google/wiki40b huggingface dataset:
Langfjordelva (Gamvik)

Elvas løp

Elvas fjerneste kilder ligger på det flate og vannrike Ifjordfjellet, nord for Divgoaivi i Tana kommune. Herfra renner den først i østlig retning, men snur snart nordover. Elva, som her kalles Storelva, krysser fylkesvei 98 og mottar like etter den første større sideelva, Iešjohka, som kommer inn fra nord. Etter samløpet snur Storelva mot vest, senere gradvis mot nord igjen. Ved skoggrensa øverst i Langfjorddalen løper den sammen med Eaštorjohka fra vest, og herfra kalles den Langfjordelva. I den frodige hoveddalen renner Langfjordelva i lange, rolige partier og mottar en rekke mindre sideelver. Ved Svineryggen, øst for Bekkarfjord, bøyer elva av mot nordøst og fortsetter til den munner ut i Langfjorden ved Laggo. 
Nord for Ifjordfjellet har dalen en markert U-form, og elvesletter dekker store deler av den brede dalbunnen. I nedre del av dalen har flere av sideelvene avsatt materiale som elvevifter. Ved fjære sjø er Langfjordbotn nesten isolert fra resten av Langfjorden på grunn av de store løsmasseavsetningene ved Mattisneset. På de nederste par kilometrene før munningen er det aktive erosjons- og sedimentasjonsprosesser i elva.

Tekniske inngrep og bruk

Med unntak av noen få fastboende i Laggo er nedbørfeltet uten bosetning. Langfjorddalen er uten større inngrep, bortsett fra ei hengebru over elva for fotturister øst for Svineryggen, og ei lita kraftledning som følger dalen fra Svineryggen ned til fjorden. Fylkesvei 98 krysser nedbørfeltet fra vest til øst over Ifjordfjellet, og parallelt med veien går lange reingjerder. Landskapet på Ifjordfjellet er preget av kraftig reinbeiting.

Fiske og friluftsliv

Langfjordelva er en god lakseelv, og er mye brukt både til fiske og andre former for friluftsliv.

Vern

Langfjordvassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag i 1980. En stor del av det sentrale dalføret er vernet som Langfjorddalen/Laggu naturreservat, som ble opprettet for å bevare et tilnærmet urørt løvskogområde.
Enrico Letta

Bakgrunn

Enrico Letta er sønn av matematikereren Giorgio Letta (født 1936), professor ved universitetet i Pisa, og hans hustru Anna. Faren stammer (likesom onkelen, politikeren Gianni Letta) fra Avezzano i provinsen L'Aquila. 
Etter slutteksamen i statsvitenskap ved Universitetet i Pisa tok Letta doktorgrad med et arbeid om europarett ved Scuola Superiore Sant'Anna i Pisa.

Politisk virke

Letta har tilhørt en rekke politiske partier. Han var aktiv i høyrepartiet Democrazia Cristiana til 1994 og var deretter med i Partito Popolare Italiano. En periode deretter tilhørte han Democrazia è Libertà – La Margherita. I Partito Democratico, der han har vært nestleder, tilhører han den moderate, katolske fløy.
Letta var minister for europeiske saker fra 1998 til 1999 og minister for industri, handel og håndverk fra 1999 til 2001. Da han i 1998 ble minister i en alder av 32, var han den yngste i Italias historie til å besette en statsrådspost. Fra 2006 til 2008 var Letta kabinettsekretær for regjeringen til Romano Prodi.
Letta ble første gang innvalgt i Deputertkammeret i 2001. Han satt i Europaparlamentet fra 2004 til 2008. Deretter vendte han i 2008 tilbake til det italienske Deputertkammeret.
I april 2013 ble han bedt av president Giorgio Napolitano om å danne regjering. Den 27. april meddelte Letta at han vil danne en koalisjonsregjering. Han ble innsatt i statsministerposten 28. april 2013.
Matteo Renzi ble i desember 2013 ble valgt til ny partileder i Partito Democratico. Letta tapte støtten fra eget parti og den 14. februar 2014 leverte han sin avskjedssøknad. 17. februar ble Matteo Renzi bedt om å danne ny regjering.
Åse (tettsted)

Åse er et sted på den sørøstlige delen av Andøya i Andøy kommune i Nordland fylke.
På Åse fins det baptistkirke, barnehage, skole fra 1. til 7. klassetrinn, aldershjem, dagsenter for psykisk utviklingshemmede, frisør, dagligvareforretning og bilverksted. På Åse er det også lysløype hvor Åse idrettslag arrangerer skiløp om vinteren, bygdemuseum og grendehus.
Enrico Cecchetti

Karriere

Enrico Cecchetti hadde sin voksendebut i La Scala i Milano i Gudene fra Valhall, deretter opptrådte som gjestende førstedanser i de europeiske hovedsteder og gjorde sin St. Petersburg-debut i 1887 i Tulipanene fra Haarlem. I 1890 ble han 2. ballettmester ved det Keiserlige teater i St. Petersburg, og fra 1892 underviste han ved den tilknyttede skolen, hvor han i vesentlig grad bidro til å heve den tekniske standarden på danserne.
Blant hans elever er Trefilova, Egorova, Pavlova, Sedova, Vaganova, Kschessinska, Preobrajenska, Karsavina, Gorsky, Legat, Fokine, Obukhoff og Nijinskij – senere også Massine, Bolm Lopkova, de Valois, Danilova, Markova, Dolin og Lifar.
I 1902 reiste han til ballettskolen ved Operaen i Warszawa, men returnerte til St. Petersburg for å starte sin egen skole inntil Djagilev engasjerte ham i 1910 som ballettmester for sitt kompani. I 1918 åpnet han en ballettskole i London med sin hustru, og var sjef for ballettskolen ved La Scala 1925–1928. Han koreograferte en del balletter, men ingen av dem har overlevet.

Betydning

Hans virkelig betydning var at han var en av de aller største ballettpedagoger i balletthistorien. Med det formål utelukkende å bevare hans system, kalt Cecchetti-metoden, ble Cecchetti Society grunnlagt i London i 1922 og ble inkorporert i ISTD (Imperial Society of Teachers of Dancing) i 1924. I USA har et Cecchetti Council of America eksistert siden 1939.
Blant rollene han skapte var Carabosse og Blue Bird i Tornerose i 1890 og sjefsevenukken i Scheherazade (1910) og The Showman i Petrushka i 1911.
Kodari

Samferdsel

I dag er Kodari den nordlige enden på riksveien Arniko Rajmarg (nepalsk offisiell kode ARM), som går fra Kathmandudalen til grensa og fortsetter videre på den tibetanske sida til Lhasa.
(ARM er en del av den asiatiske hovedveien AH42, som går 3754km fra Lanzou, Kina til Bahri, India.)
Ved Kodari går den 70 m lange Vennskapsbrua (Friendship Bridge), bygd ferdig av kineserne i 1975, over til grensebyen Zhangmu (eller Xhangmu) i Tibet. Derfra fortsetter AH42 til Lhasa.
Trafikken i Nepal går på venstre side av veien. Halvveis over brua, der grensa går, gjelder kinesiske regler, og Kina har høyrekjøring. Klokka er også 2 timer og 15 minutter mer på den kinesiske sida.
Noen turistgrupper kommer fra Tibet inn i Nepal via og Kodari. Det er for tida (2007) ikke mulig for individuelle turister å få visum til å reise fra Nepal og inn i Tibet via Kodari. (Gruppereiser kan gjennomføres, men er lite vanlige og krever grundige forberedelser.)
Kjøretid fra Kathmandu til Kodari er normalt anslått til 6 – 7  timer.
Kodari er dårlig utbygd fra et turistsynspunkt, med liten og dårlig hotellkapasitet, osv. Byen er likevel et turistmål for vestlige turister som drar dit for å gå ut på brua og se grensa mot Kina.
Kodari har også Nepals høyeste strikkhopp, over Bhote Khosi (Tibet-elva).
Christopher Hogwood

Liv og virke

Hogwood studerte musikk ved Pembroke College i Cambridge og tok timer hos Thurston Dart, Raymond Leppard og Mary Potts.

Academy of Ancient Music

Etter et ettårig stipend i Praha, ble Hogwood i 1967 medgrunnlegger av Early Music Consort. Mens den karismatiske David Munrow var midtpunktet i dette orkesteret, satte Hogwood sitt eget preg på  Academy of Ancient Music, som han grunnla i 1973. Hogwoods idé var å forstå og gjenskape komponistens intensjoner, og for å unngå eventuelle feil og misforståelser i seinere utgaver, gikk han oftest tilbake til det originale kildematerialet og utviklet sine egne utgaver. Mye av ensemblets repertoar baserte seg på disse utgavene. Siden Hogwood innså at musikere i ensemblet kunne ha sin egen, grundige forståelse av musikken som ble oppført, innførte han en demokratisk lederstil der rollen hans var å opptre som fredsmegler og endelig overdommer, heller enn å ta den tradisjonelle rollen som autoritær maestro. 
Hogwood ble etterhvert engasjert i internasjonal prosjekter, og derfor fikk Paul Goodwin og Andrew Manze økt dirigentansvar. Hogwood ble emeritert leder i 2006, og Richard Egarr overtok ansvaret for ensemblet.

Engasjementer og professorater

I 1986 ble Hogwood kunstnerisk leder av Handel and Haydn Society i Boston. I perioden 1987-1992 var han musikkdirektør og senere første gjestedirigent ved Saint Paul Chamber Orchestra i Minnesota, og fra 1989 til 1993 kunstnerisk rådgiver ved Australian Chamber Orchestra. Hogwood tok også oppdrag ved flere ledende operascener, som Royal Opera House, Pariseroperaen, den tyske opera og operahuset i Sydney. Han var en dyktig utøver av klaviaturmusikk og spilte inn flere album med verk av Thomas Arne, Carl Philipp Emanuel Bach, Louis og François Couperin, William Byrd, Girolamo Frescobaldi, Giovanni Gabrieli, Orlando Gibbons, Georg Friedrich Händel og andre. 
Fra 1992 til 2008 var Hogwood visiting professor ved Royal Academy of Music og fra 1992 til 1996 ved King's College London. Han var æresprofessor ved Cambridge University i perioden 2002 til 2008 og professor ved Gresham College i London fra 2010 til sin død.
Styves Ark

Styves Ark er et musikkalbum utgitt av Gisle Børge Styve i 2002. Dette er hans hittil eneste plateutgivelse.
Algonkinske folk

Algonkinske folk er et av de mest folkerike og utstrakte indianske språkgrupper i Nord-Amerika. Algonkinske folk besto av stammer som opprinnelige var flere hundre. I dag er det tusenvis av enkeltindivider blant nordamerikanske urfolk som snakker eller tidligere har snakket et algonkinsk språk. Ordet algonkinsk (engelsk Algonquian eller Algonkian) er laget på grunnlag av ordet algonquin / algonkin, navnet på et algonkinsk språk som blir regnet som en dialekt av ojibwe. Ordet kommer opprinnelig av maliseet-passamaquoddy-ordet elakómkwik [ɛlæˈɡomɡwik] i betydningen 'de er forbundsfellene våre'.
Før europeernes kom til Nord-Amerika levde de fleste av jakt og fiske, i tillegg til å dyrke mais, bønner, squash, og (spesielt blant ojibwe) villris.
Yangqingbang

Yangqingbang (eller Yang King Pang) var en kanal i det sentrale Shanghai i Kina. Den dannet skillet mellom den franske konsesjon og den internasjonale bosetning. I 1915 ble den lagt i kulvert.
Løpet ble i stedet et gateløp; østre del ble avenue Edward VII, vestre del Great Western Road. I dag er dette gatene Yan'an Dong Lu, henholdsvis Yan'an Xi Lu.
Den norske eliteserien i bandy for damer

Den norske eliteserien i bandy for damer er den øverste (og eneste) divisjonen i norsk bandy for damer. Serien avvikles hvert år og er utgangspunkt for sluttspill om norgesmesterskapet. Eliteserien har eksistert siden 1981, og siden 1984 har norgesmesterskapet vært offisielt. Serien ble inntil 2004 spilt som rinkbandy. I de påfølgende sesongene ble serien spilt som kombinert rink og 7er-bandy som vil si bandy ute på forminsket bandybane. Siden 2011 har serien vært som 9er-bandy, altså på stor utebane med ni spillere på hvert lag.
Dragan Adžić

Klubb

Adžić spilte i løpet av sin karriere som håndballspiller for Budućnost, Rudar, Epoksid, Buje 53, Borec, Mladost og Rimako. Etter sin spillerkarriere trente Adžić aldersbestemte lag i Budućnost. Fra 2001 til 2009, var han assistenttrener for A-laget i samme klubb, før han tok over som hovedtrener. Under hans ledelse har Budućnost vunnet Cupvinnercupen i 2010 og Champions League i 2012, samt 5 strake montenegrinske serie- og cupgull.

Landslag

Adžić startet med å trene Montenegros ungdoms- og juniorlandslag, blant annet juniorlandslaget som vant bronsemedalje i junior-VM i 2010.
Siden 2010 har Adžić trent det montenegrinske kvinnelandslaget, som etter at han tok over har vunnet sølv under Sommer-OL 2012 i London og gull under Håndball-EM 2012 i Serbia.
Kristogram

Kristogram (Kristusmonogram) er et bokstavlignende tegn som symboliserer Jesus Kristus. 
Et kristogram er ofte en sammensetning av bokstavene I og  X. Disse to er de greske forbokstavene i navnet Iesus Christos. Kristogrammet var i de første århundredene et mer vanlig kristent symbol enn latinsk kors med lang fot.
Betegnelsen kristogram brukes til dels også om sammensetningen av X og P i strekfiguren labarum (chi rho-monogrammet), og om sammensetningen av I H S i IHS-monogrammet.
Det kunne være flere grunner til å bruke et kristogram som et forenklet symbol, i stedet for å bruke alle bokstavene i navnet eller en avbildning av Jesus. Forenklingen kunne være praktisk, gjennom å ha et kjennetegn for religiøs samhørighet som var lett og raskt å oppfatte. En annen grunn til å ha et kristogram kunne være at selve det guddommelige navnet ble ansett som hellig. Derfor kunne det være knyttet tabu eller annen vegring mot å bruke hele navnet. Antakelig har både respekten for Jesus og behovet for å ha bare en kortform, ført til bruken av «kristogram».
Sammensetningen av I og X er en svært enkel grafisk figur som kjennes fra de fleste kulturer og langt tilbake i førkristen tid. Denne strekfiguren inngår i flere skriftsystemer, blant annet i nordiske runer der den står for vår bokstav H. Denne
runen ble kalt for «hagal» eller «haglrune», og den er kjent helt fra folkevandringstiden. Runen skal visstnok ha blitt tolket som et symbol for uvær. I det angelsaksiske England skal figuren visstnok ha symbolisert rikdom og velstand.  
Vi finner kristogram risset inn som graffiti på bygningsdeler i flere norske stavkirker.  Blindheim tolker også innrissede hjulkors og timeglassfigurer som varianter av kristogrammet. 
Ved utgravninger på Bryggen i Bergen ble det funnet mange trestykker, runepinner, med runeinnskrifter. Haglrunen er benyttet og uthevet, trolig med en religiøs eller magisk mening.
En variant av haglrunen var et tillegg med vannrett strek, som i en stjerne, slik at det blir et dobbeltkors. Dette tegnet finnes i Norge på gjenstander. på låver, og brukt som bumerke blant annet i segl fra norske bønder.
Kristogrammet eller haglrunen med varianter, inngår i en rekke norske bumerker som hovedfigur. Det er et åpent spørsmål hvor ofte dette bumerket ble valgt som et rent praktisk kjennetegn uten dypere mening, eller som en haglrune eller et kristogram.
Alt. arkitektur

alt.arkitektur as er plan- og arkitekturkontor som holder til i Oslo. Kontoret ble etablert i 2006 av fire partnere; Elin Børrud, Jannike Hovland, Einar Lunøe og Magne Meland. alt.arkitektur har oppdrag over hele landet, for både private og offentlige oppdragsgivere. alt.arkitektur har prosjektert det nylig ferdigstilte NSB Kompetansesenter i Drammen, som er Norges første næringsbygg i energiklasse A, og er involvert i flere byutviklingsprosesser over hele landet.
Tyren (stjernetegn)

Tyren (latin Taurus) er det andre stjernetegnet i Dyrekretsen. Mennesker født mellom 20. april og 21. mai er ifølge astrologien født stjernetegnet «Tyren». Tyren er en ildskapning. Tyrens element er jord.
Oligotypisk taxon

Oligotypisk taxon er, innenfor zoologisk taksonomi, et begrep som refererer til et taxon som har mer enn en undergruppe, på et lavere systematisk nivå, men kun et fåtall undergrupper.
Chalepini

Utseende

Små til middelsstore, avlange, litt flate bladbiller, gjerne gule eller røde og svarte. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Hodet er temmelig lite, pronotum gjerne trapesformet. Dekkvingene er oftest nokså firkantede, beina temmelig korte.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i den Nye verden, de fleste av artene i den neotropiske økosonen.
Det skjeve tårnet i Jåttåvågen

Det skjeve tårnet i Jåttåvågen, ofte kalt Skråtårnet, er et betongtårn i Jåttåvågen i Stavanger. Det ble bygget i 1984 og ble brukt til 1994. Bygget ble reist av Norwegian Contractors og flere oljeselskaper for å bevise at de kunne støpe på skrå med forskjellig diameter og veggtykkelse, slik at det var mulig å bygge den 472 meter høye Trollplattformen i Jåttåvågen. Tårnet har en helningsgrad på 16 grader og er 50 meter høyt. Hulrommet ble brukt til sementlager, men i dag er det bare møtelokalene på toppen som brukes.
I oktober 2007 ble tårnet åpnet for allmennheten, da Hinna menighet fikk låne tårnet av Stavanger kommune. Hinna kirke har startet en ny menighet i Jåttåvågen som har sine gudstjenester i Skråtårnet annenhver søndag. Hele utbyggingen i Jåttåvågen skjer innenfor grensene til Hinna menighet, og vil øke antall personer som sokner til Hinna kirke med 50 prosent, fra 10 000 til 15 000. Den unike arkitekturen gjør dette til et landemerke for regionen. Fra 50 meters høyde er det utsikt til Ryfylke og hele Gandsfjorden. 
Jåttåvågen er et industriområde med historie. Her ble de store betongkonstruksjonene i Nordsjøen bygget, blant annet Trollplattformen. Området er nå i forvandling til en ny bydel med kontorer, næringslokaler, skole, boliger, butikker og Viking Stadion.
Södra Kvarken

Södra Kvarken er sundet mellom Åland og Sverige ved området Roslagen i Uppland. Den knytter Ålandshavet og Østersjøen i sør til Bottenhavet i nord. Det er rundt 30 km bredt, og dermed det smaleste sundet mellom Sverige og Åland.
Aphanicerca bicornis

Utseende

Små, mørke steinfluer. Et karakteristisk kjennetegn er at baklårene er svært kraftige.

Levevis

Artene i familien Notonemouridae kan finnes i en rekke forskjellige ferskvanns-lokaliteter, men foretrekker kaldt og oksygenrikt vann. Noen arter lever på steiner som blir overskylt av fossefall eller stryk, andre lever i elver eller innsjøer. Nymfene eter døde planter og dødt, organisk materiale og gjennomfører utviklingen på ett år. De har sterke bein og kan krype opp loddrette overflater, også mot en kraftig vannstrøm. De voksne fluene kan hoppe ved hjelp av sine kraftige baklår, noen arter flyr også godt. De tar trolig næring til seg.
Straum (Vefsn)

Straum er en bygd i Vefsn kommune i Nordland. Den ligger ligger sørvendt i leirbakkene under Tovenfjellet mot Drevjo (Drevjeelva), nedenfor Forsmoforsen, rundt 3 kilometer fra Vefsnfjorden. I sørvest grenser bygda til Stuvland, og elva Drevjo utgjør grensen mot Forsmoen i øst. I Nord ligger bygdene Lamoen og Granmoen. Tovenfjellet ligger mot nordvest.

Historie

Straum er en gammel gård som opp gjennom tidene er inndelt i flere bruk. Fram til 1838 omfattet gården også Lamoen og Granmoen. Man regner Straum som en av de eldste gårdene i Vefsn, og det antas at det har vært jordbruk her så tidlig som i folkevandringstiden (400-600 e.Kr.).
Da Drevja var egen kommune, hadde de administrasjonssenter på Straum,huset gikk under navnet Oppstad.

Samferdsel

Fra gammel tid gikk transporten til og fra bygda med båt oppover elva, men i 1905 ble det bygd kjørevei over Stuvland til Mosjøen. I 1908 ble det bygd bru over elva til Forsmoen.

Skoler og skolekretser

Den tiden undervisningen foregikk i form av omgangsskoler,utgjorde Straum, Lamoen og Granmoen en skolekrets. Fra 1861 fikk elevene undervisning ved den faste skolen på Stuvland. I 1969 var den nye skolen på Granmoen ferdig, og elevene fikk kort vei til en moderne skole.
Den faste domstol for mellomfolkelig rettspleie

Den faste domstol for mellomfolkelig rettspleie (fransk: Cour permanente de justice internationale) var en internasjonal domstol opprettet av Folkeforbundet og var i virksomhet fra 1921 til 1940. Domstolen behandlet 29 saker mellom stater, deriblant Grønlandssaken, og 27 rådgivende uttalelser. 
Domstolen ble i 1946 erstattet av Den internasjonale domstolen i forbindelse med opprettelsen av FN.
Parochodaeus

Utseende

Små til middelsstore (2,5 – 9 mm), brunlige biller uten metallglans. Kroppen er avlang og hvelvet. Antennene er 10-leddete, fløyelsaktig hårete, de tre ytterste leddene danner en vifte. Oversiden er tett kledt med nokså korte hår, dekkvingene har fine punktstriper. Leggene på bakbeina har lange sporer.

Levevis

Veldig lite er kjent om deres biologi. De fleste artene finnes på tørre, sandige steder.  Billene flyr helst om natten og har av og til blitt fanget tallrikt i lysfeller.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i den Nye verden, fra det nordlige USA i nord til det nordlige Argentina i sør. I tillegg er en art fra Spania nylig overført til denne slekten.
Jack Benny

Radio

Jack Benny er i dag antagelig best husket som komiker i radio. The Jack Benny Program gjorde sin debut på NBC Radio i mai 1932, og ble raskt et av datidens mest populære radioprogrammer i USA. Programmet, som i forskjellige perioder ble sponset av produkter som Chevrolet og Lucky Strike, ble sendt hver søndag på amerikansk radio i en periode på over 20 år, til og med mai 1955.

TV

Jack Benny gjorde sin debut på amerikansk fjernsyn i 1950. De første årene var hans TV-opptredender sporadiske, men ble mer hyppige etter at The Jack Benny Program opphørte på radio i 1955. I årene 1960-65 ble Jack Bennys TV-show sendt hver uke på amerikansk TV, og fulgte et konsept tilnærmet likt det tidligere radioprogrammet. Fra 1965 og fram til sin død fortsatte Benny å gjøre sporadiske opptredender på TV.

Film

Benny gjorde sin første større rolle på film i 1930, i musikalen Chasing Rainbows regissert av Chuck Reisner. Han fortsatte å spille både større og mindre roller på film i tiårene som fulgte, og er i dag kanskje best husket for sin rolle i Ernst Lubitsch-filmen To Be or Not to Be (1942), hvor han spilte sammen med Carole Lombard i hennes siste film.

Jack Benny i Norge

Jack Benny ble aldri spesielt kjent i Norge, ettersom hans opptredender i radio og fjernsyn ikke ble sendt her. Derimot ble flere av filmene hans vist her, f.eks. Artists and Models Abroad (1938).
Meldefly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 41 – 47 mm), grått og grønt nattfly. Arten er umiskjennelig på grunn av forvingens friskt grønne flekker. Forkroppen (thorax) er grønnaktig grå, lysere på sidene. Forvingen er grå med store, grønne flekker. Nyre- og ringmerkene er grønne, under dem er det et trapesformet, hvitt merke. Langs ytterkanten går det en uregelmessig, hvit siksak-linje. Bakvingen er lyst brungrå, lysere ved roten.

Levevis

Arten lever på enger, strender og andre åpne områder. Larvene lever på melder (Chenopodium spp. og Atriplex spp.), syrer (Rumex spp.) og andre lave urter om høsten. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli. Arten kan vandre en del.

Utbredelse

Arten finnes i Europa, unntatt lengst i nord, og videre østover til Japan. I Norge forekommer den langs kysten fra Oslofjorden vestover til Kristiansand, det finnes dessuten et isolert funn fra Koppang i Hedmark.
Fansipan

Fjellklatring

Det tar normalt to eller tre dager å klatre til toppen av fjellet, og det er mange mulige veier opp til toppen. På 1 500 meters høyde finnes en by, og ved 2 800 meter er det en egen overnattingsleir for klatrere.
Fjellets kallenavn er «Roof of Indochina», dvs. «Indokinas tak», noe som gjør fjellet attraktivt for mange turister.
Brynjard Tristan

Biografi

Han er mest kjent for sin tid som bassist for black metal-bandet Dimmu Borgir, fra 1993 til 1996, som han forlot bandet etter utgivelsen av albumet Stormblåst.  I 1994-1995 var han også medlem av Old Man's Child, hvor han skrev sangtekster og spilte bass på bandets demo In the Shades of Life. Han forlot imidlertid bandet like før utgivelsen av deres første ordinære album. 
Han driver i dag plateselskap, og er skribent for musikkmagasinet Mute. Han har startet et nytt band, Angstkrieg, der han er vokalist.
Pitești

Pitești (/pi'teʃtʲ/) er en by i Romania som ligger ved elva Argeș, den historiske regionen Valakia. Byen har 187,200 innbyggere (1997). 
Pitești er hovedstad og største by i Argeș fylke. Byen ligger midt i et frukt- og vindistrikt, og er et viktig jernbaneknutepunkt. Byen har to universiteter. Her finnes tekstil-, næringsmiddel- og bilindustri. Bilmodellen Dacia blir produsert her.