Flakstad

Natur og geografi

Flakstad kommune dekkes om lag 70% av gammelt arkeisk grunnfjell av inntil 2 500 millioner års alder, bestående for det meste av båndgneis og migmatitt. Det er slike arkeiske grunnfjell i hele den vestre del av kommunen. Mellom grunnfjellsstrukturene finner vi på lavslettene innslag av paleo-proterozoisk glimmergneis som er 1 870 – 1 770 millioner år gammel, men kanskje inntil 2 100 millioner år. Disse strukturene består også av grafittskifer og marmor, med innslag av jern, kvarts og mørk brungul feltspat. Det er også et stort felt av gabbro, dioritt og anortositt i hele den østlige delen av kommunen, langs hele østkysten av Flakstadøya, som er inntil 2 500 millioner år gamle men ofte atskillig yngre.
Kommunen består ellers av om lag 30 prosent paleo-proterozoisk grunnfjell fra 1 870 – 1 790 millioner år før vår tid. Dypbergartene størknet ofte raskt, i løpet av de 10 millioner årene fram til 1 790 millioner år siden, og stammer fra mantelen hvor magma strømmet oppover og blandet seg delvis med arkeisk grunnfjell, og størknet allerede ganske dypt nede i jordskorpa. De vanligste bergartene i denne strukturen er mangeritt og charnoctitt. 
I havet utenfor Lofoten er grunnfjellet på havbunnen dekket av yngre sedimenter. 
Kommunen deles i to av Sundstraumen, som er smalest ved Straumsnes – hvor avstanden mellom Flakstadøy og Moskenesøy så vidt er tilstrekkelig til at to fiskefartøyer kan møtes i leia. På Fredvang, som ligger på nordspissen av Moskenesøy, på Vareid og ved kirkestedet Flakstad finner man de største strandflater og jordbruksarealer i kommunen. Det høyeste punktet i kommunen er Stjerntinden som ligger ganske midt i kommunen på Flakstadøya.

Samfunn og næringsliv

I kommunesenteret Ramberg finner man blant annet bibliotek, kommuneadministrasjonen, varehus, bensinstasjon, bilverksted og her ligger også turistinformasjonen for kommunen. Forøvrig er service- og skoletilbudet godt i kommunen. Ramberg har helårs serveringstilbud, mens det om sommeren også er serveringsvirksomhet på Fredvang og i Nusfjord.
Kommunens næringsliv er dominert av fiske. Fiskeflåten består hovedsakelig av mindre båter, og Lofotfisket er det dominerende fisket. Største fiskevær er Napp. Det er flere fiskeoppdrettsanlegg i kommunen. Driften i jordbruket er hovedsakelig basert på kombinasjonsbruk med sauehold foruten noen større bruk med storfehold.
Primærnæringene sysselsetter i alt 35 % av arbeidstakerne, hvorav 88 % i fiske og fangst (1990). Det finnes dessuten en del industri i kommunen, nært knyttet til fisket. Det kan nevnes slipp i Skjelfjord, mekanisk verksted i Sund og fiskeribedrifter på Fredvang, Mølnarodden, Sund, Ramberg og Napp. Solbjørnvatnet nordvest på Moskenesøya er regulert, og i Solbjørnelva ligger kommunens eneste kraftverk.
I Sund finnes Fiskerimuseum, med blant annet gamle båter og båtmotorer. Her er også en kunstsmie. På Vikten i nord er en glassblåserhytte. Rorbu- og sjøhuscamping finnes flere steder i kommunen, blant annet i de gamle fiskeværene Nusfjord og Fredvang. I Nusfjord er bebyggelsen fra 1800-tallet godt bevart. Flakstad kirke, nordvest for Ramberg, er en tømret korskirke fra 1780, restaurert 1938. Den antas å være bygd av russisk drivtømmer.
Flakstad kommunes prosjekt i «Fotefar mot nord» er stien fra Nusfjord til Østre Nesland. Den 6 kilometer lange stien forbinder et handelsfiskevær med en fiskerbondegard. Her kan man følge fotefarene til generasjoner med lofotfiskere og fiskerbønder.

Administrativ historie

Flakstad kommune er en av få såkalte skilsmissekommuner, kommuner som ble utskilt som egen kommune igjen noen år etter at de var blitt slått sammen med nabokommuner under den store kommunereformen rundt 1964.
Flakstad ble utskilt fra Moskenes som egen kommune 1. juli 1916. Da hadde Flakstad kommune 1667 innbyggere. 1. januar 1964 ble kommunene slått sammen igjen, til nye Moskenes kommune. Flakstad kommune hadde ved sammenslåingen 2067 innbyggere. 1. januar 1976 ble Flakstad på nytt utskilt fra Moskenes kommune. Flakstad kommune hadde da 2007 innbyggere.