Mikkjel Fønhus

Liv

Med unntak av to korte opphold i hovedstaden, først som student og senere som journalist i Norske Intelligenz-Seddeler, bodde han hele livet i Sør-Aurdal. Han tok examen artium ved Ragna Nielsens skole i 1913, og overvar én forelesning i rettshistorie før han reiste tilbake til hjembygda.
Han foretok flere reiser, blant annet til Afrika, Nord-Amerika, Finland, Nord-Norge og Svalbard, da først og fremst for å skaffe materiale til sine fortellinger.
Fønhus kjente både Halldis Moren og Tarjei Vesaas, og sørget for at de møtte hverandre i Oslo.

Forfatterskap

Fønhus debuterte med Skoggangsmann i 1917, og slo igjennom med sin andrebok Der villmarka suser i 1919. Denne boken kretser hovedsakelig rundt historien om slagbjørnen Rugg, men avsluttes med novellen «En villmarkssønn» som står i et kontrapunkt til hovedfortellingen. Dette grepet skulle bli et av Fønhus' kjennetegn, og er en indikator på at hans bøker heller bør klassifiseres som historier og ikke romaner. I løpet av 20-tallet etablerte Fønhus seg ytterligere som en av våre mest folkekjære forfattere, med store opplag av bøker som Det skriker fra Kverrvilljuvet, Trollelgen, som stadig er hans mest elskede bok,  Under polarlyset, Raudalsdansen og Reinsbukken på Jotunfjell. Det er her snakk om en særdeles produktiv forfatter, og hans totale bibliografi teller opp imot seksti bøker, flere av dem utgitt posthumt.
Fønhus' skrivestil karakteriseres som malerisk, effektiv og med særegne poetiske innslag. Mest kjent var Fønhus for sine dyrefortellinger, og han ble ansett for å ha en usedvanlig evne til å beskrive og leve seg inn i dyrs liv og adferd, samtidig som han oftest beskrev dyrene når deres skjebne på en eller annen måte kom i kontakt med mennesker, ikke sjelden jegere. Forfatteren brukte Vassfaret som ramme rundt mange av sine romaner. Han gikk systematisk til verks og skildret imponerende mange dyr: en haukefamilie i Det skriker fra Kverrvilljuvet, elgen i Trollelgen, og boktitler som Løvene i Kilimatui, Varg, Beveren bygger ved Svarttjenn, Tredalsmåren, Leoparden, Villgås flyr mot nord og Jerv eksemplifiserer noen av hans utallige dyreskildringer. I den posthumt utgitte Pisil skildrer Fønhus livet til en huskatt som etter diverse forviklinger forviller seg ut i skogen og kommer i kontakt med sine villdyrsinnstinkter.
Språket i bøkene er muntlig østnorsk med innslag av valdresmål. Fønhus mottok i 1963 den første Språklig samlings litteraturpris, som tildeles bøker som språklig sett ligger nær samnorsk. 
Kritikerne pleide å hevde at han ikke skrev like godt om mennesker som om dyr. Slike karakteristikker er imidlertid blitt utfordret av fønhusbeundrere som Johan Borgen, som trekker frem skildringen av jegeren Gaupa i Trollelgen, eller skikkelsene i folkelivsromanen Rauldalsdansen som moteksempler. I 1925 forsøkte Fønhus seg med fortellingen Gråbeinstad der villmarksliv og jakt ble erstattet med familiekonflikter og hovedpersonen Sjurs tiltagende galskap. Manuskriptet, som ble refusert og først utgitt i 1993, vitner om tidlig inspirasjon fra Sigmund Freuds Det ubevisste.

Ettermæle

Det er utgitt to biografier og flere intervju- og minnebøker om Fønhus. Datteren Gudbjørg Fønhus Stensrud har også skrevet en bok om faren. Tom Brenne, som deltok i Kvitt eller dobbelt med Fønhus som emne, har både skrevet en biografi og utarbeidet en bibliografi over Fønhus tekster.
Fønhus' bøker er oversatt til svensk, fransk, dansk, finsk, tysk, engelsk, nederlandsk, tsjekkisk og polsk.
En byste av ham, utført av Gunnar Rørhus ble auduket i Aschehougs lokaler i 1973. Et maleri av ham, utført av Johs. Rian, eies av Nasjonalgalleriet. Ved 100-årsminnet for hans fødsel, i 1994, hadde NRK-programmet Ut i naturen et eget program om Fønhus. Ved kongeparets besøk til Sør-Aurdal i 2010 la kong Harald vekt på Fønhus' forfatterskap i sin tale.
DNT Ringerike har bygd ei ny turisthytte ved Strøen i Vassfaret. Den sto ferdig i 2012 og har fått navnet Fønhuskoia, oppkalt etter Mikkjel Fønhus.