google/wiki40b huggingface dataset:
Curaçao og Sint Maartens sentralbank

Historie

Selv om Nederland koloniserte Sint Maarten i 1631 og Curaçao i 1634, var de fleste av koloniene av liten økonomisk viktighet fram til begynnelsen av 1800-tallet. Det foregikk mye handel i disse koloniene, og Curaçao var en åpen havn der råvarer fra Latin-Amerika og Karibia ble byttet mot varer fra Europa. Det ble dermed mange ulike valutaer i omløp, og siden Curaçaos import var større enn eksporten var det stadig mangel på mynter der. Noen handelsfolk utnyttet dette, og lagde deres egne betalingsmidler i form av kredittnotaer, som ble utgitt med høy rente. Kong Vilhelm ønsket at Curaçao skulle bli et handelssentrum, og for å få orden på pengesituasjonen der foreslo han i 1826 å etablere en bank der for å organisere koloniens pengesituasjon. 
Den 6. februar 1828 ble banken etablert i Fort Amsterdam. Administrasjonen av kolonien lå også her. Banken hadde ikke noe offisielt navn, men var kjent som Bank van Leening («Kredittbanken»). Banken hadde som formål å fremme handel i kolonien Curaçao ved å skaffe kapital. 
Bankens oppgaver har endret seg gjennom årene. I 1907 fikk banken navnet Curaçaosche Bank, og fikk formalisert sin enerett til å utstede valuta. I 1937 ble bankens pengesedler offisielt ansett som gyldige betalingsmidler mellom private aktører, mens de tidligere kun hadde vært offisielt godtatt av regjeringen. Fram mot andre verdenskrig fikk banken gradvis flere oppgaver, og ved inngangen til krigen hadde banken i oppgave å styre pengemengden i sirkulasjon, forvaltet regjeringens gull- og sølvreserver, og jobbet for å holde rentenivået på et slikt nivå at bankene kunne ha en akseptabel margin. 
Etter andre verdenskrig fikk banken også gradvis mer rollen som lender of last resort, og dreide mer fra å være en bank for personer til å være «bankenes bank». 
Sentralbanken har i dag en selvstendig rolle.

Sentralbanksjef

Emsley D. Tromp ble i 1991 utnevnt til president i sentralbanken. Han overtok da for Vimy Antonio Servage, som hadde hatt denne stillingen siden 1986. I oktober 2017 ble Tromp suspendert fra stillingen som sentralbanksjef.
Lucanus cheni

Kjennetegn

En nokså stor (40-65 millimeter), brunsvart hjortebille. Hannen har kraftige, krumme kjever, disse har en kraftig tann nær spissen, som er kløvet. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Bakhodet har rundede tverrkjøler langs bakkanten som omtrent danner en "W". Beina er mørke. Hunnen mangler de forstørrede kjevene, hodet er mye mindre, svært tett og kraftig punktert.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Kina inkludert det sørøstlige Tibet, dessuten i Sikkim.
Vigrid (mytologi)

Vigrid, norrønt Vigriðr og islandsk Vígríður, er i norrøn mytologi navnet på den vollen der det siste og avgjørende slaget mellom æser og jotner skal stå ved Ragnarok.
Vigrid-vollen er hundre mil ganger hundre mil stor. Her vil Odin bli slukt av Fenrisulven, Tor og Midgardsormen vil drepe hverandre. Også Frøy, Ty, Heimdall og Loke blir drept. Hele verden, også det store verdenstreet Yggdrasil, blir satt i brann. Restene blir siden borte i havet. Derfra skal en ny og frodig jord stige opp med menneskeparet Liv og Livtrase.
Ifølge Fáfnesmál skal striden finne sted på øya Oskopner.
Vigrid omtales i Vavtrudnesmål og i Gylvaginning.
Shizuishan

Shizuishan (kinesisk: 石嘴山市, pinyin: Shizuishan Shì) er et byprefektur i den autonome region Ningxia i Folkerepublikken Kina.
Her er Shizuishan kullkraftverk lokalisert.
Carl Muth

Bakgrunn, studier

Muth ble i 1881 opptatt på misjonshuset Steyl i Nederland. Etter tre år der gikk veien til Alger, der han ble kjent med kardinal Charles Martial Lavigerie, grunnleggeren av de hvite fedre. Resten av livet følte Muth seg forbundet med denne verdensåpne franske ånd. Han studerte statsvitenskap i Giessen, og senere fulgte han forelesninger i økonomi og germanistikk i Berlin.
Under et opphold i Paris 1892/1893 og så ett i Roma i bedrev han kunsthistoriske studier, og samtidig befattet han seg med aktuelle sosiale spørsmål. Fra 1895 til 1902 var Carl Muth sjefsredaktør for tidsskriftet «Alte und Neue Welt, Illustriertes Katholisches Familienblatt». Som bidrag til debatten om de tyske katolikkers underlegenhet forfattet han ditt kritiske skrift «Steht die katholische Belletristik auf der Höhe der Zeit?» (Mainz 1898). Han oppfordret der til å frembringen en katolsk underholdningslitteratur.
I oktober 1903 grunnla Muth månedstidsskriftet Hochland, som ble til et dialogforum mellom katoliske akademikere og kirkekritiske intellektuelle. På dette vis ville han lede den katolske litteratur ut av et kirkelig og borgerlig sosialt reservat. Blant dem som skrev hyppig for Hochland kan nevnes Theodor Haecker, Ruth Schaumann, Gertrud von Le Fort, Werner Bergengruen, Sigrid Undset, Stefan Andres, Eugen Rosenstock-Huessy, Romano Guardini, Max Scheler, Carl Schmitt (til 1930), Peter Wust og Theodor Schieffer.
I 1927 utkom for den da 60-årige Muth festskriftet «Wiederbegegnung von Kirche und Kultur in Deutschland».
Da han ble kjent med motstandmannen Hans Scholl, grunnlegger av motstandsgruppen Weiße Rose, ved sin venn Otl Aichers (1922–1991) formidling i august 1941, fantes ikke lenger Hochland lenger - det var blitt forbudt i juni 1941 av nazistene (Reichspressekammer). Fra desember 1933 stod tidsskriftet under sensur, og fra da av og til det ble forbudt i juni 1941 nevnte man i Hochland ikke lenger navnet «Adolf Hitler».
Da Muth skjønte hvor belest hans unge venn var, bad han ham om å ordne hans omfangsrike privatbibliotek. I dette impulsrike miljø kom det til samtaler om trlasjonen mellom kristen tro og politisk handling. Muths betydning for Scholl lå også i det at han derved ble kjent med et menneske som stimulerte både hans politiske tenkning og hans religiøse drivkraft.
Etter at Hans og Sophie Scholl var blitt arrestert i München den 18. februar, og Christoph Probst den 19. februar 1943 i Innsbruck, gjennomførte Gestapo også en husransakelse hjemme hos Muth. Etter 22. februar 1943 talte Muth om sine myrdede venner som en far sørger over barn som han er blitt berøvet.
Blodgassanalyse

Prøvetagning og analyse

Blodgassanalyse krever arterielt blod, i motsetning til «vanlige» blodprøver som tas i venøst blod. Vanligvis brukes radialis-arterien (puls-arterien på håndleddet) eller arterien i lysken. Prøven tas med en spesiell sprøyte som inneholder heparin, slik at blodet ikke koagulerer, og bør analyseres med en gang.
Prøven analyseres ved en maskin som bestemmer pH, partialtrykket av oksygen (pO₂) og karbondioksid (pCO₂), samt bikarbonat (HCO₃⁻) og oksygenmetningen. Enkelte maskiner kan også bestemme mengden laktat, natriumioner (Na⁺) og kaliumioner (K⁺) i prøven.

Tolkning

Ved bestemmelse av pH ser en om pasienten har en acidose (lav pH) eller alkalose (høy pH).
Partialtrykket av karbondioksid (pCO₂) brukes gjerne som et estimat av lungenes funksjon. For høyt pCO₂ kan indikere at pasientens lungefunksjon ikke er tilstrekkelig, mens for lav pCO₂ for eksempel ses når testpersonen hyperventilerer. Kombinasjonen lav pH ( pH < 7,35) og høy pCO₂ kalles respiratorisk acidose, mens høy pH (pH > 7,45) og lav pCO₂ kalles respiratorisk alkalose.
Bikarbonatunderskudd eller -overskudd kalles henholdsvis metabolsk acidose og metabolsk alkalose. Ofte brukes den målte verdien omregnet til base excess (BE), hvor den målte verdien av bikarbonat angis som et relativt overskudd (BE > 3) eller underskudd (BE < −3) i forhold til kroppens normale mengde. En metabolsk acidose vil da sees som kombinasjonen pH< 7,35 og BE < −3 , mens en metabolsk alkalose kjennetegnes av pH > 7,45 og BE > 3.
Siden respirasjonen hos mennesket hovedsakelig styres av mengden CO₂ i blodet, er vurderingen av partialtrykket til oksygen (pO₂) ofte av liten interesse, selv om det selvfølgelig kan si noe om pasienten har for lite oksygen (hypoksi). For pasienter som trenger oksygentilskudd er det viktig å bestemme pO₂, både som mål på at pasienten får nok oksygen, men også for å unngå at vedkommende får for mye.
Florian Geyer

Bakgrunn

Florian Geyer stammet fra den frankiske adelsslekten Geyer von Giebelstadt, og var den yngste av tre brødre. Etter at faren Dietrich († 1492) og begge srorebrødrene var døde, arvet han i svært ung alder en betraktelig formue og omfangsrike landegods, slik at han med stor letthet kunne leve et behagelig og sorgfritt liv.
På en reise i 1512 til 1513 kom han til England der han traff kong Henrik VIII. 
I 1517 ble han bannlyst i kjølvannet av en rentestrid med klosteret Neumünster, og forble bannlyst resten av livet. Han gjorde militær tjeneste blant annet for Den tyske ordens høymester Albrecht von Brandenburg-Preussen i striden som utviklet seg i Polen, og dro også på diplomatiske oppdrag for høtmesteren til forskjellige europeiske hoff.

Reformatorisk hærfører

Han ble i 1520 en overbevist tilhenger av Martin Luthers reformasjon og engasjerte seg som hærfører for bøndene under bondeopprøret i 1525. Han kommanderte da en elitestyrke på noen hundre mann som ble alment kjent som «Den svarte hop» (Schwarzer Haufen). Flere av sine seirer vant han likevel ved forhandlinger, blant annet byen  Rothenburg ob der Tauber. 
Etter bøndenes avgjørende nederlag ved Ingolstadt, i Unterfranken og Königshofen, ble han overfalt i et skogparti mens han red alene nordover fra Rothenburg, som hadde utvist ham. Natten fra 9. til 10. juni 1525 ble han stukket ned i Gramschatzer Wald ved Würzburg. 
På grunn av hans frivillige avkall på et liv i velstand, hans helhjertede engasjement for sin overbevisning, og hans militære innsats, ble han trukket frem som forbilledlig av kommunistene på 1800-tallet og av nazistene på 1900-tallet. I Friedrich Engels' bok Der Bauernkrieg fra 1870 fremstiller Geyer som en tidlig forkjemper for proletariatet. Nasjonalsosialistene oppkalte en av Waffen-SS sine kavaleridivisjoner etter ham, 8. SS Kavaleridivisjon «Florian Geyer».
Villa Blaauw

Villa Blaauw ligger i Årstadgeilen 26 (tidligere Årstadveien 19a) i Bergen. Villaen er tegnet av arkitekt Frederik Konow Lund og oppført mellom 1925–1927 for kjøpmann Trygve Blaauw. Villaen preges av en hovedblokk med en lavere sidefløy. Sidefløyens skorstein var opprinnelig artikulert i fasaden. Dette elementet er i dag dessverre forsvunnet bak et senere tilbygg.
Husets arkitektur er en del av Bergensskolen - en retning innen arkitekturen fra 1910-1940. Som Arts and Crafts bevegelsen i Storbritannia og USA la Bergensskolen vekt på kunstneriske uttrykk, solide håndverkstradisjoner og bygningsmessige kvaliteter. Inndelingen i en hovedblokk og sidefløy er inspirert av Frank Lloyd Wright. Huset inneholder mange særegne kunstneriske elementer både innvendig og utvendig som er tegnet og formgitt av arkitekten.
Arkitekt Konow Lund fikk Houens fonds diplom for denne villaen i 1930.
Saint-Michel (Paris Metro)

Saint-Michel er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 4.
Sørlandets Tekniske Fagskole

Sørlandets tekniske fagskole var en videregående skole som ble stiftet i Grimstad i 1918. Skole ble innstiftet av skipsreder O. T. Tønnevold med et legat på 400 000 kroner.
Kommunen stilte byeiendommen "Fredheim" til disposisjon for virksomheten, men bl.a. dårlige konjunkturer i mellomkrigsårene gjorde at skolen ikke startet opp før i 1939. Aust-Agder fylkeskommune overtok driften i 1970. Skolen tilbød etter hvert også ordinære yrkesskoletilbud innen mekaniske fag, elektrofag og byggfag til.
Skolen ble i 2006 slått sammen med Dahlske videregående skole.

Kampen om Tønnevolds legat

Den 6. mai 1918 overleverte skipsreder O. T. Tønnevold og hans hustru Gunhild 400 000 kroner til Grimstad formannskap. Pengene ble gitt til et legat hvis formål var drift av en teknisk skole i Grimstad. Pengene skulle stå urørt inntil kapitalen hadde nådd en sum som kunne drifte en skole. På 1920-tallet forsøkte imidlertid sønnene til den da avdøde O. T. Tønnevold å få deler av legatkapitalen tilbake. Saken gikk etterhvert helt til høyesterett, der Tønnevolds arvinger tapte. Da skolen startet opp i 1939, hadde legatet vokst til noe over 1 000 000 kroner.

Arkivet

Arkivet etter Sørlandets tekniske fagskole befinner seg på Kuben i Arendal. Arkivet inneholder bl.a. møtebøker, kopibøker, journaler, saksarkiv, elevdokumentasjon, regnskap, fotografier, skoleaviser og avisutklipp.
French Open 1988

French Open 1988 ble spilt på Roland Garros-stadion i Paris. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus. Mats Wilander beseiret Henri Leconte i singlefinalen for herrer og Steffi Graf vant damefinalen over Natalia Zvereva.
Nedre Nanset

Historie

Nedre Nanset ble oppført i 1878/79 som herrskapsbolig for Chr. Christiansen og hans familie. Festmiddagen i anledning jernbanens åpning i 1881 ble nytt her. I 1888 solgte Christiansen bygningen og parken til doktor Ingebrigt Christian Holm, som i 1889 flyttet sitt kurbad hit. Bygningen ble anvendt som kurhotell (Larvik Bads kurhotell). Knut Hamsun disponerte et værelse, hvor han jobbet på sin roman Markens grøde.
Under den andre verdenskrig var Nedre Nanset tysk administrasjonssentrum og etter krigen ble den anvendt som leiegård og senere som hotell. I 1952 ble den ervervet av Hedrum kommune som herredshus, noe den var til 1978.  Den er også kjent som Bøkeskogen kultursenter. Larvik kulturskole hadde sine lokaler i bygningen til 2008.
Muskogee kraftverk

Muskogee kraftverk er et varmekraftverk i Muskogee County, delstaten Oklahoma i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 716 MW, fordelt på 3 like store blokker/turbiner. Operatør er Oklahoma Gas & Electric Co.
Anlegget ble bygget ut i årene 1977–1984. Brenselkilden er (sub-)bitumenøst kull og naturgass. Utslippene av CO₂ i 2007 var totalt 10,6 mill tonn.
James Bond i Japan

Handling

Agent 007 blir sendt til Japan for å avverge at noen mystiske rakettoppskytinger utløser atomkrig mellom Sovjet og USA. I tillegg til vanlig Bond-action og Bond-"romantikk", har filmen en rekke innslag fra japansk kultur og natur.
Gullspång

Gullspång er et tettsted i Västra Götalands län, i landskapet Västergötland i Sverige. Det er Gullspång kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 1 167 innbyggere.
Abdul Aziz Ghazi

Abdul Aziz var leder for den radikale muslimske forsamlingen i Den røde moske i Pakistans hovedstad Islamabad.
Fra moskeen fremførte Aziz våren 2007 krav om å innføre sharialover og gjennomførte flere moralsk fargede politiske aksjoner som vakte stor oppmerksomhet. Unge menn og kvinner angrep musikk- og dvd-butikker, røvet bort kvinner som har blitt anklaget for prostitusjon, og til og med kidnappet politi.
Den 3. juli 2007 brøt det ut kamphandlinger mellom Aziz sine tilhengere og pakistanske sikkerhetsstyrker da studenter forsøkte å okkupere en regeringsbygning som ligger like ved moskeen.
Den 4. juli innførte myndighetene portforbud rundt moskeen. Abdul Aziz forsøkte å flykte utkledd i burka, men ble pågrepet. Et tusentall studenter gav opp og ble tatt til fange.
Abdul Aziz oppfordret også i et tv-intervju sine tilhengere å gi opp. I det spesielle intervjuet bar han fremdeles det heldekkende kvinneklesplagget han forsøkte å flykte i.
En radikal kjerne av islamister nektet likevel å lyde sin leders ord. En av disse var Aziz sin bror Abdul Rashid Ghazi, som siden ble drept da pakistanske tropper stormet anlegget.
Blandt alle Lande

Tekst

Sangen har 23 vers. Under er gjengitt vers 1–6 og 11–13.
Normandssang.
Blandt alle Lande i Øst og Vest

Er Fædrelandet mit Hjærte næst.

Det «gamle Norge»

Med Klippeborge

Mig huer bedst.
Fra Vesterhavet til Kjølens Rand,

Fra Nordishavet til Christianssand,
Der har jeg hjemme

Og kan istemme:
Mit Fædreland!
Jeg elsker Eder, I gamle Fjæld

Med høje Tinder og dybe Væld,

Med Skog om Barmen

Og Jærn i Armen

Til Tidens Kvæld!
Jeg elsker Eder, I Bække smaa,

I stolte Fosse, I Fjorde blaa,

I Sjøer blanke,

Hvis stille Tanke

Kan Stjerner naa!
Jeg elsker Furu- og Bjerkelund

Med Toneklangen fra Fuglemund;

Og Meget aner

De dunkle Graner

I Vaarens Stund.
Jeg elsker Bølgen, hvor Frihed gror,

De dybe Dale, hvor Freden bor,

De Lier fagre,

Og gyldne Agre

Paa Odelsjord.
Jeg elsker Alt, som er ægte Norsk,

Fra Folkelivet til Sild og Torsk, –

Som fremad skrider,

Omend det glider

En Smule dorsk.
Jeg elsker højlig mit Modersmaal,

Der klinger kraftigt som hærdet Staal,

Fra Hjærtets Grunde,

I Folkemunde

Hos Per og Paal.
Dog mest jeg elsker det Folkefærd,

Som har sit Hjem mellem Fjæld og Skjær,

Hvor Unge hædre

De gamle Fædre,

Som bygde her.
Aslauga

Utseende

Små sommerfugler (vingespenn 25-32 millimeter) med brede, litt kantete vinger. Oversiden kan være blå- eller grønnskimrende, eller oransje, vingespissene vanligvis mørkere.

Levevis

Larvenes levevis er litt uvanlig for sommerfugler i og med at de er rovdyr. De lever av nymfer av ulike nebbmunner, blant andre tornsikader og skjoldlus.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Englandsruten

Englandsruten var det populære navnet på Det Bergenske Dampskibsselskaps og Det Nordenfjeldske Dampskibsselskabs passasjer- og postrute mellom Vestlandet og Newcastle.
Ruten ble opprettet sist på 1800-tallet, og var i lang tid den raskeste forbindelse fra Vestlandet til England. Kombinert med nattoget til Bergen var den også den raskeste forbindelsen mellom Oslo og England.
Hageselskapet

Det norske hageselskap, bedre kjent som Hageselskapet, ble etablert i 1884 under navnet Havedyrkningens Venner. I 1939 ble navnet endret til Det norske hageselskap. Det er en landsomfattende, frittstående, ideell kultur- og miljøorganisasjon med det formål å fremme hagebruk, landskapspleie og nærmiljøsaker til beste både for det enkelte mennesket og for samfunnet i sin helhet. Arbeidet omfatter i dag alt som har tilknytning til den grønne delen av våre omgivelser, slik at det skal fungere visuelt, dyrkingsmessig og funksjonelt. Virksomheten finansieres gjennom medlemskontingent, offentlige tilskudd og prosjektmidler.
Det var Henrik Wergeland som hadde den opprinnelige ideen til et hageselskap da han i 1845 stiftet "Kaal- og Rotselskapet".
Om lag 25 000 medlemmer er organisert i ca. 360 lokallag over hele landet. Lagene er samlet i 19 fylkesavdelinger. De fleste har sitt sekretariat knyttet til Fylkesmannens landbruksavdeling. Hovedadministrasjonen ligger i Oslo med 11 ansatte. Direktør er Tove Berg.
Hageselskapet gir ut medlems- og løssalgsbladet Norsk Hagetidend, som utkommer 10 ganger i året.
Sean Morrissey

Sean Morrissey er en figurmaker som bor og arbeider i Oslo.
Han samarbeider med figurmakeren Tiina Suhonen i firmaet Puppets.no, som holder til i Oslo. 
Suhonen og Morrissey har blant annet laget figuren Garjá til den samiske barnetv-serien Ruskekongen (nordsamisk: Ruskagonagas), som hadde premiere på NRK 7. januar 2013. Navnet «Garjá» betyr kråke på nordsamisk, og figuren er en kråkejente.
De har også utviklet barnetv-figuren Brillebjørn i samarbeid med produksjonsselskapet Spark AS. Figuren har hovedrollen i tv-serien med samme navn. Den 23. mars 2018 hadde en spillefilm med samme figur premiere på norske kinoer. Filmen har tittelen Brillebjørn på bondegården, og var regissert av Maiken Marstrander.
Lutvann leir

Lutvann leir er en militær leir som ligger ved Lutvann i Oslo.
I tillegg til HV-02s distriktsstab er også Forsvarets etterretningshøgskole, Etterretningstjenesten, Forsvarsbygg og FLO lokalisert her. 
Hele leiren har felles gateadresse Lutvannsveien 60.

Historikk

Leiren ble bygd av tyske styrker i 1942, og i forbindelse med frigjøringen av Norge i 1945 overtok Milorg leiren. 
Luftforsvarets sambandsskole ble opprettet her i 1945. Senere ble det en teknisk og operativ skole for luftforsvarets elektroniske sambandsmidler, både bakkebaserte og flybaserte. Teknisk radarutdanning ble også gjennomført her. Fra 1953 het skolen flyvåpenets sambands- og radarskole og fra 1965 Luftforsvarets befalskole for sambands- og radarpersonell. Skolen ble flyttet til Kjevik i 1977 og innlemmet i den tekniske skolen som var der tidligere.

Videre utbygging

En videre utbygging er i gang fra 2018, og vil gi plass til 100.000 kvadratmeter med alt fra kontor og konferansesenter til innkvartering og parkering.
Stensjö kraftverk

Stensjö kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Sverige. Den er anlagt i Indalsälven i midtre Sverige. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1968. Installert vannkrafteffekt er 95 MW. Årlig produksjon fra anlegget er 0,20 TWh elektrisk kraft. Operatør er selskapet E.ON. Kraftverket eies også 50% av det finske energiselskapet Fortum Oy.
Baliochila

Utseende

Små, brunlige sommerfugler. Undersiden er brun med oransje, tverrstilte flekker.
Oversiden er gjerne oransje, men kan også være hvit.

Levevis

Larvene lever trolig av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer.
De lever på trær som er kolonisert av maur, som steller og verner larvene, og til gjengjeld får drikke sukkerholdig væske som larvene skiller ut.
Disse sommerfuglene lever i skog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika, mest i de østlige og sørlige delene.
Mannbreen

Mannbreen er en isbre beliggende i fjellpartiet Heimefrontfjella i Dronning Maud Land. Den strømmer nordvestover mellom Bowrakammen og Johnsonhogna i Tottanfjella.
Breen har sitt navn etter Neville Sanders Mann som var stasjonert ved Halley Bay 1962–63 og som omkom på isen 15. august 1963.
Industriell økonomi

Industriell økonomi (industrial management eller industrial organization på engelsk) er et fagfelt som kombinerer teknologi, økonomi og administrasjon. Fagfeltet er opptatt av å utvikle metoder og verktøy for å kunne foreta gjennomtenkte strategisk og operasjonelle beslutninger i virksomheter. 
Det blir undervist i industriell økonomi på masternivå ved NTNU, Norges miljø- og biovitenskapelige universitet, Høgskolen i Buskerud, Universitetet i Agder og Universitetet i Stavanger.
People mover

People-mover eller minimetro brukes om skinnegående, automatisk og planseparert kollektivtransport med enheter som er større enn sportaxier, men mindre enn de fleste «fullvoksne» jernbane- eller T-banetog. De finnes ellers i ulike størrelser, og med forskjellige teknologier.

Egenskaper

Denne formen for lettbane trafikkeres oftest med enslige vogner eller korte tog på opptil tre vogner. Automatikken gjør at vognene kan kjøres med korte intervaller, slik at kapasiteten kan bli svært høy selv om hver enhet tar færre passasjerer enn f.eks. et T-banetog. I tillegg til at banene er adskilt fra all annen trafikk, kan stasjonene være lukket med dører som åpnes mot banen bare når et tog er klart for av- og påstigning – som i en heis. Dette forhindrer at folk forviller seg ut på linjen. 
En minimetro kan benytte seg av VAL-teknologi. Disse vognene går på gummihjul og er bare 2 m brede (en T-banevogn er ofte over 3 m bred), men sporvidden er 1435 mm som på en vanlig jernbane. Andre teknologier finnes. Enkelte énskinnebaner kalles f.eks. «people movers».

Infrastrukturen

En minimetro kan gå på ordinære jernbaneskinner med normalspor eller smalspor, men noen av dem bygges som énskinnebaner eller hengebaner. Den mer beskjedne størrelsen gjør at infrastrukturen lettere kan tilpasses eksisterende bebyggelse osv. enn f.eks. «voksne» tunnelbaner. Mens disse gjerne graves ned under bysentrene og går på bakkenivå i utkanten av byene og i forstedene, går «people-movernes» skinnegang ofte på søyler, høyt hevet over annen trafikk.
Som tunnelbaner drives «people-moverne» elektrisk, ofte med 600 V likestrøm.