google/wiki40b huggingface dataset:
N.P.C. Holsøe

Bakgrunn

Han var sønn av sogneprest Lauritz Christian Holsøe (1789-1862) og Vilhelmine Euphrosyne Margrethe, født Feddersen (1797-1871).
Holsøe arbeidet først som murer og ble murersvenn i 1846. Han tegnet privat hos G.F. Hetsch og gikk deretter på Kunstakademiet i København i årene 1842-49 og 1851-52 (avbrutt av hans deltakelse i første slesvigske krig 1849-50). Han vant den lille sølvmedalje i 1847 og avsluttede i 1853 studiene på Kunstakademiet med den store sølvmedalje. Han arbeidet deretter sammen med Bernhard Seidelin, blant annet med Helsingør rådhus (1853-55). Han konkurrerte for å få gullmedalje, men ute å lykkes. Hans møte med Johan Daniel Herholdt og Herholdts inspirasjon fra italiensk renessanse satte også varige spor Holsøes arkitektur. I 1848 og 1853 deltok han i Charlottenborg Forårsudstilling, og i 1859 fore­tok han en studiereise til utlandet.

Karriere

Han drev egen arkitektvirksomhet  fra 1855, og 1860-61 sto han for han Marienlyst Badehotel, 1875-76 Ugerløse kirke og i årenes løp en rekke villaer og private hus i og ved ulike danske byer, samt posthusene i Årup, Odense, Fåborg, Assens, Thisted, Skælskør og Helsingør.
Hans hovedvirksomhet var som jernbanearkitekt. I årene fra 1861 til 1892 var han ansatt ved Indenrigsministeriets kontroll med statsbanene og sto for oppføringen av  alle stasjonsbygningene på de jysk-fynske baneanlegg (bortsett fra strekningen Aarhus-Randers og en rekke jernbanegårder tegnet av Thomas Arboe) og senere portalene ved Masnedsundbroen, samt de nye stasjonsbygningene i Lyngby og Helsingør (begge sammen med Heinrich Wenck) samt bygningene på strekningerne Slagelse-Næstved og Dalmose-Skælskør. Ved de fleste av disse bygningene tok Holsøe utgangspunkt i med Herholdts københavnske banegård (Københavns andre banegård 1863-64) og anvendte murstein som hovedmateriale.
1869 ble han utnevnt til ridder av Dannebrog og 1892 ble han tildelt Dannebrogordenens hederstegn. En øyesykdom tvang ham i 1892 til slutte som arkitekt.
Holsøe giftet seg 15. mai 1862 på Frederiksberg med Emilie Charlotte Klentz (født 3. august 1833 i København, død 1. november 1905 i Lyngby), datter av bakermester Gotfred Christian Vilhelm Klentz og Ane Cathrine Drastrup.
Holsøe er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.
Norges Germanske Armé

Norges Germanske Armé var en liten høyreekstrem organisasjon som eksisterte i Norge på begynnelsen av 1980-tallet. I ettertid huskes den hovedsakelig for Hadelandsdrapene. Gruppens fører var Espen Lund, mens andre sentrale personer var Jon Charles Hoff og Johnny Olsen. Norges Germanske Armé var først og fremst rasistisk og hadde som målsetning å kaste ut alle fremmedarbeidere i Norge. Gruppen skal også ha hatt ambisjoner om å infiltrere alle våpengrenene i Forsvaret og plassere folk i bedrifter som med tid og stunder skulle overta styringen og dermed spre sine raseteorier i stor skala.
Gruppen skal ha vært åpen for å benytte ekstreme metoder. Blant annet hevdet Hoff i retten i 1982 at Lund hadde beordret ham til å drepe en familie som hadde adoptert et asiatisk barn. Hoff var en venn av denne familien og han mente selv at drapsordren var en prøve som Lund hadde satt ham på. Under møter på hytta til Lund skal det også ha blitt diskutert hvordan man best kunne utrydde alle fremmedarbeidere i Norge. De planla også våpentyveri slik at de kunne bekjempe det de oppfattet som «fremmede raser» i Norge.
Gruppen er antatt å ha eksistert fra 1980 til 1981. En logo de laget et utkast til i 1980 kom aldri lenger enn til tegnebrettet.
Metro (TV)

Mottakelse og seertall

Premieren fikk lunken mottakelse av Aftenpostens TV-anmelder. 
Basert på sendetidspunkt var programmet en publikumssuksess. Høsten 1996 lå det gjennomsnittlige seertallet på 52 000, noe som utgjorde 34 % av de som så på TV etter skoletid. Til sammenligning så 22 % på NRKs NRQ-programmer.
Randhav

Randhav er et havområde som ligger nær fastlandet og er skilt fra det åpne havet av øyer eller halvøyer. Randhav kan ha sine egne bihav som enten er innhav eller andre randhav. Randhav brukes også om bukter uten klar grense mot havet.
MS «Rognsøy Junior»

MS «Rognsøy Junior» er en båt bygget i 1986. Fra 1999 til 2001 var båten i eie til Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane.
Vadonidella

Utseende

Middelsstore, matt rødbrune gullbasser. Beina, midtfeltet av pronotum og scutellum er brunsvarte.

Levevis

Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Madagaskar.
Scream (Sergej Lazarev-sang)

Eurovision Song Contest

Sangen og artisten ble internt valgt av den russiske kringkasteren VGTRKs hovedkanal Rossija 1 til å representere landet. Sangen er en symfonisk kraftballade, og Moskvas symfoniorkester har bidratt på innspillingen. 
Lazarev deltok også i Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm, der han ble nummer tre med poplåten «You Are the Only One».
I januar 2019 ble Russland trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og «Scream» hadde startnummer 13. I avstemningen ble «Scream» blant de ti beste i semifinalen, og kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 18. mai.I finalen endte sangen på tredjeplass bak Italia og vinneren Nederland.
Heteraneflus

Utseende

En middelsstor, avlang, matt brun trebukk. Antennene er noe kraftige og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, mye smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede og rundede i spissen. Beina er slanke og nokså lange.

Utbredelse

Arten lever i Mexico (Quintana Roo).
Makko

Makko, også skrevet makó og kalt makkobomull og Jumel-bomull, er en type bomull opprinnelig fra Egypt. Den er fin, langfibret, brunaktig og ekstra sterk, og har silkeglans. Slik bomull har tradisjonelt særlig blitt brukt til strikket undertøy og strømpevarer. Ordet betegner på norsk også trikotasje laget av denne typen bomull.

Historikk

Dyrking av bomull i Egypt i stor skala tok til på begynnelsen av 1800-tallet under dynastiet til Muhammad Ali av Egypt (1769–1849). Omkring 1820 oppdaget den franske forretningsmannen Louis Alexis Jumel bomullsplanter som egnet seg spesielt godt til industriell produksjon, i en hage i Kairo som tilhørte beyen Mako. Ullfibrene på bomullsfrøene var lange, tynne og sterkere enn vanlig bomull. Etter at Jumel-bomullen ble tilpasset til storskaladyrking, fikk bomullsproduksjonen stadig større innpass i Nedre Egypt og deltaområdet der, mens det i Øvre Egypt ble satset på hveteproduksjon for eksport. Historikeren David Landes hevder at nettopp inntektene fra det statlige monopolet på bomullseksport gjorde prosjektene til Muhammad Ali mulige. Bomullstypen ble på fransk oppkalt etter Jumel, på engelsk og andre språk etter Mako.
I dag blir tradisjonell makkobomull dyrket på mindre områder øst for Nildeltaet og utgjør 0,5 % av den totale bomullsproduksjonen i Egypt hvert år. Imidlertid er det avlet fram en rekke, nye sorter makko, blant annet flere som dyrkes i Brasil.
CONCACAF Gold Cup for menn 2013

CONCACAF Gold Cup for menn 2013 var den tolvte utgaven av det nord-, mellomamerikanske og karibiske fotballmesterskapet CONCACAF Gold Cup for menn. Mesterskapet ble avholdt i USA fra 7.–28. juli 2013. USA vant finalen etter å ha slått Panama i finalen på Soldier Field i Chicago. Etter nytt system gjorde det at USA kvalifiserte seg til å spille med vinneren av CONCACAF Gold Cup 2015 om retten til å spille i FIFAs konføderasjonscup 2017 (Vinneren i 2015 ble Mexico. Dersom USA hadde vunnet også i 2015, ville USA vært automatisk kvalifisert). Toppscorer i Gold Cup 2013 ble delt mellom Panamas Gabriel Torres og USAs Chris Wondolowski og Landon Donovan med fem mål hver. De ble ikke skilt på målgivende pasninger.

Gruppespill

De to beste fra hver gruppe, pluss de to beste treerne, går videre til kvartfinalene.

Sluttspill

Finalen mellom Mexico og USA spilles lørdag 25. juni kl. 18.00 lokal tid (UTC–7).
Hundelignende canider

Artene

Noen av de hundelignende canidene benevnes som rever, men både genetisk, evolusjonært og biologisk er de altså nærmere beslektet med de virkelige hundene og andre hundelignende canider enn med revelignende canider. Dette kan man også slutte av det høye antallet diploide kromosomer disse dyra har sammenlignet med revene. Denne gruppen kalles gjerne søramerikanske hundedyr.
Tre arter volder imidlertid problemer med hensyn til systematikken; den ene er klassifisert i denne gruppen, den andre blant de revelignende canidene. For denne gruppen dreier dette seg om mårhund, som kun har 42 diploide kromosomer (riktig nok med et variabelt antall B-kromosomer tilstede).Wayne (1993) har forklart dette med at mårhunden trolig skilte lag med de andre dyra i denne gruppen alt for 7–10 millioner år siden. Det andre dyret som volder problem med hensyn til klassifiseringen er ørehunden (også kalt flaggermusrev). Denne klassifiseres blant de revelignende canidene, men arten har hele 72 dipoloide kromosomer, noe som kun er to færre enn tre av dyra (bushhund, hoaryrev og krabberev) som klassifiseres i denne gruppen. Wayne forklarer også dette på samme måte. Sammen med grårevene, som også har et høyt antall diploide kromosomer (66), har Wayne foreslått å skille ut disse tre artene i en egen gruppe, kalt andre canider, for slik å løse den systemtiske problematikken disse dyra forårsaker.
Roxbury

Roxbury er en by i Litchfield County, Connecticut i USA. I folketellingen i 2000 hadde byen 2136 innbyggere.
Caediscum

Utseende

En middelsstor, avlang, brun trebukk. Kroppsformen er nokså sylindrisk med korte bein. Antennene er rundt halvparten så lange som kroppen, pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede og fint hårete.

Utbredelse

Arten lever i Sentral-Afrika (Uganda, Den demokratiske republikken Kongo).
Jan Fredrik Christiansen

Biografi

Jan Fredrik Christiansen studerte trompetspill med Harry Kvebæk.
Etter ett år som andre trompeter i Den Norske Operas Orkester, ble han i 1966 ansatt i Oslo Filharmoniske Orkester. Han var orkestrets solotrompeter fra 1973 til 2007. Christiansen var medlem av Oslo Sinfonietta. Han var professor ved Norges musikkhøgskole.
Samefolkets fond

Samefolkets fond er et statlig fond opprettet i 2000. Formålet var å gi en kollektiv erstatning for de skadene og den uretten som fornorskingspolitikken har påført det samiske folket. I 2014 ble avkastningen erstattet med en årlig bevilgning. Bevilgningene fordeles av Sametinget.
Fondet besto i 2000 i en fondsavsetning på 75 millioner kroner. Avkastningen av fondet ble satt lik renten på statsobligasjoner med ti års løpetid. Den årlige avkastningen av fondet var 4,65 millioner kroner fra opprettelsen til 2010. Da ble renten justert og avkastningen falt til 2,535 millioner kroner. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet bestemte at avkastningsmodellen skulle erstattes med ordinære, årlige bevilgninger. Endringen medførte at de årlige bevilgningene økte til fem millioner i 2014.
Bevilgningene skal gå til ulike tiltak for å styrke samiske språk og samisk kultur. Prioriteringer fastsettes av Sametinget i de årlige budsjettvedtakene.
Heddal sorenskriveri

Heddal sorenskriveri var et sorenskriveri i Telemark mellom 1920 og 1937. Sorenskriveriet ble opprettet ved kongelig resolusjon 16. juli 1920 da det gikk ut av Øvre Telemark østfjelske sorenskriveri. Embetet omfattet herredene Heddal, Hjartdal, Gransherad og Hovin samt kjøpstaden Notodden. 
Ved kongelig resolusjon  21. mai 1937 ble Heddal sorenskriveri og Tinn sorenskriveri slått sammen til ett; Tinn og Heddal sorenskriveri. 
Tinn og Heddal sorenskriveri skiftet navn til Tinn og Heddal tingrett i 2002.

Arkiv

Arkivet etter Heddal sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kongsberg. Arkivet har et omfang på 21 hyllemeter.

Kilder

Statsarkivet i Kongsberg, arkivkatalog for Heddal sorenskriveri.
Vicente Valentin de Ribes

Vicente Valentin de Ribes (død ca. 1410) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var prior for klosteret Santa Maria de Monserrat, og ambassadør for kong Martin el Viejo av Aragon til paven.
Han var en av tidens fremste kanonister. Under det vestlige skisma holdt han klosteret sitt tro mot paven i Roma hele tiden, også etter at Catalonia og den katalanske kirke hadde gitt sin tilslutning til paven i Avignon. Som en følge av dette ble han kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Innocens VII.
Chorotyse

Utseende

Middelsstore, slanke trebukker med sterkt forkortede dekkvinger som ikke dekker flygevingene eller bakkroppen. Antennene er litt lengre enn kroppen hos hannen, noe kortere enn kroppen hos hunnene. Hode og pronotum er svarte, pronotum ovalt på form. Dekkvingene er gjerne lysere.

Utbredelse

Artene lever i Sør-Afrika.
Kitty Kiernan

Bakgrunn

Kiernan fikk sin utdannelse med Loreto Convent i Wicklow. Faren var en velstående handelsmann, og hun hadde fem søstre og en bror. Familien eide Greville Arms Hotel, en kolonialhandel, en jernvarehandel, et begravelsesbyrå, en tømmerhandel og en bar. Alle i familien var involvert i driften etter evne. Foreldrene, Bridget og Peter Kiernan, hadde et lykkelig ekteskap, og hjemmet var godt inntil hun kom i tenårene. Men i 1907 døde en av hennes søstre, og i 1908 døde begge foreldrene med et par måneders mellomrom. I 1909 kom neste tragedie da nok en søster, først avdøde søsters tvilling, gikk bort.

Sosialt engasjement

I mai 1917 møtte hun Michael Collins mens han bodde på Greville Arms sammen med Harry Boland under valgkampen før et suppleringsvalg i Longford. Begge de to mennene ble sjarmert av Kitty, som valgte Collins og etter en tid ble forlovet med ham. Han besøkte ofte Granard i årene 1917–1922.
Fordi Collins måtte reise, og store deler av perioden levde i skjul, foregikk kontakten mellom dem ofte gjennom brev. Under forhandlingene for den anglo-irske traktat skrev han til henne fra London hver dag, og disse brevene dannet grunnlaget for Leon O'Broins bok In Great Haste.
Den 22. august 1922 ble Collins drept i Cork, under den irske borgerkrig, før de to rakk å gifte seg.
I 1925 giftet hun seg med Felix Cronin, som var øverste kvartermester i Irish Army. De fikk to sønner, og den andre fikk navnet Michael Collins Cronin.
Kiernan døde i likhet med alle sine søsken av Brights sykdom. Hun ble gravlagt på Glasnevin gravlund i Dublin, nær Collins' grav. Hennes mann ble stedt til hvile sammen med henne seksten år senere.
I 2000 ble omkring 300 brev som var utvekslet mellom Kiernan og Collins, permanent utstilt i Cork Public Museum. Samlingen omfatter også brev fra Collins til andre personer, og fra Kiernan til andre.
I filmen Michael Collins fra 1996 ble Kitty Kiernan spilt av Julia Roberts.
Ferdinand von Bismarck

Oppvekst og utdannelse

Ferdinand ble født som sønn av diplomaten Otto von Bismarck (1897-1975) og den svenske Ann Mari Tengbom. Han var rikskansler Otto von Bismarcks oldebarn.
Fra 1930 til 1936 vokste Bismarck opp i London, hvor hans far var ambassaderåd. Fra 1936 til 1938 bodde familien i Berlin, og deretter i Roma, hvor Bismarck gikk på en tysk og senere en svensk skole. I 1943 ble han sendt til slektninger i Sverige. Mellom 1947 og 1950 gikk Bismarck på Schule Schloss Salem ved Bodensee, hvor han tok sin abitur.
Ferdinand arbeidet først på en kaffefarm i Brasil, og senere ved det tysk-brasilianske handelskammer. I 1952 begynte han å studere jus i Freiburg im Breisgau. Han tok embedseksamen i 1956 og assessoreksamen i 1960.

Familie

Bismarck ble i 1960 gift med den belgiske grevinne Elisabeth Lippens. Ekteparet har fire barn: grev Carl-Eduard, grev Gottfried, grev Gregor og grevinne Vanessa.
Bismarck var fra 1930 til 1975 greve av Bismarck. Da faren døde ble han slektens overhode og dermed fyrste av Bismarck.

Yrke

Fra 1962 til 1967 arbeidet Bismarck som embedsmann ved Europakommisjonen i Brussel under kommisjonspresident Walter Hallstein, først i avdelingen for eksterne forbindelser og senere i eksekutivsekretariatet. I 1967 åpnet han en advokatpraksis i Hamburg, som han drev fra sitt hjem i Friedrichsruh. Han drev også forvaltningen av forstvirksomheten Sachsenwald. Han ledet også noen eiendomsprosjekter i Spania og Monte Carlo.

Politikk

Bismarck var medlem av CDU siden han var 30 år, og var i et tidsrom formann for lokallaget i Aumühle. Etter grunnleggelsen av Otto-von Bismarck-Stiftung i 1997 var han styremedlem. Han var også høy beskytter for Bismarckbund e. V. og Bismarckordenen og styreformann i Stiftung Herzogtum Lauenburg.
Euplagia quadripunctaria

Utseende

Euplagia quadripunctaria  har grønn-svarte framvinger.  På hver vinge er noen lyse gulhvite flekker eller bånd. Disse er opphav til det svenske navnet Sebraglansspinnare.   Bakvingene er ensfarget oransje-rød, med fire mørke flekker. Flekkene er i ulik størrelse, men er opphavet til artens latinske navn quadripunctaria.  Vingespennet er mellom 45 og  62 millimeter.  Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile.
Brystet er lyst kremgult, med tre mørke langsgående flekker.  Bakkroppen er normalt smal bakover og oransje med en liten svart flekk på oversiden av hvert ledd. 
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea.  Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller oransje med mørke flekker.  Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.
Larvene  er matt, brusvart, med en oransje rygglinje. På siden finnes lyse gul-hvite flekker.  
Utvokst blir den ca. 5 centimeter lang.

Levevis

Euplagia quadripunctaria   finnes på varme steder, i skygge og lever i skog, med litt bergknauser og busksatt terreng.  
Flygetiden er i juli og august.  Den er både natt- og dagaktiv og flyr ofte livlig ettermiddagen.  
Hunnen legger omtrent 250 egg rett på næringsplanten, eggene legges i små grupper.
Larvene lever på ulike planter og trær.  De lever av å gnage blad.  Lavene overvintrer, og blir utvokst i begynnelsen av juni året etter. 
Euplagia quadripunctaria tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.  Puppen klekkes etter omtrent fire uker.

Utbredelse

Euplagia quadripunctaria er utbredt i Europa og det vestlige Asia, fra Spania østover til Iran.  Den finnes videre nord i Russland og Ukraina. Arten migrerer nordover hvert år og den er funnet to ganger i Norden, i Danmark og  Finland. 
Ikke i Norge.

Navnet

Det latinske navnet Euplagia betyr velutviklet eller gode egenskaper.  Navnet quadripunctaria betyr  med fire punkt (flekker).  På svensk heter den Sebraglansspinnare, på engelsk Jersey Tiger.
Kjemisk forbindelse

En kjemisk forbindelse er en ren kjemisk substans som består av to eller flere ulike kjemiske elementer som kan bli separert til enklere substanser ved kjemiske reaksjoner. Kjemiske forbindelser dannes når to eller flere ulike atomer binder seg sammen og blir til ett.Atomene binder seg sammen til molekyler og ioneforbindelser. Eksempler på slike kjemiske forbindelser er: hydrogenklorid (HCl), natriumklorid (NaCl), polyvinylklorid (PVC). En kjemisk forbindelse har helt andre egenskaper enn de grunnstoffene den kan være dannet av.
Kjemiske sammensetninger har en unik og definert kjemisk struktur; de består av et bestemt antall atomer som er holdt sammen i en definert romlig anordning av kjemiske forbindelser. Kjemiske bindinger kan være molekylære forbindelser holdt sammen av kovalent binding, salter holdes sammen av ioniske sammensetninger, intermetallisk forbindelser holdes sammen av metalliske sammensetninger, eller komplekser holdt sammen av sideordnede kovalente forbindelser. Grunnstoffer er ikke betraktet som kjemiske forbindelser, selv om de består av molekyler som kan inneholde flerfoldige atomer av et enkelt element (eksempelvis H2, S8, etc), noe som er kalt for diatomiske molekyler eller fleratomige molekyler.

Åtteregelen

Kjemiske forbindelser blir i noen tilfeller dannet av «oktettregelen». Åtteregelen er at alle atomene vil ha 8 elektroner i ytterste skall, slik at de blir fullkommen. Unntaket er litium, det vil kvitte seg med det ytterste elektronet for å få fullt skall innerst der det kun kan være 2 elektron.

Elektronpar

Stoffene i hovedgruppe 1 og 2 vil lett reagere med hverandre, etter som at de utligner hverandre på elektronpar. Dette kalles elektronpar-binding. Stoffene har 1 til 4 felles elektron som går i bane i begge atomenes ytre skall.
Armert blåvannymfe

Utbredelse

Armert blåvannymfe er utbredt i lavlandet i det nordlige Europa og Asia. Finnes i Danmark, og har flekkvis utbredelse i Sverige og Finland. I sørøstlige Norge langs kysten til Vest-Agder. Finnes på noen få egnede lokaliteter i Midt-Norge.

Utseende

Kjønnene er ganske like. Hannen har et karakteristisk tanglignende analvedheng, bakerst på kroppen.
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile. Vingespennet er mellom 35 og 45  millimeter.

Levevis

Nymfene lever i næringsrike vann i lavlandet, med mye vegetasjon langs bredden. Den foretrekker tette enger av elvesnelle, sjøsivaks, flaskestarr, myrull, og takrør.
Eggene legges på flytende vannplanter, vanligvis under vannlinjen. Utviklingen tar 1 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra tidlig i mai til juli, vanligvis er flygetiden ganske kort, ofte bare noen uker.
Armert blåvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte vannymfen blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
MF «Alversund»

MF «Alversund», nå MF «Sogn», er en bilferge bygget i 1982 for Bergen-Nordhordland Rutelag. Senere ble fergen kjøpt av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane og blitt brukt som reserveferge på strekninger langs hele kysten mellom Trondheim og Horten.

Strekningshistorikk

Ved overtakelse fra verftet ble fergen satt inn i sambandet Knarvik-Steinestø. Her gikk den frem til 1994 da sambandet ble erstattet av Nordhordlandsbrua. I 1995 ble fergen overtatt av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane (senere Fjord1 Fylkesbaatane) og brukt som reserveferge. De første årene gikk den på fergestrekninger over Sognefjorden og senere ble den utleid som reserveferge. I perioden 2001 til 2005 ble fergen brukt som reserveferge på fergesambandet Moss–Horten, fra 2006 til 2007 på Flakk-Rørvik i Sør-Trøndelag, og fra 2007 til 2009 på ferjesambandet Molde–Vestnes. Siden 2011 har fergen gått på Vestlandet, blant annet i Bruravik–Brimnes og ferjesambandet Lavik–Oppedal.
26. august 2011 kjørte MF Sogn på land på Brimnes-siden, den fikk noen småskader på ror og propell.
Ted DiBiase

Tidlig liv

Ted DiBiase er sønn av musiker Helen Nevins og stesønn av musiker «Iron» Mike DiBiase. Hans stefar døde av et hjerteinfarkt i ringen når han var bare 15 år. I svaret hans mor falt offer for depresjoner og alkoholisme, så Ted ble flyttet til Wilcox i Arizona for å leve med sine besteforeldre. Han ble uteksaminert fra Wilcox High School for å delta på West Texas State University med et fotballstipend.