google/wiki40b huggingface dataset:
Herregård

Herregård, hovedgård eller storgård er historisk sett en større gård som har tilhørt en adelsmann og som var fri for alminnelige skatter. Dette forholdet gjelder hovedsakelig utenlandske forhold. Opprinnelig var hovedgårdens stilling alene knyttet til eierforholdet, og senere ble skattefriheten knyttet til et visst jordtilliggende. Hovedgårder hadde i tillegg til egen jord festegårder, der brukerne (festere) var forpliktet til dels å betale landgilde til, dels å yte hoveri for hovedgårdens eier. Et slikt samlet eierskap av hovedgård med eller uten ladegård og festegårder betegnes som et gods. 
Betegnelsen herregård stammer fra at eierne var herremenn – det vil si hadde forpliktet seg til å gjøre krigstjeneste for en herre – som oftest kongen. Etter middelalderen kom betegnelsen adel i bruk om herremenn. En hovedgård er, som ordet antyder, den ledende gård innenfor et område. Den kunne beboes også av folk som ikke er adelige. En herregård (en adelsmanns gård eller hus), er derimot er opprinnelig det samme som en setegård (en gård hvor en adelsmann har sitt sete), selv om dette ordet i nyere tid er blitt benyttet også om borgeres eiendommer på landet, såkalte lystgårder.
Et annet begrep er gods. Et gods er definert som en stor skog- og jordeiendom. Grunnet de geografiske forholdene i Norge var mye av godset her såkalt strøgods, det vil si jordeiendommer som  ikke var sammenhengende, men lå spredt over et stort geografisk område. Et godt eksempel på dette er Giskegodset, som var spredt over hele Skandinavia. Strøgods kunne ikke drives i samlet gårdsdrift, men gav bare avkastning i form av utleie av jorden. Kun i de beste jordbruksområdene fantes det herregårder med sammenhengende gods. I Norge er det Østfold (Borgarsyssel) som har flest slike gods.
Eksempelvis i England er en herregård omtalt som manor, historisk sett også boligen til herren av godset, «godsherren», lord of the manor. Dette huset utgjorde det administrative senteret for herregården i det føydale systemet i England som i de store landene i Europa. I husets store hall holdt godsherren sitt hoff, inntok fellesmåltider med godsets tjenere og ansatte, og holdt store banketter eller festmåltider. Disse husene var tidvis befestet. Herregårder har eksistert i de fleste europeiske stater hvor det føydale systemet var utbredt, i Norge i liten grad, og slike hus ble tidvis kjent som slott og palasser.
Eksempler på gamle norske herregårder er Hafslund i Østfold, Jarlsberg i Vestfold og Stend i Bergen.
Christopher Duncan Turk

Familiehistorie

Turk har i hvert fall to brødre; Kevin og Jabbari. Kevin betalte for Turks college-utdannelse. Han har også nevnt en søster, en bipolar tante og tre søskenbarn. Turk er tilsynelatende sterkt knyttet til moren sin og Carla påstår hun har sett Turk og moren hans ligge i samme seng og kose.

Trivia

Turk er en trofast katolikk og går alltid med et kors om halsen, selv om troen hans ble satt sterkt på prøve i episoden «My own personal Jesus». Han er en demokrat, som J.D. og dr. Cox og i episoden «My Cake» ble han diagnostisert med diabetes type 2. Det nevnes også at moren hans tilhører Jehovas vitner.
MOWAG Piranha

Historie

MOWAG tok fram Piranha på 1970-tallet for å få en kjøretøyfamilie til forskjellige roller som delte mange komponenter. Den første prototypen sto ferdig i 1972, og navnet Piranha fulgte. I 1976 sto den første produksjonsvogna ferdig.
General Motors Canada har bygget 491 6x6-utgaver for canadiske styrker og 758 8x8-utgaver for det amerikanske marinekorpset. Den amerikanske hæren og Australia overtok noen kjøretøyer fra marinekorpset. De canadiske kjøretøyene finnes i tre utgaver; Cougar, Grizzly og Husky. Cougars rolle er ildstøtte, Grizzlys rolle er pansret personellkjøretøy og Husky er bergningsvogn. Cougar har blitt trukket ut av aktiv tjeneste (fra 1999) og brukes bare av reservestyrker. De canadiske og amerikanske ordrene ledet senere til en amerikansk-støttet bestilling for Saudi-Arabias nasjonalgarde (heimevern).
Piranha produseres også i Chile, opprinnelig av Industries Cordoen, men i 1991 ble produksjonslisensen overdratt til FAMAE.
Fra 1991 ble Piranha 8x8 også lisensprodusert av GKN Defence (senere Alvis Vickers) i Storbritannia, i henhold til en avtale fra året før. Disse kjøretøyene er solgt til Saudi-Arabia og Oman.
Tredje generasjon Piranha, kalt Piranha III, kom tidlig i 1996. I 1999/2000 fikk Danmark levert 22 8x8-kjøretøyer, 20 av dem produsert av Falck-Schmidt i Odense. 2 av disse var kommandovogner, 2 var bergningsvogner og resten var PPKer. I juni 2003 bestilte danskene 22 kjøretøyer til, 11 PPKer og resten ambulanser.
I 1999 bestilte Irland 40 kjøretøyer, hvorav 4 var kommandovogner, 1 var bergningsvogn og en var ambulanse. 25 vogner til ble bestilt i 2003.
I 2000 bestilte New Zealand 105 kjøretøyer for å erstatte M113. Spania bestilte 18 kjøretøyer for marineinfanteriet sitt.
Piranha er i tjeneste i Australia, Chile, Danmark, Ghana, Irland, New Zealand, Oman, Qatar, Saudi-Arabia, Sierra Leone, Sveits og Sverige (Piranha IIIC 10x10 radarvogn og kommandovogn). I tillegg er den i tjeneste med navnet LAV og Stryker i det canadiske og amerikanske militæret. Fram til 2004 var 8 000 eksemplarer solgt.

Teknisk

4x4-utgaven kan bevæpnes med opp til 20 mm kanon i tårn.
6x6-utgaven kan leveres med forskjellige typer tårn med opp til 90 mm kanon. Det sveitsiske forsvaret har denne typen i tjeneste med tårn fra norske Kværner-Eureka med doble TOW-missiler.
8x8-versjonen kan utrustes med en mengde forskjellige tårn og våpensystemer, inkludert Euromissile Mephisto panserverntårn med fire Euromissile HOT-missiler, 90 mm kanontårn, 105 mm kanontårn og rakettkastere.
Stoppen Sportsklubb

Sesongen 2013

A-laget for herrer overtok plassen til Sparta/Bragerøen i 3. divisjon, avdeling 4.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2013 endte i 1. kvalifiseringsrunde, med 0–8 tap for Ørn-Horten.

Sesongen 2017

Sesongstart 2017 åpnet Stoppen med et 0-8 tap for Holeværingen. Per idag ligger Stoppen, etter seks kamper spilt, på en åttendeplass med åtte poeng i sin divisjon.
Registreringsfritak

Registreringsfritak er en spesiell form for resept for å foreskrive et medikament som ikke er godkjent og registrert for vanlig bruk i Norge av Statens legemiddelverk. Den offisielle betegnelsen på registreringsfritak er "Spesielt godkjenningsfritak".

Skjema for registreringsfritak er et A4 ark der legen må gi spesiell begrunnelse for behov for å benytte et ikke registrert medikament. Det må oppgis relevante symptomer og beskrivelse av tilstanden som skal behandles. Legen påtar seg spesielt ansvar for bivirkninger som kan være ukjent fordi legemiddelet er relativt nytt, eller fordi en alvorlig bivirkningsprofil er årsak til at et eldre medikament ikke er registrert. For forskrivning av medikament på registreringsfritak bør legen ha spesiell kunnskap om medikamentet, han bør kjenne pasienten godt og ha god mulighet for å observere medikamentets virkninger på pasienten.

Når et legemiddel er nytt går det igjennom testing først på forsøkspersoner, deretter på pasienter på enkelte spesialavdelinger. Relativt ofte vil det for nye medikamenter bli oppdaget bivirkninger som er så alvorlige at videre undersøkelser og forberedelse for markedsføring blir umulig. Da vil ofte flere pågående vitenskapelige undersøkelser med henblikk på godkjenning og registrering bli avbrutt.
Retinoskopi

Retinoskopi er en teknikk for å få et objektivt mål på den refraktive tilstanden til pasientens øyne. Med et retinoskop belyser en pasientens øye og observerer refleksen fra pasientens retina. Mens en beveger en linje eller et lyspunkt over pupillen observerer en de relative bevegelsene til refleksen. Deretter benyttes et phoroter eller en holder linser med forskjellige dioptrier foran øyet for å «nøytraliser» refleksen.
Retinoskopi er spesielt velegnet for å foreskive korrektive linser for pasienter som ikke er i stand til å gjennomføre en vanlig subjektiv undersøkelse. Dette kan gjelde mentalt tilbakestående, pasienter med afasi eller barn. 
Det er også benyttet til å vurdere øyets accommodative evne (avstandsjuteringsevne/fokuseringsevne) og mulig latent langsynthet, hyperopi.
Retinoskop fungerer etter et prinsipp kjent som Foucaults prinsipp. I utgangspunktet indikerer dette at observatøren skal simulere uendelig avstand for å oppnå korrekt refraksjonsstyrke. Følgelig trekkes en styrke tilsvarende arbeidsavstanden fra den målte verdi.
MS «Gullving»

M/S «Gullving» er et motorskip bygget i 1984 for P/R Tina (Jørgen Bosvik), Stavanger.
Carlos Manuel de Céspedes del Castillo

Forspillet

Céspedez returnerte til Cuba i 1844 etter å tatt sin juridiske utdannelse i Spania. Samme år kjøpte han en mindre farm, La Demajagua, i provinsen Oriente. Tjuefire år senere, 10. oktober 1868, friga han sine slaver, erklærte slaveriet ulovlig og proklamerte Cubas uavhengighet fra kolonimakten Spania. Uavhengighetserklæringen kalles «Yaras rop» (El Grito de Yara). Med seg hadde han 37 andre plantasjeeiere, Antonio Maceo, Calixto Garcia og en rekke andre frivillige, herunder mange frigjorte slaver som vervet seg til å kjempe mot det spanske kolonistyret. Dette ble starten på Los Mambies og den cubanske uavhengighetskrigen.
12. april 1869 ble Céspedez valgt til president for «Primera República en Armas», den første krigsførende republikk. Den amerikanske presidenten, Ulysses Grant, nektet imidlertid å anerkjenne Céspedes som president, og ønsket heller ikke et nytt styre på Cuba. Angivelig fordi USA ikke ville sette på spill sitt gode forhold til Spania. Frigjøringshæren, Los Mambies, måtte derfor helt fram til utbruddet av den spansk-amerikanske krig i 1898 kjempe på to fronter. Dels mot det spanske kolonistyret og dels mot USAs forbud mot å selge våpen og ammunisjon til de cubanske frigjøringsstyrkene.

Avslutningen

På grunn av interne uenigheter blant opprørerne, manglende anerkjennelse fra USA og spanjolenes «splid og hersk»-taktikk der de satte ulike plantasjeeiere opp mot hverandre, ble Céspedes avsatt 27. oktober 1873. Den 27. februar 1874) ble han drept av spanske soldater som sporet han opp mens han skjulte seg i Sierra Maestra-fjellene.
MF «Lifjord»

MF «Lifjord» er en bilferge bygget i 2010 for Fjord1 Fylkesbaatane. Fergen går i rute for rederiet på ferjesambandet Fodnes–Mannheller. Ved overlevering fra verftet ble fergen først satt inn i ferjesambandet Lavik–Oppedal.
Nasjonale mesterskap i landeveissykling 2017

Nasjonale mesterskap i landeveissykling 2017 startet i Australia og New Zealand i januar. De fleste andre mesterskapene arrangeres i siste uke i juni, før Tour de France.
Günther Beckstein

Bakgrunn

Günther Beckstein er av frankisk opprinnelse og er protestant, likesom de fleste i denne delen av Bayern men i motsetning til den katolske majoriteten i Bayern. Han er utdannet jurist ved universitetene i Erlangen og München, og tok doktorgraden i 1975 med avhandlingen Der Gewissenstäter im Strafrecht und Strafprozeßrecht. 
Fra 1971 til 1988 hadde han sin egen advokatpraksis.

Politiker

Han begynte sin politiske karrière som distriktsleder i Junge Union i Nürnberg-Fürth i 1973. Året etter ble han innvalgt i den bayerske landdagen. I 1987 var han CSUs borgermesterkandidat i Nürnberg, men tapte for SPDs kandidat Peter Schönlein. I 1988 ble han statssekretær i det bayerske innenriksministeriet. Da Edmund Stoiber ble ministerpresident i 1993 utnevnte han Beckstein til innenriksminister. I 2001 ble han også utnevnt til Barbara Stamms etterfølger som viseministerpresident. Han ble innvalgt i Forbundsdagen i 2005, men trakk seg etter kort tid til fordel for delstatspolitikken. 
Etter at Stoiber planla å tre inn i den føderale regjeringen, ble Beckstein ved siden av Erwin Huber regnet som den mest sannsynlige kandidaten til å etterfølge Stoiber. Det var planlagt en kampavstemning mellom Beckstein og Huber i CSU-fraksjonen i Bayern, men da Stoiber valgte å bli i Bayern kom det aldri til noen avstemning.
Etter at Stoiber 18. januar 2007 gjorde kjent at han ville gå av høsten samme år, ble CSUs landdagsfraksjon enig om å støtte Beckstein som etterfølger som ministerpresident. 9. oktober 2007 ble han valgt av den bayerske landdagen med 122 av 178 stemmer.
Politisk står Beckstein for harde metoder i bekjempelsen av terror og en streng innvandringspolitikk. Han tar til orde for flere fullmakter til politiet, betydelig mer omfattende overvåkning og strengere straffer. Videre ønsker han å bruke forsvaret til å bekjempe trusler inne i landet.
Han er aktiv i kirkelig arbeid, og sitter i kirkesynoden i Evangelisch-Lutherische Kirche in Bayern og i styret i organisasjonen ProChrist.
Beckstein er gift og har tre barn.
Kfar Saba

Historie

Området Kfar Saba ble i 1892 kjøpt av en gruppe jødiske sionistiske nybyggere, men dette viste seg snart å være et dårlig kjøp, da landet lå i et øde og uutviklet område og dessuten langt fra alle andre jødiske beboelser. I 1896 kjøpte baron Edmond James de Rothschild området og videresolgte det til landsmenn fra Petah Tiqwa, som igjen videresolgte det til andre, hovedsakelig nye immigranter. Men den osmanske (tyrkiske) regjering nektet å gi byggetillatelse, så de første nybyggere ble nødt til å bo i hytter av leire og halm. De levde av å dyrke vin, mandler og oliven. Først i 1912 fikk de byggetillatelse til å oppføre mer permanente bygninger.
Under 1. verdenskrig ble Kfar Saba ødelagt under kamper mellom britene og tyrkerne. Samtidig kom det rundt tusen flyktninger fra Tel Aviv og Jaffa. Tyrkernes forsøk på å gjenhuse flyktningene og Kfar Sabas innbyggere mislykkes på grunn av pogromene i 1921. Samme år vendte de tilbake, og i 1924 kom der flere nye tilflyttere.
Under det arabiske opprøret i årene 1936–1939 såvel som under den arabisk-israelske krig i 1948 og seksdagerskrigen i 1968 ble Kfar Saba gjentatte ganger angrepet av arabere fra Saba og andre nærliggende landsbyer.
I mai 2004 offentliggjorde oljeforskningsselskapet Givot Olam at det hadde gjort store oljefund i under Kfar Saba.
Hurra for deg som fyller ditt år!

«Hurra for deg som fyller ditt år!» er en norsk fødselsdagsang skrevet av Margrethe Munthe. Melodien er en norsk folketone. Sangen er meget populær og brukes ofte i fødselsdager. Sangen sto første gang i Saa leker vi litt i 1911.

Tekst

1. vers:
Hurra for deg som fyller ditt år!
Ja, deg vil vi gratulere!
Alle i ring omkring deg vi står,
og se, nå vil vi marsjere.
Bukke nikke neie, snu oss omkring,
danse for deg med hopp og sprett og spring.
Ønske deg av hjertet alle gode ting!
Og si meg så, hva vil du mere?
Gratulere!
2. vers:
Høyt våre flagg vi svinger. Hurra!
Ja, nå vil vi riktig feste!
Dagen er din, og dagen er bra,
men du er den aller beste!
Se deg om i ringen, hvem du vil ta!
Dans en liten dans med den du helst vil ha!
Vi vil alle sammen svinge oss så glad:
En av oss skal bli den neste!
Til å feste!
Tantieme

Tantieme er en godtgjørelse som noen ganger utbetales til et selskaps administrerende direktør, til medlemmer av styret og representantskapet og høyere funksjonærer. Tantieme beregnes som en prosentberegnet andel av bedriftens overskudd og er en godtgjørelse som det på forhånd er inngått avtale om utbetaling av. Tantieme kommer i tillegg til ordinær lønn. Tantieme er lite benyttet i mindre bedrifter.
Edward Foxe

Edward Foxe (født ca. 1496, død 8. mai 1538) var biskop av Hereford under Henrik VIII av England. Han var den mest luthersk inspirerte av Henrik VIIIs biskoper, og hadde hovedansvaret for Ten Articles fra 1536. Dette var de første retningslinjer for  Church of England idet den ble gjort uavhengig fra Roma.

Bakgrunn

Foxe ble født i Dursley i Gloucestershire. Det er mulig at han var i slekt med Richard Fox, biskop av Exeter og lordseglsbevarer under Henrik VII.
Han ble utdannet ved Eton College og King's College i Cambridge. Etter å ha fullført studiene i 1520 ble han sekretær for Thomas Wolsey i 1527. I 1528 ble han sendt sammen med biskop Stephen Gardiner til Roma for å få tillatelse til å føre saken om ugyldiggjøring av ekteskapet mellom Henrik VIII og Katarina av Aragón i England. 
Da han kom tilbake fra Roma, ble han profoss ved King's College. I august 1529 var det Foxe som overbrakte Thomas Cranmers forslag om å søke hjelp fra teologiske fakulteter på kontinentet til kongen. Dette forslaget førte til at Cranmer ble utnevnt til erkebiskop av Canterbury, en posisjon Foxe hadde forventet å få.
Etter et kort oppdrag i Paris i oktober 1529 traff Foxe i januar 1530 Hugh Latimer i Cambridge, og de to ble venner. De tok en aktiv rolle i å overtale de engelske universitetene til å stille seg på kongens side i annulleringsspørsmålet. Han ble i 1530 og 1531 sendt til franske universiteter for å overtale dem, og var også involvert i å forhandle frem en nærmere allianse mellom England og Frankrike. I april 1533 var han prolocutor under konvokasjonen hvor kirken i England bestemte at kongens ekteskap var ugyldig.

Biskop

Han flere innbringende kirkelige embeter, som erkediakonatet Leicester (1531), dekanatet Salisbury (1533) og bispeembetet i Hereford (1535). I 1535 og 1536 var han i Tyskland for å diskutere politisk og teologisk forståelse med lutherske fyrster og teologer. Han hadde flere samtaler med Martin Luther, som ikke lot seg overbevise om rettmessigheten ved Henrik VIIIs ekteskapsannullering.
I 1534 publiserte han traktaten De vera differentia regiae potestatis et ecclesiae. Annen utgave av verket kom i 1538, og i 1548 kom en oversettelse til engelsk.
Frederik Georg Adeler

Biografi

Adeler ble utnevnt til amtmann i Bratsberg 30. juli 1764, 28 år gammel. Den 20. februar 1771 ble han mot sin vilje forflyttet til Lister og Mandals amt, fordi «hans forkjøpsret til trælast, som eier av Gimsø, kom i strid med hans embede». I 1773 blev han etter søknad igjen ansatt i Bratsberg, men på betingelse av at hans trelasthandel ble besørget av amtmannen i Buskerud. I 1781 ble han igjen flyttet, men nå som befordring til stiftamtmann i Kristiansand. Undersøkelsene i anledning Lofthusreisingen hadde brakt for dagen en del misligheter i hans forhold, nemlig den ulovlige og urimelige friskyss han tiltok seg på sine mange reiser mellom Kristiansand og Gimsøy i rent private anliggender. Han frasa seg embetet i 1787 og flyttet hjem til Gjemsø kloster.

Gjemsø

På Gjemsø var han en foregangsmann i jord- og skogdrift, stiftet 1777 «Bradsberg Amts oeconomiske Opmuntringsselskab.» som utdelte medaljer og premier til bønder, og ga 70 mennesker husly en hel vinter etter Skiens store brann i 1777. Han hadde imidlertid ikke god forretningssans og fikk økonomiske problemer. Han solgte derfor i år 1800 Gjemsø klosters jord- og skogeiendommer i Øvre Telemark, sammen med diverse sagbruk, tomter med videre i Solum og Skien, til eidsvollsmannen Didrich von Cappelen (død 1828) i Skien. 
Frederik Georg Adeler fikk i 1766 bygd Solum kirke. Han fikk utstyrt kirkens gallerifront med store malte monogramskjold og våpenskjold for Adeler, morens slekt Rosenkrantz, hans første kones slekt Cicignon og hennes morsslekt Brügmann. 
Antakelig er det Frederik Georg Adeler som fikk bygd forvalterboligen som kalles Lagaardgården eller «Ladegården», og som i dag er Klostergata 32 på Klosterøya i Skien.

Familie

Frederik Georg Adeler var først gift med Juliane Ernestine de Cicignon (1744—1799), datter av Ulrik Frederik de Cicignon (1698-1772) og Nicolaina Antoinette von Brügmann (1717-1759).  Grunnet uoverensstemmelser, ble Adeler i 1785 separert fra sin kone. I 1796 giftet han seg på ny med Caroline Rudolphine Schubart (1760—1798) som var enke etter kammerjunker Jacob Løvenskiold, Rafnes .
Adeler forbigikk sitt eneste overlevende barn, Anton Beatus, som hadde svak helse og som i 1818 ble gift med enken Mogensine Bentzen. Frederik Georg Adeler testamenterte i stedet herregården Gjemsø kloster og resten av eiendommene til sin danske brorsønn, amtmann og overpresident i København, lensbaron Frederik Adeler til Adelersborg, mens Anton Beatus fikk en livrente. Anton Beatus ble gift med enken Mogensine Bentzen, de flyttet til Christiania og fikk datteren Antonie C. E. Adeler gift med Christian Frederik Lassen, og disses sønn Cort S. A. Lassen byttet i 1849 slektsnavn til Adeler.
Kong Olav Vs portrettnål

Kong Olav Vs portrettnål er en norsk, kongelig familieorden. Den ble innstiftet av kong Olav i 1958 og ble tildelt kvinnelige medlemmer av kongefamilien og særlig begunstigede kvinnelige medlemmer av Det kongelige hoff. Utmerkelsen tilsvarer de kongelige portrettnåler innstiftet av kong Haakon i 1906 og kong Harald i 1991.
Portrettnålenes innbyrdes rang er slik at regjerende monarks portrettnål har forrang. Imidlertid inngår portrettnålene ikke i den offisielle rangrekkefølgen for norske ordener og medaljer. Portrettnålen bæres på venstre side. Kong Olav Vs portrettnål bæres av dronning Sonja, prinsesse Märtha, prinsesse Astrid og overhoffmesterinne Ingegjerd Løvenskiold.

Utforming

I de norske portrettnålene er monarken gjengitt i halvfigur, avbildet i gallauniform og med St. Olavs Ordens bånd over brystet. Kongens portrett er gjengitt på en oval medaljong omgitt av en bord med diamanter. Nålen har ikke krone, og er opphengt i båndet ved en diamantbesatt gullsløyfe med en perle i midten. Kong Olav Vs portrettnål har sløyfe laget av båndet tilhørende St. Olavs Orden, altså rødt med smale striper i hvitt, blått og hvitt langs kantene.

Bakgrunn

Portrettnålen er en gammel hedersbevisning som i europeisk sammenheng går tilbake til 1600-tallet. Den kunne tildeles både menn og kvinner, men er fra 1800-tallet blitt til en kongelig husorden som tildeles kvinnelige medlemmer av kongehuset og utvalgte, kvinnelige medlemmer av hoffet. Ordenen får navn etter monarken som har innstiftet ordenen og som er avbildet i portrettnålen. Monarkens portrett framstilles på en medaljong, rund eller oval, omgitt av diamanter, eventuelt med kongekrone over.
I dansk-norsk sammenheng er de første brystportretter utformet som en nål, brosje eller som en medaljong til å bære om halsen. Senere kom portrettet til å bli opphengt i et bånd formet som en sløyfe. Denne utformingen har portrettnålene fortsatt i Norge. De første kjente avbildninger av mannspersoner med monarkens portrett i medaljong omgitt av diamanter, er fra kong Frederik IIIs tid (1648–1670). Den første dronning portrettert med monarkens ordensportrett er kong Frederik IVs ektemake Anna Sofie, dronning 1721–1730. Det er bevart en nål med kong Christian VIs portrett, tilhørende prinsesse Charlotte Amalie (1706–1782). En brosje med kong Frederik Vs portrett fra 1749 finnes også. Fra kong Christian IXs tid er portrettet opphengt i en sløyfe av hvitt bånd med røde kanter.
I unionstiden var Oscar II (norsk konge 1872–1905) den første monark som tildelte kongelige portrettnåler til nære kvinnelige medlemmer av kongefamilien. Ordensportrettet er her opphengt i Serafimerordenens lysblå bånd.
Kongelige familieordener for kvinner i form av portrettnåler eksisterer fortsatt i de danske, svenske og britiske kongehusene.
Douzhi

Douzhi (forenklet kinesisk: 豆汁; pinyin: Dòuzhī; beijingdialekt: Douzhir; også kalt mungbønnemelk) er en rett fra pekingkjøkkenet. Den minner om soyamelk, en er laget av mungbønner. Den er et biprodukt av produksjonen av glassnudler.
Den er som regel lett sur, og lukten kan minne om egg.
Bjørn Tronstad

Karriere

Bjørn Tronstad debuterte for Brann som 17-åring i en bortekamp mot IK Start i 1974 med to scoringer og en assist. Han fikk fem kamper for klubben denne sesongen, og endte opp med tre mål. I den påfølgende sesongen spilte Tronstad seg til fast plass og fikk 24 kamper for klubben og scoret 12 mål.
Tronstad var fast inventar for Brann i sesongene 1976-1979 og spilte 111 kamper og scoret 64 mål, inkludert to mål i Cupvinnercupen i 1977. I 1979 prioriterte Tronstad studier i USA fremfor videre spill for Brann. Det medførte kun 21 kamper mellom 1980-1982. Som 25-åring la han opp på grunn av en kneskade.
Han spilte 164 kamper, scoret 90 mål og vant ett Norgesmesterskap for Brann.

Landslag

I 1976 fikk Tronstad sin debut for det norske herrelandslaget i en vennskapskamp på Ullevaal Stadion mot Island. Han spilte også de tre påfølgende landskampene samme år.
Vista (forskningsprogram)

VISTA grunnforskningsprogram finansiert av Statoil som gjennomføres i nært samarbeid med Det Norske Videnskaps-Akademi. Forskningsprogrammet ble etablert i 1985.