google/wiki40b huggingface dataset:
Vicky Cristina Barcelona

Handling

Vicky (Rebecca Hall) og Cristina (Scarlett Johansson) er to venninner som er enig i det meste – unntatt kjærligheten. Vicky er lykkelig forlovet med drømmemannen Doug (Chris Messina) og skal kommende høst gifte seg med ham. Hun er hellig overbevist om at de kommer til å leve et langt og lykkelig liv sammen. Cristina er singel og hele tiden åpen for nye eventyr. Sammen drar de til Barcelona for at Vicky skal få nye erfaringer til mastergraden hun skriver om katalansk kunst. Cristina blir med – selvfølgelig med et nytt eventyr i sikte. Allerede første dagen møter de kunstneren Juan Antonio (Javier Bardem), en mann som har rykte på seg for å ha slått sin eks-kone. Vicky kan ikke utstå personligheten hans, men blir uvillig med når Cristina, som blir dypt sjarmert av spanjolen, drar med ham til hans hjemby Oviedo. Vicky merker seg at Juan Antonio viser seg å være mer sympatisk enn førsteinntrykket utga seg for. Begge jentene faller for mannen, og han faller for dem. Vicky får etter hvert kalde føtter ettersom hun snart skal gifte seg, og dermed får Cristina muligheten til å starte et forhold med Juan Antonio. Men akkurat idet de begynner å få et stabilt forhold, dukker Juan Antonios sjalu ekskone Maria Elena (Penélope Cruz) opp med en dramatisk entré...
Carling kraftverk

Carling kraftverk er et varmekraftverk i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 1274 MW over én enhet. Anlegget ble bygget ut i årene omkring 1975–1981 og videre i 1991. Brenselkilden er kull, steinkull og koks.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1 067 000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,317 mill tonn.
Nils Olav

Rolle i militæret

Da Hans Majestet Kongens 3. Gardekompani besøkte Edinburgh Military Tattoo i 1961 for et drillstevne, ble en løytnant med navn Nils Egelien veldig interessert i Edinburgh Zoos pingvinkoloni. Da Garden nok en gang kom tilbake til Edinburgh i 1972, arrangerte Nils Egelien slik at troppen kunne adoptere en pingvin. Pingvinen som de adopterte ble gitt navnet Nils Olav til ære for Nils Egelien, og Kong Olav V.
Nils Olav ble tildelt militærgraden visekorporal og har etter dette blitt forfremmet hver gang Garden har deltatt på Edinburgh Military Tattoo. I 1982 ble han forfremmet til korporal og så forfremmet til sersjant i 1987. Nils Olav døde kort etter denne forfremmelsen.
Arvtageren fikk navnet Nils Olav II, en to år gammel stedfortreder. Han ble forfremmet til stabssersjant i 1993. Og den 18. august, 2005, ble han forfremmet til Honourable Regimental Sergeant Major, den høyeste underoffisersgraden i Skottland. Han ble også den første pingvinen til å bære denne tittelen i den norske hæren.
I samme tidsrom ble en 1,2 meter høy bronsestatue, utført av billedhuggeren Øystein Bernhard Mobråten fra Kongsberg gitt i gave til Edinburgh Zoo. Statuens inskripsjon anerkjenner Garden og Edinburgh Military Tattoo. Det står også en tilsvarende statue ved Huseby leir i Oslo.
I forbindelse med 3. Gardekompani sitt bidrag under Edinburgh Military Tattoo fredag 15. august, 2008, ble Nils Olav II slått til ridder, av den britiske generalmajoren Euan Loudon. Pingvinen tituleres nå sir Nils Olav.
En tredje pingvin, Nils Olav III, tok over navnet et sted mellom 2008 og 2016. Ved 3. Gardekompani sitt besøk til Edinburgh i 2016 ble Nils Olav forfremmet til brigader i en seremoni som over 50 medlemmer av garden deltok i.
Brutalisme

Brutalisme er en stilretning innen modernistisk arkitektur som fikk en viss oppslutning fra midten av 1950-årene til begynnelsen av 1970-årene. Tidlige eksponenter for retningen var den franske arkitekt Le Corbusier og den tysk-amerikanske arkitekt Ludwig Mies van der Rohe. Blant kjennetegnene for stilen er bruken av rå, ubehandlet betong og «ærlig» materialbruk, eksponering av konstruktive bygningsledd og tekniske installasjoner, og enkle geometriske former.
Foruten Le Corbusier og Mies van der Rohe var flere internasjonalt kjente arkitekter aktive utøvere som bidro til å etablere retningen. De viktigste var Louis Kahn i USA og Alison og Peter Smithson i Storbritannia.
I norsk arkitektur skapte flere fremtredende arkitekter i perioder verker som mer eller mindre konsekvent preges av brutalismen. Blant de viktigste er Sverre Fehn (Den nordiske paviljong i Venezia 1958-1962, Hedmarksmuseet 1963-70, Døveskolen på Skådalen i Holmenkollåsen, 1971-1977) og Lund + Slaatto Arkitekter (St. Hallvard kirke og kloster 1966, Chateau Neuf 1963-71). Også Erling Viksjø blir av noen regnet som en brutalistisk arkitekt, kjent for byggverk som Bergen rådhus 1968-1974, hovedkontoret til Standard Telefon og Kabelfabrik 1968 og regjeringskvartalet 1952-70. Det kan imidlertid diskuteres om Viksjøs bruk av naturbetong kvalifiserer ham for å kalles brutalist, siden betongen nettopp ikke er «rå», men tvertimot foredlet ved sandblåsing som fremhever tilslaget av rundslipt elvegrus.
I 2010 ble det foreslått å frede flere brutalistiske bygninger i Stavanger.
Prosopocoilus (Metopodontus) umhangi

Utseende

En stor (hannene 28-69 millimeter), noe bred, brunsvart hjortebille, dekkvingene brungule med mørke ytterkanter og en mørk stripe langs sømmen. Hannen har kraftige, krumme kjever, hos store hanner har disse store tenner langs nesten hele lengden inkludert en tann ved roten. Små hanner har enkle kjever som er fint sagtakkede i hele lengden. Hodet er litt lengre enn bredt, med et mer eller mindre V-formet søkk i midten. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er for det meste rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, noe mørkere, hode og forkropp tett og kraftig punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse

Arten er kjent fra Tanzania og Malawi.
Aneuretinae

Utseende

Aneuretus simoni er en liten (ca. 2,5 mm), gulbrun maur. Hodet er nokså stort og mer eller mindre hjerteformet, fasettøynene ovale og middelsstore. Antennene har et langt, tynt "skaft" (første ledd) som når tilbake til hodets bakkant, ellers er de også ganske tynne. Mandiblene er forholdsvis små, clypeus (mellom hodets fremkant og antennefestet) temmelig stor. Thorax er ganske smal. På den bakre delen (metanotum) er det en oppstående pigg. "Stilken" som fester bakkroppen til thorax er ganske smal, bakerst brått utvidet. Bakkroppen er pæreformet.

Utbredelse

Den nålevende arten, Aneuretus simoni, finnes bare på Sri Lanka.
Kustwacht Caribisch Gebied

Organisering og oppgaver

Kystvakten er et samarbeid mellom de fire landene som utgjør Kongeriket Nederlandene. Kustwacht Caribisch Gebied hører under Nederlands forsvar og gjør bruk av forsvarets materiell og personell. Sjefen for kystvakten er samtidig sjef for sjømakten i det karibiske området (CZMCARIB). Kustwacht Caribisch Gebied overvåker havområdet omkring de seks øyene, har oppgaver knyttet til bekjempelse av miljøkriminalitet, våpen- og narkotikasmugling, ulovlig fiske og ulovlig innvandring. Kystvakten driver i tillegg redningstjeneste.
På Curaçao holder kystvakten til i Marinebasis Parera og på Hato-flyplassen. Marinierskazerne Savaneta er tilholdssted på Aruba og Simpson Bay på Sint Maarten.

Materiell

Kustwacht Caribisch Gebied rår over både fartøyer, helikoptre og fly.

Fartøyer

I flåten finnes tre patruljefartøyer av typen Stan Patrol 4100, «Jaguar», «Panter» og «Poema», med en toppfart på 26 knop. I tillegg kommer 12 ribber og 5 båter av typen Boston Whaler Justice 20.

Luftmateriell

Av luftmateriell har kystvakten to helikoptre av typen Finmeccanica AW139 og to patruljefly av typen Bombardier Dash 8.
David Mansfield

Liv og virke

David Mansfield vokste opp i Leonia i New Jersey.
Mansfield var fra 1975 til 1978 med i Bob Dylans turné-band, og var med på å starte bandet The Alpha Band i 1976. Etter at The Alpha Band ble oppløst, har Mansfield spilt sammen med artister som blant andre Dylan, Loudon Wainwright III, T-Bone Burnett, Johnny Cash, Nanci Griffith, Roger McGuinn, Sting, Ry Cooder, Edie Brickell, Spinal Tap, Lucinda Williams, Dwight Yoakam, Iggy Pop og Chris Hillman. 
Mansfield har også komponert musikk til en rekke filmer, og var en kort periode i 1986 medlem av Bruce Hornsby and the Range. I 2007 spilte han på Madrugadas album Madrugada.
Fylkesvei 6862

Fylkesvei 6862 (Fv6862) i Trøndelag går mellom Skjerve og Sundlo i Levanger kommune. Veien er 5,7 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 117 (Nord-Trøndelag).
Ragnhild Heiland Sørensen

Roller

Sørensen ble ansatt ved Den Norske Opera i 1991 og gjorde debut som Mimi i La bohème. Av andre roller kan nevnes: Grevinnen i Figaros bryllup, Violetta i La traviata, Pamina i Tryllefløyten, Wellgunde og Helmwige i Wagners Nibelungens ring og Desdemona i Othello.
Grasmobanen

Historie

Den var en del av transportsystemet som Engebret Soot bygde i årene 1847–1849 for å få tømmeret fra Mangenvassdraget til Haldenvassdraget. Den transportetappen som er motstrøms, er i dag mest kjent under navnet Sootkanalen. Det var ikke bare en kanal, men et helt system med kanaler, sluser, tømmerrenner og hestejernbane. Grasmobanen var en del av Sootkanalen, en hestejernbane som ble bygget mellom vannene Mortsjølungen og Tvillingtjern.
Over den 2,5 km lange Mortsjølungen ble tømmeret, i flaker, trukket med båt fram til «Lessinga». Lessinga er en liten 100 meters kanal gravd inn i terrenget. Kanalsidene ble murt med stein. Fra mur til mur gikk det tre gangbruer. I fra Lessinga og opp er det en stigning på 37 meter. En mindre bekk renner ut i kanalen. Det var mulig å bygge sluser, men Engebret Soot trengte vannet fra Tvillingtjern til den videre fløtinga. Derfor foretrakk han å bygge en hestejernbane. I begynnelsen ble tømmeret heist opp på jernbanevognene. Seinere fant man at det var mer praktisk å kjøre vognene ut i kanalen for å fløte stokkene på vognene. Fløterne sto på trebruene når de utførte dette oppdraget. Den 1,5 km lange hestejernbanen var ens- og smalsporet. Den startet ved Lessinga i Mortsjølungen og hadde fem møteplasser som lå like langt fra hverandre Fra Tvillingtjern ble stokkene fløtet videre i en tømmerrenne ned til innsjøen Setten.

Arbeidsdeling

Et skift besto av to beiter. Et beite besto av tolv mann med to hester hver. Hvert hestespann hadde tre vogner å trekke oppover. Et beite kjørte tre vendinger, deretter hvilte de mens det andre beitet tok over. Sommerstid var det flere skift i døgnet. I 1871 passerte 6000 tylfter Grasmobanen.

Modernisering og nedleggelse

Hestedriften tok slutt i 1918. Da overtok en stasjonær dampmaskin som ble plassert på banens endepunkt ved Tvillingtjern. Etter bare to år ble dampmaskinen byttet ut til fordel av en bensinmotor. Tømmervognene ble trukket opp med vaiere. Grasmobanen var i drift fram til 1938.
Johann August Ephraim Goeze

Bakgrunn, prestevirke

Goeze studerte fra teologi 1747 til 1751 ved Universitetet i Halle. Fra 1755 var han teolog i Quedlinburg, fra 1762 som pastore ved St.-Blasii-Kirche i Quedlinburg. I 1786 ble han hoffdiakon ved stiftskirken i Quedlinburg.
Hen var bror av den lutherske teolog Johann Melchior Goeze (1717−1786).

Zoolog

Som zoolog arbeidet blant annet med å klassifisere insekter og andre virvelløse dyr, særlig de som har et liv tilknyttet ferskvann. Han har beskrevet (autor) flere arter og var den som først beskrev gruppen bjørnedyr. Han arbeidet også med landlevende dyr, blant annet biller.
Kelly LeBrock

Tidlige liv

LeBrock ble født i New York City, men vokste opp i London, England og på landsbygda i Sussex. Hun er datter av en fransk-kanadisk far som eide sin egen kvikksølvgruve som åpnet «The General Thurber», en 3-stjerners Michelin-restaurant i Lake Champlain i New York. Kelly's irske mor, en tidligere modell, var eier av flere fine antikke butikker i London.

Karriere

LeBrock tilbrakte sine første skoledager i en internatskole fra Montreal, der hun lærte seg fransk, før hun flyttet til Storbritannia. I en alder av seksten, returnerte Kelly til New York og begynte på sin karriere som skjønnhetsmodell. LeBrock begynte på sin karriere som modell i en alder av seksten år. Etter skilsmissen fra Steven Seagal i 1996, hadde hun roller i The Sorcerer's Apprentice (2002) og Zerophilia (2005). I 2006 spilte LeBrock iGamers: The Movie. LeBrock dukket også opp i den tredje britiske kokkeserien Hell's Kitchen der Gordon Ramsay er sjefskokk.

Veldedighet

I 2008, etter dødsfallet til hennes bror Harold, bestemte LeBrock å vie mye av sin tid til å hjelpe dødssyke. Hun er for tiden talsperson for «Club Carson», der medlemmene er barn som lider av kreft. Denne organisasjonen tilbyr et sted hvor midnreårige pasienter kan få oksygenbehandling og ernæringsmessig rådgiving for en minimal kostnad.

Privatliv

Kellys første ekteskap var med filmprodusent og restauranteier Victor Drai i 1984. De skilte seg etter to års ekteskap i 1986. Senere giftet hun seg med den kjente actionskuespilleren Steven Seagal. Dette ekteskapet varte fra 1987 til 1996. Med Seagal fikk LeBrock tre barn, Annaliza (f. 1987), Dominic (f. 1990) og Arissa (f. 1993). Hun bor på en ranch i Sør-California og hun jobber med sin egen selvbiografi.
Nepals kommunistiske parti (maoistene)

Nepals Kommunistiske Parti (maoistene) (Engelsk: The Communist Party of Nepal (Maoist), nepali: नेपाल कम्युनिष्ट पार्टी - माओवादी) er et politisk parti i Nepal. Partiet ble stiftet 19. juni 2012 og blir ledet av formann Mohan Baidya (også kjent som «Kiran»). Partistifterne så seg nødt til å stifte et nytt parti av utbrytere fra Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistisk), ledet av Prachanda. Utbryterne var uenige i den politiske kursen til Prachanda og hans nestleder og landets statsminister Baburam Bhattarai.

Oversikt

Nepals Kommunistiske Parti (maoistene) ble stiftet etter en splittelse i Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistisk), og bruker navnet dette partiet hadde inntil 2009. 19. juni 2012 kunngjorde en gruppe medlemmer av Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistisk)), blant annet partiets nestleder Mohan Baidya, dannelsen av et nytt parti, Nepals Kommunistiske Parti (maoistene). Baidya uttalte at Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistisk) var i gang med å ødelegge det folket hadde tjent på folkekrigen. Dette skjedde etter en tre dager lang samling tilhengerne av Baidya hadde gjennomført i Kathmandu. Utbryterne bestemte seg for å gå ut av partiet siden de ikke ønsker å la seg assosiere med opportunister.

Mål

Lederne i partiet sier at partiets linje er å fortsette folkekrigen, selv om det kan ta noe tid å gjennomføre dette. De mener at lederne i Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistene) har sviktet idealene sine og glemt hvorfor man utkjempet en folkekrig i ti år.

Ledelse

Partileder er Mohan Baidya, mens generalsekretær er Ram Bahadur Thapa alias «Badal». En annen kjent figur fra Nepals Forente Kommunistiske Parti (maoistene) er Netra Bikram Chand, alias «Biplav» eller «Biplab».
Borgarsyssel

Borgarsyssel (norrønt Borgarsýsla) av Borg, var i middelalderen et syssel i Norge som i hovedsak omfattet det nåværende Østfold fylke. Unntakene var Morsurdal (nå Hobøl kommune) som tilhørte Oslosyssel og Enningdalen (nå del av Halden) som tilhørte Ranrikesyssel. Det historiske norske fylket Vingulmark ble på slutten av 1100-tallet delt i to, Oslosyssel i nord og Borgarsyssel i syd.
Borgarsyssel var delt i 16 skipreider, som noenlunde svarte til de nåværende herreder, men ofte bar andre navn. Det hørte juridisk under Borgartinget, kirkelig under Oslo bispedømme (Sarpsborg og Eidsberg prosti). I Borg og på Valdisholm i Glomma var det befestninger. Navnet Borgarsysla/-syssel ble på 1500- og 1600-tallet fortrengt av Smålenene, men benyttes fremdeles i den geistlige inndeling i Østre og Vestre Borgesyssel prostier.
Neotropidion

Utseende

Middelsstore, slanke, halvblanke, brunrøde trebukker, dekkvingene med et par lysgule flekker, spissen kan være svart. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er litt rundede og hvelvede, med en liten tann i spissen. Beina er middels lange med fortykkede lår.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Fransk Guyana, Brasil, Peru og Bolivia.
Hordaland Bandykrets

Hordaland Bandykrets er en særkrets for idrettene som sorterer under Norges Bandyforbund (innebandy, bandy og landhockey) i Hordaland. I Hordaland er det innebandy som er den dominerende idretten, men det er også aktivitet innen bandy. Kretsen ble stiftet i 1996.
Innen innebandy administrerer kretsen seriespill i 2. og 3. divisjon for Herrer, og 2. divisjon for kvinner. I tillegg arrangeres det turneringer for barn og unge. Daglig leder i Hordaland Bandykrets er Børge Andreassen. Styreleder er Marielle Haarvik.

Klubber i Hordaland

(Aktive per idrettsregistreringen januar 2011)

Bandy

Bergen Bandyklubb
Regierungsbezirk Kleve

Regierungsbezirk Kleve var en Regierungsbezirk i den prøyssiske provinsen Jülich-Kleve-Berg. Forvaltningsenheten ble opprettet den 23. april 1816, og ble den 22. juni 1822 innlemmet i Regierungsbezirk Düsseldorf.
Baseball under Sommer-OL 2008 – Tropper

Baseball under Sommer-OL 2008 – Tropper menn inneholder troppene til herrenes turnering i baseball under Sommer-OL 2008.
Ted Ligety

Karriere

Ligety debuterte i verdenscupen 22. november 2003 i Park City og fikk sin første pallplassering i et slalåmrenn i Beaver Creek 4. desember 2005. I 2004 fikk han sølv i slalåm under junior-VM i Maribor, Slovenia.
Han tok gull i den alpine kombinasjonen under OL 2006 i Torino, foran Ivica Kostelić og Rainer Schönfelder. Under VM 2009 i Val-d’Isère tok han bronse i storslalåm etter Carlo Janka og Benjamin Raich. I VM i alpint 2011 vant han gull i storslalåm.
I VM i alpint 2013 tok han tre gull, i super-G, superkombinasjon og storslalåm. Ligety er dermed én av fem mannlige alpinister som har vunnet tre eller flere gull i samme VM. De andre er Émile Allais (1937), Stein Eriksen (1954), Toni Sailer (1956 og 1958) og Jean Claude Killy (1968).
I OL 2014 i Sotsji tok han sitt andre OL-gull da han gikk til topps i storslalåm foran Steve Missillier og Alexis Pinturault.
I VM i alpint 2015 i Beaver Creek tok han sitt tredje VM-gull i storslalåm på rad, og sitt femte VM-gull totalt.
I sesongene 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011, 2012/13 og 2013/14 vant han storslalåmcupen sammenlagt.
Sveaskog

Virksomhet

Sveaskog eier 41 millioner dekar areal, hvorav ca. 31 millioner dekar er produktiv skogsmark, noe som gjør selskapet til Sveriges største skogseier med en andel på 14 prosent. Sveaskog er en stor leverandør av tømmer, massevirke og flis til den svenske masse-, papir- og sagbruksindustrien og av biobrensel til energiselskaper. Selskapet leier også ut areal til vindkraft, samt skog og vann til jakt, fiske og naturturisme. For å styrke det private skogbruket i utkantstrøk selger Sveaskog stadig skogseiendommer i ulike deler av landet.
Administrerende direktør i Sveaskog er siden 2011 Per-Olof Wedin. Tidligere statsminister Göran Persson er styreleder fra 16. april 2008.
Datterselskapet Svenska Skogplanter AB driver hovedsakelig med skogplanter og skogforyngelse.

Historie

Sveaskog er 100% eid av den svenske staten og ble skilt ut fra det som tidligere het Domänverket. Domänverket forvaltet i mange år all statlig skog, både den som ble drevet kommersielt og den som var vernet. Domänverket hadde i prinsippet ansvar for alt oppsyn i nasjonalparker og naturreservater gjennom sin oppsynsmenn. Denne virksomheten ble overført til Naturvårdsverket og länsstyrelsene (fylkesmannen). I 1993 ble daværende Domänverket til Assi Domän ved at Domän AB kjøpte Assi AB (Aktiebolaget Statens Skogsindustrier). Masseindustrien ble solgt utover på 90-tallet og i 2001 ble Sveaskog dannet ved at staten kjøpte aksjene i Assi Domän. Sveaskog eier fremdeles flere sagbruk og i tillegg til forvaltning av egen skog blir det også kjøpt tømmer fra private skogbrukere.
Sveaskog eier 50 % av aksjene i Setra Group som er den største treindustribedriften i Sverige.
Sultan Iskandar gasskraftverk

Sultan Iskandar kraftverk er et varmekraftverk i Pasir Gudang i delstaten Johor i Malaysia, om lag 100 km fra delstatshovedstaden Kuala Terengganu. Det har en installert produksjonskapasitet på 729 MW fordelt på 3 blokker med hhv 2 oljefyrte dampturbiner, tre gassfyrte dampturbiner, og 2 gassfyrte kogenerasjons gassturbiner.
Brenselkilden er primært naturgass, men også fyringsolje. Anlegget ble ferdigstilt for driftsstart i 1981. Operatør er et selskapet Tenaga Nasional Berhad.
Pingvinene på Røst og i Gjesvær

Pingvinene på Røst og i Gjesvær ble satt ut i siste halvdel av 1930-tallet i et forsøk på å danne permanente pingvinkolonier. Noen av fuglene overlevde en tid og kan ha formert seg, men forsøket var mislykket, og alle fuglene var borte etter noen år.

Historie

Etter forslag fra forfatter Carl Schøyen ble ni kongepingviner fra øya Sør-Georgia i august 1936 satt ut av Landsforbundet for naturfredning i Norge (nå Norges Naturvernforbund). To par ble satt ut på Røst i Lofoten og to par og en ungfugl ble satt ut i Gjesvær i Finnmark. Pingvinene forlot disse stedene etter kort tid, og streifet deretter enkeltvis omkring langs kysten.
Én pingvin ble fanget i nærheten av Svolvær, en annen ved Stave på Andøya. Begge disse ble sendt tilbake til Røst. En tredje pingvin ble slått ihjel ved Horseid i Moskenes i oktober 1936. To av pingvinene ble også sett i Vestfjorden nord for Landegode høsten 1936. En av pingvinene som ble satt ut i Gjesvær ble slått ihjel i Gamvik i januar 1937, en annen ble skutt på, men ikke truffet, av en alkejeger utenfor Lyngen.
Sommeren 1938 satte Landsforbundet for naturfredning i Norge ut 13 gulltoppingviner og 10 bøylepingviner fra Sør-Georgia på Røst. En stund ble pingvinene holdt på et inngjerdet område på Svinøya. Flere av pingvinene ble ganske raskt syke og døde. Etter en stund ble de fire gjenlevende bøylepingvinene og fire gulltoppingviner fraktet til Vedøya og sluppet fri. Senere ble også de siste sju gulltoppingvinene sluppet fri.
De neste årene ble det sett pingviner flere steder langs kysten. I september 1943 slo to pingviner seg ned på Sandholmen ved Breistrand i Øksnes. Våren 1944 ble den ene fuglen funnet død, etter at den hadde gått seg på en linekrok. Den andre pingvinen forsvant kort tid etter.
Vinteren 1947 ble det sannsynligvis skutt to eller tre pingviner i Kåfjord. Høsten 1948 besøkte seks-sju pingviner Sakrisøy ved Reine i Moskenes, mens tre pingviner var innom Eggum i Borge (nå Vestvågøy). En pingvinunge ble tatt i pensjon i Sund i Flakstad.
I februar 1949 oppholdt et pingvinpar seg et par uker ved Gåshopen i Komagfjorden i Finnmark. Omtrent samtidig ble det sett pingviner ved Dverberg på Andøya.
Den siste mulige observasjonen av pingvinene i Nord-Norge ble gjort ved Selsøyodden i Hamarøy 2. juli 1954. Det er imidlertid ikke helt sikkert at dette var en pingvin, for på avstand kan pingviner forveksles med alkefugler. En «pingvin» som ble observert så langt sør som ved Stavanger skal i virkeligheten ha vært en lomvi.
Dan Andersson-prisen

Dan Andersson-prisen (Svensk tittel: Dan Andersson-priset), innstiftet i 1963, er en litterær pris på SEK 20 000 i (2008) som årlig deles ut av Dan Andersson-sällskapet.