google/wiki40b huggingface dataset:
Sibyllenbuchfragmentet

Sibyllenbuchfragmentet er et delvis trykt blad som kan være den tidligste bevarte rest av alle europeiske bøker som ble trykket ved hjelp av løse typer. Sibyllenbuch, eller Sibylle-boken, inneholdt et middelaldersk dikt som spådde på skjebnen til det Det tysk-romerske rike.
British Librarys onlinekatalog daterer Sibyllenbuch-fragmentet til 1452-53, noe som gjør det eldre enn noe annet europeisk eksempel på trykte bøker, eldre enn Gutenbergs bibel fra 1455. I Kina var det laget typer av brent leire for trykking så tidlig som 1041.

Fragmentet og dens tekst

Sibyllenbuch-fragmentet består av et stykke papir som er trykt på tysk med gotiske bokstaver. Det eies av Gutenberg-Museet i Mainz, Tyskland. Fragmentet ble oppdaget i 1892 i et gammelt bokbinderi i Mainz . Teksten på fragmentet handler om dommedag, og det er derfor noen ganger også kalt «Das Weltgericht» (tysk for «dommedag»). Teksten er en del av et dikt fra 14. århundre på 1040 linjer kjent som «Sibyllenbuch» (Sibyls bok) som inneholder «profetier om skjebnen til det Hellige Romerske Riket». British Library identifiserer fragmentet som en del av en quarto (en bok som består av ark på fire sider som ble skrevet ut på hver side, som så ble brettet to ganger for å danne grupper på fire blader eller åtte sider). Fra analyse av plasseringen av vannmerket på fragmentet og den kjente lengden på hele diktet, er det blitt anslått at hele arbeidet har inneholdt 37 blader (74 sider) med 28 linjer per side.
Tittelen «Sibylle-bok» henspiller på de antikke sibyller, spåkvinner som var knyttet til orakler i antikkens Hellas.

Skrifttype og datering

Den skriftypen som ble brukt i Sibyllenbuch er den samme som ble brukt i andre tidlige fragmenter som tilskrives Johann Gutenberg. Spesielt omfatter dette en Ars minoritets av Donatus, som var en latinsk grammatikk brukt i århundrer i skolen, og også flere blader av en brosjyre kalt «den tyrkiske kalender» fra 1455 som antas å ha blitt skrevet ut i slutten av 1454. Denne skrifttypen er blitt kalt DK font etter bruken av Donatus i Ars minor, og i Kalendar Forskere har identifisert flere ulike fragmenter av dette skriftet.
En senere versjon ble brukt rundt 1459 til 1460 for å skrive ut den såkalte 36-linjers Bibel. dette er grunnen til at ulike stater av denne typen har samlet blitt kalt "36-linjers Bibel type".

Trykksverte

En syklotronanalyse, utført av Crocker Nuclear Laboratory ved University of California i 1987 bekrefter at trykksverten som ble brukt i Sibyllenbuch har et høyt innhold av bly og kobber, nokså likt andre arbeider utført av Gutenberg.
Bardenas Reales

Bardenas Reales er en halvørken i Navarra i Spania med vegetasjon og erosjonsdanna steinformasjonar som er unike i Europa. Han dekker 45,5 km² og den mest kjente formasjonen i landskapet er Castildetierra.
I 1999 ble Bardenas Reales en nasjonalpark etter at mange turister kom hit på 1990-tallet. I 2000 ble han også erklært et biopsfærereservat av UNESCO.
Siden 1991 har det spanske luftvåpenet hatt en base i Bardenas Reales.
Smerinthus cerisyi

Utseende

En middelsstor (vingespenn 60 – 85 mm) sommerfugl, kroppen er forholdsvis kort og vingene brede til svermer å være. Hodet er ganske lite med reduserte munndeler, antennene smalt fjærformede. Forvingene er noe flikete. Brystet er svart i midten, grått på sidene, bakkroppen grå. Forvingene er gulbrune, med flere smale, lyse og mørke tverrbånd. Bakvingene er for det meste rosa, nær bakkanten med en stor, rund, svart øyeflekk med en blå ring inne i. Larven er blålig grønn med noen gule skråstriper på sidene, hornet på bakkroppen er grønt og gult.

Levevis

De voksne sommerfuglene har reduserte munndeler og tar ikke næring til seg. Larvene lever på vier og selje (Salix spp.).

Utbredelse

Finnes over det meste av det nordlige USA og Canada, sørover til Arizona og California. Lengst i sør bare i fjellene.
Phosphaenus hemipterus

Utseende

Phospaenus hemipterus er mellom 5,5-10 millimeter lange. Hanner er 5,5-7,5, mens hunner er noe større, 7-10 mm. De er brunsvarte, men med noe lysere bein. Buksiden og spissen av bakkroppen noe mer gul. Brystskjoldet (pronotum) forlenget framover og dekker hodet. Antenner kraftige og virker tykke, de har elleve ledd og er festet tett sammen, mellom de små fasettøynene. Både dekkvinger og flygevinger er tilbakedannet (lite utviklet) hos hannen og mangler helt hos hunnen. Kroppen har kort og spredt hårbekledning.
Hunnen mangler vinger (vingeløs). Bakerst på kroppens, på bukplatene, er hun litt lysere på farge, og det er herfa hun frembringer lyset. Lys kommer også fra noen lyse flekker på hvert av bakkroppens ledd.

Levevis

Phospaenus hemipterus er kvelds- og nattaktiv. Den finnes helst på skyggefulle steder med noe fuktighet, som på urterike enger og i skog. Den lever blant urter og gress og ikke trær og busker. Overvintringen skjer som ganske utvokste larver. De voksne (imago) finnes i juni og tidlig i juli.
Butch Cassidy and the Sundance Kid

Handling

Bandittene Butch Cassidy (Newman) og Sundance Kid (Redford) overfaller tog med store pengetransporter og jages over store områder. Lærerinnen Etta (Ross), som er begges venninne, slår lag med dem og gir dem husly. Etterhvert blir de så beryktede at de ser seg nødt til å rømme til et land i Sør-Amerika for å fortsjette geskjeften der.

Om filmen

Butch Cassidy and the Sundance Kid regnes som en av de mest legendariske westernfilmer noensinne. Filmen fikk svært gode kritikker og ble en stor publikumssuksess. Den tjente inn over $96 millioner da den gikk på kinoer i USA alene , og ble i 1970 belønnet med fire Oscar-priser (blant dem beste sang) og ble nominert til ytterligere tre. Samme år vant den også en Golden Globe (Beste musikk) og en Emmy. I 1971 vant den hele 9 BAFTA-priser, blant annet for beste film. 
Sangen «Raindrops Keep Fallin' on My Head» ble skrevet til filmen. Den er komponert av Burt Bacharach og med tekst av Hal Davis og ble fremført av B. J. Thomas.
Filmen fikk i 1979 oppfølgeren Butch and Sundance: The Early Years. Den var også inspirasjonskilden til TV-serien Alias Smith and Jones (1971–1973).
I 2003 ble filmen funnet betydningsfull nok («culturally, historically, or aesthetically significant») av USAs Library of Congress til å bli bevart av deres National Film Registry.
Den hadde tittelen To uvanlige fredløse da den gikk på kino første gang, men i ettertid er originaltittel blitt benyttet.
Det amerikanske filminstituttet har kåret Butch Cassidy og Sundance Kid til filmhistoriens 20. beste helteskikkelser.

Annet

Filmen var inspirasjonskilden bak opprettelsen av Sundance Film Festival i 1978 – som blant annet Robert Redford står bak.
B. Andreas Bull-Hansen

Bakgrunn

Bull-Hansen har studert økonomi ved Handelshøyskolen BI. Han har over 20 år bak seg som aktiv styrkeløfter og kan blant annet vise til NM-gull, bronse i EM og flere norske rekorder både som junior- og seniorløfter. Etter eget utsagn var det skader etter en bilulykke i 1995 som gjorde at han måtte oppgi idrettskarrieren og studiene og fikk tid til å begynne å skrive. Han har imidlertid tatt opp igjen styrkeløftkarrieren og tok nylig bronse i Nordisk mesterskap klasse 110 kg, samt norsk rekord i markløft i klasse 105 kg. Han var på det norske landslaget for Classic World Cup i 2012 i en alder av 40 år. Han er også langbueskytter, seiler og kajakkpadler.
Han debuterte som forfatter i 1996 med Syv historier fra Vestskogen, og har under forfatternavnene Andreas Bull-Hansen og B. Andreas Bull-Hansen også utgitt romanserien Horngudens tale, Lushon-trilogien og Tyr-trilogien.
I 2017 fikk han sitt gjennombrudd med romanen Jomsviking, den første boken i serien om jomsvikingen Torstein Knarresmed. Andre bok i serien, Vinland, kom i 2018.
Bull-Hansen har til tider vært en aktiv debattant, og er blant annet kjent for å kritisere TV 2 for å vise strongman-stevner assosiert med doping, noe Bull-Hansen er sterk motstander av.
Bull-Hansen er også dyreforkjemper og har blant annet demonstrert for å få nedlagt Løken Gård.
Bull-Hansen er også en aktiv tur- og havseiler, og har blant annet seilt alene fra Afrika til Norge. Han har i flere år hatt fast kåserispalte i bladet Seilas. Der skriver han om båtlivets gleder og snodigheter. Båtgleden til Bull-Hansen kan også sees i bøkene hans. Han skriver svært detaljert om seiling og også hvordan man bygger en båt i Anubis, Evercity, og i Jomsviking-serien.
13. februar

Navnedag

Svanhild, Scott
Digital fotografi

Oppløsning

Pikseloppløsningen til et digitalt fotografi bestemmes av hvor mange sensorer bidebrikken i kameraet er bygget opp av. Pikseloppløsningen benevnes i antall piksler, altså antall bildeelementer sensoren har produsert. I moderne kameraer er antall piksler oftest i størrelsesordenen antall millioner piksler, da angitt med prefikset mega. Ved vanlige forstørrelser oppfatter ikke det blotte øyet hvert bildeelement for seg, men rettere som et helhetlig bilde på grunn av kontinuerlige overganger mellom ulike fargetoner og lysstyrker. Ved stor relativ forstørring trer bildeelementene tydelig fram, og man får et godt inntrykk av hvordan bildet er bygget opp.
Et digitalbilde med en oppløsning på seks megapiksler gir et bilde med utmerket fotokvalitet i A4-format, mens et bilde på tolv megapiksler gir utmerket fotokvalitet på forstørrelser opp til 40 x 50 cm. Bildene kan forstørres mer enn det, men kvaliteten blir gradvis forringet parallelt med størrelsen.
35mm film, kalt fullformat i digitalkameraer, tilsvarer rundt 20-25 megapiksler.
Anipocregyes

Utseende

Middelsstore, kraftige, gråbrune trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er parallellsidige med avrundet rettvinklede "skuldre".

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Laos og Sumatra).
Yixing-tekanne

Yixing-tekanner  (forenklet kinesisk: 宜兴; tradisjonell kinesisk: 宜興; pinyin: Yíxīng; Wade–Giles: I-Hsing; også kalt rosa sand (forenklet kinesisk: 紫砂; pinyin: zǐshā; Wade–Giles: tsu sha) er tradisjonelle kinesiske tekanner laget av yixing-leire. Stilen går tilbake til 1400-tallet og er laget av leire produsert i fylket Yixing i den kinesiske provinsen Jiangsu.
Arkeologiske utgravninger har vistt at så tidlig som under Song-dynastiet benyttet keramikere nær Yixing den lokale zhisha-leiren til å lage gjenstander som kan ha vært benyttet som tekanner. Forfatteren Zhou Gaoqi har skrevet at i regjeringstiden til Zhengde-keiseren (1502–1521) brukte en munk i Yixing den lokale leiren til å lage kvalitetstekanner. Snart ble slike kvalitetstekanner populære hos den opplyste klasse, og ryktet om Yixing-tekannene tok til å spre seg.
Leiren fra Yixing gir kannene en viss porøsitet og andre egenskaper som tjener til å forsterke duften av krydder og opprettholde en konstant varme for bryggingen av te (for eksempel oolong og pu-erh-te). Kannene har siden 1600-tallet vært en viktig eksportartikkel og er blitt populær blant annet i Thailand, Korea, Japan, Nederland, Storbritannia og Frankrike. Produsentene i Kina har gjerne tilpasset kannene etter kundenes smak, i den grad at det blant fagfolk identifiseres en særlig stil kalt «eksport-Yixing».
Yixing-tekannene er nå (2012) ikke først og fremst produsert i selve byen Yixing, men snarere i det nærliggende Dingshan (storkommunen Dingshu). Her er det hundrevis av tekannebutikker i utkanten av de travle bygatene, og de er et populært turistmål for mange kinesere.
Dingshan har dusinvis av keramikkfabrikker. Yixing Zisha fabrikk nr. 1, som åpnet i 1958, prosesserer en stor del av leiren som blir brukt. Fabrikken produserer fint steingods.
Valg av størrelse og materiale i kannene avhenger av hva slags te en skal drikke. Siden kannen er uten glasur tar den opp smak og farge fra teen en lager. Derfor bør en ikke lage oolong- og pu'er-te i en og samme kanne.
Døds

Døds er en amatørsport som er en avart av stuping. Det skilles mellom klassisk døds og fristil døds. Et klassisk døds er hvor utøverne går ut i et horisontalt svev med armer og bein utstrakt i en x- formasjon til de treffer vannet, og fristil, hvor utøverne gjør forskjellige triks i svevet. Idretten er ikke registrert som en disiplin i Norges svømmeforbund. Det internasjonale dødseforbundet ble stiftet 7. mai 2011.

Historie

Sporten ble «funnet opp» sommeren 1972 i Frognerbadet av Erling Bruno Hovden, som var gitarist i Raga Rockers.
«VM i Døds» har vært arrangert som en uformell konkurranse i Frognerbadet siden 1998. De siste årene har arrangementet vært utsolgt med 3000 betalende tilskuere.
Fiin Gammel Portviin

Fiin Gammel Portviin, ofte bare kalt «Fiin Gammel», er en av det norske Vinmonopolets mest kjente portviner. Varemerket ble lansert i 1923, og er et av de eldste varemerkene i polets utvalg. Den tilhører utsalgenes basisutvalg.
Fiin Gammel er en såkalt Tawny, lagret i minst seks år på eikefat. Vinen er basert på tradisjonelle portvinsdruer, og gjæringen stoppes ved å blande inn brennevin. Alkoholstyrken er 20 prosent.
Merket selges per 2015 i halvflasker (37,5 cl) og helflasker (75 cl). I helflaske finnes også varienten Fiin Gammel Portviin Late Bottled Vintage, der produksjonsprosessen ikke er helt den samme.
Bergen tinghus

Bygningen

Stilmessig er tinghuset eklektisk: hovedkroppen er preget av italiensk ungrenessanse, mens hovedinngangen med sine søyler og store buede vinduer er i nygotikk. Tinghuset er bygget i teglstein med gulv og tak av armert betong. I inngangspartiet og i interiøret er det brukt naturstein.
Ved den monumentale hovedinngangen er de fire kardinaldydene plassert; klokskap, rettferdighet, måtehold og styrke. Over inngangen vokter fire griffer (en krysning mellom løve og ørn) huset for onde makter. Skulpturene er utformet av kunstnerne Nic Schiøll og Stinius Fredriksen, og hogget i larvikitt av Vestlandske Steinindustri. De tre meter høye kardinaldydene ble hugget ut av Erling Skilbred Johnsen og hans far Johannes Johnsen (f. 1883). Faren Johannes hadde vært bas for reisingen av Chr. Michelsen-statuen på Festplassen. Sønnen hadde et nært samarbeid med Sofus Madsen og var bas for Sjømannsmonumentet på Torgallmenningen, samt ansvarlig for flere av steinhodene på Håkonshallen. Far og sønn Johnsen deltok også i restaureringen av Nidarosdomen og av Mariakirken i Bergen. En av kardinaldydene til tinghuset var nesten ferdig da den ene tåen knakk av. Men Erling Johnsen lyktes i å reparere skaden, så det i dag ikke er mulig å se hvilken skulptur det var snakk om. 
Bygget er i vesentlig samme stand som da det var nytt i 1933, og det er planlagt en omfattende oppussing og ombygging for at bygget skal tilfredsstille dagens krav. Kostnadene er stipulert til 815 millioner kroner. Det er foreløpig ikke satt av midler på statsbudsjettet til prosjektet, og det er uklart når oppussingen vil skje.
Novosibirsk

Klima

Sommeren er varm og tørr, temperaturen ligger mellom 20 og 22 °C. Enkelte dager kan temperaturen gå opp til 35 °C.
Vinteren er kald og snørik, temperaturen ligger mellom -18° og -20 °C. Det er ikke uvanlig at temperaturen går ned til -35 °C

Historie

For over 100 år siden mente Aleksander III at det var nødvendig å bygge en jernbane til det området i Russland som hadde de største naturressursene. Dermed startet byggingen av den transsibirske jernbanen. Arbeidet med jernbanen over Ob startet i 1893 og var ferdig i 1897.  Bøndene fra Altaj og områdene rundt begynte straks å bruke jernbanen for å frakte korn fra Sibir. I 1903 fikk Novonikolajevsk (Novosibirsk) status som by.
Novonikolajevsk ble straks et finanssentrum I Sibir. I 1915 hadde 7 banker etablert seg i Novosibirsk.
Novonikolajevsk innførte i 1913 obligatorisk grunnskole som en av de første byene i Russland.
Allerede før revolusjonen hadde byen fått over 80 000 innbyggere.
I 1926 skiftet byen navn til Novosibirsk. Byen fikk da status som forvaltningssentrum i Sibir.
I 1957 fikk byen sitt vitenskapssentrum. I begynnelsen av 1960-årene passerte befolkningen 1 million. Byggingen av undergrunnsbanen ble startet i 1979 og sto ferdig i 1985.

Musikk

De to klassiske fiolinistene Vadim Repin og Maksim Vengerov kommer opprinnelig fra Novosibirsk.

Dyrehagen i Novosibirsk

Dyrehagen i Novosibirsk er en verdensberømt zoo og en svært populær turistattraksjon. I gjennomsnitt besøker over 700  000 dyrehagen hvert år. I dyrehagen finnes det over 4000 forskjellige arter.

Kultur

Novosibirsk operahus er det største operahuset i Russland. Operaen har en operascene og en ballettscene. Den største scenen kan ha over 2 000 tilskuere. Byggets hovedelement er en stor kuppel som er 60 meter bred og 35 meter høy.  Selve kuppelen har ingen andre bærende elementer enn selve kuppelen. Operahuset var ferdig bygd i februar 1944, og  ble åpnet den 12. mai 1945, fire dager etter den tyske kapitulasjonen.

Samferdsel

Novosibirsk var den første byen i Sibir som fikk et T-bane-system (Novosibirsk Metro) i 1986. Byens lufthavn heter Tolmatsjovo lufthavn og har daglige ruter til Europa, Asia og de fleste russiske storbyer. Tolmatsjovo er base for S7 Airlines. Byen har også to mindre flyplasser: Elitsovka lufthavn og Severnyj lufthavn.
Fylkesvei 4032

Fylkesvei 4032 går mellom Kyrkjebygd og Ljosland i Åseral. Veien er 24,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 352.
MS «Solundir» (1989)

MS «Solundir» er en hurtigbåt som gikk i rute for Fjord1 Fylkesbaatane fra 1993 til 2009 mellom Bergen og Sogn og Fjordane.
Båten var byggenummer 1593 fra Kværner Fjellstrand og ble levert som «Leopardo» i 1989 Cat Lines i Valencia i Spania. Den var sertifisert for 267 passasjer. I Spania gikk båten i rute i området mellom Barcelona og Mallorca.
I 1993 ble båten solgt til Kristiansund og døpt om til «Ocean Bird». Senere dette året ble hun solgt til Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane der hun ble omdøpt til MS «Solundir». «Solundir» gikk i rute Bergen-Flåm om sommeren. Resten av året gikk den i rutene Bergen-Selje og Bergen-Sogndal.
I 2011 ble båten solgt og transportert til Afrika.
The Schøyen Human Rights Foundation

The Schøyen Human Rights Foundation er Martin Schøyens fremtidsvisjon for Schøyen-samlingen, den største private manuskriptsamlingen i verden, eid av nordmannen Martin Schøyen.

Målsetting

The Schøyen Human Rights Foundation skal bidra til global bekjempelse av fattigdom i utviklingsland, med nødhjelp i krisesituasjoner, samt å fremme ytringsfrihet og menneskerettigheter over hele verden. Overskudd fra Schøyen-samlingen skal tilfalle arbeidet i The Schøyen Human Rights Foundation.

Om Schøyen-samlingen

Schøyen-samlingen består av i underkant 14000 manuskripter fra hele verden, de eldste over 5000 år gamle. Blant samlingens høydepunkter er Tutankhamons signetring, og 60 fragmenter av Dødehavsrullene fra 15 forskjellige skriftruller. Samlet verdi for hele samlingen er anslått til opp mot 850 millioner kroner.

Visjonen til Schøyen-samlingen

På Schøyen-samlingens eget nettsted er dens viktighet beskrevet slik:

«Det unike og viktige materialet som utgjør Schøyen-samlingen overgår omfanget til en privat samling, og sågar en nasjonal offentlig samling. Disse MSS er en verdensarv, hele verdens hukommelse. Gjenstandene oppleves ikke som eid av Schøyen-samlingen og dens eier, som nå har privilegiet av å oppbevare dem. De eies heller ikke av én bestemt nasjon, folk, religion, eller kultur, men av hele menneskeheten. De er hele verdens felles eiendom. I fremtiden må Schøyen-samlingen bli oppbevart i en offentlig sammenheng som imøtekommer disse visjonene. Overskudd fra samlingen vil gå til The Schøyen Human Rights Foundation, som bistår med nødhjelp og bekjemping av fattigdom i utviklingsland, og til å fremme ytringsfrihet og menneskerettigheter over hele verden.»
Florida sykehus

Historie

Sykehuset ble opprrettet ved av St. Franciskus Xaverius-søstrene – en katolsk nonneorden som var tilknyttet St. Paul menighet, den katolske menigheten i Bergen. Men allerede fra 1899 ble et katolsk hospital drevet i det nåværende Birgittahjemmet som i dag tjener som menighetshus og ligger ved siden av den katolske kirken i Bergen. Dette sykehuset ble drevet under navnet St. Franciskus Hospital inntil opprettelsen av Florida sykehus i 1901. Søstrene drev den gang Florida sykehus, et stort og moderne sykehus etter datidens målestokk som både var søstrenes største virksomhet og den katolske kirkes ansikt utad i byen. Naturlig nok hadde sykehuset også sitt eget kapell – St. Sunniva kapell. Søstrene arbeidet på det private sykehuset helt frem til den offentlige helsetjenesten overtok. Sykehuset ble nedlagt i 1970-årene.
Søstrene opprettet også et hospital i Stavanger i 1902 og kalte det St. Franciskus hospital. Gjennom årene tok nonnene over driften av enkelte sykehjem i Arendal, Haugesund og Hønefoss.
Under krigen var sykehuset overtatt av tyskerne og de hadde bygget en militærbrakke på eiendommen. «Kriegsmarine» rekvirerte Florida Sykehus, da under navnet «Marine Lazarett Bergen». Brakkebygningen ble også brukt som militærsykehus under krigen for tyskerne. Etter krigen tok det norske Forsvaret over brakkebygningen. Halvparten ble brukt av Forsvarets forskningsinstitutt, mens den andre halvdelen tjente som norsk militærsykehus en kortere tid før forskningsintituttet tok over hele brakkebygningen.

Franciskus-ordenen

15. mars 2001 feiret  St. Franciskus Xaveriussøstrene 100-årsjubileum. Det formelle navnet til St. Franciskus Xaverius-søstrene er Den Norske Søsterkongregasjon av Den Hellige Franciskus Xaverius, som forkortes til S.F.X.
Mange av nonnene kom fra Mellom-Europa. I juni 2013 hadde ordenen åtte gjenlevende nonner som bodde på hvilehjemmet Marias Minde; deres eget hvilehjem. I 1913 døde deden katolske presten Erik Wang. Han hadde kjøpt en eiendom i Ytre Sandviken ved Bergen, og testamenterte denne til St. Franciskus XaXaveriussøstrene for at de skulle kunne bygge et hvilehjem der. Eiendommen som ble til Marias Minde stod imidlertid ikke ferdig før i 1956. Både på Møllendal og Solheim kirkegård ble det opprettet store rammegravsteder for søstrene.
Svømming under VM i svømmesport 2019 – 50 meter butterfly kvinner

Semifinaler

Semifinalene ble svømt 26. juli fra kl. 21:09.
Rafdalstunnelene

Rafdalstunnelene I og II er to veitunneler på 48 og 57 meter langs tidligere E134 i Etne kommune i Hordaland. De ble erstattet av Åkrafjordtunnelen i 2000.
Danil og Aqhat

Danil og Aqhat er en tekst fra Ugarit, som skildrer barnløshet og tørketider.
Dommeren og kongssønnen Danil ber til gudene om å få en sønn. Baal kommer til Danil i en drøm, og bidrar til at El bønnhører Danil. Etter at Danil nekter å etterkomme et ønske fra gudinnen Anatu (Baals søster og elskerinne) om å overlate henne en magisk bue, sørger gudinnen for at Danils sønn Aqhat dør. Dødsfallet faller sammen med en tørketid i folket. Danils datter Pagat hevner sin far og sin bror.
Teksten er ikke kjent i sin helhet, og slutten er tapt. Teksten ble funnet på tre leirtavler med ugarittisk skrift under utgravinger 1930–31; den er utgitt på norsk i antologien Baal, gudenes konge i Ugarit, 2008.
Fylkesvei 4118

Fylkesvei 4118 går mellom Vetteland og Maberg i Farsund kommune. Veien er 3,2 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 661.