Affektbevissthetsmodellen

Affektbevissthetsmodellen (ABT) er en psykoterapimodell med spesielt fokus på å integrere følelser med tanker og atferd .
Begrepet affektbevissthet (AB) ble utviklet i 1983 som en del av Tøyenstudien, en naturalistisk utfallsstudie med 25 pasienter hvorav de aller fleste var diagnostisert med personlighetsforstyrrelser . Som en del av prosjektet ble det utviklet en behandlingsmodell med fokus på affektbevissthet (ABT) som siden er blitt videreutviklet .
Psykiske forstyrrelser oppfattes som vitalitet på avveie. Vitalitet sees som en individuasjonsprosess der enkeltmennesket gjennom sin utvikling gradvis lærer seg å kunne stole på egne opplevelser og vurderinger, og derigjennom også får et bevisst forhold til seg selv og andre .
Affektbevissthetsbegrepet er basert på integrasjon av flere teoretiske perspektiver på affekt- og scriptteori  og differensiell emosjonsteori . Selv-psykologiske tilnærminger slik de er fremmet av «intersubjektivistene»  er også sentrale. Begrepene i ABT er undersøkt og validert empirisk. Bl. a. er det vist at enkeltaffektene i modellen utgjør separate faktorer som skiller seg systematisk fra hverandre ved måling .

Affekt- og scriptteori

Silvan Tomkins  så på følelser som et primært biologisk motivasjonssystem, til forskjell fra for eksempel kun et produkt av kognitiv fortolkning eller et driftsderivat. Følelsene er blitt formet gjennom evolusjonen for å ivareta viktige funksjoner relatert til overlevelse, samhandling med andre mennesker/kommunikasjon, informasjon og å kunne forholde seg til det som er nytt . Følelsene bidrar til å forsterke våre bilder av hva som setter de i gang, og fungerer som et psykisk lim som binder våre opplevelser sammen . Gjennom personlighetsutviklingen organiseres affektive reaksjoner i automatiserte opplevelses- og atferdsmønstre som Tomkins kalte for script .

Selvpsykologi

Selvpsykologien utviklet av  Heinz Kohut  har et sentralt fokus på affektenes betydning. Kohuts utvikling av begrepet selvobjektfunksjon og den empatisk utforskende metode understreker den affektive dimensjonen i selvopplevelsen. Kohut så integrasjon av affekttilstander som vesentlig for utvikling av selvregulering og i strukturering  av selvopplevelse. Stolorow m. fl. utviklet selvobjektbegrepet i retning av affektintegrering. Innlevelse og inntoning i forhold til hele variasjonen av affekttilstander og tilstrekkelig bekreftelse, akseptering, differensiering, syntetisering, samt det å kunne romme barnets opplevelser blir sett som essensielle selvobjektfunksjoner. Dette behovet er der gjennom alle stadier av livsløpet og bidrar til struktureringen av et individs fornemmelse av å være et selv.

Forskning på Affektbevissthetsmodellen

Psykiske problemer samvarierer med lav oppmerksomhet og toleranse for følelser. Man har funnet sterke sammenhenger mellom graden av følelsesintegrasjon og andre mål på psykisk helse, slik som symptomtrykk, grad av relasjonelle vansker, selvbildeproblematikk, somatiseringsproblemer (at psykiske problemer manifesterer seg i kroppslige plager), generell psykologisk fungering og omfang av personlighetsproblemer 
Terapimodellen (ABT) har vist seg å være effektiv for et bredt spekter av pasienter: psykoselidelser, alvorlige og sammensatte personlighetsforstyrrelser, psykosomatiske (smerte)lidelser og også for de vanligste symptomlidelsene .