Loch Leven Castle

Loch Leven Castle er en festning som i dag er i ruiner og som lokalisert på en øy i innsjøen Loch Leven i den skotske regionen Perth and Kinross. Den ble antagelig bygget en gang rundt 1300 og var i kamp i løpet av Den skotske uavhengighetskrig (1296–1357). På slutten av 1300-tallet ble den gitt til William Douglas, 1. jarl av Douglas, og forble i familiens Douglas' eie i de neste 300 årene. Maria Stuart, skottenes dronning ble holdt fengslet her i årene 1567–1568 og ble tvunget til å abdisere før hun klarte å rømme ved hjelp av familien til sin fangevokter. I 1588 ble dronningens fangevokter gitt den arvelige tittelen jarl av Morton, og flyttet fra festningen.
Festningen ble kjøpt i 1675 av sir William Bruce, adelsmann og arkitekt, som benyttet festningen som midtpunkt i sin hage, skjønt den ble aldri igjen benyttet som bolig. I dag er levningene av festningen beskyttet som kategori A-listet bygning og blir administrert av Historic Scotland, en skotsk etat som har ansvar for bevaring av historiske monumenter. Man kan besøke Loch Leven Castle om somrene ved hjelp av en liten fergebåt.

Tidlig historie

En festning kan ha bli konstruert på Castle Island ved 1257 da den 16 år gamle kong Aleksander III av Skottland ble med makt fraktet hit av sine regenter. I løpet av den første skotske uavhengighetskrigen (1296–1328) holdt den angripende engelske hæren Loch Leven Castle som lå ved en strategisk viktig posisjon mellom byene Edinburgh, Stirling og Perth. Deler av den ytre muren har muligens sin opprinnelse fra denne tiden, og ble kanskje bygget av de engelske okkupantene. Festningen ble erobret av skottene før slutten av 1200-tallet, muligens av styrkene til William Wallace.
Engelske styrker beleiret Loch Leven i 1301, men garnison fikk hjelp det samme året da beleiringen ble brutt av John Comyn. Konge Robert Bruce (styrte 1306–1329) er kjent for å ha besøkt festningen i 1313 og på nytt i 1323. Etter Roberts død invaderte engelskmennene igjen, og beleiret festningen i 1335 i støtte for tronraneren Edward Balliol (død 1364). I henhold til krøniken fra 1300-tallet ved John av Fordun, forsøkte engelskmennene å drukne festningen ved å bygge en demning tvers over utstrømningen til innsjøen. Vannivået sted i en måned inntil kapteinen for de engelske styrkene, John de Stirling, dro for å delta i festivalen for den hellige Margaret av Skottland. Forsvarerne under Alan de Vipont grep anledning til å komme ut av festningen om natten og ødelegge demningen, og isteden ble den engelske leiren oversvømmet. Denne fortellingen har dog blitt betvilt av senere historikere.
Loch Leven Castle ble forsterket i løpet av 1300-tallet eller tidlig på 1400-tallet ved et tårnhus på fire etasjer. I henhold til Historic Scotland er dette det eldste tårnhuset i Skottland som fortsatt er bevart om dateringen er korrekt. I 1390 bevilget kong Robert II (styrte 1371–1390) festningen til Henry Douglas, ektefelle av hans niese Marjory. Fra 1300-tallet tjente festningen som statsfengsel. Før han selv ble konge ble Robert II holdt fanget her i 1369, det samme ble Archibald Douglas, 5. jarl av Douglas (død 1439) på første halvdel av 1400-tallet. Patrick Graham, erkebiskop av St Andrews, døde i fangenskap på festningen i 1478.

1500-tallet

Maria Stuart (styrte 1542–1567) besøkte Loch Leven i 1565 som gjest av sir William Douglas av Lochleven (død 1606). Hun holdt et intervju her med den Kalvinisme|kalvinistiske presten John Knox. Ved «slaget» ved Carberry Hill den 15. juni overga Maria seg til sine adelsmenn som satte seg imot hennes ekteskap til jarlen av Bothwell. Hun ble ført til Loch Leven og overgitt i forvaring til sir William Douglas av Lochleven, og tilbrakte det meste av sitt fangenskap i Glassin Tower fra tidlig 1500-tallet i det sørøstlige hjørnet av festningen. Bortsett fra William Douglas, husholdningen inkludert hans mor Margaret Douglas, mor til Marias halvbror the jarlen av Moray, og hans bror George Douglas, foruten Willie Douglas, en ung slektning som var blitt adoptert. Maria ble syk straks hun kom til borgen, og en gang før 24. juli aborterte hun tvillinger som hun hadde fått med Bothwell. Kun noen få dager tidligere ble hun tvunget til å abdisere som skottenes dronning til fordel for sin sønn, spedbarnet Jakob. Maria ble restituert i løpet av høsten og vinteren, og vant gradvis George Douglas over til sin sak. Om natten da hun rømte hadde Willie Douglas stjålet nøklene og latt Maria kle seg ut som en tjener, Hun ble rodd over innsjøen hvor George Douglas og andre ventet på henne. Gruppen flyktet deretter til Niddry Castle i Lothian.
Engelskmannen Thomas Percy, jarlen av Northumberland var også holdt her etter å ha flyktet til Skottland etter den mislykte katolske opprøret i nord i 1570. Han ble tatt til fange av James Douglas, og holdt fanget i festningen før han ble ført tilbake til England for henrettelse. I 1588 etterfulgte sir William Douglas av Lochleven som jarl av Morton, da som den 6. jarl. Med tittelen arvet han også en rekke eiendommer, inkludert Aberdour Castle i Fife, og Loch Leven Castle som ble stadig mindre brukt.

Sir William Bruce

I 1675 ble eiendommen Loch Leven kjøpt fra familien Douglas av sir William Bruce (ca.1630–1710), kongelig arkitekt i Skottland. Bruce bygde Kinross House rett ved innsjøens bredder fra 1686, stilte på linje hovedaksen til huset og hagen til festningen. Kinross var en av de første bygningene i klassisk arkitektur som han grunnla i Skottland. Deretter ble ikke Loch Leven Castle brukt som bolig, men ble bevart av Bruce som et naturskjønt objekt i hans hage.

Senere år

Loch Leven Castle hadde falt i ruiner i løpet av 1700-tallet, men ruinene ble konservert og skrot fjernet i 1840. Eiendommen ble gitt videre fra familien Bruce til familien Graham på 1700-tallet og deretter til familien Montgomery på 1800-tallet. Sistnevnte har fortsatt Kinross House.
Loch Leven Castle ble overgitt til staten i 1939 og er i dag tatt vare på og administrert av Historic Scotland. Festningen kan bli besøkt ved hjelp av en liten ferge som rommer tolv personer operert fra Kinross av Historic Scotland i løpet av sommermånedene. Levningene av festningen er beskyttet som et et vernet arkeologisk område, og som en kategori A-listet bygning, det høyeste nivået for beskyttelse for en historisk bygning i Skottland.

Beskrivelse

Festningen, og den ytre inngjerdingen hvor det er lite igjen, tok opprinnelig opp det meste av hele øya Castle Island. Den nåværende skogkledde og betydelig større øya ble dannet tidlig på 1800-tallet da kanaliseringen av utløpet elven Leven, som går inn i Firth of Forth ved byen Leven, førte til at vannstanden i innsjøen ble betydelig lavere.
Festningen består av en rektangulær borggård omgitt av en festningsmur, med et tårnhus i det ene hjørnet og det rundet tårnet Glassin Tower i det motsatte hjørnet. Fundamentene til de bygninger som er revet finnes fortsatt på to av sidene av borggården. I den ytre gården er det kun en jordvoll som viser posisjonen til de tidligere murene og med fragmentariske levninger av et tidligere bakeri.

Tårnhuset

Tårhuset ved det vestlige hjørnet av inngjerdingen måler 11,1 meter ganger 9,6 meter, og hadde opprinnelig fem etasjer, men taket og plankegulvet er gått tapt. Det laveste nivået er en hvelvet kjelleretasje med et hvelvet kjøkken over. Hallen var på den neste etasjen med værelser over, alle forbundet med en spiraltrapp.

Glassin Tower

Glassin Tower er et rundtårn som lagt til det sørøstlige hjørnet av den gamle muren på 1500-tallet. Tårnet har en hvelvet kjelleretasje, forsvart med et geværvindu, og to mindre rom over. Det nedre rommet har et karnappvindu.

Arkeologisk funn

En mindre utgravning og undersøkelse i 1995 fant grunnlaget og to trappetrinn av en steintrapp som ga tilgang til Den store hallen i tårnet. Keramikk fra 1500-tallet og dyrebein ble også funnet.