Salme 8

Salme 8 er en av salmene i Salmenes bok i Det gamle testamente. Den regnes å være en typisk lovsang. Den beskriver Gud som skaper og mennesket som «lite ringere enn Gud». Salmen har trekk som minner om visdomsteologi, og utsagnene om mennesket kan man karakterisere som et innsettelsesformular. Salme 8 benyttes ofte når man skal redegjøre for et jødisk-kristent menneskesyn.

Bakgrunn og tilblivelse

Sentrale deler av innholdet i Salmenes bok har etter de fleste forskeres oppfatning blitt til med bakgrunn i gudstjenestelivet ved tempelet i Jerusalem, og mange av dem stammer fra tradisjoner som også er knyttet til andre helligsteder i Israel og den øvrige nære orient. Man kjenner slike gudstjenestetekster både fra Egypt, Babylon og Syria. Det er ofte vanskelig å plassere salmene historisk ut fra innholdet i tekstene, fordi tekstene gjerne uttrykker seg i nokså generelt språk. I salmeoverskriften står det «En Davidssalme», eller «Av David», men det er bred enighet blant forskere om at disse overskriftene er noe av det siste som kom til i Salmenes bok, for å relatere tekstene til David-karakteren i fortellingsstoffet i Samuelsbøkene. Dette tenker man at ble gjort for å tilpasse salmene til den nye plass i livet de fikk i synagogen – der de ble lesetekster heller enn kulttekster, og trengte da en narrativ ramme for å stimulere lesernes fantasi.
Flere forskere mener at Salme 8 er en relativt ung salme i sin nåværende form, og grunnene til å mene det ligger i at teksten synes å være avhengig av 1 Mos 1:26f og fordi enkelte av termene i salmen utelukkende finnes i tekster som med stor grad av sikkerhet dateres seint - f. eks. «vår Herre» (אֲדֹנֵינו) (Neh. 10:30; Sal 135:5; 147:5). Sigmund Mowinckel hevder også at den lange sammenhengende tanken som går fra 3 til 9, gir denne teksten preg av å være mer reflekterende enn de eldste tekstene. Han mener likevel at teksten går tilbake til kongetiden, og at den ble brukt i forbindelse med nyttårsfeiringen. Dette knytter han til den tekniske betegnelsen i overskriften «På gittiten» (עַל-הַגִּתִּית), som ifølge ham kanskje handler om gatitten Obed-Edoms hus i 2 Sam 6:12. Teksten i 2 Sam 6:12 blir regnet som en av de viktigste av de forskere som forsøker å tegne et bilde av en nyttårsprosesjon. Mowinckel nevner forøvrig på samme side at «gittiten» godt også kan være et instrument – en «gatittisk lyre». Bak Sigmund Mowinckels datering synes det å være lite substansiell argumentasjon, så man bør sannsynligvis tenke at salmen er blitt til i ettereksilsk tid, selv om vesentlige momenter gjerne likevel kan være langt eldre.

Form

2.1 Oppbygning

Salme 8 regnes blant hymnene i Det gamle testamentet – dvs. tekster som er brukt og skrevet som lovsanger til Gud. Det typiske for slike salmer er at de uttrykker sin opplevelse av Guds storhet, hans skapermakt og tilliten til hans frelse. Den tyske forskeren Hermann Gunkel innførte den såkalte formkritisk eller sjangerkritiske metode, som især ble benyttet på 1 Mosebok og Salmene. Han plasserte Salme 8 blant hymnene. Særlig vers 2 og 4, men også vers 3 inneholder typiske lovsangsmomenter. Man kan si at påstanden om menneskets stilling som herre over skaperverket i vers 5–9 også er en form for lovprisning av Herrens underfulle gjerninger – nemlig at han lar menneskebarnet være Herre over alt det skapte, og at det skapte er så mangfoldig at det angår selv fiskene som går sine stier under havet til den andre siden.

Virkningshistorie

4.1 Det nye testamente

Salme 8 er sitert flere ganger i Det nye testamente. Mest fremtredende er Matt 21:16, hvor overprestene og de skriftlærde ønsker å stoppe barna fra å rope «Hosianna» til Jesus, men Jesus svarer: «Fra småbarns og spedbarns munn har du latt lovsang lyde!» De skriftlærde blir satt i motsetning til småbarna hos Matteus. De representerer ydmykhet og sannhet, imens overprestene og de skriftlærde representerer hovmod og intriger. Salmen siteres også i forbindelse med spørsmål om Jesu oppstandelse (1 Kor 15:27; Ef 1:22; Heb 2:6–8). Her relateres dette herredømmet til Jesus primært, men den Kristusmystikken vi finner i 1 Kor 15 innebærer at dette herredømmet i Kristus også tilhører mennesket, og i Hebreerbrevsteksten understrekes det at, Kristi gir mennesket dette herredømmet i den nye verden.
4.2 I den etiske debatt

Sammen med skapelsestekster og visdomstekster er Salme 8 en av de tekstene i Det gamle testamente som definerer mennesket. Derfor har den gjennom hele kirkens historie vært fremme i etisk debatt i forbindelse med spørsmål om slavehold, barneutsettelse, fengselsforhold, provosert abort, miljøvern og mer. Også motivet at barns utsagn gir kunnskaper som de voksne ikke er mottagelige for har spilt en rolle i europeisk kultur.

Konklusjon

Salme 8 er en hymne der hovedtemaet er at mennesket, tross sin tilsynelatende ubetydelighet, er skapt guddommelig som herre over skaperverket. Salmen proklamerer denne oppgaven som et embete, og synes derfor å være del av en innsettelsesseremoni. To forslag til slike seremonier er [1] en navngivningsseremoni/omskjærelse og [2] en nyttårsfest. Innholdet i salmen vil kunne oppleves som naturlig i begge disse situasjonene. Salmen har videre særlig hatt betydning i jødisk og kristen forståelse av forholdet mellom Gud, mennesket og skaperverket.