google/wiki40b huggingface dataset:
Gaumont

Historikk

Selskapet ble grunnlagt i 1895 av Leon Gaumont med navnet L. Gaumont et compagnie og produserte og solgte foto-, film- og projeksjonsutrustning. Et par år senere, 1897, byttet det navn til Gaumont og begynte å produsere film. De viktigste personer i selskapet ved denne tid var stumfilmspionerene Léonce Perret, Louis Feuillade og Alice Guy-Blaché.
Ved Verdensutstillingen i Paris 1900 presenterte Gaumont en projektor som var koblet til en fonograf, et tidlig forsøök på lydfilm. Den kjente logoen – Prestekragen (fr. Marguerite) – ble skapt i 1903. I 1906 ble Gaumont aksjeselakap og samlet sin produksjon i studiene kalt Elgé (L.G., Leon Gaumonts initialer) i Buttes-Chaumont i nordøstre Paris.
I 1911 åpnet selskapet sin første kino, Gaumont Palace, i Paris 18e arrondissement. Under og etter første verdenskrig stagnerte Gaumonts ekspansjon på grunn av konkurransen fra den amerikanske filmen med stjerner som D.W. Griffith, Cecil B. DeMille, Mack Sennett og Charlie Chaplin.
Ved midten av 1920-tallet inngikk Gaumont en distribusjonsavtale med Metro-Goldwyn-Mayer og kinoene ble overtatt av det nye Gaumont Metro Goldwyn. Da  lydfilmen kom på 1930-tallet ble produksjonsselskapet omdannet til Gaumont Franco-Film Aubert (GFFA) som hovedsakelig gjorde komedier. I 1938 ble det kjøpt av den franske mediagruppen Havas og fikk navnet Société nouvelle des établissements Gaumont. Navnet Gaumont i sin enkle form kom tilbake i 1975.
Antoni Maria Alcover i Sureda

Prest

Alcover ble ordinert til prest i 1886.

Katalansk språk

I 1879 byttet han i sitt forfatterskap skriftspråk fra kastiljansk til katalansk. Under psevdonymet Jordi d'es Racó utga han innsamlede stykker fra folkelitteraturen.   
Han reiste rundt for å samle språkprøver på det han mente var varianter av katalansk. Han var forkjemper for det katalanske språks enhet og utga en ordboken Diccionari Alcover-Moll, også kjent som Diccionari català-valencià-balear, et verk på ti bind. Fra 1902 til 1936 drev han ordboksprosjektet Bolletí del Diccionari de la Llengua Catalana, et arbeid som ble videreført av Francesc de Borja Moll. I 1906 sammenkalte han til den første katalanske språkkongress, avholdt i Barcelona.
Alcover ble i 1911 valgt til formann for filologisk seksjon i Institut d'Estudis Catalans.

Ettermæle

Institució Pública Antoni M. Alcover er oppkalt etter ham og arbeider for å ivareta hans innsats og fremme mallorkansk språk og kultur.
Etsuko Tahara

Landslaget

Etsuko Tahara spilte 1 landskamp for Japans kvinnelandslag.
Sørfjord I kraftverk

Gamle Sørfjord kraftverk

Nordland Portland Cementfabrik, nå Norcem, fikk i 1920 bygget ut Brynselvvassdraget med inntaksdam for Sørfjorden kraftverk i Brynsvatn. Opprinnelig gikk det en 150 m lang trerørledning med diameter 0,8 m fra Brynsvatn. Denne rørledningen fortsatte inn i en 150 m lang tunnel frem til fordelingsbassenget. Herfra førte to 1300 m lange stålrør ned til kraftstasjonen med en diameter på 0,61-0,43 m. Slukeevnen til kraftstasjonen var 1 m³/s og brutto fallhøyde på 453 m. Det var i 1953 monter tre peltonturbiner med horisontal aksling. To av generatorene hadde en ytelse på 1,5 MVA og den tredje var på 3 MVA. Maksimalytelsen for anlegget var 4,5 MW og gjennomsnittlig årsproduksjon 13-14 GWh. Fra kraftstasjonen gikk det en 22 kV-linje ut til Kjøpsvik i ytre del av Tysfjord.
Brunt fettvev

Mennesket har, som andre pattedyr, to typer av fettvev: Hvitt fettvev (white adipose tissue, WAT) og brunt fettvev (brown adipose tissue, BAT). Hvitt fettvev består av fettceller (adipocytter) som deponerer fett i form av triglyserider (triacylglyserol) der mobiliseres til forbrenning når kroppen trenger energi, særlig ved langvarig muskelarbeid. Brunt fettvev består av fettceller som forbrenner fett for å produsere varme (termogenese) for å holde kroppstemperaturen oppe og unngå hypotermi.
Brunt fettvev forekommer mest hos nyfødte og små barn, men er i de senere år også påvist hos voksne. Det er hos mennesket særlig lokalisert rundt halsen og på ryggen mellom skulderbladene, og bidrar her til oppvarming av inspirasjonsluften. Det ligger også enkelte brune fettceller i hvitt fettvev.

Brunt fettvev er spesielt utbredd hos dyr der lever i kalde omgivelser, som seler, og hos dyr der ligger i dvale om vinteren, som piggsvin og flaggermus. 
Fettcellene i brunt fettvev inneholder mange små fettdråper i cytoplasma omgitt av et enkelt fosfolipidlag med proteinet perilipin og mange mitokondrier rundt fettdråpene. Mitokondriene er frikoplete, så de produserer varme – i stedet for ATP – som følge av elektrontransporten. Frikoplingen skyldes forekomsten av proteinet UCP (uncoupling protein, termogenin) i indre mitokondriemembran. Fettcellene er omgitt av et tett nettverk av blodkapillærer for å tilføre oksygen til forbrenningen. Mitokondrier og kapillærer gir den brune fargen til fettvevet.
Utviklingen av brune fettceller fra stamceller er regulert av transkripsjonsfaktoren 
PPAR-γ og koaktivatoren PGC-1α som sammen stimulerer transkripsjonen av gener involvert i differensiering av brune fettceller. 
Hvite fettceller kan differensieres til brune fettceller ved påvirkning av hormonet irisin som dannes av muskelceller i arbeid. Men samtidig viser brune fettceller nært slektskap til muskelceller gjennom markøren Myf5 på celleoverflaten. Det er mulig det forekommer to forskjellige typer av brune fettceller.
Brune fettceller aktiveres når kroppstemperaturen synker. Fra termoreseptorer i huden og i kroppens indre formidles lav temperatur til temperatursenteret i hypotalamus. Herfra sendes motoriske nerveimpulser til muskelceller for å sette igang muskelskjelving med varmeproduksjon og sympatiske nerveimpulser til brune fettceller som øker stoffskiftet og dermed varmeproduksjonen (non shivering thermogenesis). Også adrenalin fra binyremargen stimulerer de brune fettcellene. Via adrenerge reseptorer og cAMP stimuleres produksjonen av koaktivatoren PGC-1α i fettcellene. Dette fører til dannelse av nye mitokondrier, til økt fettforbrenning i mitokondriene og til frikopling av mitokondriene. Den sympatiske stimulus aktiverer samtidig perilipin og hormon-følsom lipase (hormone sensitive lipase, HSL) som frigjør frie fettsyrer fra triglyserid. Dermed øker varmeproduksjonen i det brune fettvevet og kroppstemperaturen holdes oppe. Mus som mangler PGC-1α er ikke i stand til holde kroppstemperaturen oppe, når de utsettes for kulde.
FK Zenit St. Petersburg

Historie

Klubben ble stiftet i mai 1925 av arbeidere ved Leningrad metallfabrikk. Klubben deltok i byens fotballmesterskap fra 1930. I 1936 fikk klubben navnet F. K. Stalinets (Stalinistene). I 1940 fikk klubben sitt nåværende navn Zenit. Samme år spilte klubben for første gang i Sovjetunionens øverste divisjon. I 1944, noen måneder etter at tyskere ble slått ut av byens område, vant klubben den sovjetiske cupen for første og eneste gang.
De neste tiårene ble magre for klubben, selv om klubben spilte kontinuerlig i øverste divisjon fra 1945 til 1989. I 1967 ble de sist i divisjonen, men klubben unngikk nedrykk fordi de sovjetiske lederne mente det ville være galt at et lag fra Leningrad skulle rykke ned samme år som 50-årsjubileet for bolsjevik-revolusjonen ble feiret i Leningrad. På 1980-tallet gikk det bedre. De vant serien i 1984, og de nådde også cupfinalen samme år. Zenit tok også medalje i serien i 1980. I 1985 vant Zenit Sovjetunionens supercup.
Etter Sovjetunionens fall var Zenit tilbake i øverste divisjon i Russland i en sesong i 1992. Siden 1996 har klubben spilt kontinuerlig i øverste divisjon. Zenit vant den russiske cupen i 1999 og 2003 og spilte finale i 2002, og de tok medalje i serien i 2001 og 2003. I 2005 ble de nummer 6 i serien, og de nådde semifinalen i cupen våren 2005/06.
I desember 2005 tok det russiske oljeselskapet Gazprom kontroll på eiersiden etter LOMO i klubben.
14. mai 2008 vant laget UEFA-cupen 2007/08 etter å ha slått skotske Rangers FC 2-0 i finalen, etter mål av Igor Denisov og Konstantin Zyrjanov.
Eucheira

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter), for det meste brun sommerfugl med smale, avrundede vinger. Oversiden er mørkbrun med et bånd av firkantede, lyse flekker omtrent midt på vingene og en rad av mindre flekker lenger ute i vingene.

Levevis

Larvene til denne arten er sterkt selskapelige og lager store spinn av silke på næringstrærne, ikke ulikt enkelte spinnere.
Larvene lever på jordbærtrær (Arbutus spp., lyngfamilien).

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Mexico.
Bowser jr.

Bowser jr. er sønnen til Bowser fra Super Mario spillene, og dukket opp første gang i Super Mario Sunshine. Både i Super mario Sunshine og New Super Mario Bros. er han hovedfienden, og hans far spiller kun en mindre rolle.
I Sunshine bruker han en pensel og et tørkle for å transformere seg til en transparent blå dobbeltgjenger av Mario, for å vandalisere omgivelsene med graffiti og lure de innfødte til å tro at det er Mario som har gjort det.
Han dukker også opp i Mario sports-spillene som en spillbar figur.
Schiller kullkraftverk

Schiller kullkraftverk er et kullkraftverk i Rockingham County i delstaten New Hampshire i det nordøstlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 150 MW, fordelt på 5 blokker/turbiner. Operatør er delstaten.
Anlegget ble bygget ut i årene 1950–1957. Brenselkilden er kull. Årlig utslipp av CO₂ i 2006 var på 593 000 tonn.
Klotilde

Senere år

I 523 fikk Klotilde til sist hevn for mordet på sin far da hun fikk egget sine sønner til å gå imot hennes fetter, kong Sigismund av Burgund, sønn av Gundobad, og provoserte fram den burgundiske krig som førte til at Sigismund ble avsatt og fengslet, og henrettet året etter.
Derimot ble hennes eldste sønn Klodomer drept under den påfølgende krigen mot Burgund under Sigismunds bror og etterfølger, Godomar, i slaget ved Vézeronce. Samtidig døde hennes datter, også hetende Klotilde, på omtrent samme tid. Hun forsøkte forgjeves å beskytte rettighetene og livene til sin tre sønnesønner, barna til Klodomer, mot ambisjonene til sine to gjenværende sønner Kildebert og Klotar. Sistnevnte fikk to av barna drept for at de ikke skulle arve sin fars rike, men den siste, Klodoald, greide å slippe unna, og valgte senere en karriere i kirken. Klotilde lyktes like dårlig å forhindre at det ble misnøye mellom Kildebert og Klotar.
Etter disse nederlagene dedikerte Klotilde tilsynelatende seg til et hellig liv. Hun ble opptatt av å bygge kirker og klostre, og foretrakk å distansere seg selv fra maktkampen ved hoffet. Kirker knyttet til henne er lokalisert i Laon og Rouen.
Klotilde døde 544 eller 545 ved Tours, av naturlige årsaker; hun ble gravlagt ved sin ektemanns side, i Kirken til de hellige apostler, nå klosteret Sainte-Geneviève.

Saliggjøring

Klotildes kult gjorde henne til skytshelgen for dronninger, enker, bruder og selv de i landflyktighet. I Normandie ble hun særlig æret som en vokter av de vanføre og de som led en voldsom død og voldelige ektemenn. I kunsten er hun ofte avbildet som å overvåke dåpen til Klodvig, eller framstilt som i bønn ved helligdommen til sankt Marin. Flere fine bilder av henne finnes fortsatt, særlig glassmalerier fra 1500-tallet ved Les Andelys. Hennes relikvier overlevde den franske revolusjonen da mye annet ble ødelagt, og huses i dag i Église Saint-Leu-Saint-Gilles i Paris.
Klotilde er skytshelgen for byen Les Andelys. I 511 opprettet dronningen et kloster for unge piker fra adelen her. Det ble ødelagt av normannerne i 911. På dets sted ble det reist en ny kirke, Vår frues kollegiekirke, som inneholder en statue av sankt Klotilde. Også i Les Andelys er sankt Klotildes kilde. Kilden er populær grunnet forestillingen at dens vann kan lege hudsykdommer.
Klotildes minnedag er 3. juni, men hun feires den 4. juni i bispedømmet Lausanne-Genève-Fribourg. Hennes minnedag i den ortodokse kirke er 23. juni. Hennes navn står i Martyrologium Romanum.
Torfinn Bjørnaas

Biografi

Bjørnaas vokste opp på Løkken. I 1936 avtjente han verneplikten i Hans Majestet Kongens Garde. Han gikk teknisk skole i Trondheim.
Ved utbruddet av andre verdenskrig studerte Bjørnaas ved Technische Hochschule Köthen i Tyskland. Han var hjemme på Løkken da overfallet på Norge kom 9. april 1940 og meldte seg til tjeneste for å kjempe mot invasjonsstyrkene. Bjørnaas deltok i kampene i Nåverdalen. Han forsøkte deretter å komme seg til Nord-Norge for å kjempe videre, men ble på turen via Sverige arrestert og internert. Etter Norges kapitulasjon vendte han tilbake til Løkken.
Våren 1941 tok han seg over til Storbritannia etter en fem måneders reise over Sverige, Finland, Sovjetunionen, Iran til India og derfra til Storbritannia med skip. I Storbritannia sluttet Bjørnaas seg til Norwegian Independent Company No. 1, etter krigen kjent som Kompani Linge. Bjørnaas ble sendt over til det okkuperte Norge og opererte i Sør-Trøndelag. Han var blant annet sentral i flere sabotasjeaksjoner mot Thamshavnbanen. Den 31. oktober 1943 sprengte han et lokomotiv på Løkken stasjon, for å hindre utførsel av kobber- og svovelkis til Tyskland.
Bjørnaas har senere fått en plass, Torfinn Bjørnaas' plass, området ved den gamle jernbanestasjonen og jernbaneverkstedet hvor han utførte en av aksjonene, på Løkken oppkalt etter seg. Han deltok også i aksjoner i Sulitjelma og ved Terningmoen ved Elverum. Under frigjøringen var han i oppdrag i Trondheim.
Etter andre verdenskrig arbeidet Bjørnaas i Orkla Grube-Aktiebolag, det senere Orkla Industrier.
Bjørnås var med i filmen Det grodde fram (1947) der han spilte seg selv.
Bjørnaas har også gjort seg bemerket som baneskytter.
Friidrett under Sommer-OL 2004 – 110 meter hekk menn

Resultater

Fra de seks forsøksheatene gikk de fire frørste i hvert heat og de åtte beste tidene ellers videre til kvartfinalene.

Fra de fire kvartfinalene gikk de tre fremste i hvert heat og de fire beste tidene ellers til semifinalene.

Fra de to semifinalene gikk de fire første fra hvert heat til finalen.
Alle tider vises i sekunder.
Q automatisk kvalifisert.
q en av de beste tidene ellers.

DNS startet ikke.

DNF kom ikke i mål.

NR markerer nasjonsrekord.

OR markerer olympisk rekord.

WR markerer verldsrekord.

PB markerer personlig rekord.

SB markerar bästa resultat under säsongen.

DSQ markerer diskvalifisert eller utesluttet.
Felix Niedner

Liv

Han studerte germanistikk ved Universitetet i Berlin og fikk doktorgraden hos Karl Müllenhoff i 1881. Fra 1883 til 1907 var han gymnaslærer ved Friedrichs-Gymnasium i Berlin.
Niedner er mest kjent for utgivelsen av den 24 bind store samlingen Sammlung Thule, som utkom på Eugen Diederichs' forlag i Jena fra 1911 til 1930. Samlingen besto av tyske oversettelser av nordisk middelalderlitteratur. Som utgiver samarbeidet Niedner med samtidige germanister og skandinavister, for eksempel Walter Baetke, Felix Genzmer, Paul Herrmann og Andreas Heusler.
Sunnaas sykehus

Historie

Sunnaas ble grunnlagt av Rolf (1916-1979) og Birgit Sunnaas (1915-1992) i 1954. Ekteparet Sunnaas hadde en institusjon som i menneskesyn og innhold lå langt forut for sin tid. Rolf Sunnaas la stor vekt på at pasientene skulle være omgitt av vakre omgivelser, og at kvaliteten på tjenestene sykehuset hadde å tilby skulle være av ypperste klasse. 
Sykehuset hadde fra starten et tett samarbeid med Ullevål sykehus i Oslo og tok imot pleiepasienter derfra. Den første overlegen var nevrolog Nils Sponheim. Han fikk gjennom at sykehuset skulle drive medisinsk rehabilitering, og i løpet av en periode på 20 år, utvikler sykehuset seg til å bli landets fremste rehabiliteringssykehus med et bredt sammensatt fagmiljø. 
Sykehuset gjennomgikk flere utbyggingstrinn fram til 1975. Det hadde da 247 senger. Oslo kommune overtok eierskapet i gave fra ekteparet Sunnaas i 1979, men ønsket etter hvert at staten skulle overta virksomheten. Dette førte med seg en omlegging til behandling av særlig kompliserte sykdomstilfeller. I 1995 fikk Sunnaas sykehus HF status som universitetssykehus, og etter sykehusreformen i 2002 ble Sunnaas sykehus  et eget helseforetak i Helse Øst. 
I 2015 sto den nyeste delen (bygg I) av sykehuset ferdig.

Virksomhet

Forskning, innovasjon og undervisning er en sentral del av foretakets virksomhet. Sykehuset har en egen forskningsavdeling, og tilbyr undervisning til medisinstudenter og øvrig helsepersonell. Sunnaas sykehus har også en utstrakt internasjonal virksomhet, og er sterkt engasjert i kompetanseutveksling med spesialister verden over.
Sunnaas sykehus er akkreditert etter de internasjonale standardene til Commission on Accreditation of Rehabilitation Facilities, CARF.
Ampères kraftlov

Historisk utvikling

Etter at Ørsted sommeren 1820 bekjentgjorde sin oppdagelse av hvordan en elektrisk strøm kan utøve en magnetisk kraft, gikk flere av de mest sentrale vitenskapsmenn ved Det franske vitenskapsakademiet i Paris i gang med å studere dette nye fenomenet. Denne store interessen ble snart konsentrert rundt Ampère og en gruppe bestående av  Biot og Savart. Mye av det teoretiske grunnlaget for deres undersøkelser var allerede lagt av Laplace. Han hadde i lengre tid at alle fundamentale krefter i naturen måtte kunne beskrives ved sentrale krefter som avtok omvendt proporsjonalt med avstanden på samme måte som Newtons lov for tyngdekraften. Denne tankegangen kom derfor til å prege utformingen av de nye lovene for den magnetiske kraften. Denne antagelsen ble også snart styrket da den forklarte at kraften utenfor en lang, rett leder avtok omvendt proporsjonalt med avstanden
Med denne bakgrunnen kunne Biot og Savart snart sammenfatte sine observasjoner i det som i dag kalles Biot-Savarts lov for det magnetiske feltet. Den er i overensstemmelse med hva som kvalitativt allerede var formulert som Ørsteds lov, men matematisk mer presis. De analyserte sine målinger ut fra et bilde hvor strømmen i en leder gjorde den magnetisk slik at den kunne påvirke andre magneter som befant seg utenfor ledningen.
Ampère derimot var overbevist om at alle magnetiske krefter skyldes vekselvirkninger mellom elektriske strømmer. For eksempel skulle det jordmagnetiske feltet skyldes strømmer i Jordens indre, mens de magnetiske egenskapene til en stavmagnet var de samme som for en strømspole. På samme måte skulle en permanent magnet bestå av et stort antall mikroskopiske strømsløyfer som var orienterte i den samme retning. Han anså derfor loven for kraften mellom to strømsløyfer som den fundamentale forklaringen av alle magnetiske fenomen.
Willamette River

Willamette River er en sideelv til Columbia River med en lengde på omlag 300 kilometer i det nordvestlige Oregon. Navnet Willamette kommer fra de lokale clackamasindianernes språk.

Elveløp

Willamette River blir til i elvemøtet mellom Coast Fork Willamette River og Middle Fork Willamette River ved Springfield (301 km fra utløpet) og munner ut i Columbia River ved Portland.

Sideelver

De større sideelver til Willamette er McKenzie River (km 282, høyre), Long Tom River (km 240, venstre), Marys River (km 212, venstre), Calapooia River (km 190, høyre), Santiam River (km 174, høyre), Luckiamute River (km 174, venstre), Yamhill River (km 89, venstre, Molalla River (km 58, høyre), Tualatin River (km 45, venstre) og Clackamas River (km 40, høyre).
Mennesker har levd langs Willamette River i minst 10.000 år. Noen av de fisker som finnes er laks, stør og regnbueørret. Vanlige pattedyr er amerikansk bever og oter. Kinnposerotten Thomomys bulbivorus lever endemisk i dalgangen.

Willamette Valley

Vassdraget danner Willamette Valley, og denne dalen var et av de første bosettingsområder for pionererene og nybyggerne som fulgte Oregon Trail mot vest mot den amerikanske Stillehavskysten. På 1900-tallet spesialiserte man seg her på vindyrking. Willamettedalen, har (medregnet Portland) to tredjedelrr av Oregons befolkning og er et av USAs mest fruktbare områder.
Macraspis

Utseende

Middelsstore (10-20 millimeter), kraftige, mer eller mindre metallisk blanke skarabider. Oversiden er glatt og blank, litt avflatet. Scutellum er påfallende stort og trekantet.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Club First Class

Club First Class er en organisasjon for eiere av First Class-båter. Den internasjonale First Class-klubben har sine møter stort sett i anledning de store internasjonale mesterskapene. Hovedoppgaven er å overvåke entype-klassereglene, utpeke arena for EM/WC og å koordinere samarbeidet og informasjonsutvekslingen mellom de nasjonale klasseklubbene. Den internasjonale klasseklubben har bl.a. utstyrt alle de nasjonale klasseklubbene med en kjølmal som sikringsinstrument for overholdelse av entyperegelen. 
Styret i CFCN vedlikeholder en nettside for medlemmene, sender ut informasjon og e-post med jevne mellomrom som forteller om utvikling av klassen, årets store mesterskap, rankingoppdatering, nyheter, detaljer etc. Klubbkassa gir bl.a. bidrag til sosiale arrangement. I tillegg driver klubbkassa noe økonomisk utleggservice for medlemmene for felles båtopptak, båtutsett, transport av krybber etc. i tillegg til å dekke eventuelle underskudd ved fellesarrangementer.
Sosialt arrangeres det årlig et stort selskap som avslutning sesongen. Under Norgesmesterskapet, samt under Pokalseilasene på Hankø, legges det også stor vekt på flere sosiale arrangement i form av grillparty/rekeparty etc. 
Klassenklubben har meget sterkt fokus på å rekruttere nye lag inn i miljøet. Hvis man dedikerer en del tid på vannet med teamet skal det ikke mye tid til før det meste går som smurt og man virkelig kan kjempe i feltet. I de senere årene har nyere design kommet inn på markedet, og mange var skeptiske til om klassen skulle fortsette som en av fjordens mest aktive. Noen lag har gått over i nye klasser men dette har åpnet opp for flere som gjerne vil inn i et etablert miljø. Det er ikke tvil om at FC-8 miljøet er godt befestet med over 15 års aktivitet i fjorden. Dette er også bekreftet av KNS sin vilje til å satse på FC-8 som båten de bruker i sitt seilkurs for viderekomne.
Media Farm

Media Farm A/S er et Stavanger-basert selskap som utvikler interaktive lærings- og museumsløsninger. Firmaet har spesialisert seg på installasjoner innen besøks- og vitensenter. Konseptene bryter med tradisjonell utstillings- og museumstankegang.
Selskapet er mest kjent for interaktive rollespill, der de besøkende går inn som en aktiv deltager i aktuelle temaer. Media Farm har levert slike til Stortinget ("Minitinget"), Utenriksdepartementet ("Unionsoppløysninga") og Stavanger Aftenblad ("Deadline"). I 2011 leverte de et rollespill til Europaparlamentet i Brussel.
I samarbeid med Arkidea ble Media Farm valgt ut til å utvikle utstillinga til Nasjonalt Garborgsenter på Bryne. Den skal være klar til senteret åpner i 2012, og har en kostnadsramme på omkring 13 millioner kroner. Til dette utvikler de et rollespill om en framtidig konflikt mellom språkene norsk og engelsk.
Daglig leder er Knut Nøst.
Livredder

En livredder er en person som er opplært i å foreta redning av forulykkede i kystnære havområder og lukkede badeområder, slik som badestrender og svømmehaller.
Livreddere har opplæring i livredning, førstehjelp og andre lignende kvalifikasjoner. De kan også ha spesialopplæring i sjøredning og til og med skippereksamen. Det finnes en rekke aktører som utdanner livreddere, alt fra ideelle organisasjoner til kommersielle foretak. Mange dykkerskoler tilbyr opplæring til redningsdykker, som av mange arbeidsgivere anses å være et godt grunnlag for livreddere.
Et tårn eller plattform inngår gjerne i livreddernes utrustning, og benyttes for å kunne ha overblikk over badeanlegget og dets brukere. Også dykker-, signal- og kommunikasjonsutstyr utgjør vanlige redskap i livreddernes utrustning.
På offentlige strender i Frankrike er bevæpnet politi fra CRS stasjonert som livreddere om sommeren.
Stephanopholis

Levevis

Larvene lever i jorda der de eter på røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, der den er kjent fra Sri Lanka og Filippinene men ikke fra mellomliggende områder. Det er noe uklart hvor S. melolonthoides kommer fra, muligens er denne arten hjemmehørende i Sør-Afrika.