Geoffrey Rudolph Elton

Bakgrunn

Elton ble født i Tübingen i Tyskland som Gottfried Rudolf Ehrenberg. Hans foreldre var vitenskapsforskerne Victor Ehrenberg og Eva Dorothea Sommer. I 1929 flyttet familien Ehrenberg til Praha i Tsjekkia. I februar 1939 flyktet de jødiske Ehrenberg til Storbritannia. Unge Ehrenberg (Elton) fortsatte sin utdannelse på en metodistskole i Wales ved navn Rydal School i 1939. Etter kun to arbeidet han som lærer ved skolen og nådde posisjonen som assisterende master i matematikk, historie og tysk. Mens han var der tok brevkurs ved University of London og utdannet seg med en grad fra institusjonen.

Tudor-revolusjonen i regjeringen

Elton fokusert hovedsakelig på livet til kong Henrik VIII av England, men ga også betydelig bidrag til studiet av dronning Elizabeth I av England.
Elton var mest berømt for å argumentere i sin bok fra 1953, The Tudor Revolution in Government, at Thomas Cromwell var hovedmannen bak det moderne, byråkratiske regjeringen som ble Det engelske parlamentet og som erstattet middelalderens husholdregjering. Denne endringen skjedde på 1530-tallet og må bli sett på som en del av en planlagt revolusjon. Essensen i Eltons argumentasjon at tiden før Cromwells regjering kan bli sett på som kongens store og private gods og administrasjonen ble foretatt av kongens husholdning og dens tjenere isteden for ulike statsdepartementer. Cromwell, som var Henrik VIIIs førsteminister fra 1532 til 1540, innførte reformer i administrasjonen som isolerte kongens husholdning fra staten og skapte en moderne, byråkratisk regjering. Han skinte Tudor-lys inn i de mørkere hjørner av riket og endret radikalt parlamentets rolle og innførte kompetanse i vedtakene.
Ved å være hjernen bak disse reformer kan det sies at Cromwell la grunnlaget for Englands framtidige stabilitet og suksess. Elton videreutviklet disse tankene i sitt verk og bestselger fra 1955, England under the Tudors.
Hans tese har blitt utfordret av andre Tudorhistorikere og kan ikke lenger bli sett på som ortodoksi, men Eltons bidrag til har på grunnleggende vis påvirket all påfølgende diskusjon om regjeringen i Tudortiden, spesielt Cromwells rolle.

Eltons historiske perspektiv

Elton var solid konservativ både i politikken (han beundret Thatcher og Churchill) og i historiske metoder. Han var heftig kritiker av marxistiske historikere som han argumenterte mot ved at de presenterte en fortolkning av fortiden som hadde alvorlige mangler. Spesielt var Elton motstander til synet på at den engelske borgerkrigen skyldes sosiale og økonomiske endringer på 1500-tallet og 1600-tallet, og argumenterte isteden at det i hovedsak skyldes inkompetansen til Stuart-kongene.
Elton var også berømt for sin rolle i Carr-Elton-debatten hvor han forsvarte 1800-tallets fortolkningen av empirisk, «vitenskapelig» historie mest assosiert med Leopold von Ranke mot E. H. Carrs syn. I 1967 utga Elton sin bok The Practice of History hovedsakelig som tilsvar til Carrs bok fra 1961, What is History?
Elton var en sterk forsvarer for historiefagets tradisjonelle metoder, og hadde avsmak for postmodernismen. Selv om hans tidligere elever som John Guy, også en ekspert på Tudortiden, har hevdet at han hadde et «revisjonistisk trekk», mente Elton at historikerens plikt var på empirisk vis å samle bevis og på objektivt vis analysere hva bevisene kunne fortelle. Som en tradisjonist vektla han individenes rolle i historien i motsetningen til abstrakte, upersonlige krefter. Eksempelvis er hans bok fra 1963 Reformation Europe er for en stor del opptatt av motsetningene mellom Martin Luther og den tysk-romerske keiseren Karl V. Elton motsatte seg tverrfaglige forsøk slik som å kombinere historie med antropologi eller sosiologi. Han mente at politisk historie var den viktigste formen for historie og han hadde ikke bruk for de som søkte historie for å skape myter eller skape lover for å forklare fortiden, eller produsere teorier slik som marxismen.

Hans karriere

Elton underviste ved University of Glasgow og fra 1949 og framover ved Clare College ved University of Cambridge og var regius professor i moderne historie her fra 1983 til 1988. Han ble adlet i 1986. Elton arbeidet som utgivelsesskretær for Det britiske akademi fra 1981 til 1990 og tjenestegjorde som president ved Det kongelige historiske samfunn fra 1972 til 1976. Han giftet seg med historikeren Sheila Lambert i 1952.
Elton er en fortrinnlig litterær håndverker og hans beherskelse og dyktighet i det engelske språk er enda mer bemerkelsesverdig for en som ikke lærte seg engelsk før han var i tyveårene. Elton identifiserte seg intenst med sitt adopterte land og det har omfattende påvirket hans skriving. Som foreleser og lærer var han populær blant studentene ved Cambridge, skjønt denne populariteten var ikke delt med alle hans kollegaer. Han var en meget profesjonell lærd og en formidabel mann med liten tålmodighet med de som ikke møtte hans nøyaktige nivå.
Han var onkel til komikeren og forfatteren Ben Elton og er bror til utdannelsesforskeren Lewis Elton.