Maktens ringer

Skapelsen av Maktens Ringer

Ifølge Tillegg B i Ringenes herre begynte arbeidet med skapelsen av Maktens ringer omtrent i år 1500 A.T., i Eregion av en allianse av alvesmeder under Celebrimbor (sønnesønn av Fëanor) og Sauron (under et annet navn). Celebrimbor skapte De Tre helt alene, og de var ferdig rundt år 1590 A.T., men i arbeidet brukte han en del av den kunnskapen han hadde fått av Sauron men uten at denne var involvert. Den Ene Ringen, skapt rundt år 1600 A.T., ble endelig fullført av Sauron, alene, i hjertet av Dommedagsberg. Sauron hadde skapt den for å regjere over alle de andre ringene, og han la en stor del av sin kraft ned i Den Ene. 
Hvordan alvene først oppdaget Saurons forræderi er ikke helt klart. Noen mener at Celebrimbor selv hørte Sauron (da han fullførte Den Ene) si fram: Én Ring skal samle dem, én Ring finne dem, én Ring betvinge dem og i mørket binde dem. Men dette virker usannsynlig siden Sauron fullførte Ringen i Sammath Naur (smien i hjertet av Dommedagsberget), mens Celebrimbor antakeligvis var hundrevis av mil borte i Eriador. Andre igjen mener at så snart Sauron satte Den Ene på fingeren ble alvene klar over at det, noen som også virker litt underlig. En tredje mulighet er at da Sauron satte på seg ringen ble han i stand til å lese tankene til dem som bar de Tre ringene. På det tidspunktet hadde antakelig fremdeles Celebrimbor alle tre i sitt eie, men at han kanskje ikke brukte dem. På grunn av dette er det mulig at han hørte ordene som ble sagt av Sauron og at han på den måten ble klar over hva Sauron hadde gjort. 
Omtrent 90 år senere invaderte og overvant Sauron Eriador, Celebrimbor ble drept før Morias Vestport og De Tre Ringene ble skjult (gitt til Gil-galad, Galadriel og Círdan). I denne perioden terroriserte Sauron Eriador og fikk alle de Ni og mange av de Syv. Resten av De Syv ble senere enten spist av drager eller ble hans, den siste av disse var Thráin IIs ring som ble tatt fra ham i Dol Goldur nesten 5000 år etter at Den Ene Ringen var blitt skapt.

Allmenne egenskaper blant Ringene

Hovedmeningen og kreftene til alle ringene var å forhindre eller sakne forfall (som i negative forandringer). Det var ved alvenes ønske om å bevare skjønnhet at Sauron greide å lure dem. Alle ringene forsterket også de naturlige egenskapene til bæreren.
Ringene gav antakeligvis også muligheten til å se ting som for andre var usett, slik som da Frodo så ringen på Galadriels finger mens Sam ikke gjorde det. Men denne kraften sies at var kom direkte fra Sauron og at denne kraften derfor kanskje ikke fantes i De Tre, siden Sauron aldri rørte ved dem.
Det er uklart hvorvidt disse kreftene alltid var til stede i de seksten andre ringene eller om den var blitt tilsatt etter at Sauron tok dem fra alven. Det er sakt i Om maktens ringer og det tredje tideverv (en del av boka Silmarillion) at Sauron fordervet De Ni og De Syv slik at de ble forbannet og forrådet dem som bar dem. Denne forbannelsen kan merkes i dvergene Thrór og Thráin IIs død, begge drevet gjennom dødelig fare av ringen deres hus (Durins folk) hadde.
I et ubrukt tekstutkast indikerte Tolkien at Calaquendi som Glorfindel kunne bruke usynlighetskraften i en ring til å velge om de ville stå fram enten i den fysiske verden eller i skrømtverdenen istedenfor å leve i begge to samtidig. Det kan være noe av det samme som skjedde når Sauron forble synlig til tross for at han hadde ringen på seg.

De Syv

Sauron gav Syv ringer til dvergenes herrer (selv om det ifølge dvergenes overleveringer var Celebrimbor som gav en av dem til Durin III). Siden det er syv dvergslekter, eller nasjoner, er det naturlig å tro at hver av dvergkongene fikk en ring hver, men dette står det ikke noe om noe sted.
Tolkien skrev at dvergene ikke kunne bli usynlige, ikke kunne bli til skrømt, ikke bli dominert av ringene eller få et lengre liv på grunn av dem. Denne motstanden frustrerte Sauron veldig, men han kunne likevel bruke sin innflytelse på dem gjennom ringene til å gjøre dem sinte og grådige.
Dvergene brukte disse maktens ringer til å etablere sine skattesamlinger, for det virker som om de på en måte kunne avle rikdom med ringene sine. Tolkien forklarte aldri hvordan dette ble gjort, unntatt at ringene trengte gull for å avle mer gull. Som sagt, dvergene var immune mot mange av ringenes effekter, og det er antatt at dette kommer av deres hardføre natur. På den tiden da handlingen i Ringenes herre utspiller seg, hadde fire av dvergenes syv ringer blitt ødelagt av drakeild og resten var blitt tatt tilbake av Sauron. Den siste av de syv ble tatt fra Thráin II, som var blitt tatt til fange, og pint av Sauron (under forkledningen som Necromancer) i år 2845 av det tredje tideverv.

Hva skjedde med Maktens ringer?

Drager ødela fire av dvergenes syv ringer, og etter Saurons gjenkomst fikk han tak i de gjenværende tre (den siste tok kan fra Thráin II, far til Thorin Eikenskjold, neste hundre år før handlingen beskrevet i Hobbiten finner sted). Hva som skjedde med dem etter Saurons fall er ikke kjent, men det er sannsynlig at de ble ødelagt da Barad-dûr falt sammen. Uansett er det trygt å anta at de, som alveringene, mistet sine krefter.
De Ni ble båret av Saurons Ringskrømt helt til han tok dem tilbake igjen. Når de først var under hans makt trengte Sauron ikke lenger ringene. Skjebnen til De Ni var antakelig den samme som de gjenværende av dvergenes ringer.
De Tre forble skjult for Sauron og var ikke rørt av ham – Vilya er hos Elrond, Nenya holdes av Galadriel, og Narya ble båret av Gandalv. Alle tre ble tatt med til Valinor av sine bærere på slutten av det tredje tideverv.
Den Ene Ringen ble ødelagt i Sammath Naur i Orodruin (på samme sted hvor den ble skapt) i Atter en konge, og dette førte til Saurons fall og at alt hans verk ble ødelagt.  Galadriel fastslo i sin samtale med Frodo at når Den Ene ble ødelagt ville kreftene til de andre ringene bli gradvis mindre og til slutt forsvinne helt.