paul III.
I 1544 fratrådte ham som biskop av Faenza og ble i stedet administrator av bispedømmet Girgenti på Sicilia. Han var en kirkelig reformator, en dyktig administrator av sine bispedømmer og en venn av kunst og vitenskap. Av stor interesse for historikerne er hans samling av klassiske skulpturer og andre antikviteter. Det ble sagt om den at Roma nihil possidet magnificentius, nihil admirabilius (Roma besitter intet mer storslagent, intet mer beundringsverdig). Et storslagent gresk og latinsk bibliotek som han bygde opp og som tiltrakk seg besøk fra humanister i hele Europa, ble imidlertid spredt for alle vinder kort tid etter hans død.
Bare den innbitte motstand fra kardinal d'Este forhindret at han ble valgt til pave ved konklavet i 1559.
Andre kardinaler fra samme adelsfamilie er Carlo Emanuele Pio (kreert 1604) og Carlo Pio (1654).
Partridge Nunatak

Partridge Nunatak er den vestligste av tre nunataker som ligger sør for Ickes Mountains i Marie Byrd Land. Nunataken (730 moh) ligger langs nordsiden av Whitebreen, om lag 9 km vest for Bailey Nunatak. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1959-65 og navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Billy W. Partridge i US Navy, utstyrsansvarlig ved Byrd-stasjonen i 1966.
Endetarm

Beskrivelse

Endetarmen utvider seg til rektumampullen, som er lagringsplass for avføringen. Den gastrokoliske refleks forårsaker kontraksjoner i magesekken og tynntarmen, som presser innholdet gjennom tarmkanalen. Dette fører til strekking av endetarmsveggen etterhvert som innholdet i tarmen øker. Dette stimulerer defekasjonsrefleksen (avføringsrefleksen), som fører til at tarmen slipper ut innholdet gjennom analkanalen (de siste 4 cm hos mennesket) og endetarmsåpningen (anus).
Slimhinnen i endetarmen bidrar til å suge opp væske og salter fra avføringen. Tarmens oppsugningsevne utnyttes blant annet til å gi medisiner som stikkpiller eller som miniklyster. Bakteriefloraen i endetarmen (kolibakterier) produserer dessuten K-vitaminer som tilføres kroppen gjennom tarmens oppsugningsevne. Disse er svært betydningsfulle for blodets koaguleringsevne.

Analkjertler hos dyr

Mange dyr har såkalte analkjertler som sitter i analkanalen, nær endetarmsåpningen, eksempelvis hunder, katter, ilder og stinkdyr. Disse skiller ut et illeluktende duftstoff som dyret blant annet bruker til å markere seg og/eller forsvare (stinkdyr) seg med. Det hender av og til at dyra kan få problemer med tømmingen av disse kjertlene, noe som kan være smertefullt. Om man ikke selv kjenner til hvordan kjertlene tømmes manuelt, bør man søke hjelp hos veterinær.

Rektaleksplorasjon

Rektaleksplorasjon er en undersøkelse der legen undersøker pasientens endetarm med en finger i endetarmen. Undersøkelsen gir informasjon om muskelstyrken i lukkemuskelen, som kan være viktig ved isjias. En stor del av tilfellene av tykktarmskreft befinner seg så langt nede i endetarmen at kreftkulen kan kjennes ved rektaleksplorasjon. 
Foran endetarmen hos menn ligger prostata, som er lett å undersøke ved rektaleksplorasjon. Hos kvinner gir rektalundersøkelse god oversikt over bakre flate av livmor og mormunnen.
På grunn av skepsis mot undersøkelsen gjøres den antagelig langt sjeldnere enn faglig ønskelig. Det fortelles at en konge ikke fikk utført undersøkelsen under konsultasjon med livlegen (man gjør ikke slik med en konge). Kongen døde dessverre.
Avslått dronninggambit

Prinsipper og varianter

Ved å spille 2...e6 oppnår svart et solid fotfeste i sentrum og klassisk dronninggambit regnes som et av svarts mest solide svar på 1.d4. Løperen på f8 blir frigjort av ...e6, men løperen på c8 blir noe hemmet og kan fort bli dårlig. Hvit vil ofte prøve å utnytte denne løperens passivitet, mens svart vil forsøke å få den frigjort, byttet av, eller i det minste få gitt den en nyttig defensiv oppgave.
Spenningen i sentrum beholdes når svart spiller ...e6. Hvis svart senere spiller ...dxc4, gir han opp terreng der og vil som regel vente med å gjøre dette inntil han kan oppnå en innrømmelse fra hvit. Oftest kommer denne ved at hvit spiller Ld3, da vil ...dxc4 vinne et tempo fordi løperen må flytte en gang til (Lxc4).
Hvis hvit ønsker å utløse spenningen i sentrum, kan cxd5 spilles med en gang, og svart vil vanligvis ta igjen med ...exd5 fordi ...Sxd5 kan ofte besvares med e4 med tempovinst og stort bondesentrum. Da vil hvit ha en overvekt av bønder i sentrum mens svart har en overvekt av bønder på dronningfløyen. Hvit kan spille på et initiativ i sentrum på grunn av overvekten av bønder der, eller på et «minoritetsangrep» på dronningfløyen med bondefremstøtet b2-b4-b5 for å svekke de svarte bøndende der. Svart på sin side har motspill mot den hvite kongen, løperen på c8 stanger ikke lenger i bonden på e6 og en halvåpen e-linje gir sjanser for et angrep.
Den gamle hovedvarianten i klassisk dronninggambit går 1.d4 d5 2.c4 e6 3.Sc3 Sf6 4.Lg5 Le7 5.Sf3 c6 6.e3 0-0 7.Tc1 Sbd7 8.Ld3 dxc4 9.Lxc4 der svart har gitt fra seg sentrum men fått mertempoet for å forberede angrep mot det hvite sentrum med ...c5 eller ...e5. Denne varianten fører svært ofte til remis på mesternivå.
Det finnes svært mange forgreninger, av disse kan nevnes den solide Tartakowervarianten 1.d4 d5 2.c4 e6 3.Sc3 Sf6 4.Lg5 Le7 5.e3 0-0 6.Sf3 h6 7.Lh4 b6. Også avbyttevarianten der hvit spiller cxd5 exd5 er populær på grunn av de posisjonelle fordelene hvit kan oppnå ved minoritetsangrepet.
Leon Brevik

Bakgrunn

Leon Brevik var sønn av skomakermester og småbruker Lars Brevik og hustru Jonetta Rønning. Han giftet seg i 1934 med Synnøve Skjevik fra Bolsøy. Han tok studentereksamen i 1925 og teologisk embedseksamen og praktikum i 1932.

Karriere

Han var konstituert som bestyrer ved folkehøyskolen på Aukra før han i 1934 ble ordinært til virksomhet i Nordmøre krets av Norsk Finnemisjon. Deretter var han vikarprest i flere ledige prestekall i Nidaros bispedømme i noen år.
I 1940 ble han sogneprest i Vikna, i 1956 også prost i Nærøy (Ytre Namdal). Brevik var ordfører i Vikna 1948–1951, valgt for Venstre, men frabad seg renominasjon etter denne perioden. Han var også formann i skolestyret, sognerådet og styret for aldershjemmet. Som ordfører nedla Brevik en betydelig innsats for å bygge ut skolevesenet på bygdene, et aldershjem i Rørvik og få lagt en statsrealskole til kommunen. Videre fikk han utløp for sitt skolepolitiske engasjement som medlem av Nord-Trøndelag fylkesskolestyre 1951–1960.
I 1960 ble han residerende kapellan i Hernes. Han avgikk med pensjon i 1970.
Brevik ble i 1959 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sitt samfunnsnyttige virke.
Amara lucida

Utbredelse

Amara lucida finnes i nesten hele Europa, men mangler i nordøst og er vanligst lengst i sørvest. Den er registrert fra noen landområder i Nord-Afrika og Asia. Finnes i Norge.

Utseende

Amara lucida er 4,5-6,5 mm lang og bronse farget. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men uten å være markert utstikkende. Sidene og bakhjørnene er like brede som dekkvingenes skuldre, slik at billen får et ovalt utseende. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midtlinjen / sømmen) mangler helt børstepunkter, en fordypning med ett stivt oppstående hår.

Levevis

Amara lucida lever på lokaliteter med sandholdig grunn, på gressenger, vanligvis nær kysten. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)

Högsta förvaltningsdomstolen er den høyeste rettsinstansen i Sverige i forvaltningsrettslige saker. Domstolen ble opprettet i 1909 som Kungliga Majestäts regeringsrätt; før dette var Högsta domstolen høyeste rettsinstans også i forvaltningsrettslige saker. Domstolen fikk det nåværende navnet 1. januar 2011 og fra samme tidspunkt har dommerne tittelen justisråd (svensk: justitieråd), samme tittel som dommerne i Högsta domstolen.
Högsta förvaltningsdomstolen har sete i Kammarrättens hus og Sparres palass i Stockholm.
Skjoldgjelledøgnfluer

Utseende

Små, spinkle døgnfluer, ofte med mørk forkropp og hvitaktig bakkropp. Forvingene er smale og har få tverr-årer, ofte melkeaktig hvite, bakvinger mangler. De voksne har tre haletråder. Hos nymfene danner trakégjellene på det andre bakkroppsleddet et skjold som dekker over de andre gjellene.

Levevis

Nymfene finnes vanligvis i rennende vann med silt-bunn, der de kryper omkring på bunnen, men de kan også forekomme i stillestående vann. Trakégjellenes spesielle bygning hindrer at de blir ødelagt av silten. I motsetning til de fleste andre døgnfluer er de lite følsomme for miljøendringer og kan finnes i vassdrag sterkt påvirket av menneskelig aktivitet.
Schak Bull

Utdannelse og studier

Schak Bull ble utdannet ved bygningsavdelingen på den polytekniske høyskole i Zürich i årene 1875-79 under professorene Georg Lasius, Julius Stadler og Ernst Georg Gladbach. Han besøkte verdensutstillingen i Paris 1878 og foretok flere studiereiser, blant annet til Tyskland i 1889 og 1898. I 1900 reiste han til England, Frankrike, Sveits og Østerrike-Ungarn.

Stilvirtousen

Bull ble ansatt som assistent under arkitekt Ernst Norgrenn i 1879. Året etter døde Norgrenn og under Bulls ledelse ble arbeidet med Sandvikskirken (etter Norgrenns tegninger) fullført i 1881. Bull etablerte eget i 1880 og ble etterhvert en meget fasjonabel og produktiv arkitekt. I Bergen tegnet han tilsammen 186 bygninger. Bulls 1800-tallsarbeider omfattet en rekke ulike bygningstyper og stilarter. Han er blitt beskrevet som 'stilvirtous' og hans arkitektur spegler tiden han levde i. Den eklektiske historismen preger hans 1800-tallsarbeider.

En ny tid

Bulls arkitektur ble sterkt kritisert mot slutten 1800-tallet, da tiden var åpen for en mer nasjonalt orientert arkitektur. Den nye stilen, jugendstilen, og regionale tradisjoner ble også viktig. På dette tidspunktet hadde nye, unge arkitekter begynt å markere seg i Bergen. I fremste rekke sto Jens Zetlitz Monrad Kielland (1866-1926) som var assistent for Bull i 1894 og startet eget kontor i Bergen i 1895. Kielland fikk tidlig i karrieren prestisjetunge oppdrag som Gamlehaugen til Christian Michelsen i 1899 og den nye Tyskebryggen i 1900. Sammenlignet med Schak Bull, var Kiellands arkitektur stilmessig mer nasjonalt og regionalt forankret. Mot slutten av 1800-tallet forlot også Bull den internasjonale historismen, og hans arbeider ble både preget av jugendstil og regional arkitektur, ofte inspirert av lokale 1700-tallsforbilder i Louis seize og empire. Flere av arbeidene fra tiden 1914-1929 ble tegnet sammen med sønnen Jens Munthe Bull. På sine eldre dager tok også Bull selvkritikk for husene han tegnet i tysk stil. Han skrev i 1932 at han gledet seg over at mange av husene hans hadde forsvunnet i den store Bergensbrannen 1916. Dette utsagnet kan settes i relieff hvis en sammenligner Bulls eklektiske historisme med den kubiske Harbitzgården, Torgalmenningen 2a, tegnet av hans sønn Jens Munthe Bull i 1935.
Arkivet etter Schak Bull & Søn oppbevares på Bergen byarkiv. Tegnings- og prosjektmaterialet er ufullstendig og fragmentert. Arkivet inneholder ellers studenttegninger, litt kontraktsmateriale, personlige dokumenter og lignende. Tegninger kan finnes i enkelte andre arkiver oppbevart ved Bergen byarkiv.
69 (sexstilling)

«69» Er en metode for kjønnslig omgang. Sexstillingen gjøres ved at sexpartenes kjønnsorganer ligger mot ansiktet slik at de skal utføre oralsex for å oppnå orgasme.
Skisser (album)

Skisser er et musikkalbum med Oral Bee, utgitt i september 2008.
Airspeed AS. 8 Viceroy

Flyet i bruk

Airspeed Viceroy startet løpet fra RAF Mildenhall, England, men etter flere problemer relatert til flyets pålitelighet, deriblant problemet knyttet  bremsene på hovedhjulene ble flyet trukket tilbake fra løpet etter at det var kommet frem til Athen. Flygerne konkluderte med at det vat utrygt å fortsette, og at det var store sjaner for at de ikke kunne fullføre løpet.  De returnerte til Portsmouth, hvor flyet ble lagret frem til juli 1936 da det ble solgt til et fransk selskap, SFTA og fløyet til Frankrike for deretter å bli fløyet videre til Spania hvor det var ment å brukes i den spanske borgerkrigen.
Dokumentasjon vedrørende flyets bruk under borgerkrigen på republikanernes side er mangelfull. Hensikten var å foreta nødvendige forandringer slik at det kunne brukes som bombefly og fotografier viser at det fikk ny merking og ma<lt i spanske farger, men inforformasjon ut over dette har ikke vært tilgjengelig, heller ikke om flyet virkelig ble benyttet som bombefly.
SS-Gauführer

SS-Gauführer var en tittel i Schutzstaffel (SS). Den kan oversettes med «distriktsfører» (se Gau), og var en tittel som ble gitt i tillegg til en paramilitær grad. Graden kunne være en lav offisersgrad, ettersom det ikke var noen direkte sammenheng mellom å være Gauführer og å føre kommando i SS. For eksempel var Heinrich Himmler SA-Sturmführer da han ble SS-Gauführer.
Etterhvert som SS vokste og fikk et bedre utbygget militært hierarki forsvant tittelens betydning mer og mer.
Eudicella nana

Utseende

En middelsstor (24-34 millimeter), grønn gullbasse. Pannens framskutte del er brunrød, bakhodet, pronotum, scutellum og forbeina grønne, mellom- og bakbeina mørkt grønnlige. Dekkvingene er grønngule med en svart skråstripe og grønn sømstripe. Hannen har et ganske kort, Y-formet horn i pannen. På hver side av hornet er det en skarp pigg. Hunnens framskutte panne er kort, bred og rundet. Arten kjennes særlig på den beskjedne størrelsen og hannens korte horn.

Levevis

Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kenya og Uganda.