google/wiki40b huggingface dataset:
Paratrichonius

Utseende

En middelsstor, mørk trebukk med lange antenner. Det meste av kroppen er kledt med lysblå skjell. Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet, dekkvingene litt rundede og hvelvede, beina tynne.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil.
Burotdvergmåler

Utseende

En liten (vingespenn 20 – 25 mm), slank, hvit og grå måler, en av de største dvergmålerne  (Eupithecia spp.). Den kan kjennes forholdsvis lett på at det er så mye hvitt i vingene og på av ryggsiden av forkroppen er hovedsakelig hvit. Forkroppen er hvit på overisden bortsett fra en grå "krage" lengst foran. Bakkroppen er grå med en rekke av små, svarte flekker langs ryggen, det bakerste leddet er hvitt. Forvingen har et hvitt felt langs midten som går fra roten og omtrent 2/3 ut i vingen. Midt i vingen er det en oval, svart flekk. I den ytre delen et jevnbredt, hvitt tverrbånd, utenfor dette en smal, hvit, siksak-linje. Bakvingen er lyst grålig. Larven er lysbrun med tallrike, små, hvite vorter spredt over hele kroppen. Den har en smal, hvit sidestripe og en rekke av rombeformede, brune flekker langs ryggen.

Levevis

Larvene lever på blomstene av burot (Artemisia vulgaris), av og til også på ryllik (Achillea spp.), reinfann (Tanacetum vulgare), sløke (Angelica sylvestris) og blåbær (Vaccinium myrtillus). De voksne målerne flyr om natten i juni – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Arten finnes i den palearktiske region. I Norge er den funnet nord til Nord-Trøndelag, men mangler i Rogaland og Hordaland.
Saghaugen

Saghaugen er et sted i Stord kommune. Saghaugen har sitt navn fra saga som var i elva tidligere, der den kjente mølla på Stord står i dag. Saghaugen har også blitt kalt Moskvadalen og Nydalen.
Roscrea

Historie

Roscrea ble bygget nær et gammelt kloster. Eldste delen av klosteret som fremdeles står er et rundt tårn med en dør 4,6 meter over bakken. Det vanlige koniske taket på tårnet er borte siden det var ødelagt av kanonild i 1798.
Book of Dimma er en bok fra det 8. hundreåret med evangeliene og en Missa Infirorum. Den tilhørte klosteret, men oppbevares nå i Trinity College i Dublin. Den oppbevares i et skrin av bronse med sølvbeslag med keltiske ornamenter.

Transport

Byen ligger nær krysset mellom N7 mellom Dublin og Limerick og N62 mellom Athlone og Horse and Jockey hvor den krysser hovedveien N8 mellom Dublin og Cork. N7 mellom Dublin og Limerick er under utbygging til fire felts motorvei på hele strekningen og blir lagt utenom byen.
Byen er godt dekket med bussforbindelse og jernbane. Roscrea jernbanestasjon åpnet i 1857.

Næringsliv

Byen har flere restauranter, hoteller og forretninger. Det er noe industri, men lite tilgang på godt betalte jobber. Det er ikke uvanlig å pendle til Dublin eller Limerick for arbeid.
Lagtingsvalget på Åland 2003

Lagtingsvalget på Åland 2007 ble avholdt på Åland den 19. oktober 2003, og valgte 30 representanter (med forholdstallsvalg etter kommuner) til Ålands lagting for en 4-årsperiode. Ålands Framtid stilte for første gang, og kom inn med to mandater. Åländsk Center gjorde sitt verste valg noen gang, men beholdt statusen som øyrikets største parti. Partiet med mest tilbakegang var Liberalerna på Åland. Ålands socialdemokrater gikk mest frem (med 913 stemmer, 3 mandater), og kom på en tredjeplass etter Åländsk Center og Liberalerna. Valgdeltagelsen var på 67,6 prosent.
Acaenitinae

Utseende

Små til store, ofte fargerike praktvepser.

Levevis

De er parasitoider som for det meste snylter på larvene til treborende biller, men det er også noen som parasiterer sommerfugler og årevinger.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i alle verdensdeler.
Alliansen av burmesiske munker

Alliansen av burmesiske munker (engelsk: All Burma Monks' Alliance, ABMA) er en koalisjon av organisasjoner for buddhistmunker i Burma. Den ble grunnlagt 9. september 2007 som ledd i protestene mot Statens freds- og utviklingsråd, militærregjeringen i Burma. Munkene ledet an i protestene mot militærregimet i 2007 og ble forfulgt av myndighetene. AMBAs ledere ble arrestert og fengslet, sammen med mange medlemmer.
Alliansen består av All Burma Young Monks' Union, Federation of all Burma Monks' Union, Rangoon Young Monks' Union og Sangha Duta Council of Burma.
Språkkode

Språkkode en entydig kode som angir et spesifikt språk.
Språkkoder kan være hensiktsmessige i mange sammenhenger og benyttes ofte innenfor informasjonsteknologi og på nettet. Merk at på nettet brukes en egen to bokstavs standardbase som har små skiller fra ISO-standarden.
Blindheim Idrettslag

Volleyball

Blindheim har fostret flere landslagsspillere i volleyball. Den mest kjente er sandvolleyballspiller Ingrid Tørlen, som blant annet kvalifiserte seg til deltakelse i de olympiske leker i Athen i 2004 og til de olympiske leker i Beijing i 2008. En annen kjent sandvolleyballspiller fra Blindheim er Tarjei Skarlund, som deltok i OL både i 2008 og i 2012.
Blindheims kvinnelag tok bronse i serien sesongen 1992/93. I 1993/94-sesongen spilte laget cupfinale, men tapte 3-1 mot Koll. Samme år valgte laget å trekke seg fra videre eliteseriespill, men rykket opp igjen i 1995/96-sesongen. Etter dette spilte laget 13 sesonger i eliteserien, før de i 2008/09 rykket ned til 1. divisjon. Laget rykket opp igjen i 2013. Den første sesongen etter elitseriecomebacket endte med en 5.-plass i serien. Siden 2017/18 har laget spilt i regional 2. divisjon.
På herresiden vant Blindheim IL regional 2. divisjon sesongen 2013-14. Dermed deltok laget i kvalifisering til 1. divisjon, men endte sist blant de seks deltagende lagene. De vant regional 2. divisjon sesongen 2014-15 også. De rykket derfor opp i 1. divisjon og har spilt 1. divisjon sammenhengende inntil sesongen 2018-19.

Fotball

A-laget i fotball for herrer spilte i 5. divisjon sesongene 2015-2018. De rykket opp til 4. divisjon sesongen 2019, men rykket rett ned igjen.
Asiamesterskapet i friidrett 2000

Asiamesterskapet i friidrett 2000 var det trettende Asiamesterkapet i friidrett, det ble arrangert i Jakarta i Indonesia. Det var 22 øvelser for menn og 20 for damer. Kina ble beste nasjon med ni gullmedaljer foran India med seks.
Vektløfting under Middelhavslekene 1975

Vektløfting under Middelhavslekene 1975. Vektløfting var en av flere sporter under de sjuende middelhavslekene som ble arrangert i Alger i Algerie i perioden 23. august til 6. september 1975. Det var sjette gangen som vektløfting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ni vektklasser, kun for menn. Det ble delt tre sett medaljer i hver vektklasse; støt, rykk og sammenlagt. Frankrike ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Hellas med seks.
Perleflodens delta

Perleflodens delta (珠江三角洲; Zhusanjiao) i Folkerepublikken Kina er både en geografisk region og en politisk-økonomisk region. Den omfatter områdene der Perlefloden og dens bielver renner ut i Sør-Kina-havet. Geografisk og geologisk må den  sies å omfatte de lavereliggende områder rundt elvearmene som renner ut i havet, og da er det et spørsmål om Hongkong og Shenzhen kan medregnes ettersom de ligger i fjellandskaper som ikke gjennomtrekkes av elver, og noe øst for elvemunningene. 
Økonomisk er det imidlertid vanlig å medregne disse to byene, slik at alle administrative enheter rundt viken der Perlefloden renner ut inngår. Den kinesiske formelle avgrensning av deltaet som politisk-økonomisk region medregner ni prefekturer i provinsen Guangdong, nemlig Guangzhou, Shenzhen, Zhuhai, Dongguan, Zhongshan, Foshan, Jiangmen, deler av Huizhou (Huizhou by, Huiyang, Huidong, Boluo), og deler av Zhaoqing (Zhaoqing by, Gaoyao og Sihui). Dessuten medregnes Hongkong og Macao.  
Den østlige delen av regionen (Shenzhen, Dongguan, Guangzhou, Hongkong) er generelt den mest økonomisk utviklede. Nye transportårer og planlagte mellom Hongkong, Macao og Zhuhai antas å akselerere den økonomiske vekst på vestsiden. Den foreslåtte 29 kilometer lange Hongkong-Zhuhai-Macao-broen inngår i dette.
Grindhouse

Grindhouse er en film av Quentin Tarantino og Robert Rodriguez som kom våren 2007. Dette skulle være to forskjellige filmer, satt sammen til én, altså en "double feature", men etter skuffende salgstall, bestemte The Weinstein Company, studioet bak filmen, at de to delene skulle settes opp separert på kinoer i Europa. Senere ble den også delt i USA og England. Filmen kommer også delt på DVD.
Quentin Tarantino skrev og regisserte Death Proof, mens Robert Rodriguez står bak filmen Planet Terror.
Justizvollzugsanstalt Hünfeld

Det hessiske modellprosjektet

På grunn av overbelegget i de hessiske fengslene planla myndighetene allerede for noen år siden å bygge et nytt fengsel. Den hessiske justisministeren Christean Wagner mente erfaringene fra andre land, bl.a. USA, viste at private fengsler er rimeligere og mer effektive. I regjeringsprogrammet som CDU og FDP ble enige om våren 1999 ble det bestemt at planlegning, oppføring og drift av et nytt fengsel i størst mulig grad skulle overlates til private aktører.
Etter en grundig gjennomgang av de rettslige aspektene ved privat fengselsdrift ble det bestemt å drive fengselet i rammen av et offentlig-privat samarbeid.
Fengselet ble åpnet 7. desember 2005 av Hessens statsminister Roland Koch.
Et delprivatisert fengsel åpner i Baden-Württemberg i 2008, og Sachsen-Anhalt planlegger også å åpne et delprivatisert fengsel.
Lost Love Chords

Lost Love Chords er et musikkalbum med bandet Dadafon, utgitt i 2005.
Lagård gravlund

Lagård gravlund i Stavanger ble anlagt og innviet i 1834, og den eldste delen har i hovedsak samme oppdeling og utforming som da gravlunden var ny. Den nordligste delen med gravfelt A-E ble anlagt først. I 1868 ble gravlunden utvidet sørover til Kirkegårdsveien. I 1882 ble den utvidet sørover fra Kirkegårdsveien mot Paradis og Hillevågsvannet. Den dekker nå et areal på 45 000 m² (45 mål). I 1875 ble jernbanens trasé lagt gjennom den sørvestre del av kirkegården. Omkring 300 graver ble flyttet. I avisene fra 1875 kan en lese om klager over flyttprosessen.
Da Lagård gravlund åpnet ble Stavanger kirkegård nedlagt.
Gravlunden er delt i to, adskilt av Kirkegårdsveien. Gravlunden ligger rett ved Stavanger stasjon og jernbanelinja.
I 1885 ble et tidligere skolehus fra Køhlereiendommen i Hillevåg flyttet til Lagård gravlund og ombygget til kapell. En fikk et nytt kapell (Lagård kapell) i 1984. Det er også en driftsbygning fra 1980.
Lagård gravlund var tidligere gravlund for soknene St. Johannes, Varden og St. Petri, som alle er øst for jernbanelinjen og gravlunden. Nå er det ikke lengre noen kobling mellom soknene i den norske kirke og Lagård gravlund. Gravlunden administreres av kirkevergen i Stavanger, og er åpen for alle uavhengig av bosted i Stavanger og religiøs tilhørighet.
Det var viktig å være gravlagt på de rette stedene på gravlunden. De rikeste familiene i byen fikk de «riktige» plassene. Når de hadde bruk for mer plass på sitt familiegravsted, måtte andre med lavere sosial status vike plassen.
Mange kjente siddiser er gravlagt på Lagård, blant annet maleren Lars Hertervig, presten og politikeren Lars Oftedal, eidsvollsmennene Jens Erichstrup og Peder Valentin Rosenkilde, maleren Jacob Sømme, arbeidslederen John Tanke Sviland, misjonsmannen Søren Daniel Schiøtz, forfatteren Theodor Dahl, kunstnerne Henrik Finne, Per Gjemre og Sverre Ivan Larsen, avistegneren Henry Imsland og billedhuggeren Magnus Vigrestad.
Lagård gravlund sies å være den den best bevarte rammekirkegården i Norge. Den typiske rammekirkegård ble anlagt med to og to gravrekker sammen med gravminnene rygg mot rygg, med en smal vei mellom hver doble rekke. Lagård gravlund skiller seg klart ut ved at rammene ligger tett i tett, rekke på rekke uten stier mellom. Mange gravsteder har gitter i støpejern montert på rammen som omgir gravstedet. Gravstedene har gjerne et avgrenset plantefelt foran gravminnet, og er ellers dekket av grus. En del mener at det er både et lokalt og et nasjonalt anliggende å bevare Lagård gravlund i form og uttrykk. Det er gjort en betydelig registrering av bevaringsverdige graver og gravminner.
I 2010 ble det satt opp skilting ved inngangen av gravlunden som framhever den som en severdighet. Innlegg i avisene tilsier at skiltingen har fått blandede reaksjoner. Det ble også laget en brosjyre om gravlunden.
Deler av gravlunden ble en tid brukt til skytebane.
Eumecocera

Utseende

Middelsstore, avlange, vanligvis mørke trebukker. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk uten tenner på sidene. Dekkvingene er lange og parallellsidige.

Levevis

Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Øst-Asia (Øst-Sibir, Mongolia, det nordlige Kina, Korea og Japan).
Terrasse

En terrasse er en planert avsats for ute­opphold, med eller uten platting med direkte atkomst fra terreng og er ikke overbygget. Ordet brukes også hus om bygget i bratt terreng slik at det følger terrenget, samt uteplasser på bygningstak.  
Terrasser er en naturlig eller kunstig avsats, tverrgående vei i hellende terreng. Terrasse er et fransk ord som har sin opprinnelse i det latinske terra som betyr jord. Området er gjerne avgrenset av støttemur eller brystning. 
En terrasse kan også ha et dekke av tre, sten eller betong. Dette dekket er grunnen til at man i USA kaller slike terrasser for deck. 
Ifølge den norske standarden for geodata, SOSI, er et terrassehus «et større bolighus i bratt terreng hvor bygningen følger hellingen i terrenget. De enkelte boligene blir dermed avtrappet eller forskjøvet i forhold til hverandre, slik at de får terrasse på taket til boligen under. Terrassehus er vanligvis ikke avhengig av felles inngang eller felles trappehus.»

Takterrasse

En spesiell form for terrasse er takterrasse, den brukes som en terrasse (uteplass), men er plassert på en bygnings tak.
Takterrasser i større bygg har av og til serveringsted, svømmebasseng, treningsfasisliteter og annet. Adgang til takterrassen er gjerne fra byggets trappehus, eller fra deler av bygget som er høyere, eller fra tilgrensende bygg. Av og til er takterrasse det samme som altan, spesielt er det tilfelle der et byggs deler har ulike høyder.
Ischiomaeocles

Utseende

En middelsstor (ca. 20 millimeter), matt, brun trebukk.  Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen, som er nokså tett kledt med smale, lyse skjell. Pronotum er omtrent sylindrisk uten tenner på sidene, mye bredere enn langt. Dekkvingene er nesten jevnbrede og har rettvinklede "skuldre".

Utbredelse

Arten er bare kjent fra El Salvador.
Song for a Winter's Night

Song for a Winter's Night er en amerikansk sang med melodi og tekst av Gordon Lightfoot. Den ble opprinnelig utgitt på hans album The Way I Feel (United Artists) i april 1967)
Lightfoot spilte egentlig inn to versjoner av sangen. Den andre finnes på hans album Gord's Gold fra 1975 en greatest hits-samling hvor også andre nyinnspillinger er med.
Coverversjoner av sangen har blitt gjort mange ganger, innbefattet av Sarah McLachlan på hennes julealbum, Wintersong fra 2006 og som «The Hands I Love» med The Raftsmen.

Norsk versjon

Terje Mosnes har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Din lune sterke favn».
Platystethus

Utseende

Mellomstore, ganske brede kortvinger. De kan kjennes på at hodet er meget stort og bredt, pronotum nærmest omvendt klokkeformet sett ovenfra, og på at dekkvingene er ganske små, tydelig kortere enn pronotum. De kan ligne på slekten Oxytelus men kroppsformen er bredere. Kjevene (mandiblene) er store og fremoverrettede. Hodet og pronotum er nokså blanke og grovt men grunt punkterte, pronotum har en rett midtfure i hele sin lengde.

Levevis

I alle fall noen av artene i denne slekten er vanlige ved gjødsel, der de trolig lever av andre insekter som spiser av gjødselen.
Myklebustskipet

Myklebusthaugene

Den største av de fem haugene på Myklebust i Nordfjordeid er Rundehogjen, som ligger på strandflaten mot Eidsgata og fjorden. Den er godt synlig fra riksveien og ble utgravd i 1874 av Anders Lund Lorange som fant restene etter en stor branngrav. I branngraven var det rester av et stort skip som var brent og overdekket med en gravhaug på 30 meter i tverrmål og 4 meter høy. Rundt haugens fot var det spor etter en 4 meter bred og 1 meter dypt grøft, slik som også er tilfelle for flere av gravhaugene ved på Borre. Haugen ble opprinnelig anlagt på strandflaten som gikk her i vikingtiden.
Lorange fant store mengder båtnagler, skjoldbuler, våpen som hadde blitt ødelagt og et stort emaljert  bronsekar som inneholdt brente beinrester av en mannsperson på anslagsvis 30-35 år. Bronsekaret er av irsk opprinnelse, prydet med tre emaljerte mannsfigurer. En av disse er blitt kjent som «Myklebustmannen». Bronsekaret har opprinnelig tilhørt en kirke eller kloster og er et av de aller fineste eksempler som er bevart av irsk emaljekunst fra perioden. Trolig er karet plyndringsgods fra en vikingferd til Irland. Det ble også funnet store mengder dyrebein i graven, men disse ble ikke samlet inn.
Gravfeltet ved garden Myklebust er fra jernalderen, fra perioden 600-1000 der maktsenteret i Nordfjord var plassert på Nordfjordeid. Bare fem større hauger er tilbake, langt flere har gått tapt. En av de som var fjernet rundt 1875, inneholdt minst to sverd, to økser og et spyd.
Arkeologen Haakon Shetelig avdekket i 1902-03 to kvinnegraver og fire mannsgraver i gravhaugen Skjoratippen, som opprinnelig var 32 meter i tverrmål og 3,8 meter høy. Denne gravhaugen var blitt benyttet i om lag 200 år til minst seks rike begravelser. Om lag 50 meter øst for Skjoratippen lå en gravhaug som var 27 meter lang, som ble fjernet uten at den ble undersøkt, det ble funnet kull og klinknagler etter en båt eller et skip, muligens fra vikingtiden.

Skipet

Trerester fra Myklebustskipet ble ikke funnet, men under utgravningene ble det funnet et kullag med omtrent 30 meters tverrmål. I kullaget i Rundehogjen ble det funnet 44 skjoldbuler. Dette indikerer at skipet kan ha hatt inntil 22 skjold på hver side, altså 22 sesser. Skipet var trolig av Osebergtypen, og bygget på 800-tallet.
Det er blitt antydet at mannen som er gravlagt i skipet er kong Audbjørn av Fjordane, som skal ha blitt drept i slaget ved Solskjel i år 870, en datering som kan passe med dateringen av gjenstandsmaterialet i graven.
De bedre bevarte Gokstadskipet (funnet 1880) og Osebergskipet (funnet 1904) førte til at Myklebust-funnet ble overskygget og dels glemt fordi det var så dårlig bevart. Gravhaugen ble ikke totalgravd. Restene av funnet er i dag i Bergen Museum.

En kopi av skipet

En tilnærmet kopi av skipet ble sjøsatt i Nordfjordeid i april 2019. Skipet er utstilt på kunnskapssenteret Sagastad som hovedattraksjon.
De første nonneklostrene i Norden

De første nonneklostrene i Norden ble etablert fra første del av 1100-tallet.
Klostrene var en del av kirkens organisasjon og det eneste området i samfunnet hvor kvinner kunne vie sitt liv til religionen, Vita religiosa. Nonner og munker til klostrene kom fra utlandet den første tiden, fra England særlig til Norge og til Danmark, men også fra sør.
Frem til 1250 var klostre av benediktinerordenen, augustinerordenen, cistercienserordenen og premonstratenserordenen etablerte i Norden. Av nonneklostre var de aller fleste tilknyttet benediktinerne, bortsett fra i svenske områder hvor cistercienserordenen dominerte. Noen benediktinerklostre gikk i løpet av 1100- og 1200-tallet over til cistercienserregelen. På 1200-tallet kom tiggermunkene til Norden.

Lund erkebispedømme

I Lund erkebispedømme, datidens danske område, som også omfattet Skåne, Halland og Blekinge, var benediktinernonneklostrene St. Peder og Maria i Lund og St. Nikolaj og Maria på Bosø og i Ålborg Vor Frue kloster anlagt før 1150. Dette erkebispedømmet hadde de fleste kvinneklostre i Norden.

Nidaros erkebispedømme

I Nidaros erkebispedømme som omfattet Norge, Island, Grønland og Vesterhavsøyene, ble benediktinerklostre for kvinner opprettet med Gimsøy nonnekloster, Bakka nonnekloster, Nonneseter i Bjørgvin og Nonneseter i Oslo.
På Island kom det første kvinnekloster i 1196 på Kirkjubø, og på Grønland er funnet ruinene av et stort nonnekloster for benediktinernonner.

Uppsala erkebispedømme

I Uppsala erkebispedømme var Vreta det tidligst etablerte svenske nonnekloster, mens de andre, Askeby, Solberga på Gotland, Gudhem, Vårfruberga, Riseberga, Byarum og Sko ble etablert i tidsrommet 1160–1250. Disse regnes alle som tilhørende cistercienserordenen.
Uppsala kirkeprovins skiller seg ut ved et tilnærmet likt antall kvinneklostre og mannsklostre
Tetrarpages

Utseende

En nokså stor, avlang, mørkt brunlig trebukk. Oversiden er kraftig punktert og litt blank. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum har rundede sider med en kraftig, skarp tann midt på hver sidekant, dekkvingene er noe avsmalnende bakover og har en skarp pigg i spissen.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Venezuela.
MTV Norge

Bakgrunn

MTV Nordic ble lansert i 1998, men i 2005 ble den nedlagt og delt opp i 4 nye kanaler, en for hvert nordisk land. MTV Danmark ble lansert mai 2005 og 18. september 2005 startet MTV Norge, MTV Sverige og MTV Finland. I likhet med den norske utgaven har de øvrige nordiske kanalene undertekster på hvert sitt språk, tilpasset sendeskjema og et mer lokalt tilbud. MTV Nordic - som hadde hovedbase i Stockholm - hadde i alle år det eksisterte gått under økenavnet «MTV Sweden», mest på grunn av det enkelte mente var deres halvarrogante holdning til musikk utenfor svenskegrensen. Da MTV feiret sine første tyve år på lufta i 2001, foretok det renommerte bransjebladet Music & Media en opptelling av den gjeveste spillelista på MTV Nordic. Tretten artister var svenske, én var norsk. Lista hadde derimot ingen artister fra Finland eller Danmark.
Galta

Galta ligger i Rennesøy kommune i Rogaland fylke, nord på Rennesøy like sør for fergeterminalen i Mortavika på E39.
Arkeologisk er stedet kjent for funnet av flere steinalderboplasser. Den eldste av dem, Galta 3, er fra rundt 10 000 år f.Kr. og den ble undersøkt i 1989–1990. Galta 3 er dermed en av de eldste lokalitetene som er funnet til nå ved kysten i Sør-Norge.

Ahrensburgkulturen

Redskapene som ble funnet på boplassen tyder på at steinalderfolket her tilhørte den kulturkretsen som arkeologene kaller Ahrensburgkulturen, oppkalt etter et funnsted i Nord-Tyskland ved Ahrensburg nord for Hamburg). Kulturen har et utbredningsområde i Nord-Europa som strekker seg fra øst i Polen til Belgia, Nederland og England. I Skandinavia er den særlig representert i Danmark, men funn er også gjort i Skåne. 
Hele området i det som nå er sør i Nordsjøen var dengang fast land, og kalles ofte Nordsjøfastlandet. Det var mulig å padle over Norskerenna i skinnbåter.
Menneskene som kom til Galta la ut på vandring fra et område lenger sør, som nå er oversvømt, eller de dro over Jylland.

Tsunami

Området ble rammet av en voldsom flodbølge, en tsunami, for ca. 11 200 år siden, og steinalderlokaliteten ble skylt på havet.
Okerdvergmåler

Utseende

En liten (vingespenn 18 – 24 mm), slank, lyst oker-brun måler. Forvingen har et utydelig, lyst tverrbånd ca. 2/3 ut i vingen og en svart flekk i midten, ellers har den bare ganske utydelige tegninger. Bakvingen er brungrå med en liten, mørk flekk nær midten. Larven ligner larven av malurtdvergmåler (Eupithecia innotata).

Levevis

Arten lever i åpne, varme områder og larvene lever på planter i kurvplantefamilien (Asteraceae). Kjente næringsplanter er markmalurt (Artemsia campestre), malurt (Artemisia absinthium), ryllik (Achillea millefolia) og reinfann (Tanacetum vulgare).

Utbredelse

I Norge er arten kjent fra Hvaler i Østfold og Nøtterøy i Vestfold. De kjente, norske bestandene er meget små og arten er listet som kritisk truet (CR) i den norske rødlisten fra 2006.