Arthur Quiller-Couch

Liv

Arthur Thomas Quiller-Couch ble født i Bodmin i Cornwall som resultatet av foreningen av to gamle lokale familier, Quiller og Couch, og han ble den tredje i en rekke av intellektuelle fra Couch-familien. Hans yngre søstre Florence Mabel og Lilian M. ble også skribenter og folkeminnegranskere. Hans far, dr. Thomas Quiller Couch (død 1884), var en kjent lege, folkeminnegransker og historiker. Hans bestefar, Jonathan Couch, var en framragende naturforsker, foruten også lege, historiker, klassisist, apoteker og illustratør, særlig av fisker. Hans sønn Bevil Brian Quiller-Couch ble en krigshelt og poet, og dennes romantiske brev til sin forlovede, poeten May Wedderburn Cannan, ble utgitt i den vakre og tragiske boken Tears of War. Han hadde også en datter, Foy Felicia, som den skotske forfatteren Kenneth Grahame tilegnet den første utgaven av sin bok The Wind in the Willows ettersom han tilskrev henne som inspirasjonen til figuren Ratty.
Quiller-Couch fikk sin utdannelse ved Newton Abbot College, deretter Clifton College, og til sist ved Trinity College ved University of Oxford hvor han også senere ble foreleser. Mens han holdt på å ta sin akademiske grad i 1886 var han i en kort tid også foreleser i klassisk litteratur ved Trinity.
Han jobbet en tid som journalist i London, hovedsakelig som bidragsyter til The Speaker, inntil han i 1891 bosatte seg i Fowey i Cornwall. Her ble han aktiv politiker for Det liberale parti. I 1910 ble han adlet. I 1928 ble Quiller-Couch ble gjort til bard (skald) av Gorseth Kernow, og han tok da den bardiske navnet Marghak Cough («Røde Ridder»). Han ble beæret med tittelen kommandør av Royal Fowey Yacht Club fra 1911 og beholdt tittelen fram til sin død.
Quiller-Couch døde i Fowey, hans hjemby, etter en trafikkulykke.

Litterær og akademisk karriere

Mens Quiller-Couch var ved Oxford utga han i 1887 Dead Man's Rock, en romantisk fortelling i samme ånd som Robert Louis Stevensons Skatten på sjørøverøya, og han fulgte denne opp med Troy Town (1888) og The Splendid Spur (1889). Han ble kjent med fortellingen The Rollcall of the Reef, basert på skipbruddet til HMS Primrose i 1807.
Han utga i 1896 en artikkelsamling med litterær kritikk, Adventures in Criticism. I 1898 gjorde han sitt forsøk på å fullføre Robert Louis Stevensons ufullførte roman St. Ives.
Fra sine dager ved Oxford var han kjent som forfatter av poesi. Med unntak av parodiene kalt Green Bays (1893), er hans øvrige poesi samlet i Poems and Ballads (1896). I 1895 utga han en antologi med engelske lyrikere fra 1500-tallet og 1600-tallet, The Golden Pomp. Den ble etterfulgt i 1900 med den massive Oxford Book of English Verse, 1250–1900 (1900). Senere utgaver fra og med 1939 utvidet utvalget til poesi fram til 1918, og den forble den ledende generelle antologi på engelsk poesi fram til Helen Gardners New Oxford Book of English Verse i 1972.
I 1910 utga han The Sleeping Beauty and other Fairy Tales from the Old French («Tornerose og andre eventyr fra gammelfransk»), og var forfatter av en rekke populære romaner med lokalisering i Cornwall, samleutgaven het Tales and Romances, og ble utgitt i 30 bind i årene 1928-1929.
Han mottok et professorat i engelsk ved University of Cambridge i 1912 som han hadde livet ut. Samtidig ble han valgt til medlem (fellow) av Jesus College som han også holdt til han døde. Han ledet opprettelsen av et engelsk fakultet der, og ble beskrevet som en akademisk diplomat i et vanskelig samfunn. Alistair Cooke var en student av Quiller-Couch som fikk oppmerksomhet senere og han har en fremtredende posisjon i Nick Clarke semioffisielle biografi om Cooke. Clarke merket seg at Quiller-Couch ble ansett av samfunnet i Cambridge som «ganske eksentrisk», selv i henhold til universitets standarder.
Quiller-Couch var en kjent litteraturhistoriker som publiserte utgaver av en del av William Shakespeares stykker i New Shakespeare, utgitt av Cambridge University Press, i samarbeid med Dover Wilson, og flere kritiske verker, blant disse er Studies in Literature (1918) og On the Art of Reading (1920). Han redigerte etterfølgeren til sin poesiantologi som ble utgitt i 1923. Han etterlot seg en selvbiografi ufullført, Memories and Opinions, men den ble uansett utgitt i 1945.

Arv

Quiller-Couchs antologi over engelsk poesi ble hyppig sitert av John Mortimers fiktive figur Horace Rumpole.
Romanen Castle Dor, en gjenfortelling av middelalderens Tristan og Isolde i moderne versjon, ble etterlatt uferdig ved Quiller-Couchs død, men den ble fullført mange år senere av Daphne du Maurier. Etter hva hun skrev i avisen Sunday Telegraph i april 1962 påtok hun seg arbeidet med betydelig angst på anmodning fra Quiller-Couchs datter og «i minne over lykkelige kvelder for lenge siden da 'Q' var vert ved søndagsmiddager.»
Quiller-Couch opptrer som en hovedfigur, framstilt av Leo McKern, i en TV-film fra BBC i 1992, The Last Romantics. Historien fokuserte på hans forhold til sin protesjé, F. R. Leavis og andre studenter.
Hans introduksjonsforelesninger ved Cambridge ble utgitt samlet i boken On the Art of Writing, og her finnes det populære ordspråket for forfattere, «murder your darlings», eller «kvitt deg med din yndlinger».