google/wiki40b huggingface dataset:
Peng Dehuai

Bakgrunn og liv

Etter en svært kort skolegang på rundt to år begynte han i arbeidslivet, inntil han i 1916 trådte inn i hæren for sin hjemprovins. På få år steg han i gradene og ble kompanisjef. I 1923 tok han offisersutdannelse i Hunan.  Han sto i nasjonalistregjeringens tjeneste under blant annet nordekspedisjonen, der han fikk vist sine evner som regimentskommandant.
I 1928 skiftet han side ved åpent å melde seg inn i Det kinesiske kommunistparti. En oppstand som han organiserte med sine styrker i byen Pingjiang, slo feil. Deretter førte han sine styrker til Jinggangfjellene og forente dem med de kommunistiske styrkene der. Her ble han også en nær medarbeider til Mao Zedong, og forsvarte den kinesiske sovjetrepublikk i Jiangxi mot angrep fra Chiang Kai-sheks nasjonalisthær. I 1934 la han ut på den lange marsjen, da kommunistene likevel måtte oppgi sitt feste i Jiangxi. Samme år begynte hans avansement i kommunistpartiet. Han ble medlem av partiets sentralkomite, og i 1935 ble han også medlem av politbyrået. 
Mens enhetsfronten mellom kommunistene og Kuomintang bestod, ble Peng Dehuai stedfortreder for Zhu De og deltok som befalingsmann i kampene mot japanerne. Mot slutten av borgerkrigen kommanderte han 1. feltarme under erobringen av Nordvestkina.
Etter grunnleggelsen av Folkerepublikken Kina i oktober 1949 var Peng først en kort periode sjef for militær- og administrasjonsrådet for Nordvestkina. Men da Kina gikk med i Koreakrigen i 1950 og sendte en hær av angivelig frivillige, ble Peng disse styrkenes øverstkommanderende. Dette forble han helt til våpenstillstandsavtalen i 1953. Året etter ble han forsvarsminister, og i 1955 ble han dessuten utnevnt til marskalk.
Peng Dehuais karriere kom i 1959 til en brå slutt. På Lushankonferansen kritiserte han skarpt Mao Zedongs økonomiske politikk («det store spranget») og den allmenne ideologisering av politikken. Kritikken var uttrykt i et skriv til Mao personlig, men Mao offentliggjorde det under konferansen og dermed var det duket for en konfrontasjon som Peng ikke hadde sjanse til å gå seirende ut av. Han falt i unåde, og før en måned var omme var han avsatt som forsvarsminister. Hans etterfølger ble Lin Biao, som skulle bli en av de drivende krefter under kulturrevolusjonen. Peng Dehuai ble arrestert i desember 1966, slått, torturert og ydmyket under kampsesjoner. Hardt skadet tilbragte han resten av sitt liv i enkeltcelle i et militærfengsel nær Beijing. Han døde den 29. november 1974.
Senere fikk han posthum oppreisning. Dommen mot ham ble opphevet, og han ble regnet som en av den kinesiske revolusjons helter.
Les Holden

Familie og tidlig liv

Leslie Hubert Holden ble født 6. mars 1895 i East Adelaide sør i Australia. Han var sønn av den handelsreisende Hubert William Holden og konen Annie Maria. Les var nevø av Henry Holden som senere grunnla det Adelaide-baserte firmaet Holden Motor Body Builders sammen med sin sønn Edvard. Hubert Holden fikk Nestlé som forretningspartner i 1905, og familien flyttet til Turramurra i New South Wales. Les fullførte sin utdannelse ved Sydney Church of England Grammar School, og ble i 1911 ansatt av Nestlé som selger. Da Australia gikk med i første verdenskrig i august 1914, var han assisterende manager.

Karriere etter krigen

Holdens skvadron ble oppløst i mars 1919. Sammen med mange andre australske flyvere, oberst Watt, major Roy King, og kaptein Garnet Malley, reiste 
Holden til Australia om bord i et troppetransportskip, gikk i land i Sydney 19. juni. Han ble dimmitert fra AFC på 18. august 1919. Etter å ha tatt del i Samvelderegjeringens Fredslån flyvninger, deltok han i Holden Watt's begravelse i Randwick. Holden giftet seg med Kathleen Packman i St. Mark's anglikanske kirke i Darling Point 3. juni 1924.Paret fikk tre døtre. Royal Australian Air Force (RAAF) etablert Borger Air Force som en fritids reservere, og Holden ble en av dets første rekrutter. Han fløy Airco DH.9s og S. E. 5s.Holden og Malley styrtet i Richmond med de to første S. E. 5s, den 30. mai.
Pål Karlsen

Pål Karlsen (tidligere kjent som Polykarp Karoli) (født mellom 1917 og 1919, død 18. juli 2001) var en kjent personlighet i det norske sigøynermiljøet. Som ungdom var Karoli  med i en gruppe norske sigøynere som reiste rundt i Europa, og som i 1934 skulle vende tilbake til Norge. Sigøynerne hadde imidlertid ikke norske pass og ble, etter at de danske myndighetene hadde forhørt seg med de norske, nektet innreise til og transitt gjennom Danmark. Sigøynerne ble deretter arrestert av det tyske, nasjonalssosialistiske politiapparatet og sendt til konsentrasjonsleirene Auschwitz og Buchenwald.  Karoli ble sendt til Buchenwald og overlevde krigen. Han mistet foreldrene sine, seks brødre og tre søstre som ble myrdet av nasjonalsosialistene.
Karoli ble kjent gjennom media, særlig etter at han fra rundt 1970 hevdet at han var sigøynerkonge for alle sigøynere i Norge. Etter hans død har to av hans sønner hevdet å være sigøynerkonge for alle sigøynere i Europa. 
I 1981 ble han fengslet for heleri av fire kilo gullsmykker, noe som førte til store presseoppslag, og fire av hans barn ble i 1990 dømt i den såkalte Karoli-saken, der Kreditkassen og Norges Bank betalte 25 millioner kroner for falske diamanter.
Han var gift med Susanne Beko Karoli, men de skiftet senere navn til Pål og Eva Karlsen. De fikk 14 barn og 58 barnebarn. Datteren Solomia Karoli utgav boken Sigøynerkongens datter om sin oppvekst i Karolifamilien.
Congressen

Congressen er et band fra Oslo som ble dannet sommeren 2004.
Congressen har produsert to EP-er, The journals and records of the continental i 2004 og Great friend i 2007. 
I 2005 spilte Congressen på Norwegian Underwood. Bandet ble anbefalt som nr. 1 av alle rockeband på NRK Urørt sommeren 2007. 
Bandet ble dannet etter at Andreas Høifødt (trommer) og Filip Kristiansen (vokal og gitar) hadde møtt hverandre og skrevet låter i Hans Majestet Kongens Gardes musikkorps signaltropp. Andreas Mathisen (rhodes og gitar) og Filip Kristiansen var barndomsvenner og spilte jevnlig sammen. Etter å ha forsøkt med flere bassister ble Erlend Valkvæ (bass og vokal) den siste brikken.
Campimoptilum

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 50 millimeter), bredvingede, gulbrune påfuglspinnere. Forvingen er litt tilspisset med antydning til sigdform, og har et kommaformet, mørkt merke litt foran midten og gjerne en diffus, mørk flekk ved bakkanten. Bakvingen er ensfarget bortsett fra mørkere vingefrynser.

Levevis

Larvene lever på busker og trær i erteblomstfamilien (Acacia, Brachystegia etc.).

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i det sørlige og østlige Afrika.
Gunnar Prestegård

Bakgrunn og virke

Han er sønn av byggmester Halvor Olsen Prestegård (1897–1973) og husmor Valborg Nikola Andersen (1903–1988). Prestegård ble i 1954 cand. theol. ved Menighetsfakultetet, der han tok practicum i 1961.
Han var feltprest fra 1961 til 1962 og arbeidet deretter som landsungdomssekretær i Indremisjonsselskapet fra 1962 til 1968. Fra 1968 til 1975 var han forlagssjef i Lutherstiftelsen. Deretter var Prestegård generalsekretær i Indremisjonsselskapet fra 1975 til 1987. Prestegård var forstander ved Menighetssøsterhjemmet (nå Diakonova) fra 1987 til 2005.
Semanga

Utseende

Små til middelsstore stjertvinger med nokså lange, tynne stjerter på bakvingene – hannen har to og hunnen tre på hver vinge. Oversiden er blåfiolett med bredt mørk ytterkant på forvingen, bakvingen har rødlig bakre del. Undersiden er gulbrun, forvingen med en brun tverrlinje, den ytre delen av bakvingen for det meste rød og gul, med noen svarte flekker.

Levevis

Larvene, som er flate, grønne og noe hårete, lever på mange ulike slags busker og trær. De lever i alle fall vanligvis sammen med maur, som beskytter om dem.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Polaritetsterapi

Polaritetsterapi er en alternativ behandlingsform som ifølge utøverne går ut på å stimulere og balansere energien (livsstrømmen) i kroppen. God helse er avhengig av fri og balansert flyt av vitalenergien i kroppen som i kinesisk og ayurvedisk medisin kalles henholdsvis «chi» og «prana». Blokkering av energibanene kan angivelig forårsake ubehag, smerter og sykdom. Det finnes ikke vitenskapelig grunnlag som sannsynliggjør hypotesene om energiflyt i kroppen eller medisinsk virkning av behandlingen.
Polaritetsterapi ble utviklet av dr. Randolph Stone (1890–1981). Han var bl.a. kiropraktor og naturopat før han studerte både kinesisk og ayurvedisk (tradisjonell, indisk) medisin og utviklet polaritetsterapien. Stone kalte kroppens energimønstre for «menneskets trådløse anatomi».
I behandlingsformen inngår foruten kroppsbehandling, også yogaliknende øvelser, kosthold og positive tankemønstre. Kostholdet går ut på utrensende dietter og ensymrik, basisk mat som ikke er varmebehandlet over ca. 42°C (såkalt «levende mat»). En balanse mellom syredannende og basisk mat står sentralt.
I Norge tilbys utdannelse i behandlingsformen av Norsk Institutt for Polaritetsterapi. Polaritetsterapeuter i Norge kan godkjennes som medlemmer av NNH, Norske Naturterapeuters Hovedorganisasjon. Terapeuter kan registrere seg i det frivillige registeret for alternative terapeuter i Brønnøysund. Registrerte utøvere kan kalle seg «registrert naturterapeut MNNH» eller «registrert polaritetsterapeut MNNH».
Digestive

Digestive er en type gyllenbrun, rund, halvsøt kjeks med opphav i Storbritannia. Ordet digestive er engelsk og betyr «fordøyende» og kommer fra forestillingen om at kjeksen hadde positiv effekt på fordøyelsen fordi den opprinnelig inneholdt natron.
Den klassiske digestive-kjeksens hovedingredienser er i dag hvetemel, sukker, vegetabilsk olje og glukosesirup. Flere produsenter har utviklet andre varianter av kjeksen, blant annet varianter med fullkorn, olivenolje og med redusert sukkerinnhold.
Kjeks av typen digestive er kjent fra annonser for Huntley & Palmers tilbake til 1876.
Reef-øyene

Reef-øyene er en del av Temotu-provinsen i Salomonøyene i Stillehavet. De har også vært kjent under navn som Swallow Islands (Svaleøyene) og Matema-øyene. De ligger rundt 8 mil nord for Santa Cruz-øyene. Øygruppa består av 16 øyer og atoller av noen størrelse. Sammenlagt areal er 78 kvadratkilometer (tilsvarer Uløya i Troms), men de er spredt utover et havområde på mer enn 4000 kvadratkilometer. Folketallet er rundt 6000.

Geografi

Reef-øyene deles gjerne i to grupper: Hovedøyene (the Main Reefs) og de ytre øyene (the Outer Reefs).
De ytre øyene er Nalongo, Nupani, Nukapu, Makalom, Pileni og Patteson-banken. Noen av dem ligger 7-10 mil unna hovedøyene. De er hovedsakelig bygd opp av koraller, og er bare få meter høye.
Hovedøyene er Nifiloli, Fenualoa, Ngalo, Ngawa, Ngandeli, Grimbanga Temoa, Grimbanga Nende, Matema, Ngatendo og Pigeon Island (Dueøya). Disse er stort sett 15-30 meter høye.
Lomlom er en fellesbetegnelse på Ngalo, Ngawa og Nanianimbuli, som utgjør sentrum av Reef-øyene. De har et folketall på ca. 3800. Den viktigste byen er Manuopo på Ngalo.
Øygruppa har navn etter noen store rev og sand- og korallbanker i området. Størst er Great Reef (Numa Miombilou), som strekker seg 25 kilometer vest fra nordenden av hovedøyene. Andre rev av betydning er Malani, Malim, Manuwa og Matumbi.
Innbyggerne på Reef er stort sett papuanere eller polynesiere.

Historie

Det er funnet keramikk som stammer fra lapita-kulturen, ca. 1000 år før vår tidsregning.
Den første europeiske omtalen av øyene er fra 1595, da Alvaro de Mendaña y Neyra kalte dem Yslas Ilena de Muchas Palmas (de mange palmers øy). I 1828 kunne en fransk ekspedisjon identifisere ni av øyene.
20. september 1871 blei den anglikanske biskopen av Melanesia, John Coleridge Patteson (født 1827), og to hjelpere slått i hjel under et besøk på Nukapu. Øya hadde noen måneder før hatt besøk av australske slavehandlere, som hadde kidnappa fem innfødte og drept flere andre. Slavehandlerne skal ha utgitt seg for å være misjonærer. Drapet på Patteson vakte stor oppmerksomhet både i Australia og Storbritannia, og Nukapu blei beskutt av et britisk krigsskip. Hendelsen førte imidlertid også til krav om tiltak mot (enkelte sider ved) slavehandelen.
Ján Ursíny

Bakgrunn

Ursíny kom fra en bondefamilie og i mellomkrigstidens Tsjekkoslovakia var engasjerte han seg i bondebevegelsen, blant annet ved samvirkeorganisering og etablering av kredittinstitusjoner for landbruket. Han var i flere år leder i bøndenes sparebank i Bratislava.

Andre verdenskrig

Etter at Tsjekkoslovakia ble besatt av Tyskland, og Slovakia ble organisert som en nominelt selvstendig stat under ledelse av Jozef Tiso, ble Ursíny presset ut av bankledelsen. I 1943 deltok Ursíny i stiftelsen av Det slovakiske nasjonalråd, som i august 1944 startet et opprør mot Tisos regjering og de tyske okkupantene. Han ble da medlem av presidiet i nasjonalrådet og ble kommissær for økonomi og forsyning.

Etterkrigstid

Etter at Tsjekkoslovakia ble frigjort og gjenopprettet som stat, var Ursíny folkevalgt både i Tsjekkoslovakia og Slovakia. I april 1945 ble han tsjekkoslovakisk visestatsminister. Han representerte Det demokratiske parti (Demokratická strana), et parti han var med på å grunnlegge og som han ble viseformann i. I 1947 gikk han av som visestatsminister og i april året etter, da Det tsjekkoslovakiske kommunistpartiet hadde tatt makten, ble han anklaget for forræderi og dømt til sju års fengsel. Anklagene mot ham var falske og bevisene fabrikkert.
Ursíny satt i fengsel til 1953. I 1964 ble han rehabilitert. Etter dette arbeidet han som bonde og skogbruksarbeider.

Utmerkelser

I 1945 ble Ursíny tildelt 1. klasse av Den slovakiske oppstandens orden. I 1992 ble han hedret med 2. klasse av den tsjekkoslovakiske Tomáš Garrigue Masaryks orden.
Cryptodus tasmannianus

Utseende

En middelsstor, avlang og slank, blankt svart hornbille. Kroppsformen er litt flat. Hodet mangler horn, men pannen er ovalt utvidet med en markert kantlist, hodet er skovlformet. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige punktstriper. Hele kroppen, særlig pronotum, er tett og kraftig punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne. Denne arten finnes sammen med maur og termitter.

Utbredelse

Arten er utbredt i den sørlige delen av Australia inkludert Tasmania og Lord Howe Island.
I Stand Alone

I Stand Alone er et musikkalbum med Agnetha Fältskog, utgitt i 1987. Albumet lå 6 uker på VG-lista og endte med 15.-plass som beste plassering. Etter denne plateutgivelsen ga hun seg som artist.
Språkbruk i DDR

Språkbruk i DDR skilte seg fra bruken av det tyske språket i andre helt eller delvis tysktalende land (Vest-Tyskland, Østerrike, Sveits, Luxembourg, Italia). De språklige forskjellene omfattet både særegent ordforråd og at begreper fikk en annen (ofte politisk) betydning enn de samme begrepene i resten av det tysktalende Europa. Etter DDRs undergang har DDR-språket i stor grad falt bort, men rester av det eksisterer fortsatt blant deler av befolkningen i det tidligere DDR.
Endel ord var lånord fra russisk, f.eks. Datscha, som betød feriehus. I tillegg ble det dannet nye uttrykk og sammensatte ord basert på eksisterende tyske ord, som var oversettelser fra russiske uttrykk. Mange ord og uttrykk ble dessuten ideologisk farget og fikk en helt annen betydning enn i vesten. F.eks. ble uttrykket «demokratisk» brukt svært hyppig om DDR og om kommunistdiktaturets politikk. Nye fenomener fikk ofte samme navn som ellers i østblokken; dermed ble det sovjetiske uttrykket «kosmonaut» brukt om romfarere, mens man i vesten brukte den amerikanske betegnelsen «astronaut». Enkelte uttrykk som i vesten ble oppfattet som gammeldagse og erstattet av nyere uttrykk, holdt seg i det stagnerende DDR.
Trombolyse

Trombolyse er en medisinsk betegnelse for nedbrytning (lysis) av blodpropper ved hjelp av medisiner.
Disse medisinenes virkemåte er ved å stimulere nedbrytningen av blodproppene, fibrinolysen gjennom plasmin ved tilførsel av stoffer til vevsplasminogen-aktivator, proteinet som vanligvis aktiverer plasmin.

Prinsipper

Dannelse av blodpropper er årsak til flere alvorlige, ofte akutte sykdommer. Ved å stanse blodtilførselen vil vevet skades eller dø etter kort tid. Nerveceller og hjernevevet kan miste normal funksjon etter få minutter med total sirkulasjonsstans. For annet vev kan blodforsyningen opphøre 1-2 timer uten alvorlige skader. Ved nedkjøling tar det mye lengre tid før det oppstår varige skader.
Trombolysebehandlingen gir en aktiv reduksjon av størrelsen på blodproppen, mens andre medisiner som er koagulasjonshemmende hindrer nydanning og vekst av blodpropper.
Blodlevringen skjer normalt ved at et inaktivt eggehvitestoff aktiveres. Det aktiverte stoffet påvirker et annet inaktivt eggehvitestoff til å bli aktivt og igjen påvirker neste inaktive protein. Det er mange trinn i denne kaskaden. Det siste trinnet er at det inaktive fibrinogen blir påvirket til å danne fibrin som er fibre som er hovedbestanddelen i blodproppen. Disse prosessene har det vært stor innsats på med medisinsk forskning.
Andre eggehvitestoffer bryter ned fibrin og fjerner blodpropper. Ett av disse er heparin som normalt lages i leveren, (hepar). Heparin og et tilsvarende stoff med kortere kjeder brukes ofte til behandling i sprøyter for venetromboser, eller i salve (Hirudoid) for små blodpropper under huden.
Disse systemene for blodlevring og oppløsning av blodpropper (proteolyse) er viktige for at vi ikke skal miste mye blod ved små sår og skader.
Ved mistanke om hjerteinfarkt er det blitt vanlig at ambulansepersonellet sendes raskt ut til pasienten og tar et EKG. Det overføres elektronisk, ofte ved GPRS med GSM-mobiltelefon til en hjertespesialist (kardiolog) ved hjerteovervåkningen på en medisinsk sykehusavdeling. Spesialisten vurderer EKGet og opplysningene ambulansepersonellet gir om pasienten, og bestemmer om det skal gis trombolytisk behandling. På denne måten kan behandlingen bli startet tidlig med best mulighet for at vevet som har mistet blodforsyningen ikke skal skades.
Ved hjerneslag har det tidligere vært små muligheter til akutt behandling. Derfor har dette vært en tilstand der pasientene ble lagt inn etterhvert med henblikk på opptrening og rehabilitering. I endel år har dette forandret seg dramatisk til at tilstanden berettiger innleggelse ved nevrologisk avdeling med så lite tidstap som mulig for å kunne gi trombolytisk behandling.

Kontraindikasjoner

Det er flere årsaker til at trombolysebehandling ikke kan gis. Ved stor risiko for blødninger vil behandlingen kunne være livstruende. Dette gjelder ubehandlet høyt blodtrykk, blodfortynnende behandling med Marevan (warfarin) og betennelse i netthinnen i øyet på grunn av sukkersyke.
Billy Celeski

Landslaget

Billy Celeski spilte 1 landskamp for Australias herrelandslag. Han ble tatt ut i Australias tropp til sommer-OL i 2008.
Monolittrennet

Monolittrennet var et internasjonalt skirenn som fra 1954 til 1988 ble arrangert årlig i og omkring skulpturparken i Frognerparken i Oslo, vanligvis tidlig i januar. Det ble arrangert av Ski- og fotballklubben Lyn i samarbeid med VG med Ivar Odd Formo som initiativtaker og senere rennleder. Løpet ble gått over tre runder à 5 km med parvis start med 30 sekunders mellomrom. Radiopersonligheten Rolf Kirkvaag var speaker og stod for premieutdelingen.  Premiebordet bestod av nyttegjenstander, gitt av Oslos bedrifter. Vinneren fikk velge først og fikk også bære rød vinnertrøye neste år. Ved snømangel ble det kjørt snø fra Sørkedalen. NSB fraktet også snø gratis fra Finse til Grefsen stasjon. Enkelte år måtte løypa forkortes på grunn snømangel, og i 1989 ble rennet avlyst på grunn av snømangel. Rennet var terminfestet også i 1990, men ble også da avlyst. 
Det aller første Monolittrennet (i 1954) ble vunnet av finlandssvensken Leo Backman. Rennet hadde kvinneklasse det første året, men ikke hvert år, og kombinertklasse i 1983.
Kløvendal

Kløvendal (engelsk original: Rivendell) eller Imladris på Sindarin er et fiktivt sted fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Det er en av alvenes utposter i Midgard. Den blir av og til referert til som det siste hjemlige hus øst for havet, noe som spiller på Valinor, som er vest for havet. Kløvendal ble grunnlagt av halvalven Elrond i Midgards andre tideverv (mellom 4000 og 5000 år før hendelsene som er omtalt i Ringenes herre). Utenom Elrond selv er andre viktige alver som bodde der blant andre Arwen Úndomiel og Glorfindel.
Det Sindarinske navnet for Kløvendal (som er oversatt derfra) er Imladris, som betyr kløvet dyp kløft/dal.
Kløvendal ligger på kanten av en trang kløft hvor elva Bruinen renner gjennom (en av de viktigste inngangene til Kløvendal er via et vadested over Bruinen ikke langt unna), men var godt gjemt i sumpmarken og åsene ved foten av Hithaeglir eller Tåkefjellene.

Handling

I boka Hobbiten (også av Tolkien), stopper hobbiten Bilbo Lommelun og følget med 13 dverger (blant dem Thorin Eikenskjold) i Kløvendal, og tar en pause i ferden til Ensomfjellet. Bilbo stopper også der på veien tilbake til Hobsyssel sammen med Gandalf Grå.
I Ringenes herre reiser hobbiten Frodo Lommelun og hans fire følgesvenner til Kløvendal med den ene ringen. Der møter de Bilbo, som trakk seg tilbake dit etter sin 111. fødselsdag for å bruke tiden sin til å tenke ut en måte å avslutte boken på Fram og tilbake igjen. Flere andre alver, dverger og menn hadde også ankommet Kløvendal i forskjellige ærend; men på Elronds rådsmøte lærte de at egentlig var alle deres ærender viklet sammen med hva som kom til å skje med den ene ringen. De måtte bestemme det der og da. Det endte med at hobbiten Frodo avgjorde hele saken ved å ta på seg oppgaven med å bære ringen til Dommedagsberget.

Annen bruk

UiT Norges arktiske universitets spillklubb heter Imladris, oppkalt etter Kløvendals alviske navn.