google/wiki40b huggingface dataset:
Manchester Locomotive Works

Manchester Locomotive Works var en amerikansk lokomotivfabrikk og maskinverksted i Manchester, New Hampshire som ble grunnlagt i 1853 av Aretas Blood og Oliver W. Bayley. Til å begynne med bygde verkstedet maskiner til tekstilindustrien og stasjonære dampmaskiner. I 1855 ble det første lokomotivet overlevert. Fra 1877 og til nedleggelsen produserte fabrikken Amoskeag dampdrevne brannvogner. I 1901 ble Manchester Locomotive Works med i en stor-fusjonen sammen med 7 andre lokomotivfabrikker og dannet American Locomotive Company (Alco). I 1913 ble lokomotiv-fabrikken stengt og nedlagt etter å ha bygd omtrent 1 800 lokomotiver.

Starten

7. september 1853 grunnla Aretas Blood og Oliver W. Bayley Firmaet Bayley, Blood & Company med formål å bygge maskineri for tekstilindustrien, dampmaskiner og lokomotiver. De startet i et verksted som lå i Mechanics' Row og som ble kalt Vulcan Works (ingen forbindelse med Vulcan Locomotive Works i Pennsylvania). Våren 1854 ble et nybygg påbegynt ved Canal Street lenger nord, og på sensommeren sto det klart til bruk. Høsten 1854 ble selskapet omgjort til aksjeselskap med aksjekapital på 100 000 dollar, og navnet ble endret til Manchester Locomotive Works. Oliver W. Bayley var daglig leder («agent»), og John A. Burnham fra Boston var president. Lokomotivbyggingen startet høsten 1854, og 24. mars året etter ble «Cossak» - det første lokomotivet - overlevert Central Military Tract Railroad. Før året var omme var ytterligere 22 lokomotiver overlevert. I 1871 passerte årsproduksjonen for første gang 100 da 107 ble ferdigstilt. I 1873 bygde fabrikken 112 lokomotiver hvorav 50 var for Grand Trunk Railway som konverterte linjene sine til normalspor. Den årlige produksjonskapasiteten var nå på omtrent 180 lokomotiver, og bedriften hadde 680 ansatte. Etter finanskrisen i 1873 ble produksjonen i 1874 mer enn halvert i forhold til foregående år, og årsproduksjon på over 100 ble ikke oppnådd igjen før i 1881.

Brannvogner

I 1877 kjøpte Manchester Locomotive Works brannvogn-avdelingen til nabo-bedriften Amoskeag Manufacturing Company. Disse brannvognene var til å begynne med hestetrukket der dampmaskinen kun drev vannpumpen. I 1872 kunne selskapet også tilby selvdrevne brannvogner. Amoskeags brannvogner hadde siden 1859 opparbeidet seg et rykte som kvalitetsprodukt, og merkenavnet ble derfor beholdt etter oppkjøpet - også etter Alco-fusjonen. Manchester Locomotive Works fortsatte å viderutvikle og forbedre konseptet, både de hestetrukne og de selvdrevne modellene. Omkring 400 Amoskeag brannvogner ble bygd av Manchester Locomotive Works frem til nedleggelsen i 1913.
Fristaden Danzig

1809–1814

Dette skjedde første gang under Napoleonskrigene da byen var okkupert av Frankrike. Napoleon erklærte byen og den nærmeste omegnen som Fristaden Danzig 9. september 1809. Dette området var helt og holdent tidligere prøyssisk område. Etter Napoleons mislykkede angrep og felttog i Russland vinteren 1812 frigjorde tsarens armé Danzig i 1813, og året etter ble byen etter Wienerkongressen gjenforent med Preussen.
Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv

Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv er et begrep knyttet til aktivt vern av immateriell kultur, og er et tema som for alvor ble satt på den politiske dagsorden med Unesco-konvensjonen av 17. oktober 2003.
Den immaterielle kulturen har av sin egenart fortonet seg som usynlig versus den materielle, men ble gjennom Unesco gjort til et spesielt hovedsatsingsområde. I globalt perspektiv er immateriell kulturarv ikke bare viet oppmerksomhet, men også atskillige bekymringer mht. til alle muntlige kulturtradisjoner og kulturelle kunnskaper som daglig forsvinner fra det menneskelige repertoar.
Papilio polytes

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. 
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.  Larven lever som plantespiser. 
Papilio polytes tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Danmarks politiske system

Grunnloven

Danmarks Riges Grundlov blei underskrevet i sin opprinnelige form den 5. juni 1849 av Frederik 7. Denne datoen markerte dermed overgangen fra enevelde til konstitusjonelt monarki. Seinere har grunnloven blitt endra flere ganger, blant annet i 1953, da man blant annet fikk kodifisert gjeldende parlamentarisk praksis. Samtidig blei Danmarks overhus, Landstinget, avskaffa.

Statsoverhode

Danmark er et konstitusjonelt monarki. Siden 1973 har dronning Margrethe 2. vært statsoverhode. Monarkiet går i arv i henhold til arvefølgen.

Danmarks regjering

Etter grunnloven velger monarken sjøl sine statsråder. Men i henhold til den samme grunnloven kan ingen regjering uten basis i Folketinget overleve lenge. Siden Danmark har et parlamentarisk system, så står regjeringa ansvarlig ovenfor Folketinget. Ifølge grunnloven kan ingen regjering overleve med et direkte flertall i mot seg. Det er forøvrig interessant å merke seg at det ikke er noe krav om at regjeringa skal ha et direkte flertall bak seg, kun at flertallet ikke direkte går i mot regjeringa. Dette muliggjør, i likhet med i Norge, mindretallsregjeringer som søker støtte fra sak til sak.

Folketinget

Folketinget består av 179 medlemmer (mandater) (inkludert to fra Færøyene og to fra Grønland). Medlemmene velges fra 19 valgkretser for en periode på fire år.
Folketingets arbeid ledes av Folketingets presidium, som foruten formannen, som velges ved hver folketingssamlings begynnelse, består av inntil fire nestformenn.
Etter et valg danner et eller flere partier regjering, og Folketingets komiteer konstituerer seg. Alle Folketingets medlemmer kan stille lovforslag, som deretter behandles dels i Folketingssalen (hvor førstebehandling, andrebehandling og tredjebehandling finner sted) og dels i komiteene.
Samtidig med at det i 1915 ble innført allmenn stemmerett for både kvinner og menn innførte man også forholdstallsvalg. Fra 2006 fordeles de 135 kretsmandatene etter d'Hondts metode, mens de øvrige 40 fordeles mellom landsdelene etter St. Laguës metode, men innen landsdelen etter "den danske metoden" med delingstall 1,4,7,10 osv. Kombinert med utjevningsmandater og en lav sperregrense, gir valgordninga et høyt samsvar mellom velgeroppslutning og andel mandater.
Baynard's Castle

Baynard's Castle var et slott og kongelig palass i London. Det lå i det sørvestlige hjørnet av City of London fra normannernes erobring på midten av 1000-tallet, som var en enkel normannisk festning bygget av Ralph Baynard, og som ble revet av kong Johan av England i 1213. Den andre var et middelalderpalass bygget i kort avstand til sørøst som sto helt til det ble ødelagt i den store bybrannen i 1666. Navnet skal komme fra den første byggherren Ralph Baynard. I henhold til historikeren Walter Besant (1836-1901), «Det var intet hus i London som var mer interessant enn dette.»
Slottet hadde en strategisk posisjon ved bredden av Themsen, på stedet hvor bymuren gikk ned til elven ved Fleet og Fleet Tower. I dag står Barynard House på samme sted. Bygningen eies av British Telecom, og ansatte omtaler den som Castle Baynard. Blackfriars stasjon ligger rett ved.
Det er ingenting igjen av bygningen, men den kan ses på eldre avbildninger av byen. Navnet er bevart i Castle Baynard Street, rett sør for Queen Victoria Street.
Deler av handlingen i William Shakespeares stykke Richard III foregikk i slottet.
Kapitalstruktur

Kapitalstruktur er sammensetningen av kapitalinstrumenter som finansierer en organisasjons eiendeler. En organisasjon er i hovedsak finansiert av en blanding av egenkapital og gjeld, også kalt passiva (engelsk: liabilities). Disse kan igjen bestå av flere typer spesifikke kapitalinstrumenter. Noen organisasjoner bruker også hybridkapital som kapital. Dette er kapital som har egenskaper som gjør at de deler egenskaper til egenkapital og gjeld og følgelig er vanskelig å plassere under den ene eller den andre.
Kapitalstrukturen fremstilles i absolutte verdier i en organisasjons balanse. Men for å kunne sammenligne med andre og med tidligere år så brukes ofte forholdstall. Flere forholdstall brukes, men de mest brukte er soliditet og gjeldsgrad og fremmedkapital/egenkapital forholdet.
I Norge bokføres kapitalstrukturposter i kontoklasse 2 i henhold til den frivillige standardiserte kontoplanen NS 4102.
Amniocentese

Amniocentese, kalt fostervannsprøve, er en undersøkelse der en lang nål stikkes gjennom mavehuden og livmorveggen under ultralydveiledning. Det blir tatt ut litt fostervann som også inneholder enkelte celler fra fosteret.
Prøven blir gjerne utført på gravide kvinner med relativt høy alder i forhold til graviditet, gjerne over ca. 36 år. Man gransker fostervæsken og cellenes kromosomer for å kunne oppdage sykdomer som for eksempel: kromosomfeil, spesielt Downs syndrom og ryggmargsbrokk eller arvelige sykdommer.
Ved kartlegging av kromosomene blir kjønnet bestemt. Denne prøven tas helst i 15. og 16. uke. Siden 2005 har det vært mulig å få utført dobbeltest i Norge som et alternativ til fostervannsprøve. Selv om en fostervannsprøve gir et mer korrekt svar, er fordelen ved dobbeltesten at den kan tas tidligere og at den ikke medfører noen risiko for fosteret. Dobbelttesten kan utføres fra uke 8 og fram til før uke 14.
Ved funn av alvorlig sykdom er det aktuelt å søke om provosert abort/ svangerskapsavbrudd.
Handöl

Handöl er et svensk småsted ved foten av fjellet Snasahögarna i vestre Jämtland. 
Handöl er mest kjent for sitt klebersteinsbrudd, og for at restene av Armfeldts karolinerarmé kom til den lille byen etter sin dødsmarsj fra Trondheim over fjellet på nyåret 1719. Det antas at ca. 3 000 av 5 800 mann mistet livet i kulden og snøen. Over hendelsen ble det reist en minnesstein i 1910.
I Handöl ligger også Ånnsjöns fågelstation, der man siden 1988 har studert fugelepopulasjonen rundt Ånnsjön og i de omkringliggende fjellområdene. Dessuten finner man Handöls kapell.
Timilpan

Timilpan er en kommune nordvest i den meksikanske delstaten México. I 2010 var innbyggertallet på 15 391. Kommunens areal er på 179,82 km². Administrasjonssentrum er San Andrés Timilpan.
Det syttende Fantomet

Det syttende Fantomet (født 1852, død 1889) var i tegneserien Fantomet den syttende personen som svor Hodeskalleeden. Han hadde en tvillingsøster, Julie Walker (født 1852, død ?) som ved flere anledninger vikarierte for sin bror i rollen som Fantomet. Det syttende Fantomet sverget Hodeskalleeden i 1869. Han møtte samme år piratdronningen Kate Sommerset og fikk barn med henne.
Det syttende Fantomet giftet seg med kvekeren Mary Stillwell i 1871 og ble i den anledning det andre Fantom som ikke giftet seg ved Hodeskallegrotten. Paret fikk samme år en sønn, Kit, som senere skulle bli det attende Fantomet.
Alvedanser

Alvedanser er en norsk duo som består av vokalisten Espen Rueness og pianisten Lars Dybvik. Bandet opptrådte for første gang på norsk scene på slutten av 1980-tallet under navnet «RuenessDybvik». De spilte blant annet på festivalen NOVA 90 sammen med band som Turboneger og Astroburger. Alvedanser er fortsatt å se på norske scener, og ventes å utgi en ny singel høsten 2011. 
På innspillingene har de med seg en rekke artister, som Haddy Njie, Anne Máddji Heatta (Maddji), Peder Simonsen og Glenn Erik Haugland.
Tromsø kommunes kulturpris

Tromsø kommunes øvrige priser

Tromsø kommunes hederspris
Tromsø kommunes kulturvernpris
Tromsø kommunes idrettspris
Tromsø kommunes likestillingspris
Dynodorcus grandis

Utseende

En stor og kraftig (hannen 35-83 millimeter), halvblank, svart hjortebille. Den har en noe mer langstrakt kroppsform enn beslektede arter. Hannens kjever (mandibler) er sterkt forstørrede, krumme, med en kraftig tann på oversiden noe innenfor midten. Hunnen er mye mindre og har ikke forstørrede kjever.

Levevis

Larvene utvikler seg i morken ved, utviklingen tar gjerne flere år. Hos denne arten legger hunnene egg i nokså harde, døde stammer ved hvitråte. De voksne billene er aktive flygere, hannene kjemper om hunnene ved hjelp av de forstørrede kjevene.

Utbredelse

Arten er kjent fra det nordøstlige India og Laos.
Sagridola

Utseende

Middelsstore, nokså kraftige, svarte trebukker med gule eller hvitaktige tegninger. Slekten ligner sterkt på visse blomsterbukker (Lepturinae). Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen, sagtakkede. Hodet er fremstrakt, noe snuteformet forlenget, med utstående fasettøyne. Pronotum er nesten sylindrisk, lengre enn bredt, litt smalere forover, svart med guie flekker. Dekkvingene er kraftig avsmalnende bakover, ender i to tenner, kraftig sprikende i midten bak. Beina er kraftige, særlig bakbeina som har kraftig fortykkede lår og krumme legger.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar.
Valentin Vilhelm Hartvig Huitfeldt

Karriere

Han var sønn av general Henrik Jørgen Huitfeldt og Birgitte Christine Kaas. I motsetning til sin far tjenestegjorde Huitfeldt ved flere regimenter. Han begynte sin løpebane som fenrik ved Det Gevorbne Infanteriregiment i 1736, og ble året etter sekondløytnant ved dette. Fra 1739 tjenstegjorde han ved Livgarden til Fods i København. I 1744 ble han kaptein ved 2. Smålenske Nationale Regiment, og i 1749 igjen forflyttet til København. I 1753 fikk han majors grad ved Det Gevorbne Infanteriregiment og ble i 1759 oberstløytnant ved samme regiment. I 1761 ble han sekond-oberstløytnant ved sin fars gamle avdeling, 1. Smålenske Infanteriregiment. I 1765 ble han virkelig oberstløytnant, og i 1769 oberst og sjef for 1. Bergenhuske Nationale Infanteriregiment. Samtidig ble han også kammerherre. I 1772 ble han forflyttet til 2. Akershuske Infanteriregiment og fikk i 1777 generalmajors grad. I 1782 ble Huitfeldt hvit ridder.
Huitfeldt nøt anseelse som en dyktig og ærekjær offiser. I 1764 uttalte hans daværende regimentssjef, generalmajor Claus Jørgen Schnell, om ham: "Sein Vater ist Generallieutnant und Chef des Isten Smaalehnsehen Regiments gewesen. 1st von Persohn beherzt, munter und dabey faeil. Seine Conduite ist bedaehtsam und zu reehter Zeit resolvirt. Er liebet den Dienst und ist zu denselben vollkommen geschiekt. Seine Auffiihrung ist wohl anstindig, sein Wesen freundlich, gesetzt und ganz militair. Sein Endzweek und Augemark ist die Ehre. Die UmsVinde seiner Haushaltungs Geschifte aber sind in einiger Unordnung, und mit Schulden behaftet."

Levemann

Denne "uorden og gæld" skulle komme til å avslutte Huitfeldts karriere. Allerede fra sin ungdom var han vant til at leve på en stor fot. Da han sammen med sin bror tjenestegjorde i København, gikk de under navnet «de norske prinser» på grunn af deres flotte vaner. Huitfeldts inntekter tillot ikke i lengden dette leveviset, og han måtte kvitte seg med sine eiendommer. I 1778 måtte han selge  herregården Elinggård. Hans etterkommer, norsk riksarkivar H.J. Huitfeldt-Kaas, har sammenlignet situasjonen med "den reisende, som etterhvert kaster ut det ene barnet etter det andre til de forfølgende ulver." Etter å ha blitt anmeldt av en fordrukken og ondskapsfull kollega ble han i 1788 stilt for krigsrett og avskjediget for å ha mottatt "skænk og gave".
Huitfeldt ektet i 1755 Ingeborg Kirstine Reiehwein og fikk åtte barn. Han døde 20. november 1792 og ble bisatt i familiens gravkapell i Hurum kirke.
Oslo Militære Samfund har et portrettmaleri av Huitfeldt.
Tehus

Et tehus er et element i orientalsk landskapsarkitektur, særlig i Japan og i Kina. I 1700-tallets chinoiserie spredte det seg også til Europa. Som regel dreier det seg om en enkeltstående paviljong.

Asia

De asiatiske tehus er stort utbredt I Kina og Japan og har en meget lang historie. I Japan kalles de chashitsu (茶室, ordrett «terom»), og der er de svært sparsommelig utformede og utstyrte husene sted for teseremonien. De er et særlig typisk uttrykk for japansk kultur. Det typisk japanske tehus ligger inne i en liten japansk have, ofte med et vannbekken.  
Derimot bremset politiske faktorer den kinesiske tekultur, slik at flere tehus måtte stenge. Men tradisjonene ble holdt i hevd i mange familier og tradert videre fra generasjon til generasjon.
I Kina er et tehus (茶馆, cháguăn, eller 茶屋, cháwū)  tradisjonelt temmelig likt til en vestlig kafé, skjønt den er sentrert rundt te i stedet for rundt kaffe. Folk samles i tehusene for å prate sammen og nyte te. Ungdom møtes der for å treffe noen av det motsatte kjønn. Særlig kjente er tehusene i provinsen Guangdong. Denne modellen tehus har slått gjennom også utenlands. Det er slike kantonesiske tehus også i byer som New York og San Francisco, og det serveres i tillegg til te også  dim sum (点心). Denne type tehus kalles gjerne  茶楼 chálou.
Tehusene fikk på et tidlig tidspunkt avleggere vestover langs Silkeveien. De fikk navnet shayhana på kasakisk, chaykhana på kirgisisk og chayhona på usbekisk – alle versjonene betyr «terom».

Europa

Tehus var del av Kina-begeistringen som kom på moten i barokken i Europa. Viktige eksempler er terommet i pagodeborgen i Schloss Nymphenburg i München og det kinesiske tehus som Friedrich II av Preussen lot bygge i parken Sanssouci i Potsdam. Mantge adelige og rike borgere etterapet disse grandiose forbildene.
Tony Bennett

Konsert i Norge

Tony Bennett opptrådte første gang i Norge under Nobelkonserten i 2004.
Han og en kvartett holdt en konsert den 8.august 2012 i Operahuset under Oslo Jazzfestival der han spilte tjuefem sanger.
Colesdalen

Colesdalen er en dal på Spitsbergen på Svalbard. Den ligger i Nordenskiöld Land, rundt 20 kilometer sørvest for Longyearbyen. Selve Colesdalen er rundt 12 kilometer lang og strekker seg fra Ringdalsfjellet i øst til Colesbukta i Isfjorden i vest. Rundt hoveddalen ligger en rekke sidedaler, som Lailadalen, Synndalen, Trodalen, Medalen, Ringdalen, Bødalen og Fardalen. Colesdalen er en bred, flatbunnet U-dal hvor Coleselva brer seg utover i et sterkt forgrenet elveløp.
Colesdalen er et gammelt navn, som ble kalt «Coles Park» av Edward Pelham, som i 1630–31 ble den første som (ufrivillig) overvintret på Svalbard.
Dauphine (hoppbakke)

Historie

Hoppbakken ble bygd til OL, og ble tegnet av arkitekt Pierre Dalloz, mens bakkeprofilen ble konstruert av den tyske hoppbakkekonstruktøren Heini Klopfer. Størstedelen av bakken ble bygd på kort tid; byggingen startet i juli 1966 og bakken sto klar til bruk i slutten av januar 1967, kort tid før det første rennet ble holdt. Bakken ble helt ferdigstilt sommeren 1967, da med størrelse K90. Kostnadene for bakken ble betalt av den franske staten (80 %) og Grenoble by (20 %); bakken var nedbetalt først i 1995.
Etter OL ble Dauphine-bakken i liten grad brukt til internasjonale renn. På 1970-tallet ble bakken utbygd til K112. I verdenscupen i hopp, som startet i desember 1979, hadde bakken tre renn i perioden 1980-81. To renn som skulle vært holdt der i 1982 måtte avlyses på grunn av snømangel. Senere ble bakken stående og forfalle, og den har ikke vært i bruk på mange år. Den er i dag (2012) preget av forfallet og ikke åpen for besøkende.
En undersøkelse i 1990 om hoppbakkens tilstand konkluderte med at hvis betongkonstruksjonen ikke ble reparert innen fem år, ville det være for sent å redde den. Men ingen utbedring ble gjort, og forfallet har fortsatt.

Bakkerekord

Under trening foran det første rennet i 1967 ble det hoppet så langt som 112 meter, men i selve rennet vant Bjørn Wirkola (Norge) med et lengstehopp på 99 meter. I OL satte Vladimir Belousov (Sovjetunionen) bakkerekord med 101,5 meter. Den siste anerkjente bakkerekorden (satt i verdenscupen eller OL) var 111 meter, satt av Roger Ruud (Norge) i verdenscupen 28. februar 1981. I et kontinentalcuprenn 27. februar 1983 hoppet Ole Gunnar Fidjestøl (Norge) 116,5 meter.
Chess Titans

Om spillet

Dette spillet blir spilt ved hjelp av enten musa eller tastaturet. Målet og reglene er det samme som i et helt vanlig sjakkspill. Med musa klikker spilleren på brikken han/hun vil flytte og deretter på feltet han/hun vil flytte brikken til. Når spilleren klikker på en brikke, vil felt som er et gyldig trekk lyse enten lyseblått (vanlig), rosa (angrep) eller indigo (spesial). Feltet som brikken allerede står i vil lyse gult.

Lyseblått felt – vanlig trekk

Hvis spilleren flytter en brikke til et blått felt, gjør han/hun et helt vanlig trekk, som for eksempel bonde ett felt fram, eller to hvis den ikke har blitt flyttet på ennå, eller hest to felt opp/ned og et til siden, eller to felt til siden og et opp/ned.

Rosa felt – angrepstrekk

Hvis spilleren flytter en brikke til et rosa felt, slår han/hun en av motstandernes brikker som står på dette feltet.

Indigo felt – spesialtrekk

Hvis spilleren flytter en brikke til et indigo felt, gjør han/hun et spesialtrekk. Det finnes tre spesialtrekk i sjakk: en passant, rokade og bondeforvandling.
Lepidotrichidae

Utseende

Den nålevende arten er et ganske stort (ca. 14 mm), slankt, lyst rødbrunt insekt. Kroppen er tydelig hårete. Antennene er robuste, nokså tykke ved roten. Beina og de tre haletrådene er forholdsvis robuste.

Levevis

Tricholepidion gertschi lever i råtnende ved i skoger i det nordlige California.