Volvo Amazon

Årsmodell 1957

Motoren i den nye Volvo-modellen var en oppboret B4B fra PV 444 og ble kalt for B16. Sylindervolumet var på 1 583 cm³ med drivstoff fra av en Zenith 34 VN-forgasser og effekten lå på 60 hk DIN (66 hk SAE). Girkassen var en tre-trinns H6 med usynkronisert 1. gir. Topphastigheten ble oppgitt til 145 km/t.
Forstillingen stammet også fra PV, men var omkonstruert. Bærearmene var gummilagret, og kingboltene var erstattet av bærekuler.
Det helsveisede karosseriet var ikke helt problemfritt. Det rustet ganske lett, og hadde store problemer med vannlekkasjer. Siderutene gled gjerne ned av seg selv, og girstangen skranglet. Etter 250 produserte biler ble produksjonen stanset en kort periode mens produksjonsutstyret ble justert. Med dette ble barnesykdommene kurert.
Instrumentpanelet var polstret for øket indre sikkerhet, og hadde et liggende speedometer av sylindertypen som var ganske moderne på den tiden.
Så tidlig ble Amazon bare levert to-fargede kombinasjon med gråbeige; sort med gråbeige tak (49), gråbeige med sort tak (50), rød med gråbeige tak (51) og midnattsblå med gråbeige tak (54), samt helsorte biler (19).

Årsmodell 1958

Andre årsmodell Amazon fikk en helt ny, fire-trinns, helsynkronisert girkasse kalt M4, og på eksportmarkedene ble Sport-utgaven, Amazon 122S, introdusert.
Den tyske mopedprodusenten Kreidler satt på varemerkerettighetene til navnet «Amazon», og tillot ikke at Volvo kalte bilen for Amazon utenfor hjemlandets grenser. Derfor heter bilen egentlig Volvo 121 eller Volvo 122S avhengig av produksjon.
Sportmotoren B16B ytet 76 hk DIN (85 hk SAE). Økningen kommer først og fremst fra forgasserarrangementet med to horisontale SU H4, men også kamaksel og ventilfjærer er endret i forhold til standardutgaven. For Sport-utgaven lå topphastigheten på 160 km/t.

Årsmodell 1959

Amazon Sport ble først nå levert i hjemlandet Sverige. Den hadde såkalte duo-servo trommelbremser som ga en viss servovirkning og senket pedaltrykket noe. Systemet fungerte, men krevde hyppige ettersyn for å ikke trekke ujevnt.
Varmeapparatet ble forbedret, og Volvo innførte sikkerhetsbelter som standard som verdens første bilmodell. Festene til beltene var på plass på første årsmodell, men som andre bilprodusenter både tidligere og samtidige ble sikkerhetsbelter kun tilbudt som ekstrautstyr.
Det todelte koffertlokkhåndtaket ble samlet til ett som har en «flyprofil», med skiltbelysning på vingene og Volvo-emblemet som flykropp.
Olivengrønn lakk (56) blir nå tilbudt.

Årsmodell 1960

Ingen større endringer, se årsmodell 1958/1959.

Årsmodell 1961

En ny serie girkasser ble introdusert med fire alternativ; tre-trinns kassen M30, M40 med fire trinn og i tillegg et overdrive-alternativ til disse to; M31 og M41. Alle girkassene var fullsynkronisert, og overdrive-trinnet kunne legges inn og ut uten bruk av clutch. Overdrive ble kun levert på Sport, og 1961 er eneste årsmodell med M31-kassen.
1961 var også eneste årsmodellen med det halvautomatisk Saxomat-gir-/clutchsystemet.
Karosseriet ble endret noe, men det eneste som synes er kardangtunnelen som ble bredere for å gjøre plass til de større girkassene med overdrive.
Rød (46) og skiferblå (67) innføres i fargeprogrammet. Dette er siste årsmodell med to-fargede lakkalternativ.

Årsmodell 1962

1962 er den årsmodellen som gjennomgår de mest omfattende endringene, og den største av disse finnes under panseret.
Den helt nye motoren B18 har som navnet antyder et sylindervolum på 1,8 liter (1780 cm³), og er en helt ny konstruksjon. Veivakselen ble femlagert og topplokket har separate innsugningskanaler, to viktige forhold som muliggjør større effektuttak. Forgasserne var tilpasset det større sylindervolumet, men var som før en Zenith fallforgasser (Zenith 36 VN) og to horisontale SU (SU–HS6) til henholdsvis standard og Sport-utgaven. Effekten for motorene var 68 hk/DIN (75 hk/SAE) og 80 hk/DIN (90 hk/SAE).
Topphastigheten steg nå til 148 og 160 km/t for henholdsvis standard og Sport-utgavene.
Standardutgaven fikk versjonen B18A, mens Sport fikk B18D. B18B hadde høyest ytelse av dem alle og var reservert for P1800.
Bilen fikk nå 12V elektrisk anlegg og asymmetrisk nærlys. Forstillingsbjelken ble forsterket, og Sport ble utstyrt med skivebremser foran.
To nye karosserivarianter ble introdusert. Først av disse kom to-dørs sedan. Forsetene fikk vippbare rygger og baksetet ble litt bredere.
Senere stasjonsvognutgaven som fikk navnet Herregårdsvogn. For å få lasteromsgulvet så lavt som mulig ble bakakselen omkonstruert, bl.a. med fjæren plassert lavt bak akselen. Sedanvariantene beholdt den opprinnelige konstruksjonen.
Herregårdsvognen fikk også litt bredere felger på 4½" i motsetning til sedan som har 4" felgbredde. Bredere felger tillot også bredere dekk. Sedan hadde dekkdimensjonen 5,90x15" og hvit dekkside mens Herregårdsvogn fikk 6,40x15" uten hvit dekkside.
Grillen byttes ut med en ny type som har tynnere grillramme som gir større grillåpninger. Et nytt frontstykke følger med grillen. Den nye motoren blir markert med et «B18» emblem i grillen og en på koffertlokket. Herregårdsvognen får 221-emblem på forskjermene, men bare denne ene årsmodellen. På senere Herregårdsvogner står det 121, som det gjør på sedan.
Dette er siste årsmodell der dashbordstoppingen fortsetter utpå dørene. Speedometeret er gradert til 180 km/t i motsetning til B16s som er gradert til 160 km/t.
Nye farger for årsmodellen er; gråbeige (65), hjortebrun (72) og tåkegrønn (73). Dette er eneste årsmodell der gråbeige tilbys.

Årsmodell 1963

Sedan får nå tredelte baklys med gult blinklys øverst, rødt bremse/baklys i midten og hvitt ryggelys nederst. Herregårdsvogn fikk dette allerede på forrige årsmodell.
Dashbordstoppingen ble avrundet på sidene der de tidligere hadde fortsatt utpå dørene.
Bakpartiet på sedan-modellen ble forsterket for lettere å klare en påkjørsel bakfra.
Gråbeige utgår, og lakkfargene perlehvit (79) og grafittgrå (80) tilkommer.

Årsmodell 1964

I motorrommet er det ikke mye som skjer. Oljepåfyllingslokket flyttes i løpet av årsmodellen frem til fremkanten av ventildekselet.
Automatkassen BW35 tilkommer, og blir helhjertet omfavnet av de som savnet et helautomatiskt girkassealternativ.
Håndtaket på koffertlokket får nå sin endelige utforming. Tidligere hadde dette hatt en «flyprofil», men fikk nå en enklere og mer moderne stil.
Sedan får litt bredere dekk på 6,00x15" med en smal hvit stripe midt på dekksiden.
Instrumentpanelet fikk nye større varsellamper, og taktrekket er heretter laget av perforert skai mot tidligere i tekstil.
Hjortebrun og tåkegrønn utgår og gyllengul (84) og blågrønn (85) tilkommer. Dette er eneste årsmodell der blågrønn tilbys.

Årsmodell 1965

I motorrommet skiftes luftfilteret ut med et av «stekepanne»-type. Tidligere var luftfilteret delbart slik at filterinnsatsen kunne skiftes, men nå skiftes filter og hus som en enhet.
Skivebremser foran blir nå standard på samtlige varianter. Fra 1962 var dette kun standard på Sport-utgaven. Herregårdsvogn fikk i tillegg en bremseservo som forsterker bremsetrykket til skivene foran (men ikke på tromlene bak) og derav senkes pedaltrykket. Montering av servo deler den ene kretsen opp i to akselvise kretser. Denne servo ble også levert som ekstrautstyr til sedanvariantene.
For å bedre motstå rust ble kanaler og frontstykke galvanisert.
En ny grill innføres. Tidligere har denne vært sammensatt av flere deler, men er nå stanset/presset ut av ett stykke rustfritt stål.
Felgene som tidligere har hatt tette felgskjold, lakkert i bilens farge, er nå lakkert sølvgrå og har store ventilasjonshull. Dimensjonen er forøvrig den samme med 15x4" og 15x4½" til henholdsvis sedan og Herregårdsvogn.
De tidligere felgkapslene med en «V» på rød bunn blir nå erstattet med en «V» på en mindre sort bunn.
Skjermemblemene blir skiftet ut til et våpenskjoldaktig emblem med «121» på sort bunn, eller «122S» på sort og rød bunn for standard eller Sport-utgave. B18-emblemet i grill og koffertlokk tas bort, og et Volvo-emblem (jernsymbol) plasseres i venstre grillhalvdel.
Dekkdimensjonen er uendret, men sedan mister nå den hvite stripen i dekksiden.
Et helt nytt interiør ble innført på modellen. Volvo tok i bruk medisinsk ekspertise i utforming av de nye forstolene som ble anatomisk formet til føreren. Materialet var også nytt; en slitesterk skaivariant som inngikk i hele interiøret, også baksete og dør/sidepaneler.
En etterlengtet nyhet var også den kanalen som fører varmluft til baksetepassasjerene.
Blågrønn utgår fra fargesortimentet, og blåfargene lyseblå (89) og mørkeblå (90) tilkommer.

Årsmodell 1966

Topplokkpakningen blir tynnere, dette gir øket kompresjon og høyere effekt. For B18A ble dette forbigått i stillhet, men for B18D steg effekten til 86 hk/DIN (95 hk/SAE).
Alle smørenipler i forstillingen og drivlinje ble utelatt da alle ledd var permanentsmurt, og trengte således ikke vedlikehold i levetiden.
Bakbremsene får en trykkreduksjonsventil som skal forhindre at bakhjulene låser seg før forhjulene ved kraftig bremsing.
122S var tidlig ute med overgang fra diagonal- til radialdekk som var under utvikling. De nye høyhastighetsdekkene hadde dimensjonen 165 S15.
Vindusspylermunnstykkene ble samlet til en enhet og flyttet fra underkant av frontruten frem til panseret. Munnstykket var fortsatt laget av metall.
Amazon Favoritt ble introdusert denne årsmodell. Dette er en to-dørs sedan i litt enklere utførelse; endel krom er plukket av, samt solskjerm og kurvehåndtak på passasjersiden. Bilen leveres kun med M30 girkasse. Modellen er ment som et rimelig alternativ som skulle fange opp tidligere PV-eiere, da den rimeligere PV’n ikke lenger var i produksjon.
Gyllengul (84) utgår og Lysegrønn (91) tilkommer i fargeutvalget.

Årsmodell 1967

Motorrommet inneholdt en god del nyheter. Kjølesystemet var nå lukket med ekspansjonstank og B18D (Sport) fikk positiv veivhusventilasjon.
Mest iøynefallende var endringene på sug og eksossiden. B18A fikk ny horisontal forgasser; Zenith Stromberg 175 CD-2 (CD-2 S). Forgasseren medførte også nye manifolder. Eksosmanifolden og den fremre meteren av eksosrøret var doble. Kombinasjonen av forgasser og ny innsugs og eksosmanifold resulterte i at effekten steg til 75 hk/DIN (85 hk/SAE) og 90 hk/DIN (100 hk SAE).
Sport fikk bremseservo som standardutstyr.
Alle sedanvarianter fikk nå samme dekk som 122S fikk året før; 165 S15. Herregårdsvogn beholdt diagonaldekkene på 6,40x15".
Fronten fikk en ansiktsløftning. Ny grill med tre, doble stolper mot tidligere tre enkle. «VOLVO»-bokstavene på panseret skiftet nå farge fra gull til sølv.
Bakakselen fikk nye momentarmer som skulle fange opp og holde igjen motorens stadig stigende dreiemoment. De nye momentarmene var langt mindre utsatt for rust.
Den store nyheten for året het Volvo 123GT. Dette var toppmodellen av Amazon, utstyrt med motoren fra P1800; B18B på 96 hk/DIN (115 hk/SAE). Motoren var egentlig den samme som hadde sittet i P1800 tre år tidligere for 67-modellen av P1800 yter 103 hk/DIN.
123GT hadde en rikholdig utstyrspakke som gjorde den svært ettertraktet blant Amazon-eiere. Sport kunne ikke leveres med overdrive lenger, så om man ville ha M41 var 123 GT eneste alternativ. 123 GT hadde dekk med dimensjonen 165 SR15 på 4" felger (aldri 5½").
1967 var siste årsmodell med firedørs sedan. Tilbake var nå todørs sedan og Herregårdsvogn. 1967 var også tredje og siste år med Favoritt-varianten.
Lyseblå (89) og mørkeblå (90) utgår og erstattes av lyseblå (95) og mørkeblå (96). Grafittgrå utgår fra fargeutvalget og mørkegrønn (94) tilkommer. 1967 er også siste årsmodell som sort kan leveres, men sort blir unntaksvis levert helt opp til 1970. Med introduksjon av 123 GT kom også en spesiell GT-farge kalt stålblå metallic (102) som bare kunne leveres på 123GT denne årsmodellen.

Årsmodell 1968

Teknisk skjer det svært lite på denne årsmodellen. Sport får samme motor som 123 GT; B18B på 96 hk/DIN (115 hk/SAE).
Som sistemann fikk nå også basisutførelsen; Special, montert bremseservo som standard.
Utvendig erstattes nå vindusspylermunnstykket av et strømlinjeformet av et plastmateriale.
Interiørmessig fikk Amazon delt rattstamme som ikke ble trykket inn i kupeen ved en frontkollisjon, og nytt ratt med fire eiker. Hele interiøret fikk en gjennomgang med tanke på sikkerhet og som resultat av dette ble innvendig speil, varmeapparathendler og vindussveivknott skiftet ut. Vindusviskerarmer og innvendig frontruteramme er nå antirefleksbehandlet.
Tidligere måtte korsryggstøtten justeres med en skrutrekker, men denne kunne nå justeres med et ratt.
Stålgrå metallic var ikke lenger tilgjengelig på 123 GT og lysegrønn utgikk fra fargeutvalget. Imidlertid tilkommer lysegul (97).

Årsmodell 1969

Den store nyheten dette året het B20. B18 ble videreutviklet og fikk litt større sylindervolum (1986 cm³). Sammen med endringer i ventilstørrelsene og tilpassing av forgasserne (nå Stromberg 175 CD-2 SE og SU HS6) steg ytelsen nå til 82 hk/DIN (90 hk/SAE) og 100 hk/DIN (118 hk/SAE) for hhv. Special og Sport. Selv om ytelsen steg minimalt var økningen i dreiemoment merkbar. Vekselstrømsdynamoen som 123 GT ble utstyrt med et par å i forveien ble standard på B20-motoren. Motorens forbrenningsluft er heretter forvarmet og termostatstyrt.
Den andre store nyheten på 69-modellen var bremsesystemet som var arvet fra 140-serien. Dette delte kretsene inn i to triangelkretser som beholdt 80% av bremsekraften ved bortfall av en krets. I motsetning til 140 har Amazon fortsatt beholdt trommelbremsene bak.
Rasjonalisering har gjort sitt inntog, og billigversjonen Favoritt er ikke lenger med i modellprogrammet. 123 GT er heller ikke offisielt med, men et fåtall B20 blir levert i GT-utførelse. Amazon kunne ikke leveres med automatkassen BW35, men den inngikk imidlertid i 140-programmet.
Eksteriørmessig er også Amazon B20 litt forenklet. Kromlisten langs takrenner og på panseret ble tatt bort. Volvo-emblemet i grillen ble erstattet med en B20-emblem. Andre forenklinger gikk på å ta bort ventilasjonsrutene bak og støtfangerhorn foran. Forslaget om å ta bort de fremre støtfangerhornene ble heldigvis trukket tilbake, men de første 69-modellene fikk ventilasjonsruter som ikke kunne åpnes. Åpningsbare ruter ble gjeninnført etter kort tid etter press fra kundene.
Interiøret fikk også smake sparekniven der bl.a. dørpanelene mistet de praktiske lommene, og hattehyllen fikk en enklere papputførelse.
1969-modellen er den siste der Herregårdsvogn inngår i modellprogrammet.
Perlehvit og lyseblå utgår fra fargeprogrammet, og inn kommer californiahvit (42) og mellomblå (99). Californiahvit ble en kort periode levert på et fåtall biler på eksport som 60-, 61- og 62-modeller.

Årsmodell 1970

Ikke siden B16-bilene har skillet mellom to årsmodeller vært mindre. Det eneste som skiller 69- og 70-modellen fra hverandre er innføring av nakkestøtter som standard på sistnevnte. Tilbake som eneste karosserivariant er bare todørs sedan.
Eneste forandring i fargeutvalget er at lysegul utgår.