Sluttspill (sjakk)

I sjakk er sluttspill et stadium av spillet hvor det er få offiserer, dvs. brikker som ikke er bønder, igjen. Noe klart skille mellom midtspill og sluttspill finnes imidlertid ikke. Prinsippene som spillere går etter i sluttspill er imidlertid annerledes enn i midtspill og gir denne fasen en annen karakter.
Omtrent alle sluttspill med mindre en fem gjenværende brikker har blitt fullt ut utanalysert av datamaskiner, og databaser er i stand til å spille disse svært reduserte sluttspillene perfekt.

Mål

Som regel er det ikke nok brikker igjen til å sette inn et direkte matt-angrep mot kongen, så målet er gjerne å skaffe seg en materiell overvekt ved å få til en bondeforvandling. Det reduserte materiellet gjør også at kongene kan bli brukt mer aktivt. I midtspillet er kongene utsatte mål som må holdes beskyttet, men i sluttspillet vil begge parter gjerne forsøke å bruke kongens slagkraft, derfor et av rådene i Reuben Fines Basic Chess Endings, «Kongen er en kampbrikke, bruk den!».
Den underlegne part vil ofte prøve å skape en stilling som motstanderen ikke kan bryte gjennom. Til dette er det ofte gunstig å få fjernet alle bøndene på den ene siden av brettet, slik at man kun må forsvare seg på en front. Den overlegne part vil derfor ofte prøve å unngå dette.

Forskjellige typer sluttspill

Karakteren i sluttspillene blir påvirket av gjenværende offiserer.
Bondesluttspill oppstår når det foruten kongene bare er bønder igjen på brettet. Viktige temaer i slike sluttspill er kampen for å få sin egen konge inn bak motstanderens bønder, eller hindre motstanderens konge i å gjøre det samme. Uten offiserer kan det bli mangel på ventetrekk, så trekktvang kan bli et tema.
Tårnsluttspill, med et tårn igjen på hver side er det aller vanligste sluttspillet. Tårn blir gjerne stående i kroken et stykke ut i partiet og blir derfor ikke byttet av like ofte som andre brikker. I tårnsluttspill er det gjerne viktig å holde tårnet aktivt, selv om det skulle bety at en bonde må ofres. Tårnene prøver gjerne å enten dekke sine egne fribønder, eller angripe motstanderens fribønder, bakfra.
Løpersluttspill kommer i to varianter. Løpersluttspill med likefarvede løpere betyr at begge spillerne har en løper igjen, og at de går på samme farve. Her er det oftest en fordel at bøndene ikke står på samme farve som løperen går på, fordi den da hemmes av egne bønder og er tvunget til å forsvare dem. Løpersluttspill med ulikefarvede løpere betyr at den ene løperen går på hvite felt, mens motstanderens løper går på svarte felt. Disse er beryktede for sin tendens til å ende med remis. Den svakere part har ofte god kontroll på feltene av sin løpers farge, og kan benytte seg av dette faktum til å sette opp et passivt forsvar det er umulig å komme igjennom. Derfor er slike sluttspill med en, to eller til og med tre bønder mindre ofte mulig å holde til remis.
Springersluttspill, med en springer igjen på hver side er preget av at de gjenværende brikkene ikke kan bevege seg spesielt fort, og regneferdigheter i om springerene klarer å angripe motstanderens bønder blir et viktig tema.
Springer-mot-løpersluttspill, der den ene har en løper og den andre en springer, blir påvirket av hvor godt offiserene står. Løpere er gjerne bedre i stillinger der det er bønder igjen på begge fløyene av brettet, siden dens lange rekkevidde kan gi støtte på to kanter. Springerene har en fordel hvis alle bøndene er igjen på den ene siden, på grunn av dens evne til å gå til alle felt mens løperens lange rekkevidde blir av mindre betydning.
Dronningsluttspill, der dronningene er igjen, kan oppstå ved at de opprinnelige dronningen overlever til sluttspillet, eller fra et bondesluttspill ved at begge spillerne får en bonde frem til forvandling. Slike sluttspill kan ofte bli svært lange på grunn av at den svakere part vil prøve å bruke sin dronning til å sjakke motstanderens konge og dermed forstyrre forsøkene på å komme videre. I Chess Curiosities av Tim Krabbé, har forfatteren viet et kapittel til tabber gjort i dronningsluttspill, ofte forårasket av tretthet.