google/wiki40b huggingface dataset:
Kiwi (frukt)

Kiwi, kiwifrukt (tidligere kinesiske stikkelsbær) er et bær som vokser i tempererte klimaer. Den vanligste typen kiwifrukt er Actinidia deliciosa, som er omtrent på størrelse av et hønseegg og har et hårete beigebrunt skall. Innvendig har den en grønn fruktmasse med små, svarte, spiselige frø.

Opprinnelsesområde

Actinidia deliciosa stammer fra det sørøstlige Kina. Actinidia chinensis er svært vanlig i lavlandet i den regionen. Den første utvetydige beskrivelse av frukten kjenner man fra Tang-dynastiets tid (618-907); et dikt fra den tiden tyder på at planten ble systematisk dyrket. Men de fleste referanser fra den tiden beskriver den som en vill frukt fra fjellene.
Andre arter har spredt seg nordover på naturlig vis så langt som inn i Sibir. 
Fruktens kinesiske navn er Mihou tao (猕猴桃) eller Yang tao (杨桃), og den ble i 2009 erklært som «kinesisk nasjonalfrukt».

Faglig beskrivelse

Den første kjente europeiske samler av frukten var den katolske presten Pierre Noël Le Chéron d'Incarville (1706–1757), som tilbrakte 17 år ved det keiserlige hoff i Beijing. Han samlet noen eksemplar etter sin ankomst til Macao og sendte dem hjem til Frankrike. Der forble de imidlertid ignorert og ubeskrevne i mer enn ett århundre. 
Planten ble første gang formelt beskrevet i 1848 og gitt navnet Actinidia chinensis, basert på eksemplar samlet noen år før av Robert Fortune. Men som matfrukt la ikke europeerne merke til den før på 1880-tallet, av tollinspektøren Augustine Henry som var stasjonert i mange år i Yichang i Hubei.

Til New Zealand

I 1906 ble kiwifrø brakt til New Zealand av en rektor på en pikeskole. Hun hadde besøkt misjonsskoler i Kina. I 1910 kunne de første kiwifruktene høstes, de ble gitt det engelske navnet Chinese gooseberry (kinesiske stikkelsbær).   
Navnet kiwi ble tatt i bruk i det newzealandske eksporthuset Turners and Growers i 1959, men uten at det ble registrert som eksklusivt varemerke. Etter at navnet ble tatt i bruk i videre kretser var det for sent å reservere navnet for frukter som dyrkes spesielt i New Zealand. Verden over er frukten nå kjent som kiwi. I Australia er fremdeles det gamle navnet Chinese gooseberries av og til i bruk.

Moderne utbredelse

New Zealand var i 2005 verdens ledende produsent av kiwi, etterfulgt av Frankrike, USA, Italia, Spania og Japan. Frukten dyrkes fremdeles i sitt hjemland Kina, men landet har ikke kommet på listen over verdens ti fremste kiwifruktprodusenter. Den dyrkes særlig i de øvre deler av Chang Jiang-dalen. Den dyrkes også på Taiwan.
Organised and Financial Crime Agency New Zealand

Organised and Financial Crime Agency New Zealand (OFCANZ; maori Kia Mau Pumau Ki te Ture) er en newzealandsk politietat som har til oppgave å bekjempe organisert kriminalitet.
OFCANZ ble etablert 1. juli 2008 som en separat etat i det newzealandske politiet. Etaten var opprinnelig ment å omfatte oppgavene og medarbeiderne i Serious Fraud Office (SFO), men etter parlamentsvalget i 2008 bestemte den nye regjeringen seg for å beholde SFO som en selvstendig etat ved siden av OFCANZ. De to etatene samarbeider imidlertid tett.
OFCANZ gjennomførte sin første razzia i oktober 2009 da det ble forkynt ransakningsbeslutninger for medlemmer av motorsykkelklubben Tribesmen.
Mesterligaen 2012/2013

Kvalifisering

Det var to forskjellige kvalifiseringer. Den ene var for klubber som vant ligaen de deltok i, men som ikke var automatisk kvalifisert til gruppespillet. Den andre var for lagene som ikke vant ligaen de deltok i og ikke var automatisk kvalifisert til gruppespillet. I de to første kvalifiseringsrundene var det kun seriemestere fra de nasjonale ligaene som deltok.

Play off

Trekningen av play off-runden ble foretatt 10. august og første kamp blir spilt 21. og 22. august, og med returkamper 28. og 29. august 2012.
Play off-runden ble også delt i to seksjoner, en for de 10 vinnerne som kvalifiserte seg gjennom Champions Route i tredje kvalifiseringsrunde (kampene 1-10) og en for de øvrige, ikke nasjonale mesterne gjennom League Route. Et seedet lag ble trukket mot et ike-seedet lag, likeledes hven som skal ha første hjemmekamp.
De tapende lagene i begge seksjoner gikk inn i gruppespillet i Europaligaen.

Nasjonale mestere

De 10 vinnerne fra den tredje kvalifiseringsrunden for nasjonale mestere vil spille delta i play off runden for nasjonale mestere.

Ikke-mestere

De 10 lagene i denne rundene vil være de fire vinnerne fra den tredje kvalifiseringsrunden for ikke-mestere og de seks lagene som gikk direkte inn i denne runden.

Sluttspill

I sluttspillet spiller lagene utslagsturnering med hjemme- og bortekamp, bortsett fra finalen som vil bli spilt på Wembley Stadium i London 25. mai 2013. Trekningen til 1/8-finalene ble foretatt 20. desember 2012.  I 1/8-finalene kunne ikke lag fra samme gruppe eller land bli trukket mot hverandre, mens alle kan møte alle i de etterfølgende rundene.
Alle oppgjørene i sluttspillet blir spilt hjemme/borte, bortsett fra finalen. Laget som har den høyeste sammenlagte resultatet går videre til neste runde. Dersom resultatet står likt etter to oppgjør, avgjøres avansementet etter bortemålsregelen. Dersom dette også er likt, spilles det to ekstraomganger på tilsammen 30 minutter. Dersom det ikke laget mål under ekstraomgangene, blir videre avansement avgjort ved straffesparkkonkurranse.
Dersom det står uavgjort resultat etter full tid i finalen, vil det bli spilt ekstraomganger og eventuell straffesparkkonkurranse for å kåre mesteren.
Copleymedaljen

Copleymedaljen, ble innstiftet i 1731, og er en utmerkelse som deles ut årlig av det britiske vitenskapsakademiet Royal Society. Den deles ut for fremragende forskningsprestasjoner innen fysikk eller biologi. I år med oddetall deles den ut i fysikk, og i år med partall i biologi. Selve medaljen er laget av forgylt sølv, og prispengene er på 25 000  britiske pund (2015).
Det er ingen geografiske begrensninger eller restriksjoner på tidsbruk for forskningen som kan nomineres. Medaljen kan bli gitt til samme person flere ganger.

Historie

Copleymedaljen ble innstiftet etter at Royal Society-medlemmet Godfrey Copley (1653 - 1709) testamenterte 100 pund til Royal Society med formål at foreningen skulle bruke pengesummen til å oppmuntre til fremskritt og oppdagelser gjort gjennom eksperimenter. Prisen ble første gang utdelt i 1731, og fra og med 1736 ble prisen gjort om til en medalje. I 1831 ble statuttene endret slik at forfatterne av vitenskapelige avhandlinger som komitéen fant fremragende, fikk medaljen.
Opp gjennom tiden har flere kjente forskere mottatt Copleymedaljen - for eksempel Michael Faraday, Charles Darwin, Benjamin Franklin og Francis Crick.
Sundsli

Sundslia er en gård 3 mil sør-øst for Bleikvasslia, ca. 7 km fra vegenden og ca. 1 mil nord for svenskegrensen. Tilknyttet gården er også Granheim-eiendommen, det er også flere hyttefelt tilknyttet gården. Den ligger også nært et lokalt fiskeoppdrettsanlegg, og nært turistattraksjonen Storfurua.
E. F. Barrett kraftverk

E. F. Barrett kraftverk er et varmekraftverk i New York State i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 390 MW, fordelt på 2 like store blokker. Operatør er energiselskapet KeySpan Energy. Utstyret er vesentlig levert av General Electric.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1956–1963 i flere etapper. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Gotye

Bakgrunn

Han ble født i Brugge i Belgia i 1980 og flyttet til Australia med familien to år senere. Familien bodde først i Sydney, før de bosatte seg i Montmorency, en forstad til Melbourne. Foreldrene valgte å bruke den engelske versjonen av fornavnet hans, Walter, da han ble innskrevet på skolen.
Som ungdom fikk De Backer lidenskap for musikk og lærte seg flere instrumenter, blant andre piano og trommer. I tenårene dannet han bandet Downstares sammen med tre skolevenner. Han studerte siden ved University of Melbourne, der han tok en Bachelor of Arts.
I 2001 spilte De Backer inn sine første låter og ga ut en CD med fire spor, inkludert sangen «Out Here in the Cold». Omtrent samtidig møtte han sangeren og låtskriveren Kris Schroeder, og de to dannet bandet The Basics. Bandet ga ut fire album i årene 2004–2010. Siden ga han ut flere studioalbum på egen hånd.
I 2010 etablerte han et platestudio i en låve på foreldrenes går og spilte inn sitt tredje album, inkludert låten «Eyes Wide Open» I juli 2011 slapp han oppfølgersingelen «Somebody That I Used to Know» sammen med New Zealand-musikeren Kimbra. Sangen ble svært suksessrik, godt hjulpet av anbefalinger fra Ashton Kutcher og Lily Allen via Twitter, Singelen solgte til 11 ganger platina i Australia og 8 ganger platina i USA. Sangen nådde også førsteplass på singellister i 18 land, inkludert Australia, Belgia, Nederland, Tyskland, Storbritannia og USA.
Den store suksessen gjorde at avisen Australian tok Gotye med på sin liste over de 50 mest innflytelsesrike australske kunstnere og kalt låten for «en av de mest suksessrike sangene i australsk musikkhistorie».
I mai 2017 lanserte De Backer et nytt platemerke, Forgotten Futures.
Antanartia

Utseende

Middelsstore, røde og svarte sommerfugler. Flere av artene ligner mye på admiral-sommerfuglen (Vanessa atalanta), men kan kjennes på at de har en stjert på bakvingen. Oversiden er tegnet i svartbrunt og rødt, gjerne med mørk grunnfarge, rød kant på bakvingen og et rødt tverrbånd på forvingen. Skråbåndet er markert på undersiden av bakvingen også, men der er det gult. Ellers er undersiden brunspraglete.

Levevis

Disse sommerfuglene finnes gjerne i skogkanter. De blir tiltrukket til råtnende frukt og gjærende plantesafter.
Larvene lever på planter i neslefamilien og morbærfamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika, inkludert Madagaskar.
Osmundnes

Osmundnes er et klyngetun i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Gården ligger på østsiden av Hyefjorden, og et særpreg ved tunet er de store vernemurene mot snøskred. Gården Osmundnes er nevnt i kilder tilbake til middelalderen, og enkelte av bygningene kan ha en svært høy alder selv om de fleste trolig er bygget i perioden 1700-1900.
Osmundnes ble fredet av Riksantikvaren i 2014.
Mount Arayat

Mount Arayat er en inaktiv vulkan på 1026 moh på den filippiniske hovedøy Luzon. Det er ikke kjent når den sist hadde utbrudd, men det var antakelig i holocentiden.
Vulkanen befinner seg på et flatt jordbruksområde i bykommunen Arayat i provinsen Pampanga. 16 km vest for Arayat ligger Angeles City og den tidligere amerikanske flybasen Clark Air Base; vulkanen Pinatubo er ytterligere 16 km vestenfor der.
To stier leder opp til Arayas topp. En fører fra byen Arayat gjennom Mount Arayat National Park til Peak 1. Fra Peak 1 har man utsikt over det sentrale Luzon med elven Pampanga, Zambalesfjellene og Bataan i vest, og fjellene i Sierra Madre i øst. Peak 2 løper fra Magalang.
Kristian Dahlberg Hauge

Utdannelse

Dahlberg Hauge er fra Bergen, men har gjort sin karriere i Trondheim. Han er utdannet sivilingeniør i bygg- og miljøteknikk fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet fra 2000. Han var branningeniør i Trondheim brannvesen fra 2001 til 2003. Etter en del år som politiker på heltid ble han i 2016 ansatt som administrerende direktør i Entreprenørforeningen for bygg- og anlegg (EBA) i Trøndelag og Håndverkerforeningen i Trøndelag.

Politisk arbeid

Dahlberg Hauge var ansatt som fylkessekretær i Sør-Trøndelag Fremskrittsparti fra 2000 til 2001. Han var medlem av Trondheim bystyre fra 1999, leder i partiets bystyregruppe fra 2002 samt medlem av formannskapet og bygningsrådet (kommunalråd) fra 2003. Han ble fritatt fra sine kommunale verv i oktober 2013, da han ble utnevnt til statssekretær for statsråd Robert Eriksson i Arbeids- og sosialdepartementet. I desember 2015 overtok Anniken Hauglie som statsråd etter Eriksson, men Dahlberg Hauge fortsatte som statssekretær til april 2016.
Dahlberg Hauge var medlem av Fremskrittspartiets sentralstyre fra 2006 til 2012. Han har hatt en rekke styreverv i Sør-Trøndelag FrP, Trondheim FrP, Sør-Trøndelag FpU og Trondheim FpU.
Titurius

Utseende

Pytheini er små til middelsstore (12-20 millimeter) trebukker. Slektene Brounopsis og Pempsamacra er brune eller gråbrunt-spraglete mens slekten Obrida er blankt svarte med et lyst tverrbånd på vingene.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
Osteteie

Osteteie er en osteform som er bundet av tæger. Osteteier er sylinderformet med flat bunn. For at mysen lett skal renne av er de bundet med gjennombrutt mønster i bunnen og ofte også i siden.
Se også: osteform og ostekolle.
Radio Sesam

Radio Sesam er en forhenværende nærradiostasjon i Trondheim med oppstart i 1985. Radiokanalen var eid og drevet av Det norske forbundet av 1948 og ble startet som et talerør for de homofile.

Kort historikk

Radio Sesam profilerte seg til å begynne med som «Norges første og eneste samlivsradio». Det norske forbundet av 1948 var etterhvert mindre involvert i driften av radiokanalen og den utviklet seg i retning av å bli en allmennradio som dekket ulike samfunnsaktuelle og populærkulturelle felt.
I 1986 var Radio Sesam en av flere nærradiostasjoner som havnet i medienes søkelys etter å ha avspilt den norske vinnermelodien i Melodi Grand Prix, Ketil Stokkans  Romeo, før alle nasjonale finaler var avviklet. Dette ble tolket som et brudd på de internasjonale Grand Prix-reglene og radiokanalen måtte beklage hendelsen. NRK valgte imidlertid å ikke komme med noen reaksjon overfor radiokanalen, med den grunngiving at sendingene neppe hadde blitt hørt i noen andre europeiske land.
Leif Johan Braaten

Liv og virke

Etter eksamen på Valler gymnas i 1946 gikk han på Nansenskolen i Lillehammer 1946–47. 
Etter å ha tatt cand.psychol.-eksamen ved Universitetet i Oslo i 1952, dro han i 1955 til Counseling Center ved University of Chicago for spesialistutdanning i klinisk psykologi, med særlig vekt på terapeutisk rådgivning og psykoterapi, hos professor Carl R. Rogers, grunnleggeren av klientsentrert terapi. Han fikk sponset sin avhandling av professor Rogers, og mottok sin ph.d.-grad i Chicago, 1958, 30 år gammel. I perioden 1959–63 var han «associate professor» ved Cornell University i Ithaca i New York. Han jobbet der som klinisk psykolog på Gannett Medical Clinic og hadde også samtidig en akademisk stilling ved psykologiinstituttet. Der fikk han publisert en avhandling, Suicidal tendencies among college students (1962), som vakte betydelig internasjonal oppmerksomhet fordi det var et pionerarbeid.
Han ble universitetslektor i klinisk psykologi ved Universitetet i Oslo i 1964, dosent (1969) og professor ((1970–1998) på universitetets psykologiske institutt på Blindern i Oslo. Han var bestyrer av Psykologisk institutt 1973–74, og måtte sammen med kolleger takle Grosaken, til og med på TV. Som pensjonist tilhørte Braaten fra 1998 et kontorfellesskap ved Institutt for funksjonell psykoterapi i Oslo, under ledelse av psykiateren Gunnar Cramer, der han tilbød individualterapi, parterapi, singelterapi og gruppeterapi. I ca. 10 år holdt han også utviklingsgrupper for ledere i næringslivet og ellers, sammen med siviløkonom Knut Isachsen.
Braaten representerte i alle år den positive psykologien, med vekt på selvutvikling, gode relasjoner, og en spesiell sans for å jobbe kreativt i grupper. Som budbringer fra Rogers-miljøet i Chicago til Norden utgav han boken Klient-sentrert rådgivning og terapi. En systematisk innføring i Carl R. Rogers' psykologi (1967). I sine 34 år som professor i psykologi ved Psykologisk institutt, var han en internasjonal pioner ved å lede grupper av 8–10 studenter en økt på tre timer i uken over et helt semester. Dette arbeidet er oppsummert i hans bok Psykoterapeutisk Læring i Grupper (1974). 
Braaten hadde sitt «åndelige hjem» i faget i American Group Psychotherapy Association, der han deltok aktivt i ca. 25 kongresser. I 1990 fikk han æresbevisningen «fellow» der for sitt pionerarbeid i gruppeterapi, både nasjonalt, i Skandinavia og internasjonalt. I 2010 ble Braaten spesielt invitert av president Alberto Segrera fra Mexico til 11th International Forum for PCA i Ershovo i Russland, med 3–400 kolleger fra hele verden. Hans foredrag fra denne kongressen er blitt publisert i The Person-Centered Journal i 2011. Tittelen var «My Credo as a Person-Centered Psychoterapist», et forsøk på å oppsummere sin egen personsentrerte versjon av Rogers-tradisjonen.
Obsession (band)

Obsession er et band fra industristedet Sauda i Rogaland. De spiller nesten utelukkende egne låter som er tuftet på jazzfunk, soul og pop. Bandet hadde sin første opptreden under Sauda-dagene i mai 1989, og har siden spilt i en rekke sammenhenger, og gitt ut fire album på EFP records. Bandet består av Rune ims (trommer), Thorbjørn Thiem (bass), Knut Aabø (keyboards), Magnar Birkeland (keyboards), Ben Basgård (gitarer) og Ivar Oftedal (perkusjon).

Kilder

Avisa Ryfylke (desember 1998)
Ludvig XIII av Frankrike

Bakgrunn, familie

Ludvig var eldste barn av Henrik IV og Maria de' Medici. Ludvig var allerede fra barnsben av legemlig svak og hadde et melankolsk sinn.

Konge

Ludvig tok sin plass som konge i 1610, i en alder av åtte og et halvt år, etter at faren var blitt myrdet. Hans mor fungerte som regent fram til han fylte tretten år, men hun fortsatte å tviholde på makten fram til han selv tok tøylene da han fylte femten år. 
Som 14-åring måtte han mot sin vilje gifte seg med den spanske prinsessen Anna av Østerrike. Forholdet ble langt fra bedre av at Anna konstant motarbeidet Richelieu. Ludvig og Anna fikk bare to sønner som levde opp, Ludvig XIV  og Filip av Orléans. Ludvig var ikke engang  blitt fem før Ludvig XIII døde i 1643, 41 år gammel.
Ludvig er blitt omtalt som en svært pliktoppfyllende konge, og selv ved alle de anslag som ble rettet mot Richelieu holdt kongen fast på den mektige kardinalen. Kongens forhold til Richelieu var svært eiendommelig. Personlig synes han ikke å ha likt ham, og han lyttet gjerne til stygg sladder om kardinalen og felte ofte ganske skarpe kommentarer om ham. Samtidig skattet han ham høyt og satte pris på hans fremgangsrike arbeide med å styrke kongemakten og Frankrikes anseelse, og lot sig påvirke verken av hustruen, moren, broren, eller andre favoritter som ikke satte pris på Richelieus store innflytelse.
Kong Ludvig er tidigere blitt forment å helt være uten innflytelse på den franske politikk, men senere granskning viste at han intresserte seg for og var delaktig i landets gjøren og laden mer enn hva har vært synlig på overflaten.

Død

Ludvig XIII døde den 14. mai 1643 i Saint-Germain-en-Laye. Han ble bisatt i Katedralen i Saint-Denis. Ved plyndringen av kongegravene i Saint-Denis under  den franske revolusjon ble hans grav åpnet og plyndret den 15. oktober 1793, levningene havnet i en massegrav utenfor kirken.
Osmoderma scabra

Utseende

En middelsstor (18-25 millimeter) og bred, blankt svart gullbasse, gjerne med litt fiolett eller grønnlig metallglans. Pronotum er smalere enn dekkvingene, dypt punktert. Dekkvingene er rynkete med uregelmessig punktering. Hodet er tydelig uthulet mellom fasettøynene.

Habitat

I likhet med de andre artene i slekten Osmoderma lever arten i kolonier i muld inne i hule trær. De voksne billene er aktive om natten om sommeren, og kommer av og til til lys.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørøstlige Canada og nordøstlige USA (sør til Nord-Carolina).
Changbaifjellene

Changbaifjellene (i Korea kalt Changbaekfjellene) er en fjellkjede langs grensen mellom Kina og Nord-Korea. Den berører de kinesiske provinsene Jilin og Liaoning og de nordkoreanske provinsene Ryanggang og Chagang. De fleste fjelltoppene er på en høyde på over 2 000 moh, blant annet Paektufjellet med 2744 moh. 
Changbaifjellene er habitat for et stort antall sjeldne dyrearter, blant annet brunbjørn, sibirtiger og amurleopard. Her vokser også den sjeldne koreatuja. I Jilin er over 2 100 kvkm av fjellene beskyttet i naturvernområdet Changbai-shan  (長白山自然保護區).
Det var i disse fjellene at Bukuri Yongson ble født, ifølge legendene. Han var urforfaderen til Nurhaci og den mandsjuiske kongsslekten Aisin Gioro, som grunnla Mandsjuria og det Qing-dynastiet i Kina.
Øyvind Østerud

Karriere

Han tok magistergraden ved Universitetet i Oslo i 1970. I 1974 forsvarte han doktorgraden ved London School of Economics (LSE). I 1980 ble han utnevnt til professor i fredsforskning, som Johan Galtungs etterfølger i den lærestolen som Stortinget hadde opprettet i 1967. Etter ønske fra Østerud ble fagområdet fra 1985 betegnet internasjonale konfliktstudier.
Fra 1998 til 2003 ledet han makt- og demokratiutredningen). Dette var et stort tverrfaglig samfunnsvitenskapelig forskningsprogram med et budsjett på 50 millioner kr. Utredningens hovedkonklusjon var at demokratiet var i ferd med å forvitre, ettersom makt var blitt overført fra folkevalgte organer som sto til ansvar for borgerne i valg, til ikke-folkevalgte organer og rettsvesen, ved at innbyggerne var tildelt individuelle rettigheter.
Han har skrevet to innføringsbøker i statsvitenskap som er de fleste norske studenters første møte med faget (Statsvitenskap: innføring i politisk analyse og Invitasjon til statsvitenskap). Dessuten har han vært redaktør for Statsvitenskapelig leksikon, som gir en grundig oversikt over fagets terminologi. I 2009 oppsummerte han sitt internasjonale konflikter med Hva er krig?.
Han har vært en av syv redaksjonsmedlemmer i Nytt Norsk Tidsskrift. Øyvind Østerud var styreleder ved Institutt for fredsforskning (PRIO) 2003–2006. Han har vært medlem av redaksjonsrådet for Journal of Peace Research. Siden 1983 har han vært rådgiver for Den norske Nobelkomite. Han ble valgt inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1995 og var akademiets visepreses og deretter preses i perioden 2008–2011.