Theodore Edgar McCarrick

Bakgrunn

Theodore Edgar McCarrick var sønn av Theodore E. og Margaret T. McCarrick (født McLaughlin). Faren var sjøkaptein og døde av tuberkulose da McCarrick var tre år gammel. Moren arbeidet så ved en fabrikk for bildeler i Bronx. Som barn var McCarrick ministrant ved kirken Church of the Incarnation i Washington Heights på Manhattan.

Studier

Etter en tid ved Fordham Preparatory School studerte han ett år i Sveits før han vendte tilbake til USA og begynte ved Fordham University. 
McCarrick begynte så som seminarist ved St. Joseph's Seminary i Yonkers og ble der Bachelor of Arts i filosofi (1954) og Master of Arts i teologi (1958).

Prest

Han studerte så ved Catholic University of America og ble presteviet i 1958. Etterpå virket han i elleve år ved katolske universiteter i Washington og Puerto Rico. Han ble utnevnt til president for Pontificia Universidad Católica de Puerto Rico i Ponce i oktober 1965, en stilling han hadde til 1969. Den 10. november 1965 ble han utnevnt til husprelat (monsignore) av pave Paul VI. Tittelen ble endret til æresprelat i 1968. I Ponce var han ansvarlig for skolens intense utvikling som en viktig institusjon, og han deltok aktivt i flere utdanningsinstitusjoner i Puerto Rico. 
I 1969 ble han kalt tilbake til New York av kardinal Terence James Cooke som visesekretær for utdannelse i erkebispedømmet og pastoralt arbeid i sognet Most Blessed Sacrament (1969-71). Han grunnla «The Cardinal's Committee for Education» og «The Inner City Scholarship Fund» for å fremme utdannelse av de fattige, spesielt blant minoriteter. 
Han var sekretær for kardinal Cooke mellom 1971 og 1977.

Biskop

I 1977 ble han hjelpebiskop i New York. I 1981 ble han den første biskop av det nyopprettede bispedømmet Metuchen og i 1986 promovert til erkebiskop av Newark.

Erkebiskop, kardinal

I november 2000 ble han så utnevnt av pave Johannes Paul II til erkebiskop av Washington, og året etter ble han kardinal.
Han deltok i pavevalget i 2005, som førte til valget av pave Benedikt XVI. Denne paven innvilget den 16. mars 2006 McCarricks aldersbetingede søknad om fratreden, som var blitt presentert i 2015.. 
McCarrick ble varierende beskrevet som «centrist» og som «avowed progressive» på den kirkelige teologiske og politiske skala. I 2014 ble han i en artikkel i New York Times karakterisert som «one of a number of senior churchmen who were more or less put out to pasture during the eight-year pontificate of Benedict XVI», men at han etter valget av pave Frans fant seg selv «back in the mix.» 
Også i sin tid som pensjonist foretok han en rekke utenlandsreiser. Han var gjentatte ganger i kontakt med House Speaker John Boehner og bad ham om å få igjennom en innvandringsreform. McCarrick brukte betydelig tid på reiser og var aktiv i interreligiøs dialog. I april 2014 dro han til Den sentralafrikanske republikk for å treffe muslimske ledere. Han reiste også til Syria for å møte østlig-ortodokse geistlige.
McCarrick deltok ikke i pavevalget i 2013, ettersom han på dette tidspunkt var over 80 år og dermed hadde mistet stemmeretten.

Beskyldninger

Den 21. juni 2018 ble det kjent at pave Frans hadde forbudt kardinalen å utføre offentlige prestelige oppgaver, etter at Vatikanet hadde gransket beskyldinger om ham om at han 45 år tidligere, som prest, hadde begått seksuelle overgrep, og funnet beskyldningene troverdige og substansielt graverende. Sommeren 2018 meldte den amerikanske journalisten Rod Dreher under påberopelse av rettsdokumenter og egne undersøkelser at McCarrick hadde utnyttet sin makt som biskop og erkebiskop systematisk overfor ham understilte seminarister.

Fratreden som kardinal

Om kvelden den 27. juli 2018 mottok pave Frans et brev hvor kardinal McCarrick tilbød sin avgang som medlem av kardinalkollegiet. Paven innvilget straks hans søknad om å tre tilbake og ga ordre om at han var suspendert fra utøvelsen av enhver offentlig tjeneste, og forpliktet til å flytte til et hus som ennå ikke har blitt tilvist ham, for et liv i bønn og bot inntil anklagene som har blitt rettet mot ham, har blitt undersøkt i en regulær kanonisk prosess.
Noen år tidligere, i 2013, var en annen kardinal blitt fratatt alle kardinalatets retter og plikter. Det var kardinal Keith Patrick O’Brien, som var erkebiskop av  St. Andrews and Edinburgh i Skottland. O'Brien hadde også blitt anklaget for seksuelle overgrep. Han fikk imidlertid rett til å beholde sin kardinaltittel. Før dette må man tilbake til kardinal Louis Billot i 1927, som fratrådte i protest mot kirkens fordømmelse av den antisemittiske bevegelsen Action Française.