google/wiki40b huggingface dataset:
Egil Krogh

Utdannelse

Krogh ble født i Chicago, Illinois og vokste opp i Seattle, Washington; som sønn av en norsk innvandrer. Han gikk ut med gode karakterer fra det kristne Principia College i Elsah, Illinois in 1961. Etter å ha tjenestegjort i United States Navy som kommunikasjonsoffiser, fullførte han sin utdannelse ved University of Washington School of Law i 1968.

Advokatkarriere

Han jobbet for advokatfirmaet Hullin, Ehrlichman, Roberts and Hodge i Seattle, firmaet til John Ehrlichman, som var en venn av familien. Han fulgte med da Ehrlichman ble en del av Nixons juridiske team under presidentvalgkampen i 1968.  Etter at Nixon vant valget, hjalp Krogh til med planleggingen av innsettelsesseremonien.  Krogh ble en rådgiver i Det hvite hus, og fikk etter hvert ansvar for kontakt med  FBI og narkotikabyrået BNDD. Der ble han kjent med G. Gordon Liddy.

Elvis

Siden han hadde jobbet med narkotikabyrået, fikk han ansvaret for Elvis Presleys besøk i Det hvite hus 21. desember 1970.  Elvis dukket opp ved porten med et brev til presidenten der han ba om et personlig møte om hvordan han kunne hjelpe regjeringen i kampen mot narkotikahandel. Møtet fant sted, og Nixon ga Presley et ekte narkotikaagentskilt. Krogh skrev senere en bok om disse hendelsene: The Day Elvis met Nixon (1994).

SIU

Ehrlichman ga Krogh ledelsen for den såkalte "Special Investigation Unit" i Det hvite hus, med ansvar for å undersøke informasjon som ble gitt i skjul til pressen av medlemmer av administrasjonen. Krogh og hans medarbeidere var uformelt kjent som "rørleggerne" - en hemmelig gruppe med ordre om å tette politiske lekkasjer. Det var et usannsynlig valg: Krogh hadde et rykte for å være så strengt lovlydig at han fikk det ironiske tilnavnet "Evil Krogh". Krogh ga sin gamle kjenning Liddy en jobb i avdelingen.
Da administrasjonen bestemte seg for å etterforske lekkasjen av The Pentagon Papers, var det Krogh som godkjente innbruddet på kontoret til psykiateren til Daniel Ellsberg i september 1971. Liddy og E. Howard Hunt gjennomførte selve innbruddet. Ehrlichman, som selv måtte i fengsel for forbrytelser i forbindelse med Watergate-innbruddet, skrev senere i sine memoarer at dette var et eksempel på "slik tvilsom personlig dømmekraft ... at det må sies at [Krogh] bidro sterkt til Nixon-regjeringens fall."
Kroghs fikk sparken fra SIU etter at han nektet å godkjenne en ulovlig avlytting. 30. november 30 1973 erkjente Krogh seg medskyldig i innbruddet hos Fielding, og gikk med på å samarbeide med påtalemyndighetene.  Han ble dømt til 2-6 år i fengsel, men satt bare fire og en halv måned.
Krogh ble fratatt retten til å praktisere jus av høyesterett i staten Washington i 1975. Han søkte om å få dette vedtaket opphevet uten hell i 1977, men med hell i 1980, basert på hans erkjennelse og anerkjennelse av sin forbytelse.
Han var senere en partner i advokatfirmaet Krogh & Leonard  i Seattle.
Krogh og hans sønn Matthew Krogh har skrevet boken Integrity: Good People, Bad Choices, and Life Lessons from the White House (2007), og han holder mange foredrag om temaet juridisk etikk.
Han er svoger av Peter Horton, regissør og produsent på TV-serien Grey's Anatomy.
The Tramps

The Tramps er en norsk gruppe fra Stavanger som spiller irskinspirert musikk. Bandet ble stiftet i 1994 og har gitt ut seks CD-er. Bandet spiller både egenkomponerte sanger og mer tradisjonell irsk musikk og har gitt ut tre stuidoalbum, to livealbum og et samlealbum. I 2001 startet tre av medlemmene opp rockebandet Helldorado.
Qinhuai

Qinhuai (kinesisk: 秦淮区, pinyin: Qínhuái Qū) er et bydistrikt i storbyen Nanjing i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 23 km² og teller ca. 240 000 innbyggere (2004).
Distriktet er oppkalt etter elven Qinhuai He.
Her ligger Konfuciustempelet i Nanjing og Zhan Yuan-hagen. Området er kjent for sin årlige lanternefestival, Qinhuai-festen. Den er i 2004 blitt erklært som immaterielt kulturminne av Folkerepublikken Kinas regjering.
Kolana

Utseende

Middelsstore, bredvingede stjertvinger med én ganske kort og én lengre stjert på bakvingene. Oversiden er brun med metallisk blå felter ved roten av hver vinge, disse er størst og mest skinnende hos hannene, som har en rund, brun grop på forvingen. Undersiden er ensfarget lyst gråbrun bortsett fra to uregelmessige, lyse tverrstriper langs ytterkanten av bakvingen, og to oransje flekker på bakvingen.

Utbredelse

Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Paraguay i sør.
Pravcicka brana

Pravčická brána på tysk kalt Prebischtor, finnes i bøhmiske Sveits og er den største naturlige fjellport i Europa. Porten har en spennvidde på 26,5 meter, høyde på 16 meter og 8 meter bredde og hører til de mest bemerkelsesverdige naturprofiler i Elbsandsteingebirge.
Masahiko Inoha

Japans herrelandslag

Masahiko Inoha har spilt 16 landskamper for Japans herrelandslag.
Electronics and Telecommunications Research Institute

Electronics and Telecommunications Research Institute (ETRI, hangul: 한국전자통신연구원; hanja: 韓國電子通信硏究院) er et regjeringsstøttet koreansk forskningsinstitutt i Daedeok Science Town i Daejeon, Sør-Korea. Instituttet ble etablert i 1976. Den 14. desember 2015 hadde ETRI omkring 2,000 ansatte hvorav 1,800 var forskere.
Messingoksen

Messingoksen, også kalt Kobberoksen og Falaris' okse, var et torturinstrument og en henrettelsesmetode fra antikken. Innretningen var laget av messing eller kobber og var formet som en hul oksefigur som den dødsdømte ble stengt inne i. Messingoksen ble så varmet opp over et bål slik at offeret inni ble brent i hjel. Kobberoksens hode skal ha vært utformet slik at røyken kom ut av neseborene og smerteskrikene fra offeret lød som hylene fra en rasende okse.

Historie

Messingoksen har sin opprinnelse i fortellingene om den grusomme tyrannen Falaris som hersket i den greske byen Akragas (Agrigento) på Sicilia fra omkring 565 til 549 f. Kr. Falaris skal ha fått messingkunstneren Perillios fra Aten til å lage oksen, men da den var ferdig, ble kunstneren selv beordret til å teste innretningen. Han ble dratt ut av oksen før han døde. Etter at Falaris ble styrtet, ble han drept i messingoksen han hadde fått laget.
Det er også flere beretninger om at romerne brukte denne metoden for å drepe kristne martyrer, blant annet den kristne generalen Eustachius, som ifølge legenden ble stekt levende i en messingokse sammen med kona si og barna deres.
Den romerke satirikeren Lukian av Samosata fra 100-tallet er den eldste kjente som har gitt en detaljert beskrivelse av bruken av messingoksen.
I middelalderen begynte man imidlertid å tvile på de gamle fortellingene og mente forestillingene i stedet kunne ha bakgrunn i historier om offerkulten rundt den kanaaneiske guden Molok som fønikerne hadde innført på Sicilia.
Mintaqah

Mintaqah (arabisk منطقة, flertall مناطق manāṭiq) er et øverste forvaltingsnivå i Saudi-Arabia, Israel og Tsjad, og andre forvaltingsnivå i flere arabiske land. Det blir ofte oversatt som region eller distrikt. Den bokstavelige betydningeb er «region» eller «område».
Tre på toppen

Handling

Serien handler om livene til tre unge venner som bor sammen i et kollektiv i andre etasje hos et pensjonert ektepar. Disse består av den tøffe og rappkjeftede Vilde, den blonde og vakre, men ganske naive prestedatteren Camilla, og den uforbederlige jentefuten Tobias (som overfor husverten må late som om han er homofil for å få bo sammen med de andre jentene i kollektivet). Husverten i underetasjen er Sivert Berg, en pensjonert revisor og skikkelig sinnatagg som ofte kommer i konflikt med leieboerne sine. Sivert bor sammen med sin frittalende kone Birgitte, som er lei av at ektemannen alltid skylder på hodepine og ikke vil ha sex – noe hun heller ikke er redd for å si sin hjertens mening om. Vilde, Camilla og Tobias er ofte i pengenød og sliter stadig vekk med å få betalt husleien i tide.

Om serien

Tre på toppen er basert på den amerikanske serien Three's Company som gikk fra 1977 til 1984. Denne er basert på den britiske Man About the House (1973–76). Det kom også en svensk versjon av serien som het En fyra för tre (1996–97).
Dette var en del av TVNorges store komi-satsing for høsten 1997. Serien bestod av 30 episoder og kostet 15 millioner kr. å produsere.  
En rekke kjente norske skuespillere hadde gjesteroller i serien. Deriblant Bjørn Sundquist, Atle Antonsen, Trond Fausa Aurvåg, Kari Simonsen, Karl Sundby, Ulrikke Hansen Døvigen, Vanessa Borgli, Ove Christian Owe, Marit Østbye, Jonas Rønning, Triana Iglesias Holten, Christoffer Staib og Tom Eddie Brudvik.

Seertall og mottakelse

Første episode ble sett av 218 000, noe som gjorde det til ukens nest mest sette program (etter Wesenstund). Ssuksessen ble imidlertid kortvarig da seertallene var halvert allerede etter andre episode.
VGs anmelder, Jørn Pettersen, betegnet serien som «småmorsom underbuksehumor», og mente at den til tross for «overspill til tusen» ikke var så ille. Han skrev vider at «og selv om ikke denne komiserien gjør TVNorge til seriemester med det første, skulle det ikke forundre meg om "Tre på toppen" blir en av tre på toppen i TVNorge-sammenheng».
Alkinoos

Mytologi

I myten om Jason og argonautene er Alkinoos representert som boende med sin hustru Arete i byen Drepane på Sicilia. Argonautene på vei tilbake fra Kolkis, kom til øya og ble gjestemildt tatt imot. Da kolkiserne i deres jakt på argonautene likeledes kom til Drepane, forlangte de at Jasons elskerinne Medeia skulle bli utlevert til dem for å stå til ansvar for drapet på hennes far Aietes. Medeia appellerte til Arete som igjen bønnfalt sin ektemann. Alkinoos erklærte da at om hun fortsatt var en jomfru skulle han bli overgitt til dem, men var hun allerede blitt Jasons hustru, ville han beskytte henne og hennes ektemann mot dem.
Arete gikk til Jason og Medeia og ba dem bruke natten til sørge for at Medeia ikke var jomfru ved daggry. Neste dag ble det meddelt til kolkiserne om Medeias tilstand og de var forpliktet, grunnet Aretes mellomkomst, å forlate øya. Argonautene kunne deretter fortsette sin reise hjemover etter at de hadde mottatt kostbare gaver fra Alkinoos.
I henhold til Homer i Odysseen var Alkinoos en lykkelig hersker over faiakerne på øya Skjeria og som hadde sammen med Arete fem sønner og en datter, Navsikaa. Beskrivelsen av hans palass og hans maktområde, måten som Odyssevs ble mottatt på, underholdningen som ble gitt, og fortellingene som er knyttet til kongen om hans egne vandringer, utgjør en betydelig del av Odysseen, hovedsakelig fra femte sang til trettende sang, og utgjør eposets mest sjarmerende deler.
PGA-touren 2006

2006-sesongen på PGA-touren starter med turneringen Mercedes Championships i uke 1 og ender med The Tour Championship i uke 44.
2006-sesongen omfatter 49 turneringer på 45 uker, inkludert lagturneringen Ryder Cup uten pengepremie. Touren starter i Hawaii i januar, tilbringer det meste av de to første månedene i California og Arizona, og flytter seg deretter til Florida. I april begynner den å flytte nordover. Sommermånedene blir hovedsakelig tilbrakt i de nordøstre og sentrale deler av USA, og på høsten flytter touren sydover igjen.
Fylkesvei 4210

Fylkesvei 4210 går mellom Osen bru (Sira) i Flekkefjord og Finsnes i Sirdal. Veien er 34,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 901.
Johan Herman Lie Vogt

Utmerkelser

Vogt ble tildelt Wollastonmedaljen i 1932.
Jarva Indre skredoverbygg

Jarva Indre skredoverbygg er et rasoverbygg på fylkesvei 180 i Vik kommune i Sogn og Fjordane. Det er 52 meter langt.
Svenska Aero Jaktfalken

Historie

Jaktfalken ble konstruert og bygget av Svenska Aero for egen regning og risiko. Fabrikken hadde uten hell kontaktet ledelsen i Flygvapnet med spørsmål om retningslinjer og ønskemål for et jagerfly, og startet derfor utviklingsarbeidet på egenhånd med å kikke på ulike utenlandske konstuksjoner. Jaktfalken var et konvensjonelt biplan med en Armstrong Siddeley Jaguar nisylindret luftkjølt stjernemotor. Understellet var fast og under halen fantes en haleski. Flykroppen besto av en sveiset stålrørskonstruksjon kledt med duk. Den fremre og bakre del av kroppen ble dekket med lett avtagbare aluminiumsplater. Mellom motoren og førerplassen var det montert en drivstofftank som hadde kapasitet for 2,5 timers flyvning.
Flyvåpnets prøveflyver, Nils Söderberg, fikk i oppdrag å fly prototypen ved Barkarby. Efter en av landingene berømte han flyet og sa at det var «det bästa flygplan han dittills flugit».
Den 11. november 1929 ble Jaktfalken demonstrert for representanter for myndigheter og pressen. Flygvapnet bestemte at tre av Jaktfalken og tre engelske jagerfly av typen Bristol Bulldog II J 7 skulle anskaffes for sammenlignbare tester.
Testflyet ble kjøpt inn av Flygvapnet 9. januar 1930 og fikk betegningen J 5. I februar 1930 besluttet Flygvapnet at i stedet for Bristol Jupiter-motor som var Flygvapnets standardmotor. Dermed ble Carl Clemens Bücker tvunget til å modifisere de to bestilte fly med nye motorfester samt forandring av fremste del av skroget. Disse kom til å hete Svenska Aero Jaktfalk I J 6. Ordren ble fulgt av en bestilling i 1930 på ytterligere fem fly med Jupiter VI-motor. Under prøveflyvningene ble det oppdaget vibrasjoner i halepartiet under glideflukt. Både Svenska Aero og det Sentrale Flyverkstedet i Västerås (CFV) forsøkte å løse problemet uten å lykkes. Tross dette ble flyet godkjent av Flygvapnet. Etter leveransen arbeidet Bücker og CFV med en endring av understellet og flykroppen fikk en mer kantete form enn tidligere Jaktfalker. Som alternativ motor ble den utviklede Jupiter VIIF-motoren valgt. Flygvapnet fikk i 1932 tre Jaktfalk II som varianten ble kalt.
Svenska Aero arbeidet hardt med å få til eksport av Jaktfalken.  Militære representanter fra Argentina og Japan prøvefløy flyet uten at bestillinger fulgte. Den eneste eksportordren kom fra Norge, som i 1931 bestilte et fly med Armstrong Siddeley Panther IIIA-motor, som var anvendt for sammenlignende test mot en Hawker Fury. Da Flygvapnet i 1933 ønsket å bestille ytterligere syv fly, var Svenska Aero kjøpt opp av ASJA (jernbaneverkstedets flyavdeling) og leveransene kom fra denne. De gjorde noen mindre modifiseringer av stabilisator og frontvinduet.
Tre fly tjenstgjorde i det finske flyvåpnet under vinterkrigen 1939-40. Deretter ble flyene brukt som skolefly fram til 1945.
Selvbinder

En selvbinder er et gammelt redskap for høsting av korn. I utgangspunktet var det et hesteredskap, men ble etterhvert også brukt på traktor. Selvbinderen virket som en vanlig knivslåmaskin som kuttet stråene, men hadde i tillegg et sinnrikt system som automatisk bandt sammen kornet til kornbånd. Kornbåndene ble siden fraktet til et treskeverk. Selvbinderen trengte to personer til å betjenes: én som passet tømmene til hestene, og én som passet på bindeapparatet. Selvbinderen ble i hovedsak overflødig da skurtreskeren ble tatt i bruk, men den er fortsatt i bruk til enkelte formål i enkelte deler av verden.
I fryktens skygge

Handling

Etter å ha sonet åtte år i fengsel for voldtekt er Max Cady (Robert Mitchum) endelig fri. Han reiser til Georgia for å oppsøke advokat Sam Bowden (Gregory Peck). Cady gir Bowden skylden for at han ble dømt i utgangspunktet, ettersom Bowden vitnet mot ham i hans rettssak. Nå kan Cady endelig få sin hevn ved å ødelegge Bowdens liv. Når Bowden innser at han ikke kan kvitte seg med Cady med hjelp av loven, blir han bekymret for hans kone Peggy (Polly Bergen) og hans 14 år gamle datter Nancy (Lori Martin). De reiser til Cape Fear for å søke tilflukt, men Cady følger etter...
Clytobius

Levevis

Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kina.
Sakserkystfortene

Sakserkystfortene er en samlebetegnelse på flere kystfort som ble bygget av romerne langs sørøstkysten av dagens England. De ble reist i 3. og 4. århundre, mot slutten av det romerske styret i provinsen. Antagelig var det Carausius, som hadde ansvaret for å hindre piratvirksomhet langs kysten, som startet byggingen.
Storørret

Beskrivelse

Storørret er ørret som vokser seg særlig stor. Den trives i større innsjøer i den tempererte klimasonen og har gytevandring til hurtigrennende elver tilknyttet disse. Storørreten lever helst av mindre krepsdyr og annen fisk, som sik, krøkle og røye. Det kan være individuelle forskjeller i næringsgrunnlaget mellom fisk i ulike vann og elver.
Storørret kan oppnå en største lengde på opp mot 140 cm og en vekt på cirka 50 kg. Den gyter som regel i tidsrommet september–oktober. Ungfisken tar seg som regel til innsjøene når de er omkring 1–3 år gamle, som regel tidlig på sommeren. Den blir kjønnsmoden i 4–7-årsalderen, men den gyter normalt ikke oftere enn hvert andre til tredje år. Variasjoner i gytetiden har som regel med vannføring og temperatur å gjøre.

Storørret i Norge

Mjøsørret (også kjent som hunderørret og brumundaørret m.m.), tyrifjordørret (også kjent som randselvørret og bergsjøørret) og randsfjordørret (også kjent som dokkaaure) tilhører alle denne underarten. I Mjøsa og Randsfjorden finnes det flere stammer av den. Hunderørreten gyter i Gudbrandsdalslågen.
I Randsfjorden regnes den såkalte dokkaauren som den fysisk største av storørretene. Denne gyter i Dokka/Etna. Nesten hvert år fanges det slik ørret på over 10 kg.
I Tyrifjorden finnes det to stammer. En som gyter i Randselva oppunder Viulfossen (såkalt randselvørret) og en som gyter i øvre del av Drammenselva, mellom Vikersund og Geithus (såkalt bergsjøørret). I Randselva er rekorden på stang 12,7 kg. Under stamfisket i Randselva har man imidlertid hatt fisk på over 16 kg i rusene, selv om det normale er fisk på 2-12 kg. Storørreten som gyter ved Vikersund er generelt mindre (typisk 1-5 kg) og kalles gjerne nedstrømsgytende tyrifjordørret.
Det finnes storørretstammer i flere norske vann, blant annet i Sperillen i Ådal, Skogseidvatnet i Fusa, Storsjøen, Femunden og Isteren i Engerdal.
Det kan finnes storørret på mer enn 20 kg i våre innsjøer, men dette har aldri blitt dokumentert.

Norgesrekord

Gjeldende norgesrekord på stang er en hunderørret på 15,3 kg (fisken var 93 cm lang) tatt under dregging utenfor Fossum Gård på Nes av Robert Torp den 1. november i 1981. Denne regnes fortsatt (2010) som Norgesrekord.
Norgesrekord på flue er en tyrifjordørret på 10,6 kg, tatt i Randselva av Bjørn Smith i 2001.
Ludvig II av Ungarn

Familie

Ludvig II av Ungarn giftet seg med Maria av Østerrike (1505–1558), datter av Filip I av Castilla («Den smukke») og Johanna av Castilla, i 1515. Deres ekteskap skal ha vært lykkelig, men ble kort og barnløs da han døde i 1526. Maria styrte Ungarn som regent i navnet av den nye konge, hennes bror, Ferdinand I av Det tysk-romerske rike.
Selv om Ludvig IIs ekteskap var barnløst, hadde han antagelig et barn utenfor ekteskap med sin mors tidligere hoffdame Angelitha Wass før han ble gift. Denne sønnen ble kalt Johan (János på ungarsk). Dette navnet opptrer i kildene i Wien som enten János Wass eller János Lanthos. Det første etternavnet er hans mors dåpsnavn. Det sistnevnte etternavnet kan referere til hans yrke da «Lanthos» betyr «lutist» (en som spiller lutt), eller i overført betydning, «skald». Han mottok underholdning fra den kongelige finans jevnlig. Han hadde etterkommere.
Oransjeskogsnegl

Utseende

Oransjeskogsnegl er gulbrun på farge med et svakt mørkt bånd langs ryggen. Hos noen er denne ryggstripen fint delt langs midten av en lys stripe.  Slimet er gult.  Den kan bli opptil 6 cm. lang.
Oransjeskogsnegl har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier.  De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge.  Man kan lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa.
Oransjeskogsnegl kan ligne på enkelte arter i familien kjølsnegler (Limacidae), men disse  har åndehullet bak midten av kappa og en kjøl på den bakre delen av kroppen. Mange av artene inne skogsnegler ligner på hverandre.  For å kunne artsbestemme disse med sikkerhet kan det kreves undresøkelse av de indre organene. (genetaliene).

Levevis

Oransjeskogsnegl lever for det meste av ulike plantedeler, som den spiser.  Den har ikke tenner, men en raspetunge, som den kan raspe i seg maten med.  Men den kan spise døde dyr (åtsler)  eller mindre snegler som de kommer over. 
Oransjeskogsnegl  finnes på fuktige steder med skygge. Den er aktive om natten når luftfuktigheten er høyere. Om dagen hviler den ofte undere steiner eller i tett vegetasjon. Om været blir for tørt og varmt,  lukker den åpningen til kapphulen, mest mulig for å spare på fuktigheten. 
Oransjeskogsnegl er hermafroditter (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under parringen, befrukter hverandre.  Den legger flere hundre egg i grupper på 20-30 egg, på skyggefulle fuktige steder.  Etter noen uker klekker eggene. De nyklekkete sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene.   Utviklingstiden til et voksent individ kan variere etter arten, men mellom seks og sju måneder er vanlig.
Ragnvald Eikeland

Ragnvald Eikeland (født 8. mai 1921 i Vats i Rogaland, død 21. desember 1960 i Ober-Bayern) var en norsk maler.
Eikeland studerte ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i årene 1943 til 1945, deretter ved Statens kunstakademi under Per Krohg fra 1945 til 1946. Fra 1947 til 1948 var han ved Kunstakademiet i København.
Han var representert ved sentrale utstillinger, som Statens årlige Kunstutstilling, Vestlandsutstillingen, i Stavanger Kunstforening og i Gruppen Klyngen i København. Han hadde en rekke separatutstillinger.
Eikeland omkom i en bilulykke i Ober-Bayern, i forbindelse med studier til Italia i 1960.
Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Færøyene

Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Færøyene gjøres siden 1985 av den færøyske forfatterforeningen Rithøvundafelag Føroya. 
Sidan 1962 har Nordisk råd årlig delt ut Nordisk råds litteraturpris for et litterært verk skrevet på et av de nordiske språkene. Fra starten i 1962 ble det årlig nominert to bøker fra hver av landene Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige. Fra 1985 kan det også nomineres ei bok årlig fra Færøyene, Grønland og det samiske språkområdet når det er aktuelle kandidater. 
William Heinesen fra Færøyene vant prisen allerede i 1965, men som nominert fra Danmark.
Dicallaneura

Utseende

Middelsstore (vingespenn 35-45 millimeter), brunlige dagsommerfugler. Bakvingen er ofte trukket ut til en kort, bred stjert. Oversiden kan være ensfarget mørkbrun, eller brunoransje med svarte vingespisser. Undersiden er livlig tegnet i brunt, hvitt og svart.

Utbredelse

Slekten finnes bare på Ny-Guinea og noen omkringliggende øyer.