google/wiki40b huggingface dataset:
Wachtelhund

Opprinnelse og alder

Wachtelhunden er opprinnelig en kortjager og tilhører gruppen av apporterende fuglehunder. Det nøyaktige opphavet er ukjent, men man antar at kontinentale spaniels og fuglehunder har spilt en betydelig rolle, kanskje også tyske støvere. Den første raseklubben, Verein für Deutsche Wachtelhunde, ble grunnlagt i Tyskland i 1903.

Utseende, anatomi, fysikk

Wachtelhund er en mellomstor til stor, rektangulær hund. Pelsen er kraftig, lang og glatt tilliggende med bølger (enkelte steder også krøller). Rundt halsen dannes ofte man. Behåringen på ørene er mer betydelig og bølget. Likeledes har hunden hårfryser på baksiden av frambena, lårene, buken og undersiden av halen. Pelsfargene består i hovedsak av to varianter; brun (sjelden også rød i alle nyanser) med hvite eller skimlete tegninger på bryst og tær, samt brunskimlet (sjelden også rødskimlet).
Hannene skal måle 48-54 cm i skulderhøyde, tispene 45-52 cm. Vekten varierer i forhold til høyden, men er typisk 18-25 kg. Det finnes imidlertid eksempler på rasetypiske hanner som veier opp mot 30 kg.

Bruksområde

Wachtelhund er en utpreget jakthund med stor jaktlyst og arbeidskapasitet. Den har høyt utviklet luktesans og kan med trening bli en meget god ettersøkshund, narkotikahund, trøffelhund eller lignende. Det er også en rase som passer for ulike former for hundesport, for eksempel agility og lydighet. Likeledes kan den bli en god familiehund for en aktiv familie.
Byggmester Bob

Byggmester Bob er en britisk animert barneserie som omhandler figurene Byggmester Bob, Wenche, Rulle (dampveivals), Scuff (traktorgraver), svimle* (sementblander), Løfte (mobilkran), Tralte (traktor), Strå (fugleskremsel), Maks, Pusen, Fugl, Bonden Sylte (bonde), Borgermester Bentheim og mange flere. Den originale serien gikk på BBC fra 1998 til 2011.
I programmene ser man hvordan Bob og vennene hans bygger og hjelper folk. Serien ble laget av Keith Chapman og har i Norge gått på TV 2.

*fra den orginale serien
Amylose

Amylose er et polysakkarid som inngår som en av to komponenter i stivelse (den andre er amylopektin).
Amylose er bygget opp av glukose med α(1→4) bindinger og kan dannes av flere tusen glukoseenheter. Det spaltes av enzymet amylase (som finnes i spytt og bukspytt) til maltose (disakkarid).
Totoral del Sauce

Transport

Ruta 7 forbinder Totoral del Sauce (km. 34.500-37) med Migues, Casupá og Melo.
Bathyphantes parvulus

Utseende

Bathyphantes parvulus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Fjord Line

Kutt i organisasjonen

6. september 2006 kunngjorde DFDS at de kjøpte skipet MS «Fjord Norway». Med salget mistet samtlige 248 sjøansatte jobben.
DFDS bygde om skipet før det ble satt inn igjen i ruten. «Fjord Norway» går idag under navnet MS «Princess of Norway» under dansk flagg og i hovedsak med dansk mannskap på ruten IJmuiden – Newcastle.
28. september 2006 fikk alle Fjord Line-ansatte varsel om oppsigelse. Staben på land skulle kuttes kraftig, og de som ville bli igjen, måtte søke stillingene i en sterkt slanket organisasjon. Det hadde lenge vært klart at Fjord Line skulle redusere landorganisasjonen. I slutten av august 2006 vedtok styret i selskapet å fjerne ca. 20 årsverk i en stab på ca. 43 årsverk i Bergen.

Cruiseferger mellom Norge og Danmark

MS «Stavangerfjord» og MS «Bergensfjord» er to cruiseferger. De er verdens første og største cruiseferger som har single LNG-motor, noe som betyr lavere utslipp. Med LNG-drift blir utslippene av svovel eliminert, utslipp av nitrogenoksider blir redusert med 92 prosent og partikkelutslippene blir redusert med 92 prosent sammenliknet med skipsmotorer som blir drevet av tungolje.
MS «Stavangerfjord» ble døpt den 6. juni 2013, og første tur til Hirtshals var den 14. juli 2013. MS «Bergensfjord» ble døpt 6. mars 2014 i Bergen og ble satt inn i ordinær trafikk 17. mars 2014. Fra den dato har Fjord Line daglige avganger mellom Vestlandet og EU. Skipene vil trafikkere rutene til Hirtshals i Danmark med utgangspunkt i Bergen, Stavanger og Langesund. De er 170 meter lange, 27,5 meter brede og har en kapasitet på 1 500 passasjerer og 600 biler. Bruttotonnasjen er på 25 000.

Strömstadlinjen

Fjord Line benytter i dag MS «Oslofjord» (1993) over ytre Oslofjord på strekningen mellom Sandefjord og Strömstad. Fergen ble bygget i 1993 ved verftet Bergen Group Fosen og ble ombygget ved STX-verftet i Raumo i Finland. Da skipet sto ferdig, hadde det fått større kapasitet til å romme ca. 1 770 passasjerer og 370 biler. Ombord finnes det en taxfree-butikk og forskjellige restauranter, barer og kafeer.

Master ferries (Hurtigfergen mellom Kristiansand og Danmark)

Fjord Line fusjonerte med Master Ferries desember 2007. Master Ferries hadde ett skip, HSC «Master Cat», i ruten Kristiansand – Hanstholm.
Grunnet Kristiansand Havnestyres vedtak 20. oktober 2008 om at fergerederiene som anløper Kristiansand må ha årlig drift for å kunne benytte havnen og katamaran-fergen kun går i sommerdrift, har Fjord Line lagt HSC «Fjord Cat» i opplag i Marvika ved Kristiansand og ruten Kristiansand-Hanstholm ble nedlagt. Driften ble tatt opp igjen fra april 2009 med daglige seilinger mellom april og september.
Arvid Andenæs

Biografi

Andenæs er født og oppvokst på gården Andenes vest for Vereide i Gloppen kommune. Han er utdannet siviløkonom og har mastergrad innen management. Han var regiondirektør for Fokus Bank avdeling Nord-Norge, før han i april 2001 fikk stilling som administrerende direktør i Sparebanken Sogn og Fjordane i Førde.
Han har bakgrunn som håndballspiller for blant annet Gloppen Håndballklubb, og har siden også vært håndballdommer
Phileurus truncatus

Utseende

En stor (32-38 millimeter) og kraftig, avlang, blankt svart hornbille. Hannen har to krumme horn i pannen, pronotum har en lengdefure og uthulet foran der det sitter en rundet knøl, uthulingen fortsetter som en bred fure nesten tilbake til bakkanten. Hos denne arten er hornene forholdsvis lange. Hodet er fremtrukket til en spiss snute i midten. Pronotums sider er rundede. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige, fine punktstriper. Beina er svært kraftige, leggene med store, skarpe tenner, særlig på frambeina.

Levevis

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne. I Nord-Amerika er arten for det meste aktiv fra april til november.

Utbredelse

Arten er svært utbredt fra det sørlige USA i nord til Panama i sør, den skal også være funnet i Brasil men dette er mer usikkert.
Bertil

Bertil er et svensk mannsnavn. Navnedag er 24. august. Av kjente personer med navnet er den svenske forfatteren Bertil Malmberg, prins Bertil av Sverige, den svenske sangeren Sven-Bertil Taube, musikeren Bertil Bertelsen i Brønnøysund-bandet Publiners og Aftenpostens sportssjef Bertil Valderhaug.
Gene Roddenberry

Personlig liv

Roddenberry var gift to ganger. Han fikk to barn med sin første kone, Eileen Rexroat (som han var gift med i 26 år), Dawn og Darleen. Hans andre kone var Majel Barrett, som spilte sykepleier "Christine Chapel" i den originale 1960-tallsserien (Star Trek: The Original Series), og er velkjent som stemmen til datamaskinen i de senere seriene og "Lwaxana Troi", moren til "Deanna Troi" i Star Trek: The Next Generation. Majel og Gene hadde møtt hverandre i flere år, da han bestemte at det var tid for å gifte seg, og spurte henne om å bli med på det, selv om han besøkte Japan på den tiden. Gene tilhørte ingen spesiell religion, men siden de var i Japan, valgte de et shinto-buddhistisk bryllup 6. august 1969. De anså begge dette som sitt virkelige bryllup, men hans skilsmisse var ikke endelig ennå, og de gjorde ekteskapet lovlig med en sivil seremoni, 29. desember 1969. De fikk sønnen Rod Roddenberry, 5. februar 1974.
Nichelle Nichols innrømmet i sin selvbiografi at hun en gang hadde en forhold med Roddenberry.
Etter hans død ble hans aske kapslet inn i en liten kapsel og sendt ut i rommet for å kretse rundt jorden i seks år til det brant opp i jordens atmosfære.
Wego Chiang

Bakgrunn

Chiang ble født i Tokyo der ledelsen av Kuomintang befant seg i eksil etter den kinesiske presidenten Yuan Shikais forfølgelser mot opposisjonen. Hans far var journalisten och ideologen Dai Jitao och hans mor var Dais japanske elskerinne Shigematsu Kaneko. 
Dai fryktet at den uekte sønnen skulle sette hans ekteskap i fare og adopterte derfor bort gutten til Chiang Kai-shek, som lot ham oppdra som medlem i Chiang-klanen i Xikou i Zhejiang, dit han kom i år 1910. Wego studerte senere økonomi ved Soochow-universitetet.
Slektskapet til Dai - som det nok verserte rykter om - ble lenge hemmeligholdt, og Wego Chiang erkjente ikke sitt slektskap offentlig før i 1988.

Militær

Ved midten av 1930-årene ble Chiang sendt til Nazityskland for å studere ved militærakademiet i München, der han blant annet gjennomgikk trening some alpejeger og ble uttnevnt til gebirgsjäger. Etter eksamen tjenestegjorde Chiang en tid i Wehrmacht. Blant annet kommanderte han en tysk panserenhet ved Anschluss i 1938, da tyske styrker rykket inn i Østerrike og innlemmet landet i Det tyske rike. 
Han ble kalt tilbake til Kina i 1939 for å tjenestegjøre i Den nasjonale revolusjonære hær under den annen kinesisk-japanske krig og i den kinesiske borgerkrig. Han fulgte med sin adoptivfar til Taiwan etter kommunistenes maktovertagelse i 1949.
Han fortsatte å inneha høye stillinger innen Taiwans forsvar frem til 1964, da hans innblanding i et kuppforsøk førte til at han ble fratatt all militær innflytelse.
Ves slutten av sitt liv var Chiang en hard motstander av den nye presidenten Lee Teng-huis politikk, om Chiang mente var for ettergivende overfor dem som ville ha et selvstendig Taiwan.
Alan Caillou

Liv

Fra 1936 til utbruddet av den andre verdenskrig i 1939 var Lyle-Smythe utstasjonert i det britiske Palestina-mandatet i Midtøsten der han lærte seg det arabiske språket. Han ble utnevnt til medlem av Order of the British Empire i juni 1938. Han giftet seg med kjæresten, Aliza Sverdova, i 1939, og han studerte deretter skuespill og teater mellom 1939 og 1941.
I januar 1940 ble Lyle-Smyth innrullert i det Royal Army Service Corps. På grunn av hans språklige ferdigheter i arabisk ble han stasjonert i Nord-Afrika der han ble tatt til fange, fengslet og truet med henrettelse. Han klarte å flykte fra fangenskapet og ble med i de britiske styrkene ved Salerno. Han ble deretter utstasjonert sammen med partisaner i Jugoslavia. Han skrev om sine opplevelser i boken The World of Six Feet Square som ble utgitt i 1954. Han ble forfremmet til kaptein og han ble tildelt Military Cross i 1944. 
Etter krigen vendte Lyle-Smythe tilbake til Midtøsten i 1946 og ble der til 1947 før han tjenestegjorde som polititjenestemann i det britisk okkuperte italienske Somaliland fra 1947 til 1952. I løpet av disse årene skrev han boken Sheba Sleep her. Lyle-Smith reiste til Canada hvor han jobbet som jeger og han ble skuespiller på kanadisk fjernsyn.

Forfatterskap

Han skrev sin første roman, Rogue's Gambit, i 1955 under sitt psevdonym Caillou, et av dekknavnene fra krigen. Etter at han flyttet fra Vancouver til Hollywood, skrev han manus og opptrådte dessuten som skuespiller i TV-showene Daktari, The Man From U.N.C.L.E. (inkludert manus for «The Bow-Wow Affair» fra 1965), Thriller, Daniel Boone og Quark hvor han spilte «The Head».
Han skrev rundt 52 thrillere, utgitt som pocketbøker, under sitt eget navn og sitt psevdonym som Alex Webb om slike helter som Cabot Cain, oberst Matthew Tobin, Mike Benasque, Ian Quayle og Josh Dekker. Han skrev fortellinger for magasiner og også bøker under kvinnelige psevdonymer.
Flere av hans romaner ble filmatisert, blant annet Rampage med Robert Mitchum i 1963, som var basert på hans egne erfaringer med storviltjakt. I Assault on Agathon med Nico Manardos i rollen som Cabot Cain, skrev Caillou også manuset for filmen. The Cheetahs som ble filmatisert i 1989.
Tunb-øyene

Tunb-øyene (farsi: تنب بزرگ و تنب کوچک , Tonb-e Bozorg va Tonb-e Kutshak, arabisk: طنب الكبرى وطنب الصغرى, Tunb al-kubrā wa Tunb as-sughrā / Ṭunb al-kubrā wa-Ṭunb aṣ-Ṣuġrā engelsk: Greater and Lesser Tunbs, «Store og lille Tunb») er to øyer som ligger 12 kilometer fra hverandre øst i Persiabukten. De blir faktisk administrert som deler av den iranske provins Hormozgan. Men De forente arabiske emirater (UAE) opprettholder et territorielt krav over øyene, som del an emiratet Ra’s al-Chaima.
Ifølge sjøfolk som har rapportert om området på begynnelsen 1800-tallet, var øyene den gang ubebodde. På den større øya var det antilope, og britiske sjøfolk jaktet på dem mens deres skip lå for anker ved Basidu på øya Qeshm. 
Øyene har et samlet areal på 12,3 km² , og er omtvistet mellom Iran og UAE. Iran sendte militære styrker dit i 1971, som del av lanets sikring av skipsleden gjennom Hormuzstredet. 
Tonb-e Bozorg har et areal på 10,3 km² (3,75 x 3,9 km) og ca. 450 innbygere som for det mestye livnærer seg av fiskeri. Øya er på det høyeste 53 m moh. Den er om lag fem ganger så stor som Tonb-e Kutshak, som er på 2 km² og er ubebodd. Høyeste punkrt der er på 36 m moh.
Naboøya Abu Musa ligger lenger sør. Tunb-øyene ligger i vestre ende av skipsleden; nærmeste beboelse på fastlandet er Bandar Lengeh (Iran) i nord.
Tupí (folk)

Tupier er et at de største urfolkene i Brasil. De snakket opprinnelig tupi-guarani-språk.
Tupier spredte seg til store deler av Brasil for over 2 000 år siden. Da europeere først kom til området på 1500-tallet, bodde det tupier langs hele kysten fra Amazonasmunningen til sør i delstaten São Paulo. De levde i ulike stammegrupper som kunne bestå av fra noen hundre til flere tusen mennesker, for eksempel tupiniquim, tupinambá, potiguara, tabajara, caetés, temiminó og tamoios. Tupiene drev jordbruk og dyrket blant annet mais, maniok, søtpotet, graskar, bønner, jordnøtter, bomull og tobakk. De ulike stammene lå ofte i krig med hverandre eller med andre folkegrupper i området.
Etter at kolonitiden begynte ble tupier drept, tatt som slaver eller gikk opp i de nye brasilianske folkegruppene. Flere brasilianere har dermed delvis tupiopprinnelse. Det finnes også noen få grupper tilbake som har en egen tupi-identitet og følger gamle tradisjoner.
Ernst Curtius

Liv og virke

Ernst Curtius var sønn av byen Lübecks syndicus Carl Georg Curtius (1771–1857) og hans hustru Dorothea Plessing. 
Han skolegang var ved Katharineum zu Lübeck. Der knyttet han vennskapsbånd med den senere forfatter Emanuel Geibel. Etter sin Abitur påsken 1833 begynte på studier i Bonn under Friedrich Gottlieb Welcker (klassisk oldyidskunnskap) og Christian August Brandis (filosofi).
Muckraker

Muckraker er et engelsk og amerikanske begrep som generelt henviser nedsettende til en skandaleskribent og samtidig mindre nedsettende til en undersøkende journalist. Det er sammensatt av muck = møkk/gjødsel + rake = rake; å rake eller spre møkk.
«Muckrake» i den bokstavelige betydningen «en som sprer møkk» har engelsk opprinnelse og er dokumentert fra rundt 1600. I den overførte negative betydningen «en som jakter på skandale» er dokumentert fra 1872. I den overførte betydningen «en som undersøker og publiserer oppsiktsvekkende påstander om korrupsjon og ulovligheter blant politiske og forretningsledere» ble popularisert i en tale av president Theodore Roosevelt i 1906. Roosevelt henviste til en figur i det kristne fromhetsromanen Pilegrims vandring (1678), skrevet av den engelske, puritanske forfatteren John Bunyan. Denne romanfiguren, «the Man with the Muck-rake» (mannen med møkkraken) avviste den kristne frelsen for isteden å søke jordiske fordeler ved rake og sope møkk og skitt. Roosevelt innrømmet at «menn med møkkraker er ofte uunnværlige for samfunnets velvære, men kun om de vet å stoppe rake møkk...»
Begrepet «muckraker» ble benyttet i den progressive tiden i USA for å karakterisere reformvennlige amerikanske journalister som med god grunn angrep etablerte institusjoner og ledere som korrupte. De hadde ofte et stort lesende publikum i en del populære magasiner, og således stor innflytelse på den offentlige mening. I USA har det moderne betegnelsen undersøkende journalistikk et annerledes og mindre nedsettende konnotasjoner, selv om slike journalistikk ofte uformelt blir betegnet som «møkkjournalistikk». Tidsskrifter og magasiner, mest kjent var McClure's og Collier's, hadde artikler som tok for seg skandaløse saker i samfunnet, og således angrep store monopolselskaper og politiske systemer som var ansvarlige. Magasinene forsøkte også å skape offentlig oppmerksomhet og raseri mot fattigdom i byene, farlige arbeidsforhold, prostitusjon og barnearbeid. I USA spilte «muckrakers» en meget synlig rolle i løpet av den progressive tiden, mellom 1890-tallet og 1910-tallet.
I dagens amerikanske anvendelse (2000-tallet), beskriver betegnelsen enten en journalist som skriver i motstands- eller alternativ tradisjon, eller en ikke-journalist som via sine artikler søker å få til reformer eller politiske endringer. Dagens undersøkende journalister i USA ser på «muckrakers» som tidlig innflytelse og en fortsettelse av en journalistikk som fungerer som en vokter og korrektiv til samfunnssystemet. I England har begrepet «muckraker» mer betydningen av en journalist, særlig knyttet til tabloidpressen, som har spesialisert seg på skandaler og ondskapsfull sladder om kjendiser og velkjente personer. Begrepet benyttes da i nedsettende betydning som søppeljournalistikk.
Assück

Biografi

De var et av de viktigste nordamerikanske ekstrem metal-bandene og har fremdeles en sterk kult av tilhengere. De er noen ganger beskrevet som det beste eksempelet på «hardcore kids playing death metal», og de fyller det lydbildet bra, med meget teknisk tromming, ned-stemte gitarer og grøtete vokaler. Det er ingen gitarsoloer, i motsetning til mesteparten av death metal, og mere poetiske og eksistensielle, vagt politiske tekster, avlevert i en unik og omhyggelig utmålt rytme som deres grindcore-forgjengere Napalm Death.
Misery Index, tittelen på Assück's andre album, er et uttrykk som sammenfatter summen av de nasjonale arbeidsledighets- og inflasjonstall, brukt unoffisielt for å vurdere en nasjons økonomiske helse. Bandet Misery Index oppkalte seg selv etter albumet, og henter tung musikalsk påvirkning fra Assück.
Whatever People Say I Am, That's What I'm Not

Whatever People Say I Am, That's What I'm Not er Arctic Monkeys' debutalbum. Det kom ut 23. januar 2006, og med 360 000 solgte kopier den første uken ble det Storbritannias raskest-selgende debutalbum noensinne. Albumet vant Mercury Prize 2006.
Sagnnotis

Sagnnotis er et utsagn som enten kan bygge på et sagn eller som fremdeles ikke har rukket å anta sagnets episke oppbygning og karakter. Sagnnotisen kan således sies å betegne en sagnfortelling som er mindre enn én episode. For at det skal bli énepisodisk kreves det både en innledning, et poeng og en avslutning.

Sagnstoffets anvendelse i tradisjonsmiljøet

Innad i fortellermiljøet er det ikke alltid at en behøver å fortelle sagnene fullt ut. Er de godt kjent holder det å referere til de aktuelle typene. I daglig bruk synes det også å være viktigere for tradisjonsmiløet å diskutere detaljer rundt tolkningen, enten de er av supranormal eller historisk art. Birgit Hertzberg Johnsen har i en studie i tidsskriftet Norveg undersøkt hvorledes det lokalhistoriske sagnet om soldaten Anders Solli, som ifølge sagnet ble drept av ulver på vei til kirken annen juledag 1612, ble fortalt i sin helhet til tilhørere som ikke var innforlivet med tradisjonen, mens de som var kjent med historien kun refererte bruddstykker av sagnet og diskuterte seg imellom detaljer i fremstillingen.)

Det kan således også være snakk om memorater som fremdeles ikke har blitt naturmytiske sagn eller kronikater som ikke har rukket å bli til historiske sagn.
Sagnnotisene kan også i utsagns form være med på å fastholde det kognitive kart. Sagnnotisene inngår oftest som brokker av fortellinger i dagligtalen for å videreformidle det lokale kunnskapsforrådet om trosmanifestasjoner, bevisstheten om begivenheter som har skjedd, og for å holde i hevd kunnskaper om stedets geografi. Det er følgelig ikke uvanlig at visse holdepunkter langs veien (merkesteiner, en underlig fjellformasjon, et bunnløst tjern) kan fremkalle slike stadfestinger i fast en funksjonell form som kun fremstår som sagnnotis.
Poenget er altså ikke å fortelle historiene underholdende og fullstendig. Den episk oppbygde fortelling med introduksjon, handling og avslutning fremkommer gjerne først når situasjonen blir fremprovosert, f.eks. ved at en folkeminnesamler, som en totalt fremmed for stedets tradisjoner, kommer utenfra og ber om å få høre sagn.
I samlinger av muntlig tradisjon finnes det i blant også nedtegnet «fortellinger» som ikke oppfyller kravet til genrébetegnelsen sagn. Det kan være sagn som er i ferd med å bli glemt, eller har vist seg invariante. Det kan også være at påstanden som har levd i samme kortform som sagnnotis over lengre tid uten å ha fått noen episk oppbygning til sagnfortelling.