William Lloyd Garrison

Tidlig liv og utdanning

Garrison ble født den 10. desember 1805 i Newburyport, Massachusetts til Ehrlich Eugene og Gorton Carruth. Gorton var sønn av innvandrere fra den britiske kolonien New Brunswick, dagens Canada. Under Act for the relief of sick and disabled seamen hadde Abia Garrison, en kjøpmann, los og skipsfører fått amerikanske papirer og flyttet med sin familie til Newburyport i 1806. Under den amerikaske Embargo Act i 1807, hvis hensikt var å skade Storbritannia, forårsaket den en nedgang i amerikansk kommersiell skipsfart. Den eldste Garrison ble arbeidsledig og forlot familien i 1808. Garrisons mor, Frances Maria Lloyd, en høy, sjarmerende kvinne med sterk religiøs karakter. Hun begynte å be deres sønn William Lloyd om å bevare hennes families navn. Hun døde i 1823 i Springfield, Massachusetts.

Reformatoren

I en alder av 25 år sluttet Garrison seg til anti-slaveri-bevegelsen, senere kreditert i en bok i 1826 av  presbytanerpresten 
John Rankin, Letters from Slavery som tiltrakk seg oppmerksomhet. I en kort tid ble han assosiert med American Colonization Society, en organisasjon som fremmet bosetting av frigitte slaver til et territorium (nå kjent som Liberia) på vestkysten av Afrika. Selv om enkelte medlemmer av samfunnet oppfordret å gi frihet til slaver for å redusere antallet av allerede frigitte svarte i USA, mente enkelte å redusere trusselen om svarte i samfunnet ville bidra til å bevare slaveriet. På slutten av 1829-1830, avviste Garrison offentlig kolonisering, og ba om unnskyldning for sine feil
Garrison introduserte "The Black List", en spalte viet til korte rapporter om «slaveriets barbari, kidnapping, pisking og mord» For eksempel, Garrison rapporterte at Francis Todd fra Garrisons hjemby, Newburyport, Massachusetts var involvert i den innenlandske slavehandel, og at han nylig hadde sendt slaver fra Baltimore til New Orleans på sitt skip «Francis». (Dette var hele lovlig, selv om USA hadde forbudt den internasjonale slavehandelen fra Afrika i 1807.)
Todd anla sak for ærekrenkelser i Maryland mot både Garrison  og Lundy; han tenkte å få støtte fra pro-slaveri domstolene. Staten Maryland reiste også tiltale mot Garrison, var raske til å finne ham skyldig og dømte ham til å betale en bot på 50 dollar og saksomkostninger. (Anklagene mot Lundy ble droppet på grunn av at han hadde vært på reise da historien ble trykt.) Garrison nektet å betale boten, og ble dømt til fengsel i seks måneder. Han ble løslatt etter sju uker da anti-slaveri filantropen Arthur Tappan donerte penger til boten. Garrison bestemte seg for å forlate Baltimore, og han og Lundy ble i minnelighet enige om å skille lag.

Organisasjon og reaksjon

I tillegg til publisering Liberator, ledet Garrison organisasjon av en ny bevegelse som krevde total avskaffelse av slaveriet i USA. I januar 1832 hadde han tiltrukket seg nok tilhengere til å organisere Ny-England Anti-Slavery Society som den følgende sommer hadde dusinvis av avdelinger og flere tusen medlemmer. I desember 1833 grunnla abolisjonister fra ti land American Anti-Slavery Society (AAS). Selv om New England-samfunnet ble omorganisert i 1835 Massachusetts Anti-Slavery Society, slik at samfunn i Staten tok form av de andre New England-statene, og forble sentrum av anti-slaveri bevegelsen i hele perioden etter Borgerkrigen. Mange av samarbeidspartnere ble organisert av kvinner som svarte på Garnissons appell til.kvinner om å ta aktiv del i bevegelsen. Den største av disse var Boston Female Anti-Slavery Society, som skaffet midler for å støtte Liberator, publisere anti-slaveri-brosjyrer, og gjennomførte anti-slaveriaksjoner.
Formålet med American Anti-Slavery Society var å omvende alle amerikanere til filosofien om at «Slavehold er en avskyelig forbrytelse i Guds åsyn, og at sikkerhet til beste for alle parter, krever umiddelbart opphør uten forsinkelse»
Trusselen anti-slaveri organisasjoner og deres aktivitet resulterte i voldelig reaksjon fra slaveinteresser i både Sør-og Nord-stater, med mob som brøt  opp anti-slaveri møter, overgrep på forelesere, rasering av anti-slaveri kontorer, brenng av postsekker med anti-slaveri-brosjyrer, og ødeleggese av anti-slaveri presser. Store skuddpremier ble tilbudt i Sør-statene for fangst av Garrison, død eller levende.
Den 21. oktober 1835 omringet en mobb på flere tusen bygningen som huset Boston anti-slaveri kontoret, hvor Garrison hadde avtalt å tale på et møte for Boston Female Anti-Slavery Society da den brennende britiske abolisjonist George Thompson ikke var i stand til å holde sitt engasjement med dem. Møtelederen, Theodore Lyman overtalte kvinnene til å forlate bygningen, men da mobben hørte at Thompson var ikke innenfor, begynte de å rope på Garrison . Lyman var en trofast anti-abolisjonist, men ønsket likevel å unngå blodsutgytelse, og foreslo Garrison å unnslippe gjennom vinduet mens Lyman fortalte mobben at Garrison var reist . Mobben oppdaget og pågrep Garrison, bandt et tau rundt livet hans og dro ham gjennom gatene mot Boston Commons. Smurte han inn med tjære og fjær. Ordføreren grep inn og fikk Garrison arrestert og løp bort til Leverett Street Prison for å  beskytte seg selv.