google/wiki40b huggingface dataset:
TV Risvollan

Historie

Offisielt åpnet TV Risvollan som en ren informasjonskanal allerede 1991, da med plakater vedrørende info-materiale om Risvollan borettslag. De brukte en Amigamaskin til å vise tekstplakater som gikk i en sløyfe. Torstein Hatmyr ble leder for Infokanalen, som den het i 1992, og ledet den fram til 1995. Den 1. januar 1996 overtok Kjell Kjærstad jobben, og samtidig skiftet kanalen navn, til Risvollan Informasjonskanal. Avkortet og forkortet ble den kalt RIK. Sendingene fortsatte i større grad på samme basis til 1998. Vinteren 1998 fikk kanalen et lite studio i underetasjen på Risvollan senter. Den 7. april 1998 fikk kanalen konsesjon til lokal-TV-drift på kabelnettet, og endret da navn til dagens TVRisvollan. Kanalen endret da også sendeskjema til noe nærmere lokal-TV. I løpet av sommeren kom logoen til kanalen. Det skjedde hovedsakelig lite fram til 2003. I løpet av vinteren flyttet kanalen inn i nye lokaler, dobbelt så store.

Todelingen

Vinteren 2005 ble ressurser innsatt på å omgjøre kanalen, og i 2006 ble en større omlegging av sendingene satt i drift. TVRisvollan ble todelt i kanalene TVR 1 og TVR 2. TVRisvollan 2 har overtatt den plassen TV Risvollan hadde som info-kanal, og den eneste forskjellen er at tekst-tv er oppsatt på info-kanalen TVR 2.
Jordal Idrettspark

Jordal Amfi

Ishallen Jordal Amfi, som benyttes av ishockeylaget Vålerenga, er lokalisert i den nordvestre delen av idrettsparken. Gamle Jordal Amfi er revet, og Nye Jordal Amfi er planlagt ferdigstilt til sesongstart september 2019.

Jordal Idrettshall

Parken har også en innendørs hall som drives av Vålerenga Håndball. Jordal Idrettshall er lokalisert i den sørvestre delen av idrettsparken og er oppmerket for idrettene badminton, basketball, håndball, innebandy og volleyball. I tillegg har hallen trimrom, kampsportssal, kiosk og seks garderober.

Jordal Idrettsplass

Parkens idrettsplass består av kunstgressbanen Jordal Kunstgress som benyttes til fotball og amerikansk fotball, og er hjemmearena for fotballagene Dania, Rilindja, Vembli og det amerikanske fotballaget Vålerenga Trolls. Bak den ene kortsiden er det et anlegg for bruk av rullebrett og rulleskøyter. Tidligere ble idrettsplassen også brukt til friidrett og hurtigløp på skøyter.

Jordal Ungdomshall

Den andre ishallen som kalles «Ungdomshallen» er lokalisert rett sør for Jordal Amfi og disponeres av Oslo Ishockeykrets for organisert idrett på kveldstid og i helgene.
Marjan Šarec

Liv og virke

Šarec er utdannet skuespiller og gikk i 2001 ut fra Akademiet for teater, radio, film og fjernsyn. I de påfølgende årene var han aktivt på radio og i fjernsyn som komiker og satiriker. Han ble kjent for parodier av slovenske politikere og for rollefiguren Ivan Serpentinšek fra landsbygda i Gorenskaja.
I 2010 engasjerte Šarec seg i lokalpolitikken. Han ble to ganger valgt til ordfører i byen Kamnik. Ved det første valget i 2010 representerte han partiet Pozitivna Slovenija, men i 2014 stilte han på egen liste. Partiet hans, Lista Marjana Šarca, er beskrevet som et sentrum–venstre-parti, men også som et anti-etablissementsparti.
I 2017 tok han spranget til rikspolitikken. Han stilte i presidentvalget, men tapte i andre valgomgang med 46,91 % av stemmene mot 53,09 % for Borut Pahor. I 2018 ble han innvalgt i Nasjonalforsamlingen på sin egen partiliste, Lista Marjana Šarca. Partiet hans ble nest største parti i valget. Det fikk 12,6 % av stemmene og 13 representanter i Nasjonalforsamlingen. Største parti i valget ble Slovenska demokratska stranka ledet av Janez Janša, men Janša klarte ikke å finne koalisjonspartnere.
Etter å ha blitt nominert som statsministerkandidat 8. august, fikk Šarec 17. august 2018 i oppdrag å danne regjering. Den 29. august la han fram en avtale mellom fem sentrum–venstre-partier om å danne en koalisjonsregjering. Avtalen gikk ut på at de fem partiene dannet en mindretallsregjering med støtte fra 43 av nasjonalforsamlingens 90 medlemmer. Statsrådslisten Šarec la fram omfattet regjeringsmedlemmer fra partiene Socialni demokrati, Stranka Alenke Bratušek, Stranka modernega centra og Demokratična stranka upokojencev Slovenije i tillegg til Lista Marjana Šarca. Hans mindretallsregjering, landets første, tiltrådte 13. september 2018.
Assur (by)

Bakgrunn: Guden Assur

Assur var navnet på den høyeste gud i assyrisk mytologi og Assyrias vernegud. I mesopotamisk mytologi var han motstykket til babyloniernes Marduk. Guden Assur beskyttet de assyriske konger og ble likesom Enlil og Ninurta den viktigste guden i deres samfunn. De fleste assyriske konger hadde guden Assurs beskyttelse i sine navn.

Byen Assur

Assur var den eldste hovedstaden i Assyria og var kjent allerede under akkadisk og sumerisk tid. I byen var det en tidig kult av gudene Adad, Assur og gudinnen Ishtar. Ved begynnelsen av det andre årtusen f.Kr. var byen et sete for de første assyriske konger og en viktig handelsby med forbindelser med Anatolia. Byen ble erobret på 1700-tallet f.Kr. av den amorittiske konge Shamshi-Adad I som flyttet Assyrias hovedstad til Shubat-Enlil. Assur bestod senere som residens for de tidlige mellom-assyriske kongar, som var vasaller til Babylon og Mitanni. 
Under Assur-uballit Is regjeringstid på 1300-tallet f.Kr. ble Assur hovedstad i et selvstendig Assyria. En hel del nye tempelbygninger ble oppført og ble restaurerts under det mellom-assyriske rikes tid til gudene Anu, Adad, Assur og gudinnen Ishtar. Byens murer ble utvidet til å omslutte et område på 120 ha.
Den kongelige residens ble senere flyttet til Kalhu av Ashur-nasir-pal II på 800-tallet f.Kr. men byen med sine Assur-templer forble Assyrias religiøse hovedstad. Kong Sanherib lot bygge akitu-tempelet omkring 700 f.Kr. på en tid da nyttårsfesten ble feiret hvert år. De fleste assyriske konger ble begravet  under kongepalasset i byen i pakt med assyriernes begravelsesskikk. I år 614 f.Kr. ble Assur ødelagt av en medisk armé, men senere bebyggelse fantes på plassen under partertiden frem til den sassaniske tid på 200-tallet e.Kr.

Den arkeologiske oppdagelse av Assur

Utforskning av Assur begynte i 1898 av tyske arkeologer. Utgravningene begynte i 1900 under ledelse av Friedrich Delitzsch og fortsatte gjennom perioden 1903-1913. Mer enn 16 000 fragmenter med kileskrift herfra oppbevares i Pergamonmuseet i Berlin. Byens arkiv er blitt studert av den svenske assyriologen Olof Pedersén.
I 2003 ble Asaur av Unesco listeført som truet kulturell verdensarv.
Etter påstått bekreftede kilder sprengte ISIS Assur i 2015.
Anzjero-Sudzjensk

Anzjero-Sudzjensk (russisk: Анже́ро-Су́дженск) er en by i Kemerovo oblast i Russland. Den ligger rundt 80 km nord for Kemerovo. Innbyggertall: 84 480 (folketelling 2002).
Byen ble dannet i 1928 ved en sammenslåing av bosetningene Anzjerka og Sudzjenka. Den ligger ved den transsibirske jernbanen.
Northern Offshore

Northern Offshore OSE: NOF er et Bermuda-registrert riggselskap som jobber innenfor jack-up rigger, halvt nedsekbare rigger og boreskip. Største eier er John Fredriksen.

Resultater

Northern Offshore fikk et resultat før skatt på 18,4 millioner dollar i fjerde kvartal 2009. Driftsinntektene var 69,2 millioner dollar.
De oppjekkbare riggene Energy Exerter og Energy Enhancer var i opplag i de tre månedene som avsluttet 2009. Boreskipet Energy Searcher fikk kontrakt.
Siratanagar

Utbredelse

Den er endemisk til det østlige sentrale Peru.
Gullbrandstorp

Gullbrandstorp er et tettsted i Halmstad kommune i Hallands län i Halland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 524 innbyggere. Gullbrandstorp ligger cirka 10 kilometer nord for Halmstad.
Polens herrelandslag i håndball

Polens herrelandslag i håndball er det nasjonale håndballlandslaget til Polen, og kontrolleres av landets håndballforbund, Związek Piłki Ręcznej w Polsce. Lagets største prestasjon er sølvmedaljene i VM i 2007 i Tyskland.
Opponenterna

Opponenterna var en krets av 84 svenske kunstnere som organiserte seg og som i 1885 fremførte krav overfor Konstakademien om modernisering og reformering av selve kunstutdannelsen. Kravene ble avvist og dette ledet til at de i de følgende årene stiftet Konstnärsförbundet.
Blant de kunstnerne som var med var Per Hasselberg, Gusten Lindberg, Ernst Josephson, Carl Larsson, Eugène Jansson, Richard Bergh og Georg Pauli.
Johannes Hohlenberg

Antroposofi

Han ble i tillegg kjent for sine essays om antroposofi der han inspirert
av Rudolf Steiner forsvarer blant annet minstelønn.  Hans viktigste essays ble etter annen verdenskrig samlet og utgitt i et dobbeltbind (over 800 sider).  Han redigerte Vidar (tidsskrift)
(1926–40) og var med den norske Alf Larsen i redaksjonen for  Janus (tidsskrift), i en tid
da han tilkom i liste over kjente personer med tilknytning til Tjøme. I 1947 grunnla han tidsskriftet "Øieblikket" (titteln tatt etter Søren Kierkegaards tidsskrift av samme navn) som han utgav og redigerte til 1954.
Hans virke er beskrevet av Terje Christensen i Libra (1981–82).
Coppa Italia Serie D

Coppa Italia Serie D er en ren knock-out basert turnering, med lag fra Serie D i Italia. Alle kampene, inkludert finalen, består av en hjemmekamp og en bortekamp.

Turneringen har blitt avholdt siden 1999/2000 sesongen da Serie D lagene ikke lenger fikk delta i Coppa Italia Dilettanti på grunn av den store klasse forskjellen mellom Serie D-lagene,

og lagene fra Eccellenza og Promozione.
Barna i Kautokeino

Barna i Kautokeino er en bildebok med tekst og illustrasjoner av svenske Bodil Hagbrink. Boken ble utgitt på norsk i 1978. Oversettelsen var ved Tormod Haugen.
Hagbrink hadde bodd flere måneder i 1976 hos en nordsamisk reindriftsfamilie i Kautokeino, og denne bokutgivelsen bygget på erfaringene fra oppholdet hos dem.
Simdega (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 599 813 innbyggere i distriktet, mot 514 320 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 7,16 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 15,22 % i 2011 mot 17,62 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 975 i 2011 mot 978 i 2001.
Sande dansefestival

Sande dansefestival er en festival med vekt på country og dansebandmusikk, den blir arrangert på Sande i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Første gang den ble arrangert var i 2006. Festivalen har egen camping nær festivalområdet, og underholdningen foregår på to scener.
Tan Sitong

Bakgrunn

Tans Sitongs slekt kom fra Liuyang i Hunan-provinsen, men han ble født i Beijing der hans far arbeidet i sentralregjeringen. Ungdomsårene tilbragte han i Liuyang. Han viet seg en stor del av sin ungdom til intensive studier.
Hans far, Tan Jixun (谭继洵), var guvernør for provinsen Hubei. Moren, Xu Wuyuan (徐五缘), var svært tradisjonsbundet. Hun oppdro ti barn med stor fasthet. 
I en alder av tilv år misten han i løpet av et tidsrom på bare fem dager sin mor, sin eldste bror og sin nest eldste søster. Grunnen var at hjemmet var blitt besøkt av en kusine som smittet dem med difteri. Også Tan Sitong ble livsfarlig syk, men kom seg etter tre dager, noe som ble ansett som et mirakel. Opplettelsen satte et sterkt preg på ham.
En av farens konkubiner overtok barneoppdragelsen, Hun behandlet Sitong svært dårlig. 
Som 19-åring ble han gift med Li Run (李闰). De fikk sønnen Tan Lansheng (谭兰生), som imidlertid døde før sin ettårsdag. Li Run aktet Tan Sitong i årevis også etter hans henrettelse. Hun grunnøa en pikeskole på sitt hjemsted, noe som den gang var nærmest uhørt i på landsbygden i Kina.

Reformengasjement

Tan tilhørte en generasjon som uroet seg for imperialismens innbrytninger i Kina. Han kom i sin tid til å bli talsmann for en fullstendig vestliggjørelse av Kina. Da Zhang Zhidong var guvernør i hans hjemprovins Hunan deltok han i den lokale reformbevegelsen i provinsen.
Han var en av forkjemperne for reformbevegelsen fra 1896 av. Mens han fortsatt bodde i Hunan ble han engasjert i lokale reformtiltak av den stedlige guvernør, Chen Baozhen. Han ble senere engasjert i hundredagersreformen i 1898, til støtte for Guangxu-keiseren. Han og fire andre liberale ble utnevnt til Storrådet den 20. juni 1898. Til forskjell fra sin kollega Kang Youwei ville ikke Tan flykte fra Beijing da det ble klart at reformbevegelsen slo feil. Han ble ansett som forræder av enkekeiserinne Cixi og offentlig henrettet sammen med fem andre den 28. september 1898.
Ebaeus lapplandicus

Utseende

Antennene er festet noe foran fasettøynene, de har elleve ledd. Brystskjoldet jevnt bredt og ikke smalere i bakkanten enn på midten. Dets bakhjørner er klart avrundet. Hodet og brystskjoldet har en glatt overflate uten en fin mikrostruktur. Dekkvingene uten en mørk oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettels litt inn under bakkroppen. Beina er ganske slanke, alle føtter har fem ledd.

Levevis

Ebaeus lapplandicus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Hurum historielag

Hurum historielag ble stifta 5. mai 1948 og har som formål å fremme interessen for slekts-, lokalhistorie og kulturvern, samle inn og ta vare på Hurums historie, samt vern av fortidsminner og kulturminner av alle slag i kommunen. 
Den første oppgaven historielaget satte seg var å få skrevet og utgitt ei bygdebok for Hurum. To bind av Hurums historie ble utgitt i 1963 og 1969, med Sigfred Loe Eier som forfatter. I samarbeid med Hurum kommune ble bygdehistorien fullført i 2004, med utgivelsen av et tredje bind som dekker tida fra 1900-2000, med Jan Messel som forfatter. I 2010 begynte arbeidet med å utgi Gårds- og slektshistorie for Hurum, som er planlagt å fylle tre bind. 
I 1988, og sammenhengende fra 1993 til 2009, gav historielaget ut årsskriftet Hudrimar. Fra 1996 begynte laget å utgi Årbok for Hurum, først i samarbeid med Hurum kommune, og på egenhånd fra 2004. Utgivelsen av årboka er en av lagets hovedinntektskilder. 
Historielaget var ansvarlig for å få satt opp en minnestein over leiren for russiske krigsfanger på Sætreskauen under 2. verdenskrig i 1988. Den ble avduka under en minnehøytidlighet med den sovjetiske marineattasjé Evgenij Smirnoff tilstede 8. mai samme år. Den 24. september 1989 fikk laget også avduka en minnestein over Hurumulykken i 1949.
Lewis MacDougall

Karriere

MacDougall hadde filmdebuten sin i Pan, regissert av Joe Wright. Han skal spille hovedrollen i fantasyfilmen A Monster Calls mot Felicity Jones, Sigourney Weaver og Liam Neeson. Den er basert på boken Monsteret kommer av Patrick Ness. Han skal også spille i filmen Boundaries mot Vera Farmiga og Christopher Plummer.
Norgesmesterskapet på ski 1950

Norgesmesterskapet på ski 1950 ble arrangert i Asker, Bærum og Hakadal fra 12. til 27. februar 1950. Bare menn deltok.
Norsk Parapsykologisk Selskap

Norsk Parapsykologisk Selskap, forkortet NPS, er en norsk forening som formidler informasjon og kunnskap om parapsykologi og samler mennesker som er interessert i dette temaet.

Fagområde

Fagområdet omfatter paranormale fenomener som tankeoverføring (telepati), klarsyn (clairvoyance), framsyn (prekognisjon), gjengangere (apparisjoner), ut-av-kroppen-opplevelser, reinkarnasjon og andre utenomsanselige fenomener som ikke kan forklares utfra den kunnskapen dagens vitenskap har om menneskets sjeleliv.

Historie

Selskapet ble dannet i 1917 for å øke interessen for parapsykologi og het  opprinnelig Norsk Selskap for Psykisk Forskning. Selskapet opplevde et oppsving i tiden etter første verdenskrig og hadde bred appell i samtidens kultur og samfunnsliv. I mellomkrigstiden var det ca. 300 medlemmer i selskapet, men på grunn av noen kontroversielle hendelser, som fant sted i denne perioden, mistet selskapet omtrent halvparten av sine medlemmer.
Høsten 1977 feiret Selskapet 70-årsjubileum.
I 1987 hadde selskapet ca. 350 medlemmer. Samme år ga Georg Hygen ut boken Vardøger: Når tanken går foran, som blant annet var basert på innsamlet skriftlig materiale fra arkivene til Norsk Parapsykologisk Selskap.
Mot slutten av 1980-tallet var selskapet vertskap for flere internasjonale foredragsholdere. I 1988 besøkte den amerikanske professor William George Roll selskapet for å holde foredrag. Roll var, den gang, regnet som en ledende ekspert på fenomenet poltergeist ("bankeånder"). I 1989 hadde selskapet besøk av foredragsholder David Lorimer, som den gang var direktør for the Scientific and Medical Network, med hovedsete i England. I denne perioden hadde selskapet også en aktiv forskningsagenda, deriblant en egen forskningskomite. Blant annet ble det gjennomført enkle parapsykologiske tester, blant selskapets medlemmer, med hensikt å avdekke telepati.
Trenden med internasjonale foredragsholdere fortsatte inn i 1990-årene. I 1991 hadde selskapet besøk av briten Colin Wilson, forfatter av bøker om det paranormale.
I 1992 feiret selskapet 75-årsjubileum. I forbindelse med jubileet ble det også avholdt en rekke foredrag og kritiske debatter. I 1992 hadde lå medlemstallet på 350 medlemmer. Noen år senere, i 2002, hadde selskapet 250 medlemmer.

Publikasjonsvirksomhet

NPS utgir tidsskriftet Parapsykologiske Notiser.
Nevropsykiatri

Nevropsykiatri er et fagområde som omfatter studiet av psykiatriske symptomer som forekommer ved sykdommer og skader i sentralnervesystemet. Nevropsykiatri er et tverrvitenskapelig fagområde hvor man søker å integrere kunnskaper fra alle kliniske nevrovitenskaper.
Det finnes i Norge ingen egen spesialist-utdanning i nevropsykiatri, men i USA er nevropsykiatri en godkjent medisinsk underspesialitet av psykiatri eller nevrologi. Nevrologene bruker ofte betegnelsen «Behavioral Neurology» om stort sett det samme fagområdet.
En nevropsykiatrisk vurdering vil i tillegg til vanlig psykiatrisk kartlegging omfatte nevrologisk vurdering, nevroradiologiske og nevrofysiologiske undersøkelser. Ofte vil man også gjøre en nevropsykologisk undersøkelse.
℮

℮-tegnet (-merket/-symbolet) er et symbol som benyttes for å attestere at mengden av en ferdigfylt vare i en forpakning er i samsvar med EU-direktiv 76/211/EØF. Det er en forkortelse for quantité estimée (fransk: antatt mengde).

Bruksområder

På en pakning skrives som regel innholdets volum eller vekt. Dette målet kalles varens nominelle volum respektive nominelle vekt. Symbolet ℮ skrives på varer som selges innenfor EU-området i nærheten av teksten over varens nominelle vekt eller volum for å vise at produsenten eller importøren av varen garanterer at feilmarginen for innholdets faktiske (virkelige) vekt eller volum ligger innenfor de grenser som har blitt besluttet gjennom EU-direktiv 76/211/EEC om «tilnærming av medlemsstatenes lovgiving om ferdigpakking av bestemte varer etter vekt eller volum».
Bruken av tegnet er ikke obligatorisk, og varierer derfor mye mellom de forskjellige EU-medlemslandene. I Sverige gir Sveriges provnings- och forskningsinstitut (SP) bedrifter retten til å bruke ℮-merket gjennom et ℮-merkingssertifikat.

Tegnets utforming

Symbolet ℮ minner om den likeformede bokstaven e, men med tykkere vertikale sider. Høyden skal være minst 3 mm. Tegnets utseende er nøye beskrevet i EU-direktivet 71/316/EGG.
Monterau kraftverk

Monterau kraftverk er et varmekraftverk i departementet Seine-et-Marne i Frankrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 734 MW over én enhet. Anlegget ble bygget ut i årene omkring 1960–1965. Brenselkilden er olje, steinkull og naturgass.
Anholt slott

Anholt slott er et slott i Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Slottet ligger nær byen Anholt på grensen mot Nederland. Slottet består i dag av ett tårn som ble bygd på 1100-tallet, og flere bygninger hovedsakelig fra 1300-tallet og 1400-tallet.
Slottet ble på 1600-tallet bygd om i renessansestil, og inneholder store samlinger av antikviteter og cirka 800 malerier samt en del kunst fra 1600-tallet.
Jan Eirik Finseth

Karriere

Finseth startet sin militære løpebane i 1975. Etter endt Sjøkrigsskole i 1979 tjenestegjorde han ved kystfort og på 22. MTB Skvadron. Han tjenestegjorde i ulike operative stillinger ved Tromsø Sjøforsvarsdistrikt og var sjef for Grøtsund fort fra 1985 til 1987. Finseth var instruktør og studieveileder på Sjøforsvarets stabsskole fra 1990 til 1991. 
Fra 1991 til 1994 var Finseth marineattaché og assisterende forsvarsattaché i London med ansvar for Storbritannia og Nederland. Han tjenestegjorde i flere perioder ved Forsvarets Overkommando hvor han blant annet var sjef for strategisk plankontor i Sjøforsvarsstaben, senior stabsoffiser i Sentralstaben og sjef for Forsvarets Operative Logistikkstab. Han ble i 1999 utnevnt til flaggkommandør og sjef for Kystartilleriet (Kystartilleriinspektør). I 2001 ble han sjef for Sjøforsvarets skoler (KNM Tordenskjold). 
Fra 2002 var han sjef for Landsdelskommando Nord-Norge (Reitan) og senere i en kortere periode sjef for Forsvarets operative hovedkvarter. Han var fra 2003 til 2008 Generalinspektør for Sjøforsvaret og fra 2008 og til 2014 sjef for Forsvarsstaben og stedfortredende Forsvarssjef. 
Viseadmiral Finseth var ansvarlig for omstillingen av Forsvaret fra 2008 og til 2014. Han gjennomførte en dyptgripende omstilling av Sjøforsvaret hvor økt operativ aktivitet og slagkraft samt operativ logistikk hadde fokus. Blant annet ble Olavsvern solgt til private, mye på grunn av Finseths arbeid. 
Finseth er utdannet ved Sjøkrigsskolen, Forsvarets høgskole, Führungsakademie der Bundeswehr (1987-1989) i Tyskland, Naval Postgraduate School og US Naval War College (1997-1998) i USA.
Hans van Steenwinckel den yngste

Biografi

Som sin far Hans van Steenwinckel den yngre, farbror Lorenz van Steenwinckel og farfar Hans van Steenwinckel den eldre ble han utdannet arkitekt, og han fulgte i deres fotspor ved i 1669 å bli utnevnt til kongelig byggmester for Christian V.
Hans største opgave var byggeriet av Holmen i København, med det berømte Søkvæsthuset (1684–1686). Videre har han tegnet gravkapellet ved Sankt Petri Kirke (1681–1683), Hubertushuset i Jægersborg Dyrehave samt medvirket til byporten Nørreport. De to siste byggverker eksisterer ikke lenger. 
Hans eget kunstneriske virke, som ikke er fullt belyst, synes preget av idealene fra den litt eldre nederlandske kunst. Han formådde å gi forskjellige nyttebygninger en klar og tydelig form.
Litauens kunstmuseum

Litauens kunstmuseum (Litauisk: Lietuvos dailės muziejus) ble etablert i Vilnius i 1933 som Vilnius Bymuseum. I museet finnes Litauens største kunstsamling.
Museet har ca. 2500 malerier som daterer seg fra 1500-tallet til 1800-tallet. I tillegg har museet over 1200 verker fra første halvdel av 1900-tallet, samt over 21 000 verker fra slutten av 1900-tallet.
Huanggou vannkraftverk

Huanggou vannkraftverk er et vannkraftverk under utbygging i provinsen Heilongjiang i det nordligste Kina. Dette blir et såkalt pumpekraftverk med to vannmagasiner. Total effekt blir inntil 1.200 MW, som vil gjøre kraftverket til et av de 200 kraftigste i verden.
Finlands riksvåpen

Finlands riksvåpen er brukt fra 1581 og har i rødt skjold en opprett, kronet gulløve, på bunn bestrødd med ni sølvroser. Løven holder et gullskjeftet sølvsverd i sin høyre, sølvpansrede forlabb, og står på en gullskjeftet  sølv krumsabel.

Historie og symbolikk

Løven stammer fra våpenskjoldet til Bjälboætten (Folkungaætten), og er også benyttet i Sveriges riksvåpen.
Sverdet og sabelen ble opprinnelig brukt i Karelens landskapsvåpen, og symboliserer henholdsvis Vesten og Russland, eventuelt Novgorod. Sabelens plassering under løvens føtter har en politisk betydning, og skal vise at Sverige har et overtak i kampen mot Novgorod.
De ni rosene er nå mest dekorative, selv om Finland i en periode var inndelt i ni landskap. Antallet roser har variert.
Den eldste kjente avbildningen av Finlands våpen som fortsatt eksisterer, er på Gustav Vasas gravmonument i Uppsala domkirke. 
I storfyrstedømmetiden (1809–1917) kombinerte riksvåpenet det russiske rikets tohodede ørn med det svenske løvesymbolet, kronet med en storfyrstekrone. Sabelen hadde samme plassering, men ble holdt av løvens fot. Ettersom Finland var knyttet til det russiske riket og den russiske keiseren (tsaren) også var storfyrste av Finland, inngikk Finlands riksvåpen en periode i det russiske riksvåpenet.