google/wiki40b huggingface dataset:
Marilyn Mazur

Karriere som artist

Etter en kort karriere som profesjonell danser, trakterte hun piano, senere perkusjon i hennes eget band «Zirenes» (1973).  Hun ble med i Alex Riels «Six Winds», etablerte kvinne- og teatergruppen «Primi Band», studerte ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium (1982) og var i kvartett med Uffe Markussen (1984–) samt en rekke andre danske jazzmusikere.
Med Palle Mikkelborg og Miles Davis spilte hun inn Aura (1985), medvirket i Miles Davis Band (1986–89), Gil Evans orchestra (1986), og turnerte med Wayne Shorter (1987). En rekke utgivelser med Jan Garbarek Group fulgte så (1991–).  I gruppen «Pulse Unit» utga hun bl.a. Circular Chant (1994).
I den senere tid har hun ledet gruppene «Future Song» (MaiJazz 2005), som bl.a. har hatt besetningen Hans Ulrik saksofon, Elvira Plenar piano, Klavs Hovman bass, Aina Kemanis vokal, Eivind Aarset gitar, Audun Kleive trommer.
Kvinne-ensemblet «Percussion Paradise» har bl.a. opptrådt ved Festspillene i Nord-Norge 2002.  Med The Brazz Brothers har de utviklet «Det store slaget» til Spelet om Heilag Olav 2006.  Ensemblet bestod da foruten Mazur, av Benita Haastrup, Lisbeth Diers, Birgitt Løkke og Josefine Cronholm.
Ved Moldejazz 2008 var hun residerende hovedartist.
Hun har skrevet filmmusikk til Her i nærheden (2000).
Hennes liv er skildret i filmen Queen of percussion av Christian Braad Thomsen (2006).
Nerver av stål

Handling

Filmen følger mannskapet til Eighth Air Force i det amerikanske luftvåpenet som fløy bombetokter over Tyskland og okkuperte Frankrike under begynnelsen av 2. verdenskrig.

Utmerkelser

Nerver av stål ble nominert til fire Oscar, og vant to; Oscar for beste lydmiks, samt at Dean Jagger fikk prisen for beste mannlige birolle.
Request for comments

Request for comments (RFC, «anmodning om kommentarer») er en type dokumenter fra Internet Engineering Task Force (IETF), som utvikler standarder for Internett, og Internet Society (ISOC), en internasjonal organisasjon som arbeider for å fremme bruk og tilgang til Internett. En RFC er en rent elektronisk publikasjonsserie som benyttes til å publisere IETFs standarder for Internett, bestående av tekniske og organisatoriske notater. Disse dekke mange aspekter av data og nettverk, inkludert protokoller, prosedyrer, programmer og konsepter, men også notater, diskusjoner og tidvis humor.
Alfred Oftedal Telhaug

Stillinger og verv (utvalg)

Telhaug arbeidet gjennom hele karrieren både med formidling og forskning. Innenfor forskning var skolehistorie hans spesialfelt. Innenfor dette området engasjerte han seg i utdanningspolitikk. Før 1960-tallet var det forsket lite på dette, men han utviklet norsk utdanningspolitisk idéhistorie til å bli en viktig og respektert spesialitet. Han var en etterspurt analytisk kommentator til den skolepolitiske utviklingen, og han oppnådde en unik status som skolekommentator og utdanningskritiker.
Telhaug arbeidet som lektor i pedagogikk, først ved Trondheim offentlige lærerskole i perioden 1962–67, og fra 1967 ved Norges lærerhøgskole i Trondheim (senere integrert i NTNU).
Han var medlem av Forsøksrådet for skoleverket i 1971–74, i 1973–81 var han redaktør av Norsk pedagogisk tidsskrift og i 1985–2002 medlem av redaksjonen for Årbok for norsk utdanningshistorie.
I 1995–2000 var han leder av fagkomiteen for pedagogikk i Norges forskningsråd, og 1996 ble han medlem av OECDs ekspertgruppe for vurdering av det russiske utdanningssystemet.
Nerodimka (elv)

Forgreninger

Nerodimka er kjent for forgreningene som oppstår i elven. Den første forgreningen oppstår i landsbyen Gornje Nerodimlje (albansk: Nerodime e Epërme) ved 42°22′18″N 21°07′59″Ø og er det eneste sted i Europa hvor en elv deler seg i to og renner ut i ulike hav. Den nordlige (venstre) strømmen munner ut i Sitnica-elven, og forsetter til Svartehavet via Ibar, Morava og Donau. Den sydlige (høyre) strømmen følger Nerodimka videre til Lepenac og fortsetter til Egeerhavet via Vardar.
Forgreningen er ikke naturlig, men ble til under særdeles gunstige naturgitte forhold. I kong Milutins regjeringstid i det 14. århundre ble det laget en kanal mellom Nerodimka og Sazlija-dammen, som Sitnica renner ut fra. Kanalen ble etter hvert full av gjørme, og etter 2. verdenskrig ble kanalen fylt igjen. 
I 1979 ble det første hydrologiske kulturminne i det tidligere Jugoslavia samt et naturreservat opprettet i området. Foruten å være et turistmål benyttes stedet til utdanning og forskning.
Med midler fra EU har gjørme blitt fjernet og forgreningen regulert med demninger.
Nesbru

Fakta

På Nesbru er det hotell og flere handels- og kontorvirksomheter, bensinstasjon og bilverksted. Møbelkonsernet IKEA åpnet sitt første utsalg i Norge og utenfor Sverige i leide lokaler på Nesbru. Dette ble flyttet til nytt og langt større bygg på en tomt på Slependen i Asker, der utsalget fortsatt ligger.

Historie

Stedet er oppkalt etter Nes Bru, som er en bro som går over Neselva. Broen var tidligere en del av den gamle Kongeveien mellom Christiania og Drammen. Nå er broen en vanlig gangbro med motorisert ferdsel begrenset til adkomst til nærliggende eiendommer. Rundt 1930 bestod Nesbru stort sett av frodige jorder med få fastboende. Siden den gang har befolkningen økt betydelig.

Samferdsel

Man kan ta av fra E 18 til Nesbru ved Slependen og ved Holmen.
Turul

Turul er et studioalbum av no names aka nihil, utgitt i 2010.
Torgerd Hølgebrud

Torgerd Hølgebrud eller Holgebrud (norrønt: Þorgerðr Holgabrúðr) er en mytologisk kvinnefigur i norrøn mytologi. Torgerd er framstilt som enten en guddom, en skytsånd, en valkyrie eller noe annet. Hun forekommer i kilder som spesielt er knyttet til Håløygætten og Ladejarlene.
Torgerd skal være datter til den mytiske kong Hølge som har gitt navn til Hålogaland og knyttes dermed også til håløygjarlene som ladejarlene nedstammet fra. Torgerd har blitt tolket som en urgammel fruktbarhetsdise, men disene var også forbundet med et krigersk aspekt og kunne knyttes til viktige ætter som deres beskyttere og hører til de eldste lag i den førkristne norrøne religionen. Håkon jarl viste i hvert fall stor hengivenhet for Torgerd og betraktet henne som sin ættegudinne. Torgerd kan også betraktes som Hølgis brud, ikke datter.

Slaget i Hjørungavåg

Sagaene beretter at Håkon jarl selv påkalte Torgerd i kampen mot jomsvikingene under slaget i Hjørungavåg i 986. Da Håkon møtte sterk motstand fra jomsvikingene ba han sin skytshelgen Torgerd om hjelp. Hun satte som krav at han måtte ofre sin sønn, og Håkon fikk da trellen sin, Tormod Kark til å drepe sønnen Erling. Etter dette kom et voldsomt uvær med haglskurer over kamparenaen. I uværet fikk jomsvikingene se at Torgerd og hennes søster Irpa sto i Håkons skip og skjøt piler fra hver finger, og at hver pil drepte en jomsviking.
Topartisystem

Et topartisystem er et system med to dominerende partier. I henhold til Duvergers lov vil et topartisystem ofte oppstå i systemer med flertallsvalg. Tradisjonelt har topartisystemer vært preget av større polarisering enn i flerpartisystemer, samtidig som begge partiene vil ha interesse av å opprettholde systemet. Et topartisystem behøver ikke forhindre fremveksten av nye partier, men for at et nytt parti skal kunne få makt i et topartisystem, må det i lengden overta plassen til et annet parti i dette systemet. Fordeler ved et slikt system kan være at partier alene blir styringsdyktige etter et valg da de alene kan danne majoritet i et parlament. Dette til forskjell fra et flerpartisystem der ingen partier nødvendigvis får flertall alene og dermed må danne koalisjonsregjering for å kunne være styringsdyktig og representere et flertall av velgerne. Ulemper ved et topartisystem kan være at nye partier ikke får tilgang, jamfør Duvergers lov, og dermed ikke nye ideer og politiske motiver.
Pirates II: Stagnetti's Revenge

Pirates II: Stagnetti's Revenge er en amerikansk pornofilm som ble utgitt i 2008. Dette er oppfølgeren til Pirates som kom i 2005. Filmen ble utgitt på DVD 27. september 2008.
Aden

Aden er en havneby i Jemen. På dette sted var det bosetting fra en gang mellom 400-tallet og 600-tallet f.Kr. Byen har to deler: Havnebyen (Little Aden), som er den moderne byen, og Madinat ash-Sha'b, som er gamlebyen og der regjeringsbygningene befant seg. Forstedene Khormaksar og Sheikh Othman ligger nord for gamlebyen, og mellom dem ligger Adens internasjonale flyplass. Aden var hovedstad i Sydjemen. Etter at (Nord-)Jemen og Sydjemen ble forent har Aden blitt en tollfri sone.

Historie

Aden har vært et handelssenter siden antikken. Under middelalderen var Aden omslagsplass for hele Den arabiske halvøys handel samt omskipningshavn for det sørlige Asias og det østre Afrikas naturalia og Europas fabrikkvarer. Etter oppdagelsen av sjøveien om Kapp det gode håp begynte Aden å tape sin store betydning, og i 1839 hadde denne verdenshandelens by sunket ned til en fattig by, som samme år ved en traktat ble avstrådt til Det britiske ostindiske kompani. Britene måtte imidlertid de påfølgende år ta til våpenmakt for å ta området i besittelse. Det område som britene tok i besittelse innskrenket seg til den lille vulkanske halvøy. På østre nes på halvøyen ligger byen Aden (54 km²). I 1868 kjøpte britene halvøya vest for, Djebel Hasan eller Little Aden (39 km²), av sultanen av Lahej, og i 1882 en smal kyststrekning som forener de to halvøyene (88 km²).
Under første verdenskrig forekom gjentatte stridigheter mellom osmaner og briter i området rundt Aden. I juli 1915 ble en liten engelsk styrke slått ved Lahej, nord for Aden. I 1916 ble osmanene  beseiret ved Subar, like sør for Lahej, og den 11. desember 1918 kapitulerte de osmanske styrkene i området.
Byen ble senere styrt fra Bombay frem til 1937, da Aden ble kronkoloni. Aden ble sammen med det blivende Sør-Jemen en selvstendig stat i 1967 og var landets hovedstad. Etter at [Nord-]Jemen og Sør-Jemen ble forent i 1990, er Aden blitt en tollfri sone.
Korrektive linser

Innmåling av brillestyrke

Brilleglass måles vanligvis inn av en optiker (optometerist) eller en øyenlege. En brilleseddel inneholder tilstrekkelig informasjon til å lage en egnet brilleglass. Brilleglassets «styrke» angies i dioptrier, vanligvis med en oppløsning på 0,25 D.
Halfdan Nobel Roede

Teaterdirektør

Halfdan Nobel Roede hadde under oppholdet i Paris blitt interessert i byens kabareter, særlig de kjente Le Théâtre du Grand-Guignol og Le Chat Noir på Montmartre. Han var med på å etablere kabareten Chat Noir i inngangsbygningen til byens Tivoli i 1912, sammen med Bokken Lasson. I 1919 overtok han Chat Noir og bygget lokalene om til kabareten Den røde Lykte, med Herman Wildenvey som kunstnerisk leder. Til åpningen komponerte og skrev Roede en sang med omkvedet «Mesdames messieurs, pinadø, her skal lykten være rød ...». På de røde veggene i lokalet hengte han to store malerier av Henri de Toulouse-Lautrec som han hadde kjøpt i Paris i 1914. De var bestilt i 1895 av den kjente danserinnen «La Goulue» fra Moulin Rouge, en venn av Toulouse-Lautrec, som reklameplakater for hennes friluftsscene i en fornøyelsespark i Paris. Her hengte han også opp Edvard Munchs frise fra Max Reinhardts eksperimentalscene i Berlin. I 1923 måtte Roede stenge kabareten på grunn store underskudd, og kunstverkene ble solgt.
Inspirert av sangeren og teatermannen Félix Mayol (1872–1941) startet han Mayol-teatret i Oslo i 1921, etter å ha kjøpt Universitetsgata 26, som Det norske Studentersamfund solgte i 1918. Han engasjerte Rudolf Rasmussen som kunstnerisk leder. Det gikk bra i noen år med kabareter og revyer. Per Aabel og Einar Rose debuterte her, Kirsten Flagstad medvirket, og Christian Sinding skrev musikk. Men også Mayol-teatret måtte stenge etter noen år, og Studentersamfundets gamle bygning ble solgt til Frydenlunds bryggeri, som åpnet ølhallen «Humlen» i 1927

Boliger

Roede kjøpte i 1920-årene gården Tuengen i Aker, Tuengveien 10, og bosatte seg der. Da hans mange feilslåtte prosjekter gikk ut over økonomien, ble utparsellering og salg av byggetomter en nødvendig inntektskilde.
Han bodde sommerstid i sveitserhuset Fagerheim (fra begynnelsen av 1900, til rundt 1920). Huset ligger øverst i Fjelstadbakken i Son og var et samlingssted for tidens kunstnere, og Ludvig Karsten var en av hans venner og leide en stund hos ham.
Sjavn

Sjavn eller Sjovn, Sjofna (norrønt Sjöfn, i sammenheng med sjafni, «kjærlighet» er i norrøn mytologi en gudinne som assosieres med kjærlighet. I den grad hun er en selvstendig gudinne, var hun muligens den som fikk både menn som kvinner til å tenke på sex, og ville man tenne attrå mellom mennesker, var Sjavn den man påkalte.
Hun er attestert i Den yngre Edda, skrevet på 1200-tallet av Snorre Sturlason, og i tre kjenninger i skaldekvadene.

I kildene

I Gylvaginning i Den yngre Edda gir Den Høye (Odin) en kort beskrivelse av 16 åsynjer. Den Høye lister Sjavn som den syvende og sier at hun er «legg mykje vinn på å snu hugen hjå folk til kjærleik, både hjå kvinner og menn; og av hennar namn er elskhugen kalla ‘sjavne’.»
I Skaldskaparmål som også finnes i Den yngre Edda er Sjavn inkludert i en navnliste på 27 åsynjer. Denne delen er ikke alltid tatt med i moderne utgaver av teksten. I tillegg er navnet Sjavn tre ganger benytter som kjenning for «kvinne» i kvad.

Teorier

I henhold til den informasjon som er gitt om Sjavn i Gylvaginning har forskeren John Lindow sagt at riktignok ordet sjafni opptrer i Nafnaþulur i Skaldskaparmål som et ord for «kjærlighet», men utenfor denne beskrivelsen er ingenting kjent om gudinnen. En del forskere har derfor antatt at Sjavn, som med andre gudinnenavn, kan være et annet navn for Frigg.
Rudolf Simek mener at Snorre kan ha avledet sin etymologi om Sjavn fra det norrøne ordet sefi («sans», «følelse») eller fra sefi (i den mulige betydningen «forhold»), men de spredte referansene til Sjavn gir mulighet for mer utdypende forklaring om gudinnen. Etter sigende skal Sjavn ha blitt betraktet som en gudinne for «ekteskap og kjærlighet, eller en for forhold», og at Sjavn er blant flere gudinner nevnt i Den yngre Edda «som er matronlike skytsgudinner».
Senta Pigge

Karriere

Senta Pigge hadde engasjementer ved teatrene i Kiel, Lübeck og Breslau før hun ble ansatt som solodanser ved Staatsoper Berlin.  I 1942 ble Staatsoper bombet og ensemblet gav siden bare sporadiske forestillinger, blant annet i Roma og Paris. Senere samme år ble hun engasjert av Kulturministerium og Kraft durch Freude til en Kammertanzgruppe som skulle sendes på turne til tropper stasjonert i Norge.

Turné i Sør-Norge

Turneensemblet bestod av Senta Pigge som solodanser, to danseelever fra Wien og Berlin, et orkester på seks mann, en operasangerinne, en scenemester og en garderobeansvarlig.
Programmet varte i opptil to timer og bestod av valser av Brahms, Chopin, Valse triste av Sibelius og en vals fra Rosenkavaleren.
Turneen ble planlagt i Oslo sammen med en marineoffiser som stod for velferden i Norge. Kravene for å kunne gi forestilling var scene, ensfarget bakgrunn, belysning og et piano. Det ble gitt forestillinger blant annet i Oslo, Bergen, Stavanger og Ålesund.
Denne turneen varte et halvt år, og da ensemblet ble oppløst i 1943 dro Senta Pigge tilbake til Berlin.

Turné i Nord-Norge

Turneensemblet bestod av Senta Pigge, en pianist og en skuespillerinne. Senta Pigges mor fulgte turneen som garderobeansvarlig.
Programmet bestod av valser av Brahms, Chopin og Valse triste av Sibelius foruten en Chotta av Verdi og to danser av Grieg, i alt ti danser på hver forestilling.
Turneen startet i Trondheim i 1943, og var innom blant annet Mo i Rana, Mosjøen, Sandnessjøen, Brønnøysund, Tromsø og Nordkapp før den ble avsluttet i Narvik sommeren 1944.

Etter turneene

Tidlig i august 1944 ble det sendt melding fra Berlin om at alle turneer skulle avbrytes og alle skulle returnere til Tyskland. Siden Senta Pigge var blitt 25 år kunne hun regne med å måtte melde seg for rustningsindustrien. 
Etter at hennes mor var sendt til Tyskland gjennomførte Senta Pigge bryllupet hun hadde planlagt med Theodor Kiil fra Skjervøy. Etter en kortere periode alene i Oslo for å unngå tyske myndigheter, ble hun gjenforent med sin mann. Først ved nyttår 1946 fikk hun igjen kontakt med sin mor, og hentet henne til Norge i 1948.
Pigge bodde i nesten 20 år i Nord-Norge, og utdannet seg til familieterapeut etter at hun ble skilt.
Gullfaks C

Gullfaks C er en oljeplattform på Gullfaksfeltet i Nordsjøen. Understellet til plattformen ble bygd av Norwegian Contractors, med Condeep understell av betong. Plattformdekket ble bygget av Aker Stord AS. Da plattformen ble tauet ut på feltet, var det den tyngste strukturen i verden som hadde blitt flyttet på. Plattformen ble satt ned på 216 meters havdyp.
Produksjonsstart var den 4. november 1989. Gullfaks C er en kombinert bore-, produksjons- og boligplattform, en integrert oljeplattform. Fra juni 1994 har Gullfaks C mottatt og håndtert petroleum fra Tordisfeltet. 
Statoil er operatør for hele Gullfaksfeltet.
Plattformunderstellet ble bygget i Yrkefjorden i Tysvær. Arbeiderne bodde på baser i Yrke og på Raunes i Vindafjord.
Georg Ebers

Bakgrunn

Ebers stammet fra det berlinske jødiske storborgerskap. Begge foreldre var konvertert til kristendommen. Georg ble av sin mor sendt til Keilhau ved Rudolstadt til en oppdragelsesanstalt for gutter. Ettersom man der ikke kunne avlegge Abitur, gikk han fra 1852 på gymnasiet i Cottbus. På grunn av en forbindelse han hadde til en skuespillerinne måtte han forlate gymnaset og fikk ikke tatt Abitur før i 1857 i Quedlinburg. 
Ebers studerte så rettsvitenskap ved Georg-August-Universität i Göttingen. Snart ble han mer og mer opptatt av oldtidens Egypt. Hans lærer i studiet av hieroglyfene var Richard Lepsius.

Forsker

I 1865 ble Egert habilitert doktor ved universitetet i Jena og ble privatdosent, i 1869 ekstraordinær professor for Egyptologi.
Ebers var 1870-89 full professor i Leipzig. Han har gitt navn til den såkalte Papyrus Ebers, som han kom over under reiser i Egypt og Nubia. Ebers kjøpte papyrusrullen i Egypt i 1872 av en araber som påstod seg å ha funnet den mellom knærne på en mumie fra nekropolen utenfor byen Teben. 
Man anser at Papyrus Ebers er fra omkring 1550 f.Kr. 
Av Ebers vitenskapelige arbeider er Ägypten und die Bücher Moses (2 bind, 1868), Sinnbildliches. Die koptische Kunst (1892), Antike Portraits. Die hellenistische Bildnisse aus dem Fajjûm (1893), samt en monografi om hans lærer Karl Richard Lepsius (1885). Blant populærvitenskaplige arbeider var  Durch Gosen zum Sinai (2. opplag 1889), Aegypten in Bild und Wort (2. opplag, to bind 1879).
Ebers skrev flere romaner med handling som utspilte seg i oldtidens Egypt. Eine ägyptische Königstochter, publisert 1864, fikk stor popularitet. Blant hans andre verk i samme sjanger var Uarda (3 band, 1877), Homo sum (1878), Der Kaiser (2 bind, 1881) og Kleopatra (1894). Ebers valgtee også ember fra den tyske historie, som Die Frau Bürgmeisterin (1882), Ein Wort (1882). Hans Gesammelte Werke ble utgitt 1893-97 i 32 bind.
Sergio Agüero

Klubbkarriere

Den 5. juli 2003 ble han den yngste spilleren noensinne som debuterte i argentinske Primera Division i en alder av bare 15 år og 35 dager, den tidligere rekorden var satt av Diego Maradona i 1976.
I 2006 gikk han fra argentinske Independiente til spanske Atlético Madrid for 23 millioner euro. Hans 101 mål på 234 kamper, i tillegg til å vinne Europaligaen og Supercupen i 2010, gjorde at han tiltrakk seg oppmerksomheten til flere europeiske storklubber. Han endte til slutt opp i engelske Manchester City i 2011 for en sum rundt 35 millioner euro.
I hans første kamp for Manchester City mot Swansea City scoret han to mål, og hadde en målgivende pasning. Agüero avgjorde siste serierunde for Manchester City mot Queens Park Rangers på overtid, hvor Manchester City vant 3–2 og vant dermed serien i 2011/2012-sesongen.
I 6–0-seieren over Chelsea 10. februar 2019 scoret Agüero sitt ellevte hattrick i Premier League, og tangerte dermed Alan Shearers rekord.

Internasjonal karriere

I VM i 2007 for U21-landslag scoret Agüero hat-trick i 6-0 kampen mot Panama. Han avgjorde mot Nord-Korea da Argentina vant 1-0. Han scoret på et fantastisk frispark. Argentinas U21 landslag vant turneringen i 2005 og 2007. Tilsammen scoret han 10 mål på 12 kamper.
Han debuterte for det Argentinske A-landslaget i en vennskapskamp mot Brasil. Kampen ble spilt på Emirates Stadium i London 3. september 2006. Han ble olympisk mester for Argentina under OL i Beijing 2008. Onsdag 27. juli 2011 signerte han for Manchester City, han blir dermed den dyreste spilleren klubben har kjøpt.
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Privatliv

Agüero fikk sammen med Giannina Maradona, Diego Maradonas datter, sønnen Benjamin Agüero Maradona 19. februar 2009.
Holmby Hills

Holmby Hills er et område i Westwood i vestre Los Angeles i den amerikanske delstaten California. Det er blant de dyreste og mest eksklusive områdene i Los Angeles, sammen med Beverly Hills og Bel Air.
Navnet er løst basert på den engelske landsbyen Holdenby, fødebyen til eiendomsutvikleren Arthur Letts, som hadde kjøpt området. Han planla å gjøre det om til et luksuriøst nabolag, men døde i 1923 før han hadde fullført prosjektet. Utviklingen av området ble overtatt av svigersønnen hans, Harold Janss.
Ett av de første husene som ble bygget var herskapshuset til Arthur Letts jr., sønnen til Arthur Letts. Dette er nå kjent som Playboy Mansion, og er hjemmet til Playboy-sjefen Hugh Hefner. The Manor, det tidligere hjemmet til TV-produsenten Aaron Spelling, er en annen kjent eiendom i Holmby Hills. Huset som artisten Michael Jackson døde i ligger også i området.
Frugivor

Frugivor, frukteter eller fruktspiser (av lat. frux - frukt; vorare - fortære) er en benevnelse som beskriver hvilken type ernæring (mat) en art har preferanse til. Frugivore organismer eter i hovedsak frukt, men ikke nødvendigvis kun frukt. Frukt er nemlig svært proteinfattig føde, som ikke alle organismer kan utnyttet godt nok til sitt ernæringsbehov. Mange må derfor supplere med mer proteinrik kost, for å tilfredsstille sitt behov. I så måte eter også mange kjøtt, spesielt insekter. Når dietten utelukkende består av frukt kaller man det fruktarianisme.
Det er mange eksempler på frugivore organismer. Blant de med sterkest adapsjon er flygehunder (Pteropus), orangutanger (Pongo), tukaner (Ramphastidae) og neshornfugler (Bucerotinae). Mange insekter er også frugivore, som for eksempel fruktfluer (Drosophilidae). I et litt bredere konsept er alle primater opprinnelig frugivore, selv om mange arter også har utviklet en viss adapsjon for å ete annet enn frukt. Det gjelder ikke minst mennesket, som bærer alle tegn på en frugivor.

Frugivor tilpasningern

Mange arter har tilpasninger til en frukt-basert diett, selv om graden kan variere. Om frø av frukt kan passere gjennom hele fordøyelseskanalen, og allikevel spire når det kommer ut igjen, har arten frugivor tilpasning. Arter med slike tarmsystemer er derfor viktige for spredning av fruktplanter.
Frugivore dyr finner ofte maten sin på dagtid ved hjelp av synet og har, i motsetning til carnivore og herbivore, millioner av porer for utskillelse av svette til å holde seg kjølige nok til å plukke frukt om dagen i solrike områder. De har dessuten jeksler som er tilpasset å male og tygge maten, og et fordøyelsessystem som er opptil tolv ganger lenger enn kroppen, så det skal kunne absorbere næringsstoffene som finnes i frukt. Frugivorer har dessuten spyttkjertler, for sekresjon av det stivelsesspaltende enzymet ptyalin (spyttamylase), men de avsondrer kun cirka 10 prosent så mye saltsyre som carnivorene.
Iñigo Urkullu

Biografi

Urkullu er født i Alonsotegi i Bizkaia og bor nå i Durango. Han er utdannet baskisklærer ved Universitetet i Deusto.
Urkullu representerte EAJ-PNV i det baskiske parlamentet fra 1984 til 1987 og fra 1994 til 2005. Han var leder av partiet 2008–2012.