google/wiki40b huggingface dataset:
Frøyfjorden

Frøyfjorden er havområdet mellom Frøya og Hitra i Trøndelag. I vest grenser fjorden mot Ramsøyfjorden og i øst mot den sørlige delen av Frohavet.
Fjorden er ikke dyp, bare vel 100 meter, men med svært løs og dårlig havbunn. Da Frøyatunnelen ble prosjektert og bygget på 90-tallet måtte tunneltraseen endres og hele tunnelen frysestøpes.
Adolf Dassler

Biografi

Dassler hadde bakgrunn som baker, men lagde sitt første skopar i 1920 i sin mors kjøkken. Dassler var en aktiv friidrettsløper og ønsket å lage spesialsko for de ulike øvelsene. Han brukte seilduk som et sentralt materiale, men også silke fra fallskjermer og lær fra hjelmer som de fant på bygdene etter den første verdenskrig. Han ble kjent for sine lette løpesko, etter hvert også med pigger. Med støtte av sin far, Christoph, og to av hans arbeidskamerater (brødrene Zehlein), som arbeidet i en skofabrikk i et smedverksted ble Adi Dasslers første skoproduksjon satt i system.

1924 - Gebrüder Dassler Schuhfabrik

I 1924 ble hans to år eldre bror Rudolf («Rudi») Dassler med i skoproduksjonen, og de startet selskapet Gebrüder Dassler Schuhfabrik (Brødrene Dasslers Skofabrikk). Under sommer-OL 1928 i Amsterdam hadde Brødrene Dasslers utstyrt en rekke utøvere med sine spesialsko. Dette la et fundament for selskapets internasjonale vekst, og de solgte rundt 200 000 par sko i året før den andre verdenskrig. Det hører med til historien at Jesse Owens vant sine OL-gull i Berlin, 1936 med Dasslerbrødrenes piggsko på beina.

1948 - Familiefeiden

Samarbeidet mellom brødrene var ikke godt, og i 1948 gikk de hver til sitt. Rudi Dassler startet selskapet Ruda, som senere endret navn til Puma, og Adi Dassler startet Adidas 18. august 1949. Navnet satte han sammen av de første stavelsene av sitt eget navn, og logonavnet ble skrevet uten stor forbokstav, adidas.

1978 - Horst Dassler tar over

I 1973 etablerte Adi Dasslers sønn, Horst Dassler, sitt selskap Arena, som produserte svømmeutstyr. Etter Adolf Dassler bortgang i 1978 tok sønnen og hans kone, Käthe, over selskapet. Adidas ble et limited selskap i 1989, men aksjene ble ikke lagt ut som offentlig aksjeselskap før 1995. Selskapet er per 2008 verdens nest største fabrikant av sportstøy.
Castelfranco di Sopra

Frazioni

Kommunen omfatter følgende frazioni:
Caspri, Certignano, Lama, Pietravigne, Pulicciano
Parorsidis

Utseende

Middelsstore, slanke, grå- eller brunlige trebukker med lange antenner. Pronotum er tønneformet uten pigger på sidene, men med runde knøler. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (Sri Lanka, Laos, sørlige Kina).
Stev

Stev brukes særlig om to typer firelinjede enstrofinger kalt «gamlestev» og «nystev», og regnes til de lyriske sjangre. I tillegg blir «stev» brukt som synonym for «slåtterim» («slåttestev»). Omkved i for eksempel middelalderballader kan også kalles «stev»/«mellomsleng» eller «etterstev»/«ettersleng» avhengig av plassering i strofen. Ellers finner vi «stev» i sammensatte ord som «hermestev» – en form for ordtak særlig registrert i de nordiske landene.
Ordet stev skriver seg fra verbet å stave, eller substantivet stav, som peker mot antall tunge stavinger i strofen.
En kveder er en person som kan fremføre stev.
Efrem Syrer

Bakgrunn

Efrem ble født rundt 306 i Nisibis i Mesopotamia (i dag Nusaybin i Tyrkia). Man vet lite om bakgrunnen hans, men etter ay han ble døpt gikk han på katedralskolen i hjembyen. Han var ledsager for biskopen på kirkemøtet i Nikea i 325. I 338 ble han vigslet til diakon og fikk etterhvert ansvaret for katedralskolen.

Teolog

Han fikk etterhvert ry som en stor teologisk lærer og rådgiver, men trakk seg mer og mer tilbake fra offentligheten.
I 363 flyktet Efrem fra Nisibis etter at perserne inntok byen. Han slo seg ned som munk i en hule i Edessa i det som i dag er Tyrkia. Han levde et asketisk liv, noe han hadde vært påvirket av helt siden ungdommen. I ørkenen skrev han mesteparten av verkene sine. Han ble brukt som rådgiver for en biskop og var mye brukt på den teologiske skolen i Edessa, hvor mange elever samlet seg rundt ham. 
Efrem gikk sterkt imot arianismen, noe som førte til at han fikk fiender og måtte flykte i 370.
Han kom tilbake til Edessa, og var i byen da den ble omringet av keiser Valens i 372. Byen ble herjet av sykdom og sult, og Efrem brukte mange krefter på å hjelpe lidende. Han organiserte blant annet en hjelpetjeneste og 300 bårer til å bære syke. 9. juni 373 døde han.
Han har alltid blitt holdt høyt i den syriske kirken, og Den katolske kirke erklærte ham som kirkelærer i 1920. I vestkirken er minnedagens hans 9. juni, mens østkirken oftest feirer ham 28. januar.

Verker

Efrem skrev metriske prekener som var preget av et inngående kjennskap til Bibelen. Salmene hans ble sunget og fikk stor utbredelse.  Flere hundre av dem er fremdeles bevarte, og noen av dem er innarbeidet i den syriske liturgien. I den syriske kirken kalles han  Cythara Spiritus Sancti eller «Den Hellige Ånds harpe». Han skrev også kommentarer til mange av de bibelske skriftene. Alt han skrev var i et svært opphøyd språk og gjerne som poesi.
Lorditomaeus

Utseende

Små, avlange, gulbrune gjødselbiller. Hodet er bredt og skovlformet uten tenner på forkanten, snuten rundet. Fasettøynene sitter ved hodets bakkant. Pronotum er litt rundet firkantet, nær dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er litt rundede og hvelvede, med dype lengdefurer, oftest med noen små, svarte flekker i den bakre delen.

Levevis

Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter.

Utbredelse

Artene er utbredt i Afrika.
Sentrumssone

Sentrumssone og sentrumskjerne er begrep som brukes for å definere de viktigste områder med sentrumsfunksjoner i et tettsted.
Begrepet sentrumssone er definert av Statistisk sentralbyrå som et område satt sammen av en eller flere sentrumskjerner og en sone på 100 meter rundt.  En sentrumskjerne er definert som et område med mer enn tre ulike hovednæringsgrupper med sentrumsfunksjoner. I tillegg til detaljvarehandel, må offentlig administrasjon eller helse- og sosialtjenester eller andre sosiale og personlige tjenester være representert. Avstanden mellom virksomhetene skal ikke være mer enn 50 meter.
Statistisk sentralbyrå avgrenser sentrumssoner årlig i forbindelse med oppdateringen av de norske tettstedskartene som legges ut på byråets nettsider.
Sentrumssonene omfatter i praksis områder i byer og tettsteder der det er butikker, kjøpesentrer og ulike servicebedrifter. Det viktigste, største, og oftest også eldste, område av denne type omtales ofte som byens sentrum. Et større tettsted eller by vil også ofte ha mer perifere sekundærsentra. Sentrumssoner er vanligvis forbeholdt tettsteder av en viss størrelse.
Odd André Elveland

Karriere

Elveland er utdannet ved Jazzlinja ved NTNU. Han var aktiv i Trondheimsmiljøet, og turnerte med blant annet Trondheim Bopservice og senere The Stoken Experience. Etter at han flyttet til Oslo hadde han egen kvartett med Håvard Wiik, Mats Eilertsen og Jarle Vespestad. Han har også opptrådt i trio med Ingebrigt Håker Flaten og Thomas Strønen.
Han har medvirket ved innspillinger med Ditlef Eckhoff/Einar Iversen, The Sinatra Songbook (blant annet i samarbeid med KORK), Per Husby/Anne Lande med flere.

Prosjekter

Parallelt med utøvende virksomhet har han drevet utstrakt pedagogisk virksomhet og instruert en rekke storband og lignende ensembler. Gjennom arbeidet med Improbasen, Barnas Jazzhus, og den internasjonale festivalen Kids in Jazz, har han initiert omfattende opplæringsprosjekter i Norge, Sverige, Danmark, Sveits, Østerrike og Japan. I 2014 mottok han Ella-prisen for sitt arbeid med barn og jazz.
Hanns Eisler musikkhøgskole Berlin

Historie

Stiftelsen av høgskolen skjedde på bakgrunn av den daværende delingen av Tyskland. Etter grunnleggelsen av DDR befant Berlins eneste musikkhøgskole og alle konservatorier seg i byens vestlige del. Departementet for folkeopplysning bestemte derfor i 1949 at det skulle etableres en musikkhøgskole også øst i byen. Høgskolen ble grunnlagt 1. oktober 1950 i Wilhelmstrasse under navnet Deutsche Hochschule für Musik. Den ble i 1964 oppkalt etter komponisten Hanns Eisler.

Dagens lokalisering

Høgskolen befinner seg i Charlottenstraße 55, ved Berlin konserthus, på Gendarmenmarkt. Fra 2005 disponerer skolen også lokaler i Neuer Marstall ved Spree.
Grønnøyet klodøgnflue

Utbredelse

Grønnøyet klodøgnflue finnes helt nord i Nord-Amerika og Europa, muligens litt østover i Asia. Finnes i Norge.

Voksne (imago)

Kroppen er 10-12 millimeter lang. Kroppen er grå eller litt oliven på farge. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Lengst bak på bakkroppen er det to haletråder (cerci). Den ligner nordlig klodøgnflue, men denne er i norge kun registrert fra Troms fylke.

Nymfer/larver

Nymfene er mellom 10-12 millimeter lange. Gjellene er enkle, avrundet og asymmetriske. De har en lang og tynn klo på det andre og tredje beinpar.

Levevis

Grønnøyet klodøgnflue finnes i rennende ferskvann. Den lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer. Eggene slippes av hunnen ned på vannoverflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 2 år. 
Grønnøyet klodøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.
Cospudener See

Cospudener See er en kunstig sjø utenfor Leipzig. Sjøen ble anlagt i 2000 i ett brunkulldagbrudd som var operativt til 1990. Sjøen har blitt et populært turistmål for Leipzigs befolkning.
Ratcliffe kraftverk

Ratcliffe kraftverk er et varmekraftverk i Nottinghamshire i det sentrale Storbritannia. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 000 MW, fordelt på 4 blokker på 500 MW hver.
Brenselkilden er kull. Anlegget ble utbygd omkring årene 1965–1970. Operatør er selskapet E.ON UK plc. Det er
Utslippet av CO2 er 7,8 millioner tonn i 2007. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 9 901 000 tonn.
Dverglin

Vekstmiljø

Dverglin vokser i periodevis fuktig, sandet og kalkfattig jordbunn.

Utbredelse i Norge

Finnes spredt langs kysten fra Arendal til Haugesund. Spredte forekomster også i Østfolds kystområder.
Guidong

Guidong (kinesisk: 桂东县; pinyin: Guìdōng Xiàn) er et fylke i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Chenzhou.
I 1999 hadde fylket et folketall på 169 241 innbyggere.

Samferdsel

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.
I Nordre sogn

«I Nordre sogn» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. Alf Prøysen presenterte den i sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1958, og mente visen var meget gammel.

Teksten

1.I Nordre sogn på Sælabakk et bryllup skulle stå,

en enkemann av simpel stand brudgommen skulle bli.
2.Han eide hus, han festede brud, han sine venner bad,

alt om de ville følge han alt på hans heders dag.
3.En godseier Peder Colbjørnsen som alltid buden var,

han sagde til sin kone kjær: Du heime væra skal.
4.Men hun med sukk og ydmyk bønn sin mann fikk overtalt,

så reiste hun fra hus og hjem og så fra mannen sin.
5.Og følget hen til kirken drog og presten dem mottok,

han viede brud og brudgom og ønsket dem alt godt.
6.Og som de hen til sundet kom så vekslet de der og drakk,

de drakk, de drakk så lystelig og alle var ved fritt mot.
7.Og som de ned til stranden kom sto der to unge menn,

de sagde: vent en liten stund det kommer en hvirvelvind.
8.Den unge brud forskrekket ble alt for sitt unge liv,

hun tenkte på de stebarn små og på sin hedersdag.
9.O kjære søte vakre du, hvorfor er du så redd,

jeg haver seilt den sortan fjord i verre vær enn nu.
10.Men som de kom til vesterland så de fikk annet se,

der kom en rødan hvirvelvind så båten hvelvede.
11.Så lå de der og plaskede som gjess om våren gjør,

de ropte høyt av gremmelse, men slett ikke hjelpen kom.
12.Klokken to den andre dag da fant de fjorten lik,

de hadde funnet alle, nærpå den unge brud.
13.De soknede, de ankrede, men slett ingen bruden fant

hun sank i rødan hvirvelvind hun hviler der ennu.
14.Det største som nu gremmer meg det er de stebarn små

som mistet både far og mor og i sorgen sveve må.
Friidrett under Paralympiske sommerleker 2016 – 100 meter menn T37

100 meter for menn i kategorien T37 ved Paralympiske sommerleker 2016 ble arrangert 10–11. september 2016, på Estádio Olímpico João Havelange.
Kongsgård

En kongsgård er en storgård som har tilhørt kongemakten, og ble brukt som kongelig residens i vikingtiden. Den ny styreformen til Harald Hårfagre var basert på store gårder langs kysten, til underhold for konge og hird. I fjordområdene innenfor knyttet kongen til seg lokale stormenn med delegert kongelig myndighet og militær makt. Systemet ble gradvis endret da kongen fikk fastere foranking i byene og med framveksten av statssamfunnet på 11-1200-tallet.

Harald Hårfagres kongsgårder

Ifølge Snorre Sturlasons Heimskringla utnevnte Harald en jarl i hvert av fylkene han erobret eller hadde arvet. Hver jarl skulle ha under seg fire herser eller flere. Hver herse skulle ha en kongsgård verdsatt til 20 mark landskyld. Med de 26 fylkene som er nevnt skulle det totale antallet kongsgårder dermed overstige hundre.
Kongen selv vekslet på hvor han bodde. Kildene gir motstridende opplysninger med hensyn til hvor Harald bodde. Årsaken kan være at kunnskapen var gått tapt fram til de første sagaene ble nedskrevet 300 år etter at Harald levde.
Fagerskinna forteller at hans hovedgard var Gaular, da han var konge i Sogn. 
Verken Theodoricus monachus Ågrip eller Fagerskinna fortalte hvor Harald bodde da han var konge over et større område. 
Haraldskvadet forteller at Harald oppholdt seg på Utstein, sannsynligvis ved dagens Utstein kloster på Mosterøy. Teksten er knyttet til slaget i Hafrsfjord, og lyder: «østmenns herre som holder til på Utstein». 
Ifølge Heimskringla og Egils saga styrte Harald sitt rike ved å oppholde seg på gardene Alreksstad i Bergen, Seim i Nordhordland, Fitjar på Stord, Utstein og Avaldsnes. Om Snorre Sturlason baserte dette på kilder eller om det er diktning vet vi ikke.
Det kan være at han en tid bodde på Gaular, og senere på Utstein, men det er svært usikkert.

Olav Tryggvasons kongsgård

Olav Tryggvason fikk seg bygd en kongsgård i Nidaros, videreført av etterfølgeren Olav den hellige og etterkommerne hans.
Varoddbrua

Gamle Varoddbrua

Gamle Varoddbrua er en hengebro som går over utløpet av Topdalsfjorden. E18 i østgående løp går her i to kjørefelt. Broen er 618 meter lang, og største spenn er 337 meter med fri høyde 32 meter. Broen har 8 spenn. Varoddbrua ble åpnet 20. oktober 1956 og var bompengefinansiert. Den var Norges lengste hengebru til 1972.
Broen erstattet ferjeforbindelsen over Topdalsfjorden fra Varodden til Torsvik og hadde to-veistrafikk frem til den nye broen stod ferdig i 1994.

Nye Varoddbrua

Nye Varoddbrua er en fritt frambygg-bro som går over utløpet av Topdalsfjorden. E18 går over broa i vestgående løp. Broa er 663 meter lang, og største spenn er 260 meter. Seilingshøyden er 32 meter, og broen har til sammen 4 spenn. Broen ble åpnet i 1994. Broen ble bygget av AS Anlegg.
Nye Varoddbrua ble bygd ved siden av Gamle Varoddbrua. Etter åpningen av den nye broen ble trafikken ledet i hver sin retning over de to broene.
The Megaphonic Thrift

The Megaphonic Thrift er et rockeband fra Bergen som spiller musikk innen indierock, støyrock og alternativ rock. 
Bandet ble dannet høsten 2007 av Richard Myklebust og Fredrik Vogsborg med medlemmer fra blant annet The Low Frequency in Stereo og Casiokids.
Bandet ga ut sitt første album Decay Decoy i 2010 og har gitt ut totalt tre album. De fikk Spellemannprisen 2015 i klassen indie for sitt tredje album Sun Stare Sound som ble produsert av Jørgen Træen. Bandet var en av finalistene til Årets Urørt i 2009.
Barnsley FC

Historie

Klubben ble stiftet av Tiverton Preedy, og fra 1887 til 1897 var navnet Barnsley St Peter's. I denne perioden deltok laget først i Sheffield and District League fra 1890-1891 og senere i Midland League fra 1895-1896. I 1898 gikk de inn i 2. divisjonen til The Football League, og deres første kamp endte med et 1-0 tap mot Lincoln City. Deres største triumf kom i 1912 da de vant FA-Cupen. Finalen endte uavgjort 0-0 mot West Bromwich, men i omkampen vant laget 1-0. Barnsley var også i finalen 2 år tidligere, men da ble det tap mot Newcastle United.
I seriesammenheng holdt klubben seg i 2. divisjon fram til 1930-årene, da det ble nedrykk og noen år i 3. divisjon (nord). Laget pendlet stort sett mellom 2. og 3. divisjon i tiden etterpå, men i 1964/65 sesongen rykket klubben ned fra 3. divisjon og fikk sitt første opphold i 4. divisjon. Der ble det et opphold på 3 år før Barnsley igjen kunne spille i 3. divisjon. I 1981 rykket klubben opp til 1. divisjon for første gang siden 1959. Her ble de værende fram til 1996/97 sesongen som skaffet laget en 2.-plass i serien, og direkte opprykk til Premier League. For første gang i Barnsley sin historie var laget klar for å spille i Englands øverste fotballserie, men det ble med et år i Premier League. Med en 19.-plass ble det nedrykk til 1. divisjon (gamle 2. divisjon) igjen.
Siden 2002 har Barnsley spilt på det tredje øverste nivået, som nå har navnet Football League One.
Sesongen 2005/2006 kulminerte dog med at laget rykket opp til The Championship etter å ha slått Swansea 4-3 på straffer i play-off-kampene.
De dinariske Alper

Geologi

De mesozoiske kalksteinsformasjonene danner et karakteristisk område på Balkan med karstformasjoner. De siste istidene hadde relativt lite direkte geoglogisk påvirkning på Balkan, det var ikke permanent isdekke her, og det er lite bevis for utbredt isbredanning. Bare de høyeste toppene av Durmitor, Orjen og Prenj har isbredaler og morener ned til 600 meter. I Prokletije, en fjellkjede som går øst-vest ved grensen nord i Albania (og som dermed bryter trenden i det dinariske systemet) er det derimot bevis for at det har vært stor isbredanning. 
Et geoglogisk trekk med dagens landskap i De dinariske Alper er kalksteinsfjellene, som er harde og eroderer sakte. Ofte fører dette til skarpe skrenter, ofte med bratte juv der elvene renner gjennom. 
Det mest utbredte eksempelet på kalksteinsfjellene i Europa er karstformasjonene i De dinariske Alper. Kalkstein er en svært porøs bergart, som likevel er vanskelig å erodere. Vann er den viktigste nedbrytningskraften, som løser opp kalkstein i forbindelse med kjemiske reaksjoner. Når det siler gjennom sprekker i kalksteinen åpner det opp flere sprekker og kanaler, som ofte kan gå svært dypt, og man kan få hele systemer med underjordiske avløp. I løpet av lang tid kan disse arbeide seg dypere og dypere og etterlate seg tørre grotter og underjordiske labyrinter av kanalar og sjakter. Taket i disse grottene kan til slutt falle ned, og danne dype juv, slik at vannet igjen blottlegges for overflaten. Dinariske elver, som Vrbas, Neretva, Tara og Lim, har for eksempel dannet praktfulle juv. De dinariske Alper synker ned i Adriaterhavet i vest og danner her flere øyer og havner langs kysten av Kroatia. 
Det er bare mulig med transport i de dype, dinariske elvedalene, og veier og jernbaner går gjennom tunneler og langs smale bergskar med strie elver under. Samtidig er fjellsidene helt rene med lite jord og vegetasjon, og elvene er derfor ofte krystallklare. Den vegetasjonen som finnes vokser som regel i groper og langs smale striper.

Mennesker i De dinariske Alper

Det ligger ruiner av gamle festninger over hele fjellandskapet, som bevis på hundreår med krig. Her gjemte blant annet illyrerne seg da romerne prøvde å erobre Balkan. Erobringen startet med vestsiden av Adriaterhavet på 200-tallet f.Kr. Romerne erobret hele Illyria i 168 f.Kr. Fjellene vernet motstandsbevegelsen til illyrerne i mange år før området var helt okkupert i år 14.
Området har i dag få innbyggere, og skogbruk og gruvedrift er de største økonomiske aktivitetene i De dinariske Alper. Folket som hører til her er de høyeste i Europa, der en mann i snitt er 185,6 cm sent i tenårene.
22. januar

Navnedag

Ivan, Vanja
Sancai

Sancai (kinesisk: 三彩; pinyin: Sāncǎi, = «tre farger») er en i utgangspunktet glaseringsmetode der tre farger benyttes for dekorere keramikken/porselenet.

Teknikk

Grunnlaget for sancaiglasert keramikk er av hvitt leirgods. Det glaseres og brennes ved temperaturer på rundt 800 grader celsius. Sancai var en form for bly-glasur: Blyoksid var glasurens hovedflux, ofte iblandet kvarts i blandingsforholdet 3:1. Den polykrome effekt oppnås ved bruk av kobber (som blir grønn), jern (som får brungul farge), og av og til mangan og kobolt (som blir blå).

Forløperformer, tidlig sancai

Sancai påfølger historisk grønnglasert steintøy, som var særlig vanlig i Handynastiets siste fase (25-220 e.Kr.).
Man kan se ansatser til sancai også i noen keramikkarbeider fra det nordlige Qis tid (550-577). I Nordlig Qi-graver er det blitt funnet forseggjorte porselensartefakter med grønt design av et slag som man tidligere antok ført ble utviklet under Tang-dynastiet. Nevnes kan en slik farget krukke funnet i en Nordlig Qi-grav som ble lukket i 576 e.Kr.

Tang-sancai

Den fullt utviklede sancaiteknikken ble utviklet på Tangdynastiets tid. Man skal ikke ta ordet san («tre») helt bokstavelig, for det kunne kunne til tider være flere enn tre farger benyttet. I Vesten ble av og til sancaiporselen omtalt som egg-and-spinach, for hyppig brukte farger var grønt, gult og hvitt (skjønt de siste to fargene kanskje kunne beskrives bedre som rav og off-white eller kremfarget).
Sancai var vanlig i Kinas nordlige halvdel. Det ble benyttet hvit og gulbrun-brent sekundærkaoliner og ildfast leire.
Blant de mest kjente produksjonssteder i nord kan nevnes Tongchuan i Shaanxi, Neiqui i Hebei og Gongxian (Gongyi yaozhi, 巩义窑址) i Henan,.

Sancaiinspirert porselen utenfor Kina

Sancaiglasert porselen fant veien blant annet langs silkeveien til Midtøsten og Europa, og inspirerte mange etterligninger opp gjennom århundrene i for eksempel Syria og Italia. Den fikk også etterligninger i Japan.