google/wiki40b huggingface dataset:
Helene Uri

Liv og virke

Uri ble cand.philol. i nordisk lingvistikk ved Universitetet i Oslo i 1988 og ble deretter ansatt som konsulent i Norsk språkråd. I 1993 ble hun stipendiat i anvendt lingvistikk ved Universitetet i Oslo og hun tok doktorgraden i 1996 med en avhandling innen psykolingvistikk (afasiologi). Uri var førsteamanuensis i norsk ved Institutt for lingvistiske fag ved Universitetet i Oslo fra 1998 til 2005, og hennes faglige arbeid i denne tiden fokuserte særlig på innvandreres tilegnelse av norsk språk. I 2005 sa hun opp stillingen ved universitetet for å bli forfatter på fulltid. I 2012 ble hun professor II i kreativ skriving ved det nåværende Institutt for kreativitet og innovasjon ved Høyskolen Kristiania, og i 2017 ble hun professor II i samme fagområde ved Norsk barnebokinstitutt.
I kronikken «Ut av språkskapet» som ble trykket i Dagbladet 30. november 2004, definerte Uri seg som riksmålsbruker. I den samme kronikken kritiserte hun det norskfilologiske universitetsmiljøet for å være samnorskorientert og å latterliggjøre riksmålet. Hun beskrev også hvordan hun lenge tilpasset seg det norskfilologiske miljøets samnorskspråk før hun innså at dette ikke var hennes «hjertespråk». Uri nevnte spesielt et tilfelle der en nynorskmann som var opptatt av minoritetsspråk hadde ledd av hennes naturlige språk (f.eks. ordet gren istedenfor det nynorske grein), og påpekte det paradoksale i at riksmålet er det eneste språket som det er sosialt akseptert i det norskfilologiske miljøet å være intolerant overfor.
I 2008 ble hun innvalgt i Det Norske Akademi, der hun i 2011 ble valgt til medlem av akademiets presidium og fra 2016 til 2019 visespreses. Uri har en sentral rolle i Det Norske Akademis ordbok, og er medlem av ordbokens styre og vitenskapelige ordbokskomité. Uri var varamedlem av styret i Språkrådet fra 2006 og styremedlem fra 2010 til hun trakk seg i 2013. Hun har også vært jurymedlem for Nordisk råds litteraturpris og nestleder i Den norske Forfatterforening.
Fra 2008 var Uri en periode bosatt i München for å bli bedre i tysk. Sommeren 2009 deltok hun i programmet «Jenter på hjul» sammen med kokk Charlotte Mohn. De syklet rundt i forskjellige deler av landet og møtte flere kjente personer. Blant disse var Herborg Kråkevik, Heine Totland, Knut Faldbakken, etc. Programmet ble sendt på TV 2.
Mens hun gjorde forarbeider til sin roman Rydde ut, som finner sted i Finnmark, fant Uri ut at hennes slekt er delvis samisk. Dette hadde blitt fortiet i familien i fornorskningsperioden.
Fra 2014 presenterte Uri ukentlig norske nyord i Nitimen på NRK, som ledd i arbeidet med Det Norske Akademis ordbok. Fra 2018 skriver hun fast i Aftenposten om språk. Hun overtar etter Per Egil Hegge.

Bøker

Uri debuterte skjønnlitterært i 1995 med ungdomsromanen Anna på fredag, en Sofies verden-inspirert fremstilling av språkvitenskapelige tematikker. Uri fikk Kulturdepartementets fagbokpris for Den store faktaboka om språk i 1998. Romanen De beste blant oss med handling fra Universitetet i Oslo høstet også stor anerkjennelse.
Klæbu Idrettslag

Klæbu IL er et idrettslag i Klæbu kommune i Trøndelag. Laget driver innen forskjellige idretter: badminton, ski, fotball, håndball og orientering. Organisasjonen ble stiftet i 1906, og har i 2008 over 1500 medlemmer.
Volkhov (elv)

Geografi

Volkhov renner fra innsjøen Ilmen nordover til Ladoga, den største innsjøen i Europa. Den er Ladogas nest største tilløp. Den er farbar for båter over hele sin lengde. Vannføringen er svært variabel avhengig av vannstanden i Ilmen. Volkhov skal i sitt øverste løp ved eksepsjonelt lav vannstand i sjøen ha snudd og rent i motsatt retning, inn i Ilmen. Elva fryser over i slutten av november, og isen bryter opp igjen tidlig i april. Middelvannføringen ved utløpet i Ladoga er 558 m³/s, men kan variere fra 44 til 2 900 m³/s over året.
Vannstanden reguleres av demningen til Volkhov vannkraftverk (det første sovjetiske regionale vannkraftverk, åpnet 19. desember 1926, som en del av GOELRO-planen) som ligger 25 km oppstrøms fra Ladoga. Foruten produksjon av elektrisitet, så sørger demningen også for å legge til rette for båttrafikken på elva, som tidligere var kjent for sine stryk.
Større sideelver er fra høyre: Visjera (som munner ut i forgreiningen Malyj Volkhovets øst for Novgorod, Ptsjevzja og Oskuja, og fra venstre: Kerest og Tigoda.
Oppstrøms er Volkhov knyttet til elva Msta via Siversovkanalen, som leder båtene utenom Ilmen-sjøen. Nedstrøms er den knyttet til elvene Neva, Sias og Svir via Ladogakanalen, som leder trafikken utenom den stormfarlige Ladogasjøen.

Historie

Tross sin relativt beskjedne størrelse, så har Volkhov spilt en stor rolle i russisk historie og økonomi. På midten av 800-tallet, var Volkhov en tett befolket handelsarterie i det væring-dominerte Khaganatet Rus. Den var en vital del av den viktigste handelsruta som knyttet Nord-Europa til Orienten, via Volga og Dnepr. Den gamle russiske hovedstaden Staraja Ladoga og en av de fremste russiske middelalderbyene Velikij Novgorod ligger langs Volkhov.
Etter å ha seilt inn i Volkhov ved Gortsjakovsjtsjina og Ljubsja, la vikingenes handelsskip til ved det store handelsmarkedet i Aldeigja (Ladoga). Deretter rodde de oppover elva forbi en rekke stryk, bevoktet av de befestede bosetningene ved Novyje Duboviki og Gorodisjtsje. Det var enda en utpost ved Kholopy Gorodok, 13 km nord for dagens Velikij Novgorod, eller snarere Holmgard, som ble grunnlagt nær stedet hvor Volkhov renner ut av Ilmen-sjøen.
«De fleste av disse var til og begynne med små steder, sannsynligvis ikke stort mer enn stasjoner for utrustning og forsyninger, som også ga en mulighet for utveksling og redistribuering av gjenstander som passerte langs elve- og karavanrutene». Sannsynligvis var det slike pre-urbane bosetninger som ga landet dets norrøne navn Gardariki.
GentooTH Live CD/USB Linux

GentooTH Live CD/USB Linux er en tidligere Linuxdistribusjon fra Ukraina som var basert på Gentoo. Distribusjonen ble levert på en Live CD eller USB. Den var minimalistisk og kunne kjøre på de fleste datamaskiner.
Distribusjonen benyttet vindusbehandleren Wmaker og skrivebordsmiljøet Xfce. Distribusjonen hadde 32-biter x86 (i686) som plattform.
Versjon 0.5 ble lansert 19. juli 2005.
Grýla

Grýla er en trollkjerring fra norrøn folketro. 
Den forferdelige trollkjerringa Grýla er en av de eldste skikkelsene i islandsk folketro og spiller i dag en særlig rolle i tida før jul. Hun omtales i skrift allerede på 1100-tallet, men det er noe usikkert hvilken rolle hun spilte da. Grunnen til at hun har gitt navn til den første del av Sverres saga er trolig for å antyde noe skremmende og kraftfullt. Seinere i middelalderen omtales hun som den glupske, stygge trollkvinnen hun er kjent som i vår tid. Fra 1600-tallet knyttes hun også opp mot julefeiringa på øya.
Ifølge tradisjonen er Grýla et monster med femten haler, hver hale med hundre sekker og hver sekk med tjue barn som hun skal koke og ete. Hun har vært gift med forskjellige grusomme troll opp gjennom historien, men i dag nevnes oftest den treige Leppalúdi. Grýla har også en stor, svart julekatt, den såkalte jólaköttur. Viktigere er at hun er mor til tretten skremselsvetter eller såkalte julesveiner, kalt jólasveinar på islandsk. Hver jul kommer Gryla ned fra fjellene for å fange uskikkelige småbarn i sekken sin, men samtidig kommer julesvennene med små førjulsgaver til dem som oppfører seg pent de tretten dagene før jul. 
Fremdeles er historiene om Grýla, og ikke minst skikken med førjulsgaver, som begynte for alvor rundt forrige århundreskifte, en populær juletradisjon på Island. Islandske barn får i tillegg også gaver på selve julaften.
Grýla finnes også i en mildere variant på Færøyene.

Grýla i Sverres saga

Første del av Sverres saga, det vil si sagaen om den norske kongen Sverre Sigurdsson (død 1202), har fått navnet Grýla. Navnet betyr opprinnelig «skremsel» eller «trollkjerring» og antyder antakelig noe truende og kraftfullt ved innledninga til sagaen.
Kong Sverres store saga skrevet av den islandske abbeden Karl Jónsson under påsyn av kongen sjøl. Sagaen er dermed blitt et propgandaskrift for kongen. Den inneholder blant annet drømmesyn, taler og beskrivelser av slag, og er den viktigste skriftlige kilden for norsk historie i kong Sverres regjeringstid fra 1177 til 1202. Grýla danner grunnlaget for resten av sagaen og dekker perioden fram til vinteren før slaget på Kalvskinnet i 1179.
¿Dónde Iré a Parar?

¿Dónde Iré a Parar? er den kostarikanske musikkgruppa Percances andre studioalbum. Det blei utgitt 7. august 2010, noe som blei markert med en konsert på Plaza de la Democracia i San José.
Tio tusen röda rosor

«Tio tusen röda rosor» er en svensk sang med melodi og tekst av Thore Skogman, som ble lansert av Jan Høiland. I innspillingen til Høiland med Marcus Österdahls orkester, utgitt på singlen Polydor NH59747 i 1968, var sangen en hit som lå på Svensktoppen i seks uker 17. mars 1968–21. april 1968, blant annet på førsteplassen.
«Tio tusen röda rosor» har dessuten bltt spilt inn av danseband som Vikingarna samt Curt Haagers.
I 1995 spilte hardrockgruppen Black Ingvars inn sangen på albumet Earcandy Six i hardrockversjon.
I Dansbandskampen 2008 ble «Tio tusen röda rosor» fremført av Kindbergs, dog ikke live i Sveriges Televisions sendinger da bandet allerede var slått ut før momentet «Dansbandsklassikern». Derimot fantes versjonen på Aftonbladets offisielle samlealbum Dansafton i februar 2009, med musikk fra Dansbandskampen.

Norsk versjon

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Favnen full av røde roser».
Kommunal vei 2232 (Rogaland)

Kommunal vei 2232 i Rogaland går mellom Sunde og Friheim i Stavanger. Veien er 2,0 km lang og heter Krossbergveien.
Før veien ble omlassifisert var den nummerert fylkesvei 407 (Rogaland).
Ialomiţa (fylke)

Administrativ inndeling

Fylket har tre municipiu, fire byer og 57 comună.
Bankekind

Bankekind er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 405 innbyggere.
Tour de France 1922

Endringer fra 1921

Det franske publikummet likte ikke at ryttere fra Belgia dominerte rittet i årene før. Rittdirektør Henri Desgrange likte ikke at rytterne samarbeidet under rittet, fordi han ønsket det skulle være en individuell styrkeprøve. Han hadde sverget på å endre dette før 1922, men ingen ting skjedde. Det var fremdeles utfordringer med sponsorer etter resultatene av første verdenskrig. Syklistene var delt inn i to klasser: 1. klasse for profesjonelle og 2. klasse for amatører.
Artus Quellinus

Artus Quellinus den gamle (også kjent som Artus Quellien eller Arnoldus Quellien; døpt i Antwerpen 30. august 1609 – død 23. august 1668) var en fremstående flamsk billedhugger i det 17. århundre.
Etternavnet kan også staves Kwelien, Quellincs eller Quellingh. Han var billedhuggeren Erasmus Quellinus' sønn og hans egne sønner, Artus (1625–1700) og Arnold (1653–1686), ble også billedhuggere.

Bakgrunn

Artus Quellinus var sønn av Erasmus Quellinus I fra kunstnerfamilien Quellinus, og bror til Erasmus Quellinus II og Hubertus Quellinus. Etter å ha gått i lære hos sin egen far, reiste han på studiereise til Roma i 1634. Der arbeidet han i atelieret til den belgiske billedhuggeren François Duquesnoy og ble påvirket av dennes klassisistiske variant av barokken.

Kunstner

I 1639 reiste han tilbake til Antwerpen, der han i 1640 ble medlem av Sint-Lucasgildet og giftet seg med Margaretha Verdussen. I Antwerpen ble han påvirket av Peter Paul Rubens' stil, og etter hvert overtok han farens atelier. Peeter Verbrugghen, Artus Quellinus (hans fetter), Gabriel Grupello og Guillielmus Kerricx gikk i lære hos ham. Muligens var også Louis Willemsens en av lærlingene hans.
Rundt 1648 flyttet han til Amsterdam, der han fikk sitt livs oppdrag: å stå for utsmykningen av det nye rådhuset på Damplassen. Fra 1650 og fjorten år fremover arbeidet han på dette oppdraget der han stort sett leverte tegningene og hans medarbeidere laget statuene og relieffene. Mange av disse arbeidene viser tydelig hvordan klassisismen påvirket billedhuggerkunsten i De forente Nederlandene i det 17. århundre. I begge gavlene plasserte han to rekker statuer som forherliger Amsterdams admiralitets makt på havene, og innvendig i rådhuset føyde han til utallige dekorative arbeider som for eksempel det av Diana og en sørgende karyatide. En av medarbeiderne hans var Rombout Verhulst.
Etter at rådhuset var ferdig i 1664, flyttet han tilbake til Antwerpen, selv om han hadde fått flere oppdrag i den nordlige delen av Nederlandene.
Semisjaur-Njarg sameby

Semisjaur-Njarg sameby er en fjellsameby i Norrbottens län.
Semisjaur-Njarg sameby har vår-, sommer- og høstbeitesland i Pieljekaise nasjonalpark. Vinterbeiteland finnes omkring Byskeälven fra Myrheden og nedstrøms.
Zach Galligan

Tidlig liv

Galligan ble født i New York City, sønn av Carol Jean (født Wolfe), en psykolog Arthur John Galligan, jurist og sakfører som var med på å stifte advokatfirmaet Dickstein Shapiro. Han har en søster, Jessica, med eksamen fra Columbia University.

Karriere

Galligans gjennombrudd kom med rollen som Billy Peltzer i Steven Spielbergs film fra 1984 Gremlins. Etter Gremlins opptrådte Galligan i Nothing Lasts Forever. I 1988 spilte han rollen som Mark Loftmore i skrekkomedien Waxwork. Han gjentok sin rolle som Billy Peltzer i oppfølgeren Gremlins 2: The New Batch. I 1990.
Philemon Arthur & the Dung

Historie

Sangen ble skrevet under en veldig kreativ periode for Ottesen. Dette var en av de nye låtene til bandet som ble spilt tidlig i 2010, under bandets såkalte studioturne (en turne hvor inntektene gikk til å finansiere innspillingen av nytt album). De andre nye låtene var «Femtakt filosofi» og «Sju bøtter tårer er nok, Beatrice». Opptakene ble lagt ut på bandets hjemmeside.
Låta er oppkalt etter det obskure, svenske søttitallsbandet med samme navn, som bandet har selv sagt de er fans av. Teksten er i Ottesens egne ord; «en hyllest til alt det vakre i livet; alle vakre ting man skulle ønske aldri tok slutt».
Mellomkjøttet

Mellomkjøttet, på latin kalt perineum, er området mellom de ytre kjønnsorganene og endetarmsåpninga (anus) hos pattedyr. Fra rumpehullet til kjønnet går en mer eller mindre synlig hudsøm, en raphne, en sammenføyningsrest der to halvdeler av et organ har vokst sammen i fosterstadiet.
Christian Dior

Bakgrunn

Familien flyttet til Paris i 1910. Mens han studerte, fikk han mange venner blant kunstnere og intellektuelle i byen. Han etablerte derfor et kunstgalleri, hvor han stilte ut verker av flere avantgardistiske malere, blant andre Georges Braque, Maurice Utrillo og Max Jacob. Men galleriet gikk konkurs, og Christian Dior livnærte seg da av å selge motetegninger og lage moteillustrasjoner til Le Figaro. I 1941 fikk han ansettelse hos Lucien Lelong, en moteskaper i byen.
Dior åpnet sitt motehus i Avenue Montagne i 1946 og presenterte sin første kolleksjon 12. februar 1947. Etter 12 år hadde firmaet over 2 000 ansatte ogdrev virksomhet i 15 land. Etter Diors død i 1957 fortsatte firmaet med Yves Saint-Laurent som leder.

Særpreg

Dior er fremfor alt kjent for den såkalte «New Look», som han presenterte i 1947. For kvinner innebar den spisse skuldre, et smalt liv, en fremhevet barm og en ankelsid kjole. Diors design representerte en klassisk eleganse som fremhevet det kvinnelige i utseendet.
Dior designet også undertøy og nattøy for kvinner med merket Christian Dior Lingerie.

Fra 1957 til i dag

Etter Diors død i 1957 og Yves Saint-Laurents farvel etter kun seks Haute-Couture kolleksjoner var det Marc Bohan som fra 1961 til 1989 var husets sjefsdesigner. Marc Bohan som blant annet stod for skapelsen av brudekjolen til HM Dronning Silvia av Sverige og brudekjolen til HSH Prinsesse Caroline av Hannover og Monaco ble etterhvert kjent for sine strømlinjede og elegante kreasjoner, noe som skulle sette sitt merke på huset.
Siden Bohan har huset blitt ledet av mange av moteverdens største navn. Blant andre italienske Gianfranco Ferré, spansk-britiske John Galliano og den nåværende sjefsdesigneren belgiske Raf Simons. John Galliano, som i 2011 ble avskjediget som konsekvens av antisemittiske kommentarer i offentlig rom, står i dag som den mest berømte av husets sjefsdesignere, ved siden av Saint-Laurent og Dior selv.
Dagens Dior er preget av sjefsdesignerens interesse for arkitektur, møbeldesign og post-modernisme. Simons som er utdannet interiørdesigner setter fokus på moderne, minimalistiske linjer og siluetter med hint av det klassiske Dior.
Elisabeth Natvig

Tjeneste

Natvig har tjenestegjort i Sjøforsvaret siden 1980, da hun tok befalskurs ved KNM Tordenskjold. Hun har sivil ingeniørutdannelse fra Østfold ingeniørhøgskole og Trondheim ingeniørhøgskole. Den militære utdannelsen omfatter Sjøforsvarets stabsskole I, Forsvarets stabskole II og totalforsvarskurset ved Forsvarets høgskole.
Natvig har arbeidet i informatikkstaben i Forsvarets Overkommando, i Forsvarsdepartementets avdeling for forsvarspolitikk og langtidsplanlegging, har vært sjef for Forsvarets kompetansesenter for kommando og kontrollinformasjonssystemer og arbeidet i Forsvarets logistikkorganisasjon, der hun fra 2011 til 2012 var stabssjef. I 2012 ble hun avdelingssjef i Forsvarsdepartementets avdeling for forsvarspolitikk og langtidsplanlegging.
Natvig ble i 2002 forfremmet fra kommandør til flaggkommandør. Hun ble da Norges første kvinnelige flaggkommandør. I forbindelse med utnevnelsen til avdelingssjef i Forsvarsdepartementet i 2012 ble hun utnevnt til kontreadmiral. Utnevnelse til viseadmiral fulgte i 2019, da i forbindelse med utnevnelse til ny sjef for Forsvarsstaben.
Vengsøyfjorden

Vengsøyfjorden er en fjord mellom Vengsøya i nord og Kvaløya i sør i Tromsø kommune i Troms. Fjorden har innløp i vest mellom Gjøssøya i nord og Madsengodden i sør og strekker seg 12 kilometer østover til Kaldfjorden som går sørover på Kvaløya. Sørvest for Madsengodden går Sessøyfjorden sørover.
På sørsiden av fjorden ligger bygda Tromvik og like øst for denne bygda går Grøtfjorden sørover. Her ligger også bygda Grøtfjord. Fjorden ender i øst mellom Vågsøya i nord og Røsnes i sør.
Vannski under Panamerikanske leker 2011

Vannski under Panamerikanske leker 2011. Vannski er med som en av flere sporter i de 16. Panamerikanske leker som blir arrangert i Guadalajara i Mexico fra 14. til 30. oktober 2011.
Argyripa

Utseende

Middelsstore gullbasser uten metallisk glans. Oversiden kan være gul med svarte punkter eller mønstret i gult og svart. Pronotum er forlenget bakover i midten og dekker scutellum.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det aller nordligste Sør-Amerika.
Natur & miljø

Natur & miljø er et norsk tidsskrift, utgitt av Naturvernforbundet. Det fungerer som medlemsmagasin, og kommer ut fem ganger i året. Magasinet distribueres til alle medlemmer, i tillegg til abonnenter. Opplaget for 2010 var 16 497.
Tidsskriftet regner sin historie fra 1965, da Norges Naturvernforbund startet medlemsbladet Norsk natur. Fra 1965 til 1974 kom dette bladet fire ganger i året. Ragnar Frislid var det meste av tiden redaktør og en drivkraft bak utgivelsene de første par tiårene.
I 1989 ble tidsskriftet slått sammen med bladet Miljømagasinet, som siden 1972 hadde kommet ut som en frittstående publikasjon. Ved sammenslåingen fikk bladet sitt nåværende navn: Natur & miljø.
Tidligere produserte redaksjonen også nyhetsmagasinet Miljøjournalen, som ble slått sammen med Natur & miljø i 2008.
Natur & miljø er medlem av Den Norske Fagpresses Forening.
Sand (materiale)

Sand er sorterte og oftest ganske rundslipte bergartsfragmenter. Sand finnes som elveavsetninger på elvesletter og i deltaer, som sandstrender avsatt av bølger og havstrømmer langs kysten, eller som vindavsetninger (sanddyner) i tørre og vegetasjonsfattige områder, og finpartikulær sand kan betegnes som støv. Sand har ofte et høyt innhold av harde mineraler som kvarts. 
I løsmasser klassifiseres fraksjoner med en diameter på mellom 0,06 mm og 2 mm som sand. Finere fraksjoner enn 0,06 mm betegnes silt og leire, mens grovere fraksjoner enn 2 mm betegnes grus. Det finnes flere systemer for klassifikasjon av løsmasser, og grensene mellom fraksjonene kan variere. Over lengre tid kan sand bli omdannet til sandstein. Det viktigste materiale i nesten alle sandsorter er kvarts.
Sand brukes som tilslag i betong, som slipemateriale i sandpapir og ved sandblåsing og som strøsand for å øke friksjonen mot glatt underlag.
Russisk gitar

Russisk gitar, noen ganger kalt «sigøynergitar», er en akustisk gitar fra omkring 1900 som er i familie med, og svært lik, den spanske gitaren. Den har derimot syv strenger, og stemt i en åpen G; D2 - G2 - B2 - D3 - G3 - B3 - D4. Den kalles i Russland semistrunnaya gitara (семиструнная гитара), som bare betyr syvstrengs gitar. Gitarens opphav er ukjent, men mye av æren tildeles Andrei Sychra (1883-1850) som hadde stor innflytelse på russisk gitarspilling.
Bortsett fra antall strenger, og et mer folkelig temperament i komposisjonene, er teknikkene man bruker på russisk gitar svært lik klassiske gitarteknikker. Gitaren har også nylonstrenger.
Amherst College

Rangeringer

U.S. News & World Report rangerte Amherst College som nummer 2 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 9.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 18 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.
I 2011 ble Amherst College rangert som nummer to blant Liberal Arts Colleges av US News og som nummer tre blant alle amerikanske universiteter i 2010 av Forbes, foran blant andre Harvard, Yale, Stanford og MIT.
Amherst College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.
Malte Mohr

Karriere

Mohr begynte sin karriere i klubbeb USC Bochum, og i 2004 og 2005 konkurrerte han for TV Wattenscheid. Høsten 2005 gikk han til TSV Bayer 04 Leverkusen, der han ble trent av Leszek Klima. Siden 1. januar 2010 har han representert LG Stadtwerke München, og trentes av Chauncey Johnson.
Mohr vant det tyske ungdomsmesterskapet innendørs i 2005, med ny personlig rekord på 5,30 m. I 2006 hoppet han 5,71 meter i det tyske mesterskapet, og kom på femteplass. Ved innendørsmesterskapet samme år kom han på 8.-plass. Et avrevet leddbånd og flere andre, mindre skader gjorde at han verken fikk trent eller konkurrert regelmessig i 2007.
I 2008 var han tilbake på samme nivå som før skaden, og økte sin personlige rekord til 5,76 m ved en konkurranse i Zary i Polen. Hans mål om å kvalifisere seg til OL i Beijing mislyktes, det var Danny Ecker, Raphael Holzdeppe og Tim Lobingermen som ble tatt ut for Tyskland. Året etter forbedret han seg ytterligere, og kvalifiserte seg til VM i friidrett 2009 i Berlin med et hopp på 5,80. I kvalifiseringsheatet i VM hoppet  han 5,65 m, men i finalen hadde han bare ett gyldig hopp på 5,50 m, og kom på 14.-plass. 
2010-sesongen startet bra, han hoppet 5,83 i et innendørsstevne i Leipzig i februar, og to uker senere vant han det tyske innendørsmesterskapet, foran Alexander Straub og Raphael Holzdeppe. Mohr og Straub ble dermed tatt ut til VM i friidrett innendørs 2010 i Doha. Der vant han sølvmedalje, bak australske Steve Hooker, på plassen foran Straub. Den 23. mai 2010 vant han et Diamond League-stevne i Shanghai, med høyden 5,70 m. Han ble også tysk mester utendørs i 2010. 
I 2011 vant han bronse ved EM innendørs i Paris, bak Renaud Lavillenie og Jérôme Clavier. Han ble også tysk mester innendørs og utendørs. 
Ved VM i friidrett innendørs 2012 hoppet han 5,75, og kom på 4.-plass.
Sun Java System Directory Server

Sun Java System Directory Server, også kjent som Sun ONE Directory Server, iPlanet Directory Server og Netscape Directory Server, er en tidligere lettvektsprotokoll for katalogtjenester og DSML som er skrevet i programmeringsspråket C.
Programvaren er en del av  Directory Server Enterprise Edition, også kjent som Oracle Directory Server Enterprise Edition.
I 2011 startet utviklingen av det alternative programmet OpenDS i Java, og Sun Java System Directory Server har ikke vært oppdatert siden 2011.
Taupo (vulkan)

Taupo er vulkan som ligger på Nordøya på New Zealand i Oseania.