google/wiki40b huggingface dataset:
Jimmy Methven

Som spiller

Jimmy Methven startet sin fotballkarriere i Leith Athletic, og han spilte også for de skotske klubbene Hearts og St Bernard's før han bestemte seg for å satse på spill i engelsk liga.
I mai 1891 skrev han kontrakt med Derby County etter å ha takket nei til et tilbud fra Burton Swifts. Methven spilte over 500 klubbkamper for Derby, og han fikk med seg tre finaler i FA-cupen, før han i 1906 la opp som aktiv spiller.

Som manager

Da Derbys første manager Harry Newbould i juli 1906 ble utnevnt som manager i Manchester City trengte Derby ny manager, og den 7. august 1906 fikk Jimmy Methven den ledige stillingen. Ettersom Steve Bloomer samme året hadde gått til Middlesbrough ble det en tung start på Methven's managerkarriere, og hans første sesong endte til slutt med klubbens første nedrykk. I de neste årene slet klubben med økonomiske problemer som medførte få ressurser til nye spillekjøp, men i 1910 returnerte Bloomer til klubben og Derby vant 2. divisjon i sesongen 1911/12. Methven klarte ikke å etablere laget i toppdivisjonen, men i 1914/15 vant laget nok en gang den engelske 2. divisjon. 
I 1922 ble han rammet av sykdom, og måtte trekke seg som manager etter å ha vært tilknyttet Derby County sammenhengende i 31 år.
Kasfjord

Eldre historie

I perioden, 1. juli 1886 til 31. januar 1997, hadde tettstedet et eget postkontor, men ble nedlagt 1. februar 1997. Siste poståpner var Reidun Johansen.

Nyere tid

Kasfjord hadde tidligere en egen barneskole, Kasfjord skole, men den ble - i Harstad kommunestyre - vedtatt nedlagt, fra og med skoleåret, 2008/2009. Elevene som gikk på Kasfjord skole under nedleggelsen, ble overført til Ervik skole. I samme omgang ble også Stangnes skole nedlagt.

Kasfjord sportsklubb

Kasfjord sportsklubb ble stiftet 22. januar 1977, og har opp gjennom historien hatt hovedfokus på fotball og skisport. Klubben har de siste årene vært uten aktivitet, men det er håp om å få sportsklubben opp å gå igjen.
Arendals Bomuldsvarefabrik

AS Arendals Bomuldsvarefabrik var en tekstilfabrikk fra 1897 ved Langsævannet i Barbu kommune. 
I 1890-årene ble det tatt initiativ til å bygge en tekstilfabrikk ved Arendal.   Da byen hadde begrenset areal, ble beliggenheten lagt til Torbjørnsbu gruver i Barbu kommune, som dengang omkranset Arendal. 100.000 kr ble reist i aksjekapital og en kunne sette i gang med bygging av fabrikken.  Det var Julius Mortensen, som eide «Julius Mortensen Manufaktur og Kaapeforretning» og A. T. Raaum fra Brevik, som hadde manufakturforretning i Toldbodgaten i Arendal sentrum, som sto bak prosjektet. 
Det ble kjøpt tomt av godseier Treschow fra Larvik. Bygget ble opprinnelig reist i mur med to etasjer, og hadde 64 vevstoler.    Hele langsiden av bygget hadde store vinduer slik at lokalene var godt opplyst.  
I 1902 gikk Terje Mørland inn som hovedaksjonær. I 1919 overtok et nytt selskap med Victor Herlofsen som eier, og i 1931 ble driften overtatt av Arendal Textilfabrikk A/S. I 1949 var fabrikken utvidet til 100 vevstoler. Bygget ble også oppført en ekstra etasje og fikk montert utvendig heis på baksiden, med fikk et samlet areal på nær 4000 kvadratmeter.  
Da tekstilproduksjonen oppførte grunnet hard konkurranse, ble bygget brukt til flere typer næringsvirksomhet inntil Arendal kommune kjøpte bygningen i 1992 med omtrent 50 dekar tomt, inkludert Torbjørnsbu gruver med flere dagbrudd. 
Det ble så bestemt at bygningen skulle brukes i utstillingssted for kunst, og kunstneren Leonard Rickhard ble brukt som konsulent for utformingen av utstillingslokalene, og bygget fikk navnet  Bomuldsfabriken Kunsthall. Galleriet i første etasje åpnet i 1994, og kunstsamlingen i andre etasje ble offisielt åpnet 23. november 1996.
En Sandhets Bekiendelse om Saligheds Sag

En Sandhets Bekiendelse om Saligheds Sag, betragtet over Lexien paa Allehelgens--Dag, der forklarer om Løgnens falske Aand, som forvender eller falsk trøster sig ved Guds Ords Kraft; og tillige lærer, hvorledes sande Christne ved Guds Ord og Aand kan og bør igienddrive de Onde er en kristen traktat eller pamflett fra 1798, skrevet av lekpredikanten Hans Nielsen Hauge (1771-1824). Det var Hauges tredje bokutgivelse, utgitt kort tid etter at han 27. desember 1797 for første gang hadde blitt fengslet for sine brudd på konventikkelplakaten. Boken var på 14 sider.
Både denne boka og en annen bok som Hauge utga få måneder senere (De Eenfoldiges Lære og Afmægtiges Styrke) skiller seg fra Hauges to første bokutgivelser (Betragtning over Verdens Daarlighed og Forsøg til en Afhandling om Guds Viisdom). Dels er det tynnere hefter (hhv 14 og 30 sider) og dels er de «bygd opp rundt tekstene for en søndag i kirkeåret. Tekstens sentrale partier er i konstruert som prekener over evangelieteksten og Lexien, som i begge tilfellene er hentet fra Åpenbaringen.» Manuskriptet til boken ble ferdigstilt bare en uke etter at Hauge hadde sluppet ut av arresten, og i teksten etablerer Hauge en sammenligning mellom sitt eget fangenskap og Jesus som blir forhørt av landshøvdingen: «I Hauges gjenfortelling inviterer bibelhistorien til et spill med analogier. Bondesønnen lar den evangeliske dialogen gjenlyde gjennom historien: "... betænk dette gode Læser, at det saaledes er endnu, og bliver saalenge Verden staaer...". »
Begge bøkene fra 1898 er utstyrt med et polemisk-pastoralt kapittel som skal gi Overbeviisning for dem, der modsætter Sandheden, og Bestyrkelse for de Svag-Troende.
I begge bøkene fra 1898 gir Hauge uttrykk for «en djerv selvbevissthet på vegne av sitt legmannsskjønn og gjentok og skjerpet sin kritikk av prestene». Både i denne boken og i de foregående skriver Hauge fra en ydmyk men likevel selvbevisst «posisjon, nemlig opprøret nedenfra».
Hauges posisjon som oppbyggelsesforfatter ble formet i og med hans fire første bøker, som alle «kom ut i mellom fire og seks opplag i tida før 1804. En regner med et samlet opplag på disse tekstene på mellom 40 og 100 000 eksemplarer i perioden fram til arrestasjonen. Ingen annen del av Hauges forfatterskap fikk en tilsvarende betydning»
Arbeidermesterskapet i bandy 1940

Det sjette og siste norske arbeidermesterskapet i bandy ble arrangert vinteren 1939–1940 av Arbeidernes Idrettsforbund. Mesterskapet ble for første gang avholdt med seriespill. Lagene i Divisjon I ble delt inn i to puljer, og avdelingsvinnerne møttes i finale. Tidligere hadde arbeidermesterskapet blitt arrangert som utslagsturnering. Brage vant mesterskapet etter finaleseier 5–2 over Birkebeineren.
På grunn av krigsutbruddet kort tid etter sesongslutt ble det ikke arrangert flere arbeidermesterskap i bandy. Da freden kom i 1945, var Arbeidernes idrettsforbund og Norges landsforbund for idrett forent i Norges Idrettsforbund, og AIF-klubbene begynte å delta i norgesmesterskapet.
Rolf Zetterström

Rolf Zetterström (født 24. august 1920, død 29. september 2011) var en svensk barnelege. Han var professor i barnesykdommer ved Karolinska Institutet fra 1962 til han gikk av med pensjon i 1986. Han var medlem av både Nobelförsamlingen vid Karolinska Institutet og Karolinska Institutets Nobelkommitté i en årrekke. Han var også medlem av Kungliga Vetenskapsakademien, og var sjefredaktør for Acta Paediatrica fra 1965 til 2005.
Zetterström var først gift med øyelegen Birgitta Zetterström-Karpe, som var den andre kvinnelige professoren ved Karolinska Institutet, og siden med den tsjekkiskfødte legen Jelena Rennerová, som tidligere hadde vært gift i et proforma-ekteskap med Olof Palme for å unnslippe Tsjekkoslovakia i 1949.
Deltakere i 4-stjerners middag

Deltakere i det norske TV-programmet 4-stjerners middag.
Tilbake til Howard's End

Tilbake til Howard's End (originaltittel: Howards End) er en britisk romantisk dramafilm fra 1992, basert på E. M. Forsters roman fra 1910 med samme navn, en historie om klasserelasjoner på begynnelsen av 1900-tallet i England. Filmen ble produsert av Merchant Ivory Production. Den var deres tredje film som bygger på en roman av Forster (som etterfulgte A Room With a View i 1986 og Maurice i 1987). Manuskriptet ble skrevet av Ruth Prawer Jhabvala, og filmen ble regissert av James Ivory og produsert av Ismail Merchant.
Drottningholms slottsbibliotek

Drottningholms slottsbibliotek er et privatbibliotek på Drottningholms slott. Biblioteket ligger i hovedetasjen i den nordvestre delen mot hagesiden ved siden av slottskirken. Interiøret ble utformet omkring 1760 av Jean Eric Rehn. Rommet han skapte er bevart og har blitt kalt for et av de vakreste i Sverige.
Drottningholms slottsbibliotek ble innredet på oppdrag av Lovisa Ulrika. Det tidligere malerigalleriet fikk hun gjort om til bibliotek av Jean Eric Rehn omkring 1760. Lovisa Ulrikas boksamling var svært omfattende og ble i 1796 anslått til å inneholde 2180 volumer.
Rehn utformet rommet lyst og luftig, det er helt i gull og hvitt. Mellom bokhyllene langs langsiden står korintiske pilastre og mellom kapitélene vises vekselvis dronningens monogram og tre kroner. På den ene kortveggen ble det plassert en åpen peis med speil i rokokkoramme. Midt på golvet står et avlangt biblioteksbord, også det i hvit og gull. I bordets skap finnes plass for større volumer.
I sitt bibliotek samlet dronning Lovisa Ulrika gjerne lærde venner, blant dem botanikeren Carl von Linné, bergsrådet Daniel Tilas, matematikeren og fysikeren Samuel Klingenstierna, språkviteren Johan Ihre og historikeren, generalen og embetsmannen Swen Lagerberg.
Lik

Forråtnelsesprosessen

Lik går gjennom en gradvis nedbrytning med mindre de blir balsamert eller kommer i spesielle forhold hvor det er enten for kaldt, varmt, tørt eller mangel på oksygen.

Dødsflekker

De første tegnene på forråtninger er likflekker. De begynner å utvikle en halv time til et par timer etter at døden har inntruffet og er rødfiolette flekker som vises på huden. Grunnen til at de oppstår er fordi at hjertet slutter å pumpe blodet rundt i kroppen og tyngdekraften bidrar til at blodet samler seg i de lavestliggende samleårene. Ved det samme er det mulig å presse dem vekk, men etter 10-14 timer er de fiksert. Innen denne tidsperioden vil dødsflekkene kunne flytte på seg hvis liket snus og derfor kan en finne ut av hvor mye et lik har blitt flyttet på etter at døden har inntruffet.

Dødsstivhet

Dødsstivhet, også kjent som rigor mortis, er når musklene blir stive og harde. Det skyldes en kjemisk endring i muskelfibrene. Vanligvis begynner dødsstivheten to til fem timer etter døden og blir fult utviklet åtte til tolv timer etter døden. Den varer normaltsett i et til tre døgn. Dødsstivheten gjør det vanskeligere å bevege på lik, derfor velger begravelsesagenter å arbeide med liket før stivheten begynner eller til etter den er over. Noen gir også massasje til liket for å gjøre det mindre stivt.

Foråtnelse

Hvor raskt et lik råtner vekk varierer på forholdene som temperatur, fuktighet og hvor dypt liket er begravd. Foråtnelsen kommer raskere i fuktige og varme omgivelser. Likets hudfarge vil endre seg til en flekkvis grønnlig eller blågrå farge, de øverste hudlagene vil løsne og liket svulmes opp på grunn av gassdannelser. I tillegg vil likets lukt endre seg. Forråtnelsebakterier forekommer overalt i naturen, og mange arter lever normalt i både menneskers og dyrs tarmer. Etter rundt to til tre uker i graven har liket mistet mesteparten av innvollene og musklene sine siden bakterier, fluer og larver spiser av kroppen, samtidig som vannet fordamper. Vanligvis består kroppen av 80 prosent vann. Etter rundt tre måneder gjenstår bare skjelettet igjen. Insektene kan bare spise på lik hvis det er begravt langt nok oppe slik at de har tilgang på oksygen. Lik som har blitt begravd lengre under bakken blir ofte spist opp av bakterier og syrer fra kroppen i stedet. Tilslutt blir kroppen til jord og kan romme nesten opp til to dl.

Balsamering

Balsamering eller mummifisering var en måte å forhindre foråtnelser på. Det kan være flere grunner til at mennesker ønsket å stoppe foråtningsprosessen som for eksempel at de trodde at å bevare kroppen var nødvendig for å kunne bruke den i et neste liv, for å transportere likene over lange distanser, kunne brukes av medisinstudenter og for at det skulle kunne utstilles.
Egypterne er kjent for å mummifisere faraoer og andre kongelige. De ønsket å bevare kroppen til et neste liv. Balsameringsprosessen innebærte å fjerne indre organer, bade kroppen i natronssalt for å tørke den, smøre den inn i oljer og å pakke den inn i bandasjer av lin.
Papilio demoleus

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. 
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.  Larven lever som plantespiser. 
Papilio demoleus  tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Frederick W. Lander

Bakgrunn

Frederick W. Lander var sønn av Eward og Eliza West Lander; hans søster var skulptøren Louisa Lander. Han studerte ved Governor Dummer Academy, Phillips Academy, Andover og Norwich Military Academy i Vermont, og ble utdannet offiser og sivilingeniør.

Karriere

Lander ble engasjert av den amerikanske regjering på 1850-tallet for å søke etter potensielle ruter for den foreslåtte transamerikanske jernbane. Ved en senere privat ekspedisjon i samme øyemed ble han det eneste overlevende medlem av ekspedisjonen. Han etablerte med stor anstrengelse og utsatt for stadige fiendtligheter fra indianerne en vognled mellom Burnt Ranch i Wyomingterritoriet og Fort Hall i Oregonterritoriet, Lander Road (eller Lander Cutoff), som ble ferdigstilt i 1859 og ble en populær led for reisende på Oregon Trail.
I Landers ekspedisjon for å etablere Lander Road i 1859 inngikk kunstnerne Albert Bierstadt, Henry Hitchings og Francis Seth Frost, som i fotografier, skisser og malerier var blant de første til å dokumentere og avbilde den amerikanske Vesterns landskap for et bredere publikum. 
I 1860 giftet han seg med den britiske skuespillerinnen Jean Margaret Davenport.

Borgerkrigen

Frederick W. Lander tjenestegjorde på Virginiafronten under den amerikanske borgerkrig og førte befal ved flere sammenstøt, blant annet ved sørstatstyrkene under Stonewall Jacksons bombardement av Hancock i Maryland, da han lyktes i å forsvare byen. Konføderasjonens styrker måtte da trekke seg tilbake mot Romney. 
Han publiserte flere patriotiske dikt om krigen, blant annet et om slaget ved Ball's Bluff som fikk stor spredning.  
Frederick W.  Lander ledet et vellykket angrep mot en konføderasjonsleir ved Bloomery Gap den 14. februar 1862, noen uker før han ble syk. Han døde i felten av lungebetennelse i Camp Chase ved Paw Paw 2. mars 1862 og ble begravd på Broad Street Cemetery i Salem i Massachusetts, nær hans foreldrehjem.
Remo Giazotto

Liv og virke

Giazotto studerte klaver og komposisjon ved konservatoriet i Milano og litteraturvitenskap og filosofi ved Universitetet i Genova. I 1932 ble han kritiker ved Rivista musicale italiana, i 1945–1949 var han redaktør. Fra 1949 til 1977 arbeidet han for den italienske allmennkringkasteren RAI, først som leder for kammermusikkprogrammet, fra 1966 som leder for det internasjonale programmet organisert av EBU. 
Giazotto underviste i musikkhistorie ved Universitetet i Firenze fra 1957 til 1969. I 1962 ble han tatt opp i Accademia Nazionale di Santa Cecilia, fra 1967 var han medredaktør av det musikkvitenskapelige tidsskriftet Nuova rivista musicale italiana. Ved siden av flere bøker om musikkhistorie skrev han romantiserende komponistbiografier over Tomaso Albinoni, Alessandro Stradella, Antonio Vivaldi og Giovanni Battista Viotti; for sistnevnte også en tematisk verkfortegnelse med kjennetegnet «G».

Komposisjoner

Giazotto er framfor alt kjent på grunn av Adagio i g-moll for strykere og orgel (1958). Giazotto hevdet å ha skrevet verket basert på et fragment fra en triosonate av Tomaso Albinoni, men fragmentet er aldri funnet og ektheten blir betvilt – sannsynligvis skrev han det selv. Uansett opprinnelse, stykket i dag et av de mest populære «klassiske» musikkverk, ikke minst på grunn av en rekke bearbeidelser brukt i flere filmer.
Ved siden av Adagio skrev Giazotto framfor alt klaververk og lieder.
Pachycnemini

Utseende

Små til middelsstore, kraftige oldenborrer. Bakbeina er svært kraftige, særlig hos hannene.

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.
Stortingets spørretime

Stortingets spørretime er et møte der stortingsrepresentantene kan stille spørsmål til statsrådene. Det holdes normalt hver onsdag. I den muntlige spørretimen svarer statsrådene spontant på spørsmål de ikke har fått høre på forhånd. Vanligvis møter to til tre statsråder til den muntlige spørretimen. I den ordinære spørretimen besvares spørsmål som er blitt innlevert av representantene senest fredagen uken før, og som statsrådene dermed har forberedt seg på. Skriftlige spørretimespørsmål sendes inn skriftlig, men besvares muntlig av statsråden. 
Spørretimen ble innført i 1949. I 1996 ble det i tillegg til spørretime med skriftlig spørsmål innført en muntlig spørretime med hvor statsråden svarer på spørsmål som ikke er kjent på forhånd. 
Spørsmål og svar fra spørretimen stenograferes og legges ut på Stortinget.no og trykkes i Stortingsforhandlinger.
Xushui

Xushui (kinesisk: 徐水县 ; pinyin : Xúshuǐ Xiàn) er et fylke i byprefekturet Baoding i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var i 1999 på 556 871.

Kulturminner

Nanzhuangtou-funnstedet (Nanzhuangtou yizhi, 南庄头遗址) og stedet for det gamle Liu-Ling-zui-bryggeriet (Liulingzui shaoguo yizhi, 刘伶醉烧锅遗址) ble i 2001 hhv. 2006 tilføyds Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett vbed Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstadene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Vannhjul

Vannhjul eller vasshjul er et hjul som drives rundt av vann, montert slik at energien fra vann i bevegelse kan utnyttes mekanisk. Vannhjulet inngår i et system for utnyttelse av vannkraft. Vannhjulet kan plasseres i strømmende vann eller utnytte en foss eller et vannfall; der enten vannets tyngde nyttes, eller tyngden kombinert med vanntrykk. Vannhjul ble i perioden fra middelalderen til 1800-tallet i utstrakt grad brukt i møller og kverner, i sagbruk, i papirproduksjon og bearbeiding av ull og skinn. Også gruver og jernverk var i stor grad basert på vannhjul. For å utnytte vannet best mulig ble det ofte bygd en demning, en stem, med mulighet til regulering og økonomisk bruk av vannet. En renne av tre førte vannet fra stemmen til vannhjulet. På 1800-tallet ble energiproduksjon med vannhjul erstattet av turbindrift.

Bekkekverner

Bekkekverner med skovler montert på en vertikal, loddrett, aksling kalles kvernkall, Norse wheel på engelsk. En kvernkall er basert på et visst vanntrykk, at vannet ledes mot kvernkallen i en stråle. Bekkekverna er enkel med hensyn til kraftoverføring: Det er bare en aksling, med kvernkall nederst, og kvernstein festet øverst. Men vanligvis faller ikke kvernkallen inn under det vi på norsk kaller et vannhjul.

Strømhjul

Et strømhjul eller undervannshjul monteres i en elv slik at det er vannets bevegelse som er drivkraften. Strømhjul var sjelden brukt i Norge.

Overfallshjul

Et overfallshjul monteres under en foss, og drives rundt av vannets tyngde alene; er fallhøyden større, kan vannet også gies litt trykk. Overfallshjul er mest vannlig i Norge. I Europa var det like vanlig at vannet ble ført inn på vannhjulet i brysthøyde, litt over hjulets midte. 
Vannhjul var i utstrakt bruk fra middelalderen og ga, sammen med vindmøllene, kraft til det som var av industri i Europa. Den mest vanlig bruken av vannhjul var til å male korn i en mølle eller vannmølle. Også oppgangssagene var basert på vannhjul. Vi regner med at både vannmøller og oppgangssager ble introdusert i Norge på 1500-tallet, mens  bekkekvernene drevet av kvernkall trolig kom i bruk noe tidligere.
Vannhjul ble også benyttet i stampemøllene for å dunke gamle kluter av lin til papirproduksjon. Papirmølle er et begrep som brukes. Slike innretninger ble også benyttet til vadmelberedning og av feldberedere til skinnbehandling. 
Alle gamle jernverk hadde vannhjul for å drive blåsebelgene som sørget for tilstrekkelig oksygen i masovnene, en forutsetning for å få høy nok temperatur til smelting av jern. 
Det største historiske vannhjul i verden er lokalisert i den syriske byen Hama. Det største vannhjulet i Storbritannia ligger i Laxey på Man, «Laxey-hjulet», som er blitt restaurert i de siste årene.
Hede

Hede er navnet på et nordtysk/dansk/polsk type landskap (biotop) som ligner på det norske lyngheilandskapet, men uten fjellgrunn som basis.
Hedene oppsto ifølge danskene som et resultat av at innbyggerne i tidligere tider fjernet skog og ryddet for stein for å ha åpne beitemarker. Jordsmonnet var imidlertid så tynt at det ble utpint på relativt få år, og måtte legges brakk for å ta seg opp igjen. Dette var ikke vellykket, og landskapet er i dag mest egnet som sauebeite og turterreng. Store hedeområder er i dag lagt ut som naturpark. Skogsveksten truer i dag med å ta tilbake hedene, slik at en forsiktig landskapspleie er på sin plass.
Yingtan

Yingtan (鹰潭; pinyin: Yīngtán) er en liten by på prefekturnivå i østlige del av provinsen Jiangxi i Kina. Den er et viktig jernbaneknutepunkt. Nær byen ligger rekreasjonsområdet Lónghǔ Shān 龙虎山 som av mange regnes som der daoismen (道教) oppstod.
Området har mange interessante templer, huler, fjell og landsbyer. Litt øst for byen, ved Xinjiang-elva, ligger Guixi kullkraftverk.
Wichita Falls (Texas)

Wichita Falls er en by i Wichita County i delstaten Texas i USA med 97 252 innbyggere (2006). Wichita er administrativt sete(county seat) i Wichita County.
Union for Europe of the Nations

Union for Europe of the Nations var en nasjonalkonservativ gruppering i Europaparlamentet i perioden 1999 til 2009.
16 Cygni Bb

16 Cygni Bb, også kalt HD 186427 b, er en eksoplanet som roterer rundt den sol-lignende stjernen 16 Cygni B, den ene av to sol-lignende stjerner i trippelstjernen 16 Cygni, 69 lysår unna i stjernebildet Svanen. Planeten ble oppdaget 22. oktober 1996.
Planeten har en omløpstid på 799 dager, og var den første «eksentriske Jupiter» som ble oppdaget.
Cerro Culiacán

Cerro Culiacán (Culiacánfjellet) er et fjell i Cortazar i delstaten Guanajuato i Mexico. På toppen av fjellet er det bygd master for kringkasting og telekommunikasjon.