google/wiki40b huggingface dataset:
Norrlandsoperan

Salene

Norrlandsoperan har fire saler: Teatern, Konsertsalen, Black Box og B-salen. I bygningen finnes også Vita kuben, som er et utstillingsrom for samtidskunst.
Teatern har 440 sitteplasser på parkett og ytterligere 30 på balkong.
Konsertsalen har 509 sitteplasser og 60 ståplasser.
Black Box har opp til 260 sitteplasser (størrelsen på scene og sal forandres avhengig av arrangementets art). 
B-salen som først og fremst brukes til barneforestillinger har 34 sitteplasser på stoler og 30 sitteplasser på gulvet.

Operaplan

Norrlandsoperan ligger ved Operaplan, som har form som en halvsirkel langs Västra Norrlandsgatan. Opprinnelsen til Operaplan er en av de stjerneformede plassene som ble dannet ved byplanutvidelsen i  1898. Av de to tidligere utstrålende gatene er bare Vasagatan åpen, i og med at Brandmannagatan ble en blindgate bak operaen når den fikk et nytt tilbygg i 2002.

Historie

Norrlandsoperan ble grunnlagt i 1974 som en direkte følge av kulturreformen vedtatt av Riksdagen samme år. Musikkteatergruppen Sångens makt utgjorde stammen i det nystartede operaensemblet, som etter at de innledningsvis måtte benytte seg av provisoriske lokaler snart fikk et mer permanent hjem i Folkets hus i Umeå (som da holdt til i et lokale i krysset Järnvägsallén/Östra kyrkogatan) Den første lederen var Arnold Östman, som fra 1974–1979 også var operaens kunstneriske leder.
I 1984 fikk Norrlandsoperan overta den gamle brannstasjonen i Umeå, som var bygd i 1937 i funksjonalistisk stil og var tegnet av Wejke & Ödéen. Brannstasjonen gjennomgikk en omfattende om- og tilbygging med tegninger av Olle Qvarnström og samme år stod operaen klar.
Det nybygde teateret og konsertsalen, som er sammenbygd med det gamle operahuset ble innviet i 2002. Operaen fikk dermed en sal med 480 plasser, en stor scene med sidescener og orkestergrav, samt en konsertsal med 500 plasser. I den gamle bygningen ble det losjer. Noen år senere ble det bygd en monteringshall for dekor på ca 600 kvadratmeter.
Siden 2006 arrangerer Norrlandsoperan hvert år i mai MADE-festivalen i egne lokaler, samt utomhus på Operaplan. 
Under en konsert med bandet Mando Diao den 27. januar 2007 i Black box raste deler av gulvet og omkring 50 personer falt ca 2,5 meter mot det underliggende kjellergulvet. 29 personer måtte fraktes til sykehus for behandling av diverse skader. Den daværende operasjefen ble dømt i tingsrätten i 2009 for grov uaktsomhet men ble frikjent året etterpå av hovrätten. Operaens tekniske sjef som også var tiltalt ble frikjent i tingsrätten.
Suldalsposten

Suldalsposten er en avis som blir utgitt i Suldal kommune i Rogaland. Dekningsområdet er Suldal kommune, og redaksjonen holder til i kommunesenteret Sand. Avisa ble etablert med kommunal støtte i 1975. I 1998 og 2014 ble Suldalsposten kåret til «årets lokalavis» av Landslaget for lokalaviser. I dag sendes den blant annet gratis ut til alle utflyttede ungdommer med tilhørighet til kommunen. Utgivelsesfrekvensen er to ganger ukentlig; onsdag og lørdag.
1. divisjon basketball for menn

1. divisjon basketball for menn er det nest øverste nivået i basketball for menn i Norge. 1. divisjon spilles som regionale ligaer etter 2012/13-sesongen.
Transcendence (film)

Handling

Forskeren Will Caster (Johnny Depp) laster ned hjernen sin inn i en datamaskin. Dette gir ham makt hinsides sine villeste drømmer, og når ekstremister som er imot teknologisk fremgang går imot ham, driver det ham bare nærmere målet sitt, og det ser ikke ut til at noe eller noen kan stoppe ham.
Altay (Xinjiang)

Altay (kinesisk: 阿勒泰; pinyin: Ālètài; Wade-Giles: Ā-lè-t'ài; uigurisk: ئالتاي ; uigur-latin: Altay) er et prefektur understilt det kasakiske autonome prefektur Ili i Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Altay har et areal på 118.015 km².

Samferdsel

Kinas riksvei 216 fører fra Altay til byen Baluntai i fylket Hejing.
Kinas riksvei 217 begynner i Altay og ender i Kuqa, begge i Xinjiang.
ISO 3166-2:MT

ISO 3166-2:MT er Maltas del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Malta er det definert koder for 68 lokalrådsområder.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er MT, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Malta. Andre del er to sifre (01–68).
Cathrine Sandnes

Virke

Sandnes har vært journalist siden begynnelsen av 1990-årene, først i Natt og Dag og Morgenbladet, og fra 1994 i Arbeiderbladet (Dagsavisen). Hun har vært kulturredaktør i Dagsavisen i to perioder, 1998–2000 og 2002–2005. Hun var redaktør for boka Matriark sammen med Beate Nossum og Christina S. Erichsen (1999) og ga i 2002 ut boka Reisen østover om VM i fotball 2002. I 2016 ga hun ut  "Angrep og forsvar". Boka er skrevet sammen med Ingeborg Eliassen og vakte stor debatt om norsk forsvarspolitikk og kampflykjøp. Hun var redaktør av tidsskriftet Samtiden fra 1. april 2006 til august 2014. 
Sandnes har skrevet faste spalter i en rekke medier, blant annet Kvinner og Klær, Dagsavisen (om sport) og Dagbladet, hvor hun fortsatt skriver. Hun har vært litteraturkritiker i Aftenposten, og er en mye brukt debattledere og debattant om norsk samtidslitteratur. Sandnes har vært redaktør og konsulent for flere norske bokutgivelser, deriblant Anders Sømme Hammers bøker Drømmekrigen. Hjerter og sinn i Afghanistan og Norge (2010) og Heia Kabul! (2013) og Åsne Seierstads En av oss : En fortelling om Norge (2013) og To søstre (2016). Hun var også redaktør for Karl Ove Knausgård og Fredrik Ekelunds bok Hjemme - borte. 
Cathrine Sandnes satt i den regjeringsutnevnte stemmerettskomiteen fra 2009 til 2013. Komiteen hadde ansvaret for planleggingen og gjennomføringen av stemmerettsjubileet i 2013. Sandnes hadde et særlig ansvar for utgivelsen av "Norsk likestillingshistorie fra 1814-2013" som ble lansert i juni 2013. 
Hun er gift med tidligere RV-leder og nasjonalbibliotekar Aslak Sira Myhre.

Idrettskarriere

Cathrine Sandnes er også en av Norges fremste karateutøvere gjennom tidene. Hun er 13 ganger norgesmester i karate, norgesmester og bronsemedaljør i EM i kickboksing og har en rekke triumfer i internasjonale karatestevner. Hun vant en kongepokal i 2003.
K (band)

K er et norsk band som debuterte i konsertsammenheng i 2002.
Dansbar indie med new wave, elektronika og progreferanser. Inspirasjon fra band som Pixies, Hüsker Dü, Talking Heads, 80-talls King Crimson og The Stranglers kan spores i musikken foruten norskspråklige band som Kjøtt, Raga Rockers og Jokke og Valentinerne.
K har stort sett egenskrevne tekster samt enkelte tonesettelser, deriblant av Gene Dalby, Rosa Liksom og Oliverio Girondo.
Cardiotarsus

Utseende

Cardiophorinae er stort sett nokså små og brede smellere. Pronotum er hvelvet, ofte livlig farget i gult eller rødt. Dekkvingene har også ofte fargetegninger. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet.

Utbredelse

Slekten forekommer i Australia og det sørlige Afrika inkludert Madagaskar.
Rana Racing Security

Rana Racing Security er en forening i Mo i Rana for banemannskaper og funksjonærer ved Arctic Circle Raceway.
Foreningen ble stiftet i 2004 etter at motorsykkelførerne i NMK Rana brøt ut og startet egen forening, Arctic Circle Motorsportklubb. Funksjonærene fant da ut at for å kunne holde seg upartiske i striden som oppsto var det greiest å være en egen forening, og ikke en gruppe i NMK Rana.
Foreningen kan stille med mannskaper på alle nivåer knyttet til motorsportsarrangementer, fra Race Control til banemannskaper. I tillegg til å være fast inventar ved arrangementer på Arctic Circle Raceway har de flere ganger deltatt på løp på andre asfaltbaner, og også hatt oppgaver under Rally Norway.
Jan Magnussen

Lavere serier

I 1994 hadde Magnussen en dominerende sesong i det britiske formel 3-mesterskapet med Paul Stewart Racing. Han vant 14 av de 18 løpene den sesongen og slo dermed rekorden til Ayrton Senna. Magnussen tok sin første F3-seier i april det året på Donington Park, etter og ha startet fra pole. Han vant også på Brands Hatch, to ganger på Silverstone Circuit, og på Thruxton Circuit. Han vant seks av de åtte første løpene i sesongen. Han vant igjen på Donington Park og begge løpene på Silverstone i slutten av sesongen.

Høyere serier

Hans formel 1-debut var et løp for McLaren i 1995, man han returnerte og kjørte to fulle sesonger i 1997 og 1998 for Stewart
Han kvalifiserte seg til 25 formel 1-løp, og debuterte den 22. oktober, 1995 i Stillehavets Grand Prix i Aida, som erstatning for Mika Häkkinen som var syk. Han kjørte egentlig bare 24 av løpene, siden bilen hans var skadet i en ulykke under starten av Brasils Grand Prix 1997 og han kunne da ikke starte igjen under omstarten.
I 1996 kjørte han i CART-serien og International Touring Car Championship.
I 1997-1998 fikk han et sete i formel 1 igjen med Stewart-Ford teamet, delvis eid av hans tidligere sjef i F3 Paul Stewart. Teamets grunnlegger Jackie Stewart beskrev Magnussen som det beste prosjektet siden Ayrton Senna, så fiasko var pinlig for teamet. Han fikk kun ett poeng i formel 1 i hans siste løp, Canadas Grand Prix 1998. Han ble erstattet av Jos Verstappen resten av 1998-sesongen.
I 1998 deltok han i syv CART-løp og et ALMS-løp. I 1999 og 2000 kjørte han ALMS med Panoz. I 2001 kjørte han en Peugeot i det danske Touring Car-mesterskapet (DTC) og åtte løp i ALMS. I 2002 kjørte han også for Peugeot i DTC og 10 ALMS-løp.
Han har deltatt i forskjellige klasser i 24-timersløpet på Le Mans hvert år siden 1999. Hans beste resultat så langt er seier i GTS i 2004 og i GT1-klassen i både 2005 og 2006 , hver gang i en Chevrolet Corvette med Oliver Gavin og Olivier Beretta som teamkamerater.
Magnussen har også deltatt i 12-timersløpet på Sebring hvert år siden 1999. Hans beste resultat var seier i GT1-klassen i 2006.
I 2005 kjørte han en Toyota Corolla i den danske Touring Car-serien.

Nåtid

Magnussen er fortsatt en aktiv fører, og han kjørte nå i den danske danske Touring Car-serien (DTC) og i en av de Pontiac GTO.Rs i der Grand-Am med Paul Edwards som teamkamerater, og selvfølgelig 24-timersløpet på Le Mans. I DTC kjører han en BMW 320si E90 for Team Den Blå Avis Fleggaard Racing. Han har vunnet mesterskapet to ganger.
Riksumiddelbarhet

Immediat, eller riksumiddelbarhet (tysk: Reichsunmittelbarkeit) var i Det hellige romerske rike av den tyske nasjon (Det tysk-romerske rike) en betegnelse på de territoriene, byene eller fyrstene som stod direkte under keiseren, og ikke underlagt noen andre lensherrer. De «immediate» (eller riksumiddelbare) territoriene ble regnet som selvstendige stater i riket, med de riksumiddelbare personene som deres statsoverhoder.
Betegnelsen eksisterte fra middelalderen av, og den motsatte betegnelsen var mediater. Mesteparten av rikets immediater ble mediatisert, det vil si lagt inn under andre tyske land, etter opprettelsen av Det tyske forbund i napoleonskrigenes kjølvann i 1815.

Definisjon

Blant riksumiddelbare personer skilte man mellom «riksstendene» (entall: «riksstand»; tysk: Reichsstand) og resten, hvor riksstender var kjennetegnet ved at de var representert i den tysk-romerske riksdagen. Innen riksstendene ble det videre skilt mellom personer med «virilstemme» og slike med «kuriatsstemme». En virilstemme innebar personlig møterett og egen stemme ved riksdagen (av latin vir, «mann»; altså «en stemme per mann»). Riksstender uten virilstemme var på riksdagene representert via et kollegium som delte på en felles såkalt kuriatsstemme.

Historie

Antallet riksumiddelbare territorier varierte sterkt over tid. Grunnene var at riksumiddelbarheten kunne tildeles og frakjennes, men også at riksumiddelbare familier døde ut eller delte seg i flere sidelinjer, at territorier ble mediatisert av (slått til) større naboer eller forlot Det tysk-romerske rike (for eksempel ved anneksjon gjennom nabostater som Frankrike, eller ved medlemskap i Det sveitsiske edsforbund). I mange tilfeller var det også omstridt om et territorium faktisk var riksumiddelbart. Således mistet flere mindre områder de facto sin riksumiddelbarhet ved at større naboer innskrenket og etter hvert overtok deres selvråderett (f.eks. riksbyen Friedberg). Motsatt oppførte noen statsoverhoder seg som riksfrie uten formelt å ha blitt tildelt riksumiddelbarheten (f.eks. grevene av Tirol).
Antallet riksumiddelbare territorier ble sterkt redusert mot slutten av Det tysk-romerske rike. Mange mindre territorier ble mediatisert gjennom franske anneksjoner mellom 1792 og 1799, gjennom Reichsdeputationshauptschluss i 1803 og gjennom grunnleggelsen av Rhinforbundet i 1806. Få måneder senere ble Det tysk-romerske rike oppløst, og riksumiddelbarheten mistet sin betydning; dvs. de gjenværende riksumiddelbare territoriene ble suverene stater.
Carl Michalsen

Utdannelse og virke

Michalsen gikk i murerlære hos faren i Kristiania på siste halvdel av 1880-tallet. Han fikk stipend og var på studiereise til Tyskland i 1890. Etter kort tid som arkitektassistent ble han ansatt i farens firma i 1891. Parallelt med dette tegnet han i løpet av 1890-årene en rekke leiegårder og forretningsgårder i Kristiania i eget navn, også før han i 1897 etablerte eget arkitektkontor. Han var svært produktiv i 1890-årene, og de iblant påkostede murgårdene viser påvirkning fra en rekke stilarter innenfor det som med et samlebegrep betegnes som historisme, så som nybarokk, nygotikk og nyrenessanse.
Etter krakket i 1899 sank aktivitetsnivået i hovedstaden, men Michalsen hadde en rekke oppdrag rundt århundreskiftet, deriblant Kristiania katedralskole og Franck-gården (Bogstadveien 11). Til Sandefjord tegnet han byens nye kirke og Apoteket Nordstjernen.
I 1904–09 arbeidet Michalsen i Ålesund, for en stor del i kompaniskap med Alfred Christian Dahl under firmanavnet Michalsen & Dahl. Dette resulterte i et drøyt tyvetalls bygninger i jugendstil.
Etter dette returnerte Michalsen til Kristiania og stod blant annet for utvidelsen av Oslo børs før han fra 1912 arbeidet i kompaniskap med Ove Ekman og Einar Smith under firmanavnet Ekman, Smith & Michalsen. Dette firmaet oppførte blant annet en rekke villaer på Bygdøy og andre steder i det som da var Aker kommune, deriblant de to staselige villaene i Bygdøynesveien 13 og 15. Bygningene kunne være i jugendstil eller nasjonalromantiske varianter av nybarokk og nyklassisisme. Etter at Ekman døde i 1921, ble Michalsens sønn Eystein kompanjong i firmaet, som ble drevet videre som Michalsen, Smith, Michalsen. Denne inkarnasjonen av firmaet tegnet blant annet Den norske Creditbanks bygning i Kirkegata 21 og Kongens gate 18 (1923–26) sammen med Kristian Biong, som fikk Houens fonds diplom for bygget.
Fra midten av 1920-årene arbeidet far og sønn Michalsen sammen som Michalsen & Michalsen og opererte stilmessig i grenselandet mellom nyklasisisme og funkis. Fra denne perioden stammer blant annet hotell Astoria i Oslo og Studentersamfundet i Trondhjem, som begge vant Houens fonds diplom.
Michalsen var formann i Norske arkitekters landsforbund i 1915–16.
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011/Nordland

Kommunevise kommentarer

Fargekoder for partia:
Allende-meteoritten

Allende-meteoritten er den største karbonholdige kondritten som er funnet på jorden. Meteoroiden ble sett kl 01:05 den 8. februar 1969, og falt ned i den Mexicanske delstaten Chihuahua. Etter at den ble brutt opp i jordens atmosfære, startet en omfattende søking etter dens deler, og meteoritten blir ofte beskrevet som «den best studerte meteoritten i historien». Allende-meteoritten er kjent for sine kalsium-aluminium-rike inklusjoner som er blant de eldste objektene som er dannet i solsystemet.
Karbonholdige kondritter utgjør omkring 4 prosent av alle meteoritter som er observert å falle fra verdensrommet. Før 1969 var denne klassen kjent fra et lite antall uvanlige meteoritter som f.eks. Orgueil, som falt ned i Frankrike i 1864. Meteoritter som lignet på Allende var kjent, men mange var små og lite studert.
Odessamassakren

Odessamassakren viser til utryddingen av jøder i Odessa og byene i områdene rundt i Transnistria høsten og vinteren 1941 under andre verdenskrig. Massakren ble utført av rumenske og tyske soldater under tysk kommando.
I perioden 22. til 24. oktober 1941 ble tusenvis av jøder i alle aldre enten skutt eller brent ihjel. Tallene på ofrene varierer fra omtrent 15 000, 25 000, 40 000 og til og med opp til 50 000.

Bakgrunn

Odessa hadde før andre verdenskrig en stor jødisk befolkning på rundt 180 000, som utgjorde rundt 30% av byens totale befolkning. Byen ble tatt av rumenske styrker etter en lang beleiring, og på dette tidspunktet var det igjen mellom 80 000 og 90 000 jøder i byen. De øvrige hadde enten flyktet eller blitt evakuert av de sovjetiske myndighetene. Før massakrene startet, hadde jøder fra de omkringliggende områdene blitt samlet i Odessa og satt i gettoer og konsentrasjonsleirer i området, noe som gjorde det raskt å samle jødene.
Tyske og rumenske styrker rykket inn i byen 16. oktober etter at de sovjetiske styrkene hadde evakuert byen. En uke senere eksploderte en tidsinnstilt bombe som sovjeterne hadde satt opp før de evakuerte, og denne bomben sprengte det rumenske hovedkvarteret og drepte 67 personer, herunder den rumenske øverstkommanderende, ytterligere 16 andre rumenske offiserer og fire tyske offiserer.

Massakren

Ion Antonescu la ansvaret for bomben på jødene og kommunistene, i tillegg la han ansvaret for de rumenske tapene på de antatt jødiske kommissærene i Den røde armé,  og dagen etter ble 5 000 jøder innsamlet og enten skutt i grupper på 30-40 eller hengt. Samme ettermiddag ble 25 000 jøder samlet inn og plassert i fire store lagerbygninger og skutt med maskingeværer som var plassert i hull i veggene. For å forsikre seg om at ingen overlevde, ble det klokken 17.00 satt fyr på bygningene. Andre jøder ble samlet i havneområdet, oversprøytet med bensin og satt fyr på.
Etter krigen ble det funnet massegraver med tilsammen mer enn 22 000 menneskelik.

Etter massakren

Rundt 35 000 til 40 000 av de gjenværende jødene ble flyttet til en getto i forstaden Sloboda hvor de, i perioden 25. oktober til 3. november ble holdt utendørs, noe som førte til at mange frøs ihjel.
Virginia City (Nevada)

Virginia City er en by i Storey County i delstaten Nevada i USA. Byen er fylkessete i Storey County. I 2010 hadde byen 855 innbyggere.
Virginia City vokste fram som en gruveby på 1800-tallet, etter funnet av en lang sølvåre. I årene etter ble det åpnet flere gruver i området, og på det meste hadde byen 25 000 på midten av 1870-tallet. Noen år sener minket uttaket fra gruvene, og folk flyttet ut fra byen. 
Virginia City ligger mellom de to større byene Reno i nord og delstatshovedstaden Carson City i sør.
Tyttebærhakevikler

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn 11-15 millimeter), tettbygd, brun vikler. Forvingens grunnfarge er gråbrun, og framkanten (costa) er tydelig krummet. Langs framkanten er det smale, brune og ytterst også hvite skråstreker. Midt i vingen er det et bredt (bredest på midten), litt uregelmessig, kastanjebrunt skrått tverrbånd. På begge sider av dette er det ved bakkanten lysgrå flekker. Bakvingen er lyst gråbrun.

Levevis

Larvene utvikler seg mellom sammenspundne blader på tyttebær (Vaccinium vitis-ideae). De voksne viklerne flyr i juni-juli.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, unntatt den sørligste delen, og finnes også i det nordlige Asia. I Norge er den vanlig nord til Hordaland, dessuten er den funnet i den sørlige delen av Nordland.
The Formation of Vegetable Mould

The Formation of Vegetable Mould, through the Action of Worms, with Observations on their Habits («Dannelsen av plantejord gjennom makkenes aktivitet, med iakttagelser av deres vaner») er en bok om meitemakkenes aktivitet som Charles Darwin ga ut i 1881. Den var den siste boka Darwin skrev og ble veldig populær, ikke minst blant legfolk; antakelig fordi alle kjente til meitemakk, men ingen hadde forsket på dem tidligere. Boka var på 326 sider og kom ut på John Murrays forlag.
Boka begynner med meitemakkenes anatomi, økologi, fysiologi, sanseapparat og adferd (kap. 1/2). Darwin hadde i egne forsøk kvantifisert hvor mye organisk material makkene drar med seg ned i jorden, og hvor mye jord de transporterer opp (kap. 3). Deretter dokumenterte han ved hjelp av ruinene til bl.a. romerske villaer i England at meitemakkenes aktivitet i tidenes løp kan begrave bygninger (kap. 4), og at den over enda lengre tidsrom sågar er av geologisk betydning (kap. 5/6), bl.a. fordi meitemakk bidrar til erosjon. Boka avslutter med et sammendrag (kap. 7).
Serie A 1947–1948

Serie A er den italienske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i 1898. Det italienske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen. Torino vant sin 5. ligatittel denne sesongen.
Ortholema

Levevis

I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. De antas å lage galler.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Sørøst-Asia (Kina, Taiwan, Filippinene).
Sola flystasjon

Sola flystasjon (139 Luftving avd. Sola) er en militær installasjon i Sola kommune, samlokalisert med den sivile flyplassen Stavanger lufthavn, Sola. Flystasjonen er Forsvarets hovedbase for redningshelikoptrene til 330 skvadron.
Flystasjonens historie går tilbake til 29. mai 1937 da Stavanger Flyveplass ble åpnet av Kong Haakon VII. Stasjonering av militære flyavdelinger på flyplassen ble vedtatt i 1939. Under krigen ble flyplassen overtatt og bygget ut av tyskerne sammen med Forus flyplass som en viktig base for tyske fly som overvåket og patruljerte Nordsjøen og patruljerte farvannet nær norskekysten og gjennomførte bombing av Nord-England, blant annet den store verftsklyngen i Sunderland. I 1973 ble Sola base for redningshelikoptre. Sola hadde status som hovedflystasjon frem til 1993.
Sola flystasjon er base for elementer fra Forsvarets logistikkorganisasjon (FLO), HV-08 Agder og Rogaland og Cyberforsvaret.
Bente Angell-Hansen

Bakgrunn

Angell-Hansen er utdannet cand. polit. med hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. I 1979 ble hun opptatt ved Utenriksdepartementets aspirantkurs. I 1998 ble hun utnevnt til ekspedisjonssjef og protokollsjef i Utenriksdepartementet. Fra februar 2000 var hun først ekspedisjonssjef ved Statsministerens kontor, der hun hadde ansvar for utenrikspolitiske saker. I 2005 ble Angell-Hansen utnevnt til ambassadør i Ungarn. I 2007 fulgte utnevnelse til ambassadør ved Norges delegasjon til FN i Genève, der hun blant annet har representert Norge i FNs menneskerettighetsråd. Utnevnelsen til utenriksråd i statsråd 8. april 2011 var første gang en kvinne fikk den øverste administrative stilling i Utenriksdepartementet. Den 8. april 2011 ble hun utnevnt til utenriksråd i Utenriksdepartementet, en stilling hun overtok i august 2011 og hadde til juli 2014 da hun ble utnevnt til Norges ambassadør i Wien. Hun var før dette ambassadør ved Norges delegasjon til  FN og andre internasjonale organisasjoner i Genève. Fra 1. januar 2018 er Angell-Hansen leder av EFTAs overvåkningsorgan (ESA).
Angell-Hansen er storkommandør av Storfyrst Gediminas av Litauens orden, innehaver av 2. klasse av den estiske Den hvite stjernes orden, samt storoffiser av den argentinske Frigjøreren San Martins orden.