google/wiki40b huggingface dataset:
Forum kino

Forum kino er en tidligere kinobygning på Danmarks plass, Fjøsangerveien 28 i Bergen. Bygningen er tegnet av Ole Landmark i 1936 og sto ferdig i 1946. Det var den største kinoen i Bergen frem til den ble lagt ned i 2005.

Om bygningen

Forum kino er et av Landmarks hovedverk, og den blir også regnet som et hovedverk i norsk funksjonalisme, men gjennom vektleggingen av de dekorative elementene i fasaden kunne den like gjerne kalles en art deco-bygning.
Bygget ble tegnet og bygd til bare kinodrift. Forum kino var den største frittliggende kinobygning i Norge som ble bygd i 1930-årene. I Oslo ble det bygd en rekke kinoer i denne perioden, men samtlige ble bygd som en del av større forretningsgårder. For å finne kinoer som Forum må vi i stedet se til de store kinopalassene som ble bygd ute i Europa.
Byggearbeidene til det som skulle hete Kronstad kino startet i 1936. Arbeidet ble imidlertid stoppet under krigen og kinoen sto først ferdig i 1946. I mellomtiden hadde bygningen blant annet blitt benyttet som høylager for det tyske kavaleriet. Etter krigen fortsatte byggearbeidene for fullt og kinoen var premiereklar den 4. oktober 1946. Den fikk da navnet Forum og hadde 1140 sitteplasser.
Forum kino er en del av et større bygningsmiljø ved Danmarksplass, også dette tegnet av Ole Landmark. Til sammen danner dette det største sammenhengende bygningsmiljø i Bergen fra 1930-tallet. Tidligere var området preget av industrivirksomheten ved Bergen Mekaniske Verksted, (lagt ned i 1991), men dette døde ut på 70- og 80-tallet. Kinoen ble ominnredet i 1990.

Fredning og salg

I år 2000 ble det meldt oppstart på fredning av Forum kino, da Bergen kino ville legge ned kinodriften og selge eiendommen. Kulturminnemyndighetene var den gang bekymret for at et fritt salg uten klausulering ville føre til at autentisiteten og vesentlige arkitektoniske og kulturhistoriske verdier ville gå tapt, særlig i interiøret. I framlegget til fredning omfattet denne kinobygningens interiør og eksteriør, samt bibliotekdelens eksteriør.
19. januar 2006 ble Forum kino midlertidig fredet. Bakgrunnen var at Bergen kommune senere på våren solgte Forum Kino til Stor-Bergen Invest AS og Kermit Eiendom AS for 7 millioner kroner. TV Visjon Norge og avisen Norge IDAG, med Finn Jarle Sæle i spissen, kjøpte Forum kino for 33 millioner ett år senere. Bygget er eid av Forum Kino Eiendom AS.
Forum kino ble fredet av Riksantikvaren 17. januar 2017
Reiselyst

Reiselyst, tidligere Zine travel, er et norsk reisemagasin med 10 utgaver i året. Magasinets første utgave utkom i mai 2006. 
Magasinet spesialiserer seg på reisereportasjer fra hele verden, trender og tips samt reiserelaterte forbrukersaker. Bladet distribueres i løssalg og som abonnement. 
Ansvarlig redaktør er Torild Moland Krogsrud, mens magasinets gründer Ronny Frimann er salgsansvarlig.
Claude Debussy

Bakgrunn

Debussy vokste opp i svært trange kår. Faren, Manuel Debussy, eide en porselensbutikk, og jobbet også som handelsreisende og trykkerassistent, mens moren var skredder.
Det var Claudes første pianolærer, madame Mauté de Fleurville, som oppdaget hans musikalske talent. I 1872 sendte madame Mauté ham til konservatoriet i Paris, og han fikk ambisjoner om å bli pianovirtuos. Det ga han opp etter to mislykkede eksamineringer i 1878 og 1879.

Komponist

I 1880 begynte Debussy å studere komposisjon under Ernest Guiraud. Fra 1880 var han i tre år engasjert om sommeren hos en av Russlands rikeste arvinger, den kjente mesén Nadjesjda von Meck, som også understøttet Pjotr Iljitsj Tsjajkovskij gjennom mange år. Debussy fridde som 20-årig til hennes 16-årige datter Sophie (Sonia), men fikk nei.
I 1884 vant han komposisjonsprisen Prix de Rome med kantaten L'enfant prodigue. Premien var midler til å studere i Roma. Han reiste året etter og studerte der i to år.
Innen arbeidsstipendiet var løpt ut vendte han tilbake til Paris der han kom i kontakt med symbolistiske diktere som Verlaine og Mallarmé og de impresjonistiske kunstnerne Monet, Sisley, Pisarro og Renoir. Wagners idéer om «allkunstverket» var meget populære i disse kretser, og den tydelige innflytelse fra Wagner merkes blant annet i Debussys Cinq poèmes de Charles Baudelaire. Han reiste til Bayreuth i 1888 og 1889 for å få høre mer av Wagner, men entusiasmen kjølnet etterhvert og Debussy vendte seg senere bort fra Wagners idealistisk-romantiske stil som han mente var en trussel mot den franske musikk.
Andre impulser som det javanesiske orkester som opptrådte på verdensutstillingen i Paris i 1889, Mussorgskijs opera Boris Gudonov og vennskapet med Erik Satie forandret Debussys tonespråk. Det førsta verk som ble møtt med større fremgang var Prélude à l'après-midi d'un faune (Forspill til en fauns ettermiddag) fra 1894, og sammen med verkene Nocturne (1899) og operaen Pelléas et Mélisande (1902) befestet han sin posisjon som en av datidens største komponister i Frankrike. 
Debussy giftet seg med Rosalie (Lily) Texier i 1899.  I 1903 hadde han en romanse med Emma Bardac, som var amatørsanger og gift med en bankmann. Året etter forlot Debussy sin kone og flyttet sammen med Emma. 30. oktober 1905 ble datteren Claude-Emma (med kallenavnet Chou-Chou) født, og foreldrene giftet seg 20. januar 1908.
Etter 1902 fikk Debussy vanskeligheter med å sluttføre de større verkene han planla. Han klarte ikke å fullbyrde noen av de fem operaer han påbegynte, og det eneste publiserte større orkesterverket La mer (1905). Derimot skrev Debussy etter påtrykk fra forleggeren Durant en rekke pianostykker, som for eksempel Estampes, Images (I–II), suitten Children's corner of Preludes (to bind). 
Fra 1908 gjennomførte han av økonomiske grunner ett antall konsertreiser til Wien, Budapest, Italia, Nederland og Russland der han som dirigent fremførte sine verker. 
Claude Debussy døde i Paris, og ble gravlagt på gravlunden Cimetière de Passy. Han har hatt innflytelse på en rekke komponister, med Igor Stravinskij og Maurice Ravel blant de tydeligste eksemplene.
Sierra Bullones

Sierra Bullones (Bayan ng Sierra Bullones) er en kommune i Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Bohol og ligger på øya av samme navn. Folkemengden var i 2015 på 24 745.
Her ligger nasjonalparken Rajah Sikatuna Protected Landscape.
Niillas Aslaksen Somby

Hodeskalle-saken

Siden 1980-tallet har Niillas A. Somby vært engasjert i arbeidet med å få utlevert levningene til halshogde Mons Somby fra Anatomisk Institutt ved Universitetet i Oslo. Mons Somby var en av opprørerne fra Kautokeino-opprøret og ble halshugget i 1854. Niillas A. Somby er selv etterkommer etter Mons Somby, og fikk sammen med den øvrige Somby-slekta overlevert levningene av Mons Somby i 1996.
Somby og kampen for tilbakelevering av levningene til Mons Somby er tema for regissør Paul Anders Simmas film «Gi oss skjelettene tilbake».

Brusprenging i Alta

Niillas A. Somby, John-Reier Martinsen og en ukjent tredjemann deltok i 1982 i et forsøk på å sprenge ei bru i Alta. Sabotasjen ble gjennomført etter at norsk Høyesterett i 1982 besluttet at regjeringens vedtak om å demme opp Altaelva var lovlig og kunne iverksettes. Sprengningsforsøket mislyktes da sprengstoffet detonerte ved et uhell. Somby skadet et øye og en arm i forbindelse med eksplosjonen. Armen måtte senere amputeres. Han uttalte til NRK senere:
«Når det ikke nytter med sultestreik, argumenter eller demonstrasjoner er det bare et språk myndighetene forstår. Det er deres eget språk».
Somby og Martinsen ble siktet for ildspåsettelse etter straffelovens §148, med 21 års fengsel som strafferamme. Etter et halvt år i varetektfengsel, rømte Somby til Canada der han og familien ble holdt skjult av ulike indianerstammer. De ble til slutt utvist fra Canada. To år og tre måneder etter flukten var Somby og familien igjen tilbake i Norge. Siktelsen for sprengningen var nå redusert til ødeleggelse av offentlig eiendom og ulovlig oppbevaring av sprengstoff. Han ble dømt til ett års fengsel, hvorav syv måneder betinget. Ettersom Somby allerede hadde sonet fem måneder, ble han satt fri.
USA under VM i friidrett 2015

Resultater

(q – kvalfisert, NM – ikke noe gyldig resultat SB – årsbeste)
Mercury Marine

Mercury Marine ble grunnlagt i 1939  og er en avdeling av Brunswick i Lake Forest, Illinois i USA. Selskapets primære virksomhet er utenbordsmotorer.

Mercury

De lager Mercury motorer for private, kommersielle og offentlige salg. Mercury har også sin egen linje med racing motorer skreddersydd for kraft og fart.  Mercury utenbordsmotorer 30 hk og mindre er laget av Tohatsu i Japan. Mercury Marine bygger 40, 50 og 60 hestekrefters påhengsmotorer i Suzhou, Kina. Mercury produserer motorer over 75 hestekrefter i sin Fond du Lac, Wisconsin hub i USA.

Mariner

De lager også Mariner utenborsmotorer tilrettelagd for salg utenfor U.S.A. Disse blir lagd i Japan.
700-årene

-- 700 -- 701 -- 702 -- 703 -- 704 -- 705 -- 706 -- 707 -- 708 -- 709
Tiårsoversikt
Strymon

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 20-35 millimeter) stjertvinger med én eller to stjerter på hver bakvinge, og de har to er den bakerste vanligvis lengre enn den fremste, av og til uten stjerter. Oversiden er brun, gjerne med en bronseaktig glans, sjeldnere med blå skjell. Undersiden er lyst brunlig, gjerne med ett eller to lyse tverrbånd eller en rad av mørkere flekker, oftest med minst én oransje flekk på bakvingen.

Levevis

Larvene kan leve på mange ulike slags planter, og noen arter kan gjøre skade i jord- og hagebruk. Nokså mange arter lever på planter i ananasfamilien.

Utbredelse

Disse artene lever i Amerika, fra Britisk Columbia i nord til Argentina og Chile i sør.
Ivar Refsdal

Biografi

Refsdal var sønn av lærer og stortingsrepresentant Anfinn Refsdal (1839–1920). Han ble uteksaminert fra Hamar lærerskole i 1885, og var lærer i Jondal, Arnafjorden og Arendal før han kom til Foss skole i Kristiania i 1901.
I 1902 ga han ut Atlas for Skole og Hjem, som fikk rosende omtale for sitt nyskapende valg av fargelegging og skraveringsteknikker. Senere reviderte han dette til et større skoleatlas, som kom ut i 1906 og ble brukt i skolene i nærmere 60 år. Han tegnet også en omfattende serie skoleveggkarter, som etter hvert ble enerådende på markedet. I 1926 trakk han seg tilbake fra læreryrket for å vie seg helt til karttegning. I tillegg til egne utgivelser, tegnet han et stort antall kart for oppslagsverk, almanakker og lærebøker, deriblant Illustreret norsk konversationsleksikon, Norges historie fremstillet for det norske folk og Halvorsen & Larsens Lommealmanak.
Refsdals karter er utmerket pedagogiske, og preges av tydelige, grafiske fremstillinger med klare farger og mange innfelte detaljkart. Han var og en dyktig kalligraf, og alle stedsnavn på kartene var håndskrevet. Refsdal var også en aktiv kunsttegner. Han skrev flere dikt og noveller som ble trykket i tidsskrifter, men de ble aldri publisert samlet.
Etter Refsdals død overtok hans sønn Anfinn Refsdal (1897–1956) ajourføringen av kartverkene. Fra 1957 ble verkene ajourført av Kjeld Brækhus (1911–2001).
En stor mengde papirer etter Ivar Refsdal oppbevares i dag ved Vik Lokalhistoriske Arkiv i Vik.

Utgivelser

Atlas over Norge for Skole og Hjem. Grieg, Bergen. (1898)
Atlas for Skole og Hjem. Aschehoug. (1902)
Refsdals skolekart over Norge (1:3.000.000). Aschehoug. (1904, 26. utg. 1971)
Refsdals skolevægkarter (Aschehoug):

  Nordlige Norge 1:800.000 (1903)

  Sydlige Norge 1:800.000 (1903)

  Norges amtsindelinger 1:1.600.000 (1903)

  Skandinavien 1:2.000.000 (1903)

  Mellem- og Syd-Europa 1:2.175.000 (1904)

  Europa 1:5.000.000 (1904)

  De britiske øer 1:2.175.000 (1904)

  Den østlige Halvkugle 1:19.200.000 (1905)

  Den vestlige Halvkugle 1:19.200.000 (1905)

  Sydamerika 1:12.500.000 (1905–1962)

  Nordamerika 1:12.500.000 (1905–1956)

  Afrika 1:12.500.000 (1905)

  Asien 1:12.500.000 (1905)

  Australien 1:12.500.000 (1905–1956)

  Norge med Sverige og Danmark 1:200.000 (1911, 8. utg. 1970)

  Det sydlige Norge 1:400.000 (1914, 1965)

  Nordland 1:400.000 (1927, 1954)

  Troms, Finnmark 1:400.000 (1928, 1954)
Skole-Atlas. Aschehoug. (1906, 25. utg. 1965)
Aschehougs kart over Kristiania/Oslo 1:15.000 (1914, 18. utg 1947)
Norge i Vestelommeformat. Aschehoug. (1926, 4. utg. 1949)
Euporus

Utseende

Middelsstore, slanke og langbeinte, vanligvis blanke og metalliske fargede trebukker. Hodet er noe snuteformet forlenget. Antennene er vanligvis lengre enn kroppen, nokså tynne. Pronotum er rundet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Bakbeina er særlig lange, lårene fortykket i spissen.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika.
Drassyllus lutetianus

Utseende

Drassyllus lutetianus er en middelsstor, litt flat edderkopp med kraftige bein. Forkroppen er ganske bred bak, sterkt tilsmalnet forover (smalt hode). Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene danner to tverr-rader. De midtre øynene i den bakerste raden er mer eller mindre uregelmessig (ikke sirkelrundt) formet.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Drassyllus lutetianus er nattaktiv og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. De bygger seg et skjulested av edderkoppsilke under steiner, mellom død vegetasjon eller lignende steder. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene.
Anexodus

Utseende

Nokså små, kraftige, mørkt gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini.
Antennene er kraftige, de innerste leddet med en kort tann i spissen. Pronotum er lengre enn bredt, med en kraftig tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er nokså korte, litt hvelvede og svært knudrete.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Borneo.
Bedoirsgränd (Stockholm)

Bedoirsgränd (uttales: bédoar) er et smug i Gamla stan i Stockholm. Smuget strekker seg fra Västerlånggatan til Stora Nygatan, og utgjør en parallellvei til Kåkbrinken og Skräddargränd.

Historikk

Smuget er oppkalt etter kjøpmannen Jean Bedoire den yngre (1683–1753) som var en av Sveriges rikeste menn. Han eide hele eiendommen som utgjør Parcas-kvartalet, som han hadde arvet etter sin svigerfar, vinhandleren Conrat Cuper (eller Konrad Kuyper). Jean Bedoire bygde opp en formue på blant annet salthandel, som han en periode dominerte i Sverige. Gatenavnet finnes beskrevet første gang på Tillaeus kart fra 1733.
På et tomtekart fra 1693 finnes navnene Conrat Cuper og Bedoirs Gränd side om side. Men på den tiden kan ikke slekten Bedoir knyttes til kvartalet, det skjedde først i 1733. Sannsynligvis har navnet på smuget blitt tilføyd senere. På 1600-tallet ble smuget kalt Lille Bryniels gränd.
Fylkesvei 2304

Fylkesvei 2304 går mellom Raknerud og Helgumsdalen i Gran kommune. Veien er 4,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv35.
Galaksegruppe

En galaksegruppe eller gruppe av galakser (GrG) er en samling av galakser som omfatter ca. 50 eller færre gravitasjonelt bundne medlemmer, hver av dem minimum like lyssterke som Melkeveien (ca. 10¹⁰ ganger lysstyrken til solen); samlinger av galakser større enn grupper som er av første orden, kalles galaksehoper. Galaksegruppene og hopene av galakser kan i seg selv bli hoper, da til superhoper av galakser.
Vår egen galakse, Melkeveien, er en del av en gruppe galakser kalt den lokale gruppen.
Person gasskraftverk

Person gasskraftverk er et varmekraftverk i delstaten New Mexico i det sørvestlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 140 MW, fordelt på 1 blokk med moderne gassturbiner. Operatør er Delta Power LLC.
Utstyret er vesentlig levert av General Electric. Anlegget ble bygget ut i årene 2000–2002. Brenselkilden er naturgass.
Iddefjordsgranitt

Bruksområder

Den norske grå granitten brukes mest som bygningssten, både som gatestein, kantstein, trapper, fasader, gulvflis og finstein/skulptur.
Grå granitt som brukes til produksjon av gravminner i Norge, kommer fra Finland.

Anvendelse i bygg og anlegg

Gustav Vigeland brukte mye iddefjordsgranitt i skulpturparken, Vigelandsanlegget, i Frognerparken. Monolitten er hogd ut av ei stor steinblokk fra Iddefjorden.
Arkitekt Bredo Greve brukte råkopp av iddefjordsgranitt i nord-, øst- og vestfasaden på Hovedbygningen til Norges tekniske høgskole, nå Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, som ble innviet i 1910.

Egenskaper

En spesiell egenskap ved granitt er at den har gode spalteegenskaper, og lar seg ganske lett dele i tre retninger, den er anisotrop.
Aspidolea cognata

Utseende

En middelsstor, ganske blank, nokså bred, rødbrun hornbille med mørkt hode. Disse artene mangler horn og kan ligne på mange andre skarabider. Slekten ligner mye på slekten Cyclocephala, som den ikke er svært klart avgrenset fra.
Et kjennetegn er at maxillene (underkjevene) hos Aspidolea har en dusk av lange hår.
Antennene består av 10 ledd med en kort klubbe. Arten har en forholdsvis lang, rundet "snute".

Levevis

Lite eller ingenting er kjent om biologien til disse billene, bortsett fra at de voksne er aktive om natten og kommer til lys.

Utbredelse

Arten er utbredt fra Mexico i nord til Ecuador i sør.
Reinhard

Kjente personer med navnet

Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
Margot Wallström

Bakgrunn og virke

Wallström har vært politisk engasjert sosialdemokrat fra ungdomstiden av, først i Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund, senere i Socialdemokraterna. Hun var fra 1979 til 1985 medlem av Sveriges riksdag. Fra 1988 til 1991 var Wallström forbruker-, kvinne og ungdomsminister i Sverige. Fra 1994 til 1996 var hun kulturminister og deretter til 1998 sosialminister. 
Fra 2004 till 2010 var hun visepresident i Europakommisjonen og kommissær for institusjonene og kommunikasjonsstrategi. Fra 1999 til 2004 var hun miljøkommissær.
Utenom politikken har Wallström arbeidet innen bank og fjernsyn. Fra 1993 til 1994 var hun direktør for den regionale fjernsynskanalen TV Värmland. Fra 1998 til 1999 arbeidet hun som visepresident for Worldview Global Media i Colombo på Sri Lanka.
Wallström er æresdoktor ved Chalmers tekniska högskola (2001), Mälardalens högskola (2004) og University of Massachusetts, Lowell i USA (2005).
Margot Wallström er gift og har to barn.
Diaphonia

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Beckius

Utseende

Store (40-80 millimeter), blanke biller. Som vanlig blant hornbiller er det stor forskjell på kjønnene. Hannen har en langt, spisst horn på hodet og ett tilsvarende horn på hver side av pronotum. Hunnen er mindre og mangler disse hornene.
Dekkvingene er rødbrune.

Levevis

Larvene lever i morken, død ved.

Utbredelse

Beckius beccarii lever i Indonesia og på Ny-Guinea.
Altsjevsk

Historie

Altsjevsk ble grunnlagt i 1895 som jernbanestasjonen Jurjivka i forbindelse med etableringen av et jernverk. I 1903 ble stedet omdøpt til Altsjevsk til minne om den lokale russiske oligarken av ukrainsk avstamming, Aleksej Altsjevskij, som døde like før det. Etter opprettelsen av Sovjetregimet ble byen omdøpt til Vorosjylovsk. Mellom 1957 og 1961 ble bynavnet endret flere ganger fra Altsjevsk og Vorosjylovsk etterhvert som personkulten rundt Kliment Vorosjilov minsket. Til slutt ble det bestemt å endre byens navn til Kommunarsk til minne om Pariskommunen. Med Sovjetunionens fall fikk byen tilbake sitt opprinnelige navn i 1991.
Alene (album)

Alene er det tredje albumet til Hanne Krogh. Etter to album på etiketten til EMI Norge, var Hanne Krogh tilbake der hun startet – hos Arne Bendiksens plateselskap. Ole Vidar Lien, som produserte hennes forrige album Nærbilde, hadde nå begynt som norsksjef hos Arne Bendiksen A/S, og Hanne Krogh fulgte etter. Det nye albumet fikk tittelen etter en nyskrevet låt av Philip Kruse og Svein Gundersen.  
Den største hiten for Krogh fra dette albumet ble den belgiske «T Kleine cafe aan de haven», i Dag Frølands språkdrakt kjent som «Levende lys». Fra Sverige hentet hun «Om du en gang kommer fram til Samarkand» av Bergman. Philip Kruse oversatte «Nocturne» til norsk, og Hanne Krogh selv sto for oversettelsen av Olle Adolphsons «Råd til deg og meg». 
I 1982 gikk Vest-Tyskland overlegent til topps i Eurovision Song Contest med «Ein bißchen Frieden», sunget av Nicole. Den tyske 16-åringen spilte selv inn versjoner av vinnermelodien på forskjellige språk som ble gitt ut i de respektive land. Den norske retten fikk Hanne Krogh, og spilte inn «Litt mere frihet» som ble enormt populær og fikk mye radiospilling sommeren 1982. Representanter fra tysk platebransje falt pladask for «Jeg er glad i deg», og det ble lagt planer om å lansere Hanne Krogh i Tyskland med nettopp denne som singel. Men utlandet fristet ikke nok til at hun ville ofre all den tid og energi som følger med en slik satsing. Hun konsentrerte seg om hjemmemarkedet, og fikk maksimal uttelling i første uken av 1983. Da ble tittelsporet «Alene» testet på Norsktoppen og gikk rett til topps.
I tillegg ble hun kåret til årets kvinnelige artist av Dagbladet. Platen ble bestselgende i sin sjanger i Norge, og hun fikk utdelt sølvplaten for 25 000 solgte eksemplarer. Platen lå 8 uker på VG-lista, med 13.-plass som beste plassering.
Frederikshavn

Frederikshavn er en by i Region Nordjylland, Danmark med 23 636 innbyggere (2006). Frederikshavn ligger ved Kattegat på østkysten av Vendsyssel. Gamle Frederikshavn kommune hadde i 2004 34 416 innbyggere. Etter kommunalreformen 2007 er også Sæby kommune og Skagen kommune lagt under den nye Frederikshavn kommune. 
Frederikshavn ligger i et morenelandskap som ble skapt av innlandsisen i siste istid for 14 000 år siden. Byen het tidligere Fladstrand  før den skiftet navn og ble oppkalt etter kong Frederik VI. Frederikshavn fikk kjøpstadsrettigheter i 1818.
Næringslivet i Frederikshavn har tradisjonelt vært sentrert rundt fiskeri og havnevirksomhet. I dag er den en av Danmarks fremste fergebyer med forbindelser til Oslo og Göteborg. Byen har også et større sykehus, marinebase og tekniske skoler tilknyttet maritime fag.

Historie

Det har bodd mennesker i området ved Frederikshavn i flere tusen år. Rundt i kommunen finnes en mengde langdysser og jernaldergraver. Den naturlige havnen beskyttes av små øyer og rev og nærheten til Sverige og Norge har hatt stor økonomisk betydning. 
Det er fem middelalderkirker i Frederikshavn oppført i tiden 1150–1250: Skærum kirke anses for å være eldst, mens Flade kirke, Gærum kirke, Åsted kirke og Elling kirke er oppført etter 1200.
Bangsbo herregård nevnes første gang i 1367 som væpnergård under Børglum kloster og ytterligere fem større herregårder og mindre slott er nevnt på sent 1300-tall og utover 1400-tallet.
Fladstrand kirke ble oppført i den store oppgangstiden for sildefisket i 1688–1690. Den er i bindingsverk, men senere erstattet av mur. Kirkegården omfatter en større krigskirkegård med flyktningegraver samt engelske og tyske krigsgraver fra andre verdenskrig. 
Under andre verdenskrig var byen en del av tyskernes Atlanterhavsvoll og  hadde status som forsvarsområde, Verteidigungsbereich. De tre andre danske områdene med en slik status var Hanstholm, Esbjerg og Aalborg.
Havnen har tradisjonelt vært byens økonomiske lokomotiv med fiskeri og verftsindustri. Men etter krisen i fiske- og verftsnæringene i 1980-årene, har turismen overtatt som hovednæringsvei.
Byen har med noen unntak vært sosialdemokratisk og borgermester siden 1998 er Erik Sørensen fra (Sosialdemokratene).
Kramgoa låtar 20

Kramgoa låtar 20 er et musikkalbum med Vikingarna, utgitt i 1992.
Outardes 2 vannkraftverk

Outardes 2 vannkraftverk er et vannkraftverk i Outardeselva  i Canada, i det østlige Québec. Elva renner ut i Atlanterhavet via St. Lawrence-bukta. Vannkraftverket har en installert total vannkrafteffekt på  472 MW.