X-bundet adrenoleukodystrofi

X-bundet adrenoleukodystrofi (X-ALD) er en sjelden, arvelig, metabolsk sykdom som rammer nervesystemet, binyrene og testiklene. Alle som rammes har en mutasjon i ABCD1-genet på X-kromosomet. Denne genfeilen fører til en opphopning i kroppen av de ultralange fettsyrer (engelsk: very long chained fatty acids, VLCFAs), som er fettsyrer mer med enn 22 karbon-atomer. Dette benyttes i diagnostikken: Alle menn, og ca. 85 % av alle kvinner med genfeilen, har forhøyede nivåer av ultralange fettsyrer i blodet. Et norsk forskningsprosjekt viste at det i 2011 var i størrelsesorden 40-50 personer med X-ALD i Norge .

Klinisk beskrivelse

Ettersom sykdommen er bundet til X-kromosomet rammes menn hardere enn kvinner. Hos mennene vil om lag 1/3 rammes i barnealder av en raskt framskridende og svært alvorlig betennelsestilstand i hjernen, noe som ubehandlet oftest fører til død eller vegetativ tilstand i løpet av få år. De mennene som ikke utvikler denne varianten, vil som regel i ung voksen alder utvikle en degenerasjon av ryggmargen, noe som arter seg med stivhet (spastisitet) i bena og gangvansker. Denne varianten av sykdommen kalles Adrenomyelonevropati (AMN). Også hos voksne individer kan det utvikles betennelse i hjernen, men det er uklart hvor hyppig dette skjer. Uavhengig av de nevrologiske symptomene, vil om lag 70 % av mennene utvikle tegn til en primær binyrebarksvikt. Mange av mennene vil også utvikle tegn til sviktende testosteronproduksjon.

Kvinnene er oftest uten symptomer i unge år, men etter om lag 50 års alder vil en økende andel utvikle symptomer eller tegn på den samme ryggmargsdegenerasjonen (AMN) som rammer menn, om enn i lettere grad. Kvinner får nesten aldri sykdom i hjernen, ei heller binyrebarksvikt.

Diagnostikk

Diagnostikken baserer seg på klinisk bilde og supplerende undersøkelser. I slekter med forekomst av X-ALD er det økt årvåkenhet mtp. dette, og personer kan testes med laboratorietester (VLCFA) og gentester før symptomene har vist seg. I slekter uten kjent X-ALD er det særlig kombinasjonen av nevrologiske symptomer og binyrebarksvikt (Addison) som gir mistanke om X-ALD.
MRI-undersøkelser av hjernen kan vise et karakteristisk bilde ved X-ALD, og gir ofte diagnosen hos unge gutter som utredes for nevrologiske symptomer.

VLCFA (ultralange fettsyrer) i blod er første trinn i laboratoriediagnostikken av X-ALD, og viser klart forhøyede verdier hos alle gutter/menn. Hos kvinner med genfeilen vil om lag 15 % ha normale VLCFA-verdier i blod, derfor må gentesting brukes for å utelukke X-ALD hos kvinner. VLCFA analyseres ved Oslo universitetssykehus, Rikshospitalet, samt ved laboratorier i Gøteborg, Amsterdam og Baltimore.

Genetisk testing for mutasjoner i ABCD1-genet utføres ved Oslo universitetssykehus, Ullevål. Det er påvist om lag 700 ulike mutasjoner i ABCD1-genet, og oftest har hver familie sin "private" mutasjon. Personer som ikke har symptomer på sykdommen må gjennomgå genetisk veiledning før de kan få testet seg.

Behandling

Det er ingen dokumentert forebyggende behandling for X-ALD. Til tross for manglende dokumentasjon anbefaler mange leger diettbehandling med Lorenzos olje, en blanding av umettede fettsyrer (glyceryl trioleat og glyceryl trierucate i 4:1 forhold) til gutter som risikerer å utvikle den alvorlige hjerne-formen av X-ALD. Dersom hjernesykdommen bryter ut hos gutter eller unge voksne, tilbys benmargstransplantasjon. Menn som har laboratoriemessige eller kliniske tegn til binyrebarksvikt, får substitusjonsbehandling med cortisol. Pasienter med X-ALD får ellers symptomrettede støttende behandlingstiltak.

Ressurser i Norge

Barn med X-ALD følges i hovedsak opp ved barneavdelingene på universitetssykehusnivå, de fleste ved Oslo universitetssykehus, Rikshospitalet. Voksne med X-ALD følges opp av lokal nevrolog. Nevrolog Morten Andreas Horn ved Oslo universitetssykehus, Ullevål, har gjennomført et forskningsprosjekt om X-ALD, og kan svare på spørsmål om sykdommen.