Røde hunder

Tilstanden

Det medisinske navnet på røde hunder er rubella etter det latinske opphavsordet ruber som betyr rød. Røde hunder er som regel ufarlig hos barn, men det vaksineres mot sykdommen i barnevaksinasjonsprogrammet fordi det gir alvorlige misdannelser hos foster når gravide blir smittet. 
Foster yngre enn 20 uker kan skades hvis gravide smittes (spontanabort eller medfødte misdannelser). Dette er årsaken til av vaksine anbefales. De fleste barn blir vaksinert. Men vaksine skal ikke gis til gravide. Men enkelte utbrudd i enkelte deler av befolkningen forekommer. Det vil alltid være noen som av en eller annen grunn ikke er vaksinert. Barnet er mest smittsomt 4 dager før og opp til 7 dager etter utslettet bryter ut. I land uten vaksinering vil sykdommen opptre i epidemier med noen års mellomrom.

Tegn

Noen kan få sykdommen nesten uten å merke noen ting. 2-3 uker etter smitte starter sykdommen med lett feber og et småflekket utslett. Hudforandringene består av flekker med rødme. Og noen ganger hevelse fordi huden over utslettet blir fortykket. Utslettet flyter ikke sammen slik som ved meslinger. Barnet får også ømme lymfeknuter, særlig i nakken, bak/nedenfor ørene.

Undersøkelser

Utslettet er typisk og sykehistorien klassisk.
Det finnes såkalte EIA-metoder for påvisning av antistoffene IgG og IgM mot røde hunder-virus, det finnes også såkalte PCR-metoder for påvisning av selve røde hunder-viruset. For å fange opp viruset eller antistoffene viser det seg at man i tillegg til å ta antistoffblodprøver (serum / serumpar) også kan ta prøver fra munnsekret til den som er syk. Ved mistanke om røde hunder er det anbefalt at sykehusleger (som vanligvis er de som kommer i kontakt med denne sjeldne sykdommen i dag) tar munnsekretprøve i tillegg til serumprøve. Prøvene av munnsekret analyseres av Folkehelseinstituttet som også har mer informasjon om det praktiske rundt denne prøvetakningen.
Antistoffundersøkelser av munnsekret som nevnt over kan også benyttes ved meslinger og kusma.

Tiltak

De fleste får rubellavaksine som effektivt forhindrer sykdommen. Det er de alvorlige komplikasjonene når gravide smittes som er årsaken til at vaksine mot røde hunder anbefales. De som rammes av sykdommen skal ikke ha spesiell behandling, hvis det ikke inntreffer komplikasjoner med andre hudinfeksjoner.
For uvaksinerte gravide som heller ikke har hatt røde hunder naturlig gjelder spesielle retningslinjer. Alle gravide får testet om de har vært smittet eller vaksinert ved blodprøver som tas tidlig på svangerskapskontrollene. Hvis en kvinne ikke har antistoffer mot røde hunder i blodet betyr det at hun ikke er beskyttet mot røde hunder. Det er dette som skjer når hun ikke har hatt røde hunder naturlig eller har vært vaksinert. Hvis det dukker opp et enkelt tilfelle av sikre røde hunder kan andre uvaksinerte gravide i nære omgivelser oppnå en viss beskyttelse ved at spesifikke immunglobuliner gis så fort som mulig.

Gravide

Hvis moren får røde hunder mens hun er gravid - spesielt hvis det inntreffer når embryoets øyer, ører, hjertet og sentral nervesystemet begynner å formes - kan det forårsake blindhet, døvhet, hjertefeil og/eller mentalt underutvikling.  Personer i alderen 24 – 35 år har så lav beskyttelse mot røde hunder (ca. 15% er ikke beskyttet), at det i årene fremover fortsatt vil være en risiko for at gravide i denne aldersgruppen får sykdommen. Årsaken er at disse kvinnene ikke fikk MMR-vaksinen i barndommen, og de er ikke siden blitt vaksinert mot røde hunder.

Tiden etterpå

Røde hunder har få komplikasjoner hvis det ikke rammer gravide før 20. svangerskapsuke. Etter 20. svangerskapsuke er det svært sjelden at fosteret skades, men det kan noen ganger medføre skade på fosteret.
Noen få barn får en spesiell betennelse i hjernevevet som kalles postinfeksiøs rubellaencefalitt. Dette er en autoimmun sykdom. Immunforsvaret forveksler hjernevev og virus, og angriper seg selv ved en feiltagelse.