Jean Vanier

Bakgrunn

Jean Vanier var sønn av den Georges Vanier, som ble generalguvernør i Canada. Faren var diplomat og stasjonert i Sveits da Jean ble født. 
Han vokste opp i Canada, England og Frankrike. Vanier og familien kom seg ut av Paris like før tyskerne inntok og okkuperte byen. Han var så ved et engelsk marineakademi. Fra han var 13 utdannet han seg ved Dartmouth Naval College (det senere Britannia Royal Naval College) for å bli marineoffiser.
Tidlig i 1945 besøkte Vanier Paris der hans var var Canadas ambassadør. Han og moren dro rundt for å hjelpe overlevende fra nazistiske konsentrasjonsleirer. Hans møte med de utmagrede ofrene gjorde et dypt og varig inntrykk på ham. 
Kort etter gjorde han krigstjeneste i annen verdenskrig i Royal Navy og så i Royal Canadian Navy, under og etter krigen. Hans siste tjenestepostering var på det kanadiske hangarskipet HMCS «Magnificent».

Virke

I 1950 sluttet han i marinen for å bo i en kommunitet nær Paris. Vanier begynte å studere teologi og filosofi i Paris. Etter avslutning med doktorgraden (doktorarbeid om Aristoteles) underviste han fra 1962 ved St. Michael's College tilknyttet University of Toronto.
I 1964 innledet Vanier og père Thomas Philippe (en prest i dominikanerordenen) sammen med to psykisk handikappede menn (Raphaël og Philippe) det som skulle bli spiren til L'Arche, i et lite hus i Trosly-Breuil, en fransk landsby ved i Compiègne. Han oppdaget «dybden i deres lidelse og deres skrik etter en sann relasjon, men også deres glede over et fellesskap med andre mennesker» (sitat, fra Vanier). Han ville hjelpe dem; samtidig merket han hvordan de hjalp ham. I 1965 overtok Vanier ledelsen av en hjem for funksjonshemmede i Val Fleuri, der det bodde 32 menn med psykisk handicap. Han endret på hjemmet slik at det var både funksjonshemmede og funksjonsfriske boende der, og med dette begynte L'Arche-bevegelsen. I 1969 ble de første slike fellesskap opprettet utenfor Frankrike: Daybreak i Toronto og Asha Niketan i Bangalore i India. I 1970-årene ble det bygget opp strukturer, felles retningslinjer og et charta for Arche-fellesskapene.
I 1981 tok Vanier et sabbatsår og overdro sine ledelsesfunksjoner til andre medarbeidere. Så begynte han å beskrive sine erfaringer med samlivet med psykisk funksjonshemmede mennesker i foredrag og publikasjoner.
I Norge finnes det et L'Arche-fellesskap i Oslo. I hele verden er det 135 slike «Arker» i 30 land på alle fem kontinenter. I den kanadiske Arken Daybreak tilbragte psykologen og forfatteren Henri Nouwen sine siste ti leveår.
Han døde 7. mai 2019 i en alder av 90 år i Paris.

Utmerkelser

Vanier fikk mange utmerkelser for sin innsats, blant annet Companion of the Order of Canada, den franske Æreslegionen og mange utmerkelser fra forskjellige grupper av troende, blant dem pave Paul VIs internasjonale pris, utmerkelsen Community of Christ International Peace Award, rabbi Gunther Plauts humanitære pris, og utmerkelsen Gaudium et Spes, navngitt etter Annet Vatikankonsils dokument Gaudium et spes.
I 1993 ble han tildelt Loyola-medaljen fra Concordia University.
I en avstemning arrangert av CBC i november 2004 ble han rangert som nummer 12 på en liste over de mest fremstående kanadiere.
I 2010 ble asteroiden 8604 Vanier navngitt til hans ære.
I 2013 mottok han den amerikanske utmerkelsen Pacem in Terris Peace and Freedom Award fra Diocese of Davenport i Iowa.
I mars 2015 mottok Vanier Templetonprisen som erkjentlighet for hans innsatser til støtte for personer med handikapp og hans bidrag til et videre perspektiv på hvordan søtte kan gis til de svake og sårbare.
Den 27. september 2016 mottok Jean Vanier The Peace Abbey Foundation (USA) Int'l Courage of Conscience Award i Trosly-Breuil i Frankrike for sitt livslange engasjement for å bygge en verden som inkluderer personer med handikap.