Massawa

Tidlig historie

Massawa var opprinnelig en liten kystlandsby, i antikken i sameksistens med Kongeriket Aksum, og den ble overskygget av den nærliggende havnebyen Adulis, rundt 50 km i sør. Etter Aksums fall på 700-tallet ble området rundt Massawa og selve byen okkupert av umajjadi-dynastiet i årene fra 702 til 750. Beja-folket styrte også Massawa som en del av sitt kongedømme i området 740 til 1300-tallet. Midri-Bahri, var et kongerike i Eritrea fra 1300-tallet til 1800-tallet og hersket over Massawa. Havnebyen vil også komme inn under kontroll av Balaw-folket (halvt arabisk og halv Beja-avstamning), under deres styre av område. På denne tiden bleSheikh Hanafi-moskeen, Eritrea eldste moské, bygget på Massawa-øya, sammen med flere andre bygg i tidlig islamsk arkitektur både i og rundt Massawa, herunder Dahlakøyene og Zula-halvøya).

Under osmansk styre

Massawa ble viktig da byen ble tatt av Det osmanske rike i 1557. Tyrkerne gjorde den til hovedstaden i Habesh-provinsen. Under ledelse av Özdemir Pasha gjorde osmanske tropper et forsøk på å erobre resten av Eritrea. På grunn av den motstanden de møtte, samt at osmanene trengte å forsterke sine styrker i Middelhavet og på grensen mot Persia, satte osmanene byen om omland under kontroll av en Bellou-aristokrat underlagt den osmanske guvernøren i Suakin i dagens Sudan. Osmanene anla på denne tiden den gamle bydelen i Massawa på Massawa-øya og gjorde den til en viktig havn ved Rødehavet. Byen ble bygget i typisk islamsk osmansk arkitektur med tørre koraller i vegger, tak og fundament, samt importert trevirke for bjelker, vindus-skodder og balkonger. Denne bebyggelsen og den gamle bydelen i Massawa finnes fortsatt den dag idag, etter å ha motstått både jordskjelv og krig med luftangrep.

Under egyptisk styre

I løpet av 1800-tallet ble Massawa, sammen med store deler av nordøstafrikanske kysten av Rødehavet, styrt av Egypt med osmansk samtykke.
Etter Egypts nederlag ved slaget ved Gura opphørte den egyptiske kontrollen over havnen. Med britisk assistanse kom byen til slutt under italiensk kontroll, og ble en del av den italienske kolonien Eritrea i 1885.

Under italiensk styre

I 1921 ble det meste av byen og havnen i Massawa ødelagt av et større jordskjelv, og havnene var ikke fullstendig reparert før i 1928: Dette hemmet de italienske planene for området, men italienerne bygget likevel ut Massawa til å bli den største og sikreste havn på østkysten av Afrika, og den største dypvannshavnen ved Rødehavet.
Under andre verdenskrig var havnen en viktig base for aksemaktene mot Rødehavet, fram til den falt under alliert kontroll som følge av felttoget i Øst-Afrika.

Under etiopisk styre

Fra 1952 til 1990, da Eritrea inngikk en føderasjon med Etiopia, ble Massawa som hovedbasen for den nå nedlagte etiopiske marinen. Da Etiopia oppløste føderasjonen og okkuperte Eritrea, utløste dette Den eritreiske selvstendighetskrigen. I februar 1990 inntok Det eritreiske folks frigjøringsfront Massawa i et overraskelsesangrep (operasjon Fenkil) fra både land og sjø. Dette førte til at frigjøringsfronten kuttet logistikken til etiopiske hæren i Asmara, som etter dette var avhengig av å få forsyningen luftveien. Den daværende etiopiske lederen Mengistu Haile Mariam bombet da Massawa bombet fra luften, noe som medførte betydelig skader på byen.

Eritreisk uavhengighet

Som følge Eritreasuavhengighet, mistet Etiopia adgangen til havet og den etiopiske marinen ble demobilisert og til dels overtatt av Eritrea.
Under den eritreisk-etiopiske krig var havnen ute av drift, særlig som følge av av det eritreisk-etiopiske grensen ble stengt, noe som avskar Massawa fra sitt tradisjonelle innland. Et stort kornfartøy fra USA med 15 000 tonn nødhjelp, som la til i havnen sent i 2001, var den første betydelige forsendelsen som ble ekspedert gjennom havnen etter krigens utbrudd.