google/wiki40b huggingface dataset:
Bhumibol-demningen

Bhumibol-demningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Tak i det nordvestlige Thailand. Den regulerer elva Ping som renner ut i Thailands hovedvassdrag Chao Phraya. Demningen markerer sørenden av Mae Ping nasjonalpark. Installert vannkrafteffekt er 535 MW, fordelt på fem turbiner.
Demningen er Thailands største betong buedam, og er 154 meter høy og 486 meter lang. Anleggsarbeidet ble igangsatt i 1958 og ferdigstilt i 1964, og gir også irrigasjon til store jordbruksområder via kanaler. Reservoaret er på inntil 13.462 millioner m³ og kan ha et areal på inntil 308 km². Fra demningen kan skip navigere 140 km oppover til Chiang Mai. Ovenfor reservoaret fortsetter elva via en slukt til en ny utvidet reservoardannelse, kalt Doi Tao-reservoaret.
Korsets Seier

Korsets Seier er en norsk frikirkelig ukeavis og pinsebevegelsens hovedorgan i Norge. Tidsskriftet utgis som en ukentlig avis med 52 nummer hvert år og har oppdaterte nyheter på sin nettside.
Filadelfiaforlaget AS er konsernnavnet for selskapet Korsets Seier Publikasjoner AS. Hovedproduktet er ukeavisen Korsets Seier, men de utgir også månedsbladet LivsGlede, samt tidsskriftet Lederskap.

Historie

Metodistpresten Thomas Ball Barratt hadde under sin amerikatur i 1906 en sterk åndelig (kristen) opplevelse. Etter hjemkomst til Norge begynte en serie med vekkelsesmøter i Kristiania, våren 1907. Barratt måtte til sist bryte med metodistene og ble grunnlegger av den norske pinsebevegelsen. Allerede i 1904 hadde Barratt startet avisen Byposten, mens han var prest i metodistkirken. I 1910 skiftet avisen navn til Korsets Seier.
Styrkeløft under Stillehavslekene 2011

Styrkeløft under Stillehavslekene  2011. Styrkeløft var en av flere sporter som var med i de fjortende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 27. august til 10. september 2011. Det var fjerde gangen som styrkeløft var med på programmet under stillehavslekene. Det ble konkurrert i fjorten vektklasser, åtte for menn og seks for kvinner. Papua Ny-Guinea ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Samoa med tre.
Rentefond

Rentefond er fond som investerer i rentepapirer som sertifikater, obligasjoner og bankinnskudd. Rentefond oppnår som regel bedre rentebetingelser enn privatpersoner klarer å oppnå på egen hånd og er dermed et godt alternativ til høyrentekonti som ofte krever høye minsteinnskudd. Å investere i rentefond er også en måte å redusere eller spre risiko på. 
Både Obligasjonsfond og Pengemarkedsfond hører innunder kategorien Rentefond. Forskjellen på disse ligger hovedsakelig i at obligasjonsfond investerer i rentebærende papirer med lenger gjenværende løpende varighet (durasjon) enn pengemarkedsfond. Pengemarkedsfond investerer gjerne i lånepapirer med en gjenværende løpetid fra 3 måneder til to år (normalt rundt ett år), mens obligasjoner investerer i papirer med durasjon fra ett til tre år. Jo kortere gjenværende løpetid, jo tryggere anses papiret for å være. Pengemarkedsfond som kategori har dermed noe lavere risiko enn Obligasjonfond.
Claremont Meadows (New South Wales)

Historie

Før europeisk kolonisering av Australia i 1788 var området okkupert av aboriginerstammen kjent som Darug. I 1810 gav Governor Macquarie 1055 acre land til Mary Bligh som en bryllupspresang når hun giftet seg med Maurice O'Connell. Tomten ble kalt Coallee, men familien bodde aldri der. Tomten ble senere delt opp, og omdøpt til Claremont av Bryan Molloy. Området ble åpnet for boligbygging i 1984 og har vokst jevnt siden.

Handelssentrum

Claremont Meadows har et lite kjøpesenter, med et supermarked, apotek, videoutleie og flere eiendomsmeglere. Senteret har også et samfunnslokale og en førskole. Claremont Meadows Primary School ble åpnet i 1998.

Transport

Claremont Meadows blir betjent av det private buss-selskapet Westbus. Nærmeste jernbanestasjon er Werrington.

Befolkning

Ifølge folketellingen i 2001 bestod Claremont Meadows av 3493 innbyggere, av disse var 2386 født i Australia og 900 født i utlandet. 74% av innbyggerne i Claremont Residents snakker kun engelsk hjemme. Når folketellingen ble utført var 2350 av innbyggerne 15 år eller eldre.
Falsocacia

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Vietnam.
Homeward Bound

«Homeward Bound» er en amerikansk sang med Simon and Garfunkel, produsert av Bob Johnston og spilt inn 14. desember 1965. Den ble utgitt på single for Columbia Records i februar 1966.
Det blir sagt at Paul Simon skrev sangen på den tidligere jernbanestasjonen Ditton i byen Widnes i Nordvest-England, mens han oppholdt seg der over natten og ventet på et tog.
«Homeward Bound» beskriver hans lengsel etter å vende hjem, både til sin daværende kjæreste Kathy Chitty i Brentwood, Essex, England og til USA.
En liveversjon av sangen tar plassen til studioversjonen på samlealbumet Simon and Garfunkel's Greatest Hits.
Den er én av Simons signatursanger sammen med «The Sounds of Silence», «Mrs. Robinson» og «Bridge over Troubled Water» og den blir fremført jevnlig på hans konserter.
I 1976 spilte Simon og forhenværende Beatle, George Harrison, denne sangen og «Here Comes the Sun» i en episode av Saturday Night Live, som Simon var vert for og Harrison var musikalsk gjest i. 
Flere artister har spilt inn coverversjoner av sangen på plate, innbefattet The Beau Brummels, Glen Campbell, Cher, Petula Clark, Janie Fricke, Jack Jones, William Joseph samt Jack's Mannequin

Norsk versjon

Andreas Diesen og Tore Ryen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hjemme igjen». The Vanguards har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Triola TN 449 i 1966.
In the Court of the Crimson King

In the Court of the Crimson King (An Observation By King Crimson) 
er den britiske rockegruppen King Crimsons debutalbum fra 1969. Albumet nådde tredjeplass på den britiske spillelisten, og gull i USA.
Generelt er albumet ansett som et av de sterkeste innenfor progrocken, hvor blues-orientert rock er blandet sammen med jazz og diverse symfoniske elementer. På grunn av tidspunktet det først kom ut, har det vært med på definere musikkgenren prog som et selvstendig musikalsk uttrykk. Musikkritiker Edward Macan skriver i sin bok Rocking the Classics (1997) at «In the Court of the Crimson King muligens er det mest innflytelsesrike rockealbummet noensinne». The Who's Pete Townshend skal ha sagt at albumet var «et helt forbløffende mesterverk».
Albumet har vært gjenutgitt på vinyl og CD ved flere anledinger på 1980- og 1990-tallet. Den originale stereo mastertapen ble omsider gjenfunnet i arkivene til Virgin Records i 2003, etter å ha vært feilplassert i over 30 år. Resultatet av dette ble en sterkt forbedret CD-utgave, og en omfattende brosjyre.

Album-cover

Barry Godber (1946–1970), billedkunstner og programmerer, malte omslaget på albumet. Godber døde i februar 1970 av hjerteinfarkt, kort tid etter utgivelsen av albumet. Dette ble hans eneste kjente maleri, og eies i dag av Robert Fripp. Dette har Fripp å si om Godber: 
«Peter hadde med dette maleriet, og gruppen var overbevist. Nylig fikk jeg originalen tilbake fra EGs kontorer fordi det ble oppbevart i et for sterkt lys, og risikoen for at det ble ødelagt gjorde at jeg flyttet på det. Ansiktet på yttersiden er den schizofrene mannen, og på innsiden King Crimson. Dersom du dekker til det smilende ansiktet, avdekker øynene en usedvanlig tristhet. Hva annet kan legges til? Dette speiler selve musikken.»

Vinylutgaver

Første utgave av In the Court of the Crimson King kom ut i England 10. oktober 1969 på Island Records, (ILPS 9111). I USA på Atlantic Records. Innspillingen fant sted i Wessex Sound Studios, i London i juli – august samme år.

CD-utgaver

Den siste CD-utgaven (beskrevet som «Original Master Edition», DGM 501) ble utgitt i 2004 på Robert Fripps plateselskap Discipline Global Mobile. Utgivelsen var en stor forbedring lydmessig fra tidligere CD-utgaver.
Jeong Mong-ju

Bakgrunn

Jeong Mong-ju stammet fra Jeong-klanen. Han studerte ved den på hans tid på grunn av den lærde Yi Saek (1328–1396) mest renommerte akademiske innretning Sungkyunkwan, likesom sin venn og senere politiske rival Jeong Do-jeon, og underviste også selv der i de kosfusianske skrifter. Ved hans oversettelser av  Konfucius' verker ble han en betydelig representant for neokonfucianismen i det uttonende Goryeo-rike og begynnende Joseon-rike mot slutten av 1300-tallet.

Politisk virke

Etter avlegging av embedsmannseksamen i 1362 var han til å begynne med knyttet til kong Gongmin (공민왕, 恭愍王, 1351–1374) av Goryeo-riket. Som diplomat konsulterte han sekls ganger med Ming-dynastiets hoff iKina. Ved sine kunnskaper og sin anerkjente rettferdighetssans lyktes det ham å svekke spenningene mellom dette og Yuan-dynastiet. I 1377 var han diplomat til det japanske hoff. Der klarte han å få i stand en alliense mor sjørøverne (wukou) herjet i Kinahavet og som truet med å destabilisere den politiske situasjon i Korea. Han klarte også å få løslatt hundrevis av fanger.
Mot slutten av Goryeo-dynastiet ble hoffet splittet i to deler. På den ene  wside stod general Choi Yeong, som ville ha en konfrontasjon med Ming-riket, på den annen side general Yi (også U), som søkte en siplomatisk løsning med Kina og tilrive seg kongetronen og innlede et nytt dynasti. Her tok Jeong Mong-ju Partei for det bestående dynasti, og ble på grunn av sin avvisning av å tjene nye makthavere drept på Sonyukkyo-broen i Kaesong i 1392 av Yi Bang-wons menn (han var den senere kong Taejong, fente sønn av Yi Seonggye, grunnleggeren av Joseon-dynastiet og kalt Taejo).
Julekveld i skogen

«Julekveld i skogen» er en norsk julesang/parodi fra 1963. Teksten er skrevet av Astow Ericson, mens melodien er skrevet av Otto Nielsen. Den ble sunget av Rolf Just Nilsen m/Willy Andresens orkester på singlen Nor-Disc NOR 140. Sangen er en parodi på sentimentaliteten over juletiden. Ericson uttalte at han under en opprydning på loftet hadde funnet 48 julehefter og at han diktet visa som en fellesnevner for de historiene som fantes i heftene. Sangen er en av rundt 60 som Ericson skrev, men «Julekveld i skogen» er den som har blitt best kjent.
Handlingen i sangen foregår i en falleferdig stue i skogen, der det bor et fattig og gammelt par, uten noe annen julemat enn «muggen fleskesvor». Armoden disse to lider under blir beskrevet med ord som «juletårer», «julehulk» og «julesukk». Julen reddes av at eldstesønnen til paret, familiens sorte får, kommer hjem fra Amerika med en koffert full av julegaver. Dermed ender sangen tross alt lykkelig med at «Det ble jul allikevel!».
Sangen, slik den er fremført idag, er skrevet med ni vers. Den opprinnelige teksten til Ericson hadde ti vers, men det nest siste, som beskriver en fyllefest med «julerap og -stønn» ble klippet vekk, da Nielsen syntes det var for støtende.
I 1998 la Ericson ned forbud mot at NRK fikk sende sangen i noen programmer. Bakgrunnen for dette var ifølge Ericson hevn for at NRK aldri nevnte Ericson da låten ble fremført. Ericson fastholdt dette forbudet i flere år. I 2003 laget imidlertid den svenske låtskriveren Hans Ericsson både en svensk og nynorsk versjon av sangen, og Astow Ericson ville ikke motsette seg at disse innspillingene ble brukt av NRK. Etter Astow Ericsons bortgang i 2004, har familien opphevet forbudet som forfatteren hadde uttrykt skulle gjelde så lenge han levde. 
Ericson var språkmektig og oversatte selv sangen både til svensk, dansk («Juleaften i skoven»), engelsk («Christmas in the Forest») og på en våt vårdag i 2002 skrev han også en nynorsk oversettelse. På samme melodi diktet han i 1982 «Julekveld i bushen» – et nostalgisk julekvad fra den tid forfatteren bedrev uhjelpsvirksomhet.

Kuriosa

Otto Nielsens sønn Atle Nielsen skrev mange år senere en "parodi på parodien" kalt «Julenatt i New York». Handlingen her foregår ett år etter, i New York. Sønnen som reddet situasjonen året før har mistet jobben og er endt i rennesteinen. Gamlemor derimot har vunnet 14 millioner kroner i Lotto, og hun og faren reiser og besøker ham. Denne gangen er det de som sørger for den lykkelige slutten.
Chakuriki

Chakuriki Gym er en thaiboksing-klubb med hovedkontor i Amsterdam, Nederland. Den ble grunnlagt i 1972, og er blant de eldste thaiboksing-treningssentre i Nederland.
Chakuriki Gym ble av Thom Harinck, som opprinnelig begynte å undervise sin egen stil som heter «Chakuriki», en blanding av teknikker fra boksing, Kyokushin-karate, judo, jiujutsu og bryting. I 1978 ble utøvere av chakuriki de første nederlendere som kjempet på Lumpini Stadium i Bangkok, Thailand.

Historie

I løpet av slutten av 1970-tallet, ble Chakuriki rivaler av Mejiro Gym. Mens Chakurikis thaiboksere var kjent for sin mentale og fysiske seighet, Mejiro har hatt et rykte for sin tekniske stil. Thaiboksing konkurranser ble holdt jevnlig i Jaap Edenhal Arena i Amsterdam og både Mejiro og Chakurikis thaiboksere etablert seg som den beste i landet. Denne rivaliseringen hjalp til med å heve standarden på nederlandsk thaiboksing og gitt noen av de beste utøverne i denne epoken. 1980-tallet og begynnelsen av 1990 så en ny generasjon av thaiboksere i fra Chakuriki som Peter Aerts og Branko Cikatić som hjalp til å danne historien om K-1.
Öresundskomiteen

Öresundskomiteen var en tverrpolitisk organisasjon for samarbeide mellom politikere fra Sjælland og Skåne. Komiteen som ble etablert i 1993, arbeidet blant annet for å fjerne grensehindringer og for å styrke utviklingen i Øresundsregionen. Blant Öresundskomiteens fokusområder var infrastruktur, kultur og folkelig forankring.
Jerker Swanstein fra Region Skåne var i 2011 formann for Öresundskomiteen, mens nestformann var Vibeke Storm Rasmussen, regionsrådsformand i Region Hovedstaden. Kristian Ebbensgaard, Ritt Bjerregaard og Mads Lebech var også medlemmer. Öresundskomiteen ble i 2016 avløst av The Greater Copenhagen & Skåne Committee.
Chainat

Chainat (ชัยนาท) er provinshovedstaden i provinsen Chainat i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 15 500.
Byen, som har vært et handelssted i århundrer, ligger ved den store elven Chao Phraya.
Red Flag Linux

Red Flag Linux (kinesisk: 红旗Linux) er en tidligere kinesisk Linux-distribusjon som ble utviklet av Red Flag Software. Distribusjonen var basert på Red Hat Enterprise Linux. Dens logo var pingvinen Tux som bar et rødt flagg. Per 2009 var Jia Dong (贾栋) president i Red Flag Software.
Første versjon ble lansert i januar 2000. Siste versjon var 8.0 fra 23. april 2013.
Byregioner i Norge

Næringsregioner

Norge er delt inn i 83 næringsregioner. Bare 3,6 millioner - 70 prosent - av befolkningen bor i de 14 definerte byregionene. De øvrige 1,4 millionene fordeler seg på små og store arbeidsmarkeder ellers i landet. De klart største tettstedene som ikke er en del av de 14 byregionene er Arendal og Halden. Disse er imidlertid tett tilknyttet byregionene til Kristiansand og Nedre Glomma. Videre på listen over tettsteder som ikke er en del av de 14 byregionene kommer Molde, Harstad, Kongsberg, Mo i Rana, Kristiansund, Hønefoss, Alta, Narvik, Elverum, Steinkjer, Leirvik, Grimstad, Kongsvinger, Mandal og Egersund. Alle disse 15 er tettsteder med mellom 10 000 og 20 000 innbyggere i bykommuner med en eller flere omlandskommuner som gjør at de danner lokale arbeidsmarkeder med 30 000 til 100 000 innbyggere.
Fedreland (parti)

Historie

Fedrelandsunionen var et konservativt parti dannet i 1995, og partilederen Mart Laar ble statsminister i 1999. Etter Laars regjerings fall i 2002 ble Fedrelandsunionen nærmest marginalisert. Det mer liberale og teknokratiske Res Publica (Republikken) ble omdannet til et politisk parti i 2001, og ble landets største høyreorienterte parti ved valget i 2003, hvoretter Juhan Parts ble statsminister. Etter at Parts' regjering ble tvunget til å gå av i 2005, mistet Res Publica mye av sin oppslutning. Mange konservative så også med bekymring på at Fedrelandsunionen og Res Publica delte velgere mellom seg, slik at de to partiene ikke greide å konkurrere med Senterpartiet.
Den 4. april 2006 ble representanter fra Fedrelandsunionen og Res Publica enige om å slå sammen partiene, og gruppene i nasjonalforsamlingen Riigikogu gjorde dette den 4. juni. Prosessen ble fullbyrdet ved at partiorganisasjonene ble slått sammen den 15. november samme år. Man vurderte opprinnelig å gi det nye partiet navnet Eesti Eest, «For Estland», men dette ble nedstemt, og så partiet beholdt sitt midlertidige navn «Forbundet for fedrelandet og republikken», på estisk forkortet «IRL», i mange år. I mars 2007 fikk partiet 19 mandater i Riigikogu og ble deltager i en koalisjonregjering. I mai 2007 holdt partiet sitt første ordinære landsmøte, og valgte Mart Laar til partileder. Urmas Reinsalu overtok senere vervet i januar 2012.
Partiet ble byttet ut til fordel for Det sosialdemokratsike parti som Reformpartiets regjeringspartner i mars 2014. Ved valget i mars 2015 gikk Forbundet for fedrelandet og republikken sterkt tilbake og fikk 13,7 % av stemmene. Tilbakegangen ble forklart med velgerlekkasje til Det frie partiet, valget av skattereform istedenfor forsvarspolitikk som hovedsak i valgkampen, en negativ retorikk siden bruddet med Reformpartiet, og den lave populariteten til statsministerkandidat Juhan Parts. Partiet gikk likevel inn i regjering. Margus Tsahkna avløste Reinsalu som partileder i juni samme år.
Fylkesvei 545 (Hedmark)

Fylkesvei 545 i Hedmark går mellom Løvbergsmoen og Nordstad i Elverum. Veiens lengde er 13,3 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 2142.
Ramallah

Historie

På 1100-tallet bygde franske korsfarere en borg her. Den forfalt etter hvert, men deler av den er fremdeles synlig i Ramallahs gamleby.
Ramallah ble først skapt/kjøpt/bebodd i 1550, av en Rashed Haddad og hans barn og den var fra starten av et landområde som ble kjøpt av byen El-Bireh. 
Den ble en jordbruksby med gresk-ortodoks tro og flere og flere folk og familier flyttet til området rundt 1750.
Ramallah var under jordansk kontroll fra Den arabisk-israelske krig i 1948 til Seksdagerskrigen i 1967. Etter denne krigen ble byen okkupert av israelske tropper, som holdt byen besatt i 27 år. I 1994 ble byen overdratt til de palestinske selvstyremyndighetene som følge av Osloavtalen. Den ble erklært som «Territorium A», hvilket vil si land under nesten full palestinsk kontroll. Byen ble midlertidig hjemsted for det palestinske selvstyre, da Israel nektet styret å ha hovedkvarter i Øst-Jerusalem.
Vestre Slidre prestegård

Vestre Slidre prestegård (gnr. 42) ligger nordvest for Vestre Slidre kirke (på folkemunne kalt Slidredomen).
Prestegården historie går i likhet med kirkens tilbake til middelalderen. Dagens hovedbygning er oppført i 1816–18. Det er et laftebygg i to etasjer med stående panel og saltak. Stilen er empire. På tunet står også et stabbur som er antatt oppført på 1600-tallet. Det er laftet og har åpen sval i begge etasjene.
Både hovedbygning og stabbur er fredet.
Uranienborg (observatorium)

Uranienborg var et av Tycho Brahes observatorier på øya Ven i Öresund, oppført omkring 1580.
Øya ble gitt til Tycho Brahe av kong Frederik II nettopp med henblikk på stjerneforskning. Bygningen, som var sterkt inspirert av hollandsk arkitektur, var i store trekk en kopi av villaen Rotonda ved Vicenza, tegnet av Palladio. Navnet er avledet av gresk muse Urania.
Et kvadrat av 5,5 meter høye og 75 meter lange murer dannet rammene omkring Uranienborg. Med stor presisjon var murenes hjørner plassert i retning av verdenshjørnene. Innenfor murene lå en hage, utformet av Tycho Brahe selv. Geometriske former gikk igjen i hagen, som bestod av både blomster-, frukt- og urtehager. Sveriges Landbruksuniversitet utfører stadig en omfattende rekonstruksjon av hagen.
Midt i en åpen, sirkelformet flate stod Uranienborgs hovedbygning, utført i rød tegl med omfattende dekorasjoner. Sentralbygningen utgjorde beskjedne 15 x 15 meter i flere plan; to hovedetasjer, kjeller og loft. I tillegg til himmelobservasjoner, var Uranienborg hjem for Tycho Brahe og hans familie. Det var også plass til kongelig besøk, tre gjesteforskere, laboratorium, åtte studenter med mere. Jacob Fabricius studerte ved Brahes observatorium i fire år.
Astronomiske observasjoner var Uranienborgs viktigste formål, og samtlige balkonger og tårn kunne fungere som plattform for de mange instrumenter til dette formålet. Med bygningens plassering kunne man dekke det meste av himmelen. Da Brahe ikke lenger fant bygningene tilstrekkelige for stjerneobservasjoner, oppførte han i nærheten det mere egnede Stjerneborg.
Uranienborg ble ødelagt kort tid etter Brahes død.
Artist of the Century

Artist of the Century er en samleplate med Elvis Presley, utgitt i 1999.
Skrolsvik

Skrolsvik er ei bygd ytterst på Sør-Senja i Tranøy kommune i Troms, og har i underkant av 100 innbyggere.
Stedet har en avdeling under Midt-Troms Museum; Kveitmuseet/Gammelbutikken og det nedlagte Skrolsvik fort.
Hurtigbåt og ferje til Harstad. Bygda ligger ved enden av fylkesvei 221. Følger man den 20 km østover kommer man til Stonglandseidet, hvor det blant annet er sykehjem, skole og bank. Postadressen til Skrolsvik er 9392 Stonglandseidet. Nærmeste bysamfunn er Finnsnes.
414. selvstendige marineinfanteribataljon

414. selvstendige marineinfanteribataljon er en enhet som er direkte underlagt den Den kaspiske flotiljen og er forlagt til Kaspijsk i Dagestan.
Bembidion inustum

Utbredelse

Bembidion inustum finnes bare sørvest i Europa. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende

Bembidion inustum er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis

Bembidion inustum tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Nevinnomyssk-kanalen

Nevinnomyssk-kanalen (russisk: Невинномысский канал – Nevinnomysskij kanal) er en irrigasjonskanal i Stavropol kraj i Russland. Den fører vann fra elva Kuban til elva Jegorlyk, som drenerer til elva Manytsj. Kanalen begynner med en dam over Kuban i byen Nevinnomyssk.
Byggingen av kanalen ble påbegynt i 1936, men ble avbrutt av andre verdenskrig. Arbeidet startet opp igjen i 1944 og i 1948 ble Nevinnomyssk-kanalen tatt i bruk. Kanalen er 49,2 kilometer lang, og er beregnet til en maksimal vannføring på 75 m³/sek. Langs kanalen ligger to vannkraftverk – Svistukhinskaja og Sengilejevskaja.