google/wiki40b huggingface dataset:
Sacha Modolo

Karriere

Ble profesjonell i Colnago-laget foran 2010-sesongen, etter en sterk 2009-sesong der høydepunktet var bronsemedaljen under U23 EM på landevei. Starten av debutsesongen var god med noen fine plasseringer i spurtene under Giro di Sardegna og Tirreno–Adriatico. Under den tradisjonsrike endagsklassikeren Milano–Sanremo oppnådde han en fjerdeplass. Han fikk også sin debut i Giro d'Italia hvor han var med i noen av spurtene, men brøt på etappe 8. 2011-sesongen ble innledet med moderate resultater. Denne trenden snudde imidlertid under Albert Achterhes Profronde van Drenthe der han avsluttet som nummer 2. I Giroen var han fremme i en del av spurtene, men brøt på etappe 12.
The Canoes

The Canoes er en norsk supergruppe bestående av Hans Petter Aaserud fra bandet Trang fødsel, Erik Røe fra Baba Nation, Arne Hovda fra bandet The Getaway People og amerikanske Chris Barron, vokalisten i bandet Spin Doctors. Gruppen deltok i Melodi Grand Prix 2012 med låta «Seemed Like a Good Idea».
Furconthophagus

Utseende

Små til middelsstore, kraftige biller. Kroppsformen er kort, kraftig og hvelvet. Hodet er spadeformet og bredt, med små fasettøyne og korte antenner. Pronotum er stort og bredt (vanligvis tydelig bredere enn dekkvingene), gjerne med tydelig mikroskulptur, av og til metallglinsende. Dekkvingene er korte og hvelvede, ofte med tydelige lengdestriper.
Beina er kraftige gravebein.

Levevis

Gjødselgraverne er knyttet til møkk. De graver tunneler under møkka, som ofte kan være overraskende lange sammenlignet med billens størrelse, og leder ned til et ynglekammer der hunnen arbeider møkka til en ball som hun legger egg på.

Utbredelse

Gruppen er for det meste utbredt i Asia, men en art forekommer i Europa.
Selsbakk Idrettsforening

Selsbakk Idrettsforening er et idrettslag fra Selsbakk i Trondheim. Klubben ble stiftet 25. januar 1911, og har i dag grupper for idrettene friidrett, ski, håndball og turn / rytmisk sportsgymnastikk og allidrett. Klubben er en av de eldste i Trondheim.
Klubben arrangerer årlig Stokkenløpet til ære for klubbens store langrenns- og friidrettsløper Martin Stokken. Stokken utmerket seg i både langrenn og friidrett, og ble i 1949 tildelt Egebergs Ærespris. Løpet er 6,8 kilometer langt, og arrangeres i september.
Selsbakk IF er medeier i Stiftelsen Barnas Skidag og er med på å arrangere Barnas Skidag hvert år i Granåsen.
Foreningen hadde tidligere en egen revygruppe som kaller seg «Verdens Navle» (se lenke under).
Kanvas

Kanvas (også skrevet kanevas el. canvas/canevas) er et ekstremt slitesterkt tekstil opprinnelig vevd av hampfibre.
Ordet kanevas er hentet fra fransk canevas og latin canapaceus som betyr «laget av hamp», som har sin opprinnelse i gresk κάνναβις (kannabis).
Kanvas brukes til seil, telt, ryggsekker, presenninger og andre tekstilprodukter som må være stabile. Det er også populært blant kunstnere som typisk maler på et større eller mindre kanvas strukket over en blindramme av tre. Kanvas som er montert på en ramme kalles gjerne lerret (selv om dette egentlig bare refererer til tekstilen). Kanvas brukes også i moteprodukter; i håndvesker, bærebager for datamaskiner og i sko som Converse og Vans.
Moderne kanvas lages normalt av bomulls- eller linfibre, men har sin historiske opprinnelse som betegnelse på vevd stoff av hamp. Kanvas skiller seg fra andre bomullsstoffer som denim og gabardin ved at det er renvevd (toskaftbinding) og ikke kipervevd.
Kanvas er blitt det vanligste medium for oljemaling. Et av de eldste oljemaleriene på kanvas er det franske bildet «Madonna med engler» fra omkring 1410 som finnes i Gemäldegalerie i Berlin.
Åpenvevd kanvas stivet med appretur særlig bruk som grunnvev for broderier, mens stramei til samme formål er laget i lin eller bomull.
Mattene som brukes i bokse- og bryteringen kalles kanvas og uttrykket «bli sendt i kanvasen» betyr «å bli slått ut» og «tape en kamp».
Kanvas ble tidligere også brukt som bærelag i bildekk og et velbrukt gummidekk var «slitt helt inn til kanvasen».
Å fremstille kanvas fra bomull ble ikke populært før Eli Whitney oppfant en rensemaskin for bomull («cotton gin» = en maskin som fjerner frø, skall og andre små objekter fra bomullsfibrene) ettersom rensing av bomullsfiber var en arbeidskrevende prosess.
Karma (Anita Skorgan)

Melodi Grand Prix

Anita Skorgan var en av flere låtskrivere som NRK hadde invitert til Melodi Grand Prix 1985. Hun leverte inn popballaden «Karma» som ble ett av ti bidrag til den norske finalen i Chateau Neuf i Oslo lørdag 30. mars 1985. I finalen var «Karma» det sjette bidraget på scenen – etter «II & II» med Rolf Graf, og før «La det swinge» med Bobbysocks. Skorgan framførte sangen selv, og med på scenen hadde hun med seg Roar Engelberg på panfløyte, mens Anders Eljas sto bak arrangementet for sangen. Skorgan avsluttet sangen med å slå på en gong.
Resultatet ble avgjort av fem distriktsjuryer og fire fagdommere: plateprodusenten Tony Visconti, Eurovision-vinneren Anne-Marie David, musikkforleggeren Stikkan Anderson og BBC-dirigenten Ronnie Hazlehurst. Hver dommer og jury ga 1–9 og 11 poeng til finalelåtene. Mens samtlige fagdommerne hadde «Karma» på topp, hadde juryene «La det swinge» som klar favoritt. Til slutt vant «La det swinge» konkurransen med 80 poeng – seks poeng foran «Karma». «La det swinge» vant senere også Eurovision Song Contest – Norges første seier i konkurransen.
Johann Schelle

Bakgrunn, unge år

Johann Schelle var sønn av kantor og rektor Jonas Schelle. Allerede som syvåring ble han diskantsanger i det kongelige saksiske hoffkapellet i Dresden under Heinrich Schütz. På dennes anbefaling ble Schelle i 1657 opptatt som korsanger i hertugens kapell i Wolfenbüttel der Schütz var kapellmester.
Fra 1665 til 1667 var Schelle sanger i Thomanerchor ved Thomaskirken i Leipzig. Han ble immatrikulert ved byens universitet 31. januar 1667.

Kantor, komponist

På Sebastian Knüpfers anbefaling ble han i 1670 kantor ved skolen i Eilenburg. Som en av de aller første oppførte han tyskspråklige oratoriske evangeliekantater i gudstjenesten.
Schelle var thomaskantor i Leipzig fra 31. januar 1677 til sin død. Forgjengeren var Sebastian Knüpfer og etterfølgeren Johann Kuhnau, som i sin tur ble etterfulgt av Johann Sebastian Bach. Schelle var samtidig Director chori musici for Leipzig by. Han innførte en sammenstilling av tonesatte evangelietekster med åndelige sanger og koralkantater i Leipzig, og komponerte framfor alt instrumental kirkemusikk.
Av Schelles elever var Johann Theodor Roemhildt, Friedrich Wilhelm Zachow, Reinhard Keiser, Christoph Graupner og Johann David Heinichen.

Verk

Det meste av Johann Schelles verk er kirkemusikkverker med tysk tekst, hvorav lite ble publisert i hans levetid. Enkelte av salmene ble trykt i Joachim Fellers sangbok Der andächtige Student (1693). 25 bevarte kantatemanuskripter befinner seg i biblioteket i Berlin. Disse verkene viser Schelles betydning for utviklingen av kantaten som musikkform, for eksempel var han den første komponist som kombinerte bibelord med fri diktning. De bevarte eksemplarene av hans koralkantater er også blant de første av sitt slag.
Landskrona slott

Landskrona Slott, også kalt Landskronas Citadel er et citadell beliggende i Landskrona, Sverige. Da det ble oppført var det imidlertid en del av det østlige Danmark.

Historie

Byggingen av citadellet ble startet i 1549 (eller 1543) av Peder Skram med Christian III som byggherre, og er plassert hvor det tidligere lå et karmelittkloster. Slottet som mest er en festning sto ferdig i 1559. Det ble omkranset av en ringmur og en vollgrav på 70 meter. Fra Øresundssiden var det adgang over en vindelbro. 
I 1589 begynte Landskrones lensmann Jørgen Ottesen Brahe 1588–91 byggingen av en bolig. Det var senere her i huset at astronomen Tycho Brahes fordrukne elg ramlet ned av trappene og brakk bena så den måtte avlives. 
20. mars 1644 angrep svensken Gustav Horn Landskrone by og slott. Byen var evakuert og han kunne gå direkte over til en beleiring av slottet med dets 300 manns store besetning. 7. april overga festningen seg og det ble innsatt en svensk besetning på 1000 mann.
I senere tid ble citadellet, med nye bygninger,  brukt som fengsel.
Kurfyrstedømmet Trier

Historie

Trier hadde vært setet for et bispedømmet siden romertiden og var en viktig romersk provinshovedstad i Augusta Treverorum. Det ble opphøyd til erkebispedømme under regjeringstiden til Karl den store, som i testamentet sitt nevnte bispedømmene Metz, Toul og Verdun som sine underbispedømmer.
Biskopene av Trier var i virkeligheten selvstendige magnater i merovingertiden. I 772 ga Karl den store biskop Wiomad fullstendig immunitet fra styret til den herskende greven for alle kirker og kloster, samt landsbyene og slottene som hørte til St. Peterskirken i Trier. I 816 stadfestet Ludvig den fromme disse privilegiene til erkebiskop Hetto. 
Under delingen av Det karolingiske riket ved Verdun i 843 gikk Trier til Lothair. Under delingen av Lotharingien ved Mersen i 870, gikk det til Østfrankerriket som utviklet seg til Kongedømmet Tyskland. 
Erkebiskop Radbod fikk i 898 full immunitet av Zwentibold for alle skatter i hele området til bispedømmet. Zwentibold var sønn av keiser Arnulf av Kärnten, som en kort stund regjerte som konge av Lotharingien, og som under stort press fra sine sjelvstendige adelsfolk desperat trengte en mektig alliert. Gaven ytterligere forsterket stillingen til erkebiskopene som landeiere. Etter at Zwentibold ble myrdet i 900, ga de foresatte til barnekongen Ludvig Radbold distriktet og byen Trier helt og holdet, og han fikk løyve til å pålegge egne skatter og rett til å prege eigne mynter. Fra hoffet til Karl den enkle fikk han endelig rett til å velge egne biskoper av Trier, uten innblanding fra riket. 
I tidlig moderne tid utgjorde Kurfyrstedømmet Trier fremdeles områdene langs elven Moselle mellom Trier, nær den franske grensen, og Koblenz ved Rhinen. Siden tidlig på 1200-tallet var erkebiskopen av Trier regnet som en keiserlig kurfyrste for den tyske kongen. 
Den siste kurfyrsten, Clemens Wenceslaus av Sachsen, holdt seg i Koblenz etter 1786. Fra 1795 ble områdene til kurfyrstedømmet på venstresiden av Rhinen under fransk okkupasjon. I 1801 ble disse områda annekterte og et eget fransk-kontrollert bispedømmet opprettet under biskop Charles Mannay. I 1803 tok det franske bispedømmet kontroll over hele bispedømmet og det som ble igjen av kurfyrstedømmet på østsiden av Rhinen ble sekularisert og annektert av Nassau-Weilburg i 1803.
Brukersentrert utvikling

Brukersentrert utvikling er et konsept som handler om brukskvalitet og aktiv involvering av brukere gjennom hele utviklingsprosessen.
For å oppnå god brukskvalitet (= usability) på et produkt eller en tjeneste er en brukersentrert utviklingsprosess viktig. Brukersentrert utvikling anvendes innen mange fagdisipliner (som industriell design og produktutvikling), men er et begrep som brukes mest innen digitale og interaktive medier. I tillegg er en grundig forståelse av de behov og krav som brukeren og oppgaven stiller til systemet. Det er også nødvendig med flere iterasjoner for å utvikle systemet. 
En brukersentrert utviklingsprosess innebærer at fagpersoner innen brukskvalitet benytter strukturerte metoder som involverer fokus på brukerne til tjenesten eller produktet. Tidlig i prosjekter kan man benytte metoder som målgruppeanalyse, behovskartlegging og oppgaveanalyse. Det er viktig å kartlegge hvem produktet skal lages for, hvilke behov disse har og i hvilke brukssituasjoner produktet eller tjenesten skal benyttes. Spørreundersøkelser er en kvantitativ metode som kan benyttes for å få denne informasjonen.

Brukerinvolvering

Tidlig brukerinvolvering er anbefalt for å sikre god kvalitet og en god brukeropplevelse. Det vil også kunne spare kostnader på sikt. Tidlig i utviklingsprosessen er det naturlig å involvere brukere av tjenesten eller produktet for å kartlegge behov. Dette kan gjøres ved hjelp av strukturerte intervjuer eller fokusgrupper. Senere i prosessen kan man benytte kortsortering, en metode som gir innspill til struktur til f.eks. et nettsted. Når en prototype foreligger anbefales det å gjennomføre brukertesting av tjenesten. Det er også mulig å få tilbakemelding fra brukere ved å gjennomføre nettundersøkelser.

Iterativ utviklingsprosess

Når en tidlig prototype er utviklet har man mulighet til å evaluere og brukerteste denne, for så å forbedre mangler eller svakheter som blir avdekket. Tjenesten evalueres og forbedres i flere runder. Ved gjentatte iterasjoner sikres det at tjenesten kontinuerlig forbedres og at svakheter avdekkes mens det fremdeles er relativt enkelt og rimelig å gjøre endringer.

Brukertesting

Brukertesting er en evaluering der man observerer og analyserer hvordan funksjoner i en løsning blir brukt av faktiske brukere. Hensikten med en brukertest er å få reell tilbakemelding fra brukere av tjenesten, og å bruke resultatene fra testen til å forbedre tjenesten. Utviklerne av en tjeneste blir ofte blinde på svakheter ved tjenesten, og brukerne bringer inn et nytt perspektiv.
Oryctes boas

Utseende

En stor (38-50 millimeter), avlang, blank, brunrød til svart hornbille. Kroppsformen er sylindrisk. Hannen har et langt, krumt horn i pannen. Pronotum har en dyp, U-formet grop foran og lange, oppstående, brunrøde hår på sidene. Hunnen har også horn hos denne arten, men det er mindre enn hos hannen. Larven er gulhvit og opptil 10 centimeter lang når den er utvokst.

Levevis

Larvene lever av råtnende plantedeler ned i jorda, og er regnet som harmløse. De voksne billene kan gjøre betydelig skade ved å gnage på palmer, særlig kokospalmer. De gnager seg inn i og ødelegger skuddene på unge trær.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i tropisk Afrika.
Regelrådet

Regelrådet er et norsk rådgivende forvaltningsorgan som skal kontrollere statlige utredninger og sikre bedre etterlevelse av utredningsinstruksen. Målet med rådet er hindre at nye lover og regler blir mer tyngende for norske bedrifter enn det som er nødvendig. Rådet er underlagt Nærings- og fiskeridepartementet og ble opprettet i 2015. Det er lokalisert til Hønefoss.
Regelrådet skal undersøke om nye foreslåtte regler har konsekvenser for næringslivet, og ta stilling til om konsekvensene er tilstrekkelig utredet. Uttalelsene fra rådet blir offentliggjort.
Medlemmer: Sandra Riise (leder), Siri Pettersen Strandenes, Just Hjalmar Johansen (vara),  Joar Grimsbu, Øystein Moan, Gry Agnete Alsos
Karate under Europalekene 2019

Karate under Europalekene 2019 ble arrangert i Čyžoŭka Arena i Minsk fra 29. til 30. juni. 96 utøvere fra 37 nasjoner deltok i tolv øvelser, fordelt på fem ulike vektklasser per kjønn i kampøvelsen kumite, samt teknikkøvelsen kata for begge kjønn.
Duji

Duji (kinesisk: 杜集区; pinyin: Dùjí Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Huaibei.
Det har et areal på 230 58 km² og teller ca. 330 000 innbyggere (2004).
Fylket er delt i en større del og en vesentlig mindre eksklave i nord.
Våpensamler

Våpensamlere globalt

Da de fleste land enten har forbud mot privat våpeneierskap eller har fritt våpeneierskap, eksisterer ikke det juridiske begrepet «våpensamler» i disse landene på samme måte som for eksempel i Norge. I USA har man en grunnlovsfestet rett til å eie og bære skytevåpen, og der er ikke begrensninger på hvor mange våpen man kan ha, derfor er det ikke skille mellom en våpensamler og en våpeneier. I Storbritannia er det meste av skytevåpen forbudt å eie, og dermed også våpensamlinger. Det er tillatt å eie eldre typer våpen uten restriksjoner på antall, så derfor er det ikke juridisk skille mellom samler og eier av disse våpnene.

Våpensamling i Norge

I Norge er det begrensninger på hvor mange skytevåpen man kan eie, så ønsker man å ha flere våpen enn man har bruk for til jakt eller skytesport, må man ha en samletillatelse, og der kommer også betegnelsen våpensamler inn. Det er altså den norske lov som regulerer, og har skapt, det juridiske begrepet våpensamler.
Høgskolen i Oslo

Lokalisering

Høgskolen i Oslo var samlokalisert på Bislett (Frydenlund, Pilestredet park og Holbergs plass), med hovedadresse Pilestredet 46 på Bislett i Oslo.
Slaget ved Spion Kop

Opptakten til slaget

I byen Ladysmith var en britisk styrke på 13 000 soldater under beleiring av boere. General Redvers Henry Buller var ansvarlig for de britiske styrkene i Natal som skulle unnsette Ladysmith. Buller ga kommando over hovedstyrken til general Charles Warren som bestemte seg for å angripe boerne på to fronter. Den britiske styrken var på 11 000 infanterister, 2 200 kavalerister og 36 kanoner. 
Etter at de britiske styrkene hadde brukt ti dager på å nå Trichardt's Drift ved elven Tugela var det klart for slaget. Spion Kop var den dominerende høyden i området og ble kontrollert av boerstyrker, bevæpnet med moderne tyske Mauserrifler. Boerne hadde etablert Spion Kop som det viktigste leddet i sitt forsvar mot de britiske styrkenes fremmarsj. Boerstyrkene var utplassert langs høyden, og ikke på toppen av den; det brøt med britisk taktisk tenkning og vanskeliggjorde styrkevurderingen for britene.

Etterspillet

Boerstyrkene ble lamslått av tapet av Twin Peaks og forlot Spion Kop i ly av nattemørket. Ukjent for Thorneycroft var slaget så godt som vunnet. Men Thorneycrofts nerver var også ødelagt. Etter 16 timer på Spion Kop beordret han retrett idet han rapporterte at soldatene var uten vann og med lite ammunisjon. Warren gjorde ikke noe for å stoppe han og bør ta skylden for den unødige retretten.
Da morgenen kom ble boergeneralene lamslått av å se to av sine soldater øverst på Spion Kop, de eneste briter der var de døde og de døende. Britenes tap var 383 døde, mange av dem ble begravet i skyttergravene de falt i. Om lag 1 300 briter var enten såret eller tatt til fange. Boerne på sin side hadde om lag 200 døde og sårede. Britene trakk seg tilbake over Tugela men boerstyrkene var for svekket til å kunne forfølge sin suksess.

Om navnet

Det vanlige engelske navnet for slagstedet er Spion Kop. Det offisielle sørafrikanske og afrikaans navnet er imidlertid Spioenkop og er det korrekte engelske uttalen av afrikaans ordene «spioen» som betyr spion eller utkikk og «kop» som betyr høyde. En annen variant som en kan finne er «Spionkop».
Morupule kullkraftverk

Morupule kullkraftverk er et kullkraftverk i Botswana. Det har en installert produksjonskapasitet på 132 MW, fordelt på 4 turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1980, fikk første turbin installert i 1986 og stod ferdig i 1989. Brenselkilden er naturgass.
I sjørøverens vold

Handling

Filip de Marny elsker Daphne la Tour og fører henne bort. Men derfra røves hun til kolonien Louisiana, hvor hun skal tvinges til at gifte seg med en annen. Filip redder henne og hun blir viet til ham etter at han har kjempet mot sjørøvere, som overfalt kongeskipet Dauphin.
Falsorsidis

Utseende

En middelsstor, avlange, brunlig trebukk. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner, dekkvingene er parallellsidige og ender i en spiss.

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vietnam.
Fjällbacka kirke

Kirkebygget

Kirken ble bygget tidsrikitg i 1892 i nygotisk stil. Det var et ønske om å bygge en kirke i tre, men med mangelen på tre i området ble dette for dyrt. Valget ble dermed en steinkirke bygget av rød bohusgranit fra området rundt Fjällbacka. Arkitekt var Adrian C. Peterson.
Bygget består av en langkirke, et femsidig smalere kor mot øst og et kirketårn mot vest. Sakristiet er bygget inn i koret, bak en lettvegg. Våpenhuset ligger i nedre del av tårnet.
På kirkens nordøstre side ligger kirkegården som ble innviet i 1907, og utvidet i 1970.
Hønsehauk

Taksonomi

Hønsehauk betraktes tradisjonelt som et artskompleks, sammen med mesitthauk (A. henstii), nonnehauk (A. melanoleucus) og muligvis sørgehauk (A. meyerianus), men den interne taksonomien for arten er uklar. Amerikanske underarter kan blant annet vise seg å være én eller flere selvstendige arter.

Biologi

Arten måler 46–63 cm cm og er kraftig bygget med tydelig kjønnspreg. Hunnen blir betydelig større enn hannen (cirka 11–28% lenger og 50–90% tyngre) og kjønnene har forskjellige fjærdrakter. Hunnen veier typisk 820–2 200 g (758–1 210 g gentilis og atricapillus), mens hannen gjerne veier cirka 517–1 110 g (677–1 010 g gentilis og atricapillus). Vingespennet utgjør omkring 89–122 cm, avhengig av kjønn.
Fuglen foretrekker storvokst og gammel barskog. Den har korte, brede vinger (vingespenn ca. 100–130 cm) og lang smal hale som gjør at den er godt egnet til styrtjakt og kan fly raskt mellom grener og trær.
Redet er stort og plassert midt i treet og brukes ofte flere år på rad. Hannen bygger vanligvis redet alene. Hunnen legger eggene (vanligvis 2–4) sist i april eller i mai. De ruges (vesentlig av hunnen) i 35–38 døgn, mens ungene er flyvedyktige etter 35–40 døgn. I denne perioden bringer hannen mat til redet. Ungene vokser derfor opp på forholdsvis små byttedyr. De mates av foreldrene i ca. 70 døgn.
Arten jakter og eter andre fugler og mindre pattedyr, fordelt på et stort antall arter. Hunnhauken kan ta større byttedyr enn den mindre hannen – som hare, kråker, skjærer og storfugl. Eller tar hønsehauken mus, ekorn,  småfugl, trost, duer o.l. Jaktmetoden er annerledes enn hos store falker, som gjerne stuper ned mot byttet fra stor høyde. Hønsehauken pleier å sitte og lure etter bytte, for så å slå hurtig ned på det. Den flyr med kjappe vingeslag, avbrutt av glideflukt. Som regel holder den seg lavt i terrenget, mellom trærne. Over åpen mark følger den gjerne elvedrag og diker.
En måte å få observert hønsehauk på er å legge merke til kråker som lager spetakkel og jager mot et bestemt område.
Bestanden regnes som livskraftig, men avtar. Hønsehaukbestanden i verden er anslått til 1–10 mill., hvorav 4000–5400 i Norge. Den regnes som Europas 3. vanligste haukefugl, etter musvåk og spurvehauk.
Caponiidae

Utseende

Små (2-6 mm), gjerne brungule, avlange edderkopper. De kan ligne på små eksemplarer av familien Dysderidae. Et særtrekk ved denne familien er at tallet på øyne, som vanligvis er svært konstant hos edderkopper, kan variere mye – hos noen arter kan det også endre seg når edderkoppen vokser og bytter hud. De fleste har bare to øyne, men det finnes også arter med fire, seks eller åtte øyne.

Levevis

Forholdsvis lite er kjent om biologien til denne gruppen, men man vet at noen av artene jakter på andre edderkopper. De spinner ikke fangstnett. De er ofte funnet under steiner i tørre områder.

Utbredelse

Familien er utbredt i Amerika fra det sørlige USA sørover, og i Afrika, dessuten er det nylig oppdaget to arter fra henholdsvis Iran og Laos i Asia.