Haugvikbåten

Haugvik-båten som ble datert i 2006 med C14-prøver, er antakelig Norges eldste bordbygde båt. Båtrestene fra ei myr i Haugvik, Sømna kommune i Nordland, er minst 2500 år gamle.

Funnet

Myrlandskapet ligger mellom to lave bergknauser sør for husene på Haugvik opptil cirka 300 meter fra strandlinjen. Myren ligger cirka 10-12 meter over havet, men omkring 500 f.Kr. for 2500 år siden var havet 11,5 meter høyere og opptil 15 meter høyere omkring 1000 f.Kr. Dagens myren kan ha vært den daværende strandsonen der det ble funnet rester etter en båt i 1920-årene under graving av en dreneringsgrøft.
Finneren tok opp restene og la en rekke stykker på kanten av torvtaket, og der ble de liggende frem til høsten 1943. Et annet funn var gjort av gårdeier Ole Haugvik som i 1931 fant båtrester som lå direkte på sandbunnen i myren. Et flak av bord på cirka tre meter med surringsklampene opp var funnet og berget. Haugvik bestemte seg for å smøre de holdbare deler med et tjæreholdig stoff som forhindret nedbrytningen etter de var tatt opp. Disse delene er meget godt bevart i dag som et resultat av tjæreimpregneringen.
I juli 1941 kom lærer Johannes Dahl fra Bindal til funnstedet og besiktiget de bevarte delene for deretter å ta med disse til Videnskapsselskapets museet i Trondheim. Han fikk det best bevarte bordet saget i to kanskje for å gjøre forsendelsen sørover enklere. Undersøkelsene av funnstedet ble ikke gjennomført utover mindre innsats helt frem til september 2006. Vitenskapsmuseet gjennomførte utgravningen på Haugvik, men det er ikke funnet mer enn de allerede nevnte båtrestene.

Haugvik-båten

Båtrestene ble ikke undersøkt eller datert frem til nylig, men det vist seg at disse representerte det eldste funnet av en bordbygd båt med en datering som rekker tilbake til bronsealderen. De to C14-prøver som var tatt, produserte to ulike resultater innenfor samme tidsramme, den første prøven gav 840-540 f.Kr og den andre 780-420 f.Kr. Båten fra Haugvik er mellom 2500 og 2800 år gammelt og dermed er den eldste bordbygde båten hittil funnet i Norden. Den berømte Hjortspringbåten er fra omkring 350 f. Kr.
Det er i dag bevart deler av to båtbord, en list med gjennomgående trenagler, samt fire meget nedbrutte stykker trolig fra båtens spantsystem, alle er fremstilt av furu bortsett fra en trenagle av selje eller osp. Båtbordet som ble saget over, er 2,05 meter lang og 23 cm på det bredeste med en tykkelse på mellom 1,5 og 1,8 cm. Dessverre er det ikke mulig å vite hvordan bordene i båten har vært sammenføyd. Men på bordets innside er det utsparret fire surringsklamper fordelt på to rekker. Dette ble viktig for å lære om hva slags konstruksjon båten fra bronsealderen hadde.
Surringsklamper ble brukt til å surre den innvendige avstivningen fast til båtsiden. Spantene som ble lagt på innsiden, hviler på toppen av klampene fra bordene og er surret fast til disse. Avstanden mellom rekkene av surringsklamper er 98 cm, dette forteller hva rom- eller spantavstanden har vært i båten. I senere trebåter ble spantene holdt på plass med trenagler satt gjennom hull i båtsiden. Det er usikkert om bordene har vært sydd sammen eller sammenføyet med trenagler.

Bronsealderfartøyet

Funnet beviste hypotesen om at bordbygde har vært utviklet i den yngre bronsealderen, dessuten hadde undersøkelsene av huggespor påviste bruk av avanserte verktøyer for en høyt utviklet trebearbeidingsteknikk allerede på det tidspunktet. Teknikken kan ha vært utviklet over et lengre tidsrom langt tilbake i tid. Noen forskere tror at sydde båter av båtbord går helt tilbake til den yngre steinalderen.
I lang tid hadde hypotesen om plankebygde fartøyer i bronsealderen eksistert helt siden de første undersøkelsene av skipsbildene på helleristningene som antyder at det har eksistert forholdsvis store fartøyer. Diskusjonene om bronsealderens fartøysteknologi var om den var basert på en tre- eller skinntradisjon, men allerede før resultatet fra dateringen av Haugvik-båten ble kjent, støtter de fleste forskere antakelsen om de bordbygde båtene i bronsealderen.