Klepp Kvinner Elite

Historie

I 1984 var ikke Klepp med i den øverste divisjonen, avdeling Vestlandet, en avdeling nylig skapt for å kunne gjøre den uoffisielle ligaen offisiell og dermed representere hele Norge. Klepp rykket imidlertid opp fra divisjonen under. I cupen ble Klepp slått ut i gruppespillet på Vestlandet. Det var siste gang det var et gruppespill som begynte i avdelinger fordelt på geografisk beliggenhet. Klepp debuterte på det øverste nivå i 1985, der de var med i avdeling vestlandet. De endte på en fjerdeplass, bak Nymark, Sandviken og Viking. I cupen det året kom Klepp til tredje runde, der de tapte for Viking.
Det var imidlertid først i 1986 at Nord-Norge ble inkludert med egen serie, og man fikk hele landet representert. Det var også den siste sesongen med regionale serier der vinnerne møttes, og det ble bestemt at det skulle dannes en nasjonal serie med ti lag. Av disse fikk Østlandet fem plasser, mens Vestlandet og Trøndelag fikk to hver og Nord-Norge én. For Klepps del betydde det at de måtte komme blant de to beste for å komme med i den øverste nasjonale serien. Klepp lyktes i å vinne avdeling Vestlandet, og var dermed sikret både sluttspill og en plass i den nasjonale serien. I sluttspillet tapte de 4-3 mot Sprint-Jeløy, og fikk dermed delt bronse med Grand Bodø, da det ikke ble spilt bronsefinale. I norgesmesterskapet fikk Klepp en relativ enkel vei til kvartfinalen, der de tapte mot Jardar.

Fra toppen... (1987-1990)

Klepp var med på den første nasjonale serien i 1987. Serien hadde noen regler som ikke ble ved, blant annet at ved uavgjort skulle en vinner kåres ved straffesparkkonkurranse, og taperen fikk ett poeng og vinneren to. Vinner ved ordinær tid fikk tre poeng. Klepp fikk merke dette allerede i første kamp, hvor de spilte uavgjort mot Setskog. Kampen gikk til straffer, som Klepp vant. Deretter tapte Klepp de to neste kampen og lå tredje sist. Deretter startet de å forbedre seg. Først slo de Trondheims/Ørn 5-0, før Klepp tapte mot Sandviken. Deretter vant Klepp fire kamper på rad før de nok en gang spilte uavgjort, nok en gang var det mot Setskog og nok en gang vant Klepp straffesparkkonkurransen. Klepp lå fire poeng bak lederen Sandviken, på en delt andreplass med tre andre lag. De fire poengene ble kuttet inn på til ett da Klepp slo nettopp Sandviken. Det var da fem lag i kamp om teten, men Bøler falt fort fra. Sprint/Jeløy slo Sandviken i kamp, og dermed fikk Klepp og Sprint/Jeløy to poengs forsprang på bergenslaget. Da Asker slo Sprint-Jeløy fikk Klepp i nest siste serierunde et forsprang på tre poeng, og da bunnlaget Troll ble slått 4-0. var Klepp seriemestre. I norgesmesterskapet var det symbolsk for maktskiftet på Vestlandet da Klepp slo Viking 6-0 første runde. Deretter fikk Klepp fortsatt lokale lag frem til kvartfinalen, der de møtte og slo BUL. De slo også Trondheims/Ørn i semifinalen, og kom til finalen mot Sprint/Jeløy, som ble spilt på Klepp. Klepp hadde aldri slått Sprint/Jeløy etter ordinær tid, men i det tilsvarende serieoppgjøret vant Klepp på straffer etter uavgjort mot mosselaget. I cupfinalen scoret Klepp først, men Sprint/Jeløy utliknet og scoret vinnermålet. Dermed ble det sølv for Klepp.
I 1988 var Klepp blant favorittene og ledet i de første 16 serierundene med 14 seire og to uavgjort. Straffesparkkonkurransen var fjernet, og Klepp hadde dermed bare ett poeng etter uavgjortkampene. Tapet kom i neste runde, da Asker slo dem og kom foran dem på tabellen med to poeng. I siste serierunde tapte Klepp mot Sprint-Jeløy i en kamp uten betydning for Klepps plassering. I norgesmesterskapet var Klepp nok en gang med lenge, men tapte semifinalen mot Sprint-Jeløy. I 1989 begynte Klepp dårlig, men kjempet seg oppover tabellen, og etter den ellevte serierunde ledet Klepp. Dette holdt seg til 15. serierunde. Deretter kontrollerte Klepp inn bronsen. I cupen gikk det langt bedre. Etter relativt enkel vei til semifinalen møtte de Jardar, der de tok "hevn" fra tapet i 1986 og vant hele 7-0. I finalen slo de Trondheims/Ørn 2-1 og ble dermed norgesmestre.
I 1990 var Klepp aldri med i kampen om gullet, og de fikk bronse i serien mer på grunn av ujevne lag bak Asker og Sprint-Jeløy, som gjorde opp om gullet. Klepp endte femten poeng bak nummer to. I cupen kom Klepp til semifinalen, der de ble slått ut av Asker.

...og nedover (1991-1995)

Klepp hentet seg aldri fra denne perioden, og de første årene etter gikk det riktig dårlig. I 1991 ble det en femteplass der Klepp bare noen få ganger var med i kampen om bronsen. I cupen kom Klepp til kvartfinalen. I 1992 var Klepp stort sett midt på tabellen gjennom hele sesongen, og det endte med en sjetteplass. I cupen ble det nok en kvartfinale. Veien nedover fortsatte med en sjuendeplass i 1993, der Klepp med en rundes unntak lå på nedrykksplass i de tretten første serierundene. Det gikk bedre i cupen, der Klepp kom til semifinalen. Det ble en ny sjuendeplass i serien i 1994, denne gangen aldri egentlig i fare for nedrykk, men aldri noe bedre enn rett over. I cupen tapte Klepp for Donn i åttendedelsfinalen. I 1995 fikk Klepp sitt foreløpige bunnivå. Klepp hadde igjen kontroll på nedrykksstriden for det meste, men greide likevel ikke å forhindre en åttendeplass. For første gang siden nasjonal serie ble innført, var Klepp ikke lenger det beste Rogaland-laget, de kom bak Haugar. I cupen tapte Klepp 0-5 for Sandviken i kvartfinalen.

Ny optimisme i ny serie (1996–1999)

I 1996 byttet serien navn fra 1. divisjon til Eliteserien, og i samme år ble Klepp et noe bedre lag. De kjempet nesten hele sesongen om en plass mellom tredje og femte, og var aldri under midtstreken etter første serierunde. I tillegg gikk det bra i cupen, der Klepp kom helt til finalen. I finalen tapte de mot Trondheims/Ørn, men det var et tegn på at Klepp var på vei oppover igjen.
I 1997 tok Klepp skrittet opp på medaljeplass etter at de snudde en dårlig trend til en rekke positive resultater. Dagny Mellgren scoret 10 av målene, om enn seks av dem i siste serierunde mot nedrykksklare Verdal. I cupen ble det nok en finale, og nok en gang mot Trondheims/Ørn. Det ble tap også denne gangen, noe styggere, med 1-6. Men Klepp hadde vist at de ikke lenger var et bunnlag. I 1998 ble det tøffere for Klepp, som lå rundt midten av tabellen nesten hele sesongen, og til slutt endte på en sjetteplass. De var langt unna nedrykk, og bare tre poeng fra bronse, men likevel var Klepp aldri egentlig i medaljekampen. Heller ikke i cupen gikk veien for Klepp, som tapte allerede i tredje runde mot Stetskog/Høland.
Klepp lyktes imidlertid langt bedre i 1999-sesongen, der de knivet med Asker om gullet, og hadde en ren seriefinale mot dem i siste serierunde. Klepp tapte 1-3 foran 1033 tilskuere, og dermed kom også Trondheims-Ørn seg foran Klepp, som dermed endte på tredjeplass. Klepp hadde flere ganger ledet tabellen gjennom sesongen, og Klepp hadde nok en gang vært et topplag. I cupen ble det et semifinaletap mot Athene Moss.

De mange trenerutskiftingene (2000–2004)

Da Eliteserien ble Toppserien, begynte problemene for Klepp, som ikke greide å forbli et topplag. I 2000 begynte Klepp på en periode med store trenerbytter og store interne problemer. Asgeir Kleppa hadde trent laget til den sensasjonelle bronsen i 1999, men det var skader på laget på viktige spillere som landslagsspiller Silje Jørgensen og lagets toppscorer for 1999, Line Anzjøn. I tillegg hadde Klepp en beskjeden stall på bare 16 spillere. Sesongen var alt annet enn vellykket, og akkurat som i 1998, fulgte Klepp opp en jubelsesong med en sjetteplass. Mye av sjetteplassen kom etter at Klepp skjerpet seg kraftig i høstsesongen, og vant mange poeng. Ellinor Grønfur hadde blitt flyttet opp på topp, og svarte med Toppseriens (per november 2011) raskeste hat trick da hun egenhendig snudde 3-4 til 6-4 for Klepp.
I 2001 hadde Klepp skaffet seg en ny trener i Roar Wold, mens Asgeir Kleppa ble assistenttrener. Den positive høstsesongen og den utvidede stallen, nå på 22 spillere, ga optimisme. Særlig var Grønfur og Anzjøn sett på som et fryktinngytende spisspar. Det var imidlertid klart at noe var alvorlig galt med Klepp. Etter de sju første rundene lå Klepp med i gullkampen, men deretter gikk laget på fire tap og en uavgjort på de fem neste kampene. Klepp forble en middelhavsfarer, og i de to siste kampene gikk de på svært stygge tap. Verst gikk det borte mot Trondheims-Ørn, der Klepp tapte 0-10. Hjemme mot Kolbotn ble det også ufint, da med 0-5. Det kom etter hvert fram at det var store uenigheter mellom spillerstall og støtteapparat.
Resultatet av denne turbulensen, som da hadde vart i et år, ble at Øyvind Skadberg ble ny trener, og at Anzjøn, Grønfur, Jørgensen og Reidun Byrkjedal, også hun fast i Klepp, forsvant. Troppen var nå nede i beskjedne 16 spillere, og det var kjent at det var konflikter i laget. Kleppa hadde også forlatt posisjonen som assistenttrener. Sesongen ble nok en katastrofe, og Klepp endte på en sjuendeplass, og gjennom sesongen hadde de svært få besøk på øvre del av tabellen. Skadberg forsvant fra trenerposisjonen i november, og Geir Herrem tok over. Muligens som resultat av det returnerte Elinor Grønfur til Klepp, og også tidligere landslagsspiller og olympisk mester Anne Tønnesen, kom inn. Det var optimisme foran sesongstart, men Klepp leverte for å si det beskjedent ikke. De hadde to poeng på de første sju kampene, og Klepp valgte å bytte trener. Magnar Vigrestad tok over, og lyktes i noen grad å gå Klepp igang. Imidlertid lå Klepp i bunnstriden gjennom hele sesongen. Klepp reddet seg på målforskjell, bare to plussmål skilte dem fra nedrykk.
Foran 2004-sesongen valgte Grønfur å gi seg, men samtidig fikk Klepp en forsterkning i Dagny Mellgren. Hun ble imidlertid ute hele vårsesongen, i likhet med Horpestad. Klepp virket preget av dette, og resultatene manglet. Enda Mellgren og Stangeland kom tilbake, lyktes det aldri laget å komme seg nevneverdig opp på tabellen. Laget hadde nå hatt Vigrestad og Skadberg som hovedtrenere om hverandre. Klepp ble trukket med i nedrykkskampen igjen, og ble der til siste serierunde. Klepps manglende resultater ga murringer også i media.

I retning stabilitet (2005–)

Mot slutten av 2004 ble Frode Olsen ny trener for Klepp.  Olsen valgte å satse på å skaffe nye spillere, og fikk Maureen Mmadu og Faith Ikidi. Det gikk bedre denne sesongen, og Klepp endte over midtstreken på en femteplass, den beste plasseringen på mange år. Imidlertid ville ikke Frode Olsen fornye kontrakten, uten at han var konkret om grunnen. Det ble foreslått at grunnen var den økonomiske situasjonen.
Klepp var usikre på om de skulle satse, men de bestemte seg for å satse likevel, på tross av at både Ikidi og Mmadu forsvant fra klubben. Imidlertid gikk det motsatt vei. Flere spillere forsvant, og det var vanskelig å få inn nye. Foran 2006-sesongen var det vanskelig for Klepp. Imidlertid viste det seg at Klepp hadde hatt stre utgifter, og gikk i underskudd.
Innsparinger betydde at Klepp gjennomførte 2006-sesongen på redusert budsjett, og med Knut Eriksen tilbake som trener. Laget besto hovedsakelig av spillere som hadde vunnet 2.divisjon i 2005 med klubbens 2.lag. Asgeir Vikedal trente dette laget i 2005 og han ble også Eriksen sin assistenttrener i perioden 2006-2008 Laget endte nest sist, og måtte ut i kvalifisering for å bli i den utvidede Toppserien i 2007. Klepp møtte Manglerud/Star og vant komfortabelt. I 2007 tok Klepp 21 poeng også i Knut Eriksen sitt andre trenerår i denne perioden.Ane Stangeland Horpestad og Lene Espedal kom tilbake fra Kolbotn. I 2008 tok Klepp 31 poeng som er det høyeste antall poeng klubben har tatt i toppserien etter bronsemedaljen i 2009.
Foran 2009-sesongen tok Kenneth Eidsaunet over. Eidsaundet fortsatte de to tingene Eriksen hadde satset på, lokal rekruttering og få krangler. I 2009-sesongen kom Klepp på en sjuendeplass, poenget bak sjetteplassen. I 2010 fortsatte han med en ny sjuendeplass, langt fra sjette, og såvidt foran åttendeplassen. Dette ble Eidsaunets siste sesong. Trener Tommy André Velde tok over foran 2011-sesongen, og fortsatte tendensen, litt nedover, denne gangen med en åttendeplass. Under Eriksens, Eidsaunets og Veldes periode har flere gode, unge spillere utviklet seg, men også valgt å dra fra klubben, muligens på grunn av manglende satsning. Dette har gjort sitt til at Klepp har slitt med å ta skrittet opp på øvre halvdel i Toppserien.