google/wiki40b huggingface dataset:
Max Reger

Bakgrunn

Reger ble født i den bayerske landsbyen Brand. Han fikk tidlig pianotimer av Adalbert Lindner i Weiden. I 1888 var Reger i Richard Wagner-festivalen i Bayreuth, og han ble svært påvirket av Wagners musikk. Fra 1890 lærte han komposisjon av Hugo Riemann i Wiesbaden, der han ble kjent med Eugen d’Albert og Ferruccio Busoni.

Karriere

1898 flyttet Reger til Weiden, og skrev flere store orgelverk. Det dreide seg om koralfantasier over «Ein' feste Burg ist unser Gott», «Freu' dich sehr, o meine Seele!», «Wie schön leucht't uns der Morgenstern» og «Straf' mich nicht in deinem Zorn», samt Fantasi og fuge i c-moll. Richard Strauss hjalp Reger med å få dem utgitt. 
Det neste store orgelverket, Fantasi og fuge over tonene B-A-C-H, komponert i 1900, vakte stor oppsikt i det tyske musikkmiljøet, og ble hans endelige gjennombrudd som komponist.
I 1901 flyttet Reger og kona Elsa von Bercken (født von Bagenski) til München, der han etter hvert fikk jobb som professor i kontrapunkt, komposisjon og orgelspill på musikkonservatoriet. Her skrev han sin velkjente Modulasjonslære (Beitrage zur Modulationslehre), og flere artikler om sin egen komposisjonsstil.
Reger var en nyskapende komponist, som blandet de dristige harmoniene fra Franz Liszt og Richard Wagner med en Bach-liknende kontrapunktikk, og dermed skapte han en syntese av barokke og romantiske idealer. Han benyttet ofte variasjonsformer, som partita og passacaglia. Bortsett fra de store orgelverkene er Reger mest kjent for orkesterverket Variasjoner og fuge over et tema av Mozart, men han var produktiv i de fleste former bortsett fra opera.
Som utøver var Reger en glimrende pianist, men i likhet med Sigfrid Karg-Elert en heller svak organist. Vennen Karl Straube, en av de fremste organistene i Europa, framførte og gjorde kjent Regers orgelmusikk.
Fra 1907 var Reger professor i komposisjon på musikkonservatoriet i Leipzig. Han dirigerte også hofforkesteret i Meiningen fra 1910 til 1914. I 1915 flyttet Reger til Jena. Reger døde under en reise til Leipzig i 1916.
Marie Lovise Widnes

Politiker

Hun var stortingsrepresentant for Møre og Romsdal fra 1989 til 1993, og var vararepresentant i perioden 1954–1957, da som representant for Arbeiderpartiet. Hun var medlem av SVs landsstyre 1995-1997. Hun ble valgt inn i Hareid kommunestyre i 1971 og hun satt tre perioder i fylkestinget. Widnes har også hatt verv i Norsk kulturråd.
Hun kombinerte et radikalt politisk syn med en kristen tro, og holdt blant annet andakter i NRK radio mens hun satt på Stortinget.
Hun meldte seg ut av SV i mai 2010, i protest mot SVs krigføring i Afghanistan.

Lyriker og sanger

Marie Lovise Widnes var i mange år en aktiv sanger. Den kjente visen «Gangdøra heime» skrev hun 19 år gammel og fremførte hun selv, den kom på plate i 1957. Hun ble tidlig sammenlignet Alf Prøysen, og hun skrev valgkampviser for Einar Gerhardsen. Widnes fremførte «Gangdøra» i 1951 da Gerhardsen besøkte Vanylven, og han ordna henne friplass på folkehøgskolen i Sørmarka. 
I 1958 ga hun ut en samling viser og dikt med tegninger av Kjell Aukrust.

Æresbevisninger og utmerkelser

Widnes ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2006. Hun ble utnevnt til æresmedlem av Noregs mållag i 2008.
Independence Hall

Viktige hendelser

Den 26. oktober 1918 proklamerte Tomáš Masaryk Tsjekkoslovakias uavhengighet på trappene ved Independence Hall.
I 1948 blei bygningens opprinnelige interiør gjenoppretta. Independence National Historical Park ble etablert av den 80. amerikanske kongressen senere i 1948. Dette var for å gjøre ta bedre vare på historiske landemerker som hadde tilknytning til den amerikanske revolusjon. Independence National Historical Park består av et byparkområde som spenner over fire kvartaler; områder som er en del av komplekset, men som ligger utfor selve parkområdet er Carpenters' Hall (møtestedet til den første kontinentale kongressen), stedet der hjemmet til Benjamin Franklin stod, det rekonstruerte Graff House (der Thomas Jefferson skreiv uavhengihetserklæringa), City Tavern (mange sentrale hendelser i revolusjonskrigene fant sted her), gammeldagse boliger og flere banker fra gamle tider. Parken omfatter også Liberty Bell, Franklins skrivebord, et portrettgalleri, hager og biblioteker. Myndighetenes bestrebelser mot å bevare Independence Hall og andre bygninger står som en modell for hvordan dette kan gjøres med andre bygninger i området. Selve parkområdet, styrt av National Park Service, er ført opp på UNESCOs liste over verdensarvsteder (bare tre andre amerikanske menneskeskapte monumenter utenom dette er oppført på lista; frihetsgudinnen, Pueblo de Taos og University of Virginia and Monticello).
Kapp Muyen

Kapp Muyen er et nes kun 107 meter vest for Beerenberg på Jan Mayen. Neset har fått sitt navn fra den nederlandske hvalfangerkapteinen på «Neptunes» Willem Cornelisz. van Muyden, som var blant de første som fanget hvaler ved Jan Mayen.
Romain Saïss

Landslaget

Han ble tatt ut i Marokkos tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Rokstad gravplass

Rokstad gravplass (eller Rokstad kirkegård) er en gravlund i Smøla kommune. Den ble etablert i 1919 og ligger øst for fylkesvei 669 omtrent midt på østsiden av øya Smøla.
NM i friidrett 1912

Norgesmesterskapet i friidrett 1912 ble arrangert i Kristiania fra 21. til 22. september. 
Arrangør var IK Tjalve. Kun menn deltok.
Kongepokalvinner ble Herman Sotaaen.
Miscodera arctica

Utbredelse

Miscodera arctica er vanlig og utbredt i hele Europa, østover til Japan. Den finnes i Nord-Amerika.

Utseende

Miscodera arctica er under 8 millimeter lang og har metallglans.  Brystskjoldet (pronotum) er avskilt fra dekkvingene av en tydelig innsnøring (hals).

Levevis

Miscodera arctica er en nordlig art. Den er ganske vanlig og finnes i tilknytning til skog og på fjellet. Sjeldent kan den finnes på lyngmarker. Larvene lever som predatore. 
Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Dexing (Shangrao)

Dexing (kinesisk: 德兴; pinyin: Déxīng) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Shangrao.
Befolkningen var på 306 656 innbyggere i 1999.
Thyce

Utseende

Nokså store (ca. 25 millimeter), avlange, noe blanke, rødbrune oldenborrer. Oversiden er sparsomt hårete og fint punktert, kan ha spredte, små skjell. "Snuten" (clypeus) er litt oppoverbøyd og tvert avbrutt foran.

Utbredelse

Artene lever i det sørvestlige Nord-Amerika (California, New Mexico).
Norges Eksportråd

Norges Eksportråd (1945–2004) ble opprettet 1. november 1945 med det formål å fremme praktiske tiltak til fremme av eksportvirksomhet. De overtok den kommersielle etterretningstjeneste i utlandet i samarbeid med Utenriksdepartementet. Forut for Norges Eksportråd hadde man i 1945 nemlig opprettet «Det økonomiske etterretningskontor», som den gang skulle erstatte «Norges opplysningskontor for næringsveiene», aktiv fra 1901 til 1941. De var dessuten rådgivende organ for departementet i spørsmål av handels- og eksportpolitisk natur. 
Innovasjon Norge tok over Norges Eksportråd 1. januar 2004.
Tidsskriftet Norges Utenrikshandel og eksportpublikasjonen Norway Exports ble tidligere utgitt av Eksportrådet.
Liaocheng kraftvarmeverk

Liaocheng kraftvarmeverk er et kullkraftverk med kogenerasjon i Liaocheng i provinsen Shandong i det nordøstlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 570 MW. Anlegget ble påbegynt i 1986 og stod ferdig i 2003.
Helsereduserende atferd

Helserereduserende atferd er helseatferd som reduserer, eller virker negativt på individers helse.

Kjennetegn på helsereduserende atferd

Slike atferder er ofte vanemessige, avhengighetsskapende og vanskelig å endre. Selv om man har bedrevet den helsereduserende atferden lenge er det som regel aldri bortkastet å forsøke å endre den, de helsemessige vinningene kan likevel være betydelige.

Sårbarhetsvindu

Man snakker ofte om et sårbarhetsvindu knyttet til ungdomskultur (mellom ca. 14 og 25 år) som mange helsereduserensde atferder deler. I denne perioden har man gjerne behov for å vise at man er voksen og uavhengig, og for eksempel rusmiddler kan bli et verktøy i denne utviklingen. Overvekt og stoffavhengighet, med vekt på særlig røyking og høyt alkoholinntak blir ofte sett som de største helsereduserende samfunnsproblemene.
Stjerneanisfamilien

Utseende

Plantene i denne slekta er vedaktige, busker eller små trær, med motsatte, usammensatte og hele blader. Blomstene er radiærsymmetriske, tokjønna og sitter vanligvis en og en (av og til 2-3 sammen). Blomstene er svært variable med hensyn på antall av de ulike blomsterdelene (blomsterblader, pollenbærere og fruktblader). Blomsterbladene, som er 7-12 eller ubestemt antall, er ikke differensierte i begerblad og kronblad, men viser en gradvis overgang fra de ytre til de indre. De indre blomsterbladene viser også overgang mot pollenbærere. Pollenbærerne er 4-8 eller ubestemt antall og de har korte, tjukke pollentråder. Fruktemnene er oversittende, apokarpe og hos flere arter festet i spiral. Antallet fruktemner er 5-21 og hvert fruktemne har ett frøemne. Fruktene er belgkapsler med ett frø. Belgkapslene er enkeltstående eller i samlinger på opp til 13. Belgkapslene sprekker opp når de er modne og kaster ut frøet.

Utbredelse

Noen arter av stjerneanisslekta finnes i sørøstre deler av Nord-Amerika, i Mexico og på øyene Cuba og Hispaniola, men hoveddelen av artene finnes i østlige og sørøstlige Asia.
Jeg kom i går fra langfart

«Jeg kom i går fra langfart» er en skillingsvise fra ca. 1890. Den ble ofte trykket i visebøker, og var en kjær sjømannssang. Den er gjort på flere plateinnspillinger, blant annet på Frem fra Glemselen kap. 5 med Helge Borglund.
Ebolaepidemien i Vest-Afrika

Ebolaepidemien i Vest-Afrika var et utbrudd av virussykdommen ebola som rammet landene Liberia, Sierra Leone og Guinea i Vest-Afrika. Derfra reiste noen få smittede til andre vestafrikanske land, og noen smittede kom (ble for det meste evakuert) til andre verdensdeler. 4 809 døde i Liberia som var det landet som ble hardest rammet.
Epidemien startet i desember 2013 og ble erklært over i januar 2016.

Utbruddet

Utbruddet ble registrert i begynnelsen av februar 2014 i det sørøstre Guinea og var forårsaket av virusarten Zaire ebolavirus. Senere er man kommet til at det første utbruddet («pasient 0») var i desember i 2013, i samme land, ikke langt fra grensene til Liberia og Sierra Leone.  I løpet av mars 2014 ble en rekke tilfeller av ebola påvist i og nær Conakry.
Det som er særlig bekymringsfullt er at tidligere registrerte ebola-epidemier har funnet sted i strøk med spredt bosetning, hvor det har vært mulig å isolere de sykdomsrammede landsbyene eller bosetningene, mens dette utbruddet har spredt seg til store byer – en by av Conakrys størrelse med nær to millioner mennesker. 
Den opprinnelige smittekilden er usikker. Smitten kan ha kommet med en syk person på besøk til Conakry, men helsemyndighetene fokuserer på mulighetene for smitte fra flaggermus, som sammen med annet såkalt bushmeat er tilgjengelig på torg og gater i byen.

Smittemåter

Det er spesielt familiemedlemmer av en ebola-syk og helsepersonell som steller de syke som lettest blir smittet av ebola. Også de som steller de som er døde som en følge av viruset, har en økt risiko for smitte. Ebola smitter fra person til person gjennom direkte kontakt med kroppsvæsker som  blod, avføring, spytt, oppkast og sæd. Den smittede kroppsvæsken må så overføres til for eksempel sår, munn eller andre kroppsåpninger.
Viruset smitter ikke via luft. Det er ikke noe som tyder på at viruset smitter ved vanlig sosial kontakt, heller ikke i tiden fra smitte til sykdom.
Siden ebolaviruset altså smitter ved direkte fysisk kontakt eller ved kroppsvæsker er situasjonen i Vest-Afrika særlig vanskelig, da det i normaltilfeller ved dødsfall oftest er slik at den avdødes levninger forblir i hjemmet og ikke begraves før etter noen dager, og at lokale skikker tilsier at avdødes slektninger forventes å berøre liket som en avskjedshilsen.

Smittespredning

Ebola Zaire er samme virustype som lå bak de tidligere store utbruddene, da i Den demokratiske republikk Kongo (tidligere Zaire) der sykdommens dødelighet var på 70 %. Denne gang syntes dødeligheten imidlertid å være noe lavere, men midt i epidemien kom det meldinger om at den kanskje allikevel var på 70%. Før det store utbruddet i 2014 hadde Guinea aldri tidligere vært rammet av ebola.
I oktober 2014 ble en sykepleier i Spania smittet av ebolaviruset etter å ha deltatt i pleien av en av de to spanske katolske prestene som var blitt smittet under sin tjeneste i Vest-Afrika og blitt evakuert for å få pleie (begge døde). Dette er det første kjente tilfellet med smitteoverføring utenfor Vest-Afrika.
Den 14. januar 2016 erklærte WHO at ebolaepidemien var over.
Den unge Fleksnes

Handling

Marve Fleksnes (Reidar Fredrik Frydenlund) bor sammen med moren sin i en leilighet i Oslo på begynnelsen av 1960-tallet. Hoveddelen av historien er at Marve blir forelsket i den nye jenta i klassen, Veronica Knutsen (Helene Sommerset Busengdal) og derfor benytter seg av enhver anledning til å bli bedre kjent med henne. Når skolen skal sende en duett til en større talentkonkurranse, blir det Veronica som tar jenteplassen og alt er lagt opp til at Christian August (Kristian Holten Bjerke), Marves rival, skal ta gutteplassen i duetten. På tross av total tonedøvhet, gjør Marve alt han kan for at han skal få plassen istedenfor Christian August. Den sjenerte kameraten Nils Johan (Jonas Wangsmo) er imidlertid svært god til å synge og blir derfor sentral i planen Marve har om å kapre gutteplassen.

Under månen

Sangen som duetten skal synge, heter «Under månen» og er skrevet av frøken Larsen. Den omtales imidlertid ofte feil som «En drøm om jul», men dette er de fire første ordene i det første verset. I TV-serien hadde Helene Sommerset Busengdal (som spilte rollen som Veronica) selv kvinnestemmen i sangen, mens Tarjei Langseth Rysstad hadde mannsstemmen.

I andre media

Det ble utgitt en CD-plate med sangene fra serien.
Brekkvasselv

Beliggenhet

Bygda har navn etter elva ved utløpet fra Brekkvatnet, Brekkvasselva.
Brekkvasselv ligger i et dalsøkk i Namdalen, med Middagsfjellet i vest og Rubben i øst. Elva Namsen går vest for Brekkvasselv.
Brekkvasselv ligger ca. 15 km sør for adm. senteret i Namsskogan kommune, Namsskogan. Det ligger også kun 15 km nord for Trones med Namsskogan familiepark.
Europavei 6 går vest for Brekkvasselv, og her er også startpunktet for fylkesvei 773, som går mellom Brekkvasselv og Røyrvik.

Historie

De første folkene bosatte seg på plassen som senere skulle bli kjent som Brekkvasselv, rundt 1900-tallet. Det var folk fra hele landet som bosatte seg der, foruten Nord-Trøndelag, kom de fra Dovrefjell, Røros, Gudbrandsdalen, Østerdalen, og fra så langt som Østlandet og Sørlandet. 
Dette var folk som jobbet på jernbanen, og som jobbet med å bygge ut Nordlandsbanen på strekningen Grong – Mosjøen. Grunnen til at de bosatte seg her, var at de fikk tildelt gratis bygsle-tomter av Van Severen/Norske Skog. 
Tidligere, da E6 gikk gjennom Brekkvasselv, var det et yrende folkeliv langs hele plassen. Det var også 2 bensinstasjoner operative fram til rundt ca. 1990, da E6 ble lagt på vestsiden av Brekkvasselv.
Ifølge valgmanntallet for 2011 var det i Brekkvasselv 138 stemmeberettigede av den totale befolkningen på 928 (pr. 1. januar 2011) i hele Namsskogan kommune.

Bygninger på Brekkvasselv

Brekkvasselv stasjon ble åpnet i 1940 i forbindelse med åpningen av Nordlandsbanen, og den var i drift fram til 1989. Den var i sin tid på størrelse med Grong jernbanestasjon, og var en viktig stasjon for befolkningen som bor på brekkvasselv, men også i områdene rundt. Nå har Namsskogan jernbanestasjon tatt over all trafikk. Stasjonens eies av Jernbaneverket, og har vært brukt som utleiebolig. Bygningen ble revet sommeren 2009. Jernbanevokterboligene er i dag i privat eie.
Samvirkelaget på Brekkvasselv har eksistert siden 1922, men hadde siden 1919 eksistert som et innkjøpslag. Det ble nedlagt i 1999, og bygget er i dag i privat eie.
Sampro-bygget ble satt opp av Sparebanken Namdal. Bygget er i dag i privat eie.
Jacob Steen

Jacob Steen (født ca.1750 i Bergen, død 19. november 1804 i Christiania) var en norsk gullsmed. Han var sønn av gullsmeden Hans Bierregaard i Bergen og gikk i lære hos Christopher Linde samme sted. Han avsluttet sin læretid i 1760. I 1765 presenterte han sin mesterprøve, en gullring og et halssmykke i gull for lauget i Christiania der han løste borgerskap.
Jacob Steen var oldermann i Christianialauget fra 1785 til 1791. Han hadde fire svenner på verkstedet i 1801.
Centerville kraftverk

Centerville kraftverk er et varmekraftverk i Appanoose County, i delstaten Indiana i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 64 MW fordelt på 5 turbiner med effekt på 2, eller 24-29 MW hver, avhengig av sesong. Operatør er energiselskapet Interstate Power & Light Co LLC. 
Det stod ferdig utbygd i 2005. Brenselkilden er hovedsakelig fyringsolje.
Muustrøparken

Muustrøparken er en skulpturpark i Inderøy kommune, og er kommunens tusenårssted. Parken ligger langs Granaelva, midt i kommunesentret Straumen. I 2007 ble den kåret til Årets grønne park av Norske anleggsgartnere. Parken har navn etter handelsmann Lorents D. Muus (1809–87).
Billedhoggeren Nils Aas har skjenket åtte skupturer til parken. Dette er «Flyndre», «And», «Stavhopper'n», «Ringkatta», «Lesende», «Elg», «Fisker» og «Ekorn». «Flyndre» er en skulptur av Inderøys kommunevåpen. Parken inneholder i tillegg et amfi med scene, lekeområder og kvernhus med mikrokraftverk.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2006/07 – 100 meter kvinner

Den 4. offisielle Verdenscupen i hurtigløp på skøyter – 100 meter kvinner ble arrangert vintersesongen 2006/07.
Konkurransen begynte 3. desember i Harbin, Kina og ble avsluttet 4. mars i Calgary, Canada.
Paroksysmal hemikrani

Behandling

PH behandles absolutt med indometacin (typisk Indomet® «ratiopharm» kapsler 25/50 mg eller stikkpiller 50/100 mg) og lidelsen er trolig også responsiv for andre NSAIDs. I henhold til St Olavs Hospital HF bør imidlertid ikke indometacin brukes sammen med andre betennelsesdempende medisiner (altså NSAIDs) og acetylsalicylsyre. Pasienter som av ulike årsaker ikke kan behandles med indometacin, for eksempel på grunn av andre medisiner eller bivirkninger, kan trolig behandles med andre NSAIDs.
I 2017 demonstrerte en studie av Tso, Marin & Goadsby (2017) at både PH og hemicrania continua (HC), som begge er såkalte indometacinresponsive hodepiner, lar seg behandle effektivt med ikke-invasiv stimulering av nervus vagus, med en såkalt ikke-invasiv vagusnervestimulator (nVNS). Utstyret produserer et lav-volt elektrisk signal i frekvensområdet 5 kHz, der hver stimulering varer i 2 minutter.

Diagnostisering

Det tar ofte svært lang tid å få en sikker diagnose for denne sykdommen, som regel mange år. Den kan i noen tilfeller være svært vanskelig å skille fra klasehodepine, spesielt i tilfeller med få og lange anfall, men om man først mistenker PH den lar seg enkelt skille fra CH gjennom den såkalte indotesten. PH mangler også sirkadisk periodisitet (regularitet i døgnrytmen), noe som ellers er typisk for CH. PH-pasienter responderer dårlig på oksygen, i motsetning til de fleste CH-pasienter. PH-pasienter kan imidlertid respondere på sumatriptan, men gjerne ikke like godt som CH-pasienter. PH trigges heller ikke like lett av alkohol og nitroglyserin som CH.
PH lar seg ikke diagnostisere med tradisjonelle hjelpemidler, som magnetresonanstomografi (MR) og/eller computertomografi (CT), men det er meget viktig at legen henviser pasienten til slike undersøkelser (primært MR) for å utelukke andre underliggende årsaker til hodepinen. Dersom det ikke oppdages underliggende årsaker og det foreligger mistanke om en alvorlig primærhodepine, bør allmennleger alltid henvise pasienten til en spesialist i hodepine, typisk en nevrolog, siden det erfaringsmessig kan være svært vanskelig å stille riktig diagnose. Og det er nesten alltid slik, at i mellomtiden blir pasienten ofte feilbehandlet, med alle de ekstra lidelser det påfører dem.
En ny studie, publisert i det renommerte vitenskapelige tidsskriftet Neurological Sciences 29. juni 2019, antyder, at paroksysmal hemikrani og hemicrania continua ikke er eksklusive sykdommer, men lidelser som kan transformere til hverandre. Begge lidelsene er i så måte også 100 % responsive for indometacin.
Takt (motor)

En takt eller et stempelslag (engelsk stroke) er i maskinteknikken enhver av de to eller fire bevegelsene som en stempelmotor utfører under gang. Stempelbevegelse som benyttes i stempelmaskiner og andre mekanismer, er en frem- og tilbakegående bevegelse. Hver stempelsyklus består av to motsatte bevegelser: Det er først en bevegelse i én retning, og deretter en bevegelse tilbake i motsatt retning. I et damplokomotiv, eller i en damp-, otto- eller dieselmotor, brukes takt om bevegelsen som finner sted når et stempel beveger seg langs hele lengden av en lokomotivsylinder eller motorsylinder i én retning. 
En fullstendig syklus med innsugning, kompresjon, forbrenning og utblåsning (i en firetaktsmotor) får veivakselen til å rotere via veivtappene. Denne rotasjonen skaper stor kraft og skjer i en hastighet som oppgis som turtall, det vil si omdreininger per minutt (o/min). Måten denne hastigheten måles på varierer med motorens type og arbeidstakt. Ved vanlig landeveiskjøring med en moderne bil roterer veivakselen vanligvis mellom rundt 2 000 og 3 000 ganger i minuttet, ved tomgang så lavt som mellom 750 og 900 ganger i minuttet, og øvre turtallsgrense ligger på mellom 4 500 og 10 000 o/min for vanlige bilmotorer og nesten 20 000 omdreininger o/min for racingmotorer av den type som benyttes i Formel 1-biler (i dag begrenset til 15 000 o/min). Stempelmotorer til bruk i fly har vanligvis et omdreiningstall på mellom 2 000 og 3 000 o/min.
Guinsiliban

Guinsiliban er en kommune i provinsen Camiguin på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 5 092 i 1 066 husstander.
Kostas Simitis

Liv og virke

Like etter militærkuppet den 21. april 1967 var Simitis en av dem som rømte til utlandet etter å ha vært med på planting av flere bomber i gatene i den greske hovedstaden Athen. Han vendte tilbake til hjemlandet etter få år i utlandet og han ble medlem av det politiske partiet Panhellenic Liberation Movement (PAK) som da var ledet av Andreas Papandreou.
Kostas Simitis begynte på en stilling som universitetslektor i Tyskland og flyttet derfor dit for å undervise. Han vendte tilbake til Hellas i 1974 og var da en av grunnleggerne av det nye politiske partiet PASOK som etterfulgte det tidligere partiet PAK.
Simitis var ikke en kandidat for å bli valgt inn på det greske parlamentet i valget i 1981, men han ble utnevnt til landbruksminister i den første PASOK-regjeringen dette året. Etter valget i 1985, og valget av ham som en vararepresentant til det greske Stortinget, ble han den nasjonaløkonomiske ministeren.
Han foretok da et upopulært stabiliseringsprogram og han gjorde flere forsøk på å dempe prisveksten og redusere underskuddet i Hellas. Han sa opp sin ministerpost i det greske parlamentet i 1987 fordi han følte at hans politikk ble undergravd av hans politiske motstandere så vel som hans medarbeidere.
I 1993 tok han over Departementet for handel og industri, men i 1995 valgte han igjen å trekke seg fra jobben sin i departementet og fra partiets Executive Bureau etter å ha mottatt en offentlig irettesettelse som han mottok fra daværende statsminister Papandreou.
Den 16. januar 1996 gikk Papandreou av som statsminister på grunn av sin dårlige helse som var stadig skrantende. Men Papandreou forble sittende som formann for partiet PASOK i de neste månedene.