google/wiki40b huggingface dataset:
Kurvball

Kurvball (tysk Korfball, nederlandsk korfbal) er en ballsport for to lag. Den utøves for det meste i Nederland og Belgia. Kurvball skiller seg fra andre lagidretter ved at den er en mix-sport; et lag består av fire kvinner og fire menn.

Regler

Kurvball spilles innendørs eller utendørs på en bane delt inn i to halvdeler kalt soner. Nesten midt i hver sone er det plassert en stolpe (3,5 meter høy, lavere i yngre årsklasser) med en kurv øverst. Ballen er lik en vanlig fotball. 
En kamp spilles mellom to lag som begge har åtte spillere på banen samtidig; to av hvert kjønn i både angreps- og forsvarssonen. Målet er å kaste ballen gjennom kurven til det andre laget. Etter to scoringer bytter lagene soner, slik at angriperparene blir forsvarere og omvendt. Ved pause bytter lagene banehalvdel.

Historie

Kurvball er trolig opprinnelig en svensk sport. Rundt 1902 skal den nederlandske læreren Nico Broekhuysen ha spilt ringboll i Sverige, og mens den svenske utgaven døde hen, dro Broekhuysen tilbake til Nederland og videreutviklet sporten til kurvball.

Filosofi

Kurvball er en lagsport i større grad enn de fleste andre lagsporter. Det er ikke lov å løpe med ballen, ikke engang om man spretter den, men med en gang man har den, må man stoppe (om man ikke allerede står stille) og lete etter medspillere å sentre til. Dette gjør at det er mindre rom for indivuelle prestasjoner enn i for eksempel basketball.
At kurvball er en mix-sport betyr ikke at de to kjønnene spiller mot hverandre, bare sammen. Det angripende laget kan sentre ballen til hvem som helst på eget lag, men det forsvarende laget kan ikke la en mann spille forsvar på en kvinne eller en kvinne på en mann. De kan heller ikke sette to forsvarere eller flere på én angriper, men må holde seg til mann mot mann, bokstavelig talt.
Taktikk er grunnlaget for kurvballs filosofi, taktikk og ikke fysisk styrke skal vinne kamper. Dette betyr at det ikke er lov å berøre motspillere, men også at angriperen ikke kan skyte når forsvaret er en armlengde unna og vendt mot angriperen prøver å blokkere skuddet.
Ballen kan ikke sparkes eller slås med knyttet neve, og det er ikke lov å dytte på eller riste i målstolpen.

Internasjonalt

Opprinnelig ble kurvball spilt for det meste i Belgia og Nederland. Det var demonstrasjonsidrett i OL i Antwerpen i 1920 og Amsterdam i 1928.
International Korfball Federation (IKF) ble grunnlagt i 1993 og består pr 2005 av 42 medlemsland. Sporten har vært med i World Games siden 1985 og verdensmesterskap har vært arrangert hvert fjerde år siden 1978.
Nederland og Belgia er fremdeles de store nasjonene. Både Sverige og Danmark har nasjonale kurvballforbund, men i Norge har sporten ikke slått an.
Lønsj (film)

Handling

Filmen åpner med en bilulykke hvor Turid (Birgitte Victoria Svendsen) og Marius (Nicolai Cleve Broch) i beruset tilstand kjører ned og tilsynelatende dreper en fotgjenger. Marius sitter bak rattet, men tvinger Turid til å bytte plass med ham og påta seg skylden. Deretter fortsetter filmen i akter med tilhørende tittelkort.
En morgen blir den unge, homofile vestkantgutten Christer (Aksel Hennie) nødt til å tyvlåne vaskekjelleren hos naboen fordi han ikke har penger til å betale, og kommer i fare for å slå av sikringen for hele bygningen – til stor frustrasjon for huseieren Kildahl (Bjørn Floberg). Som følge av dette faller en eldre mann og dør mens han sjekker sikringen mens strømmen skrus på, og den nybakte moren og troféhustruen Heidi (Pia Tjelta) som ikke ønsker noe annet enn å gjøre sin misfornøyde ektemann, Odd (Kyrre Haugen Sydness), lykkelig, ikke får vasket ferdig klærne han behøver til jobben. Fra og med dette øyeblikket begynner karakterenes liv å flettes sammen.
Leiligheten til den aldrende mannen som døde blir lagt ut for salg, men det viser seg at han gjennom en årrekke har hatt sin datter Leni (Ane Dahl Torp) boende hos seg i skjul. Hun har ingen forutsetninger for å klare seg utenfor leiligheten, men etter å ha bli kastet ut av den hensynsløse eiendomsmegleren – som viser seg å være Odd – får hun likevel en jobb på kafé samtidig som hun drømmer om å reise på badeferie til varmere strøk.

Sjanger og kontekst

Lønsj er et ensembledrama med fokus på karakterene og hvordan de med sine handlinger påvirker hverandre. En narrativ struktur av denne typen, hvor ulike menneskeskjebner veves sammen på bakgrunn av tilfeldigheter, har av filmanmelder Per Haddal i Aftenposten blitt kalt flettverksfilm.
Lønsj kom i en produktiv periode for norsk filmindustri, hvor flere filmer ble spilt inn med inspirasjon fra den amerikanske sjangerfilmen. Etter omstruktureringen av norsk filmpolitikk i 2001 vokste det dessuten frem en ny generasjon filmskuespillere, som Aksel Hennie, Ane Dahl Torp, Pia Tjelta og Nicolai Cleve Broch. De var involvert i prosjektet, mens Eva Sørhaug debuterte som regissør av en helaftens spillefilm etter kun å ha syslet med kortfilmer og  episoder av fjernsynsserier som Hotel Cæsar.

Mottagelse

Filmen hadde premiere i Norge 1. februar 2008 og hadde et besøkstall på 75 102 i Norge. Den internasjonale premieren fant sted under filmfestivalen i Venezia, hvor den var en av åpningsfilmene. Under den 22. nordiske filmfestivalen i Rouen vant Lønsj juryens hovedpris.
Kritikken i norske medier var derimot blandet.
Søndre Helgelands fogderi

Søndre Helgelands fogderi var et fogderi som omfattet den sørlige delen av Helgeland. I nord grenset det til Nordre Helgelands fogderi og i sør til Namdalen fogderi. Fra slutten av 1500-tallet til 1863 var Søndre og Nordre Helgeland fogderier slått sammen til ett fogderi, med navnet Helgelands fogderi. Fogderiet var en del av Nordlandenes amt.

Herreder mot slutten av 1800-tallet

Bindal, Velfjord, Brønnøy, Vega, Tjøtta, Herøy, Alstahaug, Vefsn, Hattfjelldal.
Tsjernusjka

Tsjernusjka (russisk: Черну́шка) er en by i Perm kraj i Russland. Den ligger ved elva Tanyp (ei sideelv til Belaja), rundt 170 km sør for Perm. Innbyggertall: 35 713 (folketelling 2002), 34 835 (folketelling 1989).
Den ble første gang nevnt som en landsby i 1859. I 1919 ble en jernbanestasjon bygget nær landsbyen, som opplevde en betydelig befolkningsøkning som følge av dette. Bystatus ble innvilget i 1966.
Salongmusikk

Salongmusikk er en musikksjanger som er preget av lettilgjengelighet, ofte sentimentalitet og ofte utført med en viss virtuositet. Salongmusikken krever ikke som den klassiske konsertmusikk den samme oppmerksomhet og konsentrasjon hos publikum, men har ofte preg av bakgrunns- eller hyggemusikk.
Sjangeren har sin opprinnelse på 1800-tallet, etter hvert som den utskilte seg fra den klassiske tradisjons musikk og nådde inn i det bedre borgerskaps hjem («hjemmene med klaver»). Her ble det nå gitt muligheter for dels å bruke musikken, fremført av profesjonelle, til underholdning av gjester, dels å utøve musikk.
Salongmusikken består gjerne av bearbeidelse av opera- og operettemelodier som fastholdelse av teateropplevelser, iørefallende småstykker av kjente komponister og poetiske instrumentalnumre, som vil fortelle en historie eller skape en særlig stemning. Sjangeren spenner over både verker som kan tåle oppførelse i en konsertsal, og numre av begrenset kunstnerisk kvalitet. Det er også betegnende at sjangeren både rommer verker som stiller krav til stor virtuositet hos utøveren, og numre som kan fremføres av amatører.
Typiske eksempler på salongstykker er stykker som Jomfruens bønn av Tekla Bądarzewska, Leander Fishers La Fauvette, caprice élégant for piano og Gustav Langes Edelweiss-Idylle.
Fra slutten av 1800-tallet rykket salongmusikken inn som underholdning i kafeer og hotellfoajerer, ofte med små ensembler med klaveret som det dominerende instrument. Radioen og grammofonen trengte etter hvert salongmusikken tilbake for å gi plass til andre former for lett underholdningsmusikk.
Rik Mayall

Bakgrunn

Da han var tre år gammel  flyttet Rik Mayall sammen med foreldrene til Redditch i Worcestershire, der han tilbrakte resten av barndommen. Begge foreldrene  underviste i drama, og Rik var ofte med i foreldrenes skuespill. Han studerte selv drama ved Universitetet i Manchester.

Skuespiller

Han ble kjent gjennom opptredener i The Comedy Store sammen med Edmondson fra 1980. De opptrådte som «The Dangerous Brothers» («De farlige brødrene»), et par naive og lovløse våghalser, de utførte komiske stunts på scenen og satte ofte fyr på hverandre.
Mayall opptrådte for første gang på TV med figuren «Kevin Turvey» i serien A Kick Up the Eighties. Han fikk publikums oppmerksomhet med rollen som sosiologistudenten og Cliff Richard-tilhengeren Rick i The Young Ones i 1982. Serien ble skrevet av Mayall sammen med kompisen Ben Elton og Lise Mayer. Tilleggsmateriell ble skaffet til veie av komiker og skuespiller Alexei Sayle.
Mayall opptrådte også i Filthy, Rich and Catflap sammen med Edmondson og Nigel Planer, og Bottom, igjen med Adrian Edmondson. Hans første arbeid alene var som Alan Beresford B'Stard i situasjonskomedien The New Statesman for Yorkshire Television.
I 1986 oppnådde Mayall en førsteplass på de engelske singellistene da han og hans medspillere fra The Young Ones slo seg sammen med Cliff Richard og spilte inn en ny (og noe utradisjonell) versjon av Living Doll for åpningen til Comic Relief-kampanjen. Mayall spilte Rick en siste gang i det etterfølgende sceneshowet, og han har støttet Comic Relief-saken helt siden den gangen.
Rk Mayall har også opptrådt i filmer, spesielt kan kanskje nevnes Drop Dead Fred, og seks individuelle komediedrama under samlingstittelen Rik Mayall Presents i 1993. Han opptrådte også i sesong 1 av Sorte Orm som «Mad Gerald», i sesong 2 og 4 som «Lord Flashheart», og i spesialepisoden til millenniet Blackadder: Back & Forth som «Robin Hood».
Mayall ble også tildelt rollen som «Gnav» i Harry Potter og De vises stein, og selv om scenene ble spilt inn, ble de klippet bort fra den endelige versjonen av filmen.
Masahiro Kano

Karriere

Masahiro Kano startet sin profesjonelle karriere i Ventforet Kofu i 2000.
Norges miljø- og biovitenskapelige universitets idrettslag

Fotball

NMBUI Fotball spiller i 2018 i 6. divisjon, avdeling 1
Sandane Turn og Idrettslag

Sandane Turn og Idrettslag (STIL) (stiftet 1900) er en fleridrettsklubb på Sandane i Gloppen kommune, Sogn og Fjordane. 
STIL organiserer flere idretter med fotball, håndball, turn, friidrett  som de største idrettene. I tillegg har laget en barneidrettsgruppe, en racketgruppe (tennis og badminton) og en trim- og merkegruppe. Laget har ca 900 medlemmer.

Historie

Sandane Turn og Idrettslag ble stiftet i 1900. Presten Reiel Nybø var sentral i dette arbeidet. Han var også medvirkende til at Nordfjord Idrætsforbund også ble stiftet dette året. Nordfjord Idrætsforbund stod bak årlige regionale arrangement, et skirenn om vinteren og et friidrettsstevne på høsten. Nybø var leder for lagets turngruppe de første årene, mens redaktøren av bladet «Nordfjord», Hans Thorsen, ble STILs første formann og satt i årene 1900-1904.
Bukta Idrettslag ble stiftet i 1901, men ble senere avviklet og utøverne gikk til STIL. Indre Gloppen Idrettslag ble stiftet i 1904, men ble avviklet etter 20 år da laget slo seg sammen med STIL i 1924. Sandane fotball-lag ble stiftet i 1922 og brukte Utstillingsplassen på Øyrane på Austrheim, vest for Sandane, som hjemmearena. Etter sju år, i 1929, gikk laget inn i STIL.
I 1922 ble Sandane fotball-lag stiftet. Laget spilte sine hjemmekamper på utstillingsplassen på Øyrane, vest for Sandane sentrum. I 1929 gikk laget inn i STIL.
STIL bygde idrettsplassen på Sandane ved Firda videregående skole i 1926. I 1933 bygde de Turnhallen i tilknytning til idrettsplassen. Turnhallen ble revet i 1987 og erstattet med klubbhuset Stilstova, med utstyrslager og garderobeanlegg. I 2008 kjøpte klubben et 30 mål stort område sentralt på Sandane. Området ble samme år regulert til idrettsformål. En kunstgressbane for fotball sto ferdig i september 2008, og banen ble offisielt åpnet 25. april 2009. Anlegget har fått navnet Sandane Idrettspark. Det er senere bygt en tarzanløype, en sykkelløype og en klatrepark (ferdigstilles 2015).  I 2011 sto et klubbhus/garderobebygg ferdig. I 2014 ble en treningshall for fotball (20 x 45 meter) reist.
I 1933 ble Ole Skrivervik (1881-1977) offiser, landhandler og instruktør for turntroppene til STIL i 20 år, klubbens første æresmedlem.
Solfjellåsene naturreservat

Solfjellåsene naturreservat er et naturreservat i Hurum kommune i Buskerud. Det strekker seg langs sjøen ved Breiangen vest for Skjøttelvik og øst for Rødtangen. Reservatet ble opprettet 13. desember 2002, og er på 297 dekar.
Solfjellåsene har kalksteinsgeologi, og dermed et rikt og spesielt platneliv. Kyststien i Hurum går gjennom reservatet helt nede ved sjøen. Reservatet fortsetter mot øst over i Haraldsfjellet naturreservat på andre siden av bukta Skjøttelvik.
Deathforlorn

Deathforlorn er et musikkalbum med Scariot, utgitt i 2000. Dette er bandets debutalbum.
Aplu

Aplu eller Apulu er i etruskisk mytologi en gud for torden og lyn, og blir vanligvis avbildet i kunsten med en krans av laurbær på hodet, en stav i hånden og laurbærkvist i den andre hånden. Aplu hadde en statue på tempeltaket i den etruskiske byen Veii som ble laget en gang rundt år 520-550 f.Kr. av den eneste etruskiske kunstneren som ettertiden kjenner ved navn, Vulca.
Aplus opprinnelse er sannsynligvis den greske Apollon som overtok fra blant annet Helios som solgud. Aplus’ opprinnelse kan dog kom enda lengre øst fra i Apaliunas, en luvisk guddom i østlige Anatolia. Antagelig er Apaliunas opprinnelsen til både Aplu og Apollon, kanskje uavhengig, både for deres navn og deres første gudekarakterer.
Doonesbury

Doonesbury er en amerikansk tegneserie for dagspressen, skapt av Garry Trudeau i 1970. Hovedpersonen Michael Doonesbury var opprinnelig modellert etter serieskaperen selv.
Serien er kjent for sine sosiale og politiske standpunkter til venstre i amerikansk politikk, og sin tørre og ironiske humor. Serien publiseres for tiden (2005) i cirka 1400 aviser i hele verden.
Peter O'Connor

Tidlig karriere

O'Connor ble født i Cumberland i England, og vokste opp i Wicklow i Irland. I 1899 ble han irsk mester i lengdehopp, høydehopp og tresteg. I løpet av de neste ti årene slo han jevnlig de britiske utøverne i internasjonale konkurranser. Han ble invitert til å representere Storbritannia under OL 1900, men nektet, da han bare ville representerer Irland.

Verdensrekorden

Per juni 1900 var det lengste registrerte lengdehoppet på 7,50, utført av amerikaneren Meyer Prinstein. I 1900 og 1901 satte O'Connor flere uoffisielle verdensrekorder. 5. august 1901 hoppet han 7,61 (24 fot og 7/8 tomme) i Dublin, den første verdensrekorden i lengde som ble godkjent av IAAF. Hoppet ble regnet som en sensasjon, siden det bare var en kvart centimeter bak drømmegrensen på 25 fot. Rekorden ble stående i 20 år, noe bare rekordene til Jesse Owens (25 år) og Bob Beamon (23 år) har slått. Resultatet ble stående som irsk rekord i hele 89 år.

OL 1906

I 1906 ble O'Connor og to andre utøvere, Con Leahy og John Daly, påmeldt til lekene i Athen for å representere Irland. De bar grønne blazere og luer med en gyllen kløver, og et irsk flagg Erin Go Bragh. Reglene ble imidlertid endret slik at bare utøvere som var nominert av nasjonale olympiske komiteer kunne representere sitt land. Irland hadde ingen olympisk komité, og den britiske olympiske komiteen innlemmet utøverne i sin tropp. Da de registrerte seg for lekene, oppdaget O'Connor og de andre irene at de stod oppført som britiske, ikke irske, medlemmer.
I lengdekonkurransen møtte O'Connor Meyer Prinstein fra USA, som han hadde fratatt verdensrekorden fem år tidligere. Den eneste dommeren i konkurransen var Matthew Halpin, som var lagleder for den amerikanske troppen. O’Connor protesterte, da han fryktet urettferdig dømming, men protesten ble avvist. Han fortsatte å protestere mot Halpins avgjørelser gjennom resten av konkurransen. Resultatene ble ikke kunngjort før etter av konkurransen var avsluttet. Prinstein ble utropt som vinner, med O'Connor på sølvplass.
I trestegkonkurransen to dager senere slo O'Connor landsmannen Con Leahy i kampen om gullmedaljen. Han var 34 år gammel, den eldste gullvinneren noensinne i denne grenen. Prinstein, mesteren fra lekene i 1900 og 1904, ble uten medalje i denne øvelsen.

Senere karriere

O'Connor vant ikke flere titler etter 1906. Han fortsatte å være involvert i friidrett, han var blant annet med på å grunnlegge Waterford Athletic Club, og var senere både dommer og tilskuer i flere OL. Han praktiserte som forsvarer i Waterford, hvor han døde i 1957, 85 år gammel.
Kirklees Stadium

Historikk

Under planleggingen av stadionet ble det referert til som Kirklees Stadium.  Kirklees distriktet som byen Huddersfield ligger i.  Det ble bygget av entreprenørselskapet Alfred McAlpine og designet av HOK Sport.  Beslutningen om å bygge nytt stadion for fotballklubben ble tatt i august 1992.  Byggingen startet neste år og stadionet ble åpnet ved starten av 1994-95 sesongen.  Da var bare to av seksjonene ferdige og de to siste ble ferdige desember 1994 og 1998.
Den første offisielle kampen var 20. august 1994 da Huddersfield Town spilte mot Wycombe Wanderers og tapte 0-1.

Eierskap

Opprinnelig var stadionet eid av et konsortium som bestod av Kirklees byråd, fotballklubben Huddersfield Town og rugby league-klubben Huddersfield Giants i en 40-40-20 fordeling.  I 2003 kom fotballaget under administrasjon og forretningsmannen Ken Davy som eide rugby-klubben kjøpte fotballklubben slik at han kontrollerer 60% av eierskapet i stadionet.

Tidligere navn

Da stadionet ble bygget, fikk det navnet Alfred McAlpine etter entreprenørfirmaet som bygget det.  Dette var en del av betalingen for jobben.  Etter ti år valgte de ikke å forlenge avtalen og farmasiselskapet Galpharm Healthcare kjøpte navnrettighetene, så stadionet ble omdøpt til Galpharm Stadium.  I 2012 kjøpte bryggerigiganten Heineken rettigheten til navnet og endret det til John Smith's Stadium etter bryggeriet John Smith's Brewery som er eid av Heineken og ligger rundt 60 km nordøst for Huddersfield.
Ry Tanindraza nay malala ô

Ry Tanindaizanay malala ô! har siden 1958 vært den gassiske nasjonalsang, og tittelen kan oversettes med «Å, vårt elskede fedreland.» Musikken er skrevet av Norbert Raharisoa og teksten er av Pasteur Rahajason.

Tekst

I

Ry Tanindaizanay malala ô!

Ry Madagasikara soa

Ny fitiavanay anao tsy miala

Fa ho anao ho anao doria tokoa
Refreng

Tahionao ry Zanahary

'ty Nosin-drazanay ity

Hiadana sy ho finaritra

He! sambatra tokoa izahay!
II

Ry Tanindaizanay malala ô!

Irinay mba hanompoana anao

Ny tena sy fo, fanahy ananay

'Zay sarobidy sy mendrika tokoa.
Refreng

Tahionao ry Zanahary

'ty Nosin-drazanay ity

Hiadana sy ho finaritra

He! sambatra tokoa izahay!
III

Ry Tanindaizanay malala ô!

Irinay mba hitahiana anao

Ka Ilay Nahary 'zao tontolo izao

No fototra hijoron'ny satanao
Refreng

Tahionao ry Zanahary

'ty Nosin-drazanay ity

Hiadana sy ho finaritra

He! sambatra tokoa izahay!
Tiltredelseserklæring

En tiltredelseserklæring er en programtekst tillitsvalgte eller utøvende organer presenterer overfor dem som har valgt dem i det de tiltrer. Denne skisserer hovedlinjene i og hovedprioriteringene for hva den eller de valgte ønsker å gjøre i den perioden valget gjelder for. Mens en tiltredelseserklæring for en tillitsvalgt som ikke kan tilbakekalles i perioden ofte bærer stort preg av å være en form for takketale, har den større betydning for tillitsvalgte eller organer som står direkte ansvarlig overfor dem som har valgt dem. I Norge har to regjeringer, Christopher Hornsruds regjering i 1928 og John Lyngs regjering i 1963 blitt felt på tiltredelseserklæringen.
Camellia sinensis

Nomenklatur og taksonomi

Tebusken har vært kjent og dyrket svært lenge. Linnés navn på planta i Species Plantarum (1753) var Thea sinensis. Robert Sweet skiftet alle tidligere Thea-arter til Camellia i 1818. Navnet «sinensis» betyr «fra Kina» på latin.
Slekta Camellia fikk navnet av Linné til ære for Georg Kamel (1661-1706), en tsjekkiskfødt jesuitt, apoteker og misjonær til Filippinene som blant annet opprettet den første botaniske hagen på Filippinene.
Fire varianter av Camellia sinensis er anerkjent. Av disse blir C. sinensis og C. s. var. assamica vanligvis brukt til te. C. s. var. publimba og C. s. var. dehungensis blir iblant brukt lokalt.

Beskrivelse

Camellia sinensis stammer fra Øst-, Sør-, og Sørøst-Asia, men dyrkes nå over hele verden i tropiske og subtropiske strøk.
Camellia sinensis er en eviggrønn busk eller et lite tre som vanligvis blir trimmet til to meter eller mindre når den dyrkes for sine blader. Den har en sterk hovedrot. Blomstene er gul-hvite, 2.5-4 cm i diameter med 7 til 8 blader.
Frøene av Camellia sinensis og Camellia oleifera kan bli presset for teolje, en søt matolje.
Bladene er 4-15 cm lange og 2-5 cm brede. Friske blader inneholder cirka 4% koffein. De unge, lysegrønne bladene er best for produksjon av te, og har korte hvite hår på undersiden. Eldre blader er dypgrønne. Forskjellige blader produserer forskjellige te-egenskaper, siden deres kjemiske sammensetning er forskjellig. Vanligvis høstes knoppene og de første to eller tre bladene til videre behandling.

Dyrking

Camellia sinensis dyrkes hovedsakelig i tropiske og subtropiske strøk, i områder med minst 127 cm årlig nedbør. Tebusken foretrekker en næringsrik og fuktig mark under direkte eller delvis solskinn, og kan dyrkes i hardførhetssoner 7 til 9. Men variantene som dyrkes kommersiell kan finnes fra ekvator til Cornwall i Storbritannia. Mange av tesortene av høy kvalitet blir dyrket på store høyder, opp til 1 500 moh, hvor buskene vokser saktere og bladene dermed får en mer intensiv smak.
Tebusken vil vokse til et lite tre hvis det er uforstyrret, men dyrkede busker beskjæres til hoftehøyde for at det skal bli enklere å plukke fra dem.
Soft tennis under Asialekene 2006

Soft tennis under Asialekene 2006. Soft tennis var en av flere sporter under Asialekene 2006 i Doha i Qatar. Konkurransene ble avviklet i perioden 2. til 8. desember 2006. Det ble konkurrert i sju øvelser, single, double og lagkonkurranse for både kvinner og menn samt en mixeddoubleturnering. 67 utøvere fra ti nasjoner deltok. Kinesisk Taipei ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Japan og Sør-Korea med to hver.
Freedom House

Freedom House er en stiftelse basert i USA med formål å gjennomføre forskning på – og kjempe for – demokrati, politisk frihet og menneskerettigheter. De utgir en årlig rapport over graden av demokratisk frihet i et hvert land.
Organisasjonen ble grunnlagt av Wendell Willkie og Eleanor Roosevelt i 1941, og beskriver seg selv som «en klar stemme for demokrati og frihet rundt om i verden». Gruppen erklærer at «amerikansk lederskap i internasjonale saker er vesentlig i menneskerettigheters og frihets formål» og at dette hovedsakelig kan nåes ved gruppens analyse, kamp og handling. Freedom House mottar omtrent 80 % av budsjettet sitt fra USAs regjering, men mottar også finansiering fra andre kilder, som for eksempel fra Bradley Foundation, Smith Richardson Foundation, den nederlandske regjeringen og en rekke andre. Organisasjonen har blitt kritisert for å ha mottatt finansiering og ha fremmet USAs regjerings interesser, mens andre har berømmet dets innsats.
Fylkesvei 3808

Fylkesvei 3808 går mellom Dale og Kallefoss i Valle kommune. Veien er 2,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 330.
Protaleuron rhodogaster

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 70 millimeter), kraftig svermer. Forvingen har en krokete spiss og litt tannet ytterkant. Fargen varierer frå brunrød til brungul, spraglete, ofte med innslag av rosa i vingen ytre del. Bakvingen er mørk. Bakkroppen har svarte og hvite tverrstriper på sidene. Undersiden har store, skarpt rosa felter på vingene og kroppen.

Levevis

Arten er funnet i 1500-2000 meters høyde. Den er muligens mest aktiv i grålysningen.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sør-Amerika, fra Ecuador i nord til Bolivia i sør. Den er regnet som svært sjelden, per 2005 var det bare kjent tre eksemplarer i samlinger.