Óli Breckmann

Familie og yrkesliv

Han er sønn av handelsmann Ludvig Breckmann og hustru Astrid Dahl-Olsen i Tórshavn. Farfaren var Óli Breckmann, politibetjent og medlem av kommunestyret i Tórshavn i 15 år, mens morfaren var Gunnar Dahl-Olsen, sysselmann og sognestyreformann i Vestmanna i 26 år. Han er gift med Birna Midjord.
Etter middel- og realskolen gikk han gymnaset i Tórshavn. Han har mastergrad i engelsk fra University of Edinburgh fra 1971 samt bachelorgrad i historie og økonomisk historie fra University of Bristol fra 1974. Han var adjunkt ved gymnaset i Tórshavn 1974–1984 samt redaktør i Dagblaðið 1975–1991 og 1998–2002. Da han ble redaktør i 1975, la han større vekt på aktualitets- og næringslivsstoff, og gav Dagblaðið en friere og mer aggressiv stil med brodd mot «offentlig forsorg, kulturelite og venstreorienterte i alminnelighet». I 1977 var avisen Færøyenes nest største.
Foruten færøysk, dansk og engelsk behersker han latin, islandsk, fransk, spansk og tysk flytende.

Politisk arbeid

Breckmann ble første gang innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy som 26-åring i 1974, og satt som parlamentarisk leder 1995–2004. Han har egentlig vært varamedlem siden 2004, men møtte hele perioden 2004–2008 fast for Bjarni Djurholm. Breckmann var medlem av Færøyenes delegasjon til Nordisk råd 2004–2006.
Breckmann var medlem av Folketinget 1984–2001, hele tiden tilsluttet Det Konservative Folkepartis folketingsgruppe. Han gjorde seg snart bemerket også i Danmark for sine utfall mot alt som «blott hadde det minste anstrøk av sosialisme over seg». Han erklærte at han ikke ville stemme i danske, innenrikspolitiske spørsmål, men at han ville støtte Det Konservative Folkeparti om det stod om regjeringens overlevelse. Breckmann tolket dette vidt. I mai 1986 var Breckmann med på å vippe flertallet i Folketinget, slik at TV 2 ble opprettet som et alternativ til Danmarks Radio.
I november 1986 ble det kjent at han skulle gjeste apartheidregimet i Sør-Afrika, på tross av Danmark og Færøyenes vedtatte sanksjoner mot landet. «Hva raker det meg, at en flokk kujoner i Folketinget har vedtatt en sanksjonspolitikk overfor Sør-Afrika», skrev Breckmann i en pressemelding, og la til at han «gremmes over den moralske feigheten og intellektuelle uhederlighet» som han mente hadde preget Danmarks politikk overfor Sør-Afrika de siste årene. I 1988 støttet han også færøysk fiske utenfor Sør-Afrika og Namibia, i strid med FNs resolusjoner og Uffe Ellemann-Jensens politikk. Dette bidrog antageligvis til fremgangen for Fólkaflokkurin ved lagtingsvalget i 1988.
I 1987 sørget Breckmann og en gruppe leger og fredsaktivister for å bringe åtte krigsskadde, afghanske barn til Norge for å bli operert, i all hovedsak med plastisk kirurgi. Hvert barn skulle representere ett år med krig etter Sovjetunionens invasjon av Afghanistan i 1979. 
Det vakte stor oppsikt at hverken Breckmann eller Bjarni Djurholm ble valgt inn på fast mandat i 2008. Dette var imidlertid spådd gjennom meningsmålinger på forhånd, men Breckmann viste til at han pleide å få sin del av Fólkaflokkurins velgere med «et konservativt, kristent ståsted». Breckmann og Djurholm møtte igjen fast på Lagtinget fra 26. september 2008, Breckmann for innenriksminister Annika Olsen. Breckmann var medlem av Lagtingets kulturkomité og varamedlem av Utenrikskomiteen inntil han trådte tilbake for Olsen den 6. april 2011.
Han ble beskyldt for å ha et snevert verdenssyn av Høgni Hoydal i en direktesendt fjernsynsdebatt mellom Hoydal, Breckmann og Jóannes Eidesgaard på Dagur og vika, hvorpå Breckmann svarte: «Ja, det er forskjell på disse barføtte, daddelspisende jihadistene nede i Midtøsten, selv om alle ville ha stemt Tjóðveldi om de bodde på Færøyene.» Han har også uttalt seg kritisk til Kyoto-avtalen, som kan har kalt «det største svindelnummeret siden den katolske kirken solgte avlatsbrev til færøyingene». Han er forøvrig en markert Israel-tilhenger.

Utmerkelser

Han ble i 1994 utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.