Sjelesorg

Sjelesorg (engelsk: pastoral care, tysk: seelsorge, svensk: själavård, latin: cura animarum) er en religiøs og/eller terapeutisk praksis for veiledende samtaler med «omsorg for en persons sjelelige vel» 
Den norske termen sjelesorg er hentet fra tysk, og er sammensatt av «sjel» (indre, psykologisk liv) og «sorg» som i «omsorg». Det er ulike definisjoner av sjelesorg.

Definisjoner

Skjevesland nevner flere ulike tilnærminger til sjelesorg: individuelt rettet forkynnelse, ekklesiologisk omsorg for alle medlemmer av den kristne kirke, terapeutisk sjelesorg (omsorg for den lidende), karismatisk sjelesorg (å forberede personer til kristen tjeneste) og sosio-politisk sjelesorg med tanke på å hjelpe mennesker ut av vanskelige livsvilkår.
Johan Arnt Wenaas setter opp tre kriterier for at noe skal kalles sjelesorg: den hører hjemme i en kristen sammenheng, den handler om sjelen, dvs religiøse spørsmål, og den er konkret og personlig. Tor Johan S. Grevbo definerer sjelesorg som «å gå et stykke av Guds vei med et helt og konkret medmenneske for å muliggjøre og å gi tro, håp og kjærlighet.»
Kjell Petter Dahl mener at sjelesorg er kristen omsorg og personlig samtale, og at det ikke bare behøver å berøre kristne spørsmål. Dahl mener videre at både prester og folk flest kan utøve sjelesorg. Gunnar Elstad anbefaler en vid definisjon: «samtale, veiledning og rådgivning», men også «hjelp til å komme i et godt og rett forhold til Gud, medmennsker, seg selv og skaperverket.»
Sjelesorg kan avgrenses mot psykoterapi, men det er flytende grenser. Rollen som sjelesørger har også likhetstrekk med coaching.

Religiøs sjelesorg

Historisk har sjelesorg vært kristen i sin opprinnelse, men sjelesorg i dag omfavner mange forskjellige trosretninger. Iselin Jørgensen leverte som teologisk student ved Universitetet i Oslo inn høsten 2007 sin spesialoppgave innen teologi under tittelen Hvordan kan du som er jøde, be meg, en samaritansk kvinne om å få drikke? I oppgaven undersøkte hun gjennom flere intervjuer prestens rolle som sjelesørger i møte med muslimer, hvilket er en situasjon stadig flere kirkeansatte opplever å komme i.
I religiøs sammenheng er det snakk om både religiøse og mentale velvære. Selv om psykoterapeutiske metoder kan komme til anvendelse i sjelesorg, er det ikke synonymt med psykoterapi. Selv om ordet ikke finnes direkte i Bibelen, tales det mye om å hjelpe medmennesker som sliter og vise omsorg for sjelen. Dette vil som oftest innebære samtale med en sjelesørger og kan ligge nær skriftemålet i form. Utdanning i sjelesorg kan utgjøre en del av et studium i praktisk teologi. 
Tillit er avgjørende for forholdet mellom sjelesørgeren og den som søker sjelesorg. Profesjonelle sjelesørgere har taushetsplikt.

I Norge

Sjelesorg er en del av presteutdanningen både ved Menighetsfakultetet og ved Det praktisk-teologiske seminar.
Institutt for sjelesorg ved Modum Bad holder kurs i sjelesorg for prester og andre. De gir også ut Tidsskrift for sjelesorg. Høyskolen Diakonova i Oslo tilbyr et studietilbud i kristen sjelesorg med 60 studiepoeng.
Et annet tilbud er Viken senter, senter for psykologi og sjelesorg, i Bardu kommune i Troms fylke. Senteret har, ut fra «et kristent, helhetlig menneskesyn», tilbud på klinisk og faglig behandling, og i tillegg tilbud om rekreasjon, kurs, samtaler og forskning.