google/wiki40b huggingface dataset:
Ticketmaster

Billettservice

Billettservice AS er et norsk billetteringsselskap som eies av Ticketmaster som igjen eies av Live Nation Entertainment. Selskapet formidler årlig mer enn 5 millioner billetter og tjenestene kjøpes av festivaler, teatre, idrettsklubber, konsertlokaler, orkestre, promotorer, kulturhus m.m. Selskapet tilbyr billettsystemer, distribusjonsløsninger og markedsføringstjenester. Billettservice har hovedkontor i Oslo og callsenter i Mo i Rana.

Historie

Selskapet har sitt utspring fra Oslo Nye Teaters billettsystem på 1970-tallet og var da kommunalt eiet. Selskapet Billettservice ble etablert i 1977. I 1987 ble selskapet solgt til Posten som sørget for etableringen av landsdekkende distribusjon og callsenter. Flere selskaper, blant annet Statoil og Narvesen, har sammen med Posten vært inne på eiersiden frem til 2001 da selskapet ble kjøpt av amerikanske Ticketmaster.
Benny Fransen

Olsenbanden

I den første filmen er Benny sammen med fotomodellen Ulla, som han senere får et barn med. Videre i filmserien er Benny ungkar og sover ofte på sofaen til Kjell og Valborg Jensen. I film nummer fire treffer han Ragna på enkeball i Rosekjelleren. Hun er datter til en kjøpmann. De forlover seg, men når Benny i et selskap hos Kjell får høre at svigefaren Qvist har stor gjeld, går forlovelsen fort over. Benny har levd et trist liv sammen med sin bror Harry Fransen (Dynamitt-Harry) som kun har hatt en ste-tante å støtte seg til. Benny er bandens faste sjåfør og får så hatten passer av Egon når han har glemt å fylle tanken. Etter livet som en kjent forbryter startet Benny transport- og taxiselskapet Bennys tut og kjør, helt til han finner plassen sin i banden, som senere flytter til Spania og lever rikt resten av livet.
Eikekvistvikler

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn 11-15 millimeter), spraglete vikler. Hodet (bortsett fra en kremfarget hårdusk i pannen), thorax og den innerste delen av forvingen er mørkt gråbrune. Forvingen har et bredt, snøhvitt tverrbånd, utenfor dette er den mest brunlig med hvite partier i midten. Bakvingen er ganske mørkt brunlig.

Levevis

Larvene lever på mange ulike løvtrær, ikke bare på eik. De spiser først på bladknopper og nye skudd, senere også på utviklede blader som de kan skjelettere.
De voksne viklerne flyr i juli-august.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, unntatt de nordligste delene, og i det nordlige Asia. I Norge finnes den i eikeskogen langs kysten fra Østfold til Vest-Agder.
Dinocoroebus

Utseende

Små, avlange, metallisk fargede praktbiller.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Akihiro Ienaga

Japans herrelandslag

Akihiro Ienaga spilte tre landskamper for Japans herrelandslag.
Sokkebånd

Sokkeband brukes som navn på flere litt forskjellige draktelementer.
Etter dansk har vi hosebånd som i den britiske Hosebåndsordenen («Order of the Garter»). Bandet ble enten anbragt høyt oppe på låret (kvinnelig) for å holde lange tynne strømper (hoser) på plass – eller like over tykkleggen (mannlig) for knestrømper. Det skulle normalt være skjult under klærne, med unntak for ordenen.
Til bunadsknebukser er bandene festet til buksa. De er flettet eller tvunnet av ull, farget i bunadsfargene og utstyrt med dusker.
Spesialsydde sokkeband var også brukt av menn for å sikre at ankelsokker ikke ble liggende i en krøll over skoene etter at elastikken var gått ut. De var regulerbare i vidde, satt litt over tykkleggen og holdt oppe en festemekanisme for sokkene.
Johann Lang

Johann Lang (født ca. 1487 i Erfurt i Tyskland, død 2. april 1548 i Erfurt) var en luthersk teolog.

Bakgrunn

Johann Lang studerte fra 1500 ved universitetet i Erfurt. Under humanisten Nikolaus Marschalk lærte han seg ikke bare det greske språks elementer, men fikk en generelt god almenutdannelse. Etter en tid fikk han kontakt med humanistkretsen rundt Mutianus Rufus.

Augustiner

Han inntrådte i 1506 (kort tid etter Martin Luther i augustinerkorherrenes kloster i byen. Der ble han også kjent med Wenzeslaus Linck, Heinrich von Zütphen, Johann Westermann og Tilemann Schnabel. I 1511 kom han til universitetet i Wittenberg og fikk der de akademiske grader Magister artium (1512) og baccalaureus biblicus (1515). I 1516 fikk Luther innsatt ham som prior i augustinereremittklosteret i Erfurt. 
Johannes Lang ledsaget Luther til disputasjonene i Heidelberg (1518) og Leipzig (1519). I 1521 utgav han en oversettelse (fra gresk, på grunnlag av Erasmus av Rotterdams greske tekst fra 1516) av Matteusevangeliet som høstet ros fra Luther. Men han avstod fra å fortsette sitt oversettelsesarbeide etter at Luther selv satte i gang med sin bibeloversettelse.

Erfurts reformator

Da han i 1522 forlot augustinerordenen, ble han overdratt ansvaret for nyordningen av de kirkelige forhold i Erfurt. Kampen mot katolske krefter ble stadig heftigere. I denne situasjon inngrep Johann Eberlin von Günzburg med sine folkeprekener. Da Lang i 1524 giftet seg med en rik enke, fikk hans motstandere nytt stoff for personangrep på ham, og igjen i 1528, da han inngikk nok et ekteskap. 
Som «Erfurts reformator» innførte han en enhetlig reformatorisk gudstjenesteordning i 1525. Han overvant ettervirkningene etter bondekrigen. Etter 1526 bekymret Erfurts byråd seg for at deres lensherre Albrecht von Brandenburg kunne gripe inn, og kom med konsesjoner til den katolske side. Lange kom som senior i den evangeliske kirke i en vanskelig siruasjon. Han mottok støtte fra de wittenbergske reformatorer, og fra Friedrich Myconius.
På konventet i Schmalkalden i 1537 undertegnet han de schmalkaldiske artikler. 
Etter Luthers og Lincks død ble hans liv mer ensomt. I sine siste leveår utgav han en ny liten katekisme, som han kalte «Christliche Fragestücke».
Bursjtyn kraftverk

Bursjtyn kraftverk (også kjent som Bursjtynska TES) er et varmekraftverk i småbyen Bursjtyn i Ivano-Frankovsk oblast i det vestre Ukraina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2300 MW, fordelt på 12 blokker/turbiner, hvorav én befinner seg under fornyelse. Anlegget ligger ved et vannreservoar på 8 x 2 km.
Dette er et av landets største kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1962 og stod ferdig i 1969. Brenselkilden er kull, naturgass og olje. Operatør er Zakhidenergo.
Liverpool Street stasjon

Liverpool Street stasjon (også kalt London Liverpool Street) er en jernbane- og undergrunnsstasjon i det nordøstlige hjørnet av City of London, byens finansielle sentrum. Den har inngang fra Bishopsgate og Liverpool Street, og ligger i Londons kollektivsone 1.

Historie

Stasjonen ble åpnet av Great Eastern Railway i 1874. Den ble tegnet av selskapets sjefsingeniør, Edward Wilson, og ble bygget der Bethlem Royal Hospital tidligere hadde ligget.
Stasjonen var den første bygningen i London som ble truffet av en flybombe fra et tysk Gotha-bombefly under første verdenskrig. Bombingen fant sted i mai 1917, og stasjonen ble truffet av bomber med ca. 450 kilo sprengkraft. 162 mennesker omkom.
Mellom 1985 og 1992 ble stasjonen sterkt ombygget, men fasaden med jernpillarer fra damplokomotivenes tid, og en ærestavle for ansatte i Great Eastern Railway som falt i første verdenskrig, ble bevart. Den ble formelt gjenåpnet av dronning Elisabeth II i 1991.
De ti bud (film)

Handling

Filmen handler om Moses (Charlton Heston), en av Israels stamfedre. Han vokste opp i luksus som broren til faraoen Seti I (Cedric Hardwicke), mens resten av hans folk levde som slaver i Egypt. Kort tid etter at Josva (John Derek) bønnfaller Moses om å frigjøre sitt folk, blir Moses befalt av Gud til å lede israelittene ut av Egypt. Under vandringen klatrer Moses opp til toppen av Sinaifjellet hvor han mottar de ti bud fra Gud. Men når folket fortsetter å leve i synd, blir de tvunget til å vandre i ørkenen i 40 år. Når de endelig innser at de må adlyde budene, finner de veien til Jordanelven og det lovende land.

Om filmen

Filmen ble spilt inn i Egypt, på Sinaifjellet og på Sinaihalvøya, og det var DeMilles siste og mest suksessfulle prosjekt.
Filmen hadde kinopremiere i USA 5. oktober 1956. På det tidspunktet var De ti bud tidenes dyreste filmproduksjon. Filmen ble nominert til sju Oscar-priser, blant annet for beste film og beste klipping. John P. Fulton vant Oscar for beste spesialeffekter for effektarbeidet i filmen. Heston ble i tillegg nominert til en Golden Globe for sin rolleskildring. I følge Guinness rekordbok er De ti bud fremdeles historiens 7. mest innbringende film justert for inflasjon.
De ti bud ble innlemmet i National Film Registry i 1999, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress. Det amerikanske filminstituttet har kåret filmen til den 10. beste storfilmen fra USA. Hestons rollefigur Moses ble også kåret til filmhistoriens 43. beste helteskikkelse.
Metro Wanka

Metro Wanka er den peruanske byen Huancayos bybane. Den første strekningen på 7 kilometer mellom bydelene Chilca og El Tambo ble innviet i januar 2014. Metro Wanka benytter sporet til Ferrocarril Central (FCC), og det er selskapet Ferrocarril Central Andino (FCCA) som står for drift og vedlikehold av bybanen. Togene skal ha marsjhastighet på omtrent 45 km/t, og vil etter planen bruke omkring 10 minutter på strekningen som foreløpig omfatter 7 stoppesteder. De tre vognsettene er såkalte Y-tog (også kalt «Lynette») bygd i Tyskland av Düwag (Waggonfabrik Uerdingen) i 1983. De 6 dieseldrevne motorvognene ble innkjøpt fra Danmark der de tidligere trafikkerte den private jernbanen Vestbanen (Varde-Nørre Nebel Jernbane). De har hver en kapasitet på 150 passasjerer, og banen skal etterhvert kunne frakte 30 000 passasjerer daglig. Metro Wanka er Perus andre bybane etter Lima Metro i hovedstaden Lima.
Planer om en fremtidig utvidelse av Huancayos bybane omfatter lokaltog til Jauja og den regionale flyplassen der - en strekning på 42 kilometer.
MS «Atløy»

Atløys Venner

I 1995 ble venneforeningen Atløys Venner stiftet i Florø med formål å restaurere, drifte og vedlikeholde veteranmotorskipet MS «Atløy». Skipet eies av Andelslaget Atløy, mens Kystmuseet i Sogn og Fjordane i samarbeid med Riksantikvaren har det faglige ansvaret for restaureringsarbeidet. Foreningen legger ned mellom 10 000 og 15 000 arbeidstimer årlig i drift og vedlikehold av MS «Atløy».
Ulykken i Loen

«Ulykken i Loen» er en skillingsvise som originalt hadde tittelen «Tror du på de lykkelige dager». Den ble skrevet av Herman Hermani, etter raset som gikk fra Ramnefjell og ned i Loenvannet 13. september 1936. En voldsom flodbølge slo innover grendene Nesdal og Bødalen, og i alt 74 mennesker omkom.
Rocky II

Handling

Handlingen fortsetter direkte der den første filmen slapp. Etter å ha stått løpet ut mot den bokseren Apollo Creed har nå Rocky Balboa  blitt hele Amerikas kjæledegge. Han vant ikke kampen, men var ikke langt unna fra å gjøre tidenes største seier i en boksering. Det faktum at publikum nå har lagt sin elsk på oppkomlingen plager Apollo. Når de i tillegg mener at Rocky var den egentlige vinneren, ønsker Apollo å finne ut av det en gang for alle. Rocky på sin side gifter seg og forsøker å få en ordinær jobb for å slippe å bokse mer. Men dårlig økonomi tvinger ham til å ta på seg bokserhanskene igjen. Apollo og Rocky havner i tidenes treningsøkt da de en gang for alle skal finne ut hvilken av de som er den beste bokseren.

Popularitet og økonomi

Rocky 2 ble en stor kinosuksess, både i USA og mange andre land. Den innbrakte over $200 millioner på verdensbasis, hvorav $85 millioner i USA. Den ble den tredje mest innbringende filmen i USA i 1979.
Produksjonskostnadene var på ca $7 millioner.

Anmelderne

Den ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 73 % på Rotten Tomatoes. Tallet er noe lavere enn den første filmen, men høyere enn for de tre oppfølgerne.

Priser

Den ble kåret til folkets favorittfilm ved People's Choice Awards.
Kazuhiro Mori

Karriere

Kazuhiro Mori startet sin profesjonelle karriere i Vissel Kobe i 2000. Han har også spilt for Rosso Kumamoto og Banditonce Kobe.
Vivestad Høstmarked

Vivestad Høstmarked er et marked som arrangeres i august hvert år. Arrangementet er dugnadsbasert, og alt overskudd går til drift av Bygdehuset Sagatun. Arrangementet foregår på Bygdehuset Sagatun og på Kjærsmyra idrettsplass i Vivestad, Re kommune i Vestfold.
Markedet ble første gang arrangert i 2006, og arrangeres følgelig for ellevte gang i 2016. Markedet besøkes av omtrent 7 000 personer hvert år, og har ca 150 utstillere og selgere.
I 2010 mottok markedet DnB NOR Revetals kulturpris for Re kommune.
Krokek

Krokek er et tettsted i Norrköping kommune i Östergötlands län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 4 285 innbyggere.
Bynavnet stammer fra den krokete eika som tidligere var grensemerke mellom Östergötland og Södermanland. Bebyggelsen på stedet består hovedsakelig av villaer og rekkehus, men også endel leiligheter. Besøkende til Kolmårdens djurpark passerer gjennom Krokek.

Kommunikasjoner

Krokek har en nybygget (ferdig 2005) stasjon på Södra stambanan. Stasjonen kalles «Kolmården» av SJ. Det er også godt utbygd busstrafikk mellom Krokek  og Norrköping. Europavei 4 passerer like vest for tettstedet.
Hailey Baldwin

Modellkarriere

Det første modellbyrået Hailey Rhode Bieber signerte kontrakt med var New York-byrået Ford Models. Hun var først med i magasiner som Tatler, LOVE, V og i-D. Hennes første kommersielle kampanje var for klesmerket French Connection vinteren 2014. I oktober 2014 hadde Hailey Rhode Bieber sin debut på catwalken for Topshop og den franske motedesigneren Sonia Rykiel. I desember 2014 var hun involvert i en fotografering for LOVE Magazine, som også produserte en kort film tatt av fotograf Daniel Jackson og utgitt på magasinets offisielle YouTube-kanal.
I 2017 ble Hailey Rhode Bieber omtalt på forsiden av spanske Harper’s Bazaar sammen med den mannlige modellen Jon Kortajarena og den amerikanske, britiske og japanske utgaven av Elle.
Hans Tietmeyer

Biografi

Etter å ha avlagt eksamen ved Gymnasium Paulinum i Münster studerte Tietmeyer først katolsk teologi i 1952 og deretter fra 1953 økonomiske fag og samfunnsfag. Han studerte ved Westfälische Wilhelms-Universität Münster i Münster, Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität i Bonn og ved Universität zu Köln. Han tok sin diplomeksamen i 1958 og i 1960 fikk han doktorgraden i økonomi ved universitetet i Köln.
Han var administrerende direktør i Cusanuswerk. Fra 1962 til 1982 var han ansatt i ulike stillinger ved Bundeswirtschaftsministerium. I 1982 ble han statssekretær i det tyske finansdepartementet, Bundesfinanzministerium, en stilling han hadde frem til 1989.
I 1988 ble Tietmeyer utsatt for et mislykket angrep som Rote Armee Fraktion i et brev påtok seg skylden for. Tietmeyer hadde vært heldig da attentatmennenes maskinpistol hadde klikket, og den pansrede tjenestebilen han satt i bare ble truffet av haglskudd.

I Deutsche Bundesbank

Ved forhandlingene om gjenforeningen av Tyskland var Tietmeyer forhandler og rådgiver for forbundskansler Helmut Kohl i økonomiske spørsmål. Fra 1990 var Tietmeyer medlem av hovedstyret i Deutsche Bundesbank, og fra 1993 til 1999 president. Tietmeyer var en typisk eksponent for monetarisme og en i internasjonal sammenheng svært restriktiv pengepolitiske strategi.
Politikken Tietmeyer førte etter Tysklands gjenforening med en sterk renteøkning er kontroversiell, og har av økonomer blitt beskyldt for å ha tidlig avbrutt oppgangstidene etter gjenforeningen og forverret nedgangstidene som senere kom. Blant annet kom Helmut Schmidt i et åpen brev med sterk kritikk av Tietmeyers pengepolitikk, og den skepsisen til EUs pengeunion den representerte. I anledning den tyske markens 60-årsdag i juni 2008, betegnet Tietmeyer likevel euroen som en stor suksess.

Bordtennisspiller

Tietmeyer var også aktiv som bordtennisspiller. Som spiller for bordtennisklubben TTV Metelen kom han i 1950 med i Oberliga, den øverste tyske bordtennisklassen. I 1954 skiftet han klubb til DJK Köln. I 1956 ble han med bordtennislaget til Universität zu Köln tysk universitetsmester, i finalen i singel tapte Tietmeyer mot Hans-Karl Emmerich. Tietmeyers bror, Klemens, var også aktiv og på 1950-tallet var han blant de sterkeste bordtennisspillerne i Tyskland.
Henry Paget, 1. marki av Anglesey

Bakgrunn, tidlige år

Han var eldste sønn av Henry Paget, 1st Earl of Uxbridge og hans hustru Jane Paget (født Champagné), datter av Arthur Champagné, Dean av Clonmacnoise i Irland, Han ble utdannet ved Westminster School og ved Christ Church (Oxford) i Oxford.
Paget ble i 1790 medlem av parlamentet som representant for Carnarvon, et sete han beholdt til 1796 da hans bror Edward ble valgt i hans sted. Så representerte han Milborne Port fra 1796 til han fratrådte i 1804, da han ble Steward av Chiltern Hundreds, og atter igjen fra 1806 til januar 1810.

Napoleonskrigene

Han deltok som kavalerioffiser i de britiske krigene mot revolusjonens Frankrike og Napoleon I. 
Han deltok i slaget ved Quatre Bras den 16. juni 1814; og to dager etter i slaget ved Waterloo der han førte han det engelske kavaleriet i et spektakulært stormritt mot Comte d'Erlons styrker som stanset og bidro til å knuse den franske hær. Et av de siste kanonskudd avfyrt under slaget traff Paget i hans høyre ben, som så måtte amputeres. Ifølge en anekdote skal han ha vært nøt hertugen av Wellington da han ble truffet, og skal ha utbrutt «By God, sir, I've lost my leg!» — og Wellington skal ga svart «By God, sir, so you have!» 
Ifølge sin aide-de-camp, Thomas Wildman, skal Paget ha smilt under amputasjonen og sagt: «I have had a pretty long run. I have been a beau these 47 years and it would not be fair to cut the young men out any longer.»
Sagen som ble benyttet for å amputere foten er oppbevart ved National Army Museum. Den aputerte foten ble gravlagt i hagen av huset hvor operasjonen skjedde. Stedet ble senere en slags merkelig helligdom. Besøkende fikk først se den blodige stolen og deretter eskortert ut i hagen hvor foten hadde fått sin egen gravstein.
Paget ble kort etter Waterloo opphøyd til marki av Anglesey og mottok Hosebåndsordenen i 1818. 
Etter fredsslutningen i 1815 deltok han i det politiske liv og var medlem av kabinettet 1827–28 og 1846–52. To ganger tjenestegjorde han som lordløytnant av Irland, 1828–29 og 1830–33.
Han døde av slag ved Uxbridge House i Burlington Gardens den 29. april 1854 o ble gravlagt i Lichfield-katedralen hvor et monument ble reist til hans ære. Han ble etterfulgt av sin eldste sønn fra første ekteskap, Henry.
Født i feil kropp

Om dokumentaren

Mange barn og unge gjennomgår en sår og vanskelig kjønnsidentitetsproblematikk. Noen opplever å bli født med feil genitalier, også kjent som «født i feil kropp.»
I sesong 1 av serien blir seerne kjent med 14 deltagere i ulike aldre som forteller om sin reise gjennom en lang kjønnsbekreftelsesprosess. Deltakerne har blitt filmet i et helt år og viser seerne deres hverdag, utfordringer og hva de skal gjennom. Serien viser hva det innebærer å være «født i feil kropp», og ha kjønnsdysfori for hele kroppen. Den yngste i dokumentaren var åtte og den eldste sytti år gammel under innspillingen.
I den andre sesongen får seerende følge gamle deltakere i tillegg til at nye deltakere er med.

Kritikk

Dokumentaren har mottatt noe kritikk, blant annet fra Skeiv Ungdom. Kritikken gikk ut på at serien ikke fikk belyst alle problemstillingene som personer innenfor spekteret opplever, mangfoldet eller tematikken som helhet. Bruken av begrepene «født i feil kropp» og «kjønnskifte» ble også kritisert, fordi det ikke ble opplyst at mange innenfor spekteret ikke betegner seg som født i feil kropp, eller ønsker å gå gjennom kjønnsbekreftende behandling. Dokumentaren ble kritisert for hvordan de viste de portrettertes forhold til kjønnsroller, hvor kun tradisjonelle kjønnsroller ble fremstilt. Skeiv ungdom ønsket at transpersoner og transkjønnethet skulle være inkludert i serien. Dokumentarserien mottok også noe kritikk for at den ikke tok for seg hvordan behandlingen som Nasjonalt Behandlingssenter for Transseksualisme (NBTS) tilbyr, fungerer i praksis.
Yima

Yima (kinesisk: 义马; pinyin: Yìmǎ) er et byfylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Sanmenxia.
Befolkningen var på 149 648 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Hongqingsigrottene, som står på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner, befinner seg i byfylket.

Samferdsel

Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.
Den venetianske skole

Den venetianske skole var en framtidsrettet musikkbevegelse drevet av en krets renessansekomponister som var aktive i Venezia i perioden ca. 1550 til 1610.
Sammen med et utvikling som startet i Firenze (monodi og opera) definerer de musikalske nyskapningene til komponistene i den venetianske skolen slutten på renessansens musikk og begynnelsen på barokken.
Flamlenderen Adrian Willaert som arbeidet som maestro di cappella i Markuskirken regnes som grunnlegger av skolen. Andre betydelige komponister var Cipriano de Rore, Claudio Merulo, Andrea Gabrieli, Giovanni Gabrieli og Claudio Monteverdi.
Stilistisk kjennetegnes den venetianske skole av kromatikk og en målsetting om å oppnå sterke kontraster i såvel dynamikk som i klangfarge. Bevegelsen var viktig for utviklingen av polyfon korteknikk med blant annet ekkoeffekter og en mektig klang. Skolen utviklet også 5-stemmige madrigaler a cappella med avansert kromatikk som ledet an i utviklingen vekk fra modale musikkformer.
Den venetianske skole bidro til å frigjøre instrumentalmusikken, og Andrea Gabrieli og Claudio Merulo introduserte instrumentale musikkformer som toccata, ricercar, canzona og sonata.
Ved århundreskiftet 1500/1600 hadde de såkalte tyskvenetianerne Jacobus Gallus (også Jacob Handl eller Jacob Handl-Gallus), Michael Praetorius og Hans Leo Hassler stor innflytelse.