google/wiki40b huggingface dataset:
Kampanjen mot verneplikt

Kampanjen mot verneplikt (KMV) var en norsk organisasjon for motstandere av verneplikt. Den eksisterer pr. 2007 kun som et løst nettverk.
KMV ble startet som en organisasjon med flat struktur på 1980-tallet. Bakgrunnen var at den viktigste pasifistiske organisasjonen i Norge, Folkereisning mot krig (FMK), først og fremst fokuserte på militærnektere som tok siviltjeneste. Totalnektere ble på det tidspunkt satt til å avtjene verneplikt i fengsel, det vil si et fengselsopphold på opp til atten måneder uten dom, og man følte behov for en organisasjon som fokuserte på deres sak, og dermed også stod for en mer radikal linje i kampen mot verneplikt. 
Organisasjonen var fra starten av preget av at flertallet av aktivistene bekjente seg til anarkopasifisme. Formen ble preget av dette; det var ikke noe styre, bare kontaktpersoner. Prinsipielle avgjørelser ble tatt på stormøter, allmøter der alle som ønsket kunne være med. Det ble ikke ført medlemsregister eller krevd kontingent. 
KMV gav ut tidsskriftet Basta! fra 1990 til 1996, totalt seks numre. 
På 1990-tallet endret FMK innstilling til totalnekting, og begynte å arbeide aktivt for å støtte totalnektere, som på dette tidspunkt hadde fått bedre vilkår i og med at man fikk en kortere fengselsdom i stedet for «avtjening av verneplikt i lukket anstalt». KMVs aktivister gikk derfor kollektivt inn i FMK; riktignok var de fleste allerede medlemmer der. Kontoret i Hjelmsgate 3 i Oslo ble nedlagt. Et nytt kontor ble åpnet i Bergen, men også dette ble senere nedlagt. Det finnes fortsatt kontaktpersoner for KMV flere steder i landet, som bistår totaltnektere med råd og moralsk støtte, og KMVs navn kan også brukes ved aksjoner, men det er ingen utadrettet aktivitet. 
KMV var medlem av War Resisters' International så lenge kampanjen var aktiv.
Henry Benedict Maria Clement Stuart

Bakgrunn

Han var annen sønn av James Francis Edward Stuart (The Old Pretender, 1688-1766), en av sønnene av den engelske konge Jakob II, den siste Stuart-kongen i England, avsatt av «The Glorious Revolution». Både James Francis Edward Stuart og hans sønn (og bror til kardinal Henry Benedict Stuart) Charles Edward Stuart (The Young Pretender, Bonnie Prince Charles) prøvde forgjeves å vinne tilbake den engelske trone. Etter Charles Edward Stuarts død betraktet jakobittene Henry Benedict Stuart som rettmessig engelsk tronfølger.
Kort etter fødselen fikk han av sin far tittelen hertug av York.

I Frankrike

Han oppholdt seg i Frankrike under sin eldre brorr Karls invasjonsforsøk i Skottland 1745–1746 og førte nominelt befalet over de franske styrker i Dunkerque, som var avdelt til i tilfelle fremgang for Karl å samvirke med denne i England.

Kardinal

Etter at opprøret slo feil, vendte han tilbake til fødebyen Roma, og ble i juli 1747 av utnevnt av pave Benedikt XIV til kardinal i en alder av 22 år (han ble senere kalt kardinalen av York), presteviet i 1748, ble i 1761 biskop av Frascati og i 1767 Den hellige stols visekansler.
Stuart ble med tiden en av sin tids rikeste kirkefyrster ettersom han fikk flere innkomstbringende kirkelige embeder i Frankrike, Spania og Latinamerika. Ved farens død i 1766 klarte han imidlertid ikke å få pave Klemens XIII til å anerkjenne broren som legitim konge over Storbritannia. Da broren døde hevdet han sin arverett til tronen og kalte seg Henry IX.
I 1798 flyktet han fra de franske styrker sørover til Sicilia og 1799–1800 oppholdt han seg syk og fattig i Venezia. Han fikk da en årlig pensjon av sin slektning kong George III på 4 000 pund sterling. I 1800 vendte han tilbake til Roma og ble tre år senere, i 1803, valgt til  kardinalkollegiets dekanus som den eldste i kardinalskollegiet og ble dermed også biskop av Ostia og Velletri. 
På hans gravurne i Peterskirken står «Henricus IV» og pave Pius VII lot reise et monument over de tre siste Stuartene utført av skulptøren Antonio Canova.
Henry Benedict var det siste medlem av den kongelige Stuartske ætt og hans krav på Storbritannias trone som jakobittisk pretendent ble overført til en fjern slekting, Karl Emmanuel IV av Sardinia, i egenskap av etterkommer av Karl I av England og Skottland.
BAO 3

BAO 3 er et musikkalbum med Benny Anderssons Orkester, utgitt i 2007.
Fougasse

Fougasse er i fransk matlagning et lite brød med fyll, for eksempel bacon, ost, tomat eller oliven.  
Brødet er knyttet til Provence, men finnes i ulike varianter i andre regioner også. Ofte kan fougassen være kunstferdig utformet for å ligne et hveteaks. Fougassen er det franske motstykket til den italienske focaccia.
Siwan (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 3 318 176 innbyggere i distriktet, mot 2 714 349 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 5,49 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 16,06 % i 2011 mot 20,25 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 934 i 2011, det samme som i 2001.
Den magnetiske sydpol

Den magnetiske sydpolen er det punktet på jordoverflaten hvor de geomagnetiske feltlinjene er vertikale på jordens overflate. Den magnetiske sydpolen endrer posisjon hele tiden på grunn av variasjoner i jordens magnetfelt, og i 2010 var den beregnet å ligge ved 64,42° S og 137,34° Ø, like utenfor kysten av Wilkes Land i Antarktis.
Av historiske årsaker ble enden av magneten som peker mot jordens nordpol kalt «nordpolen» på en magnet, mens den andre enden av magneten ble kalt «sydpolen». Innen fysikken definerer man den enden på en magnet som dreier seg mot nord, som magnetens nordpol. Dermed er jordens magnetiske nordpol egentlig en magnetisk sydpol, mens den magnetiske sydpolen egentlig er en magnetisk nordpol.
Nimrod-ekspedisjonen ledet av Ernest Shackleton nådde den 16. januar 1909 den magnetiske sydpolen som på den tiden lå på land.
Rusthalelerke

Utbredelse

Den forekommer i det nordøstlige Pakistan og i storparten av India.
Alicura-demningen

Alicura-demningen er en vannkraftstasjon i elva Limay i provinsen Neuquen, landskapet Patagonia i det sørlige Argentina, 100 km fra byen San Carlos de Bariloche. Anlegget ligger på grensen til provinsen Río Negro. Reservoaret er på 67.5 km², og har turbiner med installert vannkraftproduksjon, total effekt er 1 020 MW og produksjonen per år er på om lag 2 360 GWh.
Reservoarets vannspeil ligger 705 meter over havet og reguleringshøyde er 5 meter. Midlere dybde i reservoaret er 48,4 og største dybde er 110 meter. Reservoaret har et største volum på 327 millioner m³ vannmasser. Nedbørsområdet er 67,5 km².
Anlegget ble ferdigstilt i 1985. Det er den første av i alt 5 demninger i elven Limay. I tillegg til kraftproduksjon brukes reservoaret også til lakseoppdrett.
Pollenbladbiller

Utseende

Middelsstore (4 – 10 mm), avlange biller, ofte rød- eller gulaktige, somme tider metalliske. Oversiden er snau, glinsende og ganske kraftig punktert. Hodet er fremoverstrakt og tydelig innsnevret bak (med "hals"). Antennene er omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen, mer eller mindre perlekjedeformede, og består av 11 ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med avrundede sider. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige "skuldre", parallellsidige, sterkt og jevnt punktert. Beina er middels lange og slanke, føttene er fem-leddete men det fjerde leddet er svært lite (pseudotetramere føtter). Bakbeina er ikke påfallende store og grove. Den norske arten, Orsodacne cerasi, er ganske variabel i fargen. Fargen på dekkvingene kan variere mellom halmgul og svart, også brystskjold og bein varierer en god del i farge.

Levevis

Slekten Aulacoscelis er knyttet til konglepalmer (Cycadales) der de spiser pollen. Orsodacne cerasi, som er den eneste arten i Norge, kan finnes på blomstene av en rekke forskjellige planter med åpne blomster, særlig i rosefamilien og skjermplantefamilien.
Sør-Østerdal Skikrets

Sør-Østerdal Skikrets (stiftet 1915) er en tidligere krets i Norges Skiforbund.
Nord-Østerdal Skikrets, Sør-Østerdal Skikrets og Glåmdal Skikrets ble slått sammen med Hedmark Skikrets i 1987.
EM for brassband 1983

EM for brassband 1983, det 6. europamesterskapet for brassband ble arrangert 28. mai 1983 i Rodahal, Kerkrade.

Musikk

Pliktnummer i konkurransen var Ciacona Seria av Henk Badings. I sin selvvalgte avdeling fremførte Black Dyke Mills Band An Epic Symphony av Percy Fletcher.
Chrysomela lapponica

Utseende

Chrysomela lapponica er mellom 5-8 mm lang. Kroppen er litt langsmal eller mer oval som bladbillene ofte er. Halskjoldet er ensfarget med en metallisk glans i en mørk grønn farge. Dekkvingene er tofarget med tverrgående brokede flekker i metallskinnenede mørkt grønn og en rødlig noen ganger lysere gulrød farge. De har uregelmessig punktur, ikke ordnet i langsgående rekker. Antennens niende og tiende ledd er bredere enn de er lange.

Levevis

Chrysomela lapponica finnes ofte tallrike i fjelltrakter. Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, som er blad på trær og busker.Vanligvis  på seljer (Salix). 
Eggene legges i grupper på undersiden av bladet på næringsplanten. Eggene er blekt gul-hvite og er i underkant av 2 millimeter og har form som et riskorn. Larvene er klumpige, korte og tykke, de er lite kamuflert, men har en viss beskyttelse ved at de lukter vondt. 
De tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Stensveen Ressurssenter

Utmerkelser

Marion Arntzen og Harald Sundby mottok i 2010 YS' likestillingspris for sitt arbeid med følgende begrunnelse:
YS' likestillingspris skal stimulere til økt innsats i arbeidet for å fremme likestilling og like muligheter for alle, uansett kjønn, alder eller minoritetstilknytning.
I arbeidslivet er det slik at det er enklest å tilhøre flertallet. Tilhører man en sårbar minoritet, vil risikoen for å falle utenfor være stor. Å utfordre vår tradisjonelle båstenkning kan derfor bidra til et romsligere arbeidsliv for alle, og ikke bare for de som er spesielt sårbare. 
Marion Arntzen og Harald Sundby har lenge drevet Stensveen ressurssenter på Kapp på Toten. Det begynte med Marion Arntzens virksomhet med tilpasning av brystproteser for kreftopererte kvinner, men siden 1997 har dette også inkludert tjenester spesielt tilpasset transpersoner. De tilbyr både praktiske tjenester og et trygt fellesskap til personer som føler seg som kvinne i en mannskropp. Ekteparet tar på alvor det faktum at noen mennesker opplever at kroppen ikke harmonerer med den indre identitet, og de har nært kjennskap til hvilken belastning dette kan være for den enkelte. Senteret tilbyr derfor også samtaleterapi for transpersonene og deres familier. De bistår også klientene sine i forhold til arbeidsliv, helsevesen og offentlige myndigheter.

Marion Arntzen og Harald Sundby bidrar med livsviktig hjelp til en liten, men svært sårbar gruppe. De bidrar også til å utfordre våre fordommer mot det vi har problemer med å forstå, men som uansett er en realitet. På denne måten gjør de en viktig innsats i arbeidet for et mer inkluderende samfunn – og et mer inkluderende arbeidsliv.
Stensveen ressurssenter har knyttet kontakt med de sentrale brukerorganisasjonene, blant annet Forbundet for transpersoner i Norge, Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner og Harry Benjamin ressurssenter.
Toms

Historie

Virksomheten ble grunnlagt i 1924 av de to apotekerne Hans Trojel og V.H. Meyer, og navnet stammer fra deres navne: Trojel Og Meyer (s-en ble tilføyet av hensyn til plasseringen i sjokoladeautomater, hvor man ikke var glade for å ha «Tom» stående). I årene etter annen verdenskrig vokste Toms under ledelse av Victor B. Strand seg stor med overtagelse av Anthon Berg, Pingvin Lakrids og senest i 1971 Galle & Jessen, som stadig fungerer som egne merkenavn. Dengang flyttet de av praktiske årsaker produksjonen av påleggssjokolade til Toms. I dag er Toms-logoen også kommet utenpå pakkene. Innenfor de senere år har man oppkjøpt blant annet Bonbon og noen utenlandske virksomheter innenfor samme bransje.
Omkring 2000 var Toms Fabrikker involvert i en sak om hijaber på arbeidsplassen. Den muslimske kvinnen Fatima Andersen anla sak mot virksomheten etter at hun var blitt opplyst om bekledningsreglene, som ikke tillot hijab av hygieniske og sikkerhetsmessige grunner. Andersen hadde krevet 50 000 kroner for ulovlig forskjellsbehandling, men Toms Fabrikker vant saken i Østre Landsret i april 2001. Etterat saken ble anket til Højesteret valgte partene å inngå forlik. Etterfølgende valgte Toms Fabrikker å tilby et firmasjal som imøtekom kvinner som Andersen samtidig med at det oppfylte fabrikkens sikkerhetsmessige og hygienemessige krav.

Økonomiske forhold

I 2005 hadde Toms en nettoomsetning på ca. 1,75 milliarder kroner og en overskuddsgrad på 4,8 prosent. Virksomheten beskjeftiger ca. 1 700 medarbeidere i Danmark, Sverige og England. I Danmark arbeider ca. 850, dels i en sukkervarefabrikk på Avedøre Holme, dels i hovedkontoret plassert i Ballerup, hvor sjokoladefabrikken er tegnet av Arne Jacobsen i 1962. I Sverige produseres sukkervare på en fabrikk i Habo ved Jönköping.
Den administrerende direktør siden 2005 er Jesper Møller.
Gerda og Victor B. Strands Fond eier alle aksjene i Toms Gruppen A/S.
AS-34 (ubåt)

AS-34 er en russisk redningsubåt for dypdykk i Priz-klassen som ble satt i operativ tjeneste i 1989. I 2000 var AS-34 stasjonert om bord på redningsskipet «Rudnetsky» og deltok i forsøket på å redde personell fra ubåten «Kursk». AS-34 nådde «Kursk», men oppnådde ikke å effektivere redning.
Bergmesterbreen

Bergmesterbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Longyearbyen og Svea, i Nordenskiöld Land. Dette er den sørøstligste breen i det fjellområdet av Nordenskiöld Land som ligger mellom Adventdalen og Reindalen. Den er en ca. 3 km lang bre og starter umiddelbart sør for Drønbreen og vest for Tronisen – fra Tronfjellet (1048 m) og Bergmannshatten (955 m), sørøstover til øverst i Reindalen hvor den har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale helt ned til Reindalselva. I vest strekker Aasgaardfjellet (932 m) seg som en vegg langs breen.
Tronfjellet og Bergmannshatten hvor breen starter, er grenser for Nordenskiöld Land nasjonalpark som Bergmesterbreen ligger innenfor.
Bergmesterbreen er oppkalt etter Bergmesteren for Svalbard.
Teaterhögskolan i Stockholm

Teaterhögskolan i Stockholm, Scenskolan, er en høyskole som utdanner skuespillere og mimeartister.
Teaterutdannelsen i Stockholm startet allerede i 1787 av Gustav III, og var til og med 1964 knyttet til Dramaten og kalt Dramatens elevskola. På 1960-tallet besluttet riksdagen at utdannelsen skulle skilles fra teatrene, og fikk navnet Statens skola för scenisk utbildning, "scenskolan" på folkemunne, et seiglivet kallenavn, til tross for at utdannelsen i 1993 byttet navn til Teaterhögskolan. På 1980-tallet ble utdannelsens lengde økt med en termin og i 1993 med ytterligere en termin. Utdannelsen er altså fireårig. Hvert år tas 8-10 elever inn på skuespillerutdannelsen, halvparten kvinner og halvparten menn. De øvrige elevene går på Mimprogrammet, som tar in 8-10 elever hvert fjerde år. Den er en statlig institusjon som hører inn under utdanningsdepartementet. (utbildningsdepartementet).
Jordskorpion

Utbredelse

Den er funnet noen få ganger på Østlandet.
Ferjesambandet Solfjellsjøen–Vandve

Ferjesambandet Solfjellsjøen–Vandve krysser Vikafjorden og Kverva som del av Fv190Fylkesvei 190 på Helgeland, mellom Solfjellsjøen ferjekai på øya Dønna og ferjekaia på Vandve i Dønna kommune. Sambandet drives av Torghatten Trafikkselskap. Fra 1. juli 2015 driftes sambandet av Barents Maritime.
Ferjestrekningen har en lengde på 13,0 km og en overfartstid på 50 minutter, og blir betjent av MF «Vandve» 5 - 6 ganger daglig om hverdagen. 2014 var årsdøgntrafikken 6 kjøretøyer.
Sybrohyagnis

Utbredelse

Artene er utbredt i Den demokratiske republikken Kongo og Kenya.
Buntgjelledøgnflue

Voksne (imago)

Kroppen er ca. 10 millimeter lang og brunlig på farge. Framvingene er trekantet, ganske lange. Bakvingene er mye mindre, omtrent en tredjedel av framvingene, de er ganske runde i formen. Vingene holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Lengst bak på bakkroppen er det tre lange haletråder (cerci).

Nymfer/larver

Nymfene er ca. 10 millimeter lange og har en langstrakt og rund kroppsform. De har tre haletråder som er omtrent like lang som kroppen, haletrådene har korte hår både på ut- og innsiden. De har utvendige trakégjeller på bakkroppen som er fliket (mange greiner), uten en bladform, nær kroppen. Herav kommer det norske navnet, buntgjelledøgnflue.

Levevis

Buntgjelledøgnflue lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer.  De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester eller råtnende planter. De voksne kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn. Eggene slippes av hunnen ned på vann overflaten. De synker straks til bunnen. 
Buntgjelledøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).
Leddbladfamilien

Tidligere systematikk

Slekta Krameria ble i Cronquist-systemet regnet til en egen familie Krameriaceae, som ble antatt å være beslektet med blåfjærfamilien. Fylogenetiske studier tyder på at Krameria er søstergruppen til Zygophyllaceae, og i APG II-systemet kunne Krameria valgfritt inkluderes i Zygophyllaceae. Krameria har lite til felles med Zygophyllaceae, og i APG III er den igjen regnet til en egen familie.
De tre slektene Nitraria, Peganum og Tetradiclis ble av Cronquist regnet til Zygophyllaceae, mens Takhtajan plasserte dem i egne familier i Zygophyllales. Molekylærgenetiske undersøkelser viser at de ikke er nært beslektet med Zygophyllaceae, og de tilhører nå familien Nitrariaceae i Sapindales.
Slekta Balanites er spesiell og ble i Takhtajan-systemet regnet til en egen familie, Balanitaceae. Fylogenetiske studier viser derimot at slekta tilhører underfamilien Tribuloideae i leddbladfamilien.
Round-trip delay time

I telekommunikasjon er round-trip delay time eller round-trip time lengden av tid det tar for et signal å bli sendt pluss lengden av tid det tar for en kvittering for mottatt signal blir mottatt. Denne tidsforsinkelsen består derfor av tidsintervallet mellom de to signalene.
I datanett er signalet generelt en datapakke, og forsinkelsen er kjent som pingtid. En internettbruker kan bestemme forsinkelsen ved å bruke kommandoen ping.
Jonsokkollstilkvikler

Utseende

En middelsstor, tettbygd, gråbrun vikler. Arten har ingen påfallende fargetegninger. Forvingen er gråspraglete med et utydelig, lyst tverrbånd nær vingespissen. Bakvingen er gråbrun.

Levevis

Arten lever på enger og lysninger i skogen. Larvene skal etter litteraturen leve på krypjonsokkoll (Ajuga reptans), men denne arten vokser ikke vilt der denne vikleren er funnet i Norge. Trolig kan larvene også leve på vanlig jonsokkoll (Ajuga pyramidalis).

Utbredelse

Arten er utbredt i Europa, unntatt de nordligste og sørligste delene, og i Nord-Asia.
I Norge finnes arten bare på Sørlandet med funn fra Telemark, Aust-Agder og Vest-Agder. Den er vurdert som Sårbar (VU) på den norske rødlisten fra 2015.
Den ultimate agent

Den ultimate agent er en norsk realityserie som hadde premiere på NRK 12. januar 2019. Programleder for serien er Martin Giæver.
Programmet byr på en realistisk ramme, med reelle oppgaver i en troverdig setting i Budapest i Ungarn. De 16 agentspirene deles i to lag, Team Buda og Team Pest.
Gjennom én måned i Budapest skulle deltakerne settes i helt nye situasjoner. De fikk opplæring av eksperter og trenes i faget, som i å løse oppgaver, knekke koder, forfølge, bli forfulgt og utføre halsbrekkende stunts. I hver episode skulle lagene gjennom to oppdrag: et feltoppdrag og et hovedoppdrag. Laget som tapte hovedoppdraget, måtte sende tre av sine medlemmer i hinderløypen «Flukten». Den som tapte flukten, måtte reise hjem. Til slutt stod det kun én igjen; Den ultimate agent.
Serien ble nominert til fagprisen beste klipp, underholdning foran Gullruten 2019.
Tabago (pipe)

Tabagopiper er tobakkspiper produsert av pipemaker Bård Hansen.
Verkstedet ligger på bryggen i Bergen og er et av Norges to pipemakerier.
Sundbåten

Sundbåten er en passasjerrute  med båt mellom de fire bydelene («landene») Gomalandet, Kirkelandet, Nordlandet og Innlandet i Kristiansund.

Historie

Sundbåttrafikken startet 18. november 1876. Båtruten ble startet av lokale kjøpmenn i Kristiansund som hadde behov for transport av varer og kunder i mellom øyene i byen. De dannet Kristiansund dampbåtlag i 1875 og startet trafikken året etter. 
Kristiansund kommunale sundbåtvesen overtok driften av sundbåtene under 1. verdenskrig da kostnadene ble for store for Kristiansund dampbåtlag.
Passasjerrekorden på et år ble satt i 1943–44 med 2 635 900 passasjerer
Sundbåten ble i 1997 valgt til kommunens kulturminne av innbyggerne i Kristiansund. Passasjerantallet har de siste årene vært økende og i 2008 registerete Sundbåtvesenet 90 000 passasjerer. Aktivitetsområdene til selskapet omfatter i dag kollektivtrafikk, charter, havnesightseeing og andre turopplevelser i Kristiansund og på Nordmøre.  
Alle Sundbåtene hadde tidligere en plikthugger om bord. Oppgaven til plikthuggeren var å hugge tak i kaia slik at Sundbåten lå inntil når passasjerene skulle av og på båten. Navnet plikthugger kommer fra forsvaret og betyr "å ha plikten" – som er den første delen av ordet, og han "hugger" fast til kaia.
Billettene til Sundbåtene var fra gammelt av ovalemynter som måtte kjøpe før man gikk om bord, de fleste familiene i Kristiansund har et par eksemplar av disse i en samling.

I dag

Kristiansund kommunale sundbåtvesen driver fortsatt trafikken over sundene i byen. Trafikkgrunnlaget er begrenset da de fleste har egen bil, men en del foretrekker fortsatt båten. I turistsesongen er det større aktivitet, og båten er en av kommunens største turistattraksjoner.
Båtrutene blir betjent av båtene «Rapp» og «Angvik». Båten «Rapp» ble revidert av Bjarne Bjerknes.

Sundbåten Syver

Sundbåten har blitt benyttet som figur i prosjektet Sundbåten Syver, det har blitt skrevet fire bøker, gitt ut cd og blitt satt opp teaterforestilling der Syver er hovedperson.
VM i skiflyging 1972

Bakken

Velikanka ble åpnet i 1969 som erstatning for den gamle skiflygingsbakken i Planica. Bakken hadde den gjeldende verdensrekorden med 165 meter, satt av Manfred Wolf (Øst-Tyskland) 23. mars 1969. Bakken ble også ombygd før VM og hadde under mesterskapet K-punkt 165 meter. Juhani Ruotsalainen (Finland) hadde det lengste hoppet i løpet av VM og treningsomgangene med 162 meter.
Nell

Nell er en amerikansk dramafilm fra 1994, regissert av Michael Apted, og basert på Mark Handleys skuespill Idioglossia. Filmen handler om en ung kvinne (spilt av Jodie Foster) som blir etterlatt i en hytte når moren dør. Hun har levd i en isolert og kua verden, og må imøtekomme virkeligheten da hun blir oppdaget av en lege (spilt av Liam Neeson). Filmen ble produsert av Fosters filmselskap Egg Pictures, og hun var selv produsent i filmproduksjonen. Mark Isham komponerte filmmusikken. Initiativet til filmen kom fra Foster, og skuespillerparet Liam Neeson og Natasha Richardson ble gift etter att innspillingen ble ferdig.
Filmen ble utgitt i Norge i mars 1995, og fikk blandet mottakelse. Fosters rolleskildring ble imidlertid godt mottatt. The Washington Post skrev: «Jodie Foster, overnaturlig i en bravur tittelrolle, er langt bedre enn filmen i seg selv, og skildringen hennes hjelper i å kamuflere svakhetene til strukturen og naiviteten til temaene.» Foster vant en Screen Actors Guild Award og publikumsprisen People's Choice Award for rollen, og ble i tillegg nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle. Hun ble også nominert til to Golden Globe-priser for både rolleskildringen og produsentarbeidet. Isham ble nominert til en Golden Globe for musikken sin.