google/wiki40b huggingface dataset:
Stray Islands

Stray Islands er en spredt øygruppe som ligger 3,7 km vest for Petermann Island i Wilhelm Archipelago utenfor Den antarktiske halvøyen. De ble kartlagt av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) etter flyfoto tatt av Hunting Aerosurveys Ltd. i 1956-57 og fra helikoptret på HMS «Protector» i mars 1958 og fikk dette navnet av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) fordi gruppen er spredt. Stray betyr spredt på engelsk.
The Night Before

Handling

Ethan, Isaac og Chris har vært bestekompiser siden barndommen, og i et tiår har den årlige julegjenforeningen vært en årlig natt med utskeielser og moro. Nå som de er godt voksne er tradisjonen i ferd med å ebbe ut, så for å gjøre det så minneverdig som mulig legger de ut for å finne the Nutcracka Ball - den hellige gral av julefester.
Elsk meg i morgen (film)

Historien

Historien utspiller seg fire år etter Elling og «Elling» har blitt mer dyster og ensom. «Kjell Bjarne» bor i leiligheten over med samboer og stebarn.
Elling ønsker å finne seg en kvinne, og knytter seg til kioskdamen «Lone», som er opptatt av UFOer og annet utenomjordisk, og gir Elling håp. Hun spilles av Marian Saastad Ottesen, som gjør sin filmdebut med denne filmen.

Produksjonen

Norsk filmfond støttet produksjonen med syv millioner kroner. Budsjettet var på 14,9 millioner kroner.

Mottakelse

Åpningshelgen ble filmen sett av 58 993 personer på norske kinoer. Dette var i hard konkurranse med Charlie og sjokoladefabrikken, og lå nærmere 40 000 besøkende under Charlie som en god nummer to.
Thomas Bernhard

Liv

Thomas Bernhard var uekte sønn til Herta Fabjan (1904–1950) og snekkeren Alois Zuckerstätter (1905–1940), men vokste stort sett opp hos besteforeldrene under det nasjonalsosialistiske Tysklands regime. Han tok utdanning innen klassisk musikk, men valgte i stedet forfatteryrket. 
Etter oppveksten hos bestefaren i krigens år, og en påfølgende vanskelig periode ved en katolsk skole, kom han til hektene gjennom en jobb i en dagligvareforretning i et arbeiderklassestrøk. Årene 1949-51 var han innlagt på sanatorium for en lungesykdom.
Barndommen og ungdommen har han gjort rede for i sine fem erindringsromaner, Årsaken (1975), Kjelleren (1976), Pusten (1981), Kulden (1981) og Et barn (1982), som kom ut i Norge på 1990-tallet på Gyldendal forlag.

Verk

Bernhards romaner og skuespill kretser rundt temaene ensomhet, sykdom og død, men har ofte også et sentralt politisk aspekt. Hans tekster har en høyst original komposisjon. Han utelot fullstendig avsnitt- og kapittelinndelinger, og benyttet seg hyppig av gjentagelser.Gjentakelsen er en av grunnsteinene i den verdenen Bernhards romanfigurer lever i. Setningene har en flytende og musikalsk form, og alt dette gjør at leseren lett blir oppslukt av teksten. Samtidig bidrar hans hang til overdrivelser til at humoren og alvoret i hans historier flettes sammen.
Bernhards sterke kritikk av den østerrikske stat og negative utleveringer av faktiske personer gjorde ham til en omdiskutert og upopulær forfatter i hjemlandet, og han ble flere ganger saksøkt og hans bøker sensurert. I utlandet ble han derimot mottatt som en stor forfatter som mange unnet Nobelprisen. Interessen for Bernhards litteratur har vært økende de siste årene. 
Mange av Bernhards bøker er oversatt til norsk, og flere av hans skuespill er satt opp på norske scener, blant annet ble Teatermakeren satt opp på Rogaland teater i 1999 og i Oslo i 2004. I Tyskland blir han satt opp av Claus Peymann ved Berlinisches Ensemble (1990), en regissør som for øvrig figurerer i de tre dramolettene Claus Peymann kauft sich eine Hose und geht mit mir essen, ennå ikke oversatt til norsk. Blant hans viktigste romaner er Amras (1962), Ja (1978), Billigspiserne (1980), Wittgensteins nevø (1983), Havaristen (1983), Trær som faller (1984), Utslettelse (1986) og Gamle mestere (1985), alle oversatt til norsk. Utslettelse ble skrevet før Gamle Mestere, men da den var tenkt som en pensjonsinntekt, kom den ut senere.
Hans-Ulrich Rudel

Bakgrunn

Rudel ble født i tysk Schlesien. Etter en kort utdannelse vervet han seg til det tyske flyvåpenet i 1936 som befalsskoleelev. Han fikk opplæring som rekognoseringsflyver, mest på grunn av hans dårlige utdannelse.

Krigsflyver

Da andre verdenskrig brøt ut i 1939, tjenestegjorte han først i felttoget i Polen, der han fløy rekognoseringsoppdrag. Han fikk jernkorset av andre klasse 11. oktober 1939.
I mai 1940 ble han sendt til opplæring på stupbombeflyet Stuka. Etter at han ble ferdig med denne utdannelsen, tjenestegjorde han i kampanjene i Frankrike og Kreta, dog i en ikke-stridende stilling.
Rudel fløy sitt første kampoppdrag 23. juni 1941 i starten av Operasjon Barbarossa. Han fikk jernkorset av første klasse 18. juli 1941 for sine gode pilotegenskaper.
Rudel fløy i alt 2 530 tokt. De fleste i Ju 87 stupbomber og angrepsfly, men fløy også 430 tokt i jagerfly av typen Fw 190. Rudel er kreditert treffet som satte det sovjetiske slagskipet «Marat» ut av spill 23. september 1941. Han gjorde også krav på å ha ødelagt 519 sovjetiske stridsvogner, over 1 000 andre kjøretøyer og 9 luftseire. Rudel ble også selv skutt ned flere ganger, men greide hver gang å komme seg tilbake til sine egne linjer.
Han ble den høyest dekorerte stridende tyske offiser under andre verdenskrig, og er den eneste mottager i historien av Jernkorsets ridderkors med gullekeløv, sverd og briljanter.

Etterkrigstiden

Etter krigen reiste Rudel først til Italia og deretter Argentina, hvor han ble en nær venn av den argentinske diktatoren Juan Peron og hjalp til å bygge opp Argentinas flyvåpen. Han var sentral i emigrantmiljøet bestående av tyske offiserer og tidligere statsfunksjonærer. Etter at han reiste hjem til Tyskland engasjerte han seg i det høyreorienterte nasjonalistpartiet Deutsche Reichspartei (DRP).
Hele sitt liv var Rudel en ivrig sportsmann. Også etter krigen deltok han, tross krigsskader, i konkurranser i skisport, tennis og svømming. Som første menneske besteg han verdens høyeste vulkan, den 6 902 meter høye Llullay-Yacu i Argentina.
Ved bisettelsen i middelfrankiske Gunzenhausen viste Luftwaffe ham den siste ære ved å fly over graven, noe som utløste en skandale.
Hendelsen ved Xuanwuporten

Hendelsen ved Xuanwuporten (kinesisk: 玄武门之变, pinyin: Xuánwǔménzhībiàn) var en begivenhet med betydning for tronfølgen i det kinesiske Tangdynastiet. Den 2. juli 626 myrdet Li Shimin to av sine brødre, Li Yuanji og Li Jiancheng, ved Xuanwuporten til Taijipalasset i Chang'an (dagens Xi'an). Deretter tvang han sin far, keiser Gaozu, til å abdisere, og Li Shimin ble Tangdynstiets andre keiser, under navnet Taizong.
Kloster Unser Lieben Frauen

Kloster Unser Lieben Frauen er et klosteranlegg i gamlebyen i Magdeburg, i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Bygningene regnes blant de mest betydningsfulle romanske anlegg i Tyskland og ligger i umiddelbar nærhet til Magdeburger Dom og byens sentrum.
Det opprinnelige klosteret ble grunnlagt en gang mellom 1015 og 1018 og bygningene ble sannsynligvis oppført i tre. Klosteret blir idag brukt som byens kunstmuseum og til konserter.
Meridiobolbus

Utseende

Middelsstore (10 - 15 millimeter), brede og høyt hvelvede, halvmatte, gulaktige eller brune tordivel. Kroppsformen er nærmest halvkuleformet. Hodet er stort og bredt, flatt, snuten sterkt fremskytende, hannen har vanligvis to små knøler på snuten. Pronotum er bredt, rundet, hos hannen med groper på hver side foran. Dekkvingene er hvelvede med fine punktstriper. Beina er kraftige gravebein, leggene krumme, på forbeina med tenner langs nesten hele ytterkanten, ikke bare i spissen.

Levevis

I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, med kammer der larvene utvikler seg. Disse artene legger forholdsvis veldig store egg. Det er uklart hva larvene faktisk eter, det har blitt observert at de ganger på veggene i kammeret de lever i, og vokser ved dette. Kanskje ernærer de seg av bakterier som vokser på kammerveggene.
De voksne billene eter underjordiske sopper og flyr godt.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Johannes Magnus

Biografi

Johannes Magnus studerte ved Katedralskolen i Skara, og etter å ha blitt utnevnt til kannik i 1506 studerte han teologi hos den blivende pave Hadrian VI i Leuven, der han ble magister.
Som ung var han Sten Sture den yngres ombud i Roma, og i 1523 ble han valgt til erkebiskop i Uppsala, skjønt uten å få den nye pave Klemens VIIs godkjennelse før 6. mai 1524, et år etter utnevnelsen, og dette med det forbehold at paven ville undersøke forgjengerens skjebne. Sannheten var også den at Johannes Magnus ikke fulgte en helt klar linje i kampen mot lutherdommen; dels var han god venn med Gustav Vasa, dels tiltalte utsiktene til en nasjonalkirke hans fedrelandskjærlighet. Hans Brask krevde at han skulle innføre inkvisisjonen i 1524, men Johannes Magnus kom til landsmennenes og kongens forsvar. 
Gustav Vasa skal ha utnyttet ham hensynsløst, og benyttet hans usikre rolle i begge leirer for å drive igjennom sin vilje. Johannes Magnus var derfor den første som fikk i oppdrag å oversette Bibelen, dette for at ikke vekke  mistanker i Roma om reformasjonen. Men arbeidet kom ikke i stand, fordi han begav seg til Lübeck på et politisk oppdrag. Det ble isteden Olaus Petri som gjennomførte dette. 
I 1526 forhandlet han ektenskap mellom Gustav Vasa og den polske prinsesse Hedvig, noe som antas å ha vært en mislykket strategi i forsøket¨på å redde katolisismen. 
Etter dette endelige nederlag levde han i eksil. Den 27. juli 1533 ble han tross alt salvet til erkebiskop i Roma, men på dette tidspunkt hadde allerede Laurentius Petri Nericus blitt utnevnt til protestantisk erkebiskop.
Resten av av sitt liv viet Johannes Magnus seg til historisk forskning, og levde uten egne midler med sin bror i Venezia og Roma, avhengig av andres velvilje. Han døde der våren 1544 og ble begravet i Peterskirken i Roma.

Posthumt

Etter Johannes' død lot broren trykke hans to store verk Alla göta- och sveakonungars historia (Historia de omnibus Gothorum Sveonomque regibus) i 1554 og Uppsala ärkestifts historia (Historia metropolitanæ ecclesiæ Upsalensis) i 1557. Særlig det førstnevnte fikk stor internasjonal oppmerksomhet og ble trykket i flere opplag. Det fikk også stor betydning for stormaktstidens historieskrivere når de ville forherlige den svenske historie. Johannes Magnus angir nemlig Sverige som goternes urhjem og fører den svenske regentlengden helt tilbake til Magog i Det gamle testamente.
Ved Johannes Magnus' ble broren utnevnt til hans etterfølger som erkebiskop, men forble i eksil i Roma på grunn av den politiske og religiøse utvikling.
Grusomme meg 2

Om filmen

Filmen er, som i den første filmen, regissert av Pierre Coffin og Chris Renaud. Nye manusforfattere er Ken Daurio og Cinco Paul. Steve Carell, Kristen Wiig, Benjamin Bratt, Miranda Cosgrove og Russell Brand er blant dem som har hovedstemmer.
Grusomme meg 2 hadde norsk premiere 5. juli 2013.

Handling

Gru blir rekruttert av Antiskurkligaen for å hjelpe dem med å fakke en mektig ny superkriminell skurk, Eduardo.
Norgesmesterskapet i boksing 1921

Norgesmesterskapet i boksing 1921 ble arrangert av Norges Bokseforbund 5.–6. mars i Turnhallen, Kristiania.
Kongepokalen var satt opp i weltervekt og vunnet av Aage Steen.
Pseudotapeina

Utseende

En middelsstor, kraftig, rødbrun trebukk. Oversiden er kledt med korte, oppstående, lyse hår. Hannene kjennes lett på at hodet er kraftig, T-formet utvidet til sidene foran antennefestet. Hos denne arten er det også en kraftig, sideveis utvidelse av mandiblenes indre del, slik at det stikker to "horn" ut på hver side av hodet.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Laos.
Michael Wigglesworth

Familie

Michael Wigglesworth ble født 1631 i Wrawby i Lincolnshire i England. Hans far var Edward Wigglesworth, født i 1603 i Scotton i Lincolnshire, og hans mor var Ester Middlebrook fra Wrawby (født i Batley), og de ble gift 27. oktober 1629 i Wrawby. Familien utvandret til Den nye verden i 1638. De slo seg først ned i Charlestown i nærheten av Boston i Massachusetts, men flyttet snart til New Haven i Connecticut. Da Wigglesworth var ti år gammel ble hans far syk og sengeliggende, noe som tvang ham til å forlate skolen for å hjelpe familien å drive gården.
Han kom inn på Harvard Collage, hva som i dag er Harvard University, i 1651 og underviste selv der fram til 1654, tidvis holdt han prekener i Charlestown og Malden i Massachusetts. Han ble prest i Malden i 1654, men ikke skikkelig ordinert før i 1656.

Verker

Wigglesworth trodde at han var i all vesentlig ikke verdig i å tro på Gud som et resultat av alene å være et menneske. Da gjennomgikk en rekke nattlige utslipp tidlig i livet var han deretter overbevist om hans egen fordømmelse. Gjennom hans dagbøker, nedtegnet han sin strid med å forbli ren og god, til tross for jevnlig havne tilbake til hva han så på som en manns naturlige fordervelse.
Da Wigglesworth ble prest i kirken, ble snart beseiret med psykosomatisk forstyrrelse hvor han følte at han kunne gjøre alt, unntatt å holde preken. Hans forvirrende og skuffede menighet valgte å finne en erstatning for Wigglesworth, en navnløs predikat som kom til å underslå midler fra kirken. Deretter ble Wigglesworth gjeninnsatt og oppmuntret til å gjenoppta prestens plikter.
I sine dagbøker uttrykte han en overveldende følelse av underlegenhet. Først med hans nektelse å akseptere presidentskapet til Harvard grunnet hans manglende selvtillit, og på nytt da han giftet seg med sin kusine, ettersom han ifølge seg selv ikke var flink nok til å finne seg en annen kvinne. Likevel kom han til å gifte seg hele tre ganger: Mary Reyner i 1655, Martha Mudge i 1679 og Sybil (Avery) Spearhawk i 1691. En datter, Mercy Wigglesworth, ble født 21. februar 1655. Med sin andre hustru fikk han seks barn, inkludert Samuel Wigglesworth som ble født en gang rundt 1689. Hans yngste sønn som han fikk med sin tredje kone var presten Edward Wigglesworth (1693–1765) som fikk flere avkom med samme navn. Sønnen Samuel fikk tolv barn, inkludert en som også ble hetende Edward Wigglesworth (1741–1826) og som ble oberst i den amerikanske uavhengighetskrigen.
Pachysphinx

Utseende

Store (vingespenn 90 – 150 mm) og kraftige, vanligvis lysbrune svermere. Hodet er ganske lite med reduserte munndeler, antennene lange og fjærformede. Vingenes ytterkant er bølgete. Forvingene har et bredt, mørkere tverrbånd, bakvingene er hovedsakelig rosa. Larven er grønn med lyse skråstriper på sidene.

Levevis

Larvene lever på osp og poppel (Populus spp.) og på vier (Salix spp.). Som vanlig hos Smerinthinae tar ikke de voksne svermerne til seg næring.
Calcodes svenjae

Utseende

En middelsstor (25-51 millimeter), avlang, blank, svart hjortebille med brunrøde dekkvinger. Kroppen er nokså jevnbred og sylindrisk. Hannens forstørrede kjever er lange og slanke, hos store hanner vanligvis med en tann nær roten og en i spissen, mindre hanner kan ha tenner også lenger inne. Hodet er firkantet og bredt, meget tett og grovt punktert. Pronotum er mye bredere enn langt, avrundet firkantet med en butt tann midt på sidene, noe innsnevret bakerst. Dekkvingene er glinsende rødbrune. Beina er svarte.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sulawesi.
Titicacasjøen

Etymologi

Navnet Titicaca er uklart. Det har vært oversatt med «Den store pumas sjø», ettersom formen kan minne om en puma som jager en kanin.

Historie

Flere høykulturer har etterlatt seg spor i området, og de er langt eldre enn inkakulturen. Tiwanaku ved den bolivianske bredden blir betraktet som det mektigste, det svunne imperium, og fantes i perioden 400 f.Kr. til 1000 e. Kr.
Det sies at Soløya er stedet hvor inkaenes stamfedre ble skapt/født, søsken- og ekteparet Manco Capc og Mama Oclla. Den første av dem betraktes som den første inkakongen av i alt tretten.
På Titicacasjøen finner man de sivbåtene som Thor Heyerdahl brukte som modell da han bygget Ra-ferdenes flåter. Det sies at inkakulturens opprinnelse var ved Titicacasjøen. Sørøst for sjøen ligger Tiwanaku, restene etter en by som Aymaraene hadde. Denne er ennå ikke gravd opp mer enn bare litt.

Sivøyene

De kunstige sivøyene i Titicaca, Uros, er en stor turistattraksjon. De er laget av totorasiv. Sivene vokser rikelig ved bredden.
Øyene ble anlagt i inkatiden av indianere som ønsket å unnslippe fiender. Nå bor det stammer der som taler quechua og aymara.
Ifølge legenden hadde urosindianerne selv sort blod som hjalp dem med å overleve nettene på vannet og beskyttet dem mot drukningsdøden.

Turisme

Turisttrafikken står for hovedinntekten for befolkningen i området. Av den grunn ble det trange tider da terroristbevegelsen Sendero Luminoso herjet Peru i 1980-årene og 1990-årene og skremte bort turistene.
Nordiske rekorder i friidrett

Nordiske rekorder i friidrett.
Verdipapir

Verdipapir (engelsk: security) er en betegnelse for dokumenter som har økonomisk verdi, særlig dokumenter som representerer pengekrav – ihendehaverobligasjoner, pantobligasjoner, veksler og vekselobligasjoner – men også eksempelvis aksjer.
I Norge er det Verdipapirkontrollen som er myndigheten som foretar kontroll av fondsmegleres virksomhet, og av overholdelsen av bestemmelsene fattet i lov om verdipapirhandel av 19. juni 1997. Denne kontrollen er gitt Finanstilsynet av Finansdepartementet. I Norge er de viktigste typer av verdipapirer registreringspliktige i Verdipapirsentralen.
Gjermund Elgenes

Diskografi

I 1996 ga han ut EP-en Gjermund Elgenes EP. I 2003 fulgte han opp med EP-en A Lennon Melody. I 2012 ga han ut LIFE (is good enough).

Familie

Gjermund Elgenes er bror av Dance With a Strangers' vokalist Øivind Elgenes.
Matias Faldbakkens bibliografi

Matias Faldbakken (født 20. november 1973) er forfatter og billedkunstner. Han er sønn av forfatteren Knut Faldbakken og keramiker Gro Skåltveit og bror til filmregissør Stefan Faldbakken. Han ble født i Hobro, Danmark og vokste opp på Hamar. Nå bosatt i Oslo.
Faldbakken er utdannet billedkunstner fra Vestlandets Kunstakademi i Bergen (1994–98) og Staatliche Hochschule für Bildende Künste i Frankfurt am Main i Tyskland (1996–97). Denne bibliografien omhandler Faldbakken som forfatter og ikke kunstner. Den inneholder derfor kun verk der han har produsert tekst eller som omhandler hans forfatterskap eller person.
Luke Davids

2017

Davids deltok i det sørafrikanske U18-mesterskapet i 2017, og fikk der bronse på 100 meter og kom på fjerdeplass på 200 meter. Han deltok i Samveldelekene for ungdom 2017 i Nassau, og kom der på åttendeplass på 100 meter og femteplass på 200 meter. Han vant begge disse distansene i Tygerberg Summer Special-stevnet i Parow i Cape Town i desember.

2018

I det sørafrikanske U18-mesterskapet i 2018 vant han 100 meter, med ny personlig rekord på 10,31 sekunder, og han vant også 200 meter. Han vant 100 meter under Afrikanske ungdomsleker 2018, og fikk der sølv på 200 meter, bak Sulayman Touray fra Gambia.
Han vant 100 meter under Sommer-OL for ungdom 2018, der han løp på på 10,56 og 10,15 sekunder i de to løpene (sammenlagttid teller), men med 3,4 m/s medvind teller ikke tiden på 10,15 som personlig rekord.
Petermann Island

Petermann Island er en liten øy på vestkysten av Den antarktiske halvøy, beliggende rett sør for Booth Island og Lemaire Channel i Wilhelm Archipelago. Petermann Island er en to kilometer lang, lav avrundet øy som er hjemsted for verdens sørligste koloni av bøylepingviner. Det er også en stor forekomst av adeliepingviner her.
Øya ble oppdaget av en tysk ekspedisjon i 1873–74 som kalte den opp etter geografen August Petermann. Den franske antarktisekspedisjonen 1908–10 under ledelse av Jean-Baptiste Charcot benyttet en liten vik på sørøstsiden av øya som vinterhavn for sitt ekspedisjonsskip «Pourquoi-Pas?». Viken ble gitt navnet Port Circumcision fordi den ble oppdaget 1. januar 1909 (Jesu omskjæringsdag).
Rester av hyttene bygd av ekspedisjonen er ikke lenger synlig, men en steinvarde oppført på Megalestris Hill står fortsatt med en kopi av en blyplakett med mannskapsliste. Varden er oppført på listen over historiske steder og kulturminner i Antarktis og er beskyttet av bestemmelsene som er gitt i Antarktistraktaten.
På øya finnes også rester av en nødhytte bygget av Argentina i 1955 og et kors til minne om tre medlemmer av British Antarctic Survey som omkom i 1982 under et forsøk på å krysse havisen fra Faraday Station til Petermann Island.
Nekropolis (band)

Nekropolis er et postpunk-band som ble startet Oslo i mars 1982 av eksilgrekeren Zlat (gitar, synth, vokal, progr) og Math (vokal, synth) fra Oslo. Førstnevnte kom fra rockebandet Medusa og new wave-bandet Lumbago, mens Math hadde sin bakgrunn fra punkband som Squirms og postpunk-duoen LiK, i tillegg til flere fanzine-utgivelser.

Historie

Duen kalte seg først The New Europeans, men endret navnet til Nekropolis etter en linje på The Clash-sporet «Ghetto Defendant» fra Combat Rock (1982).
Sommeren og høsten '82 spilte Nekropolis inn det som skulle bli deres debutalbum i Zlats eget Weird Studios. Sounden deres var elektronisk og postmoderne, men inspirasjon fra etnisk musikk skinte også gjennom. Sammen med tekster som pekte på politiske temaer som Tyrkias invasjon av Kypros og andre sosiale tabuer som svarte skandinaver og vanskapte mennesker, skilte Nekropolis seg ut og bandet fikk mye oppmerksomhet og ros fra kritikere da albumet ble utgitt i november 1982.
Som duo gjorde de sin live-debut 17. september, sammen med Holy Toy, ved åpningen av nybygget til Statens kunstakademi. Men etter en håndfull konserter – eller multimedia-forestillinger på grunn av alle videoene og lysshow – for å promotere utgivelsen, flyttet Zlat tilbake til Hellas, hvor han ga ut ytterligere to album under sitt eget navn. Math startet det norrøne postpunkbandet Ym:Stammen som holdt det gående til 1999. 
Inspirert av et ønske fra Hommage Records om å gjenutgi debutalbumet på CD i 2009 bestemte Zlat og Math seg for å gjenforenes for en session ved Lollipop Studios i Thessaloniki, Hellas i juli 2009. I løpet av sommeren og høsten produserte de 14 nye spor, som ble utgitt på CD i februar 2010 på Likvidér Records. Vokalisten The Moron (ex-Betong Hysteria) deltok i studio som tredje medlem og medkomponist.
Bokstaveringsalfabet

Bokstaveringsalfabet, av og til misvisende omtalt som fonetisk alfabet, finnes i mange språkutgaver. Det har historisk eksistert mange ulike nasjonale bokstaveringsalfabeter, gjerne med utspring i å forhindre misforståelser over telefon og radiosamband: Støy og dårlig lydkvalitet kan gjøre det vanskelig å stave én og én bokstav på en tydelig måte.  Noen bokstaveringsalfabeter er så innarbeidet at de også brukes til daglig, for eksempel på bingo.
Etter flere års arbeide med å utarbeide et internasjonalt bokstaveringsalfabet som fungerte for mennesker med ulike morsmål, standardiserte i 1956 den internasjonale organisasjonen for sivil luftfart (ICAO) et internasjonalt alfabet i den form det fremstår i dag. Den internasjonale telekommunikasjonsunion (ITU) fulgte opp med et praktisk talt likt alfabet i 1959, og Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen (IMO) fulgte opp i 1965. Alfabetet fikk deretter militær anvendelse, og refereres ofte til som «NATOs fonetiske alfabet». Ordet fonetisk ble tatt i bruk for å skille det fra systemer basert på flagg eller morse, men systemet har ingenting med fonetikk å gjøre. De enkelte små forskjeller som finnes mellom anbefalingene, fremgår av tabellen under.
Grieg Arkitekter

Grieg Arkitekter er et av Norges eldste arkitektkontorer. Per Grieg startet sin arkitektvirksomhet i Bergen i 1922. Halfdan B. Grieg drev virksomheten videre frem til 1987. Andreas Grieg og Lorentz Grieg overtok virksomheten i 1987, og er idag kontorets eiere og ledere.
Per Grieg fikk Houens fonds diplom i 1961 for sitt arbeide med Sundt varemagasin i Bergen. Samme året fikk også Halfdan B. Grieg Houens fonds diplom for boliganlegget Strimmelen i Landåslien/Natlandsveien.
NæringsEiendom

NæringsEiendom er et annonsebasert fagblad om næringseiendom. Bladet utgis av NæringsEiendom AS og kommer med ti nummer i året. Det har en nettutgave som publiserer daglige nyheter fra eiendomsbransjen.
NæringsEiendom er medlem av Den Norske Fagpresses Forening. 
Bladet ble utgitt for første gang i 1991. Redaktør fra 2006 er Dag Jørgen Saltnes.