google/wiki40b huggingface dataset:
Ratatat

Ratatat (tidligere kjent som Cherry) er en amerikansk elektronikaduo bestående av multiinstrumentalist/programmerer Evan Mast og gitarist Mike Stroud. De begynte samarbeidet i 2001, men først i mai 2003 spilte de sin første konsert. Høsten samme år byttet de navn til det nåværende Ratatat og deres selvtitulerte debutalbum kom ut våren 2004. Flere samarbeid med kjente artister som Franz Ferdinand, Interpol og !!! fulgte og i 2006 slapp de sitt andre studioalbum Classics. Etter dette begynte de å eksperimentere med slagverk og keyboard som en del av deres signatur hvilket resulterte i to album til, kalt LP3 og LP4.
Parent Management Training – Oregon

Parent Management Training – Oregon (PMTO) er et behandlingstilbud rettet mot familier med barn mellom tre og tolv år med alvorlige atferdsproblemer, hvor samhandlingsmønstre mellom foreldre og barn kjennetegnes av gjensidig negativitet som har vedvart minimum et halvt år. Behandlingen ledes av sertifiserte PMTO-terapeuter.
I Norge er det Atferdssenteret som har ansvaret for opplæring og sertifisering av PMTO-terapeuter.
Norske foreninger i utlandet

Norske foreninger i utlandet er en liste over foreninger for nordmenn som er fast bosatt i utlandet og for foreninger av etterkommere av nordmenn. Med på denne listen er ikke klubber som kun har kommersielle formål.
Ukrainas arbeiderparti

Ukrainas arbeiderparti (ukrainsk: Трудова Україна; Trudova Ukrajina) var et politisk parti i Ukraina. Det eksisterte fra 2000 til 2007.
Partiet var forbundet med grunnleggeren, bankmannen Serhij Tigipko, som også var partiets leder. Partiet ble offisielt registrert i juni 2000. Partiet støttet president Leonid Kutsjma. Ved valget i mars 2002 stilte Ukrainas arbeiderparti som en del av valgalliansen For et samlet Ukraina, og partiet fikk innvalgt representanter i nasjonalforsamlingen Verkhovna Rada. I valget i 2006 gikk det imdidlertid dårlig. Partiet stilte alene, fikk bare 0,09 % av stemmene og vant ingen mandater. I 2007 gikk partiet sammen med Regionpartiet.
Grunnleggeren av Ukrainas arbeiderparti, Serhij Tigipko, stiller til presidentvalget i 2010.
Golfrådet

Medlemmer

 De forente arabiske emirater
 Kuwait
 Bahrain
 Saudi-Arabia
 Oman
 Qatar
Nordnorsk

Nordnorsk er en dialektgruppe som består av norske talemål i Nord-Norge, noe som omfatter Nordland, unntatt Bindal på Helgeland, Troms og Finnmark. Gruppen tilhører de vestnorske talemålene, som også omfatter dialekter talt i deler av Telemark, Aust-Agder, Vest-Agder, Rogaland, Hordaland, Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal, unntatt Nordmøre.
Nordnorsk har stort sett -a som bestemt artikkel i entall av sterke og svake hunkjønnsord, men -o/å forekommer også i svake hunkjønnsord på Helgeland og i Salten. Ulike varianter av e(g) er brukt i begge disse områdene.
Nordnorsk deles i tre hovedområder: Helgelandsk, nordlandsk (Nordland nord for Saltfjellet) og Troms-mål (Troms og Finnmark).
Grensen for tykk l går nord for Salten.
Nordre gravlund (Åsnes Finnskog)

Nordre gravlund eller Nordre gravplass på Åsnes Finnskog var i bruk fra 1896 til 1918. Den ble i sin tid anlagt fordi kirkegården rundt kirken ble fylt opp relativt raskt, men var problematisk på grunn av oversvømmelser. Etter hvert ble det fylt på masse ved kirken, slik at kirkegården ble utvidet, og det er den som brukes i dag.
De opprinnelige gravminnene er borte, men det finnes steiner med navnelister over de gravlagte. I hjørnet av gravlunden står en tom støpul.
Froland kirke

Eldre inventar

Altertavlen fra 1735 er i barokk stil og er fra en eldre kirke på stedet. Døpefonten er fra 1750. I koret henger et maleri med Nedtagelsen av korset som motiv. Maleriet er en gave fra 1755, og er trolig nederlandsk. 
Ved kirkeporten står en stein om lag 1,5 meter høy, og denne ble brukt som gapestokk. Halsjernet til gapestokken oppbevares fremdeles i kirken. I kirkens våpenhus står en runestein.
Bunsenbrenner

Bunsenbrenner er en gassbrenner som er en del av et laboratorieutstyr til bruk for oppvarming, sterilisering og forbrenning spesielt innenfor kjemiske eksperimenter. Brenneren er oppkalt etter den tyske kjemikeren Robert Wilhelm Bunsen, selv om oppfinnelsen opprinnelig ble tegnet av briten Michael Faraday og videreutviklet av Bunsens laboratorieassistent Peter Desaga i 1855.

Virkemåte

Brenneren fungerer ved at gass, for eksempel naturgass (metan), propan, butan eller en blanding av disse, går igjennom en trang dyse og blir blandet sammen med luft, før blandingen blir antent på apparatets øvre del som en åpen flamme. Flammen kan reguleres ved at blandingforholdet mellom luft og gass styres fra en roterende skrue festet til apparatet. Ved større mengde gass vil flammen fremstå som gul, og sot vil forekomme som følge av ufullstendig forbrenning. Ved større mengde luft i forhold til gassmengde vil forbrenninghastigheten øke slik at flammen «slår tilbake». Ved riktig forhold mellom luft og gass på 3/1, får man en forbrenning med klar lyseblå flamme hvor temperaturen ligger mellom 1500 til 1800 °C.

Bruk

Bunsenbrenneren har i moderne tid i større grad blitt erstattet av kokeplater, varmekappe og andre elektriske hjelpemidler for bruk som varmekilde i laboratorier. Disse er sikrere å arbeide med, samtidig som de kan utvikle en jevnere fordelt varme enn bunsenbrenneren, hvor varmen blir konsentrert mot spissen av flammen. Varmen er også et ankepunkt mot bunsenbrenneren i forhold til enkelte kjemiske reaksjoner, hvor en jevnere og/eller svakere temperatur er å foretrekke. Samtidig kan forbrenningens biprodukter som sotpartikler, vann og andre gasser som karbonmonoksid, karbondioksid være med på å påvirke kjemiske reaksjoner i negativ forstand.
Bunsenbrenneren har den fordel at den produserer en hurtig og høytemperert varme som er fordelaktig for å sterilisere enkelte laboratorieutstyr. Den kan også benyttes til den såkalte flammeprøven, hvor man kan analysere grunnstoffer ut ifra fargen på flammen.
Melobasina

Utseende

Middelsstore (gjerne 12 - 13 millimeter), avlange, blanke, mørke praktbiller, ofte med metalliske farger. Dekkvingene har fine punktrader.

Levevis

Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse

Slekten lever i Oseania (Molukkene, Ny-Guinea og Salomonøyene).
Uniform fordeling

Uniform fordeling er en sannsynlighetsfordeling der alle utfall har like stor sannsynlighet. Et forsøk der det er  mulige utfall, k₁, k₂, ..., kₙ og sannsynligheten for hvert utfall er , har en uniform (lik) fordeling. De mest naturlige eksempelene på dette er nok myntkast eller terningkast. Et terningkast har de mulige utfallene 1, 2, 3, 4, 5 og 6, der sannsynligheten for hver av dem er . Terningkast vil kun være gyldig med én terning. Dersom en bruker to, er ikke sannsynligheten for hvert utfall like. For et myntkast der mulighetene bare er kron eller mynt, er sannsynligheten for hver av dem .
Laniferus

Utbredelse

Slekten er endemisk for Fiji.
Site of Special Scientific Interest

Site of Special Scientific Interest eller SSSI («sted av særskilt vitenskapelig interesse») er en status som et verneområde kan ha i Storbritannia. SSSI-området er grunnlaget for naturvern etter britisk lov og de fleste andre naturlige  eller geologiske verneområder i Storbritannia er oppført på listen, som F.eks. nasjonale naturreservat, ramsarsteder,(Ramsar-konvensjonen)Special Protection Area (særskilt verneområde) og Special Areas of Conservation («særskilt bevaringområde»).
SSSI-områder kan videre deles inn i biologiske SSSI og geologiske SSSI. Flere SSSI-områder er både biologiske og geologiske.
National Rail

National Rail (ikke å forveksle med Network Rail) er navnet som brukes i forretningsvirksomheten til Association of Train Operating Companies (ATOC), en britisk sammenslutning av private jernbaneselskaper, herav flere som ble opprettet ut fra persontogtjenestene til British Rail, det nå nedlagte statlige jernbaneselskapet.
Det finnes enkelte linjer som ikke er del av National Rail, fordi de ikke har utgått fra British Rail, eller av andre grunner. For eksempel ble Waterloo & City-linjen i det sentrale London overført til London Underground. Alle linjer under National Rail-paraplyen har samme billettstruktur og dermed muligheter for overgang eller for valgfri rute uansett selskap, mens andre selskaper ikke nødvendigvis har overførbare billetter.
Horsemonger Lane fengsel

Horsemonger Lane Gaol (også kjent som Surrey County Gaol og New Gaol) var et fengsel nær dagens Newington Causeway i Southwark, Sør-London. Horsemonger Lane var Surreys viktigste fengsel og sted for eksekvering av dødsstraff helt til det ble stengt i 1878.
Fengselet huset både gjeldsfanger og kriminelle, med en kapasitet på rundt 300 innsatte. I alt 131 menn og fire kvinner ble henrettet der mellom 1800 og 1877. Galgen stod på et flatt tak over fengselets vakthus.
Fengselet ble bygget 1791–1799 etter tegninger av George Gwilt. Fengselet var ved åpningen det største i landet og lå i tilknytning til rettsbygningen Old Bailey, også tegnet av Gwilt. Det ble bygget for å erstatte et eldre fengsel, King's Bench Prison, som siden Tudor-perioden hadde ligget på det som hadde vært den nærliggende White Lion Inn på Borough High Street, Southwark (uformelt kalt Borough Gaol).
I 1859 forsvant navnet Horsemonger Lane som følge av en navnendring til Union Road (i dag: Harper Road), og fengselet ble omdøpt til Surrey County fengsel. Dette navnet ble videreført i et nytt fengsel på nordsiden av Themsen i Clerkenwell.
Bygningene ble revet i 1881 og området er i dag offentlig park. Newington Gardens i tilknytning til London Crown Court åpnet i januar 1921.

Dickens

I 1849 overvar Charles Dickens hengningen av Fredrik og Maria Manning. De hadde drept en venn for å ta pengene hans. Dickens skrev til The Times og fordømte slike offentlige forestillinger.
Dickens baserte senere Hortense i Bleak House på Maria Manning, mens Fru Chiverys tobakksbutikk i Lille Dorrit var lagt til Horsemonger Lane.
Henrettelser på Horsemonger Lane er også nevnt i Sarah Waters' roman Fingersmith.
Kiss×sis

Handling

Keita Suminoe går i tredje klasse på ungdomsskolen, og bor sammen med faren sin, stemoren sin, og sine to eldre stesøstre, Ako og Riko. Etter at faren hans giftet seg på nytt, så har stesøstrene hans alltid vært nær han og støttet han. Men i det siste så har søstrene begynt å ha mindre platonisk kjærlighet for Keita, men mer romantisk kjærlighet. Ako og Riko flørter ofte med Keita, og Keita blir stresset av dem, og prøver å ikke gi etter til dem.
Gåte ved Gåte

Gåte ved Gåte er et musikkalbum med Kari Bremnes, utgitt i 1994.
Fontenehuset

Den arbeidsorienterte hverdagen

Fontenehuset tilbyr en arbeidsorientert hverdag ved å la medlemmene være ansvarlige for driften av huset. Medlemmene velger selv hvilke arbeidsoppgaver de ønsker å gjøre (kjøkkenarbeid, IT-arbeid, vedlikehold etc.) og hvor mye ansvar de ønsker å påta seg. Det er ingen krav om oppmøte til faste tider eller lignende, og medlemmer kan komme og gå som de vil i løpet av åpningstiden. Et hovedpoeng er å oppmuntre og oppfordre medlemmer til å jobbe og bidra til Fontenehusdriften, skjønt alt er frivillig. Fontenehuset mener at arbeid og en meningsfylt hverdag er en effektiv rehablitieringsmetode, som kan bidra til å gi mennesker som har falt ut av samfunnet motivasjon og mestringsfølelse som virker positivt på deres mentale helse. Det sosiale fellesskapet er også en viktig del av Fontenehusets modell, og det arrangeres ofte sosiale aktiviteter utenfor arbeidstiden, hvor både medlemmer og medarbeidere deltar.

Struktur

Fontenehuset har en flat maktstruktur, hvor medlemmene driver huset på lik linje med de ansatte. Når en oppgave skal gjøres skal medarbeidere ikke prioriteres over medlemmer, og det skal ikke foregå møter eller andre aktiviteter hvor medlemmer ekskluderes. Fontenehus opererer etter avdelinger, for eksempel kjøkkenavdeling og kontoravdeling. Avdelingene varierer fra hus til hus. Det skal i hovedsak være minst to medarbeidere per enhet.
På Fontenehuset skal det ikke foregå behandling. Det er minimalt med fokus på medlemmenes utfordringer, og man behøver ingen henvisning for å bli medlem.
Første gang man møter opp til et Fontenehus blir man gitt en omvisning av huset, som fungerer som en introduksjon til hva Fontenehuset er. Etter dette kan man velge å registrere seg som mulig medlem, og etter å ha brukt huset en stund vil man bli skrevet inn som medlem. Medlemskap er gratis og helt uten forpliktelser.

Modell

Modellen opererer etter internasjonale standarder som gjelder for alle Fontenehus verden over. For å bli godkjent som Fontenehus trengs en akkreditering fra Clubhouse International. I Norge administreres Fontenehusene av stiftelsen Fontenehus Norge, som har kontorer på Fontenehuset Oslo Øst.
Modellen har sitt utspring fra USA, der en gruppe pasienter i 1948 gikk sammen og startet Fountain House i New York, fordi de følte at de manglet oppfølging etter opphold på psykiatriske institusjoner, og slet med å skaffe seg bolig og jobb.
I dag finnes det over 330 akkrediterte Fontenehuset-klubbhus i 34 land, og i Norge finnes det 14; to i Oslo (Fontenehuset i Oslo og Fontenehuset Oslo Øst) og et i hver av byene Rygge, Asker, Bærum, Hønefoss, Kongsberg, Drammen, Gjøvik, Stavanger, Bergen, Trondheim, Harstad og Tromsø. Fontenehus Norge jobber aktivt for å åpne flere. Ski/Oppegård (Nordre Follo 01.01.20) har vedtatt å åpne et Fontenehus. Og vil, når det åpner, bli nr 15 i rekka. 
International Center for Clubhouse Development (ICCD) er paraplyorganisasjonen som sørger for at alle klubbhusene drives i tråd med retningslinjene. Det er 37 retningslinjer, som er lik for alle husene i hele verden.
Lønnebladflatvikler

Utseende

En nokså stor (vingespenn 18 – 22 mm), lyst gråspraglete måler. Forvingen er utvidet nær roten (markerte "skuldre") og nesten rektangulær. Den er mer eller mindre gråspraglete, noen ganger med en stor, brunlig flekk ved framkanten. Bakvingen er lysgrå.

Levevis

Arten har larver som lever mellom sammenspunne blader av lønn (Acer spp.), bøk (Fagus sylvatica) og andre løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr i august – oktober.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa østover til Kaukasus.
I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.
Sokkelvik

Sokkelvik, også skrevet Sokkelvika, (kvensk: Vuorkkulahti) er ei bukt og ei fraflyttet bygd i Nordreisa kommune i Troms. Bygda ligger på vestsida av Reisafjorden, 5-6 km nord for Sørkjosen. Indre Sokkelvika har veiforbindelse til europavei 6 (1,5 km), videre til Ytre Sokkelvika går en gangsti (2 km).
I Indre Sokkelvika gikk det 7. mai 1959 et kvikkleireskred som sopte store deler av bebyggelsen på havet. Skredet startet ute i sjøen og forplantet seg inn på land. 17 mennesker ble tatt av raset, 9 av dem omkom. Etter ulykken ble bygda fraflyttet.
Et av husene i Indre Sokkelvika som ikke ble tatt av raset i 1959, ble på slutten av 1980-tallet flyttet til Sørkjosen. Det såkalte Sokkelvikhuset ble bygd rundt 1850 og inngår nå som en del av Nord-Troms Museums anlegg. Det brukes som utstillingslokale om sommeren.
Frederik van Zyl Slabbert

Bakgrunn

Frederik van Zyl Slabbert kom fra en afrikandisk familie, vokste Slabbert opp i Pietersburg (senere Polokwane) i det norlige Transvaal i Sør-Afrika. Han ble immatrikulert ved Pietersburg Afrikaans High School i 1958.
Van Zyl Slabbert studerte teologi og sosiologi ved det da svært konservative Universitetet i Stellenbosch. Under sine studier utviklet van Zyl Slabbert en aktiv interesse for politikk, noe som førte ham til å avvise apartheid og å stille til valg ved student-rådet. Han tapte dette valget fordi han ble ansett å være for liberal.
Han disputerte med en doktorgrad i sosiologi ved Stelenbosch-universitetet i 1967. I 1973 ble han utnevnt til dekan ved institutt for sosiologi ved University of the Witwatersrand.

Politikk

I det sørafrikanske valget i 1974 stilte van Slabbert for PFP i valgkretsen Rondebosch. Selv om han ikke var forventet å vinne setet, slo han United Party (UP) sin kandidat med 1600 stemmer. Van Zyl Slabbert forsvarte og beholdt dette setet i parlamentsvalget ved valgene i 1979 og igjen i 1981. Van Zyl Slabbert steg etterhvert i gradene innen partiet, og kom til å spille en viktig rolle i utviklingen av dette partiets ideologi, spesielt som leder av en konstitusjonskomité.
I 1979 ble han leder for PFP, en gruppering bestående av diverse andre liberale elementer, spesielt Harry Schwarz's Reform Party. PFP gjorde det bra under valget i 1979 og 1981, og van Zyl Slabbert fungerte dermed som leder for den politiske opposisjonen i 12 år. 
I 1986 trakk van Zyl Slabbert seg fra sin stilling som leder av opposisjonen, fordi han følte at parlamentet var å blitt til en irrelevant institusjon i sammenheng med Sør-Afrikas politiske problemer. Han publiserte en bok på denne tiden kalt The Last White Parlament, der han forklarte sine tanker og handlinger, samt hans spådommer for fremtiden til Sør-Afrika. På slutten av 2008 fikk han et hjerteinfarkt, noe som førte til at han fikk en pacemaker satt inn. 
I begynnelsen av mai 2010 ble Van Zyl Slabbert utskrevet fra sykehuset etter å ha mottatt behandling for en leversykdom. Han døde hjemme den 14. mai 2010. 
Van Zyl Slabbert etterlot seg sin kone Jane og to barn fra hans første ekteskap, Tania og Riko. Mange offentlige personer i Sør-Afrika hyllet Van Zyl Slabbert for rollen han spilte mot slutten av apartheidtiden.
Marrakech Marathon 2018

Marrakech Marathon 2018 ble arrangert i Marrakech i Marokko 28. januar 2018.
Interfoto

Interfoto er en leverandør av fototeknisk utstyr. Firmaet holder til på Høvik utenfor Oslo. Det ble etablert i 1966. Fra 1966 hadde de importøransvaret for kameramerket Nikon i Norge, men mistet agenturet i 2005, da Nikon etablerte eget avdelingskontor i Norge.
Egil B. Nilsson er daglig leder i Interfoto.
I 1994 startet Interfoto med utvikling av programvaren FotoStation, som ble en såpass stor suksess at bedriften skilte ut programutvikling til et eget firma, FotoWare AS. Pr. 2006 er det solgt over 500 000 lisenser av FotoStation.
Lars Farnes AS er nå et heleid datterselskap av Interfoto AS. Avtalen ble gjennomført den 12. april 2007.
Fred Brooks

Utdannelse

Brooks studerte ved Duke University, der han i 1953 fikk en bachelor-grad i fysikk. Han tok doktorgrad i anvendt matematikk ved Harvard University i 1956, under veiledning av Howard Aiken.

Yrkeskarrière

Brooks begynte hos IBM i 1956, der han arbeidet med arkitekturen på 7030 Stretch- og 7950 Harvest-maskinene. Han ble senere leder for utviklingen av System/360-familien av datamaskiner og for OS/360-programvaren.
Boken The Mythical Man-Month beskriver utviklingen av System/360. Det var her Brooks kom med den berømte påstanden «Legger man flere menneskelige ressurser til et forsinket programvareprosjekt blir det enda mer forsinket». Dette har senere blitt kjent som «Brooks’ law».
Brooks er også kjent for artikkelen No Silver Bullet, der han argumenterer for at det ikke finnes noen fremskritt i programvareteknologi eller prosjektledelse som på egen hånd gir en tidobling i produktivitet, produkt-pålitelighet eller (programvare-)enkelhet i løpet av et tiår.
I 1964 fikk Brooks tilbud om å komme til University of North Carolina at Chapel Hill for å bygge opp universitetets informatikk-institutt. Han var leder for dette i 20 år, og fortsatte arbeidet ved Chapel Hill som professor emeritus etter å ha gått av med pensjon.

Utmerkelser

Brooks ble tildelt National Medal of Technology and Innovation i 1985 for sitt bidrag til System/360. Han fikk von Neumann-medaljen i 1994, og Turing-prisen i 1999.
ARA «Veinticinco de Mayo» (1968)

Beskrivelse

ARA «Veinticinco de Mayo» var som forgjengeren i den argentinske marinen ARA «Independencia» av den britiske «Colossus»-klassen, men hadde mens hun var i nederlandsk tjeneste gått i gjennom en omfattende modernisering hvor hun blant annet fikk et moderne vinklet flydekk.
Flygruppen til ARA «Veinticinco de Mayo» bestod til å begynne med av Sud T-28P Fennec angrepsfly, North American SNJ-5C Texan treningsfly/lette angrepsfly og Grumman S-2 Tracker anti-ubåtsfly.
SNJ-5C Texan-flyene var bare i bruk de første månedene, og i 1972 ble Fennec-flyene erstattet av Douglas A-4Q Skyhawk angrepsfly. I april 1983 hadde ARA «Veinticinco de Mayo» gått i gjennom de nødvendige modifikasjonene for å kunne ta i bruk Dassault Super Étendard jagerbombere som ble brukt ved siden av Skyhawk-flyene. I 1988 opphørte den argentinske marinens bruk av Skyhawk.

Tjeneste i Royal Navy

HMS «Venerable» ble satt i tjeneste hos Royal Navy 17. januar 1945. I 1947 ble skipet tatt ut av tjeneste og solgt til Nederland 1. april 1948.

Tjeneste i Den nederlandske marinen

Da skipet ble kjøpt av Nederland ble det døpt om til Hr. Ms. «Karel Doorman». Hun ble satt i tjeneste 28. mai 1948 og ble brukt frem til 29. april 1968. 15. oktober 1968 ble skipet solgt til Argentina.

Tjeneste i Den argentinske marinen

Etter at Den argentisnke marinen overtok skipet ble hun døpt ARA «Veinticinco de Mayo» og satt i tjeneste 12. mars 1969.
Ved begynnelsen av Falklandskrigen var ARA «Veinticinco de Mayo» utstyrt med A-4Q Skyhawk angrepsfly, S-2 Tracker anti-ubåtsfly, SH-3 Sea King helikoptre for anti-ubåtkrigføring og transport og et Sud Alouette III helikopter for redning og forbindelse.
28. mars 1982 forlot hun Puerto Belgrano for å ta del i invasjonen av Falklandsøyene og flyene hennes dekket invasjonen den 2. april før hun vendte tilbake til havn. 28. april forlot hun igjen havnen for å møte den britiske flåtestyrken, og 1. mai fløy flygruppen de første toktene mot den britiske styrken. 2. mai fortsatte forsøkene på å møte den britiske styrken, men da den argentinske krysseren ARA «General Belgrano» ble senket av torpedoer fra den britiske undervannsbåten HMS «Conqueror» omking 16:00 lokal tid ble ARA «Veinticinco de Mayo» beordret tilbake til basen. Hun tilbrakte resten av krigen i havn, men flyene hennes ble brukt fra landbaser.
I 1988 ble hun lagt i opplag, og i 1997 ble hun tatt ut av tjeneste for godt. Solgt for opphugging i 1999.
Tåkedikterne

Tåkedikterne (kinesisk: 朦胧诗人; pinyin: Ménglóng Shīrén) er en gruppe modernistiske kinesiske diktere som oppsto på slutten av 1970-tallet som en reaksjon mot kulturrevolusjonens begrensninger mot kunsten. Gruppens navn er karakterisert etter at deres poesi offisielt ble betegnet som «uklare», «tåkete» eller «dunkel» (menglong shi). I henhold til en av dem, Gu Cheng, var «den definitive karakteristikk av denne nye formen for poesi dens realisme. Det begynner med objektiv realisme, men dreier mot en subjektiv realisme; den beveger seg fra en passiv reaksjon mot aktiv skapelse.»
Bevegelsen var i begynnelsen sentrert rundt litteraturtidsskriftet Jintian (kinesisk: 今天; pinyin: Jīntiān; norsk: «I dag») som utkom mellom 1978 og 1980, og deretter ble det forbudt.
Nordnorsk julesalme

Trivia

Første vers synges ofte feil, ved at ordet «dal» synges i stedet for «dag». Selv Halvdan Sivertsen har gjort denne feilen.
Heime igjen

Heime igjen er et musikkalbum med Olav Stedje og Ole Brums orkester, utgitt i 1977. Dette er samarbeidets eneste plate.
TII-Tasiilaq

TII-Tasiilaq (Tunumi Inuussutissarsiutitigut Ilinniarfik – Tasiilaq) er en yrkesskole i Tasiilaq på Grønland.
De tilbyr ulike utdanninger innen bl.a. mekaniske fag og helse- og sosialfag.
Kotovo

Kjente personer fra Kotovo

Kotovo er fødebyen til håndballspilleren Natalia Malakhova Todorovska (f. 1974).
Paramelitta

Utseende

Middelsstore, avlange, mørkt brunlige trebukker med noe forkortede dekkvinger. Mesteparten av dyret er brunsvart, dekkvinger og bein noe lysere brune. Antennene er tynne, rundt halvparten så lange som kroppen, i spissen utvidete. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er tydelig innsvingende på sidene, dekker halvparten av bakkroppens lengde. Beina er middels lange, lårene tydelig klubbeformede. Leggene på bakbeina har en dusk av mørke hår.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Bolivia og Brasil.