google/wiki40b huggingface dataset:
DS «Ariadne»

Historie

Etter overleveringen ble skipet satt inn på ruten hun var bygd for, Rotterdam-ruten. 5. desember 1939 ble DS «Ariadne» satt inn i regulær hurtigrutetrafikk. Under angrepet på Norge 9. april 1940 var skipet i Nord-Norge, og ble rekvirert av de norske myndighetene. Hun ble benyttet til troppetransporter i forsvaret av Nord-Norge, og senere som hospitalskip. 8. juni seilte hun vestover med 54 mennesker ombord, for å prøve å ta seg over Norskehavet til allierte havner. Hun fikk følge av Det Nordenfjeldske Dampskibsselskabs (NFDS) DS «Prins Olav», et annet hurtigruteskip som hadde unnsluppet krigshandlingene. Klokken 22.30 9. juni 1940 omkring 80 nautiske mil vest av Røst, ble de to skipene oppdaget av seks tyske bombefly. Flyene gikk til angrep, og bestrøk skipene med maskingeværsalver og slapp bomber. DS «Ariadne» ble truffet først, selv om hun var merket som hospitalskip. DS «Prins Olav» gjorde unnvikende manøvrer, men ble til slutt truffet av to bomber i akterskipet. Begge skipene sank, og en person fra DS «Prins Olav» omkom, mens åtte mennesker fra DS «Ariadne» mistet livet. Alle de resterende ble plukket opp noen timer senere av den britiske jageren HMS «Arrow».

Skipet

DS «Ariadne»s tonnasje var ved levering 2 029 bruttoregistertonn, 1 138 nettoregistertonn, og lasteevnen var 2 000 dødvekttonn. Skipet hadde lasterom forut og akter, og lasterommenes totalvolum var 2 059 m³ hvorav 1 252 m³ var kjølerom. Hovedmaskinen var en kullfyrt trippel ekspansjon dampmaskin bygd ved Nylands mekaniske verksted. Oppgitt ytelse var 2 140 ihk (indikerte hestekrefter) og 366 nhk (nominelle hestekrefter), noe som ga en toppfart på 14,5 knop. Skipet hadde tre passasjerklasser. Første plass hadde 64 køyeplasser og lå midtskips. andre plass hadde 40 køyeplasser og lå akter, mens tredje plass hadde ti køyeplasser og lå forut.
Namdalen

Namdalen (sørsamisk: Nååmesjevuemie) er en dal og et distrikt i landsdelen Trøndelag i Norge. I snever forstand utgjør Namdalen nedbørsfeltet til det 200 km lange vassdraget Namsen. Namdalen henviser ellers til et distrikt som utgjør den nordlige delen av Nord-Trøndelag fylke, et område på til sammen 11 860 km². Namdalen grenser til Inntrøndelag, Fosen, Helgeland og Jämtland.
Namdalen har 35 046 innbyggere, fordelt på de tolv kommunene Flatanger, Namsos, Fosnes, Nærøy, Vikna, Leka, Overhalla, Høylandet, Grong, Namsskogan, Røyrvik og Lierne. Iblant skiller man mellom Indre og Ytre Namdal. I noen sammenhenger regnes også Bindal på Helgeland til Namdalen. Det er to tettsteder med bystatus i Namdalen, Namsos og Kolvereid.
Distriktet utgjorde tidligere Namdalen fogderi. I kirkelig sammenheng utgjør området Namdal prosti, med sete i Namsos. Distriktet utgjør domsmyndighetsområdet til Namdal tingrett under Frostating lagdømme. 
Avgrensingen av distriktet er ikke entydig. Namdalseid deltar delvis i interkommunalt samarbeid i Midtre Namdal samkommune, mens Snåsa tidligere deltok i Indre Namdal regionråd; i enkelte andre inndelinger er disse to orientert mot Innherred gjennom Nord-Innherad prosti og Inntrøndelag tingrett.

Kommuneinndelingshistorikk

I 1838 ble Namdalen inndelt i kommunene Fosnes, Kolvereid, Nærøy, Sævik, Overhalla og Grong. I 1845 ble Namsos utskilt fra Sævik (som endret navn til Vemundvik i 1865). I 1860 ble Leka utskilt fra Kolvereid. I 1869 ble Vikna utskilt fra Nærøy. I 1871 ble Flatanger utskilt fra Fosnes. I 1886 ble Foldereid utskilt fra Kolvereid. I 1891 ble Klinga utskilt fra Vemundvik. I 1900 ble Høylandet utskilt fra Grong. I 1908 ble Gravvik utskilt fra Leka. I 1912 ble Otterøy utskilt fra Fosnes. I 1874 ble Lierne utskilt fra Snåsa og administrativt innlemmet i Namdalen. I 1915 ble Lierne delt i Nordli og Sørli herreder. I 1923 ble Harran, Namsskogan og Røyrvik utskilt fra Grong. (Kilde: Brøgger, Waldemar: Norge. Geografisk leksikon. Cappelen, 1963).
I 1964 ble Foldereid delt mellom Høylandet og Nærøy kommuner, og Otterøy delt mellom Namdalseid og Namsos. Gravvik og Kolvereid ble innlemmet i Nærøy. Harran ble innlemmet i Grong. Klinga og Vemundvik ble innlemmet i Namsos. Nordli og Sørli ble slått sammen igjen til Lierne kommune.

Byer

Namsos fikk bystatus som ladested i 1845. Kolvereid fikk bystatus av kommunen i 2002.
Christiania Turnforenings Idrætsparti

Christiania Turnforenings Idrætsparti ble opprettet våren 1910 som underavdeling av 
Christiania Turnforening. Partiets første styre bestod av blant andre formann Einar Sand, som hadde tatt initiativet til opprettelsen, og viseformann Oskar W. Bye. Partiet ble opprettet for å gi medlemmene et tilbud innen boksing, bryting og friidrett som på denne tiden fikk økende oppslutning.

Boksing

Partiets boksetrening ble fra starten av ledet av bokseren Walther. Senere på høsten 1910 tok tannlegestudent Bjarne Bühring Dehli over som instruktør. Han hadde i 1909 vært med å stifte Kristiania Boxeklub, som la ned etter ett års virksomhet. Fra høsten 1911 ble partiets bryte- og boksetrening ledet av Georg Antonius Brustad. Fra høsten 1917 ble den danske eks-verdensmester Waldemar Holberg ansatt som trener for bokserne.
Barthélemy d’Herbelot de Molainville

Liv og virke

Han ble utdannet ved Universitetet i Paris, viet seg studiet av orientalske språk og reiste etter studiene til Italia for å forbedre sine språkferdigheter ved å oppsøke reisende fra Orienten i de italienske havner. I Italia ble han kjent med den nederlandske humanisten Lucas Holstenius fra Hamburg og den greske teolog og språkvitenskapsmann Leo Allacci.
Etter et og et halvt år vendte han tilbake til Frankrike hvor han for en pensjon av 1500 livre trådte inn i Nicolas Fouquets tjeneste; han var Ludvig XIVs finansminister. Etter at Fouquet ble fratatt sin makt i 1661, ble han sekretær og tolk for orientalske språk.
Noen år senere besøkte han atter Italia, hvor storhertugen av Toscana Ferdinando II de’ Medici gav ham flere verdifulle orientalske manuskripter og forsøkte å vinne ham over til sitt eget hoff. Herbelot ble beordret tilbake av Colbert til Frankrike, der han fikk en rente av kongen som tilsvarte den som han var blitt gitt av Fouquet før han ble fratatt sitt embede. 
I 1692 ble han professor ved Collège Royal, der han hadde en lærestol for syrisk. 
Han døde i Paris i 8. desember 1695.

Verk

Hans livsverk var Bibliothèque orientale eller Dictionnaire universel contenant tout ce qui regarde la Connoissance des peuples de l'Orient (norsk: Fullstendig oppslagsverk over alt som gjelder kjennskapen til Orientens ulike folkeslag), som han hadde arbeidet på nesten hele sitt voksne liv, og som ble ferdigstilt i 1697 av Antoine Galland. Verket støtter seg på den arabiske bibliografien Kashf al-Zunun av Hadji Khalfa (Katip Çelebi). Det er i store stykker en bearbeidet oversettelse av den arabiske teksten, men inneholder også sammendrag av en mengde andre arabiske og tyrkiske kilder.
Slaget ved Jutas

Bakgrunn

Den svenske arméen var på retrett i september 1808 etter at svenskenes sommeroffensiv hadde blitt stoppet av de russiske styrkene. Den svenske hovedstyrken trakk seg tilbake fra Vasa nordover mot Nykarleby, tett fulgt av den russiske hovedstyrken under general Nikolaj Kamenskij. For å avskjære hovedstyrken sendte russerne ut en mindre styrke under ledelse av Kosatchovskij langs Lappoveien mot Nykarleby. Oppmerksom på faren for å bli avskåret sendte svenskene ut en styrke under kommando av oberst Georg Carl von Döbeln til Nykarleby.
Oberst von Döbeln hadde to bataljoner fra Björneborgs regiment, Gyllenbögels frikår samt en avdeling med fire sekspunds kanoner. Fremme i Nykarleby sørget von Döbeln raskt for å etablere forsvarsposisjoner sør for byen, ved Jutas. Oberst von Döbeln beordret sine tropper i linjeformasjon, med et kompani en kilometer foran hovedstyrken. De svenske soldatene var utmattet etter lange dagsmarsjer.
Om lag kl 3 på ettermiddagen ble det fremskutte kompaniet angrepet av de fremrykkende russiske styrkene, men kompaniet trakk seg ordnet tilbake til den svenske hovedlinjen og tok opp posisjon på høyre flanke. Kosatchovskij kom marsjerende opp veien med sine tropper, tre bataljoner og tre kanoner. De to styrkene var omtrent like store, med rundt 1 500 mann hver.

Slaget

Når de russiske styrkene var tilstrekkelig nær beordret von Döbeln ild og de fremrykkende russerne ble stoppet av den intense ildgivningen. Russerne spredte ut sitt infanteri i linjeformasjon og de to styrkene utvekslet ildgiving. von Döbeln så at den russiske styrken ble slått på høyre fløy, der Gyllenbögels frikår fikk et overtak og han beordret mer og mer av sine styrker dit. 
Under høye hurrarop gikk den svenske styrken til motangrep og brøt det russiske angrepet. Det svenske artilleriet slo ut det russiske og Kosatchovskij bestemte seg for å trekke seg tilbake. De svenske styrkene besatte slagfeltet natten gjennom da de forventet et nytt angrep, men intet angrep kom.

Etterspill

Den svenske siden mistet rundt 43 mann, av dem var 16 døde, mens de russiske tap i døde og sårede var om lag 130 mann. Slaget ved Jutas sørget for å holde den svenske retrettveien nordover åpen, noe som skulle vise seg å være svært viktig, da de svenske styrkene tapte slaget ved Oravais dagen etter. Slaget ved Jutas har blitt sett som et forspill til slaget ved Oravais.
Slaget ved Jutas, og spesielt oberst Georg Carl von Döbelns rolle, ble beskrevet av den finlandssvenske dikteren Johan Ludvig Runeberg i diktet «Döbeln vid Jutas», en del av det episke diktverket Fänrik Ståls sägner.
Embraer EMB-314 Super Tucano

Historie og utvikling

Et lett angrepsfly var opprinnelig en komponenent i Brasils SIVAM-prosjekt. Dette flyet skulle fly sammen med Embraer R-99A og R-99B som da var i tjeneste, og skulle drive avskjæring av ulovlige fly og patruljere Brasils grenser.
ALX-prosjektet ble så startet opp av Brasils luftfrosvar, som også trengte et treningsfly for å erstatte Embraer EMB 326GB Xavante. Prosjektet tok sikte på å ta fram et nytt fly som passet Amazonas-regionen med høye temperaturer og fuktighet, kombinert med et lavt trusselbilde. ALX ble spesifisert til å være et turbopropfly med lang rekkevidde og lite behov for støtte, og skulle kunne operere dag og natt og i dårlig vær, i tillegg til å kunne lande på korte rullebaner med lite fasiliteter.
Den første enseters Super Tucano fra produksjonslinja fløy 2. juni 1999, mens den første flighten med en toseter skjedde 22. oktober samme år.
Jernbanetunneler i Norge

Denne listen viser jernbanetunneler over 1 000 m lengde, etter Jernbaneverkets/Bane NORs tall.
Grunnkretser i Røst kommune

Grunnkretser i Røst kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Røst kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Bernat Martorell

Bernat Martorell eller Bernardo Martorell (født mellom 1390 og 1410 i San Celoni nær Barcelona, død 1452 i Barcelona) var en spansk maler som arbeidet i en tidlig renessanse stil. Lite er kjent om hans liv før 1427 selv om han var en ledende kunster ved midten av århundre i Catalonia.
Pulham (Dorset)

Historie

Pulham er omtalt i Domesday Book for 1086. Den var en gang eid av klosteret Cirencester Abbey, en forbindelse som minnes i navnet Cannings Court Farm («Court of the Canons» = kannikenes gård). Prester fra det nærliggende klosteret Milton Abbey pleide også å gå til landsbykirken; de bodde da over bislaget i et presterom med adkomst via en trapp innenfor veggen.
Ludwig Borchardt

Virke

Borchardt ble i 1907 direktør for det nyopprettede Kaiserlich Deutsches Institut für Ägyptische Altertumskunde i Kairo, og ledet igangsatte utgravninger i Abusir (her ble Abusir papyri funnet) og seinere i Tell el-Amarna, begge for Deutsche Orient-Gesellschaft.
Åre (tettsted)

Åre er et tettsted i Åre kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 417 innbyggere.
Allerede på 1100-tallet stoppet tusenvis av pilegrimer fra hele Europa ved Åre gamle kirke på sin vandring til Hellig Olavs grav i Nidaros.
Åre er et populært vintertsportssted og har også en 18-hulls golfbane. Åre har arrangert VM i alpint to ganger, i 1954 og 2007, og skal arrangere alpin-VM igjen i 2019.
Åre har søkt om å få arrangere olympiske vinterleker sju ganger, i 1984 sammen med Göteborg og Falun, i 1988 og 1992 sammen med Falun, og i 1994, 1998, 2002 og 2006 sammen med Östersund uten å lykkes.
Firefox OS

Firefox OS (prosjektnavn: Boot to Gecko, også kjent som B2G) er et tidligere åpent operativsystem for smarttelefoner, nettbrett og Smart TV’er som ble utviklet av Mozilla og andre bidragsytere. Det var basert på renderingsprogrammet Gecko som benyttes i Mozilla Firefox og på Linuxkjernen.
Første kommersielle versjon ble lansert 21. februar 2013. Siste versjon var 2.2.0 som ble lansert 29. april 2015.
Surveillance Detection Program

Surveillance Detection Program er et begrep særlig innen amerikansk forebyggende sikkerhetsarbeid. Det er opplegg som implementeres både i offentlige, militære og sivile sammenhenger, og er ikke et rent amerikansk fenomen.
Slike opplegg tar blant annet sikte på omgivelsene rundt et mulig angrepsmål, eller personer i risikosituasjoner, holdes under oppsikt, for å identifisere avvik fra det normale bevegelsesmønster og forhold som kan tyde på at noe kan være under forberedelse, altså oppdagelse (detection) av om et mål er under oppsikt (surveillance). Det kan dreie seg om å merke seg parkerte biler, folk som sitter i biler, står eller går i området. Metodene kan variere fra de enkle til de teknisk og elektronisk avanserte.
Rundt flere amerikanske ambassader er slike Surveillance Detection Programs blitt styrket i forbindelse med at trusselbildet mot amerikanske interesser forverret seg mot slutten av 1900-tallet, særlig etter terroraksjonene mot USAs ambassader i Nairobi og Dar-es-Salaam i august 1998. Siden er angrepsplaner på andre amerikanske ambassader blitt avdekket og avverget en rekke andre steder, som i Roma og Paris.
I årene forut for al-Qaidas bombinger i Nairobi og Dar-es-Salaam var det større eller mindre angrep på USAs ambassader blant annet i Beirut (1983, 1998), Kuwait (1983), Bogotá (1984), Athen (1996) og Lima (1998).
Mistenkelige bevegelser og lignende innrapporteres av amerikansk sikkerhetspersonell ved utenriksstasjonene til det såkalte Security Incident Management and Analysis System (SIMAS), en webbasert database, og etter omstendighetene også til lokale politimyndigheter, for eksempel i Oslo.
Live Seeds

Live Seeds er det første konsertalbumet fra Nick Cave and the Bad Seeds, utgitt i 1993. Albumet ble spilt inn i Europa i 1992, samt i Australia i 1993 under turnén for albumet Henry's Dream.
De fantastiske 4

Utviklingen

Stan Lee, daværende redaktør i Marvel, fikk i oppgave av forlagets grunnlegger, Martin Goodman, å komme opp med en ide til en ny superheltgruppe. Konkurrenten DC Comics opplevde på det tidspunktet stor suksess med Justice League of America.
Lee gikk sammen med Jack Kirby for å diskutere ulike ideer. Sammen jobbet de seg frem til en historie om fire romfarere på reise i verdensrommet som blir eksponert for kosmisk stråling med ulik påvirkning. Fantastic Four har lignende trekk som andre superhelter med superkrefter og alter egoer, men Lee tilførte noen andre ting til figurene. Alle hadde mangler ved seg og opplevde personlige problemer. Dette mente Lee gjorde figurene mer interessante.

1961-1970

Den første utgaven av Fantastic Four kom i november 1961 og ble en umiddelbar suksess. Dette overrasket Lee, som egentlig var klar for å slutte i bransjen. Han fortsatte på grunn av gode tilbakemeldinger fra leserne. Den naturlige dialogen og de fargerike tegningene appellerte til datidens målgruppe.
Tag der Deutschen Einheit

Tag der Deutschen Einheit, «dagen for tysk enhet», er nasjonaldagen i Tyskland og blir feiret den 3. oktober, til minne om den tyske gjenforeningen på denne datoen i 1990.
Før gjenforeningen var (Vest-)Tysklands nasjonaldag 17. juni, til minne om arbeideroppstanden i Øst-Berlin i 1953, som ble slått ned av de sovjetiske okkupantene, mens DDRs nasjonaldag var 7. oktober, dagen da staten ble proklamert.
En annen dag som muligens kunne blitt brukt som Tysklands nasjonaldag ville vært 9. november, da Berlinmuren falt, denne dagen brukes ikke, siden 9. november også er dagen da jødeforfølgelsene startet under andre verdenskrig, under den såkalte krystallnatten.
Gloria Vanderbilt

Bakgrunn

Gloria Vanderbilt var medlem av den prominente Vanderbilt-familien i New York, en industrifamilie i USA med sitt fjerne opphav i Nederlandene.
Hun var eneste datter av den amerikanske jernbanearvingen Reginald Claypoole Vanderbilt (1880–1925) og hans andre hustru, diplomatdatteren Gloria Laura Mercedes Morgan (1904–1965). Hun ble døpt anglikansk i den episkopale kirke av biskop Herbert Shipman. 
To år gammel ble Gloria arving til fire millioner dollar da faren døde som følge av alkoholmisbruk, men kontrollen over midlene mens hun var mindreårig tilhørte moren. Barnet ble derfor gjenstand for en bitter strid om foreldreretten i en skandaleomsust rettssak i 1934 mellom moren og Vanderbilt-familien. Etter farens død ble hun konfirmert og oppdratt som katolikk, som var morens trostilhørighet. Fra farens første ekteskap med Cathleen Neilson hadde hun en halvsøster, Cathleen Vanderbilt (1904–1944).
Gloria Laura gikk på Miss Porter's School, en pikeskole som forberedte sine elever til college, i Farmington i Connecticut. Senere studerte hun ved Art Students League of New York.

Virke

Etter at hun hadde vunnet kontrollen over sin egen arv, støttet hun sporadisk sin mor. Moren døde pengelens i Hollywood og ble bisatt i Culver City.
Vanderbilt var aktiv som kunstner og hennes verk syntes på produkter fra Hallmark Cards og Bloomscraft og ved flere kunstutstillinger. På 1950-tallet var hun også skuespillerinne. Hun intresserte seg også for design av tekstiler, parfyme og porsellen. På under 1970-tallet ble hennes navn lansert som klesmerke, blant annet med en kolleksjon jeans. 
I 1974 slapp Paul McCartney sangen Mrs Vandebilt, som var løst basert på Glorias liv.
Hun skrev flere selvbiografier og romaner. I 2009 offentliggjorde hun BDSM-romanen Obsession. An Erotic Tale (Ecco, New York).
Detaljhandel

Detaljhandel er en betegnelse for salg av varer i kvanta tilpasset personlig eller husholdningsbehov direkte til forbrukere eller husholdninger, i motsetning til grossisthandel. Detaljhandel er en vanlig distribusjonsform innen en rekke forskjellig bransjer og handelen med dagligvarer er størst, tett fulgt av bilbransjen. 
I dag lokaliseres detaljhandelsbutikker typisk til kjøpesentre siden hver enkelt virksomhet gjerne er liten. Det innebærer at de menneskelige, økonomiske og markedføringsmessige ressursene er begrensede. Omtrent tre fjerdedeler av detaljhandelsbedriftene har for eksempel færre enn fem ansatte. Svært mange av forretningene er enkeltpersonforetak, men aksjeselskapsformen er etter hvert blitt en mer alminnelig organisasjonform. Samvirkeformen er en eierform som er i bruk for virksomheter tilknyttet Forbrukersamvirket.
Mens dagligvarer, som kjøpes ofte, og biler, som kjøpes sjelden, er de to største bransjene, er klær, kosmetikk og medisin, byggevarer, møbler og elektriske husholdningsprodukter andre viktige detaljhandelsbransjer i Norge.

Historikk

Omførselshandel (omreisende handelsmenn uten fast utsalgssted), torg- og markedshandel var tidligere de viktigste formene for detaljhandel i Norge. I dag er dette noe vi først og fremst opplever som eksotiske innslag på utenlandsreiser. Parallelt med økt befolkningskonsentrasjon i byer og tettsteder har detaljhandelen utviklet seg til butikkhandel (handel fra fast utsalgssted). Dagligvarehandelen ble konsentrert til kolonialforretninger i byene og landhandlerier på bygdene. Fra 1950-tallet har selvbetjening utviklet seg til å bli dominerende innen detaljhandel, men deler av faghandelen har fortsatt utstrakt diskekspedisjon siden rådgivning og veiledning fra fagkyndig personale er en viktig del av kjøpsprosessen i en del bransjer.
Fylkesvei 5381

Fylkesveg 5381 går mellom Ulvik bru og Ljono i Ulvik kommune. Veien er 3,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv303.
Ferdinand Eisenstein

Tidlig liv

Eisenstein viste tidig talent i matematik og musikk. Da han var 14 år gammel begynte han studier ved Friedrich Wilhelm-gymnaset, og straks deretter på Friedrich Werder-gymnaset i Berlin. 15 år gammel hadde han lært seg all matematikk som det ble undervist i ved skolen og begynte å studere differensialregning fra Eulers og Lagranges verk.
17 år gammel begynte Eisenstein gå på forelesninger gitt av Dirichlet og andre ved Berlins universitet. I 1842 reiste Eisenstein til England med sin mor, og i 1843 traff han Hamilton i Dublin. Hamilton ga Eisenstein en kopi av boken sin om Abels bevis for umuligheten i å løse femtegradspolynom, en bok som stimulerte Eisenstein i hans interesse for matematikken.

Matematisk gjerning

I 1843 vendte Eisenstein tilbake til Tyskland, gjennomførte eksamen for å komme inn og formelt begynte studier ved Berlins universitet. I januar 1844 presenterte han sine første resultat om kubiske former for det prøyssiske vitenskapsakademiet. Samme år møtte han for første gang Alexander von Humboldt, som ble Eisensteins beskytter; han ordnet bidrag fra kongen, den prøyssiske staten og prøyssiske vitenskapsakademiet for å kompensere for Eisensteins ekstreme fattigdom. Totalt 23 artikler publiserte Eisenstein i løpet av 1833, deriblant to bevis for kvadratiske resiprositetssatsen og tilsvarende satser for kubisk resiprositet og bikvadratisk resiprositet.
I 1844 besøkte Eisenstein Gauss i Göttingen. Kummer sørget for at Eisenstein fikk en æresdoktortittel ved Breslaus universitet. I 1847 begynte Eisenstein å undervise ved Berlins universitet, der blant annet Bernhard Riemann var til stede ved hans forelesninger om elliptiske funksjoner.
Gauss påstås ha sagt "Det har bare funnets tre epokegjørende matematikere: Arkimedes, Newton og Eisenstein". At Gauss nevner Eisenstein kan virke merkelig, men Eisenstein beviste mange satser som Gauss ikke klarte, eksempelvis satsen om bikvadratisk resiprositet.

Fengelse og død

I 1848 ble Eisenstein fengslet under en dag av den prøyssiske armeen for revolusjonære aktiviter. Eisensteins skjøre helse tok skade av den harde behandlingen og hans bidrag fra staten ble inndratt, under sterke protester fra Humboldt. Eisenstein fortsatte allikevel å publisere avhandliger om primtall og om resiprositet. I 1851 ble han valgt inn i Göttingens akademi, på oppfordring av Gauss.
Eisenstein døde i  1852, 29 år gammel, av tuberkulose. Humboldt, som var 83 år gammel, hadde da akkurat mottatt bidrag for å sende Eisenstein på ferie til Sicilia.
Kromosom 17

Kromosom 17 er ett av de 23 kromosomparene hos mennesker. Mennesker har normalt to versjoner av dette kromosomet, ett fra hver av foreldrene. Dette kromosomparet dekker omtrent 81 millioner basepar som er byggematerialet til DNA. Kromosom 17 står for omtrent 2.5% av den totale mengden DNA i cellene. Identifiseringen av genene på hvert kromosom har i lang tid blitt sett på som ett av de viktigste forskningsområdene, og blitt viet mye tid og resursser. Siden forskere bruker forskjellige metoder til å identifisere genene, har man ikke klart å stadfeste ett nøyaktig antall gen. Det er antatt at kromosom 17 inneholder omtrent 1600 gen.
Cloniocerini

Utseende

Små til middelsstore, brunlige trebukker med sylindrisk kroppsform. Antennene kan være helt eller delvis kamformede, eller med påfallende dusker av stive hår på noen av leddene. De er kamfulasjfargede og ligner kvister, gjerne med et uregelmessig, svart tverrbånd litt bak midten av dekkvingene. Dekkvingene har oppstående kvaster av stive børster.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i det sørlige Afrika.