google/wiki40b huggingface dataset:
Mantal

Mantal (mtl.) var tidligere den offisielle enheten for måling av landbruksareal i Sverige og Finland. Tallet utgjorde et mål på gårdens skattekraft. Opprinnelig var mantall inndelt i hele, halve og fjerdedels mantall. Historisk betød ett mantall en gruppe gårder som til sammen kunne utruste en kriger med hest og utstyr. Allerede på 1600-tallet var de fleste gårder klassifisert som en mindre brøkdel av ett mantall. Gårder på et helt mantall ble ansett som storgårder eller gods. I deler av Finland kunne gårdsbruk på et helt mantall være på rundt 500–1000 hektar, men forholdet mellom mantall og flateareal var avhengig av verdien av jorden. I de sørlige delene av Sverige og Finland med den beste landbruksjorden var gårdsbruk på ett mantall dermed mindre i areal. I løpet av 1800-tallet ble de fleste gårdsbruk i Sverige og Finland inndelt i veldig små brøkdeler. For eksempel kunne en gård som forsørget et vanlig bondehushold være på 0,05 mantall. Ett mantall tilsvarte da gårdsbruk som kunne fø 20 husholdninger (100–200 personer).
Fei Xiaotong

Bakgrunn

Fei Xiaotong kom fra en fremstående men ikke rik familie. Faren, Fei Pu'an (费朴安) var utdannet i de kinesiske klassikere og hadde tatt graden shengyuan i den kinesiske embedsmannseksamen, studert i Japan, og grunnlagt en middelskole. Feis mor, Yang Niulan (杨纽兰), var kristen, og datter av en regjeringsembedsmann, og også høyt utdannet, hun hadde grunnlagt en småskole i Wujiang som Fei gikk på.
Fei Xiaotong studerte selv fra 1930 til 1935 ved Yenchinguniversitetet og deretter sosiologi ved  Tsinghuauniversitetet, begge i Beijing. Deretter var han student under Bronisław Malinowski ved University of London, der han tok doktorgraden i 1938.

Karriere

Da han vendte tilbake til Kina var store deler under japansk okkupasjon, og derfor ble hans første undervisningsstilling langt inne i landet, i Kunming (som ikke var okkupert). Der var han professor i sosialantropologi.
Hans første feltarbeider var i fjellene i Guangxi. Hans første viktige publikasjon, «Peasant Life in China» (1938) sprang ut av disse undersøkelsene.
Etter Folkerepublikken Kinas grunnleggelse og til slutten av 1970-årene kunner han ikke videreføre sin undervisning i særlig grad. Men etter kulturrevolusjonens ødeleggelser fikk han i oppdrag å bringe disse forsømte eller forverngte fagfeltene «i orden». 
I 1980-årene gikk han inn for at bøndene skulle få stifte sineegne jordbruksrelasterte bedrifter, og dette ble en politikk som skulle gi drivkraft til den økonomiske utvikling på landet .
Han ble gitt en rekke politiske representative funksjoner, blant annet som formann for Det kinesiske folks politiske konsultativkonferanse, og æresformann for Kinas demokratiske forbund.
Oranienbaum slott

Geografi

Slottet som befinner seg i bydelen Oranienbaum, ligger øst for Dessau-Rosslau.

Historie

Byggearbeidene startet i 1683 på slottet som ble oppført for fyrstinnen Henriette Catharina av Oranien-Nassau, hustru av Johann Georg II. (Anhalt-Dessau). Henriette Catharina var født prinsesse av Huset Oranien-Nassau. Byggmesteren som fikk oppdraget var Cornelis Ryckwaert fra Nederland som på denne tiden arbeidet i Brandenburg. I første omgang ble det bare oppført ett slott og anlagt en 280 dekar stor barokkpark i nederlandsk stil. Samtidig anla Ryckwaert også byen Oranienbaum basert på geometriske linjer. Etter fyrstens død i 1693 ble Oranienbaum ombygget til enkesete for fyrstinne Henriette Catharina til dagens slott med tre fløyer. Rommene ble utsmykket med kostbare lærtapeter. I kjelleren ble det anlagt den fremdeles eksisterende sommerspisesal med nederlandske keramikkfliser fra Delft. 
Etter Henrietta Catharinas død i 1708 ble slottet bare benyttet som jaktslott av fyrstene til Anhalt-Dessau. Fyrst Leopold III av Anhalt-Dessau viste imidlertid interesse for slottet. Han foretok ombygning av slott og park i 1780. Flere rom ble innredet i keiserlig kinesisk stil. Den ene barokke øyhagen ble utformet mellom 1793 til 1797 etter ideer av den engelske hagearkitekt Willian Chambers til den eneste engelsk-kinesiske hage i Tyskland, med en femetasjes pagode, et tehus og flere buebroer. 
Sør i parken ble i 1811 den 175 meter lange orangeriet bygget, forøvrig ett av de største i Europa. Her er det fra oppføringen uten stans drevet frem en stor samling sitrusplanter så vel som andre sjeldne buskvekster.
Etter den andre verdenskrigen brukte DDR slottet til eksternlager for statsarkivet i Sachsen-Anhalt. Fra 2003 er slottet åpent for publikum. Restaureringsarbeidene er ennå ikke avsluttet, men de rommene som er gjort tilgjengelige gir et inntrykk av fordums prakt og storhet. Dronning Beatrix besøkte slottet 3. mars 2004 for å holde seg orientert om fremdriften av slottet som en gang hadde tilhørt en av hennes slektninger.
Byanlegget som er geometrisk bygget opp, slottet og parken er i dag et sjeldent eksempel på et overveiende nederlandsk preget barokkanlegg i Tyskland.
Slottsparken har fri entré, slottet kan besøkes mot inngangspenger, mens pagoden bare kan besøkes på forespørsel. Tehuset er ennå ikke ferdig restaurert.
Oranienbaum slott er fra 2000 som en del av Parkanleggene i Dessau-Wörlitz, oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
Sepak takraw under Asialekene 1990

Sepak takraw under Asialekene 1990. Sepak takraw var en av flere sporter under de ellevte Asialekene som ble arrangert i Beijing i Kina. Det var første gangen sepak takraw var med på programmet i Asialekene. Det var to turneringer regu og lag. Turneringene ble avviklert i perioden 24. september til 1. oktober 1990. Malaysia ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.
Cecilia Samartin

Bakgrunn

Cecilia Samartin ble født under den kubanske revolusjon. Bare ni måneder gammel tok familien henne med i eksil til Los Angeles i USA. Der vokste hun opp i en forstad. Etter High School studerte hun psykologi ved University of California, Los Angeles, og ekteskaps- og familieterapi ved Santa Clara University. 
Hun arbeidet som sosialarbeider blant innvandrere og praktiserte deretter som psykoterapeu
t.

Forfatterinne

Romanen  Señor Peregrino (Tarnished Beauty på engelsk) ble svært populær da den kom ut på norsk i 2006. Hennes debutroman, Drømmehjerte, som først utkom i Nederland og Tyskland i 2004, kom i norsk utgave i 2008. Opprinnelig hadde den tittelen Ghost Heart på engelsk, men fikk senere tittelen Broken Paradise. Samartin sin tredje roman Salvadoreña (Vigil på engelsk) ble utgitt i 2009.
Bøkene til Samartin utgis på norsk av Juritzen Forlag. Samartin har også blitt oversatt til nederlandsk, tysk, spansk og portugisisk.
Kvalifisering til VM i fotball 2018 (UEFA), gruppe A

Kvalifisering til VM i fotball 2018 (UEFA), gruppe A begynte 6. september 2014 og ender 10. oktober 2017. Vinneren av gruppa går direkte til sluttspillet sammen med de andre 8 gruppevinnerne, mens de 8 beste lagene som blir nummer to i sine grupper kvalifisere seg til å spille play-off mot en annen toer.

Lagene

Bulgaria Frankrike Hviterussland Luxembourg Nederland Sverige
Fotheringhay Castle

Fotheringhay Castle var en festning i landsbyen Fotheringhay omkring seks km nord for markedsbyen Oundle i Northamptonshire. I dag (på 2010-tallet) er det er bare noen voller og hauger med tegl som er bevart av den historiske festningen.
Den ble antagelig grunnlagt av Simon de Senlis, jarl av Northampton som en enkel normannisk festningsanlegg som dekket nordsiden av elvene Nene. Byggherren var Simon de St. Liz, som startet arbeidet omkring år 1100. I 1113 ble eierskapet overført til prins David I av Skottland da han giftet seg med Simons enke, Maud, hertuginne av Huntingdon. Festningen ble deretter arvet av de skotske prinsene fram til tidlig på 1200-tallet da den ble konfiskert av kong Johan av England. Ved 1220 ble festningen kontrollert av Ranulf de Blondeville, 6. jarl av Chester. I januar det følgende året ble festningen kortvarig erobret av William II de Forz, 3. jarl av Albemarle, som en del av hans opprør mot kong Henrik III. Forz forlot festningen og Henrik III tok kontrollen over det. Den forble på kongelige eie fram til styret til Edvard II
Det var et foretrukket residens for hertugene av York, og flere av dets medlemmer ble født her, blant annet Margaret av York, hertuginne av Burgund, i 1446, og Rikard III i 1452. Det var også det endelige sted for fengslingen av Maria Stuart, skottenes dronning, som ble dømt og henrettet i festningen i 1587. Til tross for festningens størrelse og betydning, forfalt den i løpet av den siste perioden under Elisabeth I av England. Ved 1635, mindre enn 50 år etter Maria Stuarts henrettelse var den i ruiner, og ble deretter revet og det meste av dens murverk ble fjernet. Hva som ble igjen var hovedsakelig jordverk og skanser. Stedet er beskyttet som et vernet arkeologisk område og historisk monument av nasjonal betydning. Det er åpent for besøkende.
Mu isamaa on minu arm

Mu isamaa on minu arm («Mitt hjemland er min kjærlighet») er et estisk dikt av Lydia Koidula. Diktet fikk sin egen melodi, komponert av Aleksander Kunileid, til den første estiske korfestivalen i 1869.
«Mu isamaa on minu arm» ble en svært populær fedrelandssang i sovjettiden. I 1944 fikk sangen ny melodi, skrevet av Gustav Ernesaks. Siden 1947 har sangen alltid blitt sunget som avslutning på sangfestivalen. I sovjettiden ble «Mu isamaa on minu arm» nærmest regnet som en uoffisiell nasjonalsang.
Soga om røykdølane

Soga om røykdølane (norrønt Reykdæla saga ok Víga-Skútu) er en islendingesaga fra ca 1240/1250. Historien foregår på Nord-Island i andre halvdel av 900-tallet. Sagaen «består af to dele, der kun er løseligt forbundet. Første del handler om Vémundr fra Reykjadalr og dennes ædelmodige slægtning Askell gode; anden del handler om Víga-Skúta fra Mývatnssveit og hans stridigheder med svigerfaderen Víga-Glúmr». De to delene utgjør henholdsvis sagaens 16 første og 14 siste kapitler.
Vemund i sagaens første halvdel er en mann som liker å yppe til strid, og dette skaper ofte problemer til skade for Askell. Askell representerer mange av de kristne dydene som ble verdsatt på den tiden da sagaen ble skrevet: «he represents a noble heathen conceived of by the saga author in terms of Christian virtues», «den vakre skildring av hans retfærdstrang og menneskekjærlighet kan være 'historisk' nok,; like fuldt fristes vi til å mene at en geistlig har del i fortællingen». Da han blir dødelig såret forsøker Askell å skjule såret, for å unngå å egge til hevn. Askell ber også eksplisitt om å bli begravet uten gravgaver og eiendeler. Askells sønn Torstein frafaller kravet om hevn for drapet, fordi han mener at det er i farens ånd.
Torsteins bror og Askells sønn, Víga-Skúta («Draps-Skúta» eller «Morderen Skúta»), er imidlertid en mann for hevn og drap. Mens Vemund har tilfeldige sammenstøt med sine uvenner, består Skútas del av sagaen av en serie kamper mot drapsmenn som Skútas fiender sender mot ham. Den som til sist lykkes med å drepe Skúta er Torgrim, som har alliert seg med Skútas fosterdatter Sigrid. Hun forteller ham om hemmelige veier inn i Skútas hus som Skúta har anlagt som fluktveier.
Sagaen har blitt beskrevet som «primitive in composition, a collection of short þættir, often clumsily or tenuously linked» Sagaen har ett kapittel til felles med Víga-Glúms saga, en beretning om Skútas reise til Eyjafjörður for å angripe Víga-Glúm. Jónas Kristjánsson argumenterer for at dette opprinnelig må ha vært en separat tekst, en «Skútu þáttr», som verken forfatteren av Víga-Glúms saga eller Reykdæla saga hadde evner til å skrive.
Deler av sagaen er kjent fra pergamentshandskriftet AM 461 fra 1400-tallet, de øvrige delene av teksten er bare kjent fra senere papirhåndskrifter. Sagaen er også kjent med navnet Vémundar saga ok Víga-Skútu Sagaen ble oversatt til nynorsk som Soga om røykdølane av Leiv Dyrhaug i 1981, og av Lars S. Vikør i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.
Harpiinae

Taksonomi

Splittelsen mellom Harpiinae og Aquilinae ser ut til å ha skjedd for omkring 20 millioner år siden. Oatley et al. (2015) fant ut at topphauk (Lophospiza trivirgata) sto nært Aquilinae, men Harpiinae var ikke med i analysene. Boyd (2017) antyder allikevel (i Taxonomy in Flux) at topphauken kan stå i en trefoldig stilling sammen med Aquilinae og Harpiinae. DNA fra sulawesihauk har imidlertid ikke blitt testet med dette for øye, men Boyd og flere mener at den er en meget nær slektning av topphauken. Kanskje så nær at de to danner en superart. Disse er derfor plassert i underfamilien Lophospizinae.
Astraeodes areuta

Utseende

En middelsstor (vingespenn 35-40 millimeter), lys sommerfugl. Forvingen er litt tilspisset. Oversiden er gulaktig med tre lysbrune tverrstriper.

Levevis

Denne temmelig sjeldne arten lever i regnskog mellom 400-1200 meter over havet. Den kommer av og til ned til bakken for å drikke fra sølepytter eller leire.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil, Bolivia og Peru.
Stranger in a Strange Land (bok)

Stranger in a Strange Land er en sciencefictionroman av den amerikanske forfatteren Robert A. Heinlein. Boka kom ut første gang i 1961 og er nyutgitt uten forlagets tekstbeskjæringer i 1992, 3 år etter forfatterens død. Boken kom fortsatt ut i nye opplag, og er ikke sjelden å se i norske bokhandler.

Tittelen

Bokas tittel er hentet fra Andre Mosebok 2:21-22:
«Moses gikk med på å bli hos mannen, og han lot Moses få datteren Sippora til kone. Hun fikk en sønn, og Moses kalte ham Gersjom, ‘for jeg er blitt innflytter i fremmed land,’ sa han.»
«For jeg er blitt innflytter i fremmed land,» lyder i den engelske bibeloversettelsen: «I have been a stranger in a strange land».

Innflytelse

Boka kom ut i tide til å bli en del av 1960-tallets amerikanske ungdomskultur, og ble litt av en «bibel» for intellektuelle hippier. Ett kvasireligiøst kirkesamfunn ble stiftet, delvis bygd på sentrale ideer fra boka blant annet grok. Forfatteren selv avviste enhver tilknytning til slike ting.
Anders Rønnow Klarlund

Filmkarriere

Hans debutfilm var den politiske thrilleren Den attende, som han både skrev manus til og regisserte. Filmen hadde premiere i 1996.
På 1990-tallet utviklet han seg til en av dansk films sentrale, unge regissører, og i 2004 regisserte han Strings, et drama med marionetter (tråddukker) i alle rollene, basert på sitt eget manus. Da filmen hadde premiere i Danmark etter å ha høstet ros på utenlandske kinoer i ett års tid, kalte anmelderen i Jyllandsposten den for en «en teknisk bedrift og en stor visuel oplevelse» men mente også at filmen var skjemmet av «et højstemt og klichéfyldt manuskript». Strings var en samproduksjon mellom selskaper i Danmark, Norge, Sverige og Storbritannia.
Han markerte seg som en filmskaper som gjennomgående utfordret konvensjonene og laget filmer som brøt sjangergrensene for å si noe vesentlig om samfunnet og samtiden, Dette var tilfellet med så vel dukkefilmen Strings fra 2004, som med den politiske satiren Hvordan vi slipper af med de andre fra 2007.
I 2012, få dager etter premieren på The Secret Society of Fine Arts, kunngjorde han i et innlegg i det danske filmmagasinet Ekko at han ikke lenger ville fortsette å lage film, fordi det danske filmmiljøet var ødelagt av markedstilpasningen som ikke minst produksjonsselskapet Zentropa etter hans mening var eksponent for. Artikkelen han publiserte i Ekko bar overskriften Farvel til filmen. Hans siste film tematiserte hvordan spektakulære terrorhandlinger setter også visuelle og estetiske spor etter seg, og inkorporerte en kritikk mot massemediene som går terroristenes ærend ved ukritisk å videreformidle bildene av terrorgjerningene og deres skadevirkninger.

Forfatterkarriere

Klarlund debuterte som krimforfatter i 2010, da han sammen med Jacob Weinreich utga boken Den sidste gode mand under det felles forfatterpseudonymet «A.J. Kazinski». Forfatterduoen har sammen etablert Forlaget Kazinski, der de også utgir bøker under pseudonymet «Anna Ekberg».
Frombork

Historie

Frombork (da kjent som Frauenburg) ble grunnlagt omkring 1278, og ble først beskrevet av Gerko Fleming (Henrik Fleminga), biskopen som flyttet hit etter at hans domkirke i Braunsberg i Preussen ble ødelagt. I 1310 fikk byen byrettigheter etter Lübeck-lov av biskop Eberhard av Neisse. Mellom 1329 og 1388 ble byens domkirke bygget og dedisert Vår Frue (Domina Nostra, Unsere Frau; derav Frauenburg, Frawenburg, Fromborg, og til slutt Frombork).
Gjennom århundrene ble katedralen utvidet og ombygd en rekke ganger. Byen har også mange andre kirker, som dem dedikert til St. Nikolaus, St. Georg og St. Anna, alle bygd på 1200-tallet. I middelalderen var byen befolket for det meste av handelsmenn, bønder og fiskere. Mellom 1466 og 1772 var Frauenburg underlagt Polen som en viktig by i fyrstebispedømmet Ermeland i provinsen Det kongelige Preussen. I 1772 kom området under den prøyssiske konge, og forble deretter en del av Preussen (og senere Tyskland helt til 1945). Etter andre verdenskrig ble byen del av Polen og er siden kjent under sitt polske navn Frombork.
Byens mest berømte borger var Nikolaus Kopernikus, som bodde i Frauenburg fra 1512 til 1516, og igjen fra 1522 til 1543. Det var der han døde, og hans grav er fremdeles i katedralen. Hans astronomiske observatorium, arbeidsværelse, utstyr og planetarium kan besiktiges i Nikolaus Kopernikus-museet. Et Kopernikus-monument bygd av den tyske keiser Wilhelm II ble ødelagt og erstattet av et nytt på 1950-tallet. 
En minnestein ble i 2001 benedisert av erkebiskop Edmund Piszcz av Warmia. Den tyske og polske teksten minnes de mange flyktninger som døde i denne delen av det gamle Øst-Preussen i løpet av de første måneder av 1945, den annen verdenskrigs siste måneder, eller ble fordrevet fra området.
Brännland

Brännland er et tettsted i Umeå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 220 innbyggere.
17. november

Navnedag

Hugo, Hodne, Hauk.
Navnedagen er etter den hellige Hugo av Lincoln, engelsk biskop som bygde katedralen i byen og var ivrig forsvarer av jødenes rett til å bo i landet, han døde i år 1200.
Herbert og Dorothy Vogel

Herbert Vogel (født 16. august 1922, død 22. juli 2012) og Dorothy Vogel (født 1935), beskrevet som «proletære kunstsamlere», jobbet som offentlige tjenestemenn i New York City i mer enn et halvt århundre mens de samlet det som har blitt kalt en av de viktigste post-1960 kunstsamlinger i USA, bestående av hovedsakelig minimalistisk og konseptuell kunst.  Herbert Vogel døde 22. juli 2012, på et sykehjem på Manhattan.
Et av deres tidligste kjøp var et verk av Giuseppe Napoli, som Herb kjøpte før han giftet seg med Dorothy. De kjøpte et keramisk verk av Pablo Picasso for å feire forlovelsen, og «Crushed Car Parts» av den amerikanske billedhuggeren John Chamberlain var deres første kjøp etter bryllupet.

Fast jobb

Herbert jobbet med sortering av post hos postverket i USA, United States Postal Service, inntil han pensjonerte seg i 1979. Han ble ikke ferdig med videregående skole. Han tjenestegjorde i US Army under andre verdenskrig. Dorothy Vogel hadde en bachelorgrad fra Syracuse University og en mastergrad fra University of Denver, begge i bibliotekvitenskap. Hun jobbet som bibliotekar på Brooklyn Public Library frem til hun pensjonerte seg i 1990.

Kunstsamlingen

Paret brukte Dorothys inntekter til å dekke sine boutgifter, og i stedet for restaurantbesøk eller reiser, brukte de Herberts inntekt, som på det meste var USD 23 000 årlig, på å kjøpe kunst. De handlet ikke kunst som investeringsobjekter, men valgte kun verk de personlig likte og kunne bære med seg hjem på t-banen eller i taxi. De kjøpte direkte fra kunstnerne, ofte ved å betale i avdrag. Ifølge Washington Post, fikk de en collage fra kunstneren Christo i bytte for å passe katten hans. I 1975 holdt de den første utstillingen av sin samling, på Clocktower Gallery på nedre Manhattan.
De opparbeidet en samling av over 4 782 verk, som hang fremme overalt i leiligheten, men som også var lagret i skap og under sengen i den leide to-roms leilighet deres på Manhattans Upper East Side. Selv om deres fokus hovedsakelig var konseptuell og minimalistisk kunst, inkluderer samlingen også bemerkelsesverdige post-minimalistisk arbeider. Samlingen deres inkluderte etterhvert også arbeid fra kunstnere som popkunstner Roy Lichtenstein, fotografen Cindy Sherman og post-minimalistiske Richard Tuttle.
I 1992 bestemte ekteparet seg for å overføre hele samlingen til National Gallery of Art, som ble valgt fordi kunstinstitusjonen ikke tar inngangspenger, ikke selger donerte verk, og de ønsket at deres kunst skulle tilhøre allmenheten. På slutten av 2008 lanserte de «The Dorothy and Herbert Vogel Collection: Fifty Works for Fifty States» sammen med National Gallery of Art, National Endowment for the Arts, og Institute of Museum and Library Services. Gjennom dette prosjektet donerte de 2 500 verk til 50 institusjoner over 50 stater og ble ledsaget av en bok med samme navn.
Malalcahuello ocaresi

Utseende

En middelsstor (hannene 11-13 millimeter, hunnene 15-16 millimeter), lang og slank , halvmatt svart smeller. Kroppen er nokså tynnhudet og myk. I motsetning til den beslektede slekten Campyloxenus mangler den lysorganer. Hannen er slankere enn hunnen med lengre antenner og smalere, mer firkantet pronotum. Pornotum er gulbrunt hos hannen, brunrødt hos hunnen. kledt med fine, lyse hår. Pronotums bakhjørner er langt, skrått tilbaketrukne. Dekkvingene har fine punktstriper.

Levevis

De voksne billene er aktive fra desember til mars. Arten ble funnet ved trekronegassing (canopy fogging).

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Chile.
Jokkmokk kommune

Geografi

Jokkmokk har store uberørte naturområder, og nasjonalparkene Stora Sjöfallets nasjonalpark, Padjelanta, Sarek og Muddus ligger helt eller delvis innenfor kommunegrensene. I Sarek ligger fjellmassivet Sarektjåkkå med Sveriges nest høyeste fjell, Stortoppen på 2089 moh. Det er flere store innsjøer i kommunen, som Virihaure, Vastenjaure, Akkajaure, Stora Lulevatten, Sakkat og Skalkká som dreneres av Luleälven eller sideelva Lilla Luleälven. Fjellbyen Kvikkjokk ved innsjøen Sakkat et ofte brukt utgangspunkt for turer inn i nasjonalparkene Sarek og Padjelanta.
E45 går gjennom kommunen, det samme gjør jernbanestrekninga Inlandsbanan.

Samisk språk og kultur

Jokkmokk kommune har en betydelig andel av befolkningen som har samisk som hjemmespråk eller som har kunnskaper i samisk. En av Sveriges fem sameskoler og sameskolestyrelsen holder til i Jokkmokk. Samisk har status som offisielt minoritetsspråk i kommunen. Ájtte svenskt fjäll- och samemuseum er hovedmuseumet for samisk kultur i Sverige og ligger i kommunen.
Vest for solen, syd for grensen

Handling og temaer

I romanen forteller enebarnet Hajime sin historie som begynner mens han er barn i en liten, japansk by. I hjembyen møter han Shimamoto, en jente som er enebarn som ham. Hun har dessuten hatt polio, noe som resulterte i at hun trekker på benet når hun går. De tilbringer det meste av tiden de har sammen med å snakke om hva som interesserer dem, mens de spiller plater på platespilleren til hennes far. Etter hvert begynner Hajime på en annen skole, og kontakten dør ut. 
Først når de er 36 møtes de igjen i en av Hajimes jazz-barer. Han har nå to barn og har vekslet fra et liv på et kontor til å eie og drive to jazz-barer i den mest trendy delen av Tokyo, Aoyama. Romanen forteller meget lite om Shimamotos liv, hun opptrer sporadisk og lar Hajime spørre seg selv «hva hadde skjedd dersom...». Møtet med Shimamoto forårsaker en rekke hendelser. Trass i at han er en etablert familiemann får møtet med henne Hajime til å velge mellom familien og et forsøk på å finne igjen magien mellom dem fra fortiden.
International Federation of Journalists

The International Federation of Journalists, IFJ, er en internasjonal organisasjon for nasjonale journalistforbund. Organisasjonens mål er å kjempe for solidaritet, fagforeningar, sosial rettferdighet og arbeiderned rettigheter. Andre virksomhetsområder er demokrati, globalisering, pluralisme, menneskerettigheter, pressefrihet og likestilling.
Organisasjonen ble etablert i 1926, og gjenetablert i 1946. I dagens form er organisasjonen fra 1952. Mer enn 600.000 journalister tilknyttet organisasjonen fra over 120 land (2008).