google/wiki40b huggingface dataset:
Lucanus (Pseudolucanus) capreolus

Kjennetegn

En stor (27-42 millimeter), rødbrun til svart hjortebille  . Hannens kjever er litt forstørrede, sigdformede med en liten tann på innersiden. Et kjennetegn på arten er at lårene er brune med svart spiss.

Levevis

Arten lever i løvskog og parker med gamle trær. Larvene utvikler seg i røttene på gamle, døde løvtrær.

Utbredelse

Arten er utbredt i det østlige USA og Ontario, mot vest til Wisconsin, Texas og Nebraska .
Det flekkete båndet

Handling

En ung kvinne med navnet Helen Stoner besøker detektiven Sherlock Holmes for å få råd angående sin stefar Dr. Grimesby Roylott. Han har krevd at hun skal flytte inn i et spesielt rom i hans tungt pantsette familiehjem, Stoke Moran.
Rommet har noen meget uvanlige kjennetegn, med en seng som blir boltet til gulvet. Det er også dette rommet at Stoners tvillingssøster, Julia, hadde sovet i da hun døde under mistenkelige omstendigheter. Julia var blitt forgiftet, og om hun hadde levd hadde hun arvet 250 pund årlig. Arven kommer fra moren hennes, som er død. Nå frykter Stoner for sitt liv og lurer på hva hun skal gjøre. Men det som først får Holmes interessert er når Stoner nevner at det høres en mystisk og forstyrrende lav hvislende lyd fra rommet om natten og dessuten en metallisk lyd. Det henger også en merkelig klokkesnor over sengen, og det er ingen klokke der. Holmes og Watson får møte Helens stefar; rett etter at hun har dratt kommer han stormende inn i stuen deres og truer Holmes. Han sier at Holmes ikke skal komme i veien for ham, fordi da kommer det til å gå ham ille. Men Holmes velger til tross for dette å ta saken.
Uforglemmelig sitat «Det er ikke kulde som får meg til å skjelve, Mr. Holmes det er frykt.»
Oppfølger: Ingeniorenes Tommelfinger
Kickflip

Kickflip er et skateboardtriks der brettet poppes opp i luften og spinner en runde rundt til venstre i det kjøreren tar et hopp. Det som regnes som den moderne kickflipen ble oppfunnet av skateboarderen Rodney Mullen i 1983.
Gulens forsvarshistorie

Gulen har forsvarshistorie tilbake til da Hæren ble opprettet i 1628, og før det til slaget på Digenes referert i Snorres kongesagaer.

Første verdenskrig

Marinekommando Vestlandet bygde under første verdenskrig en signalstasjon ved Eivindvik.  I løpet av krigen ble 16 døde britiske soldater funnet drivende i en livbåt.

Andre verdenskrig

Under kampene i Norge hadde norske fly fra Sognefjord flygruppe provisoriske stasjoner i Eivindvik og Sogndal.  Det var også noen norske angrep med fly og håndvåpen mot tyske skip, blant annet en erobret norsk minesveiper som hadde grunnstøtt.
Personer fra Gulen deltok i Valdres under den tyske invasjonen. Tyske styrker gikk opp langs Sperillen og Randsfjorden for så å skulle ta seg gjennom Valdres. Kampene langs Randsfjorden, i Ådalen og Valdres var av de hardeste i Sør-Norge. Folk fra Gulen ble blant annet involvert i kampen i Gråbeinhølet, senere ved kampen om Bagnsbergatn gård og også under kampene ved Islandsmoen. I kampene i Gråbeinhølet falt Konrad Byrknes frå Byrknesøyna og Edvin Færøy frå Losnegård, mens under kampene ved Islandsmoen falt Halvard Trædal frå Ikjefjord.
Gulen hadde under okkupasjonen av Norge en rolle som utskipningshavn for Englandsfarten.  Flere nøkkelpersoner i distriktet var aktive i motstandskampen.
Etter kampen i Sør-Norge var over, bygde tyskerne forsvarsanlegg i området.  Det første store forsvarsanlegget i Sogn og Fjordane var torpedobatteriet ved Rutledal.  Dette ble bygget allerede i mai 1940.  Vest for torpedobatteriet sto et kystfort klart i mai 1941.  En mil vest for torpedoanlegget og festningen i Rutledal ble fortet på Risenes bygget i 1942.  Sivilbefolkningen ble tvangsflyttet derfra.
Flere steder i Gulen ble minelagt under krigen.  Et av sunda var Grimesundet mellom Klokksøy og øya Grima.  Fiskere på vei til fiskefeilta vest for Byrknes fikk en omvei på en time.

Etterkrigstiden

Etter krigen ble torpedobatteriet brukt av Kystartilleriet fram til 1954.  De to fortene ble nedlagt, og i Rutledal ble kanonene fjernet i 1946.  Fortet på Risenes var tungt å rive, og først i 1979 ble de siste restene av piggtråd fjernet fra omlandet.
Grosvold

Seertall

Etter en sterk åpning på 919 000 seere, mistet programmet drøyt 200 000 seere i oktober. Våren 2009 hadde programmet flere ganger over en million seere. Siste sending ble sett av 762 000.
Indang

Indang (Bayan ng Indang) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Cavite. Folkemengden er på 62 030 innbyggere.

Historie

Indang (den gang: Indan) ble egen kommune i 1655, etter at den tidligere var del av Silang. Navnet Indan kommer fra et ord på tagalog  (indang eller inrang) for en tresort som vokste i området.
I baranggay Limbon ble Andrés Bonifacio tatt til fange ved slutten av den filippinske revolusjon. Dermed ble han forhindret fra å iverksette kontrarevolusjon og fortsette å bygge opp sin regjering og sine hærstyrker.
André Onana

Landslaget

Han ble tatt ut i Kameruns tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Cholula

Cholula er en by i den meksikanske delstaten Puebla. Det fulle navnet er Cholula de Rivadavia. Byområdet er delt i to kommuner, nemlig San Andrés Cholula og San Pedro Cholula, og begge inngår i storbyområdet Puebla.
Byen befinner seg ca. 15 kilomenter vest for Puebla, i en høyde av 2135 meter over havet. Ifølge folketellinga av 2005 bor det 82 964 mennesker i San Andrés de Cholula, mens San Pedro Cholula har et innbyggertall på 35 206.

Navn

Navnet Cholula stammer fra urspråket nahuatl, som ennå snakkes i avsidesliggende områder i delstaten Puebla. Nahuatl-formen Acholōllān kan tolkes som «fluktstedet», noe som settes i sammenheng med at områdets opprinnelige innbyggere ble fordrevet av nahua-folk tidlig i byens historie.

Historie

Cholula, som på nahuatl heter Acholōllān, var en viktig by i prekolumbiansk tid, og byens historie går i alle fall tilbake til 100-tallet før Kristus. Før det var Cholula en landsby gjennom flere årtusener. 
I de første århundrene etter Kristus, da Mesoamerika var dominert av Teotihuacan, var Cholula et viktig sentrum. Cholula ser ut til å ha unngått det voldsomme endeliktet Teotihuacan fikk på 700-tallet. Også for toltekerne var Cholula et viktig senter, og under aztekerne ble fyrstene velsignet av prestene i Cholula som et tegn på sin herskerstatus. 
Da Hernán Cortés, Mexicos erobrer, ankom Cholula i 1519, så han aztekerrikets nest største by med anslagsvis 100 000 innbyggere. I tillegg til Quetzalcoatl-templet og en rekke palasser hadde byen 365 templer.
Etter erobringen svor Hernán Cortés på å bygge like mange kirker som det hadde vært templer, noe han ikke klarte. I 1531 ble byen Puebla grunnlagt 14 kilometer øst for, og den nye byen satte snart Cholula i skyggen.

Pyramiden i Cholula

Pyramiden i Cholula, som ble bygd i Teotihuacán-perioden, er verdens største pyramide i volum. Pyramiden må allerede ha vært overgrodd da spanjolene kom hit i 1519. Kirken Nuestra Señora de Remedios står på toppen av pyramiden, noe som ser ut som en provokasjon fra spansk side. Imidlertid er det mye som taler for at spanjolene faktisk ikke visste at det var snakk om en pyramide.

Cholula i dag

Cholula er i dag nærmest en forstad til Puebla, og er lokalt kjent for sitt natteliv. Sentrum av byen har et stort utvalg barer og restauranter som er populære blant studentene på Universidad de las Americas, et nærliggende universitet.
Rosenborg Ballklub i 2008

Sesongen 2008 er Rosenborgs 43. sesong og den 30. strake sesongen i den øverste divisjonen.
Hans Ritter von Lex

Bakgrunn, utdannelse og yrke

Etter Abitur studerte han jus, og tjenestegjorde som frivillig i første verdenskrig. På grunn av sin krigstjeneste, ble han av den bayersk kongen tildelt Militär-Max-Joseph-Orden og fikk rett til adelsbetegnelsen ritter og adelspredikatet von. Etter å ha tatt sin andre juridiske statseksamen arbeidet han fra 1921 til 1932 som regjeringsassessor i den bayerske statstjenesten. Fra 1933 var han overregjeringsråd i det føderale innenriksministeriet og hadde ansvaret for sport. Etter annen verdenskrig var han ministerialdirektør i det bayerske innenriksministeriet fra 1946 til 1948, og etter sin pensjonering var han fra 1961 til 1967 president for Tysk Røde Kors. Fra 1967 var han ærespresident.

Politisk karrière

Under Weimarrepublikken var Lex medlem av BVP, og leder for Bayernwacht, partiets kampforbund. Han var medlem av den tyske Riksdagen for BVP fra 1932 til 1933. Han forhandles forgjeves med nasjonalsosialistene om en koalisjonsregjering i Bayern i mars 1933. 
Etter annen verdenskrig ble han medlem av BVPs etterfølger CSU, og var statssekretær i det føderale innenriksministeriet fra 1950 til 1960.

Utmerkelser

I tillegg til Militär-Max-Joseph-Orden, ble Lex tildelt stort fortjenstkors av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden. Han mottok Den bayerske fortjenstorden. I 1961 ble han utnevnt til Knight Commander of the British Empire. Han ble også tildelt storkors av Sankt Gregor den stores orden. En av det tyske føderale politiets kaserner er oppkalt etter ham.
Stridshode

Et stridshode er den delen av et missil, rakett eller torpedo som skal gi virkning i målet.),  Ofte er dette sprengstoff, men også kjemiske og biologiske stridshoder finnes, i tillegg til atomstridshoder. For å få dette sprengstoffet til å tenne, må det til en fenghette eller et brannrør, så stridshodet har to hoveddeler - detonator og sprengstoff.
Dirty Oppland

Dirty Oppland er en rap-gruppe bestående (ved utgivelse i 2002) av Jaa9, OnklP, A-Kjeft, Sjakk-Mats, Defekt, Abu, Empefem, Pi, Bj Ørnar, Dj Buckmann, Eddie Torres & Lav-Tekk. Gruppen fikk navnet da OnklP helt tilfeldig ropte «Dirty Oppland» i slutten av sangen «Digger Det». Gruppen har siden brukt det.
Flere av medlemmene kommer fra de tidligere gruppene Ridderne av det norske hus og Verbal SNC's.
Gruppen har gitt ut to CD-er som heter Dirty Oppland Demo og Dirty Oppland Greatest Hits. Gruppens mest profilerte artister er Jaa9 & OnklP som har gitt ut en CD ved navn Sjåre Brymæ og Sellout.
Onkl P har også gitt ut et soloalbum kalt Det kunne vært deg, som ble nominert til årets hiphop-album.
Sport i Brasil

Sport i Brasil er en oversikt over de viktigste og mest populære idrettene som utøves i landet.

Fotball

Fotball er den mest populære idretten i Brasil. Det brasilianske herrelandslaget har vunnet VM 5 ganger, mer enn noen andre.

Volleyball

Brasil er det verdens mest suksessfulle volleballnasjon med 4 gullmedaljer i OL, 2 for kvinner og 2 for menn, i tillegg til 3 gullmedaljer i VM, alle tatt av mennene.

Handball

Brasil har hatt en formidabel utvikling siden den spede starten på håndballsatsingen på 90-tallet. Det brasilianske kvinnelandslaget ble verdensmestre i Serbia i 2013, uten å tape en eneste kamp, og uten å ha tatt medaljer i tidligere mesterskap.

Capoeira

Capoeira er en Brasiliansk kampsport med afrikanske røtter. Den kombinerer flere kampsportteknikker i tillegg til at den er en rytmisk øvelse for utvikling av bevegelse.

Jiu-Jitsu

Brasiliansk Jiu-Jitsu er en variant av den japanske kampsporten jiu jitsu. Forskjellen ligger i at den brasilianske varianten er mer rettet mot nærkamp og bakkekamp enn den japanske varianten.

MMA

MMA, eller Mixed martial arts er den største idretten i Brasil bortsett fra fotball.

Tennis

Den mest suksessfulle brasilianske tennisspiller gjennom tiden er Maria Bueno som har vunnet 7 Grand Slam-titler (single), 4 i US Open og 3 i Wimbledon, og 12 dobbeltitler. I 1978 ble hun innlemmet i Tennis Hall of Fame. På herresiden er Gustavo Kuerten den mest suksessfulle, også han innlemmet i Hall of Fame i 2012.

Motorsport

Brasil har hatt 3 verdensmestre i Formel 1, Emerson Fittipaldi, Nelson Piquet og Ayrton Senna, som tilsammen har vunnet VM 8 ganger, og 80 enkeltseire. 41 av disse er vunnet av Senna.
Sumqayit

Sumqayit (Сумгайыт, Sumqayıt på aserbajdsjansk, tidligere russisk navn Сумгаит, Sumgait) er den tredje største byen i Aserbajdsjan, ved Det kaspiske hav, 30 km nordvest for hovedstaden, Baku. Byens befolkning er 357 900 (2007).

Historie

Den tidligste bosettingen ved Sumgayit er kjent fra 1580, men utviklingen som by skjedde først i 1920-årene som en del av Sovjetunionen. I 1935 ble det bestemt å utvikle tungindustri på Apsheron-neset, og Sumgayit ble valgt som senter ved sin beliggenhet nær Baku og nær eksisterende jenbane.
Et varmekraftverk ble bygget i perioden 1938–1941 for å forsyne Bakus voksende petroleumsvirksomhet med elektrisitet. Flere industribedrifter fulgte. I 1949 fikk Sumqayit offisiell bystatus. Etter at Aserbajdsjan ble eget land, har industrien forfalt.

Arkitektur

De første studiene av arkitektur og byplanlegging av Sumgait ble utført av den aserbajdsjanske og sovjetiske forskeren og arkitekten Kamal Mamedbekov. Mamedbekov har donert et stort antall av selvlagede grafikker og illustrasjoner til bymuseet i Sumgait.

Forurensning

Industrien gjorde området svært forurenset. Byen er kjent for sin barnekirkegård, der det er gravlagt mange barn med fødselsdefekter eller som har vært mentalt tilbakestående.
Sumqayit ble i 2006 utpekt som en av jordas ti mest forurensede steder av Blacksmith Institute. Instituttet rapporterte at industriområdet er forurenset med organsike miljøgifter og tungmetaller. Tilfeller av kreft forekommer 51 % hyppigere enn det nasjonale gjennomsnitt. Genetiske mutasjoner og fødselsdefekter er vanlig forekommende. 
Nominasjonen ble gjentatt i 2007, og gjengitt i tidsskriftene Time magazine og av Scientific American.
Reidar Johan Berle

Reidar Johan Berle (født 28. juni 1917 i Bergen, død 15. oktober 1997) var en norsk grafiker, illustratør og maler.
Berle formga og illustrerte en mengde bøker, blant annet til tekster av Petter Dass og til bøker for barn. I en lengre periode var Berle tilknyttet Eide Forlag og Bergens Tidende. Han har mottatt flere priser for sin bokkunst, deriblant Kirke- og undervisningsdepartementets bildebokpris flere ganger på 1970-tallet. Tegnestilen var preget av mellomkrigstidens kantete estetikk: forenklet, naivistisk og ofte med et grafisk preg.
Berle var den første vinneren av Bokkunstprisen under «Årets vakreste bøker» i 1957.
Berle har også arbeidet med store utsmykningsoppgaver, for eksempel steinmosaikken i Bergens Tidendes bygg og betongrelieffet i Evanger kraftstasjon.
Alsos Mission

Alsos Mission, eller Alsos-prosjektet, var en del av Manhattanprosjektet, de alliertes innsats under andre verdenskrig, hovedsakelig USA og Storbritannia, for å skape en atombombe. En del av Manhattanprosjektet bestod i å koordinere utenlandsk etterretning knyttet til fiendens aktivitet vedrørende kjernefysiske våpen, og Alsos Mission ble opprettet etter den allierte invasjonen av Italia i september 1943 for å undersøke det tyske kjernekraftprosjektet. Mange fremstående atomfysikere arbeidet med det tyske programmet, blant andre Werner Heisenberg, Carl Friedrich von Weizsäcker, Walther Gerlach, Otto Hahn og Kurt Diebner.
Alsos-prosjektet bestod av et militært team under ledelse av oberstløytnant Boris Pash, og av et vitenskapelig, under dr. Samuel Goudsmit. Initiator for prosjektet var general Leslie R. Groves, som dessuten ledet Manhattanprosjektet. Hovedkvarteret var i London.
Kodenavnet Alsos kom fra gresk, der ordet betyr lund, treklynge.
Alsos Mission bestod i en rekke faser og hemmelige aksjoner. Tungtvannsaksjonen i Norge fant sted før Alsos ble organisert, og var således ikke et Alsos-prosjekt i strikt forstand.
Personellet i Alsos Mission fulgte tett bak frontlinjene, og noen ganger bak fiendens linjer. Først i Italia, og senere i Frankrike og Tyskland. De søkte etter personell, registreringer, materiell og steder for å vurdere det tyske kjernefysiske prosjektet, styrke den amerikanske forskningen og hindre at det falt i hendene på Sovjetunionen.
6. etappe i Tour de France 2006

Info

En relativt rolig etappe med bare en kategorisert klatring og tre sprintetapper. På forhånd var det ventet at mange deltakere ville ta det med ro for å ha gode muligheter på neste dags tempoetappe.
Giuseppe Guerini, David Lopez Garcia, Vincente Garcia Acosta og Stéphane Augé gikk i brudd etter 9 km. De fkk snart følge av tourens eneste svenske, Magnus Bäckstedt. De var i brudd helt til slutten av klatringen hvor hovedfeltet med Bouygues Télécom-laget i spissen, for å hindre at Jérôme Pineau mistet for mange poeng i klatrekonkurransen. De ble tatt igjen like før toppen, men Pineau fikk 2 poeng med en tredjeplass bak Giuseppe Guerini og David López García.
Etter ca. 130 km kom det ett nytt brudd, denne gangen med andremann i ungdomstrøyen Benoit Vaugrenard, Stephane Auge, Christian Knees og Florent Brard. Litt senere dannet Hushovd og 16 andre ryttere et nytt brudd som prøvde å innhente lederne, men de ble snart kjørt inn igjen. Trioen beholdt ledelsen og vant dermed alle spurtpoengene i dagens andre sprint, 4 minutter og 10 sekunder foran hovedfeltet. I massespurten ble Robbie McEwen igjen den sterkeste og vant dermed sin tredje etappe i årets tour.
Parelbella

Utseende

Middelsstore (vingespenn 40–50 millimeter), forholdsvis slankvingede, kontrastrikt tegnede smygere. Kroppen er svart med lyst blågrønne striper. Vingene er svarte med en eller to hvite tverrstriper i forvingen, bakvingen med tre lyst metallisk grønne tverrbånd, også forvingen har metallisk grønne striper. Larven er svart eller mørkt rødlig med gulaktige tverrbånd, kledt med lange men ikke spesielt tettsittende hår. Også puppen er kraftig hårete.

Levevis

Larvene lever på busker og trær i slektene Eugenia og Myrcia (myrtefamilien). Som vanlig for Pyrrhopygini gnager larven ut en skive fra bladet og fester denne over seg med silke, slik at den danner et vernende skjold over larven.

Utbredelse

Artene er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra det sørlige Mexico til Brasil.
Hackås

Hackås er et tettsted i Berg kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. Det ligger rundt 35 kilometer sør for Östersund. I 2010 hadde tettstedet 480 innbyggere.
Hemicryllis

Utseende

En nokså liten, avlang og sylindrisk, rødbrun trebukk med hvite flekker. Antennene er noe lengre enn kroppen, pronotum sylindrisk og noe smalere enn dekkvingene, som ender i en nokså lang tann.

Levevis

Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Malaysia.
Ancognatha castanea

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank hornbille. Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum. Kroppen er brunsvart bortsett fra dekkvingene, som er rødbrune. Undersiden er tett kledt med lange, gule hår. Hodet har en litt tilspisset "snute".

Levevis

De fleste av artene lever i høyereliggende områder. De kommer gjerne til lys om natten. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.

Utbredelse

Arten er utbredt i Colombia, Ecuador og Peru.
Tor Fuglevik

Bakgrunn

Fuglevik tok eksamen fra Norsk journalistskole i 1971, og samfunnsvitenskapelig embetseksamen fra Universitetet i Oslo i 1975.
Fuglevik begynte i NRK Radio i 1971 som nyhetsreporter i Dagsnytt, 21 år gammel. I 1976–1977 var han informasjonssjef i Justisdepartementet, og 28 år gammel ble Fuglevik i 1978 sjef for NRK Sørlandet. Han var deretter sjef for NRK Østlandssendingen (1984–1986), assisterende radiodirektør i NRK (1986–1988) og senere radiodirektør i NRK (1988–2000). Stedfortredende kringkastingssjef og direktør for NRK Futurum 2000–2001.
 Som radiodirektør hadde Fuglevik ansvaret for innføringen av et nytt, nasjonalt trekanaltilbud med kanalene P1, P2 og Petre i 1993, for lansering av verdens første digitale radiokanal NRK Alltid Klassisk i 1995 og for etablering av Norges første nyhetskanal, NRK Alltid Nyheter, i 1997.
Etter 30 år i NRK sluttet han i 2001 som stedfortredende kringkastingssjef i NRK for å bli administrerende direktør i Norges Televisjon (NTV), etter å ha takket nei til å bli generalsekretær i den europeiske kringkastingsunionen EBU i Genève. 
I Norges televisjon ledet Fuglevik den faglige og politiske prosessen fram til Stortingets endelige vedtak i 2004 om bygging av det landsdekkende, digitale tv-nettet som NRK og RiksTV i dag benytter.
Fuglevik sluttet i NTV i 2006 etter endt åremål, og ble samme år ansatt som direktør i det internasjonale mediekonsernet Modern Times Group (MTG), som i Norge eier bl.a. Viasat, TV3 og P4.

Øvrig virksomhet

Fuglevik har publisert flere bøker om kringkasting. Han har hatt ledende tillitsverv i den europeiske kringkastingsunionen EBU, og har vært medlem av styrene i blant annet Språkrådet og Det Norske Samlaget. Han mottok i 2008 Prix Radios hederspris for å ha hatt «ansvaret for mye av moderniseringen av radiomediet i Norge».
Stongfjorden (bygd)

Stongfjorden er et tettsted og tidligere industristed innerst i Stongfjorden i Askvoll kommune i Sogn og Fjordane. 
I Stongfjorden ligger Stongfjorden bedehuskapell, Stongfjorden skole og Stongfjorden barnehage.
Den første aluminiumsfrabrikken i Norden, Stangfjorden Elektrokemiske Fabriker ligger i Stongfjorden og var i drift mellom 1908 og 1945.
Duborg-Skolen

Duborg-Skolen er en dansk skole i Flensborg som rommer båden en folkeskole og en gymnasial overbygning. Skolen, som ble innviet i 1924, ligger på tomten til det tidligere Duborg slott på Duborg Banke.
Bærum Unge Strykere

Historie

Torvald Rustad var den som høsten 1931 etablerte et strykeorkester på Høvik skole. Året før igangsatte han privatundervisning for barn i fiolinspill, og disse elevene dannet det første orkesteret. Orkesteret var privat, men opptrådte på skolen for å skaffe penger til noter og annet materiell.
I 1941 opphørte den private driften, og orkesteret ble innlemmet i Høvik Skolemusikk – fremdeles med Torvald Rustad som leder og drivkraft. I 1973 ble orkesteret skilt ut fra skolemusikken med eget styre, og navnet ble endret til Høvik skoles strykeorkester. Et godt samarbeid med Stabekk skoles strykeorkester førte til at de to i 1987 slo seg sammen og dannet Høvik og Stabekk Skolestrykeorkester.
Orkesterets dirigent er Tor Erik Langset. Ellen Chronholm Pettersen, som underviser i fiolin og trommer ved Bærum kommunale musikk- og kulturskole, var dirigent i 23 år før hun i 2015 ble sykmeldt. Hun spiller også i Bærum symfoniorkester.
Klokkeren fra Notre Dame

Klokkeren fra Notre Dame er et musikkalbum med Sebastian, utgitt i 2002. Musikalen med samme navn ble skrevet av Sebastian for teatergruppen Mastodonterne i 2002.
Mazasfengselet

Mazasfengselet (fransk: Prison de Mazas) var et fengsel i Paris i Frankrike. Fengselet lå nær der Gare de Lyon etterhvert ble anlagt. Fengselet ble revet i 1900.
Det ble tegnet av arkitekten Émile Gilbert og tatt i bruk i 1850. Det dekket et areal på ca. 130 ha, og hadde seks bygninger med 1199 fengselsceller, på størrelsen 3,85 x 1,85 m 
I 1863 var Georges Clemenceau fengslet her.  Under Pariserkommunen satt opprørerne mange av sine motstandere i dette fengselet. Etter opprøret var slått med havnet mange av de selv der, blant annet Arthur Rimbaud og Henri Rochefort.
Tartarfalk

Hekking

Tartarfalken legger 3-6 egg på marken, eller i et forlatt reir i et tre. Både hunnen og hannen ruger eggene som klekkes etter cirka 28 dager.
Atchison, Topeka and Santa Fe Railway

Atchison, Topeka and Santa Fe Railway (forkortet AT&SF) populært kalt bare Santa Fe var et jernbaneselskap i USA. Det ble opprettet i Kansas 11. februar 1859 og holdt det gående til 1995 da det fusjonerte med Burlington Northern Railroad og dannet Burlington Northern & Santa Fe Railway
Selskapet er kjent for blant annet prestisjetoget Super Chief som gikk mellom Chicago og Los Angeles i perioden 1936 til 1971. I 1971 tok Amtrak over USAs langdistanse persontogtrafikk, men navnet Super Chief ble videreført frem til 1974 (pr. 2015 heter Amtraks tog på denne strekningen Southwest Chief ). Fargeskjemaet Warbonnet som ble brukt på Santa Fes diesellokomotiver er et av verdens mest kjente, og er gjengitt på mange leketøy, modelltog og andre effekter.
Natalia Gemperle

Meritter

Se oversikten over medaljer til høyre på skjermen.