google/wiki40b huggingface dataset:
Kokarde

Kokarde er et rundt eller ovalt merke vanligvis i form av en plate eller rosett, laget av tøy eller metall og ofte i et lands nasjonalfarger. Kokarder ble populære som båndsløyfer på hodeplagg på 1700-tallet og var særlig utbredt under den franske revolusjonen. De ble brukt som pynt, politiske symboler og nasjonaltegn og andre gjenkjenningsmerker på uniformshatter. Kokarder er fortsatt i bruk i ulike stiliserte varianter foran på uniformsluer, deriblant russeluer. De forekommer også som runde, plisserte dekorsløyfer og sirkelrunde nasjonalitetsmerker på militærfly.
Ordet er lånt fra det franske cocarde som er dannet av coq, «hane», og betyr «hattepynt som ligner en hanekam».

Historikk

Kokarden oppstod i den europeiske klesmoten omkring midten av 1600-tallet. Opprinnelig var kokardene sløyfer, seinere ble de laget av bånd som ble samlet i en rosett. Mennene festet de til sida på hatten eller tøyet, gjerne jakkeslaget. Kvinner kunne også bære slike i håret. Båndsløyfer i hattene ble brukt for å feste den brede hatteskyggen på de store kavalér- og trekanthattene  til den lave pullen. På 1700-tallet ble disse kokardene kombinert med en stropp, gjerne kalt krampe, som ble ført fra hattepullen over kokarden og festet i en knapp under den. Kokarden ble etter hvert stilisert til en sirkelrund, plissert plate av tekstil, altså brettet i skarpe, fine folder. Slik ble de tatt opp i hærene der hvert regiment hadde sine egne farger på rosettene. Den ble et hederstegn for soldatene; som degraderende straff kunne de bli fratatt kokarden og få den erstattet med en som var svart. 
Under den store franske revolusjonen ble kokarder tatt i bruk som merker for politiske partier. Ei tid var det påbudt å bære en revolusjonær variant i de nyskapte nasjonalfargene i trikoloren, det franske flagget, som politisk og nasjonalt tegn for alle borgere. Da nasjonalstatene ble etablert ellers i Europa, og i Amerika, ble det vanlig å bruke kokarder i fargene fra nasjonalflaggene.  Slike ble på 1700- og 1800-tallet særlig tatt i bruk som merker på uniformshodeplagg for europeiske hærer og mange steder også for sivile tjenestemenn;  kokarder ble båret på trekant- og snutehatter på fransk vis, og seinere også på de sylinderformede sjakoene, gjerne kombinert med fjær og annet. Metallkokarder ble båret på høyre side av hjelmene. Små knappe-formede kokarder ble siden båret foran på kepier, høyluer, båtluer og andre lueplagg.

Militær bruk

Kokarder blir fortsatt brukt som uniformsmerke på noen militære hodeplagg og blir lagd både av stoff og metall. Forenklede kokarder blir også ofte brukt som nasjonalmerke på militærfly, kalt rundell (etter engelsk roundel). Det er derimot ikke alle flymerker som likner på kokarder.

Bruk blant studenter

Kokarder blir brukt i enkelte tradisjonelle studentuniformer, som den nordiske studentlua og snutehatten som inngår gallauniformen for elever ved den militært drevne tekniske høgskolen École polytechnique i Paris.
Spikeld

Spikeld (1993-2017) var en norsk travhingst etter Elding og Spikdona. Hestens mankehøyde var 158 cm. Dens bestetid satte den som 7-åring med en kilometertid 1.18,6.
Brasøya

Brasøya er en øy i Herøy kommune på helgelandskysten i Nordland. Øya har rundt femti fastboende, og den har ferge og hurtigbåtforbindelse til Herøya og Sandnessjøen og bruforbindelse til Husvær.
Las Flores (Rivera)

Transport

Ruta 44 Coronel Fernando Torgués forbinder Las Flores med Ansina og Vichadero.
Armbind

Armbind er et tøystykke eller bredt bånd som bindes eller tres rundt armen som tydelig tegn på en bestemt status eller tilhørighet. Armbindene har spesielle farger, merker og symboler som markerer rollen eller oppgaven til den som bærer dem. Vanligvis blir armbind båret på venstre overarm.
Armbind kan også kalles armbånd, et ord som ellers vanligvis brukes om armsmykker og liknende. Militære armbind kalles på fransk brassard og engelsk armlet.

Bruk og eksempler

Armbind brukes ofte sammen med visse uniformer, særlig militære. Andre eksempler er svarte sørgebind som bæres som uttrykk for sorg, Røde Kors-bind for hjelpemannskaper, førstehjelpsfolk og andre samt armbind for lagkapteiner i fotball.
Armbind har også vært brukt som politiske markører. Et eksempel er støttespillerne til den svenske kong Gustav III som bar hvite armbind i hans «statskupp» i 1772. Sosialister og kommunister har også båret røde armbind. Spesielt kjent er de tyske nazistenes bruk av hakekors-bind før og under andre verdenskrig. Ulike varianter ble båret av uniformerte partimedlemmer i Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP), i Sturmabteilung (SA), Schutzstaffeln (SS),  Hitlerjugend og andre paramilitære organisasjoner. I Norge bar medlemmer av Quislings Nasjonal Samling (NS) liknende bind med gult og rødt solkors, særlig da okkupasjonsmyndighetene under krigen opphevet uniformsforbudloven. Den gjaldt  ellers fra 1933 til 2015 og omfattet også bruk av politiske armbind.
Zhu Xi

Zhu Xi (kinesisk: 朱熹, pinyin: Zhū Xī, W.-G.: Chu Hsi, født 18. oktober 1130 i Youxi i Fujian i Kina, død 23. april 1200) var Kinas fremste neokonfucianske filosof. Han underviste ved det fremstående Den hvite hjorts grottes akademi og var Song-keiserens lærer og rådgiver.

Bakgrunn

Zhu Xis forfedre kom fra Wuyuan i dagens provins Jiangxi, i grensetraktene inn mot dagens Anhui. Men selv kom han lenger sørfra, fra indre deler av kystprovinsen av Fujian. Han far var en mellomnivås embedsmann, og var en Song-nasjonalist i den pågående konflikt mellom Det sørlige Song-dynasti og det jursjenske Jin-dynastiet.
Zhu Xi viste store talenter allerede som barn. Da han var tre år gammel lærte faren ham at det som var over hans hode var himmelen. Så svarte Xu umiddelbart: «Og hva er over himmelen»?
Faren døde fa gutten var 13 år, etter å ha instruert ham til å studere under tre disipler av det berømte filosofbrødreparet Cheng Hao og Cheng Yi, to neo-konfucianske tenkere undfer det tidlige Song-dynasti. De tre læremestrene hadde også åpent sinn overfor daoismen og buddhismen.
I 1148, da han var atten år, bestod Zhu Xi provinsnivåprøven av den kinesiske embedsmannseksamen. Han viste imidlertid ingen entusiasme for noen karriere i det keiserlige byråkrati, og konsentrerte seg om vider studier, utvekslet tanker med andre lærde og utviklet sine egne neo-konfucianske teorier og læresetninger.

Virksomhet

Unfer det halve århundre merllom sin embedsmannseksamen og til sin død virket Zhu Xi som embedsmann i mindre enn ti år, og var tilknyttet hoffet i 46 år. I stedet viet han seg til undervisningen, som han knyttet stor verdi til. Han etterlot seg over 70 verk. Dessuten grunnla han mer enn 50 private høyere læreanstalter i Wuyi-fjellene og utdannet personlig mer enn tusen elever, blant annet ved det fremtredende Yuelu-akademiet i Changsha i Hunan. Flere av dem ble betydningsfulle teoretikere.
Blant Zhu Xis verker er boken Familien Zhus familienormer, et nøkkelverk for reguleringen av familieforhold. Kort før han døde reviderte han sine anmerkninger til boken Den store lærdom (大學, dàxué), som skulle benyttes ved den kinesiske embedsmannsutdannelse frem til 1905. Han tilskrives også ansvaret for å ha fastsatt «konfucianismens kanon» av tekster, kjent som konfucianismens fire bøker. Han brukte likefremt språk, nesten som talemålskinesisk, i kommentarer som han forfattet om alle disse fire klassiske tekster. Alle disse kommentarene skulle stå seg som standardkommentarer til bruk som støttelitteratur i forbindelse med den kinesiske embedsmannseksamen helt frem til 1900-tallet.
Zhu Xi beskrives gjerne som en radikalt ateistisk filosof. Den beskrivelsen er bare passende dersom man samtidig gir rom for at det kan finnes en ateisme med transcenderende trekk.
Han var dessuten en fremragende kalligraf.
Stenbroen (Skopje)

Stenbroen (makedonsk: Камен мост) eller Dušan-broen (serbisk: Душанов мост), er en stenbro over elven Vardar i sentrum av Skopje i Nord-Makedonia. Broen er et kjent landemerke, og har en sentral plassering på Skopjes byvåpen.
Dagens bro er antatt bygget av tyrkerne på 1400-tallet, mellom 1451 og 1469, under sultan Mehmet II erobreren.
Alexandre Brongniart

Familie og virke

Han var sønnen av arkitekten Alexandre-Théodore Brongniart og faren til botanisten Adolphe-Théodore Brongniart.
Han ble født i Paris og ble instruktør for École de Mines (en gruvedriftsskole) i Paris og direktør over porselensfabrikken i Sèvres. Han introduserte en nytt system for klassifisering av reptiler og skrev om mineralogi. Han laget også en stor studie av trilobitter og gjorde pionerarbeid til stratigrafi ved utviklingen av fossil kjennetegn.
Han var også grunnleggeren av det franske nasjonalmuseum av keramikk (Le musée national de Céramique), etter å ha vært direktør ved flere porselenfabrikker fra 1800 til 1847.
Bueskyting under Panamerikanske leker 1991

Bueskyting under Panamerikanske leker 1991. Bueskyting var en av flere sporter i de ellevte Panamerikanske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 2. til 18. august 1991. Det var fjerde gangen som bueskyting var med i de panamerikanske leker. Det var tolv øvelser, seks for menn og seks for kvinner. USA ble beste nasjon, de vant alle tolv gullmedaljene.
Hærverk

Etymologi

Begrepet vandalisme kommer av det germanske folket vandalene, som ble ansett som et usedvanlig destruktivt folk etter at de ødela Roma i 455. I opplysningstiden ble Roma idealisert og vandalene og goterne fikk skylden for ødeleggelsen. Det finnes likevel ingen bevis for at vandalene var mer destruktive enn andre folkegrupper på den tiden.
Hærverk består av ordene hær (armé) og verk (gjerning), og viser til de ødeleggelser krigshandlinger påfører sivil eiendom, for eksempel Den brente jords taktikk. Siden begge disse begrepene er misvisende i dagens forståelse av ordene, brukes det relativt nylagde begrepet skadeverk i straffeloven og andre juridiske sammenhenger. «Hærverk» er likevel det mest brukte begrepet i dagligtale og til dels også i pressen.

Konsekvenser

Hærverk anses som et samfunnsproblem. Riktignok resulterer mesteparten av umotivert hærverk i mindre eller moderate skader og er sjelden til umiddelbar fare for andre. På den annen side representerer ødeleggelsene betydelige kostnader for eiendommenes eiere og/eller disses forsikringsselskaper. Størstedelen av alt hærverk utføres på offentlig eiendom (tilhørende stat eller kommune) og kostnadene for utbedring av disse skadene må i realiteten dekkes av skattebetalernes penger. Hvis det ikke finnes midler til å utbedre skadene, må den ødelagte eiendommen/gjenstanden rives, fjernes, sperres av eller bli stående uutbedret. Områder preget av hærverk som ikke er utbedret gir fort et forslummet preg.
De fleste som utfører hærverk blir aldri tatt, ettersom etterforskning av denne typen kriminalitet ofte ikke blir prioritert; ikke sjelden er dessuten gjerningspersonene mindreårige. Det finnes mange eksempler på tunge yrkeskriminelle som startet sine løpebaner med hærverk i barndommen.
Elin Slaatmo

Norgesrekord

Slaatmo har norgesrekorden på 1500 m fri. Den lyder på 16.29,82 og ble satt på Lambertseter 18. oktober 2008. Hun har også juniorrekorden på 1500 m fri langbane. Den lyder på 17.02,73 og ble satt i Ballerup 28. februar 2009.
US Open 1985 (tennis)

US Open 1985. US Open er en Grand Slam-turnering i tennis. US Open i 1985 ble arrangert i perioden 27. august til 8. september i Flushing Meadows i bydelen Queens i New York. Ivan Lendl beseiret John McEnroe i herrefinalen i single og Hana Mandlíková vant damefinalen over Martina Navrátilová.
Orfeus, og tekster fra den orfiske tradisjon

Orfeus, og tekster fra den orfiske tradisjon er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Arve Omtvedt Berntzen og utgitt i 2009. Boken inneholder tekster fra gresk mytologi om helten Orfeus og om mysteriekulten orfisme.
De egenskapene som ble tilskrevet Orfeus forandret seg gjennom den greske antikken. På 600-tallet f.Kr. var han kjent som en traker som var en av argonautene i Jasons følge. På 500-tallet er det fortellingen om Orfeus og Eurydike som preger bildet av ham, men den romantiske kjærligheten som fører ham til dødsriket Hades blir latterliggjort. Aristofanes (450–385 f.Kr.) omtaler Orfeus som en kulturhelt som lærte grekerne å avstå fra dyreofringer. De versjonene av myten om Orfeus og Eurydike som er best kjent i dag er de tragiske versjonene til Vergil og Ovid, skrevet ca 10 f.Kr.; på 300-tallet f.Kr. skrev Hermesianax en versjon som endte med at Orfeus lyktes med å hente sin elskede tilbake. På 500-tallet f.Kr. oppsto det også tekster som ble tilskrevet Orfeus som opphavsmann. 
Fra 500-tallet f.Kr. fantes en religiøs kult kalt orfisme. Forskerne er uenige om hvor konsistent denne tradisjonen var, men er enige om at det ikke var noen organisert kultus med presteskap og doktriner. Kulten var inspirert av den eleusinske mysteriekultusen, og var opptatt av å leve et rent liv, slik at sjelen skulle få det godt etter døden. Orfikerne så på menneskets natur som todelt, både guddommelig og ondt.
Dalebreen

Dalebreen er en grøftlignende isbre i Ross dependency, New Zealands kravområde i Antarktis. Den drenerer sørvestsiden av Mount Huggins i Royal Society Range og flyter vestover og ut i Skeltonbreen.
Breen ble først besøkt av F.R. Brooke og Bernard M. Gunn fra en gruppe fra New Zealand under Samveldets trans-antarktiske ekspedisjon i 1956–58 og navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names i 1963 etter kapteinløytnant Robert L. Dale i U.S. Navy som var øverstkommanderende i skvadron VX-6 som overvintret ved McMurdo-basen i 1960.
Sovia

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Kongsberg prosti

Kongsberg prosti er et tjenestedistrikt i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Kongsberg hvor Kongsberg kirke er prostikirke.
Prostiet omfatter fellesrådene/kommunene Flesberg, Kongsberg, Nore og Uvdal og Rollag.
Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet. De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.
Garbage in, garbage out

Garbage in, garbage out er et databehandlingsuttrykk som forkortes til akronymet GIGO og betyr oversatt til norsk «søppel inn, søppel ut». Det kalles også «computerloven» eller «SISU-prinsippet» (Søppel Inn, Søppel Ut). Uttrykket henviser det fenomen i informatikken eller i informasjons- og kommunikasjonsteknologien at datamaskiner fordi de bare bruker logiske prosesser vil behandle alle slags data som puttes inn, også feilaktige eller irrelevante data (på norsk søppel inn, engelsk garbage in), og datamaskinen vil da levere uønskede og ofte uventede resultater (norsk søppel ut, engelsk garbage out).
Garbage in, gospel out er en nyere utvidelse av akronymet som betyr at selv om "søppel" legges inn så har brukerne en tendens til å tro på resultatene av databehandlingen som om de var et evangeliium (gospel).
Air Austral

Historie

Flyselskapet ble etablert under navnet Réunion Air Service i oktober 1974 og hadde sin første flygning i mars 1975. I 1987 skiftet selskapet navn til Air Réunion og på nytt i 1990 til dagens navn, Air Austral. Flygninger til Paris startet 28. juni 2003. Flygninger til Bangkok, Nouméa og Sydney startet mai 2009.
Olivenvikler

Utseende

Orthotaenia undulana er spraglet farget i lys, beige og hvit farge og har mørke flekker. Når den hviler på et underlag er den godt kamuflert og kan minne om en fugleskitt. Forvingens grunnfarge er brun- eller gråaktig, og i den indre delen av det er lyst tverrbånd med fine, brune streker. Vingespissen er for det meste hvit, men ved små brune streker og flekker og en større, brun flekk langs ytterkanten. Bakvingen er lysbrun, ytterkanten noe innbuktet.
Vingespennet er mellom 15-20 millimeter.

Levevis

Orthotaenia undulana finnes på mange steder, ofte nær skog.
Larvene lever i sammenrullede blad på en rekke urter, trær og busker, hyppigst på blåbær. Puppen ligger inne i det sammenspunne bladet.
Flygetiden er i skumringen og om kvelden, fra mai til august.  De blir lett tiltrukket lys og kan finnes ved utelamper.

Utbredelse

Arten er utbredt over hele Europa med unntak av Island. Den finnes også i det nordlige Asia og i Nord-Amerika.
Sandane Golfklubb

Sandane Golfklubb er en golfklubb i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. På slutten av 1990-tallet ble det iverksatt bygging av en sekshulls golfbane på gården Eide, i området ved Gloppeelva. Banen er privat og drevet av grunneiere. Fra bana er det direkte utsikt til den kaskaderende Eidsfossen. I 1999 stod banen klar, og Sandane Golfklubb ble stiftet. I 2008 ble banen utvidet til en nihullsbane. Klubben har per 2009, 500 medlemmer.

Eide Stabburet

I tilknyting til golfbanen har grunneierne lagt til rette for et restaurert stabbur som kan nyttes for spesielle anledninger. Huset tilbyr matservering og har alle rettigheter.
Flevoland

Navn

Provinsen har sitt navn etter Lacus Flavo, romernes navn på innsjøen som senere ble til Zuiderzee.

Historie

I 1932 ble Zuiderzee avstengt fra Nordsjøen og ble til den kunstige innsjøen IJsselmeer. Gjenvinning av land startet. Det som ble til Flevoland ble gjenvunnet i tre steg, først ved Noordoostpolder i 1942, så den østlige delen av hovedlandet Flevopolder i 1957 og deretter den sørlige i 1968. Arbeidet med avstenging av  Zuiderzee og gjenvinning av land ble planlagt av Cornelis Lely i 1918. Flevolands hovedstad er oppkalt etter ham. 
Landet som ble gjenvunnet til Noordoostpolder hørte fra 1950 under provinsen Overijssel, men ble i 1955 overført til et eget forvaltningsorgan. Utviklingen av næringsliv og bosetning var i 1986 kommet så langt, at Flevoland fra 1. januar dette året fikk status som en egen provins.

Geografi

Flevoland består av polder, land gjenvunnet fra sjøen. Provinsen grenser i vest til innsjøene IJsselmeer og Markermeer, i nord til Friesland, i nordøst til Overijssel, i øst til Gelderland og i sør til Utrecht og Noord-Holland. 
Landskapet i provinsen er nøye planlagt. Provinsen består av to poldere, delt i tre deler. Noordoostpolder i nordøst er adskilt fra Flevopolder, provinsens hoveddel, som igjen er delt i en østlig og en sørlig del. Inndelingen stammer fra prosessen der landet ble gjenvunnet fra innsjøen.
Noordoostpolder er preget av jordbruksland og skogsområder. Bebodde områder er konsentrert i den største byen Emmeloord med ti omliggende landsbyer innenfor korte avstander.
Flevopolder har to deler. Den østlige delen av provinsen fikk også jordbruksland, men samtidig ble mer land benyttet til boliger og det ble lagt til rette for fritidsfasiliteter og gode vegforbindelser. Hovedstaden Lelystad ble planlagt og reist her og har fått følge av byen Dronten og landsbyene Biddinghuizen og Swifterbant. Den sørlige delen av Flevopolder ligger nært Amsterdam og er sterkest preget av urbanisering, særlig i sørvest der byen Almere ligger.
Større naturområder er Oostvaardersplassen mellom Almere og Lelystad ut mot Markermeer og skogen Horsterwold ved Zeewolde.
Hele provinsen Flevoland utgjør et waterschap, organet som forvalter diker, kanaler, vannforsyning og avløp. Organet heter Waterschap Zuiderzeeland og har ansvar for forvaltning av 1500 km² land, 700 km² innsjø, 265 km diker og 1200 km kanaler.

Befolkning

Flevoland hadde i 2011 et folketall på 391 967.  Provinsen har en befolkning der 73,1 % er nederlendere og 26,9 % innvandrere.
Almere er med sine 190 655 den største byen. Hovedstaden Lelystad har et folketall på  75 111, mens Dronten har 40 164, Noordoostpolder 46 253 og Zeewolde 21 106.

Samferdsel

Provinsen er forbundet med det øvrige Nederland ved motorvegene A6 og A27. Flevoland er også knyttet til det nederlandske jernbanenettet, med hovedstasjoner i Almere og Lelystad. Hovedlinjen heter Flevolijn. Hanzelijn er under bygging og vil forbinde Lelystad med Zwolle. 
Ved hovedstaden ligger Lelystad Airport. Her finner man også Nationaal Luchtvaart-Themapark Aviodrome, også kjent som bare Aviodrome.
Mount Tyrrell

Mount Tyrrell er et fjell med to topper, det høyeste opp mot 1 310 moh, som ligger 6 km innenfor østkysten av Aleksanderøya i Antarktis, på østsiden og nær munningen av Toynbeebreen. Fjellet ble først fotografert fra luften i 1937 av British Graham Land Expedition under Rymill og kartlagt i 1948 av Falkland Islands Dependencies Survey. Det fikk navn etter George W. Tyrrell, en britisk geolog ved University of Glasgow i Skottland.
Ravnanger

Beliggenhet

Ravnanger ligger omtrent midt på øya Askøy, og grenser mot bygda Søre Haugland i sør. I øst ligger skogsområdet Storåsen med utsiktspunktet Dronningen, og i nord ligger Båteviksvatnet og Revura. I vest ligger Storavatnet, som på nordsiden har bygda Tveit, og på sørsiden den lille grenda Breidablikk.

Offentlig og privat virksomhet

Sentrum for Ravnanger huser Ravnanger Senter, hvor også postkontor (post i butikk) finnes. Like ved senteret ligger også Ravnanger Terminal, som er hovedknutepunkt for kollektivtrafikk nord på Askøy.
Barneskoleelever fra Ravnanger sokner til Haugland skole på Søre Haugland, mens Ravnanger ungdomsskole er ungdomsskole for mer enn 300 elever fra mange av bygdene i nærheten. I tilknytning til ungdomsskolen ligger også grendehus.
Annen virksomhet som drives på Ravnanger er tannhelsetjeneste, fysioterapi, barnehage, bilverksted og eiendomsutvikling.

Idrett

Like ved Ravnanger ungdomsskole ligger et komplett friidrettsanlegg samt flerbrukshallen Askøy Forum og en kunstgressbane. Anlegget er hjemmebane for blant annet fotballaget Vestsiden-Askøy I.L., og friidrettslagene Ask & Fendring.
I 1998 ble senior-NM i friidrett arrangert på Ravnanger med Askøyalliansen som arrangør. Året før hadde junior-NM blitt gjennomført på samme sted, og i 2010 var Ravnanger igjen vertsted for junior-NM. Både i 2000, 2005 og 2007 ble veteran-NM i friidrett arrangert på Ravnanger. Hovedmesterskapet i friidrett ble på nytt tildelt Ravnanger og Askøyalliansen, og arrangert der i juli 2016.
I 2000 var Ravnanger arrangørsted for norgesmesterskapet i orientering langdistanse med Askøy O-lag og IL Gular.
Høsten 2004 ble Norges første kanonballklubb, Fart, stiftet, med Askøy Forum som hjemmearena. Klubben arrangerte også det første norgesmesterskapet i 2005 i samme hall.
I 2008 ble norgesmesterskapet i taekwondo arrangert i Askøy Forum.
17. september 2017 startet lagtempokonkurransene i VM i landeveissykling 2017, både for kvinner og for menn, ved Ravnanger. Startpodiet stod ved krysset mellom FV565 og Kollevågvegen.
Svein Hallvard Torkildsen

Familie

Svein Hallvard Torkildsen er sønn av skipsfører Torleiv Torkildsen fra Kristiansand (1913–1988). De to første barneårene bodde han på gårdsbruket Bispegra som tilhørte bestefaren, gårdbruker Theodor Thorkildsen. Han er også etterkommer etter Torkild Valand i fjerde slektsledd.
Grønhølen

Grønhølen (358 moh.) danner den siste innsnevringen av elven Otta ved Urdeberg øst for Vågåmo, før den fortsetter nedover til Lalmsvatnet, Eidefossen kraftverk og samløpet med Lågen (308 moh.) ved tettstedet Otta. Denne siste delen av Ottaelva har en lengde på 26 km og en høydeforskjell på 50 m, hvorav mye av det siste tas ut som vannkraft ved Eidefossen.
Grønhølen er en kjent fiskeplass i Ottaelva.