google/wiki40b huggingface dataset:
Operasjon Endre kurs 11

Tidslinje

Operasjonen begynte den 11. august, da 30.000 israelske tropper invaderte Sør-Libanon. Den 12. august ble 20 israelske soldater drept og mer enn 100 skadet under kraftige trefninger med Hizbollah-militsen, ettersom Israel dramatisk ekspanderte sine bakkeoperasjoner i området. Hizbollah hevdet på sin side at de ødela 21 israelske stridsvogner under kampene, mens Israel kun har bekreftet at to stridsvogner ble ødelagt av panservernmissiler. Et israelsk helikopter ble skutt ned i Maryamein-dalen nær Yater-landsbyen, hvor hele mannskapet ble bekreftet drept etter en redningsaksjon. I tillegg ble tre andre helikoptre ødelagt i ulykker hvor Hizbollah ikke var involvert.
Mellom den 11. og den 12. august utkjempet Israel og Hizbollah slaget om Wadi Saluki. Det ble fra israelsk side benyttet Merkava-stridsvogner i de harde kampene som ble kjempet i oppoverbakke mot tungt befestede Hizbollah-stillinger på toppen av åsen. Til slutt lyktes det de israelske styrkene å ta kontroll over området, og Wadi Saluki ble okkupert.
Militære talsmenn hevdet at minst 50 Hizbollah-krigere ble drept under kampene, men Hizbollah har offisielt benektet disse tallene. En Hizbollah-soldat ble tilfangetatt etter at han ble skadet under kampene, og ble senere sendt til et sykehus i Israel.
Ettersom bakkeoffensiven ble utvidet, opererte fire israelske divisjoner inne i Sør-Libanon med tyngde på de områdene hvor Hizbollah hadde avfyrt flest kortrekkende raketter inn i Israel.
Kampene fortsatte neste dag, da ni israelske soldater ble drept og 45 skadet. Den siste dagen skjøt Hizbollah 250 raketter inn i Nord-Israel, hvor én sivil ble drept.
Tidlig på morgenen den 14. august trådte FNs våpenhvile i kraft, og Israel trakk seg ut gradvis over et par uker ettersom UNIFIL og den libanesiske hæren ble utplassert i området.

Utfall

Operasjonen ble ett av krigens mest kontroversielle emner. Mens enkelte har hevdet at den var den største feiltakelsen under hele krigen, har andre hevdet at den fungerte som et vellykket instrument for å påvirke våpenhvilens betingelser. Slaget om Wadi Saluki førte til massiv kritikk mot statsminister Ehud Olmert, av den grunn at åsen ble erobret kun få timer før våpenhvilen trådte i kraft, og at det i dette henseende virket hensiktsløst å utkjempe et blodig slag. Olmert hevdet fra sin side at operasjonen nådde de politiske målene som var fastsatt, og at krigen til sist var vellykket. En amerikansk talsmann uttalte den 31. august at offensiven hadde en avgjørende effekt på utformingen av FNs sikkerhetsråds resolusjon 1701 i Israels favør.
Litauisk rød

Litauisk rød (Lietuvos žalieji) en moderne kurase fra Litauen.

Historie og utbredelse

Litauisk rød er utviklet på bakgrunn av det lokale feet nordøst i Litauen. Dette har blitt krysset med Angeln,Svensk röd och vit boskap, Latvisk brun, Estisk punane og Dansk rød melkerase. Rasen ble godkjent i 1951, mens stambokføring startet allerede i 1924. I dag omfatter Litauisk rød om lag en tredjedel av alle kyr i Litauen.

Egenskaper

Rasen er rød av farge og hornet. Voksne kyr veier i snitt 550 kg mens voksne okser har en snittvekt på ca. 900 kg. Gjennomsnittlig årsavdrått for melk er 4 500 kg, med 4,4% fett og 3,4% protein.
Kvik (kjøkken)

Kvik AS er en dansk produsent av kjøkken, garderober og baderomsutstyr.
Selskapet ble grunnlagt året 1983 i byen Kibæk av grunderen Knud Boel Troelsen. I 2005 ble selskapet solgt til det svenske selskapet Ballingslöv International, som blant annet eier JKE Design og Multiform.
I 2004 flyttet Kvik hovedkontoret fra Kibæk til Vildbjerg, utenfor Herning i Danmark. Her finner man dagens produksjon, lagring og administrative hovedkvarter.
I 2012 hadde Kvik en omsetning på nærmeren 1,2 milliarder danske kroner gjennom både franchiseeide butikker og egne butikker. Kvik har mer enn 135 butikker i Danmark, Færøerne, Sverige, Norge, Finland, Holland, Belgia, Spania, Frankrike  og Thailand.
Nikolassee (ortsteil)

Historie

Villaområdet Nikolassee ble utbygget i 1901 og området fikk i 1910 status som en prøyssisk landkommune. Nikolassee stasjon ble innviet i 1902 og lå da i et åpent landskap. Området ble innlemmet i Stor-Berlin i 1920.
Herrnhut

Klima

Den gjennomsnittlige lufttemperaturen i Herrnhut er 7,7 °C. Den årlige nedbøren er 688 millimeter.

Historie

Grunnleggelsen av byen Herrnhut skyldes i store trekk det personlige engasjementet til den lutherske og pietistiske teologen og greven Nikolaus Ludwig von Zinzendorf. I 1722 ga han asyl til religiøse flyktninger fra Mähren som tilhørte de bøhmiske brødre og ga dem opphold på sin eiendom Berthelsdorf. Dette godset utviklet seg til å bli administrativt senter for nabokommunen Berthelsdorf.
I 1457 ble en av de første evangeliske menighetene i Bøhmen opprettet under navnene Unitas Fratrum (latin) eller Brüder-Unität (tysk). Disse «bøhmiske brødre» eller «husittene» baserte seg på trosartiklene til reformatoren Jan Hus, som i 1415 ble brent i Konstanz som kjetter. De plasserte sitt fellesskap under «Guds omsorg» (Obhut des Herrn) og slik fikk deres koloni navnet Herrnhut. Den lokale menigheten ble kjent som Brødremenigheten eller «herrnhutere» da Zinzendorf organiserte de landflyktige i 1727.
Dette arbeids- og bofellesskapet tiltrakk seg raskt personer fra andre kirkesamfunn, og ved greve Zinzendorfs bortgang i 1760 arvet brødremenigheten både slottet og boet. Tilstrømningen av flere innbyggere førte til at Herrnhut på 1700-tallet fikk status som kommune. Den ble selvstendig i 1895 og fikk byrettigheter i 1929.
I 1865 ble Herrnhut en del av Gerichtsamt Herrnhut. Fra 1875 til 1939 var Herrnhut innlemmet i Amtshauptmannschaft Löbau i Kongeriket Sachsen. Fra 1939 til 1952 hadde denne navnet Verwaltungsbezirk Landkreis Löbau.
Fra 1952 til 1990 var Herrnhut en del av Kreis Löbau innenfor Bezirk Dresden i Den tyske demokratiske republikk. Fra 1990 til 1994 var den en del av Landkreis Löbau i det gjenforente Tyskland. Fra 1994 til 2008 var byen innlemmet i Landkreis Löbau-Zittau, og siden 2008 har den tilhørt Landkreis Görlitz.
I 1994 ble nabokommunen Ruppersdorf, sammen med stedsnavnene Schwan og Ninive, innlemmet i Herrnhut. Den 1. januar 2010 ble den gjeldstyngede kommunen Strahwalde, med stedsnavnene Friedensthal og Strahwalde, innlemmet i Herrnhut. Den 1. januar 2011 ble Großhennersdorf med de fem distriktene Großhennersdorf, Heuscheune, Neundorf auf dem Eigen, Schönbrunn og Euldorf innlemmet i Herrnhut. Den 1. januar 2013 ble Berthelsdorf innlemmet i Herrnhut.
Dangerous Years

Handling

Den opprørske ungdommen Danny Jones (Billy Halop) lokker med seg yngre tenåringsgutter til å begå ran og innbrudd for å tjene penger. En kveld går alt galt da de blir oppdaget av den respekterte ungdomsarbeideren Jeff Carter (Donald Curtis). Danny skyter og dreper Jeff og guttene flykter fra stedet. Det går imidlertid ikke lang tid før en av guttene innrømmer hva som skjedde til politiet. Danny blir arrestert og risikerer dødsstraff.
Under rettssaken dukker en ung kvinne ved navn Connie Burns (Anabel Shaw) opp og forteller Danny at hun var den lille jenten han alltid var sammen med på barnehjemmet. Faren hennes, Edgar Burns (Richard Gaines), er tilfeldigvis aktor i saken mot Danny. Pressen blir svært interessert i historien hennes, og Edgar kan fortelle dem at den avdøde moren til Connie ikke hadde fortalt han at hun var gravid. Han hadde ikke fått vite at han hadde en datter før flere år senere, da han ble kontaktet av barnehjemmet på grunn av at datteren var svært syk.
Danny blir kort tid senere oppsøkt av frøken Templetonen (Nana Bryant), en ansatt ved barnehjemmet, som kan fortelle at hun hadde løyet til Edgar da hun sa at Connie var datteren han. Det hadde blitt gjort i håp om at Connie endelig kunne få skikkelig medisinsk behandling. I virkeligheten var Danny sønnen til Edgar, mens Connie ikke var i slekt med dem. Danny ønsker ikke å ødelegge livet til Connie og velger derfor å ikke avsløre det han har blitt fortalt. Danny blir kjent skyldig i mord og dømmes til livstid i fengsel.

Produksjon

Teensploitationfilmen er et tidlig eksempel på filmer om ungdomskriminalitet, som ble et populært tema i filmer i 1950-årene. Den var også den første filmen med Marilyn Monroe som ble utgitt, selv om det ikke er den første hun spilte inn.

Mottakelse

The Hollywood Reporter roste både manuset og Piersons regi. Anmelderen mente at filmen holdt på seerens interesse og unngikk å bli altfor sentimental. Motion Picture Herald roste også Piersons regi, og mente at filmen utforsket årsakene til ungdomskriminalitet på en interessant måte.
Vikafjorden (Åfjord)

Vikafjorden er en fjordarm av Linesfjorden i Åfjord kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Fleskodden i vest og Åknes i øst og strekker seg 2 kilometer sørøstover til Lauvlia.
Nord for fjorden ligger Øksenvika. Sør for Åkesnes går en vik nordover kalt Lunnfjorden. I tillegg til Lauvlia ligger gården Stagglia ved fjorden. 
Fylkesvei 723 går langs de indre, østlige delene av fjorden.
Grei Kafé

Grei Kafé var et bevertningssted i Skippergata 3 i Oslo som var i kontinuerlig drift fra 1837 til stengning den 31. august 2016. Gulvet i lokalet ligger på et kjellernivå.

Historie

I 1837 slo Peter Svendsen Bekkevold med familie seg ned i Christiania som traktør og småhandler og drev bevertningssted i Skippergata 3. Stedet har sin plass i norsk litteraturhistorie fordi Henrik Wergeland fant sin tilkommende, Amalie Sofie der. Wergeland fikk lov å sette inn årer og seil hos Bekkevolds mens han tjenestegjorde som annenamanuensis ved Universitetsbiblioteket som den gang lå ved Christiania gamle torv. Han kom innom før han gikk på arbeid, og hentet sakene ved arbeidstidas slutt for å ro eller seile over Bjørvika til hytta si i Grønlia under Ekebergåsen. Henrik Wergeland bodde i Grønlia fra mai-juni 1838 til han solgte stedet i april året etter.
Bekkevolds skjenkestue Grei Kafé har blitt drevet av Mohammed Aslam siden 1977. Oppunder en takbjelke ble det sist på 1900-tallet plassert en åre til minne om at Henrik Wergeland fikk lov å sette inn årer og seil hos Bekkevold mens han var på arbeid på Universitetsbiblioteket. I lokalet finner man også bilder av Henrik og Amalie ved siden av idoler som Marilyn Monroe og Elvis Presley.
Bygningen ble oppført i empire-stil i 1837 og står på Byantikvarens gule liste.
Cimicidae

Utseende

Små, flate, nesten vingeløse, gulbrune teger. Hodet er forholdsvis stort, med små fasettøyne og korte antenner. Thorax er nokså liten med forhjørner som stikker fram som "ørelapper" på sidene av hodet. Forvingene er redusert til små knopper, bakvingene mangler helt. Bakkroppen er stor og nesten sirkelformet. Beina er korte.

Levevis

Cimicidae lever av å suge blod fra virveldyr. De er knyttet til arter som har et eller annet slags reir, bol eller hus, tegene holder seg her og bæres ikke rundt med dyret, men kommer frem for å angripe det når det sover. Den mest kjente arten er veggedyr eller veggelus (Cimex lectularius), en velkjent blodsuger på mennesket. Denne gjemmer seg om dagen inne i sprekker, bak bilder på veggen og andre steder der den har godt skjul, og kommer fram om natten for å suge blod. Stikkene forårsaker gjerne kløe og annet ubehag, men det er forholdsvis sjelden at veggedyr sprer alvorlige sykdommer. I dag er arten sjelden i Norge, men den importeres av og til med bagasje eller varer fra utlandet og kan danne nye kolonier i landet. Mange av de andre artene lever i fuglereir, for eksempel hos svaler. Mennesket er det eneste pattedyret bortsett fra flaggermus som blir angrepet av denne familien, men antar at de kan ha tatt i bruk mennesker som verter da mennesker og flaggermus begge holdt til i huler.

Bekjemping

Infestering med veggedyr behandles gjerne med gassing med giftige stoffer. Denne gruppen har gitt navn til skadedyr-bekjempingsfirmaet Anticimex.
Glanford Brigg kraftverk

Glanford Brigg kraftverk er et varmekraftverk 8 km øst for Scunthorpe, i Humberside, Storbritannia. Det har en installert produksjonskapasitet på 272 MW fordelt på fire like store blokker. Brenselkilden for anlegget er destillatolje og naturgass. Anlegget ble bygget ut 1991–1993. Operatør er Centrica.
I 2006 slapp anlegget ut 193 579 tonn CO2.
Evigskogen

Evigskogen er en fantasy-antologi utgitt i Bokklubben Nova av Bok og Magasinforlaget i 1990 med Ingar Knudtsen som redaktør og bidragsyter. Alle bidragene er originale, norske noveller i genren.

Utgivelsesdetaljer

1990, Bok og Magasinforlaget, ISBN 8290387253
Norgesmesterskapet i boksing 1998

Norgesmesterskapet i boksing 1998 ble arrangert 20.-22. mars i Kristiansand.
Kongepokalen ble vunnet av Anders Styve. Forbundspokalen ble vunnet av Soliman Elamari. Beste klubb ble Sportsklubben av 1909.
17 Persei

17 Persei er en kjempestjerne (spektralklasse K5 III) i stjernebildet Persevs. Stjernas tilsynelatende størrelsesklasse er 4.56 og dens avstand er 4.09 lysår.
Norske Folkelivsbilleder

Norske Folkelivsbilleder var et billedverk av Christian Tønsberg som kom ut i tre forskjellige utgaver i 1854, 1858 og 1861.
Verket viser reproduksjoner av norsk natur og miljøer utført av kjente norske malere. Maleriene ble reprodusert som fargelitografier og trykket i Tyskland.
Norske Folkelivsbilleder hadde tekster på tre forskjellige språk og var slik også rettet mot det europeiske markedet. Plansjeverket målte 53 cm x 40 cm og var ment å skulle ligge fremme på stuebordet.
Første og andre rekke inneholder tolv bilder med tolv tekster, den siste har fire bilder og fire tekster. I første rekke er det i hovedsak Adolph Tidemand som har levert bidene, av andre kunstnere som bidro i verket var Hans Gude, Knud Bergslien og Johan Fredrik Eckersberg. Tekstene var forfattet av Peter Christen Asbjørnsen, Jørgen Moe, Johan Sebastian Welhaven og Ivar Aasen.
Ekstremværet Ulrik

Stormhistorie

Ulrik oppsto som et stormsenter øst for Færøyene i nest siste uke av oktober. Det beveget seg 25. oktober vestover og traff natt til 26. oktober det nordvestlige Norge. På kysten fra Kråkenes til Rørvik var vinden oppe i sørvest sterkt storm til orkan 30-37 m/s. Kysten av Vestlandet sør for Ytterøyana fikk vind oppe i full storm, 25 m/s. Områdene fra Lindesnes og øst mot Sverige fikk liten storm, men enkelte steder fikk vind på grensen til full storm. I morgentimene 26. oktober beveget stormen seg nordover fra Trøndelag til Nordland og minket til sterk kuling før den løste seg opp.

Forberedelser og skader

Meteorologisk institutt sendte klokken 19 lørdag 25. oktober ut et varsel om ekstremvær for det nordvestlige Norge, inkludert Sogn og Fjordane, Møre og Romsdal og Trøndelag. 
Ingen personer mistet livet, men Ulrik førte til noe materielle skader. Flere steder, inkludert Sogn og Fjordane, Nordmøre og Romsdal ble det meldt om trær som hadde blåst over ende og en rekke veier og ferjesamband ble stengt, inkludert fylkesvei 422 mellom Osen bru og Hjelmeland i Gaula kommune som måtte stenges etter at elva gikk over sine bredder. Måløybrua måtte også stenges. Trafikken over Sotrabrua i Bergen måtte lørdag kveld bli regulert. Riksvei 551 ved Furubergfossen bru måtte stenges grunnet oversvømmelser og riksvei 55 ble holdt stengt på Sognefjellet på grunn av de dårlige værforholdene. Riksvei 51 ble stengt over Valdresflye, og forble stengt utover søndag formiddag. Ferjesambandene mellom Fedje og Sævrøy, Kjelkenes og Smørhamn, Masvold og Duesund og Askvold, Gjervik og Fure ble innstilt og Color Line måtte kansellere flere avganger mellom Kristiansand og Hirtshals.
Seiland nasjonalpark

Geografi, landskap, geologi

Seilandslandskapet domineres av mange små og store fjorder. De to største er Store Kufjorden og Jøfjorden, som går nord-sør, og nesten deler øya i to. Det mest alpine terrenget ligger vest på øya. Her stuper flere bratte fjell ned i havet. Sør for Seilandsjøkelen (på østsiden) er det et platå med småkupert terreng. Gjennom dette platået renner Melkelva, uberørt av inngrep, fra bre til fjord.

Flora og fauna

Berggrunnen er svært næringsrik i fjellområdene i den sørlige delen av nasjonalparken. Her vokser en artsrik og særpreget vegetasjon, med sjeldne fjellplanter som dvergarve, snøgress og stjernøyvalmue.
De bratte fjellene i vest er bosted for rik og variert rovfuglbestnad. Her hekker havørn, jaktfalk, dvergfalk, tårnfalk og fjellvåk. Langs kysten er det små kolonier med måkefugl, vadere, grågås, ærfugl og teist.
Av pattedyr finnes oter, hare og røyskatt, foruten store mengder tamrein i sommerhalvåret.

Kulturminner

Det finnes kulturminner fra flere tidsaldre og kulturer på øya. Funn fra steinalderen og jernalderen, sammen med fangstanlegg er vitnesbyrd om gammel bosetning. Det finnes dokumentasjon i kart på bosetning i nesten hver fjordarm på 180--tallet, og samenes bruk av øya som sommerbeite for tamrein har både preget landskapet og gitt fysiske kulturminner i form av buer og gjerder.

Forvaltning og bruk av området

Verneforskriften fastslår at «Ivaretakelse av naturgrunnlaget innenfor nasjonalparken er viktig for samisk kultur og næringsutnyttelse. Området skal kunne brukes til reindrift».
Det er ikke tilrettelagt med merka stier og åpne hytter i nasjonalparken, og det er ingen veier inn til området. Det går ferje fra Akkarfjord nær Hammerfest til Kjerringholmen nord på Seiland. Det går godsrutebåt fra Hammerfest til Øksfjord som anløper kirkestedet Altneset sør på øya.
Philhydronopa

Utseende

En middelsstor, oval og hvelvet, blankt svart bladbille. Antennene er tynne og kortere enn halve kroppslengden.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørøstlige Australia (Victoria, New South Wales).
Kåre Berg (lege)

Utdannelse og stillinger

Kåre Berg ble cand.med. i 1957 og dr.med. i 1964 ved Universitetet i Oslo. Fra 1964 til 1967 hadde han forskningsopphold ved Rockefeller University, New York.
I 1967 ble han den første professor i medisinsk genetikk ved Universitetet i Oslo, og i 1976 leder for Avdeling for medisinsk genetikk ved Ullevål universitetssykehus (avdelingen lå den gang i Oslo Helseråd). Han hadde begge stillinger inntil han oppnådde pensjonsalderen i 2002. Fra 1993 til 2002 var han klinikksjef for Klinikk for forebyggende medisin ved Ullevål universitetssykehus.
Som sjef for Avdeling for medisinsk genetikk var Berg i en årrekke leder av all genetisk fosterdiagnostikk i Norge, og av genetisk veiledning for Oslos befolkning.

Forskning og undervisning

Tidlig i karrieren oppdaget Kåre Berg Lp(a) lipoproteinet, en arvelig komponent i blodserum som medfører risiko for hjerteinfarkt. Han fortsatte Lp(a)-forskningen. Hans forskning var ellers sterkt preget av genetikken ved hyppige sykdommer som hjerteinfarkt.
Kåre Berg publiserte om lag 650 vitenskapelige arbeider, herunder 10 bøker og et leksikalsk verk. Han holdt mer enn 120 inviterte foredrag ved internasjonale vitenskapelige kongresser og gjesteforeleste ved om lag 40 universiteter i utlandet.
Han var i flere perioder Scholar-in-Residence ved National Institutes of Health i USA. Forskerveiledning og egen forskning fortsatte han med som pensjonist.

Oppdrag og tillitsverv

Han var rådgiver i genetiske sykdommer og medisinsk etikk for Verdens helseorganisasjon (WHO) fra 1973. Fra 1986 var Berg leder av WHO Collaborating Centre for Community Control of Hereditary Diseases.
Berg var medlem av den permanente komiteen for de internasjonale kongresser i medisinsk genetikk 1981-1996 og komiteens president 1991-1996. Han var nasjonal delegat til etikk-komiteer i Europarådet 1987-1996 og medlem av Bioteknologinemnda 1991-1998. Fra 1995 var han medlem av etikk-komiteen til The Human Genome Organization (HUGO), fra 2005 som nestleder. Han var medlem av ”Editorial Board” for flere internasjonale vitenskapelige tidsskrifter og redigerte ”Clinical Genetics” 1970-1997.
Kåre Berg ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1974, der han var medlem av styret fra 1975 til 1988. Fra 1984 til 1991 var han styremedlem i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening.
Kåre Berg var styremedlem i Sigurd K. Thoresens legat til opplysningsarbeid og forskning vedrørende arvelige sykdommer fra legatets opprettelse i 1977 og styrets leder fra 1994 til sin død. Han var medlem av styret for Nansenfondet.
Berg var medlem av Norske Selskab.

Priser

Kåre Berg mottok i 1964 den internasjonale Jean Juilliard-prisen og i 1970 Anders Jahres medisinske pris til nordiske forskere under 40 år, «for hans klarleggelse av visse arvelige egenskaper i blodserum hos mennesker».
Ottaskifer

Ottaskifer er en type skifer som utvinnes i Sel kommune i Gudbrandsdalen av typen glimmerskifer. Det karakteristiske med denne skiferen er at den er av mørk fylittskifer.

Fakta

Fargemessig varierer skiferen fra rustrød til svart og den kan også ha en nyansert grå sølvfarge. Skiferen er blitt formet gjennom 400-800 millioner år av masser med et relativt høyt leireinnhold. Skiferen tilhører sedimentære og metamorfe bergarter. Særlig karakteristisk for ottaskiferen er at den har knipper/rosetter av sorte amfibolkrystaller og små krystaller av granat. De ulike nyansene i overflaten til skiferen dannes av av glimmer og hornblende.

Rust

I de øverste lagene av Otta-skiferen er det blitt dannet rust. Dette skyldes at små mengder av magnekitt og svovel, som har blitt kapslet inn i glimmer, dette har så blitt utsatt for millioner av år med is, vann og bevegelser. Når skifteren er bearbeidet vil den normalt ikke ruste videre.
Seabees

Organisering

Seabees er formelt organisert som U.S. Naval Construction Force, integrert i Navy Expeditionary Combat Command og fordelt på to geografiske grupper, Naval Construction Group (NCG) 1 med hovedkvarter i California, og NCG 2 med hovedkvarter i Mississippi.
Delio Cantimori

Liv

Faren var gymnaslærer, tilhenger av Giuseppe Mazzini og senere Gabriele d'Annunzio. Delio Cantimori vokste opp i Romagna. I 1924 ble han tatt opp ved Scuola normale superiore i Pisa, hvor han studerte filosofi under Giuseppe Saitta og Giovanni Gentile. I disse årene sluttet han seg til fascismen og skrev sine første historiske avhandlinger om renessansen.
I 1929 ble han gymaslærer i Cagliari, og i 1931 i Pavia, men samme år fikk han et stipend og kunne oppholde seg et år ved Universitetet i Basel. I 1933 fikk han et nytt stipend som gjorde at han kunne foreta en lang utenlandsreise for å samle materialer til sitt påtenkte verk om italienske kjettere på 1500-tallet. Dette utkom som Eretici italiani del Cinquecento i 1939.
I 1934 ble han ansatt ved forskningsinstituttet Istituto italiano di studi germanici («Det italienske instituttet for germanistikk») i Roma. I 1936 ble han privatdosent i kirkehistorie, og i 1939 ble han professor i moderne historie ved Scuola normale superiore i Pisa. I disse årene fjernet han seg etter hvert fra fascismen, inntil han i 1940 kom i kontakt med det italienske kommunistpartiet (PCI). I 1943 utga han en bok om italienske utopister og reformatorer, Utopisti e riformatori italiani, 1794-1847.
Fra 1948 til 1956 var Cantimori medlem av kommunistpartiet. Fra 1951 til 1952 utga han og hustruen Emma Mezzomonti en oversettelse av første bok av Karl Marx' Kapitalen.