google/wiki40b huggingface dataset:
Kuldeblanding

Kuldeblanding er en sammenblanding av to eller flere kjemiske stoffer for at reaksjonen dem imellom skal kreve mere varme enn den som er til stede i stoffene. Det fører til at varmen må tas fra omgivelsene, som blir nedkjølt. Resultatet er en frysepunktsnedsettelse av blandingen. Før mekaniske metoder for kjøling ble oppfunnet på midten av 1800-tallet var kuldeblandinger den eneste måten til å oppnå kunstig kjøling. Den kjemiske betegnelsen på denne prosessen er en endotermisk reaksjon.
Den vanligste kuldeblandingen er vann og salt. Saltstrøing av veier fører til at veien kjøles ned når der kommer fuktighet til. Saltlaken som dannes er imidlertid flytende ved temperaturer godt under nullpunktet, og gir dermed bedre friksjon enn vann alene, som blir til is. Virkningen er ikke varig, siden laken blir tynnere og tynnere etter hvert som luften avgir mere fuktighet på grunn av kjølingen. Svak saltlake har høyere frysetemperatur.
Hundeeiere som lufter hund langs saltede veier bør være oppmerksomme på mulige frostskader, og skylle godt av labbene etter turen.
Også salpeter kan gi grunnlag for kuldeblanding. Metoden ble populær fordi den ikke trengte is.
Kuldeblanding med salt og is ble brukt til å kjøle ned iskrem med, mens den ble laget. I rett blandingsforhold, med 23,3 % salt, kan temperaturen komme ned mot -21 grader celsius. Is ble saget ut av fjorder og vann om vinteren og lagret i ishus til bruk utover sommeren. Ingrediensene ble blandet sammen i et metallkar som ble senket i kuldeblandingen og vispet mens «suppa» langsomt ble stivere og stivere. Uten visping ble blandingen full av isnåler. Før elektromotorene gjorde arbeidet lettere, ble røringen utført for hånd.
Oskar Lafontaine

Bakgrunn

Oskar Lafontaine ble født i en katolsk håndverkerfamilie som sønn av en baker. Han har en tvillingbror ved navn Hans. Faren, Hans senior, falt 29 år gammel i april 1944 i kamp under annen verdenskrig; barna ble aldri kjent med ham. Barndommen tilbragte Lafontaine i Dillingen, dit hans mor Katharina Lafontaine, født Ferner (død 2006), var flyttet etter farens død og etterhvert fikk seg arbeid som sekretær.
Han bodde på katolsk internatskole, det biskoppelige konvikt i Prüm i Eifelfjellene, og gitt etter barneskolen der på det statlige Regino-gymnasium. Skole og internat gav en strengt konservativ og religiøs formasjon, og i 1962 tok han abitur. Som stipendiat for Cusanuswerk studerte fysikk i Bonn og Saarbrücken og avsluttet studiet i 1969 som diplomfysiker. Tema for hans diplomarbeid var dyrking av bariumtitanat-krystaller.

Politisk karrière

Lafontaine tilhørte SPDs venstrefløy, mens Schröder tilhører høyrefløyen som assosierer seg med Tony Blairs New Labour. Den 11. mars 1999 trakk Lafontaine seg fra regjeringen og som partiformann fordi han hevdet det var mangel på samarbeide i Schröders kabinett. I 2004 gikk han ut og angrep den tyske sosialdemokratiske regjeringen på grunn av dens innstramminger og reformer av velferdsstaten, og sa at han ville vurdere å støtte opprettelsen av et nytt parti til venstre for SPD. Han meldte seg endelig ut av SPD i mai 2005, og sluttet seg til det nye venstrepartiet WASG.
Han var medlem av Saarlands landdag mellom 1970 og 1975 og fra 1985 til 1998. I 1994 og fra 1998 til 1999 var han medlem av det tyske parlamentet. Ved de føderale valgene i 2005 ble han innvalgt i parlamentet på nytt for samarbeidslisten i Nordrhein-Westfalen mellom WASG og Die Linkspartei (Venstrepartiet).
Han var fra 2007 til 2010 leder i det nye tyske venstrepartiet Die Linke, sammen med Lothar Bisky.
Lafontaine var tredje gang gift med Christa Müller og har med henne sønnen Carl Maurice (født 1997). Han kunngjorde 12. november 2011 at han sto i forhold til Sahra Wagenknecht, og de to giftet seg i 2014.
Natchez

Natchez er den største byen og fylkessetet til Adams County i Mississippi. Byen hadde 18 464 innbyggere i folketellingen i 2000. Den ble grunnlagt i 1716 og avslutter den sørlige delen av Natchez Trace Parkway. Natchez er kjent i amerikansk historie for sin rolle i utviklingen av Old Southwest, særlig med tanke på sin beliggenhet ved Mississippi.
St. Anger (sang)

Sangtekst

Teksten til St. Anger dreier seg i hovedsak om hvordan en kan bruke aggresjon på en kreativ måte, noe som egentlig var mye av ideen bak hele albumet. I dokumentaren Some Kind of Monster nevner trommeslager Lars Ulrich at bandet hadde bevist at det gikk an å gjøre positive ting med negativ energi.

Musikkvideo

Musikkvideoen til singlen ble spilt inn i høysikkerhetesfengselet San Quentin State Prison i California, hvor Metallica også spilte en intimkonsert for de innsatte. Videoen er også den første videoen av Metallica med Robert Trujillo som bassist. Videoen ble laget av The Malloy Brothers og ble gitt ut litt over en uke før musikkalbumet kom i butikkhyllene.
Musikkvideoen begynner med at Trommisen Lars Ulrich sier En, To, Tre, Fire, på Dansk.
På slutten står det en setning, For alle dere som er innesperret i San Quentin, så skal dere vite at  sjelen deres er alltid med Metallica.
Ulvintunnelen

Ulvintunnelen er en 3985 m lang jernbanetunnel på Dovrebanen ved Ulvin og Morskogen i Eidsvoll kommune. Bygging av tunnelen inngår som en del av utbygging av dobbeltspor på jernbanen mellom Eidsvoll og Hamar. Traséen på strekningen der jernbanen gikk langs strandkanten til Mjøsa har vært omstridt, de berørte kommunene Stange og Eidsvoll ønsket tunneler på store deler av strekningen. Miljøverndepartementet avgjorde i 2009 at Ulvintunnelen blir den eneste lengre jernbanetunnelen på strekningen. Tunnelen ble påbegynt 2. september 2011 og ble tatt i bruk høsten 2015. Planlegging og utbygging på strekningen har foregått parallelt med utbygging av E6. E6 går i samme område gjennom Morskogstunnelen.
Knox (Knox County, Ohio)

Historie

Et postkontor kalt Knox ble etablert i 1826 og var i drift til 1872.
Sinober (Lillomarka)

Sinober, eller Sinober sportsstue, er en turisthytte og serveringssted nord i Lillomarka i Oslo. Sinober er mye besøkt av mosjonister og familier på tur både om sommeren og vinteren. Stua fungerer også som friluftsbarnehage. Stua ligger ni og en halv kilometer fra Ammerud og to kilometer fra Movatn.

Navnets opprinnelse

Sinober het opprinnelig Fautvangen på grunn av at den var en seter eid av fautgården Skøien i Nittedal frem til 1821. Sinober ble senere husmannsplass. Det er omstridt hva navnet Sinober kommer av, en forklaring er at den kommer av den røde fargen sinober. Mer sannsynlig er det at navnet kommer av at en mann ved navn Zinoberrud kom fra Nannestad til Sinober som husmann på 1800-tallet.

Historie

I 1951 ville Sigurd Sinober selge det populære serveringsstedet som hadde servert gjester i mange år. Mange store bedrifter var interessert i å kjøpe tomta, noe som ville føre til at området ville bli stengt for turister. Nittedal kommune kjøpte tomta og huset for å hindre dette, de brukte sin forkjøpsrett og betalte 41 000 kroner. Det viste seg imidlertid at Nittedal kommune fikk vanskeligheter med å drive stedet.
Oslo kommune kjøpte Sinober av Nittedal i 1955. Driften ble overlatt til Skiforeningen. Skiforeningen greide ikke å drive Sinober og Oslo kommune overtok driften igjen i 1972. Det ble samme år investert rundt en halv million kroner i å pusse opp stua. Stua drives av Skogvesenet for Oslo kommune.
I 1998 overtok Ellen Sønsteby som bestyrer. I 2000 startet hun som tillegg til sportsstua opp naturbarnehage på Sinober, som senere har fått en avdeling for småbarn ned mot bygda på Sagtomta.
Kozai-mekanismen

Innen himmelmekanikk forårsaker Kozai-mekanismen, eller Lidov–Kozai-mekanismen, periodiske vekslinger mellom inklinasjonen og eksentrisiteten til en bane. Det vil si at librasjon (pendling rundt en konstant verdi) oppstår i perihelargumentet.
Effekten ble beskrevet i 1961 av den sovjetiske spesialisten i romdynamikk Mikhail Lidov (russisk: Михаил Львович Лидов) under analyser av banene til kunstige og naturlige satellitter rundt planeter. Den japanske astronomen Yoshihide Kozai beskrev også effekten under analysering av banene til asteroidene i 1962. Siden har denne effekten blitt funnet å være en viktig faktor i formingen av banene til irregulære måner rundt planeter, transneptunske-objekt og noen eksoplaneter og stjernesystemer.
I've Got no Strings

«I've Got No Strings», også kjent som «I Got no Strings», er en amerikansk sang fra Walt Disneys animasjonsfilm Pinocchio, fremført av Dickie Jones (med stemmen til Pinocchio).
Han danser med flere dukker: en nederlandsk dukke, ei fransk dukke, ei russisk dukke og kosakker.
Innspillingen med Dickie Jones ble utgitt av Victor Records med katalognummer 26479A (i USA), på His Master's Voice BD 822 og på His Master's Voice A.L. 2903 (sistnevnte i Norge).
Melodien ble skrevet av Leigh Harline og teksten ble skrevet av Ned Washington.
Sangen ble publisert i 1940.
Barbra Streisand har også spilt inn sangen. Den ble utgitt på hennes album My Name Is Barbra med et 1960-talls arrangement av Peter Matz.
The Nostalgia Critic anvendte denne sangen i sin anmeldelse av End of Days og dubbet en imitasjon av Arnold Schwarzenegger oppå originalinnspillingen.
2S12 Sani

2S12 «Sani» (GRAU-indeks) er en 120 mm bombekaster brukt i Russland og tidligere sovjetstater. Den ble tatt i bruk i 1981 og har blitt en slags standard etter hvert, særlig i manøverbataljoner.

Design

Lastebilen, som regel en GAZ-66, er regnet som en del av bombekasterkomplekset og transporterer ammunisjon til bombekasteren med en standard mengde på 24 kasser med 2 bombekastergranatar i hver kasse - totalt 48 granater. Standard bemanning er 5.
Vivendelvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 13-17 millimeter) vikler. Forvingen er rødlig brun i den innerste delen, den ytre delen av vingen er okerfarget. Vingene har en del sølvfargede tverrstreker, særlig i den ytre delen. Bakvingen er lysgrå.

Levevis

Larvene utvikler seg på vivendel (Lonicera periclymemum), av og til også på prydbusken snøbær. De voksne sommerfuglene flyr i løvskog og skogkanter i mai-juni.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord og sør, og i det nordlige Asia. I Norge finnes den langs kysten nord til Hordaland.
Riksantikvarens bibliotek

Riksantikvarens bibliotek er et spesialbibliotek for kulturminnevern hos Riksantikvaren.
Samlingene dekker alle Riksantikvarens fagområder, som arkeologi, arkitektur, byggeskikk og bygningsvern, arealplanlegging, kirkekunst og fartøyvern. Biblioteket har også en omfattende samling lokalhistorie og en spesialsamling om norske kirkebygninger. Biblioteket inneholder i 2014 ca. 65 000 bind.
Bibliotekets primære brukere er ansatte hos Riksantikvaren og Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU). Andre prioriterte målgrupper er ansatte i regional kulturminneforvaltning og frivillige organisasjoner innen kulturminnevernfeltet.  Biblioteket er et offentlig fagbibliotek, og er åpent for alle etter avtale. 
Bibliotekets samlinger kan søkes opp i bibliotekdatabasen BIBSYS Ask.
Biblioteket utgir en månedlig nyhetsliste og en halvårlig oversikt over ny forskning med relevans for kulturminneforvaltningen, fra et utvalg sentrale forskningsmiljøer i Norge.
Biblioteket har ansvar for Ordnøkkelen (tesaurus for kulturminnevern) og Riksantikvarens vitenarkiv (institusjonelt elektronisk arkiv).
Bibliotekets historie går tilbake til 1912, da Riksantikvaren ble opprettet som embete. Boksamlingen som tilhørte Foreningen til norske fortidsminnesmerkers bevaring (Fortidsminneforeningen) la grunnlaget for dagens bibliotek. Samlingene ble utvidet etterhvert, spesielt på 1920-tallet da senere riksantikvar Arne Nygård-Nilssen sto for bokanskaffelsene. Den første bibliotekaren ble ansatt i 1947. På 1960-tallet mottok biblioteket en større boksamling etter tidligere riksantikvar Harry Fett.
Langage gasskraftverk

Langage gasskraftverk  er et varmekraftverk utenfor Plymouth i Devon i England, Storbritannia. Det har en installert produksjonskapasitet på 890 MW, fordelt på en blokk med gassturbiner. 
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd omkring årene 2007–2009 av Alstom. Operatør er selskapet Centrica Energy.
Salvador Sadurní

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Spania. Han ble europamester i fotball i 1964.
Fylkesvei 4220

Fylkesvei 4220 går mellom Tjørhom og Flesbekk bru i Sirdal kommune. Veien er 4,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 983.
Amatørkorps

Amatørkorps er musikkorps med musikanter fra femten år og oppover. Amatørkorps driver på hobbybasis. I regi av Norges Musikkorps Forbund arrangeres det årlig norgesmesterskap for henholdsvis janitsjarkorps og brassband.
Fenggang

Fenggang (kinesisk: 凤冈县, pinyin: Fènggāng Xiàn ) er et fylke i byprefekturet Zunyi i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.
I 1999 var befolkningen på 383 522 innbyggere.

Samferdsel

Kinas riksvei 326 løper gjennom området. Den begynner i Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.
Witold Gombrowicz

Bakgrunn

Han vokste opp i en velstående og stolt polsk familie, som hadde sitt hjem ca. 200 kilometer fra Warszawa. Han studerte jus og fransk litteratur på universitetet i Warszawa fra 1926 til 1932. Som student var han en livsnyter, og involverte seg mye i hovedstadens kulturelle og sosiale liv. 
Etter at han fullførte sin utdannelse ble han ansatt som oversetter for utenriksdepartementet i Polen. Det var der han møtte sin beste venn, Jerzy Giedroyć.

Forfatter

I 1933 publiserte han flere noveller i en samling kalt Memoarer fra en tid av umodenhet. Novellene  ble dog sett på som rare og ble upopulære i kulturkretser. Hans første suksess kom med boken Ferdydurke, som ble berømt gjennom ondartet kritikk fra polske nasjonalister.
Flere dager før andre verdenskrig brøt ut kjøpte han båtbilletter til Argentina, og Polen ble invadert av Tyskland under reisen. Reisen sluttet i Buenos Aires i Argentina, hvor alle sivile ble tvunget i land. Mange, inkludert Gombrowicz selv, ble i Argentina grunnet dårlig råd. 
Gombrowicz ble tilbudt å bo hos argentinske medlemmer av familien til Jerzy Giedroyć til krigen var over, men etter at Tyskland invaderte Frankrike skjønte man at krigen kunne vare en stund. Så Gombrowicz slo seg ned i Buenos Aires, hvor han ble i 25 år. Han arbeidet som fransklærer på et gymnas og ble kjent med sin fremtidige kone, Rita, medlem av Buenos Aires kunstneriske bohembevegelse.
Etter annen verdenskrig kunne ikke rikmannssønnen Gombrowicz dra tilbake til Polen. Romanene og skuespillene hans var svartelistet helt til sent på 1970-tallet, men ble utgitt av hans gode venn Giedroyć, som i 1950 etablerte et forlag kalt Kultura i Paris. 
Fordi mange bøker ble smuglet til Polen ble han også kjent i hjemlandet. Giedroyć oversatte også Ferdydurke og Trans-Atlantyk til fransk. Trans-Atlantyk skapte stor interesse i Frankrike blant teaterkritikere, noe som gav Gombrovicz noe oppmerksomhet.
I 1965 flyttet han fra Argentina til Paris og bodde der sammen med sin kone frem til sin død i 1969.

Ettermæle

Det var først mot slutten av sitt liv at Gombrowicz oppnådde bredere popularitet, og er i dag betraktet som en av de mest fremtredende figurer i polsk litteratur.
Den greske sentralbanken

Den greske sentralbanken (gr: Τράπεζα της Ελλάδος) er sentralbanken i Hellas. Hovedbygningen ligger i Athen, denne ble bygd i perioden 1933 – 1938.
Banken ble etablert 15. september 1927, og startet sin virksomhet 14. mai 1928. Den første sentralbanksjefen var Alexandros Diomidis, han var sentrabanksjef fram til september 1931. Til sammen har banken hatt 17 sentralbanksjefer, hvorav tre har blitt utnevnt til æressentralbanksjefer (honorary governors).
Etableringen av sentralbanken var en av flere ledd i den økonomiske reformen Hellas gjennomførte i etterkant av 1. verdenskrig, for å få orden på økonomien.
Hellas' valuta har i tiden under og etter 2. verdenskrig hatt mange problemer. Under den tyske okkupasjonen opplevde Hellas hyperinflasjon, og i 1944 ble drakmen erstattet av en ny, med forholdet 50.000.000.000 til 1. Denne nye drakmen ble igjen devaluert i 1953 og 1956. 1. januar 2001 ble Hellas medlem av EU, og innførte euro i 2002.
Siden Hellas er medlem av EU, er også sentralbanken medlem av ESSB – Det europeiske systemet av sentralbanker og Eurosamarbeidet. På denne måten har banken innflytelse på pengepolitikken og den økonomiske politikken både i Hellas og i EU.
Hovedmålet for sentralbanken er, i likhet med EU for øvrig, en stabil inflasjon på ca. 2%.
Sentralbanksjef er per mai 2016 Yannis Stournaras. Han overtok etter Georgios Provopoulos i juni 2014, da Provopoulous' periode som sentralbanksjef utløp. Stournas kom fra stillingen som finansminister.
Visesentralbanksjefer er Theodoros Mitrakos og Yannis Mourmouras.
Adam Dutkiewicz

Artist

Dutkiewicz, som er av polsk opprinnelse, vokste opp i Westhampton, Massachusetts. Dutkiewicz gikk på Berklee College of Music i Boston, hvor han studerte plateproduksjon, lydteknikk og bassgitar. Mens han var på college, begynte han å spille i bandet Aftershock med kameraten Joel Stroetzel. Stroetzel ble også med da Adam Dutkiewicz, Mike D'Antonio og Jesse Leach i oppstartingen av Killswitch Engage. Dutkiewicz var trommeslager i Killswitch Engage, inntil utgivelsen av deres andre album Alive or Just Breathing, da tok Tom Gomes over trommene mens Dutkiewicz begynte på gitar.
Dutkiewicz utgjør sammen med Jesse Leach duoen Times of Grace.
Megaceras crassum

Utseende

En stor, (35-40 millimeter), blank, brunlig til svart hornbille. Hannen har et kraftig horn i pannen, dette er særlig kraftig hos denne arten, og to korte, butte horn på pronotum, som er høyt hvelvet, for det meste svært blankt men med et parti med kraftig punktering på hver side. For-leggen (protibia) har tre tenner. Hunnen er blank, uten horn. Dekkvingene er glatte og blanke.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse billene. De fleste av artene er tilsynelatende sjeldne, og lever i løvskog. De voksne billene er nattaktive. Larvene utvikler seg mest sannsynlig i råtne stokker.

Utbredelse

Arten er kjent fra Ecuador, Peru, Brasil og Bolivia.
Tsjagataisk

Historie

Chagatai hadde, i likhet med sine forgjengere, et grunnleggende vokabular av tyrkiske ord og tyrkisk syntaks, men under innflytelse av islam ble det etter hvert tatt opp et stort antall lånord fra arabisk og persisk litteratur i de østtyrkiske språkene. Chagatai utviklet seg videre under timuridene (1405–1506). 
Tsjagatai gjennomgikk selv en rekke faser i løpet av sin fem hundre års historie. Den første fasen (1400–1465) var en overgangsperiode som ble preget av bevaring av noen arkaiske former. Den klassiske fasen (1465–1600) begynte med utgivelsen av den første divanen i Alisjer Navoi. På denne tiden nådde tsjagatai sin perfekte form og med forfattere som Navoi, Hussein Bayqara og Babur ble det utviklet en betydelig litteratur som har vært inspirasjon for litteraturen i hele den tyrkiskspråklige verden.
Den tredje fasen (1600-1921) kjennetegnes på den ene siden av forsiktige etterligninger av Navoi og de klassiske forbildene, og på den andre siden av en kontinuerlig økende innflytelse fra folkespråkene usbekisk og uigurisk, spesielt etter 1850. Det språket som ble kalt sart av russerne etter dannelsen av det russiske Turkestan, er en form for sen tsjagatai, men i større grad påvirket av lokale usbekiske dialekter. I Usbekistan, da en del av Sovjetunionen, ble tsjagatai erstattet først i 1921 av et litterært språk basert på usbekiske dialekter.
Aleksandr Solzjenitsyn

Biografi

Solzjenitsyn ble født i Kislovodsk (som nå heter Stavropol kraj) i Russland. Hans mor, Taisija Solzjenitsyn, var ukrainsk. Faren hans eide en del land, blant annet en herregård i Kuban i Nord-Kaukasus. Under første verdenskrig dro Solzjenitsyns mor til Moskva for å studere, der møtte han Solzjenitsyns far, mens han var en offiser i Den røde armé. Solzjenitsyns familiebakgrunn ble skrevet ned i en bok kalt August 1914, og senere i noen noveller med navnet Красное колесо (på norsk: Røde hjul).
Under andre verdenskrig var Solzjenitsyn kommanderende i et batteri i Den røde armé. Han var mye involvert ved frontlinjen, og ble skadd to ganger. En serie med verk ble publisert senere i livet hans, blant annet novellen Люби революцию! (på norsk: Elsk revolusjonen!), som går over hans opplevelser i krigen og hans voksende tvil ovenfor sovjetregimet.
Mens han var en offiser i artilleriet i Østpreussen, så han flere andre russiske soldater som drev med krigsforbrytelser mot de lokale innbyggerne. For det meste var det soldater som voldtok unge jenter til de døde. Noen tiår senere ga han ut et dikt som het «Prøyssiske netter», som fortalte om disse hendelsene. 
Tobindsverket To hundre år sammen (2001/2002) handler om jøders rolle, liv og virke i Russland fra 1795 til 1995, der forfatteren beskylder jødene for ansvar for blant annet revolusjonen, noe som tidligere var et tabu. Dette skapte raseri blant mange jøder og historikere. Verket er i praksis sensurert i den vestlige del av verden. Bortsett fra Tyskland og Frankrike er ikke dette verket oversatt til engelsk eller andre språk i vesten eller utgitt i noen vestlige land. Etter utgivelse av boken «August 1914» (1985) ble han også kritisert for antisemittisme.
ONS Norway 2013

ONS Norway 2013 var en oljemesse og et konferanseseminar rettet mot oljeindustrien. ONS Norwy varte fra 19. august til 21. august. Messen ble åpnet av Leif Johan Sevland.
Messeområdet til ONS Norway er langt mindre enn det storebroren ONS benytter seg av. På 6 000 kvm var det plass til 384 utstillere. Messen hadde 15 117 besøkere.
Under ONS Norway 2013 besøkte en av toppsjefene i oljegiganten Rosneft messen og presenterte selskapets planer i Arktis. Han kunngjorde at selskapet planlegger å bore i Karahavet i august 2014.
Under messen ble det arrangert førpremiere på filmen Pioner for tidligere nordsjødykkere, myndigheter og bransjefolk under oljemessen ONS Norway i Stavanger. Før filmen ble vist uttalte Leif Johan Sevland: «Pionérdykkerne var avgjørende for at oljeeventyret ble en realitet, og mange av dem fikk ødelagt helsen. Sikkerheten på sokkelen er et tema som er like aktuelt i dag.» Før filmen fortalte regissør Erik Skjoldbjærg, skuespiller Ane Dahl Torp og produsent Christian Fredrik Martin om filminnspillingen og pionerdykkerens innsats.
Notre-Dame des Champs (Paris Metro)

Notre-Dame des Champs er en stasjon på metroen i Paris.
Stasjonen betjener linje 12.
Nasjonalrådsvalget i Østerrike 2013

Utgangsposisjon

Etter valget i 2008 beholdt storkoalisjonen mellom SPÖ og ÖVP sitt flertall i Nasjonalrådet, men med en ny kansler, Werner Faymann.
I valgperioden brøt ni av BZÖs 21 medlemmer i parlamentet ut av sin gruppe. Fem av medlemmene sluttet seg til Team Stronach, et nydannet, næringsliberalt og euroskeptisk parti, mens fire gikk til FPÖ.

Valgresultat

Etter valgresultatet i 2013 beholdt storkoalisjonen sitt flertall i parlamentet. BZÖ klarte ikke å overskride sperregrensen på 4 % og falt ut av parlamentet.