Ninive

Sammenfatning

Plassen der den lå er i dag et viktig historisk og arkeologisk sted ved Tigris. Byens ruiner befinner seg hovedsakelig på to høyder kalt Kuyundjik og Nebi Yunus. På den andre siden av elven ligger den nåværende byen Mosul i Irak.
Byen omtales på et tidlig tidspunkt (ca. 1800 f. Kr) som en by med et viktig tilbedelsessted for Ishtar. Den spilte mindre rolle i en lang periode, men de assyriske kongene i de senere perioder begynte å bygge den ut. Sankerib gjorde den til hovedstad omkring 700 f.Kr. Byen ble til sist totalt rasert da kongene Nabopolassar av Babylonia og Kyaxares av Media erobret området på slutten av 600-tallet f.Kr. Ninive så vel som flere andre assyriske byer ble totalt lagt i ruiner.  
Byen må i sin storhetstid ha vært en av de største og mest imponerende i området; den hadde over 100.000 innbyggere. Murens omkrets var på ca. 12 km. Byen hadde store palasser og templer som var noen av de største og prektigste byggverk på den tiden. Bygningene hadde store saler med statuer og relieffer og innskrifter som beskrev kongenes gjerninger. 
I byen var det templer for Ishtar og Nebo, og et stort bibliotek ble grunnlagt der av Assurbanipal med verk fra hele Mesopotamia. Ikke desto mindre ble Ninive i Det gamle testamente omtalt som «den blodige byen» på grunn av den grusomhet mange av kongene der gjorde seg skyldige i.

Forhistorie

Området var bebodd allerede i Hassuna- og Halaftiden. De tidligeste rester er konsentrert rundt utløpet til elven Khosrs (også kalt Chusur) i Tigris. Andre bosettingsrester stammer fra Uruk- og Ninive-5-tiden. I den sene Uruk-tid var byen allerede av betraktelig utstrekning,; den italienske arkeolog Paolo Matthiae antar at hele den derliggende tell på 40 hektar var bebodd. Bare en del av Ishtar-tempelet er utgravd.  Fra Akkad-tiden har man funnet spor av de første bymurene.

Gammelassyrisk tid

Šamši-Adad I roser seg selv for ha renovert Emenue-kapellet og Ekitškuga-zikkuraten, som var sentrum i Emašmaš (assyrisk Emešnešs), det sentrale Ištar-tempelet. Da skal han ha funnet grunnleggelseteksten fra Maništušu, sønn av Sargon av Akkad. Byggverkene turde ifølge denne ha stammet fra tiden rundt 2300 før Kristus.
Etter det gammetbabylonske rikes tid ble Hammurabi av Babylon beskytter av Ištartempelet, som det fremgår av innledningen på hans  lovstele.

Mellomassyrisk tid

Omfattende renoveringsarbeider fant sted i mellomassyrisk tid. Hovedstad var da fortsatt Assur. Mutakkil-Nusku lot ifølge en innskrift av Tiglat-Pileser I restaurere «De fire verdensområders palass». På postpostene var det bilder av ville fjelldyr og sjødyr, blant annet bilde av en sjøhest, som kongen selv hadde felt. Dørene var av gran, og beslått med bronse. Aššur-rēša-iši begynte byggingen av palasset; sønnen Tiglat-Pileser II fullførte den. Murene var kledt med glaserte teglstein i farger av obsidian, lapis lazuli og alabast. Det dreier seg kanske om nedre bys bit kutalli. Tiglat-Pileser III lot bymurene rundt Ninive og enkelte Emašmaš-bygninger oppbygges på nytt. Murene ble forsterket med en kledning av kalksteinsplater. 
Han bygget også en kanal som sørget for vanning av palasshavene med vann fra Chusur. De lå formodentlig under Tell Kujunjik.  Bygningsinnskriftene fra Tiglat-Pileser III nevner også byggverker av Šamši-Adad, Assur-uballit I og Salmanassar I. 
Også Assur-bel-kala bygget et palass i Ninive, noe en innskrift på den berømte kalksteinsstatuen av Ištar forteller. Statuen (94 cm) befinneer seg nå i  British Museum.

Nyassyrisk tid

En stor administrativ og religiøs oppblomstring opplevde Ninive mellom 704 til 681 f.Kr. under Sanherib, som hovedstad for det nyassyriske rike. Assurbanipal (669 til 626 f.K.) utvidet byen og gjorde den til midtpunktet i sitt rike. Sanherib lot bygge en 80 kilometer lang kanal, for å forsyne byen med vann, og bygget også en vanndemning. Inne i byen, som var omgitt av en dobbel mur med forsvarstårn, ble det bygd praktfulle palasser rikt smykket med relieffer. Det var for det meste relieffer med kamp-, jakt- eller kultscener, mens religiøse avbildninger er sjeldnere.
Fangne fiendtlige konger ble stilt til skue ved Ninives byport.
Fra denne epoken stammer Ashurbanipals bibliotek, funnet under utgravningene i moderne tid, som inneholdt en samling brente leirtavler med kileskrift. Tavlene er kopier av tusentalls gamle babylonske leirtavler som kong Ashurbanipal lot kopiere. De ble oppbevart - antagelig hyller langs veggene - i to saler i hans palass. Hver tavle har en underskrift som angir dens eier ogiblant var originalen var hentet fra. Hele serier forekommer, og også flere tavler som tilhører samme verk. Tavlene er da nummerert, og sist på hver tavle står den første linjen på neste tavle. Det som er overlevd av dette bibliotek oppbevares nå i British Museum, og utgjør en viktig kunnskapskilde om både babylonernes og assyrernes indre verden.
Blant verkene i biblioteket var syndflodsfortellingen og den babylonske skapelsesberetningen, som ligger svært nær den hebraiske som står i  Det gamle testamente. Det fantes også en mengde rent religiøs litteratur som ritualforskrifter, besvergelser, bønner, lovsanger og botspalmer. Andre verk handler om astronomi, astrologi, medisin, litteratur og språk.
Den 10. august 612 f.Kr. ble Ninive, som da var Assyrias tredje og siste hovedstad (etter Assur og Nimrud) ødelagt av mederne og babylonerne.

Antikken

Greske kilder (Ktesias av Knidos) kjenner en by ved navn Ninos, som skal ha vært grunnlagt av den mytiske hersker av samme navn, Ninos. Ifølge Strabo (Geographika 16, 2) lå Ninos i Aturia, en region som lå hinsides Arbela på den andre bredd av elven Lykos (16,3). Denne byen er senere blitt alment identifisert som Ninive.
Ved Ninives ruiner stod det avgjørende slag i desember 627 e.Kr. i den siste romersk-persiske krig (Slaget ved Ninive).