google/wiki40b huggingface dataset:
Staten Vietnam

Bakgrunn

Etter at kamphandlingene i Tonkin ble avsluttet i februar 1947, tok franskmennene tilbake kontrollen over Tonkins hovedstad Hanoi og de viktigste trafikknutepunktene og styrkene knyttet til Viet Minh trakk seg tilbake til jungelen og forberedte den den videre krigføringen som en geriljakrig.
I et forsøk på å svekke Hồ Chí Minhs innflytelse, støttet de franske myndighetene at den tidligere keiseren Bao Dai, som var den siste hersker fra Nguyễn-dynastiet, fikk komme tilbake på tronen, etter at han hadde blitt tvunget av Viet Minh til å abdisere 25. august 1945 under August-revolusjonen.
5. juni 1948 ble det inngått en avtale (Accords de la baie d’Along, «Avtalen fra Hạ Long-bukten») som åpnet for et forent Vietnam til erstatning for Tonkin, Annam og Cochinkina i en assosiasjon med Frankrike gjennom Den franske union, og dette skulle også inkludere kongedømmene Laos og Kambodsja.
Siden avtalen fra Hạ Long-bukten bortsett fra spørsmålet om folkeavstemning, førte til gjennomføringen av avtalen av 6. mars 1946 mellom Hồ Chí Minh og den franske høykommissæren for Indochina, admiral Georges Thierry d'Argenlieu, som representant for Félix Gouins provisoriske regjeringen under ledelse av sosialistpartiet Section française de l'internationale ouvrière, at Staten Vietnam ble av noen ansett for å være et lydrike under Den fjerde franske republikk.

Den franske union

Etter Staten Vietnams uavhengighetserklæring av 14. juni 1949, fikk den nye staten et delvis selvstyre og uavhengighet fra Frankrike som en assosiert stat innen Den franske union. Bảo Đại fikk anledning til å opprette en nasjonal hær for defensive oppgaver. Denne ble ledet av general Nguyễn Văn Hinh.
Staten Vietnam gjorde krav på hele landet, men hadde bare hovedsakelig kontroll i sør. Bảo Đại rivaliserte med den kommunistiske lederen Hồ Chí Minh om lå ha legitimitet og være den lovlige regjeringen for hele Vietnam gjennom militære kamper i Den første indokinesiske krig. 
Staten Vietnam søkte støtte hos Den fjerde franske republikk og hos USA (1950–1954), mens Hồ Chí Minh fikk støtte fra Folkerepublikken Kina (fra 1950), og i noe mindre grad fra Sovjetunionen.

Genève-konferansen

Etter Genève-konferansen i 1954, oppnådde Staten Vietnam full uavhengighet og forlot Den franske union, men ble også avgrenset territorielt til den delen av Vietnam som lå sør for den demilitariserte sonen, senere ble kjent som Sør-Vietnam.
I 300 dager, fram til 18. mai 1955 var grensen mellom nord og sør åpen, slik at folk fritt kunne flytte til den delen av landet de ønsket å bo i. Dette førte til en flyktningstrøm på mellom 800 000 og en million nordvietnamesere fra nord til sør, for en stor del av katolikker som fryktet religiøs forfølgelse under kommunistene. 310 000 av disse ble evakuert gjennom under Operasjon Passage to Freedom, organisert av United States Navy i oktober 1954.
Bodilprisen for beste ikke-amerikanske film

Bodilprisen for beste ikke-amerikanske film er en dansk filmpris. Den er en av Bodilprisene som den danske Filmmedarbejderforeningen innstiftet i 1948. Komitéen, som foretar tildelinger, kan velge å ikke dele ut prisen hvis den ikke finner noen verdige filmer. 
Kategorien startet med å bli delt ut som beste europæiske film, men har siden 2001 hatt navnet beste ikke-amerikanske film.
Alice B. Toklas

Tidlig liv og forhold til Gertrude Stein

Hun ble født inn i en jødisk middelklassefamilie. Hun gikk på skole i San Francisco og Seattle. En kort tid studerte hun også musikk ved University of Washington. Hun møtte Gertrude Stein i Paris 8. september 1907 på sin første dag i Paris. Sammen hadde de en salong som tiltrakk seg amerikanske forfattere som Ernest Hemingway, Paul Bowles, Thornton Wilder og Sherwood Anderson, og avantgarde malere som Picasso, Matisse og Braque.
Hun var Steins fortrolige, elskerinne, kokk, sekretær, muse, redaktør, kritiker og generelle organisator. Toklas forble en bakgrunnsfigur og levde hovedsakelig i Steins skygge inntil Stein publiserte sine «memoarer» i 1933 under den ertende tittelen The Autobiography of Alice B. Toklas. Ironisk nok ble det Steins best solgte bok. De to var et par inntil Steins død i 1946.
Pierce Brosnan

Bakgrunn

Brosnan vokste opp hos sine besteforeldre. Etter deres død bodde han sammen med en tante og deretter en onkel, men han ble senere sendt for å bo hos en kvinne som het Eileen. Brosnan vokste opp hos en romersk-katolsk familie, og han ble utdannet ved en lokal skole drevet av Christian Brothers der han tjenestegjorde som altergutt. Etter å ha forlatt skolen i en alder av 16 år, ville Brosnan bli maler og tok opplæring i kommersiell illustrasjon, og i tre år ble han utdannet i drama og teater i London.

Karriere

Brosnan opptrådte på teater før han fikk stor popularitet med TV-serien Remington Steele (1982–1987). Etter Remington Steele, tok Brosnan hovedrollen i filmer som Dante's Peak og Eventyreren Thomas Crown. I 1995 ble han den femte skuespilleren som fikk portrettere den hemmelige britiske agenten James Bond, og han hadde hovedrollen i fire filmer mellom 1995 og 2002. Brosnan inngikk en avtale om tre James Bond-filmer, med mulighet for en fjerde film. Den første, GoldenEye fra 1995, spilte inn 350 millioner dollar på verdensbasis. Brosnan spilte også i Tomorrow Never Dies (1997) og The World Is Not Enough (1999), som også var vellykkede. 
I 2002 dukket Brosnan opp i sin fjerde film som James Bond i filmen Die Another Day, som fikk blandede kritikker, men ble en suksess på amerikanske kinoer. Skuespiller Daniel Craig overtok rollen som James Bond den 14. oktober 2005. Brosnan ga også stemmen til videospillet James Bond 007: Everything or Nothing som kom ut i 2004. Etter James Bond, hadde Brosnan hovedrollen i filmsuksesser som The Matador som ble nominert til en Golden Globe i 2005, Mamma Mia! (National Movie Award i 2008), og The Ghost Writer (2010). I 1996 dannet Brosnan sitt eget produksjonsselskap som hadde base i Los Angeles. 
I de senere år har Brosnan blitt kjent for sitt omfattende veldedige arbeid og miljø-aktivisme. Brosnan var gift med den australske skuespillerinnen Cassandra Harris fra 1980 til hennes død av eggstokkreft i 1991. Han adopterte datteren hennes, Charlotte Emily, i 1985 etter at faren hennes døde. Hun døde i 2003, også av eggstokkreft. I 2001 giftet Brosnan seg med den amerikanske journalisten og forfatteren Keely Shaye Smith. Han ble naturalisert amerikansk statsborger i september 2004, men beholdt sitt irske statsborgerskap. I 2004 spilte Brosnan i filmen After the Sunset sammen Salma Hayek og Woody Harrelson. Filmen fikk generelt negative anmeldelser. Brosnans neste film var The Matador i 2005. 
I 2008 spilte Brosnan mot Meryl Streep i ABBA-musikalen Mamma Mia!. Brosnan støttet John Kerry under presidentvalget i 2004, og han er tilhenger av likekjønnet ekteskap. Brosnan skal ha blitt oppmerksom på kjernefysisk nedrustning i en alder av ni år da hele verden uttrykte fordømmelse over amerikanske prøvesprengninger i Nevada, som fant sted i 1962. Brosnan boikottet premieren av GoldenEye i Frankrike for å støtte miljøorganisasjonen Greenpeace sin protest mot det franske programmet mot atomprøvesprengninger. I mai 2007 donerte Brosnan 100 000 dollar for å bygge en lekeplass på den hawaiiske øya Kauai, hvor han eier en bolig.
Tanyptera

Utseende

Middelsstore til store, langbeinte, blankt svarte og gule eller rødlige stankelbein med smale vinger som har mange, lange årer (enkelte arter har reduserte vinger). Hodet har lang "snute" og lange palper, antennene er enkelt kamformede hos hannen og litt lengre enn hodet. Thorax er avlang med dype furer, en V-formet fure på ryggen er særlig påfallende. Svingkøllene (halterene) er ganske lange. Bakkroppen er lang og sylindrisk, hunnen har et svært kraftig, spisst eggleggingsrør, hannens ytre kjønnsorganer er gjerne ganske kompliserte. Vingene er som oftest glassklare, gjerne med en svart flekk i den ytre delen.
Larvene er pølseformede mer litt læraktig, tykk hud.

Levevis

Larvene lever i død ved, gjerne i løvtrær. De er derfor avhengige av skog med rikelig tilgang på gamle, hule trær og kan være indikatorarter på verneverdig skog. Med sitt kraftige eggleggingsrør kan hunnen bore inn i nokså hard ved.
Trichonotulus

Utseende

Små til middelsstore, avlange, brunlige gjødselbiller. Pronotum er gjerne mørkbrunt eller svart, dekkvingene rødbrune. Pronotum er ganske kraftig punktert. Gruppen utmerker seg ved å være tydelig hårete, ulikt de fleste andre gjødselbiller.

Levevis

Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Asia og Afrika, også i Europa, i alle fall nord til Danmark.
Veafjorden

Veafjorden er en av tre fjorder rundt Osterøy. Den strekker seg fra Sørfjorden ved Stanghelle i sør til Kallestadsundet og Indre Osterfjorden i nord.
Ved Veafjorden finner en tettstedene Stanghelle og Stamnes. Veafjorden ble brukt til å filme landskap for filmen The Golden Compass der du finner blant annet Nicole Kidman, Eva Green og Daniel Craig.
Andreas Haavoll

Utdannelse

Etter å ha bestått mellomskoleeksamen på Hambros skole i Bergen, startet han i 1888 på Hamar Lærerskole. Han tok eksamen i 1890.

Bankansatt, lærer

I årene 1890-93 var han ansatt ved Sandsvær Sparebank i Kongsberg. Ved siden av denne jobben underviste han ved en privatskole i Evju i Sandsvær. I denne tiden begynte han å skrive for Kongsberg Blad. I årene som fulgte var han lærer i Ulefoss, Eidskog og Langesund.

Journalist

I Langesund var han med å grunnlegge Brevikposten, og leverte journalistisk stoff til avisen i perioden 1897–99.
I 1899 fikk han post som lærer i Kristiansund. Der ble han involvert i en målstrid. Som ihuget nynorskforkjemper møtte han sterk motbør. Riksmålsmannen «Jonas Hestnes og hans disiplar [laga] pipesjau åt meg i tre heile dagar», sa han siden om dette.
1910 flyttet han til hovedstaden, da han gikk inn som medeier og forretningsfører for nynorskavisen Den 17de Mai. Da redaktøren Rasmus Steinsvik dødde i 1913, ble Haavoll redaktør. I årene fram til 1917 hadde han denne stillingen, periodevis alene, periodevis sammen med andre. Han trakk seg så ut av dette tiltaket.
Haavoll var ansvarlig utgiver av Norsk Barneblad fra 1912. Fra 1916 heilt fram til 1956 var han redaktør for bladet. De to første årene delte han stillingen med Arne Falk, årene 1949–54 med Øyvind Dybvad. Nesten hele denne tiden drev han Norsk Barneblads Forlag, som gav ut mange barnebøker på nynorsk.
Haavoll var aktivt med i de fleste nynorsk-tiltak i Oslo. Etterhvert ble han utnevnt til æresmedlem i Noregs Mållag, og i Det Norske Samlaget. I sin tid, (1913), var han blant grunnleggerne av Det norske teatret.
Han var bosatt på Stabekk i Asker i Akershus.
Bilrasjonering

Bilrasjonering er en folkelig betegnelse på omsetningsbegrensninger for biler.

Importbegrensninger etter 1. verdenskrig.

Norsk økonomi gikk inn i en kraftig nedgang etter 1. verdenskrig. Verdien av den norske kronen falt kraftig. 19. august 1920 innførte Handelsdepartementet importforbud for en rekke varer, blant annet for biler og motorsykler. Forbudet ble opphevet 30. juli 1921

Importbegrensninger 1934-1940

Valutaregulering ble innført igjen fra 1934. Fra 5. september 1934 krevdes importlisens fra Handelsdepartementet for å importere biler. Ordningen rettet seg mot importørene. Kundene kunne fritt kjøpe de biler som var importert. Bestemmelsen ble praktisert liberalt. Antall biler i Norge fortsatte å øke frem mot 1940. Under okkupasjonen 1940-1945 opphørte all ordinær import.

Importbegrensninger etter 2. verdenskrig.

Etter den andre verdenskrig var det et stort gjenoppbyggingsbehov i Norge og det var begrenset tilgang på utenlandsk kapital til å betale for import. Gjenoppbygging av eksportindustrien og av infrastruktur var prioritert. Private personbiler hadde en mindre rolle i transportdekningen og var ikke allemannseie. Salgsreguleringen ble flyttet fra importør til kunden ved innføring av kjøpetillatelse. Kun personer med et betydelig behov for bil fikk kjøpetillatelse. Dette ga stor etterspørsel etter bruktbiler. Omsetningsprisene for bruktbiler ble regulert.
Det var tillatt å bytte forskjellige eksportvarer mot biler slik at importen ikke innebar bruk av valuta. Det var også bensinrasjonering de første årene etter krigen.Like etter krigen var det nærmest kjøreforbud. I perioder var det forbudt å kjøre på spesielle tidspunkter som om kvelden. 
Valutatilgangen ble raskt bedre utover 1950-tallet. Importbegrensning av busser og lastebiler opphørte i 1951. Antall tildelte kjøpetillatelser økte for hvert år. Bilrasjonerings-ordningen opphørte 1. oktober 1960, noe som ga et kortvarig stort oppsving i salget av nye biler og i utskifting av eldre biler. En virkning var at etableringen av nye bensinstasjoner økte betydelig.
Mapungubwe-ordenen

Mapungubwe-ordenen (afrikaans: Die Orde van Mapungubwe, engelsk: Order of Mapungubwe, ndebele: UNongorwana wesiTjhaba weMapungubwe, nord-sotho: Sefoka sa Mapungubwe,  sesotho: Kgau ya Mapungubwe, swazi: Umklomelo weMapungubwe, tsonga: Sagwati ra nxiximo wa Mapungubwe, tswana: Letshwao la Mapungubwe, venda: Tshiala tsha Mapungubwe, xhosa: IMbasa yeMapungubwe, zulu: Isimiselo Sika Mapungubwe) er en sørafrikansk orden innstiftet 6. desember 2002 til belønning av fortjenester av internasjonal betydning som fremmer Sør-Afrikas interesser. Ordenen er oppkalt etter kongedømmet Mapungubwe, en statsdannelse i det nordlige Sør-Afrika som eksisterte fra 1050 til 1270. Mapungubwe er også navnet på berget der kongedømmets hovedstad lå. Ordenen tildeles sørafrikanere. Sør-Afrikas president er ordenens høye beskytter. Ordenen administreres av en ordenskansler og Det nasjonale ordenssekretariat.

Insignier

Ordenstegnet for Mapungubwe-ordenen består av en oval over en trapesform som øverst er buet utover. Ovalens ytterkant er utformet med fire spisser som skal symbolisere de fire himmelretninger og sørafrikaneres innsats verden over. I ovalen er det plasser et nesehorn i gull og en sol over en profil som representerer Mapungubweberget. Nesehornet viser til en gullbelagt figur som ble funnet under arkeologiske utgravninger ved Mapungubwe. Solen skal symbolisere at Afrika står overfor en ny dag. Nederst i trapesformen er det plassert et ildsted og smeltedigler for gull ved siden av denne. I trapesformens midtre del er det plassert et septer, med en utforming likt det som ble funnet ved utgravingene av Mapungubwe. Reversen viser Sør-Afrikas riksvåpen. 
Ordenstegnet er av samme utforming for alle de fire gradene, men er gjort i ulike metaller og er opphengt i bånd av ulik utforming. Ordenstegnet er opphengt i et gullfarget bånd med kremgule kantstriper og med nesehorn i samme lyse farge. Ordenstegnene bæres i bånd om halsen.

Tildeling

Ordenen tildeles av Sør-Afrikas president etter innstilling fra Det nasjonale ordensråd. Det er ikke satt begrensninger på antallet utnevnelser til ordenen. Den øverste grad i ordenen, platina, er tildelt Nelson Mandela, samt posthumt til Oliver Tambo og Albert Luthuli. 
Ordenen i gull er tildelt tidligere president Frederik Willem de Klerk, forfatterne John Maxwell Coetzee og Doris Lessing, medisinerne Sydney Brenner og Aaron Klug og fysikeren Basil Schonland. Vitenskapsmannen Allan M.  Cormack ble posthumt tildelt ordenen i gull.
Blant dem som har mottatt ordenen i bronse er Hamilton Naki.
Norgesmesterskapet i orientering 1940

Norgesmesterskapet i orientering 1940 ble arrangert i Rakkestad 30. september. Arrangør var Halden SK. Kun menn deltok.
Sentrum–venstre

Norge

I Norge ligger Arbeiderpartiet og Senterpartiet nært sentrum–venstre. Den rødgrønne regjering er et eksempel på et sentrum–venstre-samarbeid i Norge.

Politisk ståsted

I og med sentrum–venstre-begrepet varierer mye ut ifra hvilke personer, organisasjoner eller partier det innbefatter er det vanskelig å si noe presist om hvilken politikk som ligger bak det. Vanligvis vil imidlertid sentrum–venstre holde fast ved en sterk stat-løsning i en markedsøkonomisk ramme, altså såkalt blandingsøkonomi. Grunnleggende velferdstjenester skal i hovedsak være offentlige, men private aktører slippes til dersom disse kan komme som et supplement til de offentlige løsningene. Næringslivet skal hovedsakelig være privat eid, men dersom det er hensiktsmessig kan også staten være involvert, men da etter markedsøkonomiske prinsipper. Ideologisk sett ligger sosialliberalismen, sosialdemokratiet, progressivismen og venstrenasjonalismen nært sentrum–venstre.
Eisuke Nakanishi

Japans herrelandslag

Eisuke Nakanishi spilte 14 landskamper for Japans herrelandslag.
Liber Monstrorum

Liber Monstrorum er en anglo-latinsk katalog over mytiske vesener fra slutten av det 7. eller begynnelsen av det 8. århundre. Teksten blir satt i sammenheng med den anglo-saksiske forfatteren Aldhelm av Sherborne. Teksten er blitt overlevert og bevart i Nowellkodeksen, det samme manuskriptet som inneholder en unik kopi av det episke diktet Beowulf.
Tom Clancy's Rainbow Six 3: Raven Shield

Oppbygning

I Rainbow Six: Raven Shield skal spilleren lede et internasjonalt lag antiterrorister. Spilleren får planlegge oppdragene, og utføre dem i førsteperson. I løpet av utførelsen kan spilleren hoppe mellom å være hvem som helst i laget.
Spillet har imidlertid størst gjennomslag i flerspillermodus, hvor spilleren via internett kan kople seg opp mot en server og spille i sanntid sammen med andre spillere fra hele verden. Det er mulig å spille mot andre (adversarial), men de fleste velger å samarbeide om planer og operasjoner (cooperative).
Selve planleggingsverktøyet er et kart over spillområdet, samt muligheten til å skrive beskjeder til medspillere. Planlegging av oppdraget skjer også gjerne via samtale over internett, for eksempel ved bruk av programmet TeamSpeak.
Flere spillklaner bruker Raven Shield som plattform for realistiske operasjoner, for eksempel for å berge gisler. Den mest kjente er nok [SAS] 22nd Elite Virtual Regiment, som også har skandinaviske medlemmer.
Oppfølgeren – Tom Clancy's Rainbow Six: Lockdown (2005) – er tatt negativt imot av mange i spillsamfunnet. Lockdown mangler planleggingsverktøyet, og mye av den realismen som kjennetegner forgjengerne.
Apypema

Utseende

En middelsstor, avlang, gul og svart trebukk. Antennene er mørke, omtrent så lange som kroppen, det tredje leddet er forlenget og kledt med oppstående, svarte hår. Hodet er svart med gul midtstripe. Pronotum er nærmest rektangulært med et par rundede knøler på sidene, guloransje med svart midtfelt og svarte sidestriper. Dekkvingene er jevnbrede, svarte med en bred, lysgul tverrstripe og en oransje flekk rundt scutellum.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Peru.
Veksel

En veksel er et dokument som utstedes ved en verditransaksjon mellom to parter. Utstederen av vekselen forplikter seg til å betale en oppgitt pengesum til innehaveren innen en oppgitt frist. Veksler er regulert ved lov om veksler (vekselloven) av 27. mai 1932. Her heter det at en veksel skal innholde ordet «veksel», utstedelsesdato, vekselsummen, navnet på den som skal betale (trassaten), en angivelse av forfallstida, stedet der betaling skal skje og underskrift av den som utsteder vekselen (trassenten).
Vanligvis er trassat og trassent samme person, og vekselen vedrører dermed bare utsteder og innehaver (egenveksel eller promesse). En annen type veksel er tratten eller trassert veksel, som vedrører tre personer. Utstederen oppfordrer i den trassaten til å betale den oppgitte summen til innehaveren. En tratte er gyldig først når trassaten har skrevet «akseptert» og navnet sitt på.
Enhver veksel kan overdras til en annen som et verdipapir. En slik overdragelse kalles endossement. Vekselen overdras fra endossent til endossatar. Dersom ingen endossatar er nevnt, overdras vekselen in blanco (blancoendossement). Endossementet skal skrives på vekslen eller på et blad som er heftet til denne (allonge).
Betalingen av en veksel kan sikres ved at en tredje person (forskjellig fra trassent og trassat) kausjonerer («går i borgen for») hele eller deler av beløpet. Slik kausjon kalles aval.
Vekselen kan forfalle til betaling på en bestemt dag, ved forevisning («ved sikt», a vista), eller en viss tid etter forevisning («etter sikt», a viso).
Olaf Rynning-Tønnesen

Familieliv

Olaf Rynning-Tønnesen var sønn av kjøpmann Carl Magnus August Tønnesen (1866-1938) og Julie Margrethe Dorothea Dahl (1866-1924). Hans bror Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen (1893-1963) var jurist og ble politimester i Kristiansand. Broren Sverre Rynning-Tønnesen (født i 1894) var fra 1945 telegrafdirektør i Oslo. En tredje bror, Håkon Dahl Rynning-Tønnesen (1898-1959), virket også som billedkunstner før han dro til USA og ble kontorsjef i et industriforetak i New York.
Olaf Rynning-Tønnesen gikk i Flekkefjord under kallenavnet «Boms».

Utdannelse og yrkesliv

Han tok artium i 1921 og Krigsskolens nederste avdeling i 1922. I 1924 reiste han til sjøs, deretter bodde han en tid på Cuba før han studerte ved Columbia University i New York. I 1933 kom han tilbake til Flekkefjord, hvor han drev sitt eget firma fra 1934 og var kinosjef fra 1946.

Krigsdeltagelse

Da Norge ble okkupert av tyske styrker våren 1940 deltok Olaf Rynning-Tønnesen i de innledende kampene mot okkupasjonsmakten på norsk jord. Han satt i krigsfangenskap i leiren Oflag XXI-C i Schildberg, Polen 1943-45. Etter krigen fikk han Deltagermedaljen for sin krigsinnsats.

Forfatterskap

Olaf Rynning-Tønnesen debuterte som forfatter i 1935 med Cuba i brand, guttefortelling, og skrev i alt 15 guttebøker, mange med handling fra sjøen (skoleskip, sjøspeidere) og fra krigstiden. Han fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for Sjøspeidernes hytte (1954) og Løp, Jan – løp! (1955). Rynning-Tønnesen skrev også et hørespill for Radioteatret, revyviser, og artikler og noveller for ukepressen. Flere av bøkene er oversatt til svensk, dansk, tysk og engelsk.

Bildende kunst

Selv om han i dag er mer kjent som forfatter, virket Olaf Rynning-Tønnesen også som bildekunstner. Blant annet utsmykket han i 1922 veggene i «Esprit»-klubben i Flekkefjord, sammen med broren Håkon og kunstnerkollegaen Olaf Søyland.
Tempel 1

Tempel 1 er en komet som ble oppdaget av astronomen Ernst Wilhelm Leberecht Tempel i 1867. Avstanden fra jorda til kometen er tre ganger så lang som avstanden fra jorda til sola. Kometens omløpstid er fem og et halvt år, og den har liten overflateaktivitet.

Deep Impact

13. januar 2005 ble romsonden Deep Impact skutt opp av NASA. Reisen til Tempel 1 var på 432 millioner km. En del av romskipet skulle knuses mot kometen og en annen del skulle observere hva som skjedde. Sammenstøtet skjedde 4. juli 2005.

Stardust

Romsonden Stardust skal etter planen passere Tempel 1 14. februar 2011. Denne ferden gjenbruker Stardust til å besøke kometen Tempel 1 på nytt. Denne undersøkelsen vil gi den første anledningen til å undersøke endringene på en komet etter at den har passert på sitt nærmeste til Solen. Det vil også være første gang en komet blir besøkt to ganger.
Ferden vil også bidra til mer kartlegging av Tempel 1, noe som vil gjøre kometen til den best kartlagte til da. Kartleggingen vil hjelpe med å svare flere spørsmål knyttet til komet-«geologi», spesielt rettet mot områder på Tempel 1, der en på bildene fra Deep Impact har observert materiale som ser flytende eller pulveraktig ut.
Michiko Matsuda

Landslaget

Michiko Matsuda spilte 45 landskamper for Japans kvinnelandslag. Hun ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball 1991.