C. Northcote Parkinson

Tidlig liv og utdannelse

Han var yngste sønn av tegnelærer William Edward Parkinson (1871–1927), og Rose Emily Mary Curnow (født 1877).
Parkinson gikk på St. Peter's School, York, og i 1929 fikk han utmerkelse for en historisk fremstilling ved  Emmanuel College ved Universitet i Cambridge, hvor han tok eksamen i 1932.  Som student utviklet Parkinson interesse for marine historie, og etter å ha fått tilgang på det nyetablerte National Maritime Museum, skrev han sin første bok Edward Pellew, Viscount Exmouth, Admiral of the Red i 1934. Ved King's College London, som han tok eksamen ved, skrev han War in the Eastern Seas, 1793-1815, som han fikk prisen «Julian Corbett Prize in Naval History» for 1935.

Videre liv og karriere

I 1934 ble han innrullert i Territorial Army som medlem av «22nd London Regiment (The Queen's)», og han ble forfremmet til løytnant senere samme år,  og ledet et infanterikompani ved jubileet til Kong George V. i 1935. Senere samme år ble han antatt som forsker ved Emmanuel College i Cambridge. Mens han var i Cambridge ledet han en infanterienhet ved Cambridge University Officers' Training Corps. Han ble forfremmet til kaptein i 1937.
Fra 1938 til 1945, hadde han flere stillinger, først som cand. mag. i historie ved Blundell's School i Tiverton i Devon i 1938, så instruktør ved Britannia Royal Naval College, Dartmouth, i 1939.  I 1940 ble han kaptein ved Queen's Royal Regiment og underviste for stab og personell.
I 1943 giftet han seg med Ethelwyn Edith Graves (født 1915), sykepleierlærer ved Middlesex Hospital. De fikk to barn sammen.
Han ble demobilisert som major i 1945, og var ansatt som dosent i historie ved Universitet i Liverpool fra 1946 til 1949. I 1950 ble han ansatt som «Raffles professor» i historie ved det nyetablerte Universitet i Malaya i Singapore, og mens han var der, startet han en serie særavhandlinger om Malayas historie, den første utgitt i 1960. I midten av 1950-årene engasjerte seg aktivt imot et forslag om deling av universitetet ved å etablere to campuser, en i Kuala Lumpur og en i Singapore. Begge campusene ble likevel etablert. Singapore campus, hvor Parkinson underviste ble senere til Universitet i Singapore.
Parkinson og hans kone inngikk skilsmisse i 1952 og han giftet seg med forfatter og journalist Ann Fry (1921–1983), som han fikk to sønner og en datter med.
I 1957, mens han var i Singapore, publiserte Parkinson sitt mest berømte verk Parkinson's Law or the Pursuit of Progress.
Etter å ha fungert som gjeste-professor ved Harvard University i 1958 og ved Universitet i Illinois og University of California, Berkeley i 1959-60, trakk han seg tilbake fra stillingen i Singapore ved Universitet i Malaya og ble uavhengig forfatter. For å unngå skattetrykket i Storbritannia flyttet han til Kanaløyene og bosatte seg i St Martin på Guernsey, hvor han kjøpte Les Caches Hall og senere restaurerte Annesville Manor. Hans forfatterskap fra denne perioden omfatter en rekke historiske romaner om den oppdiktede marineoffiseren  fra Guernsey og fra Napoleontiden, Richard Delancey.
Etter at hans andre kone døde i 1984, giftet han seg året etter med Iris Hilda Waters (død 1994) og flyttet til Isle of Man. Etter to år der, flyttet de til Canterbury (Kent), Kent, hvor Parkinson døde i mars 1993, 83 år gammel. Han er gravlagt i Canterbury.