Halden lærerhøgskole

Halden lærerhøgskole var en høgskole for lærerutdanning, etablert i Halden i 1963 som Halden lærerskole. Skolen ble fra 1994 slått sammen med fire andre høgskoler til Høgskolen i Østfold.

Etablering av en lærerutdanning i Halden i 1963

Etter 2. verdenskrig fikk man en sterk utbygging og samordning av skoleverket. Den raske utviklingen innen arbeidslivet krevde høyere utdannet og mer spesialisert arbeidskraft. Et resultat av dette var at man fikk lærermangel. Tradisjonelt var det gjerne barn av bønder eller lærere som jobbet i læreryrket. Samordningsnemnda for skoleverket, som ble etablert etter krigen, mente man måtte rekruttere flere lærere fra industriarbeidermiljøer i byene.  Det var også svært skjev geografisk rekruttering. I 1938 kom over tredjedelen av studentene i lærerskolen fra de fire vestlandsfylkene, mens Oslo og fylkene rundt Oslofjorden var svært svakt representert. Utover 1950-tallet var det ikke lenger nok å øke kapasiteten ved eksisterende institusjoner. Man måtte også etablere nye institusjoner. Det ble etablert Statens læreskoleklasser i Oslo (1945), i Bodø (1951), i Bergen (1953), i Stavanger (1954), på Eik ved Tønsberg (1958) og i Trondheim (1959). Dette økte kapasiteten i antall uteksaminerte lærere fra 3486 i perioden 1950-54 til 4710 i perioden 1955-59. Dette var allikevel ikke nok og da man i 1962 foreslo å øke tallet til 6000 så var turen kommet til Halden og Østfold. Ifølge lærerutdanningsrådet burde de nye studieplassene primært fordeles «ut fra landsdelshensyn, slik at hvert fylke eller landsdel så vidt mulig har sin lærerskole». (Solerød 2003a).
I denne situasjonen var det derfor kanskje ikke så overraskende at Østfold fylkesskolestyre tok opp spørsmålet om lærerskole i Østfold i møtet 22. februar 1962. Fylkesskolestyret henvendte seg til Oslo skoledirektør (som også var skoledirektør for Østfold fylke) som tok opp saken med departementet som var meget interessert. Allerede 14.april 1962 hadde «Komiteen for lærerskole i Haldendistriktet» konferanse med statssekretæren i Kirke- og Undervisningsdepartementet. Departementet ga beskjed om at de fra høsten 1963 ønsket 4 klasser på 2-årig linje og 1 klasse på 4-årig linje. Fristen for å behandle en søknad var i 15.-20. mai. Dette gjorde at lærerskolekomiteen brukte bare 3 uker på å utarbeidet et forslag om plassering av permanent lærerskole i Haldendistriktet. Når lærerskolekomiteen klarte å gjøre dette på så kort tid så henger dette sammen med at man kunne bruke erfaringer fra etablering av lærerskolen på Eik i Vestfold som ble opprettet i 1958 (Solerød 2003b).
Fylkesmannen i Østfold anbefalte at skolen ble lagt til Haldendistriktet. Tilbudet herfra var det eneste som inkluderte tilfredsstillende midlertidige lokaler. Dette lot seg løse i Haldendistriktet fordi de tre kommunene (Halden, Berg og Idd) samarbeidet effektivt. I tillegg var en ferdig med å bygge en ny skole som man kunne omdisponere i noen år fremover (Solerød 2003b).
3. oktober 1962 kunne Halden Arbeiderblad formidle den gledelige nyheten at en av de nye lærerskolene var foreslått plassert i Haldendistriktet. I budsjettproposisjonen (St.prp nr.1 1962-1963) står det at departmentet tenker seg at begge de to nye skolene skal få 5 klasser hver fra høsten 1963. Og så skulle man få ta opp 5 klasser til fra høsten 1964. 1. desember 1962 kom saken opp under stortingsforhandlingene og her vedtok et enstemmig Storting at det skulle etableres lærerskole i Halden. Den 16.lærerskolen i landet (Solerød 2003b). Man håpet ved de nye skolene å få et godt utvalg av søkere som ikke ville ha blitt trukket til lærerutdanningen uten at skolen lå på hjemstedet.
Stortinget vedtok derfor enstemmig at den ene av disse skolene skulle legges til Halden med oppstart i 1963. Halden lærerskole startet opp i Halden yrkesskoles nybygg på Porsnes. I brevet fra departementet hadde de festet seg ved Strupeområdet som tomt for bygging av ny skole. På nyåret 1966 tok imidlertid tomtespørsmålet e ny vending. Departementet ba rådmannen i Halden om befaring på Remmen for å vurdere dette som tomtealternativ. Bakgrunnen var at rektor Petter Martinius Juul hadde tatt et direkte initiativ overfor statsråd Bondevik før nyttårsskiftet. Rektor hadde tatt saken opp i skolerådet og deretter skrev han et brev til departementet der han anbefalte Remmen som sted for lærerskolebygget. På Remmen hadde man tenkt å bygge et nytt gymnas. Rektor betraktet det som en fordel om gymnas og lærerskole ble liggen de i nærhet. I tillegg kunne man utnytte seg av anlegg som friluftsbadet, svømmebassenget, idrettsbanene og to lærerkollegier. Bygget ble ferdig i 1973 (Solerød 2003c).

Ledelse

Rektor Petter Martinius Juul kom til Halden som lærerskolens første rektor i 1963 og ble i denne stillingen i ti år. Han hadde lang arbeidserfaring med både med norsk og amerikansk lærerutdanning.  Med deler av sin utdanning fra Canada sto Juul for det samme empirisk-positivistiske vitenskapssynet som Johannes Sandven som på samme tid ledet Pedagogisk forskningsinstitutt ved Universitetet i Oslo. Juul sto i særlig sterk opposisjon til rektor Erling Kristvik ved Volda lærerskole. Debatten dreide  seg om hvordan lærebøker i pedagogikk for lærerutdanningen burde utformes, men uenigheten skyldtes egentlig ulikt syn på pedagogikk som vitenskapsfag. Juul var opptatt av at lærebøkene burde holde seg til godkjent fagterminologi (i motsetning til Kristviks bøker) så lærerstudentene fikk trening i å tenke saklig og objektivt. Pedagogikken  burde basere seg på eksperimentelle forskningsresultater  og anvendt psykologi. Selv om Juul ivret for dette var det Kristviks bøker som var dominerende på 50-tallet, og på 60-tallet ble de avløst av Torstein Harbo og Reidar Myhres bøker (Solerød 2003d).
Et annet problemfelt i lærerutdanningen var øvingslæreren. Da Juul begynte å jobbe som rektor la han merke til at mange lærerstudenter valgte øvingslærere som var slektninger eller venner. For å sikre et nødvendig nivå på denne delen av opplæringen mente han derfor at øvingslærerne burde autoriseres (Solerød 2003d).
Juul ser imidlertid ikke ut til å ha maktet å få gjennomslag for sine ideer i kollegiet. I Halden var kollegiet var ungt og manglet erfaring med lærerutdanning. Trolig hadde de ansatte mer enn nok med de daglige utfordringer og det ble derfor mindre tid til langsiktig prinsipiell pedagogisk tenkning. Referatene fra Skolerådet ved lærerutdanningen i Halden viser for eksempel at det gikk med mye tid til administrative diskusjoner (Solerød 2003d).
I 1973 tok Einar Herikstad over som ny rektor.

Andre milepæler

I 1973 ble lov om lærerutdanning vedtatt. Med dette fikk lærerskolene høgskolestatus og lærerutdanningen i Halden skiftet navn til Halden lærerhøgskole. Denne nye loven loven gjorde også at førskolelærerutdanningen ble en del av det pedagogiske høgskolesystemet på lik linje med allmennlærerutdanningen. Her ble studietiden fastsatt til 3 år. Halden lærerskole var blant de første som startet opp med førskolelærerutdanning allerede høsten 1971. 
I 1975 fulgte så den neste store utvidelsen med opprettelsen av praktisk pedagogisk utdanning (PPU).  Utdanningen ble startet opp en filial under Pedagogisk seminar i Oslo. I 1969 ble dessuten et årsstudium i spesialpedagogikk opprettet(Solerød 2003e). I 1992 ble allmennlærerutdanningen utvidet til fire år. Det ble vist til at de norsk allmennlærerutdanning var kortere enn tilsvarende lærerutdanning i de andre nordiske landene.  I 1994 ble også praktisk-pedagogisk utdanning utvidet fra å være halvårig til å bli ettårig (Solerød 2003f).