Eurovision Song Contest 1961

Sendingen

Etter seieren med «Tom Pillibi» året før, var det Frankrike som sto som vertskap for andre gang i konkurransens historie. Den franske kringkasteren RTF la konkurransen til kongressenteret Palais des Festivals et des Congrès i Cannes, den samme arenaen som huset konkurransen to år tidligere. Programleder var også denne gang Jacqueline Joubert. 
Konkurransen ble for første gang arrangert på en lørdag, etter å ha blitt avholdt på en ukedag årene i forveien. Scenen var betydelig større enn årene før, det samme var deltakerantallet. Hele 16 land sto på scenen etter at Finland, Spania og Jugoslavia gjorde sin debut i Eurovision Song Contest dette året. I starten av sendingen presenterte Joubert alle deltakerne, som deretter gikk ut på scenen og presenterte seg.  
Blant deltakerne var flere kjente artister som svenske Lill-Babs, franske Jean-Claude Pascal og den britiske sangduoen The Allisons. Norge ble representert av Nora Brockstedt for andre år på rad, med blondt hår for anledningen. Den største artisten var nok tyske Lale Andersen, som ble internasjonalt kjent for sin tolkning av sangen «Lili Marleen» under andre verdenskrig. 
Spania åpnet konkurransen, mens Italia avsluttet. Norge hadde startnummer tolv.

Norges bidrag

Etter debuten og fjerdeplassen året før med «Voi Voi», var interessen for konkurransen høy i Norge. NRK fikk inn 349 melodier til Melodi Grand Prix 1961 og fikk hjelp av TONO til å plukke ut fem av dem til å delta i den norske finalen lørdag 18. februar 1961. Både NRK og TONO uttrykte imidlertid skuffelse over nivået på de innsendte bidragene, og juryformann Ragnar Kierulf sa til VG at det var en enkel jobb å velge ut de fem finalebidragene.

En timannsjury kåret «Sommer i Palma» til vinner. Per Asplin fremførte sangen med lite orkester, mens Nora Brockstedt sang den med Kringkastingsorkestret. Etter seieren spekulerte norsk presse på om NRK ville sende Grynet Molvig til å representere Norge i Cannes. VG mente Molvig var det rette valget, fordi hun «er både ung og pen, synger godt, fotograferer godt, og smiler pent.» Etter finalen mente VG at Per Asplin måtte få synge Norges bidrag, men til slutt besluttet NRK at Nora Brockstedt nok en gang skulle få representere Norge i konkurransen.
Utdypende artikkel: Melodi Grand Prix 1961
I Eurovision Song Contest var Norge det tolvte bidraget på scenen, og Øivind Bergh dirigerte det franske orkesteret. «Sommer i Palma» endte til slutt på en syvendeplass med 10 stemmer – 5 fra Belgia, 2 fra Finland og 1 stemme hver fra Spania, Jugoslavia og Danmark. Leif Rustad kommenterte sendingen for både NRK Fjernsynet og NRK Radio, mens journalist Mette Janson leste de norske stemmene fra NRK Marienlyst i Oslo. Rustad ankom Cannes søndagen før finalen, mens Brockstedt og Bergh ankom først tre dager før finalen.

Avstemningen

Etter at alle landene hadde fremført sangene sine, var det et innlagt pausenummer med ballettdanserne Tessa Beaumont og Max Bozzoni, før avstemningen startet. Som årene før hadde hvert land en jury på ti medlemmer, der hvert medlem ga ett poeng til sin favorittsang. Juryen kunne ikke stemme på sitt eget lands bidrag. Landene stemte i motsatt rekkefølge av startrekkefølgen, slik det også ble gjort årene før. 
Storbritannia tok raskt ledelsen fra start etter å ha fått hele 8 av 10 stemmer fra Luxembourg. Den norske juryen var også ganske samstemt; åtte av ti jurymedlemmer hadde Danmark som favoritt, mens de to siste stemte på Spania. De norske stemmene førte Danmark opp på en andreplass, to poeng bak Storbritannia, men Danmark klarte ikke å holde følge med teten utover i avstemningen. 
Storbritannia lå i en soleklar ledelse under store deler av stemningen, etter å ha fått 8 stemmer fra Luxembourg og 7 fra Sveits. Mot slutten fikk imidlertid Luxembourg høye poeng fra flere land og tok innpå Storbritannia. Da tre land sto igjen å stemme, lå de to landene likt med 21 poeng hver. Da Østerrike ga 4 stemmer til Luxembourg, gikk Luxembourg forbi og vant til slutt med 31 stemmer. Dette var Luxembourgs første seier i konkurransen. Storbritannia fikk 24 stemmer og kom på andreplass for tredje året på rad. 
De fleste landene leste dette året opp poengene på fransk – også Norges oppleser Mette Janson. Dette var første og hittil eneste gang at Norge leste opp sine poeng på fransk, alle andre år har Norge lest sine poeng på engelsk.

Vinnere og hiter

Vinnerlåten «Nous les amoureux» (norsk: vi, de elskende) er en rolig ballade, skrevet av franskmennene Jacques Datin og Maurice Vidalin. Før konkurransen omtalte kritikerne syrlig «Nous les amoureux» som en «vuggesang». Vinneren fikk heller ingen stor salgsmessig suksess etter konkurransen og havnet bare på singellistene i Frankrike og belgiske Vallonia. I Frankrike nådde den en sjetteplass som høyeste notering, og i Vallonia plass 21.
Utdypende artikkel: Nous les amoureux
Andreplassen, britiske «Are You Sure?», ble en langt større kommersiell suksess og gikk inn på hitlistene i flere europeiske land. I Norge toppet den VG-lista, og hjemme i Storbritannia nådde den en andreplass. Dette var første gang en Eurovision-låt toppet singellisten i Norge. «Nous les amoureux», derimot, kom ikke inn på singellistene verken i Norge eller Storbritannia.
Utdypende artikkel: Are You Sure?