Grand Harbour

Beskrivelse

Havnemunningen vender mot nordøst og er avgrenset i nord av Saint Elmo Point og videre skjermet av en molo og er avgrenset i sør av Ricasoli Point. Nordvestkysten er dannet av Sciberras-halvøya, som er i stor grad dekker Valletta og dens forstad Floriana. Denne halvøya deler også Grand Harbour fra en annen parallell naturlige havn, Marsamxett-havna. Den viktigste vannvei fra Grand Harbour fortsetter innenlands nesten til Marsa. Den sørøstlige kysten av havnen er dannet av en rekke viker og nes, hovedsakelig Rinella Creek, Kalkara Creek, Dockyard Creek, og French Creek, som omfatter Kalkara og de tre byene: Cospicua, Vittoriosa, og Senglea. Havnen er blitt beskrevet som Maltas største geografiske aktiva.
Sammen med havnen i Marsamxett og Grand Harbour som ligger i sentrum av et forsiktig stigende terreng. Utviklingen har vokst opp rundt de to havnene. Mye av Maltas befolkning bor innenfor en tre kilometer radius av Floriana. Dette er nå en av de tettest befolkede områdene i Europa. Havnene og de omkringliggende områder utgjør Malta og distriktene Nord- og Sør-Havnen. Sammen omfatter disse distriktene 27 av 68 kommuner. De har en befolkning på 213 722 som utgjør over 47% av den totale befolkningen på de Maltesiske øyene.

Historie

De Maltesiske øyene har en lang historie, hovedsakelig på grunn av sin strategiske beliggenhet og de naturlige havner, hovedsakelig Grand Harbour, så vel som Marsamxett. Grand Harbour har faktisk vært brukt siden forhistorisk tid.
Megalittiske rester er blitt funnet på bredden av Grand Harbour. Kordin-templene kan dateres tilbake til rundt 3700 f.Kr. Det ligger over havnen på Corradino Hills. en annen megalittisk struktur eksisterte, muligens under vann, utenfor Fort St. Angelo, men denne er ikke lenger synlig. Puniske og romerske levninger ble også funnet på kysten av havnen.
I det 12. og 13. århundre ble Castrum Maris bygget i det som nå er Birgu. Det kan ha blitt bygget i stedet for fønikiske eller romerske templer, eller en arabisk festning.
I 1283 ble Slaget om Malta utkjempet ved inngangen til Grand Harbour. Aragonstyrkene beseiret en større Angevin-styrke og tok 10 galeier.
Grand Harbou var base for  Johanitterordenen i 268 år, fra 1530 til 1798. De bosatte seg i byen Birgu og forsterket sine festningsverk, inkludert ombygging av Castrum Maris til Fort St. Angelo. I juli 1551 stormet Barbary sjørøvere og osmanske styrker Malta. De landet på Marsamxett og marsjerte mot den store havnen, men angrep ikke, da de fant byen Birgu for godt befestet til å angripe. Selv om dette forsøket var mislykket, klarte den osmanske makt senere å angripe Gozo og erobre Tripoli i det samme slaget. Etter angrepet ble Fort St. Elmo og Fort Saint Michael bygget for å bedre å beskytte havnen for eventuelle fremtidige angrep. Byen Senglea ble også grunnlagt kort tid etterpå.
Senere, på 1550-tallet rammet en tornado Grand Harbour, drepte 600 personer og ødela en hel flåte med skip
Området var åsted for mye av kampene under den Store Beleiringen av Malta i 1565 da osmanene forsøkte  å stoppe å Order of St John, men ble til slutt slått. Etter beleiringen ble hovedstaden Valletta bygget på Sciberras-halvøya på nordvestkysten av havnen. Over år ble flere festningsanlegg og bosetninger grunnlagt i Grand Harbour, inkludert Fort Ricasoli og byene Floriana og Cospicua.
Under den franske okkupasjonen av Malta ble havnen blokkert av maltesiske opprørere på land og Royal Navy fra sjøen. Franskmennene kapitulerte tilslutt  i september 1800 og Malta ble et Britisk protektorat, senere en koloni. Under det Britiske kolonistyret ble havnen en strategisk base for Royal Navy og base for Middelhavsflåten.
Hele området ble sterkt bombet under den andre beleiringen av Malta i andre verdenskrig. Havna og militære installasjoner rundt havnen var legitime mål for Aksemaktens bombefly. Imidlertid, en utilsiktet skade ødela mye av Valletta og de tre byene og førte til store sivile tap. 
Malta Dockyard er fortsatt aktiv, men etter at britiske militære har forlatt havnen har den mistet mye av sin militære betydning. En betydelig del av Maltas kommersielle frakt håndteres nå av den nye Frihavnen på Kalafrana, slik at havnen er mye roligere enn den var i første halvdel av det 20. århundre.