Kjell Arild Pollestad

Bakgrunn

Pollestad studerte russisk og (protestantisk) teologi ved Universitetet i Oslo, og ble cand.theol. der i 1977. Han tok deretter lisensiatgrad i katolsk teologi ved Institut Catholique de Toulouse i Frankrike i 1979. Fra 1979 til 1981 studerte han gammelorientalske språk (syrisk og koptisk) ved Pontificium Institutum Biblicum i Roma. Han er kjent for sin store språkbegavelse og filologiske kunnskaper, og behersker en lang rekke språk flytende.
I 1975 konverterte han til Den katolske kirke og sluttet seg til Dominikanerordenen. Pollestad ble presteviet i Oslo i 1980. Fra 1981 til 1988 var han leder for den katolske informasjonstjenesten i Norge og fra 1988 til 1996 var han sogneprest i Den katolske menighet i Tønsberg. Han var knyttet til St. Dominikus-klosteret i Oslo fra 2000 til 2005 og til dominikanerklosteret St. Jacques i Paris fra 2005.

Forfatterskap

Slik pater Hallvard Rieber-Mohn i sin tid ble en popularisator for katolsk kultur, trosliv og tankegods for det store publikum i Norge, fulgte pater Pollestad i sin lærers og venns fotspor. Med essays og kåserier, ofte med et muntert tilsnitt i tillegg til det tankevekkende poeng, har han vunnet en stor leserskare, og med vennskapsforbindelser som strekker seg langt inn i kulturradikale kretser på den ene side, og tradisjonelt dypt lutherske kretser på den annen. Dette uttalt liberale image har gjort Pollestad omstridt i deler av Den katolske kirke i Norge.
Som katolsk forfatter følger han den epistulariske tradisjon, idet han i kåserende bøker skriver poengterte brev og betraktninger om store og små tema, gjerne hentet fra eget liv, uten forkynnende tone, men med det religiøse aspekt som en selvsagt understrøm. I andre bøker finner leseren rene monografier over landskap og kulturer som har interessert forfatteren, som Min islandsferd (1986), og 17. mai i Samarkand (1988), mens atter andre nærmer seg det bekjennende og religiøse, som Paven i Rom (1989) og Bernadette (2006). Han har også gjendiktet et utvalg av den greske dikter Konstantinos P. Kavafis til norsk. Pollestad arbeider også som oversetter fra en rekke språk, og har blant annet oversatt både Snorres Kongesagaer og Odysseen av Homer.
Som forkynner, forfatter, foredragsholder og reiseleder, samt som én av tre programledere i NRKs dokumentarserie Tre muntre herrer i Roma (sammen med Thomas Thiis-Evensen og Jan E. Hansen) har pater Pollestad antagelig funnet frem til et større, allment publikum enn noen annen norsk, katolsk geistlig etter reformasjonen. 
Pollestad har selv nynorsk som hovedmål, men har i sitt forfatterskap konsekvent skrevet på riksmål. Han er medlem av Det Norske Akademi for Sprog og Litteratur. 
Pollestad uttalte i 2018 at han jobber med en ny bibeloversettelse til riksmål.

Pollestad-saken og laisering

I 2010 skrev media om en mangeårig konflikt i den katolske kirke, der det kom frem at den katolske kirke siden midten av 1990-tallet hadde gjennomført en intern prosess mot Pollestad knyttet til påstander om at han skal ha begått «misbruk av voldelig og seksuell art» mot en annen katolsk prest som på tidspunktet for hendelsene var prestestudent. Ifølge medieomtalen hadde prosessen startet i 1996 og var grunnen til at Pollestad ikke lenger hadde sentrale posisjoner i kirken i Norge, og til at han forlot Norge i 2005. Pollestad selv har imøtegått påstanden. Saken ble av media også satt i forbindelse med at Pollestad gjennom sitt forfatterskap oppfattes som liberal i synet på homofili, og Pollestads kritikere ble beskrevet som tilhørende den konservative fløyen i kirken. Den katolske kirke i Norge opplyste i mars 2019 at Pollestad hadde søkt om laisering og om å bli løst fra ordensløftet i 2010, at søknaden hadde blitt innvilget av paven i 2015, men at avgjørelsen på grunn av en saksbehandlingsfeil først hadde blitt meddelt Pollestad i oktober 2018.