Edward Winslow

Edward Winslow (18. oktober 1595 – 8. mai 1655) var en engelsk leder av pilegrimene på skipet «Mayflower». Han tjenestegjorde som guvernør av kolonien Plymouth i 1633, 1636 og til sist i 1644. Hans vitnemål i boken A Relation or Journal of the Beginning and Proceedings of the English Plantation Settled at Plimoth in New England («En Relasjon eller Dagbok om Begynnelsen og Framferden til den Engelske Plantasjen bosatt i Ny-England»), til vanlig kalt Mourt's Relation, er den ene av kun to hovedkilder til den første amerikanske takksigelsesdag (Thanksgiving) som eksisterer.

Tidlig liv

Det er ikke mange detaljer om Winslow første tid, men han ble født i England i 1595 og gikk på skole ved The King's School i Worcester på den tid da Henry Bright var rektor. Winslow var deretter lærling som trykker i London.

Passasjer på «Mayflower»

I 1617 forlot Winslow England 22 år gammel og seilte til Leiden i Nederlandene for å bli forent med John Robinsons kirke der. Det var også i Leiden han møtte Elisabeth Barker som ble hans første hustru. De giftet seg i 1618. I 1620 var Winslow en av «pilegrimene» som utflyttet til New England i Nord-Amerika på skipet «Mayflower» og grunnla kolonien Plymouth. Han reiste sammen med sin bror Gilbert, og familietjenerne George Soule, en lærer, og Ellen More, et barn på åtte år. 
Ellens tre brødre og søstre ble gitt til omsorgen til andre voksne i selskapet. Inntil ganske nylig ble det antatt at barna var foreldreløse eller hittebarn, men på 1990-tallet ble det beviselig vist at de ble sendt til Amerika ettersom de var født utenfor ekteskap, og en kilde til stor kontrovers i England. Det er ikke kjent om Edward Winslow viste noe som helst om Ellen Mores bakgrunn. Ellen døde vinteren 1620.

I Amerika

Elisabeth Winslow døde den frøste vinteren i New England og Edward Winslow giftet seg på nytt i mai 1621 til fru Susannah White, enken etter en annen pilegrim, William White, og mor til Resolved White (født ca 1615) og Peregrine White (født 1620, de første barna født av pilegrimer i Den nye verden. Winslows bryllup var også det første i New England. Winslow grunnla senere hva som ble Marshfield, Massachusetts i kolonien Plymouth hvor han bodde på en eiendom han kalte Careswell.
Winslow ble utpekt av sine egne til å forhandle med de innfødte indianere i nærheten og greide å vinne vennskapet til indianerhøvdingen Massasoit (ca. 1580–1661). Han var en av assistentene fra 1624 to 1647, unntatt i 1633–1634, 1636–1637 og 1644–1645, da han var guvernør for kolonien. Han var også i 1643 en kommisjonærene til New Englands konfødererte kolonier. Ved flere anledninger ble han sendt til England for å overvåke interessene til koloniene i Plymouth og Massachusetts Bay, og forsvarte disse koloniene fra angrep fra menn som John Lyford, Thomas Morton og Samuel Gorton. Han dro på sitt siste ærend som sendebud for Massachusetts Bay i oktober 1646 og tilbrakte ni år i England og hadde da et mindre kontor under lordprotektor Oliver Cromwell. I 1654 ble han gjort til medlem av en kommisjon som ble utpekt for å avgjøre verdien til bestemte engelske skip som var blitt ødelagt av Danmark.
I 1655 ble han gjort til leder for tre engelske kommisjoner som Cromwell sendte på en ekspedisjon til Karibia for å forhandle med dets ledere, general Robert Venables og admiral William Penn, men døde i nærheten av Jamaica den 8. mai 1655 og ble gravlagt til havs. Hans sønn Josiah Winslow tjente senere som guvernør for kolonien Plymouth.