Boudewijn V av Flandern

Liv og virke

Boudewijn var sønn og arving av Boudewijn IV og Ogiva av Luxemburg. Han giftet seg med Adéle av Frankrike (1009–1079) i 1028. Hun var datter av kong Robert II av Frankrike og Constance av Arles, og enke etter et kortvarig ekteskap med hertug Richard III av Normandie som døde i 1027. På hennes oppfordring gjorde han opprør mot sin far, men i 1030 ble det inngått fred og forsoning mellom far og sønn. Den gamle greven fortsatte å styre fram til sin død i 1035.
Under en langvarig krig fra 1046 og fram til 1056 som en alliert med hertug Gottfried III av Nederlothringen («den skjeggete») mot den tysk-romerske keiser Henrik III av Det tysk-romerske rike mistet han innledningsvis området Valenciennes, sitt tysk rikslen, i 1046 til grev Herman av Hainaut. Da Herman døde i 1049 fikk Boudewijn giftet sin sønn Boudewijn VI til Hermans enke Richilde og fikk gjennomført at barna fra hennes første ekteskap ble gjort arveløs, og således forente grevskapet Hainaut med Flandern. Ekteskapet han hadde tvunget igjennom mellom sønnen og Richilde var kirkerettslig ugyldig ettersom de var nært beslektet. Da Henrik III døde ble dette ekteskapet godkjent med en avtalte inngått med Agnes av Poitou, mor og regent av den seks år gamle Henrik IV. Kort etter at fredsforhandlingene i Andernach var avsluttet godkjent paven likevel ekteskapet.
Etter at han i 1056/1059 hadde sluttet fred og forsonet seg med den tyske keiseren fikk han herredømme over markgrevskapet Ename, et viktig bolverk i Lorraine (øst for elven Schelde som fra gammelt av anga grensen mellom Frankrike og det tyske riket). Slik fortsatte med å forsterke han farens politikk; å skaffe seg tyske rikslen. Boudewijns etterfølgere ble dermed lensmenn underlagt den tyske keiseren. Dette var da også grunnen til områdets navn, «Rijks-Vlaanderen» (Riks-Flandern).
Boudewijn tok imot og var vert for den takknemlige enkedronning Emma av England i Brugge da hun ble tvunget til å gå landflyktighet. Han skaffet bevæpnete sikkerhetsvakter, og sørget for underholdning med musikere. Brugge var en travel handelsby og Emma viste sin takknemlighet for byens borger ved å gi sjenerøst til fattige, opprettet kontakt med klosteret Saint Bertin i Saint-Omer, og det var her hun tok imot sin danske sønn Hardeknut i 1039.
Fra 1060 og til 1067 var Boudewijn regent av Frankrike for sin nevø, den umyndige Filip I av Frankrike, sammen med Filips mor, enkedronning Anna av Kiev. Det viser den betydning hadde han fått i europeisk storpolitikk. Som greve av Maine støttet han Frankrike i de fleste saker, men han var også svigerfar til Vilhelm av Normandie, som var gift med hans datter Matilda. Flandern spilte en til-og-fra-rolle i den engelske kongen Edvard Bekjennerens utenrikspolitikk. Da den barnløse engelske kongen hadde vanskeligheter med å finne en arving, har historikerne argumentert for at han sendte Harald Godwinson for å forhandle en tilbakevending av Edvard den landflyktige og hans familie fra Ungarn, og han passerte Flandern på sin vei. Boudewijns halvsøster hadde giftet seg med jarl Godwins tredje sønn Toste Godwinson, og han ga også støtte til Toste da han ble forvist som jarl av Northumbria.
Samtidig støttet Boudewijn den normanniske invasjonen av England i 1066, blant annet ved at hertug Vilhelm kunne skaffe menn, skip og utstyr i Flandern, og samtidig vite at Normandie ikke ville bli invadert fra Frankrike så lenge Boudewijn var vennligsinnet regent. Han hadde tapt provinsen Ponthieu, og ved 1066 var Boudewijn blitt en gammel mann, og døde året etter. Boudewijn V døde 1. september 1067, og hans enke trakk seg da tilbake til et kloster i Mesen der hun avla klosterløftet. Hun døde i klosteret i 1079.