Treleopard

Beskrivelse

Treleopardene minner mye om en liten vanlig leopard, men skiller seg klart fra denne gjennom å ha en lengre og slankere skalle, kortere (litt krummede) lemmer og lengre kropp i forhold til størrelsen. Den er særlig godt utrustet for å klatre i trær, og har i så måte svært fleksible ankelledd som styrker gripeevnen. Den har dessuten svært store poter og meget lang hale. Treleoparden er derfor plassert i en egen slekt (Neofelis).
Treleoparden  kjennetegnes ført og fremst av sine marmormønstrede tegninger i pelsen. Grunnfargen er blek gulbrun-brun i forskjellige nyanser og med et irregulært mønster, bestående av store runde, ovale eller firkantede, mørke flekker som blir halvmåneforma og mindre i buken og nedover beina, som kan minne om et «skydekke» (derav det engelske navnet «clouded leopard»).
Treleoparden blir gjerne, målt fra snutespiss til halerot, omkring 61-110 cm lang og veier normalt 10-20 kg (typisk 11,5–18 kg, maksimum 23 kg). Halen er svært lang og kan således måle henimot 91–92 cm på store dyr. Den utgjør et viktig redskap når katten hopper og balanserer rundt i greinverket på trærne. Hodet er ikke like rundt som hos de store kattene, og mer langstrakt i formen. Snutepartiet er også mer markert. Skallens morfologi skiller seg fra den andre katter har på mange områder, i det treleopardens skalle har mange likhetstrekk med de nå utdødde sabeltannkattene (Machairodontinae).
Denne katten har da også de største hoggtennene av alle nålevende katter, sammenlignet med kroppsstørrelsen. Også gapet, som i likhet med sabeltannkattene kan åpnes til 90 grader (det normale for andre katter er 55–65 grader), er større enn hos andre nålevende kattedyr.
Kilo for kilo er bittet dessuten like kraftfullt som jaguarens. Begge har en BFQ (bitestyrkekvotient = utlignet bitestyrke) på 137, noe som er formidabelt.
I vill tilstand blir disse kattene gjerne cirka 10-11 år gamle, mens de i fangenskap kan bli opp mot 17 år.

Habitat

Treleoparden holder primært til i det tropiske regnskogbeltet i Sørøst-Asia, der den trives i den eviggrønne skogen i høyder opp mot 2 000-2 200 moh, inkludert våtmarksområder og områder med høytvoksende gress. Arten er observert i høyder opp i 3 000 m. Ny forskning indikerer også at den katten også kan ha tilhold i mer åpent skogterreng, men man vet ikke nok om dette i øyeblikket.

Utbredelse

Treleoparden er utbredt i mange land i Sørøst-Asia; Bangladesh; Bhutan; Kambodsja; Kina; India; Laos; Malaysia (Malayahalvøya); Myanmar/Burma; Nepal; Thailand; Vietnam. Den regnes som regionalt utdødd i Taiwan.

Atferd

Treleoparden er nattaktiv og en ekstremt god klatrer. I fangenskap er den observert hengende etter en grein i bare bakføttene. Den er nattaktiv og regnes som delvis trelevende, men jakter etter føde langs bakken. Hovedføden består av lokale hjorteslag, villgeit, villsvin, piggsvin, reptiler og fugl. Det rapporteres også at den tar primater, men det vites ikke om dette skjer langs bakken eller opp i trærne.

Reproduksjon

Svært lite er kjent om denne kattens reproduksjonsmønster i vill tilstand, men i fangenskap føder gjerne hunnen 1-5 unger (3 i snitt) etter å ha gått drektig i ca. 93 dager. Mindre enn 20% av kattene i fangenskap parer seg, fordi hannen ofte dreper hunnen under selve paringsakten. Man vet ikke hvorfor, men fenomenet er godt kjent og dokumentert.

Annet

Treleoparden jakes på for både den flotte pelsen og og sine tenner og bein, som benyttes i østlig medisin. Den taper også terreng som følge av avskogning og tap av habitat. Den er som sådan listet som en truet art i CITES Appendix 1 og som «såbar» av IUCN.