Charles Baudelaire

Som poet

Baudelaire er en av de fremste nyskapende i fransk litteratur. Hans poesi er påvirket av franske romantiske poeter tidlig på 1800-tallet, skjønt dens oppmerksomhet til de formelle trekkene i diktene knytter den nærmere til diktningen til de samtidige «parnassianere». I tema og tone, i innhold og stemning, er hans diktning en avvisning av troen på naturens overlegenhet og mennesket fundamentale godhet som typisk sett ble fremmet av romantikerne og uttrykt i retorisk, overstrømmende og offentlig stemme. Isteden fremmet Baudelaire en ny urban følsomhet, en oppmerksomhet til den individuelle moralske kompleksitet, en interesse i laster og umoral (knyttet med dekadanse) og forfinete sensuelle og estetiske gleder, og i bruken av urbane emner som byen, massen, de enkelte forbipasserende, alt uttrykt i meget ordnete vers, tidvis via en kynisk og ironisk stemme. Formelt ble bruken av lyd for å skape atmosfære, og ved bruken av «symboler» (bilder som har en utvidet funksjon innenfor diktet), avslører en bevegelse mot å betrakte diktet i seg selv som et selvreferende objekt, en ide som ble ytterligere utviklet av symbolistene Verlaine og Mallarmé. I dette anerkjente de Baudelaire som en pioner.
Hinsides hans innovasjoner i versifisering og teoriene om symbolisme og «korrespondanse», er oppmerksomheten for hva som er vesentlig for å anerkjenne den litterære verdien av hans verk: aspekter av hans diktning mottar jevnlig kritisk diskusjon om blant annet kvinners rolle, den teologiske retningen av hans arbeid, og hans påståtte støtte til «satanisme», hans erfaring med narkotika og dens påvirkninger på sinnet, dandyen, hans ståsted i henhold til demokrati og dets følge for den enkelte, hans svar på samtidens åndelige usikkerhet, hans kritikk av borgerskapet, og hans støtte til moderne musikk og maleri (det vil si Wagner, Delacroix).

Biografi

Charles Baudelaire ble født i Paris i 1821. Hans far døde da Baudelaire var seks år gammel, og moren giftet seg igjen med oberstløytnant Jacques Aupick. Aupick hadde en streng disiplin, og han kom på kant med Baudelaire både ved å skille ham fra moren og ved å forsøke å hindre ham i å utvikle en kunstnerisk karriere. Delvis takket være stefaren, delvis på grunn av egne mangler, levde Charles Baudelaire fattig i mesteparten av sitt liv.
Budelaires første publiserte verk var i «Salon de 1845», en brosjyre på 75 sider som tok for seg utstillingen ved samme navn. Han skapte et navn for seg som kunstkritiker med skarp tunge med sans for romantikken, især Eugene Delacroix. To år senere utga han novellen «La Fanfarlo», en novelle som er sterkt selvbiografisk. Tittelen spiller på en skuespillerinne, som sannsynligvis er ment som Jeanne Duval, Baudelaires elskerinne.
På 1850-tallet ble Baudelaire kjent for sine oversettelser av Edgar Allan Poe til fransk, noe som var av avgjørende betydning for den amerikanske forfatterens popularitet i Europa. Imidlertid var det i 1857 at han fikk stor oppmerksomhet for hans Les Fleurs du Mal (Ondskapens blomster). Enda diktsamlingen ble beslaglagt øyeblikkelig og sensurert fordi den ble anklaget for å ha angrepet religion og sosial moral. Diktsamlingen ble utgitt ni år senere uten de seks mest vågale diktene.
Baudelaires diktning var ofte fra den fremmedgjortes perspektiv, den tok opp narkotika, lesbisk kjærlighet og desperasjon blant andre temaer, samtlige av hvilke var tabu i Baudelaires samtid. På grunn av livsførsel og forfatterskap regnes Baudelaire blant de dekadente lyrikerne. Baudelaire hadde stor betydning for de symbolistiske litterære strømningene som oppstod primært i Paris etter Baudelaires død. Han fremstod som et ideal og den primære inspirasjonskilden for diktere og forfattere som Paul Verlaine, Arthur Rimbaud, Joris-Karl Huysmans, Jean Richepin og Maurice Rollinat.
I tillegg til Les Fleurs du Mal, var også flere av hans andre dikt, blant annet hans prosadikt viktige for samtidig og senere litteratur. Flere ledende diktere og forfattere har omtalt ham som en svært vesentlig forfatter og som en av 1800-tallets viktigste diktere. Hans innflytelse over moderne litteratur kan neppe overdrives, og han fremstår fremdeles som en av verdenslitteraturens største forfattere.