google/wiki40b huggingface dataset:
Tune prestegård

Tune prestegård ligger på toppen av åsryggen Raet midt mellom Sarpsborg sentrum og Europavei 6 ved Grålum. Gården het tidligere Valaskjold, og antas å være der Odin bodde. Senere gikk Hans Nielsen Hauge i lære ved gården.

Historie

Fra prestegårdens veranda kan man skue ut over hele åsryggen som Sarpsborg sentrum ligger på, samt gårdene Alvim og Yven. I det viktige norrøne diktet Grimnismål er det nettopp de tre gårdene Alvim, Yven og Valaskjold som nevnes først, i kraft av å være bosted for de tre sentrale gudene Frøy, Ull og Odin. Nettopp Odin var både gudenes høvding og høvdingenes gud.
Da Tune kirke ble reist på 1000-tallet, måtte prestene ha bolig i nærheten av kirken. Valget falt på Valaskjold, som var neste store ås mellom kirken og Glomma. Det tar cirka 8 minutter å gå til kirken, mens Sarpsfossen ligger 3 km unna. Fylkesvei 118 går rett forbi gården, og tvers over veien ligger gravfeltet Trompeten med over 50 gravhauger. Navnet kommer av at det tidligere sto en trompetist på haugen når landet var i fare.
På slutten av 1700-tallet gikk den senere predikanten Hans Nielsen Hauge i lære ved gården, og konfirmerte seg i Tune kirke i 1787, året etter at prestegården byttet navn fra Valaskjold til Tune. Hauge ble senere fengslet, og han skjebne betydde mye for utformingen av den norske grunnloven i 1814. Da grunnloven ble utformet hadde Østfold-delegasjonen forberedende møter ved Tune prestegård. Blant deltakerne var Stoltenberg og Huitfeldt, stamfedre til henholdsvis Jens Stoltenberg og Anniken Huitfeldt.
Under andre verdenskrig tok den tyske okkupasjonsmakten 80 mål av prestegårdens beste jord for å bygge brakker, til store protester fra prost Thoralf Krogh. Til tross for tyskernes nærvær ble prestegården brukt i motstandsbevegelsen, blant annet til instruksjon i bruk av våpen.

Bygninger

Deler av dagens hovedbygning på Tune prestegård dateres til 1750, og er i sin nåværende form fra 1840. Bygningen har en grunnflate på 300 kvadratmeter og var i bruk som prestebolig fram til årtusenskiftet. Etter noen års forfall ble bygningen restaurert og tilbakeført til slik den framsto i 1840. En sidebygning på 200 kvadratmeter fra 1855 var i sin tid områdets første skole. Prestegården eies og er restaurert av den tidligere fotballspilleren Kenneth Jensen, som i sin tid fikk flere kamper for U21-landslaget i fotball og har spilt i svensk eliteserie for BK Häcken.

Dagens bruk

I dag kan man leie Tune prestegård til selskaper, bryllup, konferanser, møter, minnestunder og konserter. Det er også noen kontorplasser og et moderne kjøkken. Prestegården har en kapasitet på nesten 130 samtidige middagsgjester, fordelt på cirka 100 i storstuen og cirka 30 i det tidligere spiskammeret. I tillegg er det salonger i bygget og en tomt på 7 mål med gressbakker, frukttrær og utsikt over Sarpsborg sentrum og Tune.
Platyfigulus

Utseende

En liten til middelsstor, avlang, svart hjortebille. Forkroppen er ganske matt, dekkvingene glinsende. Hannens kjever er forstørrede, slanke og vinklede slik at de omtrent danner en rombe, med to kraftige tenner i den indre delen og en kort, firkantet tann nær spissen. Hodet er bredere enn pronotum (hos hannen) med rett forkant og markerte forhjørner. Dekkvingene har lengdefurer.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Sri Lanka.
MIM-23 Hawk

MIM-23 Hawk (Homing All the Way Killer)er et amerikansk mellomdistanse luftvernmissil produsert av Raytheon. Det ble designet for å være en mer mobilt enn dets motstykke MIM-14 Nike Hercules, hvor man ofret rekkevidde og max-høyde for å få et missil som var mye mindre og lettere. 
Hawk var opprinnelig tiltenkt å angripe fly, spesielt de som fløy på middels og lav høyde. Det ble tatt i bruk i US Army i denne rollen i 1959. I 1971 startet et stort oppgraderingsprogram, kjent som Improved Hawk, eller I-Hawk, som gjennomførte store forbedringer på missilet og erstattet alt av radarsystemer med nye modeller. Forbedringene fortsatte de neste 20 årene med bl.a. forbedrede elektroniske mottiltak, potensiell home-on-jam-mulighet, og i 1995 et nytt stridshode som ga dey kapasitet mot kortdistanse taktiske missiler. Jane's rapporterte at originalsystemet sjanse for å treffe målet på første forsøk var 0,56; I-Hawk forbedret dette til 0,85. Norge utviklet Norwegian Adapted Hawk basert på I-Hawk i samarbeid med Raytheon.
Hawk ble erstattet av MIM-104 Patriot i US Army i 1994. Den siste amerikanske brukeren var US Marine Corps, som brukte det inntil 2002 da det ble erstattet av det bærbare kortdistanse-missilet FIM-92 Stinger. Missilet ble også produsert utenfor USA; i Vest-Europa, Japan og Iran. Amerikanske styrker har aldri brukt Hawk i kamp, men det har blitt brukt utallige ganger av andre nasjoner. Det ble produsert omtrent 40 000 missiler av denne typen.
Guttorm Guttormsen

Gruppe

Albufeira, Guttorm Guttormsen Kvartett, 1979
10år, Guttormsen/Ekholt Storband, 1980
Begge albumene ble gitt ut på nytt i 2008 i remastrede utgaver.

Samarbeidsprosjekter

Høysang, Guttorm Guttormsen og Lars Klevstrand, 1977
Riv ned gjerdene),Guttorm Guttormsen og Lars Klevstrand,1976

Produsent

Samme jord Kine Hellebust, 1993

Teater

Ifølge et intervju på Riksteaterets sider har Guttorm Guttormsen komponert musikk for mer enn 200 teaterstykker.
Jeg hater måker, Teater Ibsen, 2006
Draumens hjarte, Grenland Friteater, 2004
No Doctor for the Dead, Grenland Friteater, 2004
Arven, Tyssedalskoret, 2004
Peer Gynt i Grenland, Grenland Friteater, Teater Ibsen og Kinesiske dansere, 2004
Peer Gynt (培尔·金特), Grenland Friteater, Teater Ibsen og Fan Theatre, 2004, som 顾特姆·顾特姆森
Salome, New Theater, Yale U., New Haven, Connecticut, USA, 2003
Peer Gynt, Grenland Friteater og Teater Ibsen, 2003 (På oppdrag for Mo Hornmusikk arrangert for janitsjarkorps i 2007)
1900. Maskespill og Maskefall, Den Nationale Scene, 2002
Gullhjelmen, Teater Ibsen, 2002
Harde tak, Grenland Friteater, 2002?
Pinocchio, Det norske teatret, 2001
Ole Brumm, Centralteateret, 2001
Å være død er for lettvint, Grenland Friteater, 2001
Fomlesens ferie, Grenland Friteater, 2000
Dopa Lax, Grenland Friteater, ????
Gode tider - for de onde, Grenland Friteater, ????
Den innbildt syke, Grenland Friteater, 1999
Høyt sill, Grenland Friteater og Riksteatret, 1999
Riksgjøglerne, Grenland Friteater og Riksteatret, 1999
Goldbergvariasjoner, Nationaltheatret, 1997
En rosenkål for mye, Grenland Friteater (1996)
Slangehud, Nationaltheatret, 1995
Smuglere, Grenland Friteater, 1995
Kirsebærtreet blomstrer i mai, Nationaltheatret, 1995
Blue is the Smoke of War, Grenland Friteater, 1994
Naar vi døde vaagner, Nationaltheatret, 1994
Sarah Bernhardt, Nationaltheatret, 1987
Jomfruer - Eller lengselsens geografi, Nationaltheatret, 1986
Trojanerrinner, Nationaltheatret, 1984
Det er ikke mitt bord, Den Nationale Scene, 1978

Musikaler

Musikken berget i det blå, Teater Ibsen, 2005
Predikanten, Teater Ibsen, 2004
Billenes Bryllup, Telemark Kammerorkester, 2001
Den Store Barnedåpen, Teater Ibsen, 1999

Opera

Fævlane Veit - en bakgårds opera Grenland friteater, 2005-2007
Olaf Liljekrans, Teater Ibsen, 1983

Film

Frihetens Pris, Terje Bomann-Larsen, 1989

Spel

Marispelet, Styret for Marispelet, 2005-
Nesjarspelet, Nesjar teaterforening 2016

Konserter

Jazz ved Havet, 2006
Igor Ansoff

Bakgrunn

Igor Ansoff ble født midt under oktoberrevolusjonen i Russland. Hans far var en amerikanskfødt russer fra Evansville i Indiana, og moren russer fra Moskva.Frren var sekretær til den amerikanske generalkonsulen i Moskva, David R. Francis, og var da Igor ble født nettopp ferdig med en reise gjennom Sibir på vegne av American Red Cross for å unndersøke forholdene i krigsfangeleirer der. Den endte med en ferd til Japan i 1918, hvorpå familien flyttet til Vladivostok. USA hadde et stort militært og industrielt nærvæt i det russiske Fjerne Østen, med mer en 3.000 soldater under general William S. Graves' kommando. I løpet av de seks år det tok før bolsjevikenes revolusjon å spre seg til Vladivostok ble amerikanske diplomartiske stasjoner stengt ned etterhvert og forlagt østover. Igor Ansoff emigrerte i 1924 som barn med sine foreldre til USA. 
Han gikk på Stuyvesant High School i New York, og tross dårlige engelskkunnskaper ble han i 1937 uteksaminert som årgangens beste elev. Han studerte deretter ingeniørvitenskap ved Stevens Institute of Technology, og fikk sin mastergrad innen emnet stive legemers dynamikk. Etter Stevens studerte Ansoff ved Brown University og fikk en doktograd i anvendt matematikk innen matematiske teorier om elastisitet og plastisitet.

Karriere

Etter endt utdannelse arbeidet han for RAND Corporation fram til 1956, og deretter for Lockheed Corporation fram til 1963, da han vendte tilbake til universitetet. Fra 1963 til 1968 foreleste han som professor i industriell administrasjon ved Carnegie Mellon University, og fra 1968 til 1973 som professor i ledelse ved Vanderbilt University i Nashville. 
Fra 1973 til 1975 doserte Ansoff ved Europeisk institutt for høyere ledelse i Brussel i Belgia, fra 1973 til 1976 igjen ved Vanderbilt University, og endelig ved Handelshøyskolen i Stockholm fra 1976 til 1983. Ansoff avsluttet sin karriere ved United States International University i San Diego, hvor han var professor fra 1983 til 2001.
Ansoff døde 84 år gammel i juli 2002 av komplikasjoner som følge av en lungebetennelse.
Britisk Honduras

Britisk Honduras var betegnelsen en britisk territorium på østkysten av Mellom-Amerika, sørøst for Mexico, etter at det ble en britisk kronkoloni i 1862. Honduras ble først erobret og bosatt av spanske erobrere på 1600-tallet. I 1964 ble det en selvstyrt koloni, og ble omdøpt til Belize i juni 1973, og fikk full selvstendighet i september 1981. Britisk Honduras var Storbritannias siste fastlandsterritorium i Amerika.
Paristraktaten i 1783 mellom Storbritannia og Spania ga britene rettigheter til felle blåtrær i området mellom elvene Rio Hondo og Belizeelva. London-konvensjon i 1786 utvidet denne konsesjon til også å utgjøre området mellom elvene Belizeelva og Sibun. I 1862 ble bosetningen i Belize i Hondurasbukta erklært som en britisk koloni under navnet Britisk Honduras, og representanten for den britiske kronen ble forfremmet til viseguvernør, underordnet guvernøren av Jamaica.
Fasti (Ovid)

Fasti er et dikt av den romerske skribenten Ovid som skildrer festdagene (fasti) i den romerske kalenderen. Verket er kjent bare i 6 bøker, som hver beskriver én måned fra januar til juni, og det er mulig at årets siste seks måneder ikke ble beskrevet fordi dikteren ble sendt i eksil i år 8 e. Kr.
Diktet er skrevet i versemålet elegisk distikon og består av en rekke øyenvitneskildringer og «intervju» med romerske guder som forklarer de romerske høytidenes bakgrunn, opprinnelse og skikker.
Verket er en viktig kilde til kunnskap om romersk religion, selv om det også er funnet noen avvik i forhold til andre kilder, og kritikere har påpekt av diktet har et underdanig overfokus på Augustus og hans ætt. Utdrag er oversatt til norsk i antologien Romersk religion, 2010.
1600-årene

-- 1600 -- 1601 -- 1602 -- 1603 -- 1604 -- 1605 -- 1606 -- 1607 -- 1608 -- 1609
Tiårsoversikt
I Wanna (sang)

Eurovision Song Contest

Sangen deltok i den latviske finalen i Ventspils 2. mars 2002, da med tittelen «I Wonna». I telefonavstemningen vant sangen en klar seier med 26 561 stemmer og ble Latvias bidrag til Eurovision Song Contest i Tallinn lørdag 25. mai samme år. 
I den internasjonale finalen hadde sangen skiftet tittel til «I Wanna», og Marija Naumova kalte seg nå Marie N. Sangen var det 23. og nest siste bidraget ut på scenen i Tallinn, og sangen skilte seg ut på grunn av fremføringen. Marie N startet sangen iført en hvit dress og en hatt som en av danserne fjernet. Underveis i sangen kledde danserne av henne plagg og for plagg, og under hadde hun en kort, rød kjole. På slutten av sangen, dro danserne i kjolen slik at den gikk hele veien ned til føttene. 
Det friske dansenummeret gjorde trolig at seerne husket sangen, og i avstemningen kjempet Latvia en tett kamp om seieren med Malta. Ikke før Litauen stemte som siste land, ble det klart at «I Wanna» vant konkurransen med 176 poeng – 12 poeng foran Malta. Latvia fikk fem 12-poengere, men forholdsvis lave poeng fra Norden: Sverige ga 5 poeng, Finland 6 og Danmark 7. Norge deltok ikke i Eurovision Song Contest dette året på grunn av sisteplassen året før.
Dette er den eneste gangen Latvia har vunnet Eurovision Song Contest.

Etter Eurovision

I likhet med «Everybody» som vant konkurransen året før, var «I Wanna» en uventet vinner som ble fort glemt etter konkurransen. Faktisk dukket den ikke opp på noen av singellistene i Vest-Europa. Bare i belgiske Flandern dukket den opp på singellisten – men utenfor den offisielle Ultratop 50. I stedet dukket den opp som nummer 15 på utfordrerlisten Ultratip, altså sanger som ligger rett under den offisielle topp 50-listen.
Marie N fikk imidlertid en relativt suksessrik karriere i Latvia, og året etter var hun programleder for Eurovision Song Contest i Riga.
Incurvaria circulella

Utseende

En middelsstor (vingespenn 16 – 21 mm), mørkbrun møll med hvite flekker på vingene. Den er en av de største flekkmøllene og ligner mest på Incurvaria vetulella, men skiller seg fra denne på at forvingene er mørkere, de hvite flekkene er mindre med skarpere omriss, og spissen er omtrent ensfarget. Antennene er trådformede hos begge kjønn, hos hannen omtrent 2/3 så lange som forvingen, hos hunnen noe kortere. Hodet er kledt med gule, oppstående skjell. Kroppen og forvingene er mørkbrune. Forvingen har to små, hvite flekker langs bakkanten og vanligvis to små, hvite flekker langs framkanten. Vingefrynsene langs ytterkanten er mørkbrune bortsett fra et område midt på der de er hvite. Bakvingen er gråbrun.

Levevis

Arten forekommer i nordlige barskoger (taiga), i fjellbjørkeskogen og på heier over tregrensen. Livssyklusen er ukjent, men trolig ligner den på andre Incurvaria-arter, ved at larven først lager en liten mine på blader av busker eller løvtrær, så gnager seg ut, pakker seg inn i et hylster av blader og slipper seg ned på bakken, der den lever resten av larvetiden av nedfalne blader. Sannsynlige vertsplanter er dvergbjørk og fjellbjørk. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Fennoskandia og det nordvestlige Russland. I Norge er den bare funnet i Nord-Norge. Det er mulig at arten har blitt forvekslet med Incurvaria vetulella og derfor oversett.
Norgesmesterskapet på ski 1991

Norgesmesterskapet på ski 1991 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Mesterskapet ble arrangert i Bodø, Rognan og Bærum.

5 km klassisk

Dato: 22. februar
Sted: Bodø

10 km fristil

Dato: 17. januar
Sted: Misvær, Bodø

30 km klassisk

Dato: 23. februar
Sted: Bodø

3 x 5 km stafett

Dato: 26. februar
Sted: Bodø

15 km klassisk

Dato: 22. februar
Sted: Bodø

30 km fristil

Dato: 17. januar
Sted: Misvær, Bodø

50 km klassisk

Dato: 24. februar
Sted: Bodø

3 x 10 km stafett

Dato: 26. februar
Sted: Bodø
Fluxbuntu

Fluxbuntu er en tidligere Live CD Linux-distribusjon som var basert på Ubuntu. Distribusjonen benyttet Fluxbox som vindusbehandler, og var spesielt beregnet på datamaskiner med begrensede ressurser.
Første versjon ble lansert 28. juli 2006. Siste versjon var 7.10 som ble lansert 16. oktober 2007.
Xiangzhou (Zhuhai)

Xiangzhou (kinesisk: 香洲区; pinyin: Xiāngzhōu Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Zhuhai i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Arealet er på 476 km² og folketallet er på 400.000 innbyggere (2003).
Xiangzhou er administrasjonssete for Zhuhai.
Høyhastighetsbanen Guangzhou–Zhuhai Intercity Mass Rapid Transit betjener byen.
Lanzhou–Xinjiang høyhastighetsbane

Lanzhou-Xinjiang høyhastighetsbane, også kjent som Lanzhou-Xinjiang passasjerjernban eller Lanxin andre jernbane (kinesisk: 兰新铁路第二双线), er en høyhastighetsjernbane i det norvestre Kina fra Lanzhou i provinsen Gansu til Ürümqi i den autonome region Xinjiang.
Konstruksjonsarbeidet begynte 4. november 2009. Det tok fire år å fullføre byggingen av den 1 776 kilometers (1 104 mi) lange jernbanetraseen, hvorav 795 kilometer (494 mi) er i Gansu, 268 kilometer (167 mi) i Qinghai og 713 kilometer (443 mi) i Xinjiang. Sporene var ferdiglagt 16. november 2013, og 31 stasjoner ble etterhvert bygd langs linjen. Prosjektet hadde en prislapp på 143,5 milliarder yuan.
Ulikt den forut eksisterende Lanxin-jernbanen, som løper helt og holdent gjennom Gansu og Xinjiang, skjærer høyhastighetsbanen inn fra Lanzhou til Xining i provinsen Qinghai og så over Qilianfjellene inn i Hexikorridoren ved Zhangye. Banen er nær Qilianshan Nr. 2 tunnel oppe i 3 607 meter (11 834 ft) over havet,  høyere enn noen annen høyhastighetsbane i verden til da (og fortsatt - 2015).
Den første høyhastighetstoget løp langs strekningen 3. juni 2014. Dette var en forsøkskjøring; vanlig trafikk begynte ved utgangen av 2014.
Første segment, Ürümqi–Qumul-avsnittet, ble offisielt åpnet 16. november 16 2014, resten av linjen ble frigitt 26. desember 2014. Høyhastighetslinjen korter ned togreisetiden mellom de to byene Lanzhou og Ürümqi fra 20 timer til 12 timer.
Nordseter gård (Oslo)

Nordseter gård i Oslo ligger i bydel Nordstrand mellom Bekkelaget, Lambertseter og Sæter. 
Gården ble antakelig ryddet på 1200 tallet, og grenset i nord opprinnelig til Ekeberg gård, ved Brannfjell der Sandstuveien går i dag. I syd grenset gården til Vestre Seter, omtrent der Nordseter skole ligger i dag. Gården omfattet også husmannsplassen Kastellet, og strakte seg da helt til Bunnefjorden. Kastellet ble imidlertid fradelt som eget bruk i 1784, herunder skråningen mot fjorden. 
Gården var kirkegods fram til reformasjonen i 1536 og ble så krongods fram til 1617, da gården overtas av "Skolemesteren i Oslo". Fra 1679 til 1682 var gården eiet av stattholder Ulrik Frederik Gyldenløve, uekte sønn av kong Frederik den 3. Gården har fra da vært i privat eie, til Oslo kommune overtok gården i 1949 (jordveien) og 1953 (gårdsanlegget). Gårdsdriften ble avviklet i 1977-79, og eiendommen er nå bebygget av boliger, men gårdstunet er bevart.
Bradwell Abbey (sogn)

Lokalisering

Bradwell Abbey ligger rett ved sentrum i byområdet Milton Keynes, og ruinene av dette ligger sentralt i sognet. Klosterets eiendom ble ved jernbanens ankomst i området delt i to, slik at man på østsiden av sporet finner Bradwell som er et eget sogn, og på vestsiden Bradwell Abbey inkludert Two Mile Ash, Stacey Bushes, Wymbush og Kiln Farm. 
Området er avgrenset av West Coast Main Line i øst, A5 i vest, Monksway (A422) i nord of Dansteed Way i sør. Ved ruinene av klosteret finner man Milton Keynes Discovery Centre i noen gamle gådsbygninger, og et lite industriområde. Et kapell fra middelalderen er bevaringsverdig (Grade 1 listed).

Det historiske Bradwell Priory

Nonneklosteret ble etablert en gang rundt 1154. Det vokste i løpet av middelalderen til bli et viktig lokalt senter, men fikk tilbakegang under svartedauden da blant de mange døde var også klosterforstanderen William av Loughton. Klosteret ble stengt i 1524 (rundt 12 år tidligere enn den generelle oppløsningen av klostrene i England). Eiendommen, bygningene og dets beskjedne inntekter ble gitt til kardinal Thomas Wolsey som legat for hans nye college (lærested), Christ Church ved Universitetet i Oxford. Alt som gjenstår i dag er et lite kapell og et våningshus som har blitt sentrum for kulturelle aktiviteter og et urbant studiesenter. Den gamle middelalderveien som møtes ved klosteret kan fortsatt bli sett og er nå benyttet for ridning, sykling og som gangsti.
Stiftelsen Retretten

Stiftelsen Retretten er en norsk frivillig organisasjon som ble opprettet av Rita Nilsen, i 2002. Organisasjon arbeider med å hjelpe alkoholikere, rusavhengige, LAR-pasienter og pårørende. I tillegg har noen av Retrettens medarbeidere faste oppdrag for kriminalomsorgen, i og utenfor fengsler i østlandsområdet. Alle medarbeidere som er i direkte kontakt med stiftelsens brukerkgruppe, har selv erfaring som brukere.
Konsumentverket (Sverige)

Konsumentverket er en svensk statlig myndighet opprettet i 1973. Myndigheten overvåker forbrukerspørsmål og har også til oppgave å utferdige forskrifter om hvordan forbrukerrettslige regler om for eksempel angrerett og prismerking skal tillämpas. Generaldirektøren er konsumentombudsmannen. I 2005 ble det besluttet at Konsumentverket skal flyttes fra Stockholm til Karlstad.
Raudsjøen

Fiske

Innsjøen hadde tidligere en fin ørret-bestand, men denne ble borte på grunn av utsetting av gjedde. Når dette var er litt usikkert, men ryktet vil ha det til at en guttunge fra husmannsplassen Homb under Lie hadde vært på Raudsjøen og tjuvfisket. Bonden på Lie oppdaget dette og var rasende over dette. Noen år gikk og guttungen fra Homb skulle emigrere til Amerika. Han ville gjøre bot for seg og la igjen et notat til bonden på Lie da han dro: «7 fisk tok eg, 7 fisk la eg attende». Problemet var at han satte ut gjedde. Det hadde vært bedre om han hadde tent på husene på garden sa bonden i ettertid. Dermed ble gjedda den ledende fisken i Raudsjøen. Ryktene vil ha det til at den største gjedda som har blitt tatt var 24 kilo, tatt i 1954. Det er også en liten bestand av abbor og sik på Raudsjøen.
2. divisjon fotball for menn 1988

Opp- og nedrykk

Begge avdelingsvinnerne rykket direkte opp til 1. divisjon 1989, mens nummer to i hver avdeling spilte kvalifisering mot det tredje siste laget i 1. divisjon 1988 (Bryne) om opprykk. De tre siste lagene i hver avdeling rykket ned til 3. divisjon 1989.
Direkte opprykk: Viking og Mjølner
Kvalifisering: Start rykket opp etter kvalifiseringskamper mot Ham-Kam og Bryne
Nedrykk: Kvik Halden, Haugar, Odd, Alvdal, Skarp og Sunndal
Friidrett under Paralympiske sommerleker 2012 – 100 meter menn

100 meter for menn ved Paralympiske sommerleker 2012 ble arrangert ved Olympiastadion i London fra 31. august til 8. september 2012. Det ble konkurrert i totalt 15 ulike klasser.
Cecilie Friberg Klysner

Karriere

Cecilie Friberg Klysner slo gjennom i 2016-sesongen da hun var med på Danmarks lag som tok to internasjonale mesterskapsmedaljer i sprintstafett. Klysner tok over førsteetappen på danskenes sprintstafettlag etter at Emma Klingenberg la opp på internasjonalt nivå etter 2015-sesongen. Friberg Klysner tok vare på muligheten og gjorde en god prestasjon da Danmark tok sølv under EM i orientering i tsjekkiske Jeseník. Senere i 2016 ble Danmark verdensmestre i sprintstafett i svenske Strömstad-Tanum ettersom Friberg Klysner, Tue Lassen, Søren Bobach og Maja Alm gikk helt til topps på VM-programmets nyeste øvelse.