VFW-Fokker 614

Konstruksjon og utvikling

VFW 614 ble opprinnelig foreslått i 1961 av Entwicklungsring Nord (ERNO) group, et felles foretagende av Focke-Wulf, Hamburger Flugzeugbau (HFB) og Weser som E.614, et 36-40 seters fly med to Lycoming PLF1B-2 turbofan motorer. Den vesttyske industrien ble reorganisert og Vereinigte Flugtechnische Werke (VFW) ble etablert i Bremen. Utviklingen av det som nå er kjent som VFW 614 fortsatte.
Selv om Lycoming PLF1 opphørte, fortsatte utviklingen med Rolls-Royce/SNECMA M45H turbofan, som var utviklet spesielt for VFW 614. I 1968 fikk  prosjektet «go-ahead», med 80 prosent støtte fra den vesttyske regjering. Full skala produksjon ble godkjent i 1970. Da hadde VFW slått seg sammen med Fokker (et litt ulykkelig partnerskap som ble avsluttet etter ti år). Også risikoen ved å dele avtale med SIAT i Tyskland, Fairey og SABCA i Belgia og Shorts i UK var avsluttet, den endelige montasjen av flyet skulle gjøres i Bremen.
Den første av tre prototyper fløy første gang 14. juli 1971. Flyet viste seg å ha en ukonvensjonell konfigurasjon takket være motorenes montering på pyloner over vingene. Dette ble gjort for å unngå konstruksjonsproblemene med motorer montert bak på flyet, og the potential ingestion problems of engines mounted under the wings. This allowed a short and sturdy undercarriage, specially suited for operations from poorly prepared runways.
Utviklingen av flyet ble forsinket og det viste seg å være vanskelig å selge flyet, tross en sterk markedsføring. Situasjonen ble ikke bedre ds Rolls-Royce gikk konkurs i 1972, noe som truet levering av motorene, Also, the first prototype was lost on 1 February 1972 due to elevator flutter, en situasjon som fikk negativ innvirkning på ordretilgang. I februar 1975 var det bare kommet inn ordre på ti fly. Den første produksjonsmodellen av VFW-614 fløy i april 1975 og ble levert til Cimber Air i Danmark fire måneder senere.

Flyet i bruk

Bare tre flyselskap og Deutsche Luftwaffe opererte nye VFW 614s. Flyet var opprinnelig befengt med motorproblemer og var for dyrt for små regionale selskaper som det var bygget for. Tre fly ble fløyet, men aldri levert og fire ble hugget opp, enda før de var ferdige. Programmet ble offisielt kansellert i 1977, og siste usolgte fly fløy i juli 1978. Siste fly forble usolgt, og fabrikken kjøpte tilbake flyene og samtidig opphørte den alle leveranser av reservedeler. Etter det var det bare Deutsche Luftwaffes fly som var i bruk. Det siste ble pensjonert i 1999. Den siste luftdyktige VFW 614 ble brukt av DLR for ATTAS-projektet. Etter å ha stått hos DLR i Braunschweig i Tyskland i mange år, ble dette flyet (med registrering D-ADAM) pensjonert i desember 2012 og gitt til Deutsches Museums flyavdeling i Oberschleissheim.

Demonstrasjons- og salgsturne til USA

I august - september 1975 gjennomførte fabrikken en salgs-og demonstrasjonstur til USA, med besøk i Boston, Montréal, Ottawa, Chicago, Appleton,  Memphis, Houston, Atlanta, Winston-Salem, Washington og Boston. Turen førte ikke til noen bestillinger, selv om Air Florida og Air New England på forhånd hadde vist interesse. Dette salgsfremstøtet er omtalt i en artikkel i Airliner World for august 2015.