google/wiki40b huggingface dataset:
Bjarne H. Bech

Bjarne Harto Bech (født 16. februar 1902 i Horten, død 8. mai 1980) var en norsk fotballdommer og sportsjournalist som representerte Ørn fotballklubb i Horten. Han virket som dommer i 30 år (1922-52).
Han dømte blant annet cupfinalen i 1931 da Odd slo Mjøndalen 3-1, og den siste og avgjørende kretsmesterkampen 18. august 1932 mellom Dæhlenengen og Vålerengen på Jordal, som endte uavgjort 2-2 og førte til at Vålerengen ble kretsmester.
Han var også sportsjournalist og skrev for aviser som Idrætsliv, Sportsmanden, Arbeiderbladet og Morgenposten. Han skrev hovedsakelig om fotball, boksing og skøyter.
Norgesmesterskapet på ski 1954

Norgesmesterskapet på ski 1954 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Kongsvinger. 50 km langrenn og stafett ble arrangert på Strinda ved Trondheim.
For første gang fikk kvinner være med i NM på ski med 10 km langrenn.
Jugorsk

Jugorsk (russisk: Югорск) er en by i Khanty-Mansia i Russland. Den ligger rundt 420 kilometer vest for Khanty-Mansijsk. Innbyggertall: 31 515 (2006 est.), 30 285 (folketelling 2002).
Mesteparten av befolkningen er russere, men det finnes også også ukrainere, tatarer og de innfødte khanty og mansi-folkene.

Historie

Bosetningen Komsomolskij (russisk: Комсомольский) ble bygget i 1963 i forbindelse med utbygging av tømmer og naturgass-industriene i området. Bosetningen vokste etter hvert som gassfeltene i vest-Sibir ble utbygd, og produksjonsselskapet Tjumentransgas ble bygget opp. I mars 1959 begynte byggingen av jernbanen Ivdel – Priobje. Rundt samme tid begynte utbyggingen av skogene på taigaen i området.
Bosetningen fikk bystatus i 1992, og byens navn ble samtidig endret til Jugorsk. Navnet kommer av «Jugra» eller «Jugoria», som er navnet på landet til khanty og mansi-folkene.

Økonomi og næringsliv

Tjumentransgas (eid av Gazprom) er byens viktigste arbeidsgiver, med over 7 000 ansatte i Jugorsk. For tiden (2008) kommer 90% av byens inntekter fra virksomhetene til Tjumentransgas.
En annen betydelig virksomhet er Jugorskles, som driver med hogst og behandling av tømmer, samt møbelproduksjon.
Jordbruksbedriften JSC Jugorskoje, som er spesialisert innen kvegavl og fjørfe har også virksomheter i Jugorsk.
Armbruster Rocks

Armbruster Rocks er noen utsatte klipper på vestsiden av Wright Island, 17 km sørvest for Cape Felt, utenfor Bakutis Coast i Marie Byrd Land. De ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy , 1959–67 og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter løytnant Robert B. Armbruster, en sambandsoffiser i U.S. Navy ved Christchurch på New Zealand under Operasjon Deep Freeze i 1963 og 1964.
Isuma TV

Isuma TV er en kanadisk internettbasert videoportal for urfolksfilmprodusenter i Canada og Alaska.
Isotrium

Levevis

Larvene utvikler seg under barken på døde trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt på Madagaskar.
Sykkelklokke

En sykkelklokke er et signaliseringsinstrument montert på en sykkel for å advare gående eller andre syklister. Sykkelklokken er påbudt i noen jurisdiksjoner. De er vanligvis montert på styret og aktiveres med tommelen.

Historie

Sykkelklokken ble oppfunnet av John Richard Dedicoat, og patenter for sykkelklokker kom så tidlig som i 1877.

Typer

De vanligste klokkene blir aktivert ved å trykke med tommelen på en spak som ved hjelp av tannhjul får metallskiver inni dekselet til å rotere raskt. Skivene treffer klokken gjentatte ganger og produserer en lyd ikke ulik lyden fra en elektrisk ringeklokke. Denne klokken leveres i venstre- og høyrehendte versjoner. Venstrehende versjoner monteres på venstre side av styret og brukes i land som har venstrekjøring. Høyre hånd er da ledig til å gi trafikksignaler.
Enklere typer finnes også, med en fjærmontert ekstern klapper som gir en "ding-ding" lyd når klapperen trekkes med en finger og slippes. Noen klokker, spesielt disse "ping"-typene, fungerer dårlig i regnvær fordi vanndråper som fester seg til klokken fukter vibrasjonene som produserer lyd.

Som musikkinstrumenter

Sykkelklokker har også blitt brukt som musikkinstrumenter i notable innspillinger som "You Still Believe in Me" på Pet Sounds av The Beach Boys og "Bicycle Race" av Queen.
Harry Tisch

Krigsårene

Tisch tok i årene 1941 til 44 utdannelse som metallarbeider i Pasewalk og var i årene 1944 til 45 soldat i Wehrmacht. Han havnet i britisk krigsfangenskap i Neumünster men flyktet derfra 28. november 1945.

DDR-tiden

Han arbeidet i Ueckermünde og ble der med i SED, FDJ og FDGB. Etter besøk ved Kretspartiskolen var han i årene 1948 til 49 Kretsungdomssekretær og til 1950 førstesekretær i FDGBs kretsforstanderskap i Ueckermünde. Etter å ha vært fagforeningsskolen i Bernau ble han fra 1950 til 1952 representant for IG Metall i Mecklenburg og til 1953 stedfortredende leder av FDGB i Rostock.
Fra 1953 til 55 var han ved SEDs partihøyskole og var deretter frem til 1959 sekretær for handel i distriktsledelsen av SED i Rostock. Til 1961 satt han i leelsen av Rostock og til 1975 var han førstesekretær i SED-ledelsen samme sted.
Fra 1963 hadde han vært medlem av sentralkomiteen i SED, 1971 ble han kandidat i politibyrået og i 1975 ble han fullt medlem der. Siden 1963 var han medlem i Volkskammer og fra 1975 medlem i DDRs Statsråd og presidiet i den nasjonale fronts nasjonsråd. Fra 1975 til 1989 var han leder av FDGB, en stilling han overtok etter Herbert Warnke.

Slutten på DDR og ettermæle

I november 1989 trådte Tisch ut fra politbyrået, mistet stillingen i DDRs Statsråd og ble utestengt fra FDGB. I desember ble han arrestert og ekskludert fra SED. 
Han ble siktet for korrupsjon, svindel og misbruk av sin stilling. For eksempel hadde han i årevis muliggjort kostbare luksusferier for blant annet politbyråmedlemmet Günter Mittag og hans familie ved hjelp av FDGB-midler. Tisch ble i 1991 dømt til 18 måneders fengsel og etter avregning av varetektsperioden ble han løslatt.
En anklage mot ham for delaktighet i drap ved Berlinmuren og ved den indre tyske grense var igangsatt da han døde i januar 1995.
Ved siden av Günter Schabowski var Tisch en av de få tidligere høyere SED-funksjonærer som uttrykte sorg over det de hadde vært med på i DDR. I et intervju med Berliner Zeitung i 1993 sa Tisch: «Vi foreskrev vann, men selv drakk vi vin. Det gjør meg i dag svært vondt» (på tysk: «Wir haben Wasser gepredigt und selber Wein getrunken, das tut mir heute alles sehr leid»).
Dwight Yorke

Aston Villa

Dwight Yorke ble først oppdaget av Graham Taylor, den gang Aston Villa-manager, på en tur til De vestindiske øyer i 1989. Yorke dukket opp i et lag som spilte en vennskapskamp mot Aston Villa. Taylor ble imponert og tilbød Yorke prøvespill hos Villa. Yorke ble deretter tilbudt en permanent kontrakt og han fikk sin debut for Aston Villa mot Crystal Palace den 24. mars 1990. Kampen endte 0-1.
I i sin tid i Aston Villa, fra 1989 til 1998, spilte Yorke høyre ving frem til 1995-96 sesongen, da han ble flyttet frem for å spille angriper. Yorke etablerte seg raskt som en av Premier League's beste angripere. Yorke ble en integrert del av Villa laget som nådde Liga-cupfinalen i 1996. Villa vant 3-0 med Yorke på scoringslisten. Den 30. september 1996 scoret han et strålende hat-trick mot Newcastle United. Newcastle ledet 3-1 til pause da Aston Villa ble redusert til ti mann da Mark Draper ble utvist sent i første omgang. Yorke viste stor klasse og førte Villa tilbake i kampen ved å score to mål i andre omgang, men det var til ingen nytte ettersom Aston Villa tapte kampen 4-3.
Antonio Sacchini

Liv

Sacchini vokste opp og fikk sin utdannelse i Napoli, der faren arbeidet som kokk. Fra tiårsalderen gikk han på Conservatorio Santa Maria di Loreto og fikk fiolinundervisning av Nicolò Fiorenza, sangundervisning av Gennaro Manna og komposisjonsundervisning av Francesco Durante.
I 1768 ble han direktør for konservatoriet Ospedaletto i Venezia og bodde senere München og Stuttgart (1771), i London (1772–1782) og i Paris.
Sacchini feiret store triumfer med sine melodiøse og enkle operaer, for eksempel La colonie og Œdipe à Colone. Han skrev også oratorier, kirkemusikk og kammermusikk.
Waisenhuset i Trondheim

Waisenhuset i Trondheim er en bygning som ligger Kongsgårdsgata 2 i Midtbyen i Trondheim, rett ved siden av Vestfronten på Nidarosdomen. Waisenhuset (Waisen, som på tysk betyr foreldreløs) er en av Trondheims eldste sosiale institusjoner, og allerede fra 1732 hadde foreldreløse barn både skoleplass og boplass her.

Historie

Waisenhuset i Trondheim ble opprettet som en av byens milde stiftelser allerede i 1635. Denne led for øvrig under dårlig økonomi helt til Thomas Angell testamenterte en del av sin formue til Waisenhuset i 1762. Den nåværende bygningen ble oppført i perioden 1771-1772 med Heinrich Kühnemann som arkitekt, og er en to-etasjers hovedbygning i vinkel mot sørvest med to uthus mot nord som sammen skaper et gårdsrom.

1825-1855 Døveskole

1. april i 1825 åpnet den første døveskolen i Norge dørene. Skolen hadde fått leie lokaler i Waisenhuset og ble grunnlagt som Trondhjems Døvstummeinstitutt i 1825 og holdt da til i Waisenhuset frem til de flyttet flyttet de inn i Rødbygget i Bispegata 9b i 1855, i 1991 flyttet døveskolen til Heimdal. Da skolen startet hadde den bare 7 elever. Skolen hadde plass til 30 elever, og i 1828 var alle elevplassene fylt opp. Elevene gikk på skolen i fem år. Målet med undervisningen var å lære elevene et praktisk yrke så de kunne forsørge seg selv. For å klare det måtte de lære å lese og skrive. Elevene måtte også forberedes til konfirmasjonen, som fungerte som en avsluttende eksamen. Uten konfirmasjon ble man ikke regnet som voksen, og kunne verken få arbeid eller inngå ekteskap.
Uthuset nærmest Kongsgårdsgata ble ombygget til boligformål av arkitekt Wilhelm Swensen i 1949. Hovedbygningen ble ombygget senest i 1930, men fikk beholde sitt eksteriør med preg av rokokko. Fasaden mot Prinsens gate var opprinnelig skjult av et annet uthus, men kom til syne igjen (og fikk installert vinduer) på 1950-tallet da det meste av omkringliggende uthus ble revet. Leder for denne ombyggingen var arkitekt Herman Krag.

Dagens bruk

Bygningen eies per 2017 av Nidaros domkirke og Vår Frue menighet og menighetenes administrasjon har kontorer her.
Fra 2002 ble også kirkestuene gjort tilgjengelig. Disse brukes bl.a. av menigheten til kirkekaffe, konfirmantarbeid samt møtevirksomhet. Kirkestuene leies ut.
Daniel Wass

Landslaget

Han ble tatt ut i Danmarks bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland, men ble vraket da troppen ble kuttet fra 35 til 27.
Melhus (tettsted)

Nye Melhus sentrum

I forbindelse med flyttingen av E6 ut av Melhus sentrum, ble det vedtatt at gamle E6 skulle bygges om til en miljøgate. Miljøgata var ett ledd i prosessen med å skape bedre miljø i sentrum og samtidig la sentrum utvikle et mer bymessig preg. Samtidig med etableringen av miljøgata, ble det lagt nye vann- og avløpsledninger langs traséen. Miljøgata ble ferdigstilt høsten 2010.

Næringsliv

I sentrum finner man alle servicefunksjoner man regner med å finne i et tettsted og administrasjonssenter, blant annet kjøpesenteret Melhustorget, legesenter, banker, bensinstasjon, flere restauranter, tannlege og rådhus.
Pius III

Bakgrunn

Til i dag strides de italienske byer Pienza, Siena og Sarteano om hvilken av dem som er denne pavens fødeby. De fleste historiske hilder legger imidlertid til grunn at det var Siena.
Francesco Todeschini Piccolomini var annen sønn av juristen Giovanni de Todeschini og hans hustru Laodomia Piccolomini. hadde fem brødre og to søstre. Han var søstersønn til Aeneas Silvius Piccolomini (pave Pius II), som tok seg av guttens utdannelse og oppdragelse, som ble styrt mot den kirkelige levevei.

Kardinal

Etter å ha studert rettsvitenskap i Wien og ved universitetet i Perugia og fått sin doktorgrad i kanonisk rett, ble han i 1460 utnevnt til erkebiskop av Siena og noen uker etter til kardinaldiakon av Sant'Eustachio. Under sin onkel Pius II og så under pavene Paul II og Alexander VI gjorde han tjeneste som pavelig nuntius i England, Tyskland og Frankrike. 
Fra tiden i Wien hadde han lært seg tysk, og han ble ansett som en venn av Tyskland og habsburgerne, og talsmann for tyske interesser i kurien. I samtiden ble han gjerne kalt Protector Nationis Germanicae.
Francesco Todeschini Piccolomini var en stor kunstvenn og mesén. I juni 1502 gav han Michelangelo oppdraget å lage femten statuer for katedralen i Siena.

Konklavet

Francesco Todeschini Piccolomini ble valgt til pave den 22. september 1503, men var da svært giktbrudden. Han valgte navnet Pius III til minne om sin onkel. Han stod utenfor de stridende parter under konklavet som ikke klarte å få drevet gjennom sine egne kandidater, og ble valgt som overgangsfigur, akseptabel for sitt meget gode rykte og ry for rettskaffenhet og fromhet. Man var dessuten kjent med hans labile sunnhetstilstand (men likevel neppe helt hvor svak den var) og forventet seg et kort pontifikat. 
Det franske hoff var svært oppsatt på å fremme den franske kardinal Georges d'Amboise som etterfølger etter Alexander VI. Dette ble motarbeidet av kardinal Ascanio Sforza, som i pakt med den italienske herskerfamilie sforzaene verken ønsket seg noen fransk pave eller at italieneren Giuliano della Rovere skulle bestige pavetronen.

Pave

Flere av de seremonielle momentene ved hans kroning den 8. oktober kunne på grunn av dette ikke gjennomføres. Han var ved valget verken presteviet eller bispeviet; dette ble i tur og orden ordnet med innen kroningen til pave. 
Den nye pave forbød at det ble lest sjelemesser for forgjengeren pave Aleksander III: «Det er blasfemisk å be for de fordømte». Den avdøde pave hadde ført seg på en alment skandaløs måte og ble ansett som en skam for seg selv og kirken. 
Han døde ti dager etter at han var blitt innsatt i sitt embede, hvorved Pius IIIs pontifikat er et av historiens korteste. Det oppstod rykter om forgiftning, men de avvises av historieforskningen. 
Pius III har fått sitt siste hvilested i kirken Sant'Andrea della Valle i Roma.
Dendryphantes hastatus

Utseende

Dendryphantes hastatus er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper og mange er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
Ishøj kommune

Lokalpolitikk

Ved kommunalvalget 15. november 2005 fikk kommunalbestyrelsen (kommunestyret) rent sosialdemokratisk flertall.
Leikvollhallen

Leikvollhallen er en flerbrukshall for innendørsidretter beliggende i Risenga idrettspark i Asker.
Hallen har 2 baner med internasjonale mål for håndball, basketball og volleyball. I tillegg til garderober har anlegget også møterom med kantine og scene.
Leikvollhallen har også et miljørom som benyttes av Risenga ungdomsskole. Hallen åpnet 1. september 2005.
Navnet skriver seg fra gården Leikvoll som tidligere lå på dette området.
Beneath the Snow Encumbered Branches

Proveniens

Det antas at Farquharson utstilte bildet på Royal Academy i 1901. Senere forsvant det ut av offentligheten, for igjen å dukke opp førr år senere da det ble satt på auksjon. I 2008 ble det igjen satt til auksjon, og ble solgt i slutten av november samme år. Bildet kan ses i Lady Lever Art Gallery, Liverpool, med aksesjonsnummeret LL3152. Det ses ofte gjengitt som motiv på juleartifakter, og var et av Hallmark Cards mest poulære julekort.
Liriomyza

Utseende

Små til middelsstore (1-6 mm lange), slanke fluer, vanligvis med store vinger. Artene i denne slekten er ofte grå- eller gulaktige (gjerne grå på ryggen og mer eller mindre gule på sidene) med glassklare vinger. Hodet  er rundt med runde fasettøyne. Langs innerkanten av fasettøynene sitter det flere børster, men disse kan variere mye i størrelse og antall. Pannen er bred, og de tre punktøynene sitter på en litt opphøyet trekant som ofte er annerledes farget enn resten av pannen. Antennene er av vanlig fluetype, tre-leddete, det ytterste leddet kan være ganske stort eller tilspisset, og bærer en ganske lang og kraftig antennebørste (arista) på oversiden nær roten. Kinnbørste (vibrissa) finnes, munndelene er av vanlig fluetype, ikke påfallende store. Brystet (thorax) har vanligvis kraftige børster på ryggen og sidene. Vingene er store sammenlignet med kroppen, vanligvis gjennomsiktige uten fargeflekker. Beina er korte og kraftige. Bakkroppen er kort og kjegleformet. Hunnene har et kort, men kraftig eggleggingsrør (ovipositor). Larvene er pølseformede, ganske tykke. De eneste tydelige strukturene sett fra utsiden er åndehullene (spiraklene), som sitter på opphøyde vorter på den fremste og bakerste segmentet.

Levevis

Alle minérfluene har larver som lever inne i planter, de fleste i blad, men også noen i stengler, røtter og frø. Liriomyza-artene angriper særlig planter i kurvplantefamilien, men også kaprifolfamilien, skjermplantefamilien, klokkefamilien, erteblomstfamilien og gressfamilien, og også på karsporeplanter i snellefamilien. Noen arter kan angripe et vidt spenn av vertsarter. Eggene stikkes inn under huden på planten, og larven klekkes etter noen få dager. Larvene spiser opp vevet innenfor ytterhuden og etterlater seg ganger i blad eller stengler, som er synlige utenfra som hvite felter eller tunneler. Disse kalles miner. Lignende miner lages av mange små sommerfugler og enkelte biller og planteveps. Larveutviklingstiden varierer fra en uke til flere måneder. Når larven er utvokst, kryper den vanligvis ut av planten og faller ned på bakken, der den forvandler seg til en puppe. Noen minérfluer kan gjøre stor skade, på jordbruksvekster og særlig på prydplanter der de lyse minene er skjemmende og kan gjøre planten uselgelig. Formen på minene kan ofte brukes til å bestemme arten av minérflue.
Reicher-synagogen

Reicher-synagogen i Łódź (polsk Synagoga Reicherów) er den eneste synagogen i byen som overlevde andre verdenskrig. Den befinner seg i et mursteinstilbygg ved 1905-revolusjonens gate 28. Den er en av to virksomme synagoger i Łódź.
Reicher-synagogen ble reist i årene 1895–1902 av Reicher-familien etter tegninger av Gustaw Landau-Gutenteger. Den fikk en mannssal med åtte vinduer omringet av kvinnegalleriet med ti vinduer. Synagogen kunne romme 42 personer. Den overlevde andre verdenskrig kun fordi eieren, Wolf Reicher, solgte den fiktivt til sin tyske handelspartner, som ikke lot tyskerne rive den ned (synagogen ble omgjort til et saltmagasin).
Etter krigen ble synagogebygningen restaurert og brukt til religiøse formål. I 1968 ble den imidlertid stengt og etterlatt til seg selv. Uten noen form for renovering ble den med tidens løp omdannet til en ruin. I 1988 ble den imidlertid totalrestaurert og brukes igjen av byens jøder.
Villmarksveien

Villmarksveien i Nordland er en alternativ veistrekning til Europavei 6 mellom Majavatn og Korgen. Strekningen følger riksveier og fylkesveier og er av variabel standard.
Yvonne

Etymologi

Yvonne er dannet som en feminin kjæleform av mannsnavnene Yvon eller Yves, franske former av Ivo. Navnet Ivo har opprinnelse i gammelhøytyske íwa, «barlind, bue». Ivonne er en tysk form av navnet.
Yvette er en annen feminin form av de samme mannsnavnene. Iveta er en tsjekkisk og slovakisk form av Yvette.
Iva er en feminin form av Ivo. Iva er også et ikke-relatert sørslavisk kvinnenavn som betyr «piletre».
Fort-de-France

Geografi

Fort-de-France ligger på vestkysten av øya, ved det nordlige innløpet til Fort-de-France-bukten, ved munningen av Madame-elven. Byen ligger på en smal slette mellom åsene og havet, men er forbundet med veier til hele resten av øya.

Historie

I 1638 lot Jacques Duparquet, Martiniques første guvernør, festningen Saint-Louis bygge for å beskytte byen. Festningen ble snart ødelagt, men gjenoppbygget i 1669 under den nye generalguvernøren, markien av Baas.
Byen het opprinnelig Fort-Royal, og levde lenge i skyggen av Saint-Pierre, den eldste byen på Martinique. Navnet ble endret under revolusjonen til Fort-la-République, og endelig til Fort-de-France på 1800-tallet. Det opprinnelige navnet lever videre på folkemunne i den kreolske formen «Foyal».
Byen ble delvis ødelagt av jordskjelv i 1839 og av brann i 1890. Da Saint-Pierre ble tilintetgjort av vulkanen Montagne Pelée i 1902 overtok Fort-de-France posisjonen som Martiniques økonomiske sentrum, men den klarte aldri å leve opp til rivalens kulturelle renommé.
Frem til 1918 var byen delvis omgitt av sumpmark, og gulfeber herjet ofte. Sumpen er nå drenert og omskapt til forstadsområder.

Transport

Martinique Aimé Césaire internasjonale lufthavn ligger i en forstad til byen.
Øverdalen kirke

Interiøret

Altertavlen er fra 1953, malt av Halvard Hatlen.
Orgelet har fire stemmer og er et harmonium fra 1914. Det er en gave fra «bygdefolket i Norge og Amerika».
Bowling under Asialekene 2002

Bowling under Asialekene 2002. Bowling var en av sportene under de fjortende Asialekene som ble arrangert i Busan i Sør-Korea. Det var femte gangen som bowling var med på programmet i Asialekene. Bowlingturneringene ble avviklet i perioden 3. til 9. oktober 2002. Det var i alt ti turneringer, fem for menn og fem for damer. Det var 149 utøvere fra 18 nasjoner som deltok.
Samfunn

Samfunn (norrønt: samfundr, «sammenkomst») er et begrep som i henhold til sammenhengen har flere betydninger: folk i en stat (med felles institusjoner, lover, sedvaner, tradisjoner og lignende); (folket i) bygd, kommune, by, og tettsted; gruppe av folk med felles tro, meninger, formål og lignende (som trossamfunn, kirkesamfunn); og  forening (som studentsamfunn, militære samfunn).
Et samfunn er således en gruppe mennesker som lever sammen og deler institusjoner og som ofte har en felles kultur, felles tradisjoner og interesser. I sosiologien brukes begrepet om et sosialt system, som kan være delvis åpent eller delvis lukka. Samfunnet står sentralt i samfunnsvitenskapene, som sosiologi, historie, økonomi, statsvitenskap, antropologi, lingvistikk og psykologi. Begrepet er også anvendt på dyresamfunn, men refererer som regel om mennesker. Ifølge antropologen Maurice Godelier står det menneskelige samfunn i kontrast til dets nærmeste biologiske slektninger blant primatene ved at de menneskelige samfunn er basert på hankønnets dominans i familien.