Per Sigurd Sodeland

Bakgrunn

Sodeland er sønn av Johanne Henrikke («Rikka»), født Trædal, og Ragnvald («Hans») Sodeland. Hans mor var fra Lærdal i Sogn og hans far var fra Mandal. Begge foreldrene var utdannet telegrafister. De flyttet til Kristiansand midt på 1920-tallet og rundt 1936/1937 ervervet foreldrene en tomt på Gimlevang hvor det ble bygget en tomannsbolig.
Mange sommerferier ble i barndoms- og ungdomstiden tilbrakt i Sogndal hvor hans morfar, Ludvig Trædal, var distrikts- og senere fylkeslege. Det er antakelig her hans interesse for legeyrket ble vakt. Sodeland var enebarn, men i Sogndal var han sammen med sine søskenbarn som han hadde tett kontakt med gjennom hele livet. De som var nærmest i alder, betraktet han som sine søsken. Han hadde en sterk tilknytning til Sogn, noe som kanskje kom sterkest frem når det gjaldt fotball: Han hadde problemer med hvem han skulle holde med når Start spilte mot Sogndal.
Da universitetet ble stengt under andre verdenskrig, reiste han til sin morfar i Sogn, der han meldte seg til tjeneste i hjemmefronten. Høsten 1944 satt han sammen med sin morfar og lyttet til BBC mens de skrev ned nyhetene på skrivemaskin. Med gjennomslag ble det laget kopier til den illegale avisen «Innspurten».
Sodeland traff sin kone, Anne Lise Finstad (født 27. april 1921 i Østre Aker, død 22. september 2002 i Kristiansand), i Det kristelige studentersamfunn i Oslo. De giftet seg på Hamar 17. desember 1949. De fikk tre barn: Sigurd (født 1950), Else (født 1952) og Ragnhild (født 1954).

Utdanning og yrkesliv

Sodeland ble cand.med. i Oslo 1949, tok diplom i Public Health ved London School of Hygiene and Tropical Medicine i 1962 og var spesialist i samfunnsmedisin.
Sodeland startet sin karriere i 1949 som kandidat ved sykehuset i Nordfjordeid. Fra 1950 til 1952 var han lege ved Dale psykiatriske sykehus i Rogaland. Fra 1952 til 1954 var han distriktslege i Aurskog i Akershus. Fra 1954 til 1959 var han distriktslege i Talvik i Finnmark. Fra 1959 til 1966 var han ansatt i Helsedirektoratet. Fra 1966 til 1974 var han stadslege i Kristiansand.
Fra 1974 inntil han gikk av med pensjon i 1991 var han fylkeslege i Vest-Agder.

Samfunnsengasjement og interesser

Sodeland var sterkt opptatt av samfunnet rundt seg, noe som kom tydelig frem både som byråkrat og i privatlivet. Han kombinerte rollen som korrekt byråkrat med faglig engasjement og omsorg. Særlig var han opptatt av kårene for de svakstilte i samfunnet og spesielt var han opptatt av forholdene for psykisk behandling og -omsorg. Hans hjertebarn var, i tillegg til den psykiske helsetjenesten, forebyggende helsearbeid, og da spesielt skolehelsetjenesten og omgivelseshygiene.
Sodeland ble nok oppfattet som litt «brysom» av lokale politikere og byråkrater, blant annet i forbindelse med problemer med avfallshåndteringen i Holskogen og lokaliseringen av nytt sentralsykehus for Vest-Agder.
Privat var Sodeland en lang tid aktiv i partiet Venstre, og ga flere innspill til partiets program, spesielt på miljøområdet. Da Venstre gikk inn for en meget liberal økonomisk politikk, blant annet med støtte til frihandel som han var sterk motstander av, brøt Sodeland med partiet og støttet siden Senterpartiet.
Sodeland var en aktiv motstander av EU (EF), og var en av meget få EF-motstandere som lyktes å få sine innlegg på trykk i Fædrelandsvennen før folkeavstemningen i 1972.
Da Sodeland ble pensjonist, tok han opp sin arkeologiske interesse, og ble opptatt av en steinoppstilling på Kalkheia naturområde i Kristiansand. Han mente den måtte være en dysse, den eldste form for steingrav i Norden. Han skrev en hel avhandling om dem, basert på historiske fakta og litteratur som omtaler lignende oppstillinger andre steder. Avhandlingen finnes nå blant annet via en lenke på UiAs nettsider.

Medlemskap og utmerkelser

Sodeland var medlem av Statens eldreråd og var æresmedlem i Røde Kors. Æresmedlemskapet fikk han for sitt arbeid med pasientvenntjenesten.
I 1991 fikk Sodeland Kongens fortjenstmedalje i gull.