google/wiki40b huggingface dataset:
Store kattedyr

Systematikk

De store kattedyras felles progenitor utviklet seg i Asia for omkring 11 millioner år siden. Etterkommerne spredte seg til hele verden (unntatt Oseania og Antarktika). Leoparden er i dag den eneste av de store kattedyra som lever vilt på mer enn ett kontinent; Afrika og Eurasia.
En av de tidligste artene i denne gruppa oppsto trolig i Kina under pliocen-pleistocen. Den har fått det vitenskapelige navnet Panthera palaeosinensis. Tidligere ble denne arten antatt å være en progenitor for tiger, men andre har antydet at den var en progenitor for leopard eller to andre Panthera-linjer. Nyere forskning konkluderer nå med at P. palaeosinensis må være nærmere beslektet med løve og leopard enn tiger. Det har derfor oppstått en teori om at P. palaeosinensis er en progenitor for minst to arter i Pantherinae, og kanskje til og med er basal for hele gruppen.
Den systematiske gruppen store kattedyr må ikke forveksles med den uformelle gruppen store katter (på engelsk gjerne referert til som the great cats). Den gruppen omfatter alle kattedyrarter som kommer opp i 25-30 kg, herunder også gepard og puma.
Atlanterhavets blå bånd

Atlanterhavets blå bånd (Blue Riband, Blue Ribbon) er en utmerkelse som de passasjerskip som har foretatt den raskeste tur over Atlanterhavet kan bruke i sin markedsføring. Det blå bånd kan settes i begge retninger, enten i vestlig eller østlig retning. På grunn av havstrømmene er seilingstiden alltid kortere for seilaser i øst-vest retning (fra USA til Europa). Navnet «Det blå bånd» er tatt fra Hosebåndsordenen som er den høyeste utmerkelse en brite kan oppnå.
Den tidligst registrerte overfarten var i 1838, mens begrepet «Blå bånd» først ble anvendt omkring 1860. Innehaveren av båndet har rett til å føre en blå vimpel i toppen av en mast.
I 1930 tok sir Harold Hales initiativet til stiftelse av et trofé (Hales Trophy), som deretter ble tildelt den hurtigste passasjerbåten.
De første 100 år varierte start- og stoppstedene, både på amerikansk og europeisk side, men fra 1935 har start- og endepunkt vært henholdsvis Bishop Rock fyr, England og Ambrose fyrskip, USA. Den korteste avstand mellem de to punkter er 2 777 nautiske mil tilsvarende 5 143 km. Den enkelte overfart kan være lengre, avhengig av vind, vær og havstrømmer.
Idag er det den (tidligere) danske fergen «Cat-Link V», fra Scandlines, som er innehaver av det blå bånd og det prestigetunge Hales Trophy, med en seilingstid på 2 dager, 20 timer og 9 min. Rekorden ble satt i 1998 (1 dag og 10 timer raskere enn SS «United States»). Denne hurtigbåten eies i dag av det norske rederiet Fjord Line AS og har navnet «Fjord Cat». Båten trafikkerer strekningen Kristiansand-Hirtshals.
Opprinnelig var det meningen at båndet skulle tildeles passasjerskip over 10 000 Brt. Dette ble endret i 1990. Det siste skip som oppfylte tonnasjebetingelsene var den amerikanske SS «United States», som hadde rekorden fra 1952 til 1990.
Dragon Age: Inquisition

Spillestil

Spilleren kan velge mellom å lage en menneske-, dverg-, alv- eller Qunari- karakter. En kan velge en klasse å spille som, kriger, trollmann eller rouge, og etter dette gi karakteren spesielle ferdigheter etter hvert som han/hun kommer opp i nivå. Karakteren kan som Inquistior mellom annet dømme andres adferd og velge om en skal avrette NPC-er eller ikke.
Morten Svalstad

Klubbkarriere

Svalstad startet sin fotballkarriere hos Lillestrøm, hvor han ikke fikk noen seriekamper på seniornivå. I 1988 meldte han overgang til Hamarkameratene, hvor han frem til sesongslutt i 1994 fikk 80 seriekamper og 91 kamper totalt. Hamarkameratene var for øvrig i Tippeligaen i årene 1992 til 1995, men i 1993-sesongen var Svalstad andrevalg bak André Ulla i alle kamper unntatt hjemmekampen mot Fyllingen (3–0).

Internasjonal karriere

Svalstad fikk flere kamper på aldersbestemte landslag for Norge, fra U-15 til U-21. Han spilte for Norge under flere internasjonale ungdomsmesterskap, blant annet under U20-VM i fotball for herrer i 1989, hvor Norge endte som nummer tre i gruppespillet.

Trenerkarriere

Etter at han la opp som fotballspiller har Svalstad blant annet vært trener for damelaget til Brumunddal Fotball, sammen med Kristin Bekkevold.
Medinor

Medinor AS er et norsk selskap som er leverandør av ulike produkter og tjenester til helsemarkedet. Selskapet har ca. 100 ansatte i Norge, fordelt på 4 kontorer; i Trondheim, Bergen, Sandnes og Oslo. Det er en del av Axis-Shield-konsernet, som er børsnotert i Oslo og London, og er markeds- og salgskanal for Axis-Shields Point-of-Care (POC)-produkter. 
Medinor har datterselskaper i Danmark, Sverige, Finland og Storbritannia.

Historie

Den norske organisasjonen har sin opprinnelse fra to forskjellige selskap. Det ene, Carl Hartwig AS, ble startet i Bergen 1897, og betjente helsesektoren på Vestlandet. Virksomheten forble lokal til 1974, da den ble landsdekkende. Selskapet omsatte medisinske produkter og brakte med seg kunnskap om segmentet primærhelsetjeneste og sykehus til Medinor.
Det andre selskapet, Reidar Holmsen AS, ble etablert i Oslo i 1936. Hovedaktiviteten til dette selskapet var markedsføring og salg innen in vitro-diagnostikk og laboratorieutstyr. I 1987 skiftet selskapene navn til Medinor. De to virksomhetene ble slått sammen i 1996.
Medinor ble en del av Axis-Shield i 1999.

Produktsortiment

Medinor AS er totalleverandør til legekontor og medisinske senter innen medisinsk diagnostisk utstyr og forbruksvarer. Til sykehusavdelinger selger Medinor utstyr innen Anestesi/Intensiv/Akutt, Medisinsk teknisk utstyr, Laboratorieprodukter, Fysioterapiprodukter og utstyr til rehabilitering. 
Medinor er leverandør av diverse tester og medier til forskningsinstitusjoner.

Elektronisk handel

Medinor AS er tilknyttet ehandel.no og tilbyr elektroniske kataloger til kunder på den offentlige markedsplassen.
En nettbutikk er tilgjengelig for kunder som ønsker å handle elektronisk.
Maistang

Maistang, maitre eller maibøk er et løvtre, en høy stang eller lang staur som blir dekorert og reist på et sentralt sted til festlige markeringer om våren og forsommeren, for eksempel på valborgsaften, ved pinse, til den tradisjonelle maifesten eller midtsommer. Skikken med maistang er lite kjent i Norge, der den aldri har vunnet innpass. Den er imidlertid vanlig i ulike regionale varianter i Danmark og Sverige, ikke minst til feiringen av svenskenes Midtsommarafton (sankthansaften). I eldre tid er maistenger kjent fra store deler av Europa.
Opprinnelig var maifesten en frukbarhetsfest for å prise vårens og sommerens vekstperiode. Markeringen har også en sterk tilknytning til at den er en ungdomsfest.

Tradisjoner

En majstang lages gjerne av lønn eller bjørk, utstyres med en eller flere tverrstenger og pyntes med blomsterkranser, flagg, bånd og liknende. Forstavelsen «mai-» skal opprinnelig bety omtrent 'grønne kvister' og verbet «å maie» å pynte med slike.
Skikken har røtter i førkristen hedendom knyttet til germansk og norrøn mytologi. Bruken av maistang har derfor tradisjonelt gjeldt land preget av germanske stammer i folkevandringstiden etter Romerrikets fall, også Spania, Frankrike og Italia. I dag er skikken mest populær i Sverige, Finland, Tyskland, Østerrike, England, Tsjekkia, Ungarn og Slovakia i forbindelse med festivaler og feiringer knyttet til våren, maidager, skotske beltane og sommersolverv.

I Sverige og Danmark

I Sverige og svensktalende områder i Finland blir maistenger mange steder reist til Midsommarsafton (svenskenes sankthansaften og sommerfest). Maistangen kalles da midtsommarstång. I svensk tradisjon er det vanlig med ringdanser omkring midtsommerstangen, der en vekselvis danser og gjør bevegelser som etterlikner det man synger om, for eksempel om hoppende frosker til den populære Små grodorna («små froskene»). I dag er ringdansene mest populære blant barn. Ellers er det leker og festing til langt på natt.
Maistangen på dansk område, altså i Danmark og de tidligere danske besittelsene i Sverige, blir oftest kombinert med en skikk «å føre sommer i by» og sang av maiviser. Dette skjer vanligvis 1. mai. Danske kunne tidligere også reise maibøk til valborgsaften eller ved pinsetider da det samtidig kunne velges maigreve og maigrevinne. Det har også vært en viss konkurranse mellom de ulike landsbyene der en river ned eller fjerner de andres maistang.
Vettismorki

Vettismorki er et fjellområde og ei stølsgrend nederst i Morka-Koldedalen i Vest-Jotunheimen. Området er en del av Utladalen landskapsvernområde. 
Vettismorki er prega av stor, gammel furuskog og store myrkomplekser som er viktige hekkeområder for våtmarksfugl. Enkelte spredte forekomster av naturlig gran finnes, og dette er utypisk for Vestlandet. Klimaet er kontinentalt med varme somre og god snødybde om vinteren. Til Vestlandet å være er nedbøren beskjeden; snittet ligger på rundt 792 mm i året. Navnet «mork» kommer trolig av dialekt der det betyr skog eller skogsmark.
Nord-Europas høyeste uregulerte fossefall, Vettisfossen, dannes der Morka–Koldedøla forlater Vettismorki og faller ned i Utladalen. 
Området er utsatt for fluorforurensing fra verket i Årdal. Forurensinga var kraftigst på 1960- og 1970-tallet, men det er fortsatt høye fluorverdier i jordsmonnet. DNT-hytta Ingjerdbu ligger i Vettismorki.
Allround-VM på skøyter 1894, menn

Allround-VM på skøyter 1894, menn ble arrangert på Saltsjöbanen i Stockholm, Sverige den 10. og 11. februar 1894. Det var 19 deltakere fra Nederland, Storbritannia, Russland, Sverige, Finland og Norge. Dette var det andre verdensmesterskapet i hurtigløp på skøyter med offisiell status. Løperne gikk distansene 500 meter, 1 500 meter, 5 000 meter og 10 000 meter.
Reglene var slik at en løper måtte vinne tre distanser for å bli kåret til vinner. Halfdan Nielsen fra Norge ble den best rangerte løperen, men ble ikke kåret til mester da han ikke vant tre distanser. Det ble heller ikke utdelt sølv- eller bronsemedaljer i mesterskapet.
Jaap Eden satte verdensrekord på 10 000 meter med tiden 19.12,4.
Søramerikansk sjøløve

Beskrivelse

Hannene er opptil 2,5 meter lange og veier cirka 300 kg. Deres pels Er på oversiden mørkebrun og på undersiden gulbrun. De har en man som er litt lysere. Hunner har en vekt på omkring 140 kg og blir to meter lange. Hunnenes pels er lysebrun og har uregelmessige flekker.

Utbredelse

Søramerikansk sjøløver lever i Stillehavet langs Sør-Amerikas kyst fra Peru til Ildlandet. I Atlanterhavet forekommer de fra sør i Brasil til kontinentens sørlige spets. Kolonier finnes dessuten på Falklandsøyene. Vandrende individer har blitt observert lenger nord.

Atferd

I parringstiden er hannene de første i kolonien og innen hunnene ankommer kjemper hannene om bra plasser. De stridende partene forsøker å bite hverandre til den svakeste forlater plassen. De fremgangsrike hannene vaker over opp til 18 hunner og parrer seg med dem. I gjennomsnitt er det tre hunner per hanndyr. Unge hanndyr danner iblant små grupper og forsøker å røve bort noen hunner. Det medfører at hannen nesten ikke får mat og søvn i parringstiden.
Hunner føder oftest én unge og parrer seg kort tid etter fødelsen på nytt.

Bestand

Under den store seljakten som begynte ved slutten av 1700-tallet drepte man tusentalls søramerikanske sjøløver. Populasjonen sank fra noen millioner individer til noen tusen dyr. I dag er det i mange søramerikanske stater forbudt å jakte sjøløver. Spesielt i Chile og Argentina har bestanden økt, og beregnes nå til 270 000 individer.
Contrazt

Historie

Contrazts første plate ble utgitt i 2006 og het Kan du prøve å forstå. Andre plate ble utgitt året etter og het Leve livet. I 2008 kom albumet Sommernatt. Etter fire år på veien og tre plateutgivelser valgte Hanne Mette Gunnarsrud å slutte for å prioritere familien i 2009.
Gro Anita Johansen tok over som vokalist etter Hanne Mette Gunnarsrud. Hennes første plate med Contrazt var Uten kart og kompass. Etter fem plateutgivelser ble det gullplate for gruppa i 2010, da albumet Ser på verden solgte til gull på fire uker. I 2011 kom albumet Har det på G. Contrazt vant i 2011 prisen som Årets Danseband, Gullskoen. I 2012 har gruppen utgitt albumet "Contrazt - i hundre". Dette er den 8. utgivelsen for bandet. Contrazt er også kåret til Årets Danseband, Gullskoen 2012.
Leif Dybendal skriver det meste av bandets materiale. På de nyeste utgivelsene har også Gro Anita Dybendal bidratt som tekstforfatter.
Deltok i Melodi Grand Prix i 2015 med låten Heaven. Skrevet av de danske komponistene/tekstforfatterne Jan Lysdahl og Jacob Collin Launbjerg.
Har tidligere utgitt album på Tylden & Co. og Warner Music Norway. Er fra 2017 signert til Grammofon/ Slager.
Har i 2016 medvirket i NRK1- produksjonene Trygdekontoret  og Beat for Beat. I 2017 Sommeråpent.
Landets mestturnérende band i sin sjanger i 2014/2015/2016/2017.
Turnérer i hele Skandinavia. Har også opptrådt i Thailand, Spania, Færøyene, Hellas, De greske øyer og Gran Canaria.
Stenobiini

Utseende

Middelsstore, brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene har markerte "skuldre" og er jevnt tilsmalnede bakover fra disse. Oversiden er knudrete.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Gruppen er vidt utbredt i Afrika.
Grjotgard Håkonsson

Grjotgard Håkonsson er muligens navn på to personer i ladejarlenes ætt på 800- og 900-tallet.
Snorre Sturlason nevner at «Grjotgard og Herlaug, sønner av Håkon Ladejarl» falt i Slaget ved Solskjel mot Solve Klove, sønn av mørekongen Huntjov. Slaget ved Solskjel antas å ha blitt utkjempet rundt 862 (eller senest 870) og nevnes blant annet i Glymdråpa fra sist på 800-tallet. Den Håkon Ladejarl som Snorre viser til – Håkon Grjotgardsson – var neppe født før ca 860 slik at opplysningene her er tvilsomme.
Den senere Grjotgard Håkonsson omtales i Eirikssønnenes saga. Kong Harald Gråfell lå på begynnelsen av 960-tallet i strid med ladejarlen Sigurd Håkonsson. Ved list forsøkte Harald å lokke Sigurd til et gjestebud på Nordmøre, men Sigurd avslo. Deretter gjorde Haralds menn et framstøt overfor jarlens yngre bror Grjotgard. Han dro til gjestebudet og ble der bestukket til å angi sin bror mot at han selv skulle få overta jarletittelen på Lade. På høsten 962 dro Sigurd jarl rett over fjorden fra Lade til veitsle til Oglo (nåværende Skatval) i 962, og Grjotgard varslet kong Harald om hvor han var og at han hadde lite folk med seg. Harald Gråfell og hans menn overfalt jarlen og brente ham inne på gjestebudet. Ifølge Landnåmabok ble så Grjotgard Håkonsson innsatt som ladejarl. Dette bekreftes også av Frans-Arne Stylegar i hans bok om Håkon jarl.
Noen år etter var Harald Gråfell utenlands og Grjotgard som holdt landvern for kongen var på Møre. Sigurds sønn Håkon Sigurdsson samlet en hær og dro mot onkelen og drepte Grjotgard. Håkon Sigurdsson allierte seg senere med danskekongen Harald Blåtann og sørget for å få drept Harald Gråfell. Han kunne deretter sitte som jarl i Trondheim fram til han ble drept i 995.
Scuol

Scuol (fra latinsk scopulus: klippe) er en kommune i distriktet Inn i kantonen Graubünden i Sveits. 
31. desember 2013 var folketallet 2 350, opp fra 2 183 I slutten av 2007. 
Det offisielle språket er retoromansk, slik det er i hele området Unterengadin, men befolkningen snakker også sveitsertysk.
1. januar 2015 ble Scuol slått sammen med de fem kommunene Ardez, Ftan, Guarda, Sent og Tarasp slik at de dannet Sveits' største kommune i utstrekning. Med cirka 4 700 innigere er den nye kommunen også den største retoromanske kommunen i Sveits noensinne.

Klima

Unterengadin er kjent for sitt solrike klima og er blant de tørreste områdene i hele alperegionen. Hovedmengden av nedbøren kommer om sommeren, mens februar er den tørreste måneden. Det er likevel nesten alltid nok snø om vinteren, bl.a. fordi området har lite fønvind.

Bygninger

Den sengotiske kirken St. Georg fra 1516 og velholdte borgerhus. Bydelen "Scuol Sot" har gamle vakre hus og en malerisk plass med en stor brønn og et historisk museum.

Turisme

Stedet er et fint utgangspunkt for fjellvandrere, terrengsyklister og paraglidere. 
Skiområdet Motta Naluns (1250-2785 moh) har 80 km preparerte nedfarter og 12 heisanlegg, dvs et i sveitsisk sammenheng middels stort anlegg.
Scuol er østlig endestasjon på den engandinske delen av Rhätische Bahn, et smalsporet jernbanenett i  Graubünden.
Oktav (liturgi)

En oktav er i kristen liturgisk sammenheng en periode på åtte dager som følger etter en viktig festdag i kirkeåret. Navnet kommer fra latin octava dies, «den åttende dag», og viser til den siste dagen i perioden. I utgangspunktet var det bare den åttende dagen som ble spesielt markert. Det er kun i Den katolske kirke og Den ortodokse kirke at oktaver formelt feires, men man kan finne spor av det også i andre kirkesamfunns kalendre. Det kirkelige navnet på nyttårsdagen (1. januar) var octava nativitatis Domini (åttendedagen for Herrens fødsel).
Praksisen ble antagelig inspirert av den gammeltestamentlige skikken med å feire tabernakelfesten og dedikasjonsfesten for tempelet i åtte dager. I kristen sammenheng ble oktaver innført på Konstantin den stores tid, da man utvidet feiringene av dedikasjonene av basilikaene i Jerusalem og Tyr til åttedagersperioder.
Noe senere innførte man oktaver i forbindelse med påske, pinse og i østkirken for epifani. I det 7. århundre ble det også innført oktaver for noen viktige helgenfester, som Peter og Paulus og Laurentius.
I det 12. århundre begynte man i vestkirken å ha spesielle feiringer også på dagene mellom hovedfesten og oktavdagene. Disse ble dermed også regnet som helligdager. I løpet av middelalderen ble antallet oktaver økt kraftig, men ved reformene av breviaret under Pius V og Pius X ble de igjen redusert.
23. mars 1955 utstedte Kongregasjonen for ritene et dekret, hvorved Den katolske kirke avskaffet alle oktaver unntatt de for jul, påske og pinse. Pinseoktaven ble så avskaffet ved kalenderreformen i 1969, slik at det i dag kun gjenstår to.
I Norge ble Olsok også delvis feiret med en oktav, men denne fikk konkurranse fra en tredje Olavsfest, nemlig translasjonsdagen (= minnedagen) som ble feiret sjette dag etter Olsok, altså 3. august.
I Bergens universitetsbibliotek har man et fragment av et kalendarium, omfattende deler av kalenderen for mai og juni, som ikke har latt seg datere sikkert. Man har likevel festet seg ved at en notis i kalenderen angir at man 7.mai skulle feire oktaven for St. Erchenbald, som var biskop i London fra 675 og døde 30. april 693. Siden biskop Erchenbald var helt ukjent i Norge, må kalenderfragmentet antas å ha engelsk opphav. I 1146 kom en gruppe engelske munker hit for å grunnlegge Lysekloster – et årstall som kan stemme med skrift og utstyr på fragmentet. Dessuten vet vi at dyrkelsen av St. Erchenbald tiltok i denne tiden, etter at hans grav i St. Pauls katedral ble restaurert i 1140, og 14. november 1148 ble det fastlagt en ny translasjonsdag for ham, i tillegg til dødsdagen.
Osei Yaw Akoto

Osei Yaw Akoto (født ca. 1800, død 21. januar 1834) var Asantehene (konge av Ashanti) fra 1824 til 1834.
Alta Motettkor

Alta Motettkor er et blandakor fra Alta som ble stiftet 1963. 
De ble tildelt Finnmark fylkes kulturpris i 1989. 
Alta motettkor er en viktig bidragsyter i Altas musikkliv, blant annet med at koret har flere faste opptredener i Alta, som under vinterfestivalen "Borealis", "Klassisk November" på høsten og sin faste julekonsert tredje søndag i advent. I tillegg har motettkoret arrangementer som varierer fra år til år.
Ringeriksregionen

Ringeriksregionen er et geografisk uttrykk som gjennom politisk samarbeid omfatter kommunene Hole og Ringerike i Buskerud og Jevnaker i Oppland. Dette er kommuner som tradisjonelt har samarbeidet på ulike plan gjennom lang tid. Kommunene grenser til hverandre.
Norgesmesterskapet i basketball for jenter U16

Norgesmesterskapet i basketball for jenter under 16 år, er en årlig basketballturnering for U16-lag.
Calliferoplia

Utseende

Små, tettbygde, mørkbrunlige oldenborrer. Kroppen er delvis kledt med lyse skjell som danner tegninger. Beina er kraftige som vanlig hos Hopliinae.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar.
Kajkavisk

Kajkavisk (kroatisk: kajkavica, kajkavski, kajkavština) er en av tre dialekter i det kroatiske språk. De to øvrige er štokavisk (som benyttes som standardspråk) og čakavisk. Kajkavisk tales fremst i hovedstaden Zagreb, Zagorje og øvrige deler av det nordlige innlandet i Kroatia. Fra 1500-tallet frem til midten av 1800-tallet var kajkavisk den dialekt som man baserte det kroatiske standardspråk på.

Etymologi

Likesom tilfellet er med de to andre dialektene, štokavisk og čakavisk, skyldes navnet på den kajkaviske dialektale undergruppen hvordan ordet for (norsk:) «hva» lyder: I nordlig kroatisk, likesom i slovensk, er det kaj.
Grove Dictionary of Music and Musicians

Grove Dictionary of Music and Musicians er et engelsksproglig musikkleksikon. Det ble startet av George Grove, og etter hvert tatt over av Stanley Sadie. Grove er sammen med det tysksproglige oppslagsverket Die Musik in Geschichte und Gegenwart et av de største enkeltoppslagsverkene over vestlig musikk. I de senere år har leksikonet blitt tilgjengelig på nettet via en betaltjeneste.

Grove’s Dictionary

Fra 1878 ble A Dictionary of Music and Musicians gitt ut i fire bind, redigert av Sir George Grove med vedlegg og indeks. Alle bindene i utgaven ble publisert av Macmillan over en 12-års periode som tok slutt i 1889. Oppslagsverket ble godt tatt imot av The Musical Times, som skrev at «[Groves] storslåtte biografier om Beethoven, Mendelssohn og Schubert er forbilder for biografisk litteratur, og er skrevet i en svært fascinerende stil».
Den andre utgaven ble redigert av John Alexander Fuller-Maitland og gitt ut i fem bind mellom 1904 og 1910. Den tredje utgaven besto også av fem bind, og ble redigert av Henry Cope Colles og gitt ut i 1927. En fjerde utgave ble utgitt i 1940. Denne ble også redigert av Colles og besto av fem bind med tilleggsbind. Eric Blom redigerte den femte utgaven, som besto av ni bind og ble publisert i 1954. I 1961 ble et tilleggsbind utgitt.

Grove Music Online

Laura Macy er hovedredaktør for nettutgaven av New Grove. Gjennom regelmessige oppdateringer av innholdet blir en rekke utvidelser og rettelser inkludert i nettleksikonet. I tillegg til de 29 bindene av New Grove 2nd edition inneholder Grove Music Online også New Grove Dictionary of Opera (redigert av Stanley Sadie, 1992, fire bind) og de tre bindene av New Grove Dictionary of Jazz (redigert av Barry Kernfeld, 2002, andre utgave) og inneholder dermed tilsammen mer enn 50 000 artikler.

Oxford Music Online

I 2008 lanserte Oxford University Press en ny nettjeneste kalt Oxford Music Online, som skulle erstatte Grove Music Online. Nettjenesten kombinerte de ulike Grove-leksikaene med Oxford Companion to Music, Oxford Dictionary of Music og Encyclopedia of Popular Music i et nytt grensesnitt.
Hjelpestikkefondet

Hjelpestikkefondet ble opprettet i 1925, og var i utgangspunktet ment som hjelp til blinde barn. I 1941 ble formålet utvidet til også å gjelde andre formål, hovedsakelig å bedre levekårene for unge, eldre og handicappede
I begynnelsen gikk 1 øre av hver solgte eske av Nitedals hjelpestikker til dette fondet, i dag er beløpet mellom 3 og 10 øre, avhengig av hvilken type eske man kjøper. I senere tid har også Nitedal lansert lightere som gir støtte på 5 øre til fondet.
Fram til i dag har hjelpestikkefondet delt ut over 52 millioner kroner. Det har tidligere vært delt ut opp til 1 million i året, men på grunn av reduksjoner i fyrstikkforbruket er beløpet nå redusert til 500 000 kroner. I 2005 ble beløpet fordelt på fire formål, med 250 000 på ett mens de resterende 250 000 fordeles på tre andre. Fra 2006 er det kun ett formål som får hele pengesummen.
I 2015 var det Frelsesarmeens Gatefotballprosjekt som vant Hjelpestikkeprisen.
Det er mulig å søke om prisen på Hjelpestikkefondets hjemmeside.