Amerikansk nakenterrier

Opprinnelse og alder

Amerikansk nakenterrier ble fra 1999 regnet som en hårløs varietet av amerikansk rotteterrier, som da fikk anerkjennelse av United Kennel Club i USA. The Kennel Club i Storbritannia anerkjente imidlertid nakenterrieren som en egen rase fra 1. januar 2004. Ingen av dem er imidlertid anerkjent av FCI.
Rasen oppsto da det i 1972 ble født et kull med rotteterriere i Louisiana i USA, der en tispevalp var hårløs. Edwin og Willie Scott, som eide kullet, likte godt den hårløse valpen, og de bestemte seg senere for å bruke den i avl, etter at den ble voksen. Håpet var å få fram flere hårløse valper, noe som resulterte i at det i 1981 ble født et kull med flere hårløse individer, som siden dannet grunnlaget for amerikansk nakenterrier. 
En interessegruppe dannet den første raseklubben i USA i 1983 og kalt den American Hairless Terrier Association. Denne foreningen har siden jobbet med å konsolidere hårløsterrieren og gjøre den til en homogen rase, men tanke på å få den internasjonalt anerkjent. Som sådan er fortsatt ikke stamboken stengt, slik at en må påregne at blodslinjer fra vanlig rotteterrier fortsatt vil bli benyttet for å styrke det genetiske grunnlaget for rasen.

Utseende, anatomi og fysikk

Amerikansk nakenterrier er en liten til mellomstor muskuløs hund med en kropp som har et lengde/høydeforhold på 10:9. Den finnes i to varianter, kalt hårløs og behåret. Dette er den eneste nakenhundrasen som har recessive arveegenskaper for hårløshet, noe som betyr av avkommet må arve egenskapene for hårløshet fra begge foreldrene for selv å bli hårløse. I motsatt fall får de normal pels.
Hodet er kileformet og skal i størrelse være godt tilpassen kroppen, mens skallen er bred og svakt hvelvet. Ørene er v-formet og bredt ansatt, og kan være stående eller delvis stående. Halen bæres i en oppreist bue hos hårløse varianter, mens behårede individer gjerne blir kuperte. Kupering er imidlertid nå forbudt i en rekke land, blant annet Norge, slik at også behårede individer vil bære halen i en oppreist bue.
Alle hudfarger og kombinasjoner er tillatt hos den hårløse varianten, men den behårede varianten kan være hvit, to-farget (bi-color), tre-farget (tricolor), mørk (sable) eller brindlet, men alle kombinasjoner må ha innslag av hvitt, men det kan være hvor som helst på kroppen og mengden hvitt spiller ingen rolle. De hvite områdene kan til og med ha flekker, bare det hvite dominerer. I tillegg anerkjennes sort, gyllenbrunt (såkalt tan, i alle nyanser), sjokoladebrun (fra leverfarget til lys sjokoladebrun), blå og lys blåbrun (blue fawn), aprikosfarget (fra orange til blek gulaktig), og lemonfarget (fra fra orange til blekgul).
Rasestandarden sier ingen ting om vekten for denne hunden, men skulderhøyden skal være 25,5-40,5 cm.

Bruksområde

Opphavet til denne hunden var en typisk jakthund, men mangel på behåring (beskyttelse) gjør denne hunden mindre egnet til slike formål, selv om jaktinstinket fortsatt kan være framtredende. Den regnes imidlertid som en ypperlig brukshund, spesielt innen hundesport. Den er også en hyggelig og trofast familiehund.

Lynne og væremåte

Amerikansk nakenterrier er en energisk og våken hund, hvis nysgjerrighet og intelligens gjør den til en enkel hund å dressere. Den skal være meget omgjengelig, både ovenfor mennesker og andre dyr. Den er dessuten meget hendig i størrelse, og så slipper man jo en hund som røyter. Man må imidlertid påregne at denne hunden til tider vil trenge bekledning, som når det blir kaldt eller da solen blir for sterk.

Annet

Noen hevder at såkalte nakenhunder har en generelt høyere kroppstemperatur enn andre hunderaser (opp mot 40°C sier noen), men dette medfører ikke riktighet. Det korrekte er at kroppstemperaturen er som for hunder flest, altså omkring 38°C.
Alle nakenhunder har et gen som gjør at de ofte mangler noen tenner. Nakenhunder som er lyse i huden blir fort solbrendte i sterk sol og trenger beskyttelse, enten i form av bekledning eller solkrem med høy solfaktor. Mørke nakehunder tåler imidlertid nesten like mye sol som hunder med behåring.
For solkremer bør man rådføre seg med en veterinær før man velger merke og type, eventuelt med andre som har erfaring på området. Nakenhunder kan (og bør) bades fra tid til annen, men ikke for ofte og en bør bruke en svært mild shampoo som ikke har tilsetninger av parfyme, primært en shampoo beregnet for hunder.
Det skal også påpekes at såkalte nakenhunder ikke er spesielt allergivennlige, slik mange tror. Se artikkel om hundeallergi for flere detaljer om hvorfor.