google/wiki40b huggingface dataset:
Nepoidea

Utseende

Nepoidea er mellom 9 – 120 mm lange, noen arter i slekten Lethocerus er de største av alle nebbmunner. 
Foran på, på undersiden av hodet, har de en flerleddet sugesnabel.  
Nepoidea er lett gjenkjennelige på de kraftige frambeina som er fangstorganer med sigdformede legger. Hodet er forholdsvis lite med store fasettøyne og nesten usynlige antenner, sugesnabelen middels lang. Underfamilien Nepinae er flate og ligner på visne blader, mens underfamilien Ranatrinae er lange og tynne og pinnelignende. I begge tilfeller er de godt kamuflert og ikke lette å oppdage. Kjempevannteger (Belostomatidae) er vanligvis avlangt ovale og litt flate.

Levevis

Nepoidea finnes i ferskvann, i dammer og sakterennende bekker. 
De ånder gjennom haletrådene, et par rør, som finnes bakerst på bakkroppen. De fungerer en slags snorkel eller et pusterør. Pusteorganet stikkes opp igjennom vannoverflaten når dyret skal puste. Dette røret er meget langt hos vannskorpioner, kortere hos kjempevannteger. De fanger vanligvis byttet ved å sitte stille og vente på at det skal komme innenfor rekkevidde, griper det så med de spesialiserte forbeina. 
Nepoidea er nebbmunner, det vil si at de har sugende munndeler, som de bruker til å suge i seg næring med. De er rovdyr og lever av andre mindre dyr, som de fanger og holder med de lange og kraftige frambeina, mens de suger ut kroppsvæsken. Spyttet inneholder enzymer som løser opp byttedyrets vev, slik at tegen kan drikke det som en suppe. Sugesnabelen kan også brukes til å gi smertefulle stikk om man plukker dem opp.
Nepoidea har, som alle nebbmunner, ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier.
Rook-piercing

Historie

Piercingen ble første gang utført i 1992 av pierceren Erik Dakota på en jødisk klient.

Andre navn

Andre navn på rook-piercingen er Construction-piercing brukt i Alaska og Scaffold-piercing brukt i Storbritannia og Australia.
Louis Marie de La Revellière-Lépeaux

Bakgrunn

Louis-Marie de La Révellière-Lépeaux var sønn av en velstående notar. Under barndommen ble han oppdrtatt av en prest, som tuktet han brutalt. Det var ren mishandling, og La Révellière-Lépeaux fikk fra ham pukkelrygg og dessuten et livslangt fiendskap mot den katolske kirke. Han studerte senere rettsvitenskap, men praktiserte aldri som advokat.

Den franske revolusjon

Tredjestanden i provinsen Anjou valgte våren 1789 La Révellière-Lépeaux til representant til États généraux. I 1791 ble han med ed opptatt i Høyesterett, og oble med i ledelsen av forvaltningen av departementet Mayenne; derfra ble han i september 1792 deputert til Nasjonalkonventet. Han sluttet seg til girondistene og gikk inn for at Frankrike utyvidet sitt territorium ved anneksjoner. 
Selv om La Révellière-Lépeaux stemte for henrettelse av kong Ludvig XVI, var han ikke generelt enig i alt som de mest revolusjonære politikerne mente. Han var et av medlemmene av komiteen for offentlig sikkerhet. Hans navn sto øverst på listen over styremedlemmer som ble valgt ut til denne komiteen.
Av hans kollegaer var han i aller sterkest allianse med Jean-François Reubell, Jean Nicolas Paul François Barras og i mindre grad med enkelte andre politikere. Men en rekke andre politikere var gjenstand for hans udødelige hat. 
Revellière-Lépeaux var innsatt som en moderat president av det utøvende organ mellom 29. juli 1796 og 1. november 1796.
Hans politikk var i stor grad preget av en bitter fiendskap mot den kristne religionen. Han ble lederen av de såkalte teofilantropene (av gresk theos, gud, filos, venn, og anthropos, menneske), det vil si Guds og menneskenes venner, et deistisk samfunn opprettet i 1796 i Paris i den hensikt å gi passende tilknytningspunkt for den tids gudstjenestlig-religiøse behov. Den førstr offentlige sammenkomsten fant sted den 15. januar 1797.
Han ble i 1799 tvunget til å forlate sine politiske verv. Han utgav sine memoarer som pensjonist på forskjellige steder i Frankrike og han kom for første gang tilbake til Paris, cirka ti år senere, men han tok ikke del i offentlige eller politiske anliggender.
Naturlovpartiet

Naturlovpartiet var et norsk politisk parti som hadde programfestet at det norske samfunn ikke fungerer i pakt med naturen og derfor måtte endres radikalt. Partiet ønsket å snu opp-ned på hele den politiske virkeligheten ved å erstatte dagens system med transcendental meditasjon. Dette skulle, ifølge partiets program, føre til et høyere bevissthetsnivå blant menneskene og dermed føre til et bedre samfunn med mindre stress og sykefravær. Partiet ble stiftet i 1992 og ble mer eller mindre nedlagt i 2001.
Partiet stilte til valg for første gang i 1993. På grunn av lav oppslutning og «mangel på renhet i landets bevissthet» vedtok partiet å ikke drive valgkamp, men stilte likevel lokalvalgs- og stortingsvalgslister i utvalgte fylker og kommuner. I desember 2009 ble partiet slettet fra Partiregisteret etter å ikke ha stilt liste ved to påfølgende stortingsvalg.

Internasjonalt

Partiet ble opprettet som den norske armen av det transnasjonale Naturlovpartiet som ble grunnlagt av The Beatles-medlemmet George Harrison. Partiet blir regnet som den politiske armen av Maharishi Mahesh Yogis bevegelse for Transcendental meditasjon. Det britiske Naturlovpartiet ble offisielt oppløst i april, 2004.
Hop fabrikkskole

Hop fabrikkskole var en skole som lå i Wernersholmvegen på Hop i Fana bydel i Bergen. Den ble opprettet i 1880 av Petersen & Dekke (Pedek) for barn av arbeiderne på tekstilfabrikken som lå her (Hop Tricotagefabrik).
Skolen hadde to til fire klasser fordelt på to klasserom. Skolen ble formelt nedlagt i 1918, men ble fram til 1927 benyttetet som avlasting for klasser ved Storetvedt skole (nå Paradis skole). Under den andre verdenskrigen ble den benyttet for elever som blant annet gikk på Midttun skole.
I dag er bygningen kontorlokale.
Svein Roald Hansen

Utdannelse og yrkesliv

Hansen har studert historie og statsvitenskap og arbeidet som journalist, i NTB fra 1971 til 1974, deretter Oppland Arbeiderblad til 1978. Derpå var han redaksjonssjef i Demokraten fra 1978 til 1982 og så redaksjonssekretær i A-pressens Oslo-redaksjon til 1983. 
I perioden 1990–1992 var Hansen redaktør i Sarpsborg Arbeiderblad, og fra 1999 til 2001 var han direktør for informasjon og samfunnskontakt i Hafslund ASA.

Politisk virke

Fra 1983 var han politisk rådgiver for Gro Harlem Brundtland på Stortinget. Han ble valgt inn i kommunestyret i Borge i 1983, og fortsatte i Fredrikstad ved kommunesammenslåingen i 1994. Han ble gjenvalgt seinest i 2011. Han var ordfører i perioden 1995–1999.
I 1986–89 var Hansen politisk rådgiver og i 1992–95 statssekretær ved Statsministerens kontor.Han ble innvalgt på Stortinget fra Østfold i 2001 og gjenvalgt i 2005, 2009 og 2013. 
Fra 2003 til 2009 var han leder for Europabevegelsen.
Cloud Line Blue

Cloud Line Blue er et musikkalbum med Karin Krog og John Surman, utgitt i 1979.
Ben Affleck

Liv og virke

Affleck ble tidlig skuespiller, og allerede som barn hadde han roller i TV-serier og filmer laget for TV. Etter å ha spilt i mange Kevin Smith filmer på nittitalet fikk han hovedrollen i filmen Chasing Amy fra 1997 som var det store gjennombruddet hans. Han ble for alvor kjent som en av de største skuespillerne i Hollywood da han og hans gode venn Matt Damon skrev manuskriptet til filmen Den enestående Will Hunting (1997), som de vant en Oscar for.
Sammen med Matt Damon og produsent Chris Moore har Affleck opprettet produksjonsselskapet LivePlanet. Dette selskapet har produsert de tre vennenes dokumentarprosjekt Project Greenlight.
I november 2002 bekreftet Affleck forlovelse med skuespilleren Jennifer Lopez. Han hadde da vært sammen med henne siden juli 2002. Forholdet og forlovelsen ble brutt i januar 2004.
Affleck har foruten Den enestående Will Hunting spilt i kjente som Armageddon (1998), Shakespeare in Love (1998), Pearl Harbor (2001), Changing Lanes (2002), The Sum of All Fears (2002), Daredevil (2003), Gigli (2003), Paycheck (2003), Jersey Girl (2004), Smokin' Aces (2006), Han er faktisk ikke interessert (2009), State of Play (2009) og The Town (2010), som han også skrev og regisserte. Han har også regissert Gone Baby Gone (2007). I 2012 kom Operasjon Argo, som han både var regissør, manusforfatter og hovedrolleskuespiller i. I 2016 hadde Affleck regien og hovedrollen i Live by Night, basert på romanen Live by Night. I 2016 fikk Affleck rollen som Batman, som han spilte i Batman v Superman, Suicide Squad og Justice League.

Ekteskap og barn

Den 7. mai 2005 bekreftet Afflecks kjæreste Jennifer Garner (kjent som Sidney Bristow fra TV-serien Alias) at hun er gravid med parets første barn. Ben og Jennifer giftet seg 29. juni 2005. Den 1. desember 2005 ble parets første barn, Violet Anne Affleck, født i Los Angeles i California. Deres andre barn, Seraphina Rose Elizabeth, ble født 6. januar 2009.
Marehalmfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 32 – 38 mm), lyst farget nattfly. Forvingen er nokså smal og ensfarget gulgrå. Den kan ha noen små, svarte flekker i den ytre delen. Bakvingen er gråhvit.

Levevis

Arten lever på sanddyner og strender. Tross det norske navnet lever larvene på strandrug (Elymus arenarius), ikke på marehalm. De lever hele larvetiden inne i stråene og forpupper seg også der. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Marehalmflyet finnes på egnede steder over det meste av Europa. I Norge forekommer den langs sørkysten vestover til Rogaland.
Neohippopsini

Utseende

En ganske liten, ensfarget (brun?) trebukk. Arten utmerker seg ved at det andre antenneleddet er stort og kraftig, leddene utenfor ganske tynne. Hodet er noe langstrakt, pronotum har rundede sider uten pigger. Dekkvingene er litt rundede, beina har noe fortykkede lår.

Utbredelse

Gruppen er hjemmehørende på Ny-Caledonia.
Museumssenteret i Vestfold

Museumssenteret i Vestfold (MuVe) er avviklet og oppløst. Arbeidet videreføres i Samlingsforvaltningen.
Muve var et offentlig eid aksjeselskap som ble etablert i 2004. Eierne var fra oppstarten Vestfold fylkeskommune, Sandefjord kommune og Larvik kommune samt stiftelsen Vestfold Fylkesmuseum. Fra mars 2008 tok Vestfold fylkeskommune over alle aksjene i selskapet. Høsten 2008 ble akseselskapet avviklet og fra 1.1 2009 ble det tidligere MuVes oppgaver, eiendeler og personell overført til Vestfold fylkeskommune, og samtidig slått sammen med Fylkesarkivet for Vestfold i en ny organisasjon, Kompetansesenter for museum og arkiv. Fra 1.7.2009 ble Kompetansesenteret en del av det konsoliderte Vestfoldmuseene IKS. Fra 1.1.2011 ble avdelingen igjen delt i sine to opprinnelige enheter, under navnene Vestfoldarkivet og Samlingsforvaltningen (Avdeling for samlingsforvaltning).
Formålet med virksomheten var bevaring av fotografier og gjenstander som dokumenterer kulturarven. Gjennom å etablere gode bevaringsforhold sikres fysisk bevaring av gjenstander og materiale. I tillegg var det et mål å bygge opp kompetanse for konservering og dokumentasjon av museale gjenstander. Et stort fellesmagasin ble bygget og innflyttingen startet i 2006.
MuVe ble i 2007 nominert til årets museum av Norges museumsforbund.
I 2009 ble Vestfoldmuseene IKS opprettet, med administrasjon i Sandefjord, samlokalisert med Samlingsforvaltningen.
Gipping

Gipping er en elv i Suffolk, England og hovedkilden til elven Orwell grevskapet Suffolk i East Anglia. Elven oppstår i nærheten av Mendlesham Green og flyter i sørvestlig retning mot Stowmarket. Derfra flyter den sør eller sørøst, passer gjennom Needham Market og et antall landsbyer før den når Ipswich og blir til elven Orwell. Elven har gitt navn til landsbyen Gipping. Den har gitt kraft til en rekke vannmøller, flere som fortsatt står, men ingen er operative, skjønt møllen ved Baylham har beholdt det meste av sitt maskineri og er den eneste fullstendige møllen igjen ved elven.
Det er bevis for at elven ble benyttet for navigering mellom 1200- og 1700-tallet, men med vedtak fattet av Parlamentet mellom 1790 og 1793 ble det bestemt at elven skulle utbedres mellom Ipswich og Stowmarket. Det ble oppnådd ved å bygge femten sluser, og elven ved denne strekningen ble kjent som «Ipswich og Stowmarket-kanalen». I nyere tid bruker man sjelden kanalnavnet, og omtaler i stedet hele strekningen som Gipping. Transport gjennom kanalen ble åpnet i 1793, og til tross for få rapporter om inntekter og forbruk, synes det som om foretaket var lønnsomt. På 1800-tallet, etter at jernbanen kom i virksomhet, har kanalen gradvis forfalt. Det var fortsatt en del trafikk gjennom de fire nedre slusene for gjødselfabrikkene ved Bramford. Ved 1917 var det ikke lønnsomt lengre og ble stengt i 1922.
Det har vært en viss opprustning av slusene i forbindelse med fornyelsen som har blitt utført av mange engelske kanaler på 1900-tallet. River Gipping Trust driver dette arbeidet. Det er en rekke bevaringsverdige bygninger langs elven, inkludert en del sluser og broer, flere møller og gjødselbygningen ved Bramford.
Decachorda

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 35-55 millimeter), brunoransje påfuglspinnere med brede, avrundede vinger hos begge kjønn. I motsetning til de andre Micragonini er hannenes vinger ikke sigdformede, men de kan skilles fra hunnene på de fjærformede antennene. Vingene har rette, smale, mørke tverrstriper og en mørk flekk utenfor disse, men ingen øyeflekker.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Nikos Dabizas

I Hellas

Dabizas startet karrieren sin i en lokal klubb, Hermes, på en amatørkontrakt. Her gjorde han sakene sine så bra at han ble tilbudt en profesjonell kontrakt på tredje nivå i det greske ligasystemet, hos Pontii Veria. Da var Dabizas 18 år gammel. Han spilte for klubben i tre år, og etter å ha rykket opp med Pontii Veria i sin første sesong spilte han på andre nivå i ligasystemet. Gjennombruddet hans i gresk fotball kom da han var 21, da han ble tilbudt kontrakt hos Olympiakos, en av de største klubbene i Hellas.
Han flyttet til Pireus og hjalp Olympiakos til to serietitler og spilte også i Mesterligaen. Etter tre og et halvt år i klubben, fikk han et tilbud fra den engelske Premier League-klubben Newcastle United, et tilbud han takket ja til.

Newcastle United

Han signerte for Newcastle i mars 1998 på en fireårskontrakt. Denne ble senere forlenget slik at han var bundet til klubben til sommeren 2004.
Dabizas sikret sin legendestatus i Newcastle da han scoret vinnermålet i 1-0-seieren i lokaloppgjøret mot Sunderland på Stadium of Light 24. februar 2002. Hans tid i Newcastle inkluderte også to finaler i FA-cupen, i 1998 og 1999. Begge endte med tap.
våren 2003 ble Dabizas satt ut av førstelaget, og han ønsket seg vekk fra klubben. En bilulykke forhindret ham fra å dra samme sommer, og da situasjonen hans ikke endret seg i starten av 2003-2004-sesongen, forlot han klubben i januar 2004. Han takket nei til et tilbud fra Arsenal og signerte for Leicester City.

Leicester City og EM 2004

Dabizas var fast på laget i Leicester, som kjempet for å overleve i Premier League. Det klarte de ikke og Leicester rykket ned i 2004. Det som virket som om det skulle bli en svært skuffende sesong for ham, ble fort forandret da han ble tatt ut i den greske troppen til fotball-EM. Dessverre ble Dabizas skadd og fikk derfor ikke spilletid i EM, men var likevel en del av troppen som tok et overraskende gull i mesterskapet. Etter EM valgte Dabizas å bli værende i Leicester, selv om han hadde en klausul i kontrakten som ga ham muligheten til å forlate klubben etter nedrykket.

AEL Larissa

Da kontrakten med Leicester gikk ut sommeren 2005, forlot Dabizas klubben og signerte en kontrakt med greske Larissa. Her vant han den greske cupen som kaptein i 2007, og nøt suksess i UEFA-cupen påfølgende sesong hvor de nådde gruppespillet etter å ha slått ut Blackburn Rovers.
Ved slutten av 2009-2010-sesongen signerte Dabizas en kontraktforlegning som vil holde ham i klubben til sommeren 2011. Dette betyr at Larissa er den klubben han har vært i lengst, og er også den klubben han har flest kamper for.
Vespoidea

Utseende

Små til store (opptil 80 mm hos noen veivepser), vanligvis kraftig bygde vepser. Antennene er forholdsvis lange, sylindriske eller knebøyde (sistnevnte bare hos maur). Hos familiene Bradynobaenidae, maur, maurvepser og Tiphiidae er det vanlig at hannene har vinger, hunnene er vingeløse. Vingene, om de finnes, er nokså smale med markert årenett.

Levevis

Disse vepsene er stort sett rovdyr eller parasitoider, unntatt en del maur som lever av frø eller sopp som de dyrker. Hunnen fanger gjerne et passende bytte og lammer det med et stikk fra giftbrodden. Hun plasserer det så i et passende reir og legger et egg på det. Maur og mange stikkvepser er sosiale insekter som danner store samfunn der bare enkelte hunner (dronninger) formerer seg, med felles yngelpleie. Mange av familiene har spesialisert seg på noen grupper av byttedyr: veivepser angriper edderkopper, Rhopalosomatidae har spesialisert seg på valseedderkopper, dolkvepser og Tiphiidae har larver som spiser billelarver, mens maurvepser og Sapygidae snylter på solitære bier. Hos maur finner man et svært spenn av ulike levesett, men felles for alle er at de lever i samfunn.

Artsrike grupper

Den dominerende gruppen, både når det gjelder tallet på arter og på individer, er maurene, med minst 12 000 kjente arter. Man kjenner også flere tusen arter av maurvepser, veivepser og stikkvepser. Bradynobaenidae, dolkvepser og Tiphiidae har noen hundre arter hver, de øvrige familiene er ganske artsfattige. Også i Norge dominerer maurene og veivepsene, vi har også en del arter av stikkvepser. De andre familiene er nesten ikke representert hos oss, men tre arter av Sapygidae og én hver av dolkvepser og Tiphiidae er kjent fra Norge.
Hafrsfjord (delområde i Stavanger)

Hafrsfjord er et delområde i Madla bydel i Stavanger kommune i Rogaland. Området ligger ved kysten, mellom Hafrsfjord og Stora Stokkavatnet.
Ved Møllebukta er Sverd i fjell reist som et monument over Slaget i Hafrsfjord og samlingen av Norge til ett rike. På Hestnes finner vi Fluberget med Sør-Rogalands største helleristningsfelt. Rekruttskolen KNM Harald Haarfagre, også kjent som Madlaleiren, ligger i Hafrsfjord delområde.
Dead Putting Society

Handling

Homers ubetinga hat til naboen Ned Flanders vokser til nye grenser i denne episoden. Når Bart og den yngste sønnen til Ned, Todd, viser interesse for minigolf gjør Homer et veddemål med Ned at Bart kan slå Todd i en konkurranse. Veddemålet går ut på at «faren til den gutten som ikke vinner, må slå plenen til den andre i konas søndags-kjole». Lisa lærer opp Bart ved å bruke prinsippene i Zen. Men på den store dagen finner guttene ut at de er like gode og sier det er uavgjort. Ned foreslår at de skal blåse i veddemålet, men Homer insisterer på at de begge skal gjøre det og til Homers store forferdelse viser det seg at Ned faktisk liker det.
Alan O'Brien

Karriere

O'Brien ble hentet av Newcastles juniortrener Alan Irvine da han var 16 år gammel. Han spilte i det nasjonale U17-mesterskapet, og vant turneringen etter å ha slått Manchester United 5-2 sammenlagt på to kamper på henholdsvis Old Trafford og St. James' Park.
Han var på låneopphold i Carlisle United i slutten av 2005, og han scoret etter bare 10 minutter i debuten. Låneoppholdet ble kort grunnet en skade. O'Brien har spilt sammen med flere unge spillere i Newcastle, blant annet Steven Taylor, Peter Ramage og Michael Chopra.
Den 7. januar 2006 debuterte han for Newcastles A-lag, i FA-cupkampen mot Mansfield Town. Vanligvis har O'Briens opptredener på førstelaget kommet som innbytter. Lørdag den 20. januar 2007 spilte O'Brien sin første hele kamp for Newcastle, mot West Ham United på St. James' Park.
Den 25. juni 2007 ble det klart at O'Brien hadde signert en treårskontrakt med Hibernian FC, da kontrakten hans med Newcastle løp ut. Den 1. juli 2009 ble han fristilt av Hibernian og signerte for Swindon Town FC.

Internasjonal karriere

Han har spilt for Irlands U14-, U15-, U16- og U19-lag. Etter å ha imponert i treningskamper før sesongstart i 2006 ble han for første gang kalt opp til Irlands førstelag. Sammen med lagkameratene Stephen Carr, Shay Given og Damien Duff var han med i troppen som møtte Nederland i en vennskapskamp. O'Brien kom inn i andre omgang, og fikk med det sin første landskamp for Irland.
Meenoplidae

Utseende

Små, avlange sikader. Som vanlig hos Fulgoromorpha har thorax, pannen og ansiktet opphøyde lengdelister. Antennene er små og festet under fasettøynene. De har tre punktøyne, de to ytterste sitter under fasettøynene. Forvingene er store og avrundede, med tydelig årenett. Slekten Nisia  og beslektede grupper utmerker seg ved at de mangler lukkede celler i vingen. Et kjennetegn er at en eller flere av de bakerste årene i forvingen (clavus-årene) er knudrete.

Levevis

De fleste medlemmene i familien ser ut til å leve på enfrøbladete planter, for eksempel gress. Arten Nisia nervosa er vidt utbredt og lever på ris, men er ikke regnet som et av de verste skadedyrene her.
Noen arter lever i huler.

Utbredelse

Meenoplinae er utbredt i alle varme områder av den gamle verden: Afrika, Sør- og Sørøst-Europa, Sørøst-Asia, Indonesia, Australia og Polynesia. De mangler i Amerika.
Jabes A. Bostwick

Biografi

Bostwick ble født i Delhi i staten New York, men flyttet etterhvert med familien til en gård i Ohio. Som ung jobbet Jabes Bostwick først i en jernvarehandel, før han åpnet sin egen. Han startet etterhvert med bomullsmegling i Cincinnati, men flyttet etterhvert til New York, der han ble involvert i oljeproduksjon gjennom selskapet Tilford & Bostwick. Han kjøpte senere ut Tilford og gikk inn i et vellykket samarbeid med Henry Flagler og Rockefeller-brødrene, John og William. Jabes Bostwick fungerte som økonomidirektør i Standard Oil Trust.
Jabes Bostwick var også en stor aksjonær og direktør i New York og New England Railroad, en betydelig aksjonær i Housatonic Railroad, medlem av New York Cotton Exchange og satt i mange andre styreverv. På tross av den enorme rikdommen han fikk, var Bostwick kjent som en beskjeden mann med eksemplarisk karakter som var en troende medlem av babtist-kirken. Han donerte penger til kirken sin og til pedagogiske institututions som for eksempel Wake Forest College i Winston-Salem, North Carolina og Richmond College i Richmond, Virginia.
Jabes Bostwick døde i en brann i stallen på Friedheim, hans sommerresidens ved Mamaroneck på Long Island.
Wimbledon-turneringen 1978

Wimbledon-turneringen 1978
Voith

Historie

I 1867 overtok Friedrich Voith sin far Johann Matthäus Voiths firma med 30 ansatte og registrerte det for første gang i det lokale handelsregisteret under navnet Maschinenfabrik J. M. Voith. Firmaet var et mekanisk verksted som hadde spesialisert seg på roterende maskiner i tekstilfabrikker. Friedrich jobbet etterhvert med papirmaskiner etter å ha jobbet med forbedringer til et papirproduksjonspatent gitt til Heinrich Voelter og Friedrich Gottlob Keller i 1846.

Voith Paper

Voith Paper produserer maskiner for tilvirking av alle typer papir.

Voith Hydro

Voith Hydro er et joint venture med Siemens , og er en totalleverandør av vannkraftstasjoner. Selskapet sto bl.a. for store deler av leveransene til Three Gorges i Kina, en av verdens største vannkraftstasjoner.

Voith Turbo

Voith Turbo produserer drivlinjer og bremsesystemer for biler, tog og skip.

Voith Industrial Services

Voith Industrial Services leverer verksteds- montasje- og vedlikeholdstjenester. Divisjonen er besluttet solgt i løpet av forretningsåret 2015/16.

Voith Digital Solutions

Voith besluttet i desember 2015 å opprette divisjonen Digital Solutions, hvor det er planlagt at alle selskapets automatiseringsmiljøer skal samles.
Industrifisk

Industrifisk er fisk som ikke brukes direkte som menneskemat.
Produkter laget av industrifisk er blant annet fiskemel og fiskeolje. Utbyttet av fiskemel og olje fra industrifisk ble satt til 22 prosent og 8 prosent. (Ett tonn industrifisk gir 220 kg fiskemel og 80 kg fiskeolje).
Eksempler på industrifisk er øyepål, kolmule og tobis.