google/wiki40b huggingface dataset:
Kurt Becher

Liv og virke

Becher ble født i en velstående familie. Han vitnet under Nürnbergprosessen at han hadde sluttet seg til SS fordi han fra 1932 hadde han vært aktivt engasjert i ridning, og i 1934 hadde rideinstruktøren hans rådet ham til å søke til kavaleriet i SS (Reiter-SS). Sannsynligvis understreket Becher denne historien fordi  Reiter-SS var en av få avdelinger innen SS som ikke sto på listen over kriminelle organisasjoner. 
Becher fungerte som en SS-Major i Polen og Russland i SS-Totenkopf-Verbände, den delen av SS som perfeksjonerte deres teknikker for å drepe jøder. Han ble utnevnt som kommissær av alle tyske konsentrasjonsleirene av Heinrich Himmler. Becher fikk i oppdrag «å trekke ut maksimal økonomisk verdi» fra jødene som skulle drepes.  Dette inkluderte å konfiskere gods og eiendommer og selge eller bruke eiendelene og kroppsdelene deres, inkludert å klippe håret for møbeltrekk, utvinne gull fra tennene og bruke kroppsfettet deres til såpe.

I Ungarn

Ifølge hans egen forklaring, ble Becher den viktigste kjøperen av hester for SS og ble derfor sendt til Ungarn i mars 1944 under Tysklands invasjon, for å kjøpe 20 000 hester som skulle brukes til transport av tyske soldater. Sannheten i denne historien er lite sannsynlig, fordi så snart Becher ankom til Budapest, begynte han å engasjere seg i en rekke forhandlinger med lederne for flere store jødiske forretninger. Hans senere handlinger viste at målet heller trolig var å presse så mye rikdom som mulig fra jøder i Ungarn på vegne av Heinrich Himmler.
Fra 1944 til 1945 samlet Becher store summer penger, smykker og edle metaller fra ungarske jøder, verdt om lag 8 600 000 sveitsiske franc. Becher ble arrestert i mai 1945 av de allierte styrkene, og fengslet i Nürnberg. Men han ble ikke tiltalt som krigsforbryter på grunn av en uttalelse som ble gitt på hans vegne av Rudolf Kastner, som var et av de ledende medlemmene av den jødiske Aid and Rescue Committee i Ungarn. Kastner ble myrdet i Israel i mars 1957 i forbindelse med påstander om at han hadde vært en nazi-kollaboratør.

Etterkrigsaktiviteter

Etter krigen ble Becher en velstående forretningsmann i Bremen. Han var president i mange selskaper, inkludert Köln-Handel Gesellschaft, som gjorde omfattende forretninger med den israelske regjeringen. I 1960 var han en av de rikeste mennene i Vest-Tyskland, med beregnet aktiva på 30 millioner amerikanske dollar. Han kom til offentlig oppmerksomhet igjen i 1961 da han tjenestegjorde som vitne under rettssaken i Jerusalem mot SS-offiseren Adolf Eichmann. Becher ga sitt vitnesbyrd fra sitt hjem i Tyskland, fordi han ikke vill til å reise til Israel. Han døde som en velstående mann i august 1995.
Anekdote

Anekdote (uttales  [anekdˈote]) stammer fra gresk an, nektelse, ekdotos, utgitt, og er en kort, karakteristisk ikke-dokumentert historie om en kjent person eller begivenhet. Ofte spøkefull fortelling med et tydelig poeng, men ikke like komisk som en enkel vits. Innslag av anekdotiske beretninger forekommer i mange romaner. Historien om Columbi egg er en kjent anekdote.
Opprinnelig kommer ordet fra det greske «ανέκδοτον, anékdotoni» i betydningen «ikke utgitt» og betegnet et skrift som bygger på en muntlig fortelling.
Byrhflæd

Etymologi

Navneleddet byrh har opprinnelse i gammelengelske burχ, «borg», og finnes igjen i moderne engelsk i borough og sluttleddet -bury i flere stedsnavn. Norrøne former av navnetleddet er bjarga, bjǫrg og borg. Navneleddet flæd er dannet av gammelengelske flæd, «lys, vakker».
Sirenomeli

Sirenomeli, også kalt havfruesyndrom, er en medfødt tilstand som skyldes en celledelingsfeil, hvor det visuelle særtrekket er manglende kjønnsorgan og at bena er sammenvokst fra hoftene og ned. Sirenomeli kan kun oppdages ved ultralyd, er ikke arvelig og den genetiske koden er ikke kjent. Tilstanden er sammensatt og barna har som regel et komplisert diagnosebilde ofte med flere dødelige elementer blant annet redusert/manglende nyrefunksjon, svakt utviklede lunger og forandringer i hjerne/hjernebark. De få på verdensbasis som har overlevd første levemåned har alle hatt minst en fungerende nyre. Diagnosen er meget sjelden. I Norge fødes ett sirenomelibarn hvert 4-5 år.
Gløshaug kirke

Historie

På Gløshaugen der kirken ligger, har det før vært en stavkirke, sannsynlig bygget omkring 1300. 21. februar 1689 sendte Prost Peder Resen søknad om å få rive den "gamle brøstfeldige" stavkirke, samt å få bygge en ny kirke. Tillatelse ble gitt, og samme år startet arbeidet med ny kirke. Regnskapet for det nye kirkebygget viser at kostnadene kom på 36 1/2 Riksdaler og 6 skilling.
Da den nye Harran kirke ble tatt i bruk i 1874, ble det overveiet å rive Gløshaugkirken for å gjøre penger på materialene.
Til alt hell kjøpte den engelske sportsfiskeren Mr.Thomas Merthyr Guest kirken. Guest hadde forpaktet laksevald på Gartland og Rosset i 30 år og på samme tid kjøpt 2 gårder på Gartland, deriblant gården som kirken står på. Etter hans død fortsatte lady Theodora Guest som eier, og i 1908 overdro hun kirken til Helmer P Gartland, som nå var eier av gården som kirken står på. I 1910 skjøtet Gartland kirken over til Harran Sognekommune på visse vilkår. I dag er det Grong kommune som er eier av kirken.
Alterskapet i den gamle kirken ble sendt over til England, men i dag er deler av denne tilbakeført.
Ved kirken er det i dag ett gravmæle tilbake med følgende inskripsjon:
Herunder hviler det forgjængelige af Sophie Marie Dreyer ,født Schønning
Hun var født paa gaarden Grøtøe i Salten i Aaret 1780 og døde paa gaarden Aasmulen i Grong Den 19 desember 1848
I aaret 1800 Indgik hun ækteskab med Jens Petter Dreyer under hvilket Gud skjenkede hende 5 børn hvoraf 2 modtage hende i evigheten.
Enhver som her din blide vandel kjende Din Gud hengivne ædle caracteer
beklager vist det tunge savn som dødens bitre budskap skjenkete.
Fred med ditt støv Velsignet være ditt minde.
Gullsnutten

Gullsnutten er en norsk prisutdeling til norske «youtubere». Den sendes på NRK. Prisen ble delt ut første gang i 2015.

2015

Gullsnutten ble første gang sendt på TVNorge 15. februar 2015 dagen etter at YouTube kunne feire tiårsjubileum som kanal. Prisutdelingen var første gang Norges beste «youtubere» ble hedret på TV.
Bak initiativet stod det norske YouTube-nettverket Nordic Screens, som var bygget opp av tidligere kanaldirektør i TV 2 Nils Ketil Andresen.
De nominerte var enten norske eller bosatt i Norge, og vinnerne ble plukket ut av en uavhengig komite. Utdelingen ble ledet av Odd-Magnus Williamson og Henrik Thodesen. Det ble delt ut priser i syv kategorier.
Programmet ble sendt samtidig med Hvem tror du at du er på NRK1 og Robinsonekspedisjonen og TV 2 Nyhetene på TV 2 og hadde 130.000 seere søndag kveld. Gullsnutten ble også strømmet direkte på TV Norges YouTube-kanal og hadde 16. februar 2015 hatt i underkant av 4000 visninger. Prisutdelingsshowet ble karakterisert som «en gedigen flopp» og TV-ekspert Ruben Solbak Lisøy i mediebyrået MEC uttalte til Nettavisen at «[d]et er første og sannsynligvis siste gang vi ser dette TV-programmet».

2016

Gullsnutten 2016 ble dette året sendt på NRK og progammet ble ledet av Christian Mikkelsen og Kristine Riis fra Underholdningsavdelingen.

2017

Gullsnutten 2017 ble ledet av komiker Lars Berrum. I 2017 prøvde de seg på å også nominere Instagram- og Facebook-kjendiser, uten at dette ble noen stor suksess.

2018

I 2018 uttalte Andreas Hatlevik, innholdsansvarlig i Nordic Screens og styreleder i stiftelsen Gullsnutten, at det hadde vært en tydelig utvikling fra starten i 2015 hvor gamerne dominerte. Feltet hadde blitt større og i 2018 kom jentene for fullt på YouTube i Norge. Innholdet var blitt mer variert og originalt.
Gullsnutten 2018 ble sendt av NRK 14. april fra Store Studio i Oslo. Martin Holmen var programleder.
I 2018 ble kategorien «årets serie» introdusert.

2019

Gullsnutten 2019 ble avholdt på Gjøvik 15. august med Lydia Gieselmann, Stian Sandø og  Shafqat, aka. Arman Surizehi som programledere.  Ved en feil ble Murdrocks lest opp som vinner av årets serie, men dette ble rettet opp etter sendingen. Før utdelingen var Gullsnutten på turné i Norge. Deltakere på turnéen var blant annet Agnetesh, Dennis Vareide, Kattekryp, Kristine Bremnes, Kong Halvor, Mina Jacobsen, Murdrocks, RobTheSir Nellie, Sandra Thoen og Woldelige Ole.
Gotha G.IV

Utvikling

Erfaringer med tidligere Gotha G.III viste at bakre skytter ikke effektivt kunne betjene både rygg- og sideposisjoner. Hans Burkhards løsning var »Gothatunnelen», en stor trekantet U-åpning i øvre dekk som strakk seg fra vingens bakkant, bakover på bunnen av skroget. Gothatunnelen tillot en toppskytter å skyte gjennom skroget på mål under og bak bombeflyet. Et eget 7,92 mm maskingevær kunne fortsatt monteres, og det var enda et fjerde maskingevær på plass mellom pilot-og bombeskytterens cockpit, selv om dette sjelden ble brukt på grunn av den økede vekten 
G. IV hadde også andre forbedringer. Skroget var helt kledd med kryssfiner, til erstatning for stoff som delvis dekket G. III. Selv om det ikke var årsaken til denne endringen var det kjent på den tiden at kryssfinérkledning fikk skroget til å flyte noen tid i tilfelle av nødlanding på havet. Videre var det klager på dårlig balansekontroll, særlig ved landing, noe som førte til ekstra balanseror på nederste vinge.

Produksjon

I november 1916 fikk Gothaer Waggonfabrik en ordre  på 35 fly, og dette ble senere øket til 50 i februar 1917. Ytterligere 80 fly ble bestilt fra Siemens-Schuckert Werke (SV) og 100 fra Luft-Verkehrs-Gesellschaft (LVG). Sammenlignet med andre Gotha-modeller var disse lisens-bygde flyene litt tyngre og tregere, da Idflieg krevde et forsterket skrog. For å motvirke dette, bygde SSV en rekke svært modifisert eksemplarer, blant annet drevet med traktor- i stedet for pushermotorer Ingen av disse endringene hadde blitt fullt ut evaluert på slutten av krigen. De sist produserte fikk vanligvis også ekstra nesehjul og ekstra trimror utviklet for G. V. Et annet problem med ytelsen overvant LVG ved å gi vingene større tilbakestrøkenhet. De siste bygde ble foreldet og mange fly ble bygget ferdig som skolefly med svakere motorer.

Etterkrigstiden

Alle de gjenværende Gotha-flyene ble ødelagt i samsvar med vilkårene i Versaillestraktaten. Det eneste kjente unntaket var en Gotha G. IV i polsk besittelse.
Falsoterinaea

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

De to kjente artene i slekten lever henholdsvis i Pakistan og på Taiwan.
Totalisator

Totalisator er en maskin som benyttes til veddemål. Maskinen har et system som automatisk holder orden på innsatser og beregner odds og gevinster i forbindelse med konkurranser og begivenheter der pengespill inngår, for eksempel, veddeløp med hester, hunder og kameler. I Norge har såkalt totalisatorspill vært regulert i egen lov siden 1. juli 1927.
Den første totalisatoren var mekanisk og ble funnet opp av George Julius i Julius Poole & Gibson Pty Ltd. i Australia. Den ble installert ved Ellerslie Racecourse i New Zealand i 1913. Julius, som senere ble adlet, grunnla Automatic Totalisators Ltd. i 1917 og utviklet den første totalisatoren med elektriske komponenter. Den første full-elektroniske totalisatoren ble utviklet i 1966, mens dagens totalisatorer er digitale supercomputere.
I Norge brukes betegnelsen utelukkende i forbindelse med spill på hester (totalisatorbaner), og veddemålene foregår i henhold til lov 1. juli 1927 nr. 3 om veddemål ved totalisator.
Focke-Wulf Fw 200

Sivil bruk

Fw 200 var det første flyet som fløy non-stop mellom Berlin (Staaken) og New York. Flygningen som ble gjennomført av Lufthansa som en prøveflyvning med tanke på en ruteflyvning, ble gjennomført i tidsrommet 10.–14. august 1938. Sterk motvind førte til at turen til New York tok 24 timer og 36 minutter, mens returen under gunstige vindforhold ble gjennomført på 19 timer og 55 minutter. Condorflyet D-ACON med firemanns besetning var gjenstand for stor oppmerksomhet på begge sider av Atlanterhavet.

Militær bruk

Ved utbruddet av andre verdenskrig hadde Japan bestilt en Fw 200 for militært bruk. Denne varianten, som ble designet av Kurt Tank, ble imidlertid holdt tilbake i Europa på grunn av krigen og dannet grunnlaget for videre produksjon av den militære varianten.

Bevarte eksemplarer

Det eksisterer kun ett bevart eksemplar av denne flytypen. Dette eksemplaret ble hevet fra Trondheimsfjorden på slutten av 1990-tallet, og transportert til Tyskland for restaurering ved Deutsches Technikmuseum i Berlin. En forespørsel om å få hente ned vingene fra en Fw 200 på Kvitanosi nær Voss for å komplementere denne restaureringen ble akseptert av Forsvarsmuseet i 2003. Planene ble imidlertid omgjort etter sterkt press fra lokalbefolkningen som ønsket at flyvraket skulle bli liggende som et turmål og krigsminne.
Kuria Muria

Geografi

Hallaniyah er den største og eneste bebodde av de fem granittøyene, som til sammen utgjør rundt 73 km². De andre øyene heter Hasikiyah, Sawda, Qarzawit og Qibliyah.

Historie

Sultanen av Muskat avsto øygruppa til Storbritannia i 1854.  Britene forsøkte å gjøre bruk av øyene. Mellom 1855 og 1860 tok et selskap fra Liverpool ut guano.
Red Sea and India Telegraph Company blei stifta i 1858 og planla å bruke øya som telegrafstasjon for forbindelsen mellom Aden og India. Forsøket på å legge kabel fra Aden til India slo feil og i 1861 blei stasjonen nedlagt. Etter dette avtok den britiske aktiviteten.
Administrativt blei øygruppa overført fra britiske myndigheter i Aden til myndighetene i Persiabukta i 1931, sjøl om øyene fortsatt formelt var en del av Adenkolonien.
Etter ønske fra innbyggerne blei øygruppa overlatt til Oman da britene trakk seg ut av Sør-Arabia i 1967. Det nylig sjølstendige Sør-Jemen aksepterte ikke dette.

Befolking

Innbyggerne snakker ei dialekt av det sørarabiske språket jibbali, som er bare fjernt i slekt med arabisk.
Age of Mythology

Spill

AoM går mest ut på å skape en sivilisasjon som holder seg sterk på alle måter. Både militær- og materialproduksjon. Det er fire tidsaldre (ages) å komme seg gjennom. I hver nye tidsalder kommer det nye bygninger, krigere og oppgraderinger, men det er ikke bare du som får disse age'ene - alle som er på kartet får dem; ikke samtidig, men etter hvert. På tilleggspakken The Titans er det en ekstra tidsalder, Titan Age. Det skjer ikke mye i denne tidsalderen, men du får en lukket åpning til Titan! Den er stor, sterk og nesten udødelig. Hvordan den ser ut avhenger av hvilken mytologi du har valgt. Grekere har Kerberos, en trehodet hund. Egypterne har en kjempeørn med menneskekropp (Ra). Norrøn har et klassisk, norsk troll. Atlantikerne har et stort stein/magmamonster som ligner mennesket og har store krystaller som stikker ut av kroppen.

Campaign

Ulikt «campaign» i Age of Empires 2, som har fem ulike campaigns med seks oppdrag hver, har Age of Mythology en enkelt fortelling. Oppdragets navn er «Fall of the Trident» som handler om en gammel helt fra Atlantis. Hans navn er Arkantos. Guden Athene møter ham og forteller om framtidens fare, som bare han kan stoppe. Alt er en krig med den store guden av Olympus, Zevs. Zevs har stengt ham inne, men det er en som prøver alt for å få han fri – Gargarensis.
Arkantos' oppdrag er å få Gargarensis til å mislykkes for å så drepe ham.

Golden Gift

Golden Gift er et ekstra Campaign/felttog som man kan få. Den er kort og går ut på å ofre et «boar» vortesvin til guden Frøya. Men guden Loke lurer de to dvergene som skal fikse dette. Han vender dem mot hverandre og tar vortesvinet selv. Da skjønner dvergene det og starter en krig mot Odin for å få det tilbake.
Kunoyarnakkur

Kunoyarnakkur (819 moh.) er et fjell beliggende på nordspissen av Kunoy på Færøyene.
Fjellet er det tredje høyeste på Kunoy og Færøyenes sjette høyeste.
Primetime Emmy Award

Primetime Emmy Award er en amerikansk pris som anerkjenner utmerket arbeid innen amerikanske TV-programmer sendt i beste sendetid på kvelden. Prisen deles ut av Academy of Television Arts & Sciences. Den ble utdelt for første gang i 1949, og ble den gang bare kalt Emmy-prisen. Etter at utdelingen av Daytime Emmy Award startet på 1970-tallet, ble ordet «primetime» lagt til for å skille mellom de to prisene. 
Utdelingen av Primetime Emmy blir vanligvis sendt på TV i midten av september, søndagen før TV-kanalene offisielt starter høstsesongen. Seremonien veksler mellom å bli vist på de fire store fjernsynsnettverkene (CBS, ABC, NBC og Fox). Ettersom NBCs sendinger med Sunday Night NFL Football begynner i september, har Primetime Emmy-seremonien blitt flyttet til slutten av august i 2006, 2010 og 2014, når det har vært NBC sin tur til å vise den.
Emmy-prisen tilsvarer Academy Award (for film), Tony Award (for teater) og Grammy Award (for musikk).
Lenge leve livet

Melodi Grand Prix

«Lenge leve livet» ble plukket ut som én av ti sanger til Melodi Grand Prix 1984, som ble arrangert i Chateau Neuf i Oslo lørdag 7. april 1984. Den var det femte bidraget ut på scenen, og en jury på 35 medlemmer kåret sangen til vinner – bare to poeng foran andreplassen, og tre poeng foran tredjeplassen. Seieren gjorde at sangen fikk representere Norge i Eurovision Song Contest i Luxembourg 5. mai.
Utdypende artikkel: Melodi Grand Prix 1984
Flere musikkfolk mente at «Lenge leve livet» var den riktige vinneren, blant annet svenske Herreys som var til stede i salen. VGs anmelder mente imidlertid at Norge ikke kunne vente seg noen topplassering i Luxembourg. Aftenpostens anmelder var enig og mente tredjeplassen Silhouette hadde det beste showet: «De gjorde seg best på TV-skjermen. Friskt, svingende, charmerende.»

Eurovision Song Contest

Sangen var det femte bidraget ut på scenen i Grand Théâtre i Luxembourg lørdag 5. mai 1984 – etter Spanias Bravo med «Lady, Lady», og før Storbritannias Belle and the Devotions med «Love Games». Da avstemningen var ferdig, hadde «Lenge leve livet» fått 29 poeng og ble nummer 17 av 19.

Utgivelser

Sangen er en moderne ballade, hvor duoen synger til livets pris. De forklarer at det er fornuftig å leve fullt ut, fordi ingen vet sikkert hva fremtiden – eller livet etter dette – vil bringe.
Dollie de Luxe utga «Lenge leve livet» og den engelske versjonen «Life Was Made For Living» i Tyskland under Polydor 821 940-7 i 1984. Den norske versjonen ble gitt ut i Norge under Notabene Records NBS 810 i 1984.
Tyreoideastimulerende hormon

Tyreoideastimulerende hormon (TSH) regulerer produksjonen av tyroksin (T4) og trijodtyronin (T3) i skjoldbruskkjertelen (glandula thyreoidea). TSH-sekresjonen kommer fra hypofysens forlapp (pars distalis) som reguleres fra hypotalamus ved at det produseres TSH-stimulerende hormon, TRH. Konsentrasjonen av T3 og T4 i blodet har negativ tilbakekoblingseffekt på TSH-sekresjonen og TRH-sekresjonen. Det vil si at underskudd vil gi økt TRH- og TSH-sekresjon.
TSH stimulerer skjoldbruskkjertelen (skjoldbruskkjertel = thyroidea)
Marienfelde

Historie

Landsbyen oppsto ca 1220 som var samtidig med etableringen av nabolandsbyen Mariendorf. Den besto av bondegårder og sto under beskyttelse av Tempelridderordenen. Senere ble stedet overatt av Johanitterordenen. Den opprinnelige utforming av landsbyen (angerdorf) er i behold. Den tidligste kjente skriftlige kilde hvor stedet nevnes (som Merghenvelde) er fra 1344. Senere skiftet stedet eiere flere ganger inntil Adolf Kiepert kjøpte området og gjorde det til et mønsterbruk. Kiepert deltok ved etableringen av det tyske landbruksforeningen og torget bærer hans navn.
Inntil 1800 var Marienfelde et lite sted med færre enn 200 innbyggere. Fra ca 1850 økte innbyggertallet og da Marienfelde stasjon ble anlagt i 1875, begynte utviklingen av den nordlige del av området. Vest for jernbanen ble villaområdet Neu-Marienfelde oppført, mens det øst for stasjonen ble etablert industri.
Marienfelde ble innlemmet i Stor-Berlin i 1920 og tilhørte da bydelen Tempelhof. Før utbruddet av den første verdenskrigen hadde Marienfelde ca 10 000 innbyggere.
Området ble sterkt skadet under den andre verdenskrigen. Fra 1945 til 1990 lå Marienfelde i Vest-Berlin. Stedet ble i etterkrigstiden kjent for sitt flyktningemottak (Notaufnahmelager Marienfelde) for flyktninger fra DDR. Omtrent 300 000 mennesker fikk flyktningemottaket i Marienfelde som sitt første oppholdssted i vesten.
Arne Andersson (friidrettsutøver)

Utestengelse på livstid

I oktober 1945 ble Arne Andersson og løperkollegaen Gunder Hägg utestengt fordi de hadde mottatt betaling for å konkurrere, og dermed brutt amatørbestemmelsene. Straffen, utestengelse fra all idrett på livstid, ble kunngjort i mars året etter. Dermed hadde Arne Andersson løpt sin siste konkurranse i Visby helgen 7.-8. oktober 1945.
Green Door

«(The) Green Door» er en amerikansk populærmusikksang fra 1956, skrevet av Bob Davie (melodi) og Marvin Moore (tekst). Den ble spilt inn på single i USA av Jim Lowe.
Teksten beskriver et ubestemmelig etablissement med en grønn dør, som «en glad folkemengde» spiller piano, røyker og «ler mye» bak. Det er ikke tillatt for sangeren å komme på innsiden.

Mulige inspirasjoner

Ifølge nettstedet Songfacts var teksten inspirert av en populær musikklubb i Dallas, Texas, hvor det ikke var tillatt for unger. De hang rundt på utsiden av en gul dør. Det ble så endret til grønn i sangen, fordi det «hørtes bedre ut».
På den tiden sangen var populær trodde mange at sangen var inspirert av en restaurant og bar kalt «The Shack» i Columbia, Missouri, hvor sangeren Jim Lowe var student ved University of Missouri. Den hadde en grønn dør. Mangeårig eier Joe Franke betviler imidlertid denne teorien.
Sangen har også blitt sagt å referere til den lesbiske Gateways club (som åpnet i 1930). Den hadde en grønn dør og var med i spillefilmen Tre kvinner (The Killing of Sister George), skjønt det virker usannsynlig.

Mulige litterære opprinnelser

The Green Door er også en novelle av O. Henry fra hans bok The Four Million (1906), hvor en mann med navn Rudolf Steiner, skjønt tydeligvis ikke den østerrikske esoteristen, blir overrakt en reklame for et etablissement med navn The Green Door.
Han går inn en grønn dør, hvor han møter en sulten ung kvinne, kjøper middag til henne og de snakker sammen (intet eksplisitt skjer). Steiner forteller at han vil møte henne igjen dagen etter og han har et tilbud om romanse.
Til slutt viser det seg at reklamen var for en helt annen Green Door, et teater.
O. Henry anvender «Green Door» som et symbol på hverdagseventyrene som han oppmuntrer oss til å utforske.
Det er også mulig at sangen er en referanse til en novelle av H.G. Wells: The Door in the Wall.
En annen mulig opprinnelse kommer fra den grønne fargen på visse fagforeningskort. Uten et slikt kort kunne en ikke få arbeid eller innkomst, «the happy times behind the green door».
Fitz James O'Briens novelle, The Lost Room, forteller om en mann som blir låst ute fra sitt eget rom av en gruppe demoner og bærer visse likheter med sangens temaer.
I A.A. Milnes bok Ole Brumm (1926) bor Christopher Robin

Norsk versjon

Eldar Vågan og Rune Endal har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Grønstad». Sangen ble utgitt av Vazelina Bilopphøggers har spilt inn sangen. Den ble på albumet Full behandling (Slagerfabrikken/Opal SSLP 99011 (LP), Slagerfabrikken/Opal SSCD 99011 (CD) i 1990.