HMS «Glasgow» (C21)

Felttoget i Norge

Ved utbruddet av andre verdenskrig opererte «Glasgow» i Norskehavet, og i november 1939 seilte hun sammen med to destroyere langs kysten av Norge i et forsøk på å oppbringe det tyske passasjerskipet SS «Bremen» underveis fra Murmansk. Dette forsøket mislyktes, men i februar 1940 tok hun den tyske tråleren «Herrlichkeit» utenfor Tromsø. Ved starten av den tyske invasjonen av Norge den 9. april ble hun angrepet av Junkers Ju 88 and Heinkel He 111 fly utenfor Bergen, og påført skader av bomber som eksploderte i vannet nær skipet. Den 11. april landsatte «Glasgow» sammen med HMS «Sheffield» og seks Tribal-klasse destroyere britiske tropper nær Harstad. Den 14. april landsatte hun sammen med «Sheffield» og ti destroyere en fortropp Royal Marines i Namsos, med oppdrag å sikre kaianleggene og landverts forbindelse til byen for troppene som skulle ankomme senere. Den 23. april landsatte «Glasgow», «Sheffield», HMS «Galatea» og seks destroyere første del av 15th Infantry Brigade i Åndalsnes.
Den 29. april evakuerte «Glasgow» kong Haakon VII, kronprins Olav og store deler av den norske gullreserven til Tromsø fra Molde, som da var under harde tyske flyangrep.

Middelhavet

Tilbake i hjemlige farvann etter tilbaketrekningen fra Norge, kjørte «Glasgow» den 16. juli inn i ved et ulykkestilfelle inn i destroyeren HMS «Imogen» og senket denne.
Glasgow ble deretter benyttet som konvoi-eskorte i Middelhavet og som forsterkning for 3rd Cruiser Squadron som hadde sin base i Alexandria. Hun deltok i slaget ved Taranto som påførte den italienske marinen stor skade. Den 14. november landsatte «Glasgow» sammen med HMS «Berwick», HMAS «Sydney» og HMS «York» 3 400 soldater fra Alexandria i Pireus. Den 26. november eskorterte «Glasgow», HMS «Gloucester» og HMS «York» en konvoi fra Alexandria til Malta. Den 3. desember ble Glasgow angrepet av italienske fly mens den lå for anker ved Kreta. Hun ble truffet av to torpedoer og hardt skadet, men klarte å returnere til Alexandria, hvor midlertidge reparasjoner ble utført.

Det fjerne østen

I januar 1941 ble Glasgow overført til Eastern Fleet og seilte for Singapore. Etter ankomst undergikk hun ytterlige reparasjoner.
I februar samme år senket den tunge tyske krysseren «Admiral Scheer» frakteskipene «Canadian Cruiser» og «Rantaupandjang» i Det indiske hav. Begge rakk å sende ut nødsignaler. Disse ble oppfanget av «Glasgow», som tok opp jakten på det tyske skipet. Den 22. januar ble «Admiral Scheer» sett av fly fra «Glasgow», og East Indies Task Force seilte mot området. «Admiral Scheer» unnslapp imidlertid ved å sette kurs mot sydøst.
I mars var Glasgow sammen med HMS «Caledon», to hjelpekryssere, to destroyere og to antiubåt-trålere fra den indiske marinen eskorte for to troppetransportskip med to indiske bataljoner og en somalisk commando-avdeling ombord. Soldatene ble landsatt på begge sider av byen Berber i Britisk Somaliland, som var okkupert av Italia. Okkupantene ytet bare svak motstand, som snart ble brutt ned med bombardement fra eskorteskipene.
Ved midnatt den 9. desember senket «Glasgow» den indiske patruljebåten HMIS «Prabhavati», som ved et mistak ble tatt for å være en japansk undervannsbåt i overflatestilling. Glasgow plukket opp overlevende, og brakte dem til Bombay.
Den 19. mars 1942 eskorterte «Glasgow» konvoi WS-16 fra England til Sør-Afrika. Hun undergikk ytterlige midlertidige reparasjoner i Simonstown, før hun seilte til USA for permanente reparasjoner. Disse var fullført i august. «Glasgow» seilte deretter tilbake til UK, hvor hun sluttet seg til 10th Cruiser Squadron i Scapa Flow. Hun ble her satt i eskortetjeneste i Murmansk-konvoiene.

I arktisk farvann og hjemlige farvann

«Glasgow» eskorterte Murmansk-konvoier i januar og februar 1943. I mars avskar hun den tyske blokadebryteren «Regensburg» i Danmarkstredet. Den ble senket av eget mannskap, «Glasgow» tok ombord seks overlevende. I juni og juli dekket Glasgow eskortegrupper i Biscayabukten. Etter dette sluttet hun seg til Plymouth Command.
I desember deltok «Glasgow» i operasjon Stonewall, en større operasjon for å avskjære tyske blokadebrytere utenfor Frankrikes vestkyst. Sent samme måned utkjempet hun sammen med HMS «Enterprise» et tre-timers sjøslag med elleve fiendtlige destroyere, hvorav tre ble senket og fire skadet av kanonild. Etter denne trefningen returnerte «Glasgow» til Plymouth. Underveis ble hun utsatt for flere angrep med gliderbomber.
Den 6. juni 1944 deltok Glasgow i operasjon Neptune. Sammen med de amerikanske slagskipene USS «Texas» og USS «Arkansas», de franske krysserne «Montcalm» og «Georges Leygues», ni amerikanske destroyere og tre britiske Hunt-klasse destroyere utgjorde hun Gunfire Bombardment Support Force C for Omaha Beach. Den 25. til 26. juni støttet hun 7th US Corps angrep på Cherbourg med bombardement av tyske batterier nær Querqueville. Hun ble her skadet av motild fra batteriene.
I august 1945 seilte Glasgow for Ostindia, hvor hun ble øverstkommanderendes flaggskip.

Etter krigen

I 1948 ble «Glasgow» overført til Vestindia, og var igjen flåtens flaggskip. I 1951 ble hun flaggskip for den britiske Middelhavsflåten under Lord Mountbatten. I august 1954 deltok «Glasgow» og HMS «Gambia» i tilbaketrekningen av Royal Marines Commando-enheten stasjonert på Malta. I 1955 returnerte «Glasgow» til den britiske hjemmeflåten som Flag Officer D, men ble senere tatt ut av tjeneste.
«Glasgow» ble midlertidig satt i tjeneste igjen under Suez-krisen i 1956, men senere samme år ble hun igjen deaktivert. I juli 1958 ble hun opphogd.