Claus Mortensen Tøndebinder

Tiden i København

Claus Mortensen ble utdannet til prest i Lund, men reiste på studietur til København i 1526. Her ble han kjent med reformasjonsbevegelsen, som han sluttet seg til. På 1520-tallet var det flere prester som var positive til den nye lutherske læren, og Claus Mortensen ble overbevist om at den nye læren var både riktig og nødvendig. Han begynte å holde prekener i Vor Frue Kirke i København, men det ble ikke godt tatt imot av biskopen i Roskilde, Lage Urne, som utviste ham fra Sjællands stift.

Tilbake i Malmö

Claus Mortensen vendte hjem til Malmö i 1527, og holdt sin første evangeliske preken 29. mai 1527 i et avsidesliggende kapell på Rådmandsvang. Det fortelles at han hadde en sterk og god stemme, og at han var veltalende. Folk strømmet til, og ved den andre prekenen var det så mange tilhørere at det ble sendt inn klage over at folket tråkket ned gresset i Rådmandsvang. Mortensen fikk nå lov til å holde tale i Hellig Kors-kapellet, som lå nærmere byen. Nå var han dristigere i å få fram de lutherske tankene, og det kom så mange tilhørere at det ikke var plass i kapellet. Han tok kontakt med den reformvennlige borgermesteren Jørgen Kock, og ved hjelp av ham fikk han kongens tillatelse til å bruke St. Simons og Judas kirke som sted for sine prekener, når det ellers ikke var tjenester der. På denne tiden holdt man i den katolske kirken hele messen på latin, og menigmann forstod ikke noe av det som ble sagt av presten. Mortensen gikk over til å holde dansk gudstjeneste med danske salmer.

Utvist fra Malmö

Den katolske presten Poul Helgesen var rystet over at kirkegjengerne skulle synge med på salmene. Han syns det var uhørt at lekfolket skulle delta i gudstjenesten på den måten. Og erkebiskopen i Lund, Aage Jebsen Sparre, krevde at Claus Mortensen skulle stå til ansvar og redegjøre for den evangeliske læren. Saken endte med at Claus Mortensen og Hans Olufsen Spandemager måtte forlate Malmö. De reiste i stedet til en evangelisk presteskole i Haderslev i Sør-Jylland i september 1527.

Reformarbeidet i Sør-Jylland

Reformasjonstankene fortsatte å spre seg i Danmark via Haderslev og Slesvig, og kong Frederik I støttet arbeidet, selv om den evangelisk-lutherske læren ennå ikke var landets offisielle religion. Kongens eldste sønn, den seinere kong Christian III hadde allerede hjulpet til med å opprette en presteskole i Haderslev i 1526, og det var ved denne skolen Claus Mortensen og Hans Olufsen fikk undervisning. I presteutdanningen var de opptatt av å samle danske oversettelser av Luthers salmer, og de oversatte selv.

Tilbake til Malmö som reformator

I august 1528 kom de to nyutdannede prestene hjem igjen til Malmö, og med seg hadde de manuskript til den første Malmösalmeboken, som de gav ut samme året. Salmeboken inneholdt for det meste oversettelser fra tysk, blant annet Luthers salmer. Før reformasjonen var det ingen dansk salmebok, siden menigheten bare unntaksvis deltok i sangen. Men dette forandret seg ved reformasjonen. Likevel, før reformasjonen i Danmark-Norge ble innført i 1536, hadde Claus Mortensen Tøndebinder og Hans Olufsen Spandemager gitt ut den første salmeboken – «Malmø-Tidesangbogen» – i 1528. Samme året gav Mortensen også ut den første danske gudstjenesteordningen, «Thet christelighe messze embedhe paa dansche». Den inneholdt både elementer fra Eberhard Weidensees «Nürnmergmesse» og fra Luthers «Deutsche messe». I 1529 kom det et nytt opptrykk av begge heftene. 
Ved hjelp av engasjement, overtalelsesevner og kongens samtykke lyktes det Mortensen å innføre faste lutherske gudstjenester i byen allerede i 1529/30. I september 1529 måtte den katolske presten Henrik Hansen forlate sin stilling, og Claus Mortensen overtok som sogneprest i byens hovedkirke, Sankt Petri. Han sørget nå for at et sidealter og flere helgenbilder i Sankt Petri-kirken ble ødelagt i november 1529. Han sørget også for at kirkens rike sølvskatt ble smeltet om til nye saker.

Ettermæle

Claus Mortensens temperament førte ham mange ganger i konflikter, og ofte gjaldt det penger. Navnet hans forekommer ofte i Malmös domsbøker. I 1541 måtte han forlate sin stilling som byens sogneprest, og han ble overført til et landsbysogn, Husie og vestre Skrävlinge. Her var han prest til sin død, 13. desember 1575. På sin gravstein i St. Petri-kirken kaller han seg selv: «Destructor papistici cultus, plantator renovati evangelii»
Navnet Tøndebinder er etter stefaren, som var bøtker.