Brigid av Kildare

Tidlig liv

Som med mange oldtidshelgener har biografien til Brigid av Kildare blitt komplisert over tid. Mange endringer har skjedd innenfor den mengden av informasjon som nå eksisterer. Ofte er skillelinjene mellom muntlig tradisjon, skriftlige kilder og nye avsløringer vanskelige å skille. De tidligste omfattende biografiene er Vita Brigitae av Cogitosus er antatt å ha blitt skrevet ikke senere enn 650.
I henhold til tradisjonen ble Brigid født ved Faughart i nærheten Dundalk, grevskapet Louth på Irland. På grunn av de legendariske innslagene i de tidligste redegjørelsene av hennes liv er det mye debatt blant forskere og selv trofaste kristne om ektheten av hennes biografier. I henhold til hennes biografer var hennes foreldre Dubhthach, en hedensk høvding i Leinster, og Brocca, en piktisk kvinne som var blitt døpt av sankt Patrick. Noen fortellinger antyder at Brigids mor isteden var fra Portugal, kidnappet av irske pirater og brakt til Irland som slave på samme måte som Patrick. Brigid ble gitt det samme navnet som en av de mektigste hedenske gudinnene som hennes far dyrket; Brigid, gudinne for ild, hvis manifestasjoner var sang, håndverk og poesi, noe irlenderne betraktet som kunnskapens flamme.

Helgenverdighet

Om Brigid ble oppdratt som kristen eller konverterte i 468 som noen fortellinger hevder er usikkert, men hun ble inspirert av prekenene til sankt Patrick fra tidlig av. Til tross for hennes fars motstand var hun bestemt på å leve et religiøst liv. Tallrike fortellinger vitner om hennes fromhet. Hun hadde et edelmodig hjerte og kunne aldri avvise de fattige som kom til hennes fars dør. Hennes veldedighet irriterte hennes far som mente at hun var altfor edelmodig overfor de fattige og trengende da hun ga melk og mel til alle. Da hun til slutt ga bort et juvelbesatt sverd til en spedalsk innså Dubhthach at hun tross alt var best egnet å leve livet som en nonne og Brigid fikk endelig ønsket sitt oppfylt om å bli nonne.
Brigid mottok sløret av sankt Mel og ga nonneløftet. Fra dette punktet dynger hennes biografer på med fortellinger og legender om Brigid. Hun er antatt å ha grunnlagt et nonnekloster i Clara, grevskapet Offaly, hennes første, og andre grunnleggelser fulgte. Det var i Kildare at hennes viktigste grunnleggelse kom. En gang rundt 470 grunnla hun klosteret Kildare Abbey, et dobbeltkloster for både nonner og munker, på sletten Cill-Dara («Eikekirken»), da hennes celle var under et stort eiketre. Som abbedisse av dette klosteret hadde hun stor makt. Legender som omgir henne, selv hennes velsignelse som abbedisse av sankt Mel har en fortelling tilknyttet. I henhold til legenden skal den eldre biskopen uoppmerksomhet ha lest ritene for innvielse som biskop for henne ved hennes velsignelse, og at dette kunne ikke bli tilbakekalt ved noen omstendighet. Brigid og hennes etterfølgere som abbedisser ved Kildare hadde administrative autoritet tilsvarende til en biskop inntil kirkemøtet i Kells-Mellifont i 1152.
Brigid var kjent for hennes sunne fornuft og framfor alt for hennes hellighet: i hennes levetid ble hun allerede sett på som en helgen. Klosteret i Kildare ble ett av de mest prestisjetunge klostre i Irland, berømt over hele Europa. I klosterets scriptorium hvor den tapte illuminerte manuskriptet Kildareboken kan ha blitt skrapt, om det ikke var for den eksisterte Kellsboken, som mange antar.

Død og ettermæle

Brigid døde ved Kildare en gang rundt 525 og gravlagt i en grav foran høyalteret i hennes klosterkirke. Etter en tid ble hennes levninger gravd opp og flyttet til Downpatrick for å hvile samme med Irlands to skytshelgener, Patrick og Columba. Hennes hodeskalle ble derimot fraktet til Igreja de Sao Joao Baptista (Lumiar) Lisboa, Portugal, av tre irske adelsmenn, og der er det fortsatt. 
Det er en utstrakt hengivenhet for henne i Irland hvor hun er kjent som «Maria av gælerne», og hennes kult ble brakt til Europa av irske misjonærer, som blant annet Foillan, i århundrene etter hennes død. I Belgia er det et kapell fra mellom 600-900-tallet dedikert for henne ved Fosses-la-Ville og hun er også skytshelgen for den hollandske byen Ommen.

Forbindelsen mellom den hedenske og kristne Brigid

Ettersom Brigid deler både navn, festdag og egenskaper med den tidligere hedenske gudinnen Brigid kan indikere at sankt Brigid er delvis eller fullstendig en fiktiv figur basert på en hedensk figur av den hensikt å omvende irlendere til kristendommen. Å tilsløre og overta hedensk skikker og kulter var en bevisst praksis hos mange kristne misjonærer i middelalderen. I dette tilfellet kan det like gjerne være at hun tilfeldigvis hadde samme navn som gudinnen, men at det senere ble en bevisst eller ubevisst overtagelse og forveksling mellom helgenen og gudinnen.
De fleste historikere synes å helle til at sankt Brigid tross alt var en reell historisk person hvis liv ble forskjønnet av fantasifulle biografer. Bevis for en politisk funksjon i fortellingene kommer fra en detaljert politisk analyse som demonstrerer at disse fortellingene har blitt enten skapt eller i det minste manipulert for å hevde og dokumentere Kildares makt over de omliggende regionene.