NZJ1

Historie

En rekke prosjekter for å tilfredsstille intercitytrafikken på ikke-elektriske jernbanetraseer rundt om i landet med høy lastekapasitet og høyere gjennomsnittlig hastighet hadde startet i slutten på 1990-årene. For å lette arbeidet på de nye motortogsettene var det besluttet å basere seg på eksisterende teknologi. Drivverk og transmisjonssystem hentes fra lokomotiver som DF11 og DF8B mens passasjervognene hadde samme grunndesign som dobbeltdekkerpassasjervognen av type 25K. I samarbeid med Shanghai jernbanebyrået ble det første togsettet utviklet i Qishuyan, og for å illustrere dette fikk toget navnet «Soloppgang». (新曙光號 på kinesisk)
NZJ1 ble ferdigbygd i august 1999 og satt sammen i Nanjing, hvor de første utprøvelsene begynte. Senere den 18. september 1999 kom toget til Shanghai hvor det siden testskjøres på Shanghai-Nanjing jernbanen og Shanghai-Hangzhou jernbanen. Det oppnådde sin makshastighet på 199,4 km/t selv om den vil ha en topphastighet på 180 km/t i allmenn jernbanedrift. Jernbanebyrået i Shanghai fikk togsettet for kommersiell drift fra 10. oktober 1999. Det var ansett som et høyhastighetstog med høyere gjennomsnittlig reisehastighet enn tidlig mellom Shanghai og Nanjing først som «KC» som betyr «rask passasjertog», senere som «T» for ekspresstog i trafikk. Det var beregnet at toget må overhales hver 300 000 km, og det ble returnert til Qishuyan i 2000, da kom det fram at den tekniske tilstanden var tilfredsstilt.
NZJ1 fortsatt på Shanghai-Nanjing jernbanen som intercitytog, men ble etter hvert overløpt av utviklingen med nyere og bedre jernbanemateriell, og var tilsidesatt 31. mars 2007. Toget ble sendt nordover til Harbin hvor det siden tjente som ekspresstog for de neste år på Binzhou-jernbanen mellom Harbin og Indre Mongolia. I november 2010 ble NZJ1-toget utrangert og sendt til et depotområde i Harbin.

Konstruksjon

NZJ1 var basert på eksisterende jernbanemateriell med motorvognen som hentet sine komponenter fra DF8B og DF11 diesellokomotivene, bygd i Qishuyan og passasjervognene basert på 25K-typen, bygd og spesialtilpasset av Puzhen Carriage Works i Nanjing. Transmisjonssystemet var dieselelektrisk med likerettergenerator som kan omdanne vekselstrøm (AC) til likestrøm (DC) som drevet traksjonsmotorene. Akselrekkefølgen på NZJ1 hadde også sine aner i diesellokomotivene, A1A-A1A med to trehjuls boggier på motorvognen, den midterste akselen i boggien var ikke motorisert som resten. Passasjervognene hadde 2-2 i akselrekkefølge.
Typebetegnelsen «NZJ» er i det kinesiske litreringssystemet bestemt av det kinesiske jernbanedepartementet i august 1999. «N» betyr forbrenningsdrift som diesel, «Z» betyr likestrømdrift, og «J» kan betyr høyintensivitet enten i lasteevne eller hastighetsevne. NZJ₁ var en av flere togtyper innenfor sin klasse ettersom NZJ₂ var også utviklet i Dalian for trafikk i nordre Kina. Togsettet fra Qishuyan var derimot tatt i bruk på jernbanenettverket omkring Shanghai.
Drivverket var en tolvsylinders V-motor av type 12V280ZJ fra 280-285 serien, som hadde blitt noe modifisert ved å ta bort fire sylindre fra 16V280ZJA motoren for DF11 diesellokomotivet. Den totale kraftytelsen har blitt oppgitt til 2 900 kW, av dette 2 760 kW for traksjonskraften. Traksjonsmotoren av type ZD106A DC var også hentet fra DF11, da man modifiserte ZD106 traksjonsmotoren for større ytelsesevne. Teknisk sett var motorvognen i NZJ1 knapt annet enn et lokomotiv basert på DF11.
Men den tekniske påliteligheten var deretter høy etter kinesisk standard ettersom man baserte seg på utprøvde og velkjente komponenter hentet fra eksisterende materiell. Togstammen var på to motorvogner/lokomotiver og 9 dobbeltdekkerpassasjervogner med en kapasitet på 1 140 passasjerene. Fargesettingen på NZJ1 var hvitt med blå bunn og grå tak, med lysblå, blått og rød striper i ulike størrelser. Motorvognene hadde egne registreringsnumre, NZJ₁-7001A og NZJ₁-7001B.