google/wiki40b huggingface dataset:
Pius IV

Bakgrunn

Giovanni Angelo Medici var sønn av Bernardino de' Medici og Clelia Serbelloni. Det er uvisst om han tilhørte den florentinske slekten av samme navn; Milanoslekten hade levd under små omstendigheter, og først da Pius ble pave ville Firenzeslekten vite av dem. I Milano ble han kardinal Giovanni Girolamo Morones protesjé.
Giovanni Angelo var familiens andre sonn av to, og var allerede i unge år like framgangsrik i lærdom som hans eldre bror var på slagmarken. Han studerte medisin, filosofi og jus ved universitetet i Bologna og universitetet i Pavia, og gjorde seg et navn som jurist. 
I 1527 inngikk Medici i tjeneste i Kirkestaten.

Erkebiskop, kardinal

I 1546 ble Giovanni Angelo Medici ordinert til erkebiskop av Ragusa. Hans bror hadde giftet seg med en inngiftet slektning til paven, av slekten Orsini, Da Medici i  1549 ble utsett til kardinalprest av Santa Pudenziana. Kardinal Medici kom til å inneha forskjellige tittelkirker, hvorav den siste ble Santa Prisca på Aventinen.
Kardinal Medici falt i 1558 i unåde hos pave Paul IV og trakk seg tilbake til det nordlige Italia.

Pave

Året derpå vendte han tilbake til Roma og deltok i konklaven. Etter en nær fire måneder lang konklave ble han valgt til pave og tok navnet Pius IV. Med navnet Pius (=dern fromme) mente han å avgrense seg mot sin forgjengers rigorøse politikk.
Pius var som person et livsglad renessansemenneske, men visste imidlertid å innrette seg etter motreformasjonens ånd. For å skaffe Kirkestaten ro begynte han med å utslette den napolitanske familien Carafas maktstilling ved avrettelse av deres begge brorsønner og deres anhang. Han utropte et generalamnesti for alle som hadde vært med på en oppstand under sin forgjenger som pave (som kom fra familien Cafara). Den tidsligere paves to nevøer ble henrettet: Kardinal Carlo Carafa ble hengt, og hertugen av Paliano halshugget.
I stedet opphøyde han sin søstersønn Carlo Borromeo. Han reformerte kardinalkollegiet og bedrev en storartet velgjørenhet. Med Pius IV kom vendepunktet da reformpavedømmet sluttet seg sammen med sin tidligere Spania til motreformatorisk verdenspolitikk. 
I kirkelig henseende faller hovedvekten av Tridentinerkonsilets fullbyrdelse og dets komplettering ved Professio fidei tridentinæ 1564 og Index av samme år. Den forsterkede pavelige forrangsstilling som seiret forårsaket imidlertid til sist også for pave Pius IV et anspent forhold til Spania. 
Han var trolig den første paven som ikke publiserte identiteten til in pectore kardinaler før han døde. Vlent de kardinaler som ble utnevnt av Pius IVs pontifikat på totalt 5 år, 11 måneder og 14 dager, var Philibert Babou de Bourdaisière 26. februar 1561, Antoine de Créqui Canaples 12. mars 1565, og Annibale Bozzuti 12. mars 1565.
Pius IV ble først begravet i Peterskirken, men har fått sitt siste hvilested i kirken Santa Maria degli Angeli i Roma.
Liaison

Liaison (fra mellomfransk: lier, «binde sammen») betyr forbindelse og betegner den person som står for forbindelsen mellom ulike grupper, men også mellom enkeltpersoner (som i et kjærlighetsforhold).
I språkvitenskapen, særlig om fransk, har liaison betydningen av overdraing av en endekonsonant til neste ord når dette begynner med vokal. Se artikkel Mellomfransk.
Grunnkretser i Sørfold kommune

Grunnkretser i Sørfold kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Sørfold kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
George Herriman

Krazy Kat

George  Herriman begynte sin karriere som serietegner tidlig på 1900-tallet. I 1910 skapte han serien The Dingbat Family, som var en daglig avisstripe om en smått dysfunksjonell familie. I denne serien opptrådte også en katt og en mus, som ble populære og fikk sin egen stripe i 1913 under tittelen Krazy Kat. Det er en absurd humorserie om en vill katt, ei rampete mus og en hund som er politimann. De møtes i et stilisert, øde gatelandskap med merkelige formasjoner, og står i et umulig trekantforhold til hverandre der alle elsker feil figur, det vil si den som hater en. Humoren består av slapstickkomikk der musa kaster en murstein på fienden, den forelskede katten, og en blanding av kjærlighetsforviklinger og underfundige vitser omkring kommunikasjon. Krazy Kat fikk sin egen søndagsside i 1916, som ga Herriman mulighet til å boltre seg og utvikle universet mer enn hva dagsstripen hadde gjort. Serien ble ingen stor kommersiell suksess, men syndikert til omkring 30 aviser og var svært populær blant intellektuelle og kritikere; blant annet skrev kunstkritikeren Gilbert Seldes et rosende essay om serien i sin bok The Seven Lively Arts (1924, oppdatert 1957). Poeten E.E. Cummings skrev forordet til den første boksamlingen med Krazy Kat i 1946. Krazy Kat har ofte blitt regnet blant tidenes beste tegneserier, og Bill Watterson, skaperen av Tommy og Tigern, er bare en av flere serieskapere som har nevnt Herriman og Krazy Kat som sin viktigste inpirasjonskilde. 
Herriman tegnet Krazy Kat alene fram til han døde i 1944 (i motsetning til mange andre serieskapere ansatte han aldri assistenter). Hans siste år var preget av personlige tragedier; hans kone Mabel, som han hadde vært gift med i nesten tretti år, omkom etter en bilulykke i 1931, og den yngste datteren deres døde under en kirurgisk operasjon i 1939.
Whataboutism

Whataboutism (også kjent som whataboutery) er en diskusjons- og propagandateknikk som har til hensikt å diskreditere en motstanders påstand ved å rette en anklage tilbake om hykleri, uten direkte å motbevise eller avkrefte deres argument. Teknikken er forbundet med sovjetisk og russisk propaganda, og også i diskusjoner som omhandler Israel og Palestina. Da det ble rettet kritikk, f.eks. fra USA mot Sovjetunionen om brudd på menneskerettighetene i landet, kunne det sovjetiske svaret være: «Hva med USA? Dere lynsjer de svarte.» («what about…»). Ehud Barak kritiserte i en kronikk i New York Times Benjamin Netanyahu for å drive whataboutism i sin polemikk.
Whataboutism kan være en form for ad hominem-argument for eksempel i form av «ja, men hvor var du da...» eller «hvorfor kritisere bare A og ikke B». Filosofen Antonsen og Hjortland skriver at whataboutism fungerer som en avledningsmanøver.
Whataboutism er relevant blant annet for presedens i jus og annet. I en domstolsforhandling kan lignende saker trukket frem for både straffbarhet og straffeutmåling, så vel som referanse for frikjenning.
Gyrodactylus salaris

Rotenon

Historisk sett har behandling av elver for å fjerne Gyrodactylus salaris foregått ved å bruke plantegiften rotenon. Dette er imidlertid en ikke-selektiv gift. Den dreper både parasitten og verten, og trolig mer til. Det har også vist seg at en del elver som er behandlet med denne metoden, blir gjeninfisert med parasitten i løpet av noen få år.
De senere år (2003–2006) har man også prøvd ut bekjempelse av parasitten ved å tilsette små mengder aluminiumsalter og svovelsyre til elvevannet. En stor fordel med denne metoden er at det er mulig å drepe parasitten uten å drepe laksen. Metoden er fortsatt i en startfase, men resultater fra Batnfjordelva på Nordmøre og Lærdalselva i Sogn og Fjordane er svært lovende.
Man arbeider også med å utvikle norske laksestammer som er resistente mot Gyrodactylus, slik det blant annet finnes i Østersjø-området.
Hvor er billetten

«Hvor er billetten» eller «En liten pikes reise til himmelen» som skillingsvisa og kalles, kommer fra Danmark og er skrevet i 1885. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 7 med Rita Engebretsen.

Teksten variant 2

1.Hvor er billetten hvor skal du reise,

jo jeg skal reise til himmelen.

Og hvem betaler for den billetten

jo det gjør Jesus min beste venn.

Vil du bli med, vil du bli med

å ja, å ja jeg vil bli med.

Og hvem betaler for den billetten

jo det gjør Jesus min beste venn.
2.Og hvor betalte han den billetten

jo han betalte på Golgata.

Og hvordan vet du nå det så sikkert

det står i Bibelen at han sa:

Det er fullbrakt, det er fullbrakt

min sjel er løst i fra syndens makt,

og hvor betalte han den billetten

jo han betalte på Golgata.
3.Hvor vil du være i evigheten

jo jeg vil være i himmelen.

Hvem vil du møte igjen der oppe

jeg møter Jesus min beste venn.

Du kan bli med, du kan bli med

å ja, å ja jeg vil gjerne se,

deg syngende i den hvite skare

som priser Jesus min beste venn.
Ishavskraft

Historie

Selskapet ble etablert 26. juni 1997. Alta Kraftlag SA, Nord Troms Kraftlag AS, Repvåg Kraftlag A/L, Luostejok Kraftlag A/L og Hammerfest Elverk sto bak etableringen. Formålet med etableringen var at Ishavskraft skulle stå for kraftomsetningen til eierne. 1. januar 2009 ble Ishavskraft AS slått sammen med deler av Troms Kraft Marked AS.
Frances Perkins

Bakgrunn og karriere

Frances Perkins ble født i Boston i Massachusetts som datter av Susan Bean Perkins og Frederick W. Perkins, som eide en papirforretning. Begge stammet fra Maine Hun tilbrakte mye av barndommen i Worcester (Massachusetts) og gikk på high school der. I 1902 gikk hun ut av Mount Holyoke College i Hampshire i Massachusetts med en bachelorgrad i kjemi og fysikk. Deretter hadde hun ulike lærerjobber før hun i 1910 fullførte mastergrad i statsvitenskap ved Columbia University. Samme år ble hun kjent som leder av New York Consumers League og arbeidet energisk for bedre arbeidstider og -betingelser. En avgjørende begivenhet i hennes liv var brannen i Triangle Shirtwaist Factory i 1911, hvor mange omkom fordi utgangene var sperret.
I 1913 giftet hun seg med Paul Caldwell Wilson, men hun beholdt sitt pikenavn. Hun hadde flere stillinger i ledelsen av Staten New York før hun i 1918 fikk tilbud om å bli det første kvinnelige medlem av New York State Industrial Commission. Dette ble hun leder av i 1926. Da Roosevelt ble guvernør i Staten New York i 1929, utpekte han henne til state industrial commissioner. Her gjorde hun en så god jobb at hun ble med i hans regjering som arbeidsminister da han i 1933 ble president. I 1934 ble hun formann for presidentens komite for økonomisk sikkerhet. Dermed ble hun involvert i alle aspekter ved innføringen av Social Security Act i 1935. Hun formulerte også lovgivningen vedrørende New Deal, blant annet om minstelønn.
Etter at hun hadde vært arbeidsminister ble hun i 1945 bedt av president Harry Truman om å bli med i United States Civil Service Commission. Der var hun med til 1952, da hennes mann døde og hun trakk seg tilbake fra offentlig tjeneste. Siden var hun aktiv som lærer ved Cornell University til sin død i 1965 i en alder av 85.
Hun ga ut boka The Roosevelt I Knew. Den er en biografi om hennes tid i regjeringen. Bygningen som i dag er hovedkvarter for arbeidsdepartementet i USA er oppkalt etter henne.
Vilde Frang – Prokofiev & Sibelius: Violin Concertos

Vilde Frang – Prokofiev & Sibelius: Violin Concertos er et musikkalbum med Vilde Frang, utgitt i musikkåret 2009. Dette er hennes debutalbum som soloartist.
Brimidius

Utseende

Middelsstore, brunspraglete trebukker med lange antenner. Dekkvingene er bredest bak midten.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Artene er utbredt i Sentral-Afrika.
Mikhalina Lysova

Idrettskarriere

Lysova deltok i sitt første VM ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2009, der hun fikk sølv på langrennssprinten, og bronse på 15 km langrenn, klassisk, i klassen B1-3. På 5 km fristil kom hun på 4.-plass. Hun deltok også i skiskyting, der hun kom på 8.-plass på jaktstarten. Året etter deltok hun ved 2010 i Vancouver. Der var hun med på det canadiske laget som vant 3 x 2,5 km langrenn, og hun fikk i tillegg to individuelle sølvmedaljer og tre bronsemedaljer. 
Ved neste VM, i VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011, vant både sprinten og stafetten i langrenn, og 3 km og 12,5 km i skiskyting. I tillegg kom hun på 2.-plass på 5 km og 15 km langrenn, og 7,5 km skiskyting. Hun fikk til sammen seks gullmedaljer ved VM i 2013; hun fikk tre gullmedaljer i langrenn og tre i skiskyting, samt en bronsemedalje på 15 km langrenn. 
Hun representerte Russland igjen ved de paralympiske vinterlekene 2014 i Sotsji, der hun vant 6 og 10 km i skiskyting, og sprinten i langrenn. Hun fikk i tillegg 2.-plass på 5 km og 15 km langrenn og 12,5 km skiskyting. Ved avslutningsseremonien var hun Russlands flaggbærer.
Jørgen Otto Brockenhuus

Jørgen Otto Brockenhuus (født 11. mars 1664 på Storhamar, død 1728 i Vang) var en dansk-norsk offiser.
Han var sønn av oberst Ove Brockenhuus og Sophie Spang. I sin ungdom var han fenrik i Holland og tjente i drabantgarden i Danmark, men hører ellers hjemme i Norge og i den norske hær. 1710 ble han oberst og sjef for 1. oplandske nationale Regiment Fodfolk. Han deltok i krigsbegivenhetene i Norge under den store nordiske krig og ble 1715 ansatt som nestkommanderende under general Jens Maltesen Sehested, som var sjef for troppene i det sønnenfjeldske Norge. 1717 overtok han igjen sitt regiment, som han kommanderte til sin død.
Brockenhuus eide gårdene Aker og Disen på Hedemarken, og var gift første gang med Blancheflor Sophie Due, annen gang med Bertha Magdalene Brockenhuus, en datter av hans fetter.
Ivan Zafirov

Internasjonal karriere

Zafirov spilte i årene mellom 1968 og 1980 totalt 50 landskamper og scoret ett mål for Bulgarias herrelandslag. Han deltok for Bulgaria under Sommer-OL 1968 i Mexico og var med på å vinne sølvmedalje for landet etter å ha tapt finalen mot Ungarn. Han var også med i den bulgarske troppen under VM i fotball 1974 i Vest-Tyskland, men var ubenyttet reserve og fikk ikke spille noen kamper, til tross for at han var sentral under Bulgarias kvalifisering til mesterskapet.
Handikapp-parkering

Merking

Handikapp-plasser er ofte merket slik at personer uten behov for en slik parkeringsplass ikke skal bruke den. De er vanligvis merket med skilt og oppmerking på bakken.
Lelegere

Lelegere (gresk Λέλεγες, Leleges) var et forhistorisk folk som hos antikkens skribenter ble omtalt ved siden av pelasgere og kariere som de innfødte folkene i sørvestlige Anatolia. Disse folkene var allerede i dette kystområdet i Lilleasia (dagens Tyrkia) da greske innvandrere kom dit i arkaisk tid.
Skillet mellom lelegere og kariere er uklart. I henhold til Homer var lelegerne en særskilt anatolisk stamme; i henhold til Herodot var lelegerne et annet navn for karierne; og i henhold til historikeren Filippos fra Theángela på 300-tallet f.Kr. kunne lelegerne ha forbindelse til Messenia på det greske fastlandet, og ble beseiret av karierne.
Om dette gåtefulle folkets opphav rådde det uklarhet om allerede i antikken. De nevnes i de greske landskapene Akarnania, Aitolia, Lokris, Fokis, Boiotia, Lakonia, Elis, Messenia, Evvia, på kysten av Anatolia og selv på Kreta.
Det er antatt at navnet til lelegere ikke er et autonym, et navn dette folket benyttet på seg selv, i en lenge forsvunnet språk. Isteden var begrepet lulahi i bronsealderen benyttet i luvisk språk av hettittene i Anatolia i en hettittisk inskripsjon med kileskrift hvor prester og tempeltjenere ble beordret å unngå samtaler med lulahi og utenlandske handelsmenn. Det er antatt at referansen er til fremmede. I henhold til en antydning fra forskeren Vitaly Shevoroshkin vil benyttelsen av begrepet til menn fra landområder bli til antikkens Karia og Lykia, «lelegere» ville deretter bli et forsøk på omskrive lulahi til gresk.
Senere tradisjoner rapportert hos Pseudo-Apollodorus' Bibliotheke, og av Pausanias  er navnet avledet fra en eponymisk kong Lelex; i henhold til sammenlignbar etymologi er mytiske minner om en legendarisk grunnlegger gitt til nær samtlige greske stammer. Ken Dowden observerte at «Lelex og lelegerne, uansett deres historiske betydning, har fungert som et blank ark hvor det ble tegnet Lakonia og alt hva det betydde.»
Nádson Rodrigues de Souza

Landslaget

Nádson Rodrigues de Souza spilte 2 landskamper for Brasils herrelandslag. Han ble tatt ut i Brasils tropp til CONCACAF Gold Cup for menn 2003.
Senegal (elv)

Senegal er en elv i Vest-Afrika som danner grensen mellom Senegal og Mauritania, i tillegg til at elven renner gjennom Mali og Guinea.
Elven har to store demninger, Manantali-demningen i Mali og Maka-Diama-demningen på grensen mellom Senegal og Mauritania, like ved Atlanterhavet. Førstnevnte demning har installert 200 MW produksjonskapasitet og sørger også for irrigasjon.
Edward Davis Wood

Edward Davis Wood, Jr. (født 10. oktober 1924 i Poughkeepsie, New York (USA), død 10. desember 1978) bedre kjent som Ed Wood, var en filmskaper fra USA. Har blitt kalt tidenes verste regissør og han vant en Golden Turkey Awards to år etter sin død.
Wood er særlig kjent for filmen Plan 9 from Outer Space.
Peter Lovesey

Liv og virke

Lovesesy studerte engelsk ved Universitet i Reading. I 1959 ble han ansatt som engelsklærer ved Thurrock Technical College i Essex, deretter arbeidet han med voksenopplæring ved Hammersmith inntil han ble forfatter på heltid i 1975.
I 1968 debuterte Lovesey med The Kings of Distance, en sakprosabok om langdistanseløpere i viktoriatiden skrevet med utgangspunkt i hans interesse for denne perioden. I 1970 utga han Wobble to Death, den første boken i en serie historiske kriminalromaner om den viktorianske detektiven Richard Cribb ved Scotland Yard.
Etter at Lovesey hadde skrevet åtte bøker om Cribb fikk han tilbud om å utvikle en TV-serie om sin detektiv. Sammen med sin hustru Jacqueline skrev han i løpet av åtte måneder dreiebøker for 14 avsluttede fjernsynsfilmer. Foruten å dramatisere de eksisterende bøkene skrev de også 6 episoder direkte for fjernsyn. Serien Cribb ble vist av ITV1 i 1980–1981 og eksportert til en rekke land.
Etter bøkene om Cribb skrev Lovesey flere frittstående kriminalromaner, samt tre thrillere under pseudonymet «Peter Lear». I 1987 startet han med Bertie and the Tin Man en ny serie fra viktoriatiden, med ikke mindre enn Albert Edward, prins av Wales som detektiv. I 1991 startet han sin hittil siste serie med romanen The Last Detective. Her er handlingen lagt til Bath i forfatterens samtid med den kyniske, erkekonservative Chief Superintendent Peter Diamond ved Avon and Somerset Constabulary i hovedrollen. Fra og med andre bok i serien opptrer Diamond som privatdetektiv, etter å ha fått sparken fra politiet.
Lovesey har mottatt en rekke prestisjefulle priser for sine kriminalromaner. I 1982 vant romanen The False Inspector Dew The Gold Dagger for årets beste kriminalroman . Samme bok ble i 2005 som en av syv nominert til The Dagger of Daggers, Crime Writers' Associations jubileumspris for beste kriminalroman utgitt de siste 50 år. I 2000 mottok Lovesey Crime Writers' Associations høyeste utmerkelse, The Cartier Diamond Dagger for livslangt arbeide av særlig utmerket kvalitet.
Erda

Mytologi

Wagner bygde hele handlingen i Nibelungenringen på de middelalderske kildene Nibelungenlied, Volsungesaga, Didrikssagaen med flere. De fleste av rollefigurene er kjent fra disse mytologiske tekstene, slik som Wotan (Odin), Donner (Tor), Loge (Loke). Erda er på samme måte skapt over jordgudinnen Fjorgyn i den norrøne mytologien. Fjorgyn eller Fjørgyn er nevnt som en av Odins hustruer, og er mor til Tor. I andre kilder er hun også nevnt som gudinnen ”Jord”.
I Wagners framstilling er Erda en volve, en mytologisk spåkvinne, og hun er mor til de tre nornene som spinner livets tråd, Urd, Verdande og Skuld.

Erdas rolle i handlingen

Erda gjør sin inntreden i Das Rheingold (Rhingullet) som er den første av operaene i syklusen Nibelungenringen. I fjerde akt, scene 6, stiger hun opp fra jorda og advarer Wotan og de andre gudene om at deres ubetenksomme handlinger vil føre dem mot den sikre undergang. (Weiche, Wotan, weiche!). Dette blir av mange tolket som en forutsigelse fra Wagners side av miljøproblemene på jorda og en advarsel om å ta dette på alvor.
Rollen synges av en altstemme, og har blant annet vært tolket av den norske sangerinnen Beate Asserson.
Joachim Gottschalk

Liv

Han gikk på skole i Cottbus og fikk der sin første undervisning i skuespill. Senere ble han engasjert ved det württembergske folketeateret i Stuttgart, og ble der kjent med sin senere kone, den jødiske skuespillerinnen Meta Wolff. De giftet seg i 1931 og i februar 1933 ble sønnen Michael født.
Etter Hitlers maktovertagelse fikk hans kone yrkesforbud, og Gottschalk fikk bare fortsette sin skuespillerkarrière dersom han holdt familiesituasjonen hemmelig.
I 1938 innledet han sin filmkarrière i UFA og hans teateropptredener i Berlin gjorde ham til en av hovedstadens mest populære skuespillere. Etter krigsutbruddet økte propagandaministerens press for å få ham til å skille seg fra sin kone, men Gottschalk nektet. I 1941 kom beskjeden om at hans kone og sønn ville bli deportert til ghettoen i Theresienstadt. Joachim Gottschalks søknad om også å bli deportert sammen med sin familie ble avvist. Da de ikke så noen annen utvei begikk han, hans kone og sønn selvmord. 
Bare svært modige kolleger deltok i bisettelsen, bl.a. Brigitte Horney, Gustav Knuth, Hans Brausewetter, Werner Hinz og Wolfgang Liebeneiner.
Fem år senere laget Kurt Maetzig filmen Ehe im Schatten, som var inspirert av Gottschalks skjebne. Filmen bygget på Hans Schweikarts novelle Es wird schon nicht so schlimm. 
Joachim Gottschalk var onkel til skuespillerinnen Ingrid Andree. Graven til Joachim Gottschalk og hans familie befinner seg på Südwestkirchhof Stahnsdorf i Stahnsdorf ved Berlin.
Fylkesvei 4738

Fylkesvei 4738 går mellom Asbjørnhaug og Toraneset i Vindafjord kommune. Veien er 2,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 735.
Brille (TV-program)

Seertall og mottakelse

Premieren ble sett av 795 000 og hadde en markedsandel på 44,6%, mens sesongsnittet lå på rundt 700 000. Premieren av andre sesong ble sett av 475 000. 
Premieren av tredje sesong (og første på TVNorge) ble sett av 324 000. Premieren av fjerde sesong ble sett av 168 000. Premieren av femte sesong ble sett av 200 000.
Aftenpostens anmelder gav den terningkast 5  mens Dagbladets anmelder gav den terningkast 4.
Serien og programleder Harald Eia er blitt nominert til flere Gullrute-priser: beste humorprogram (2012, 2013 og 2017), beste nye programserie (2012), beste mannlige programleder (2016 og 2018) og publikumsprisen (2016).
Bodø orkesterforening

Bodø orkesterforening ble stiftet i 1879. En av foreningens første dirigenter var organist og komponist Fridthjov Anderssen. Orkesteret er fortsatt et aktivt amatørorkester i Bodø og setter regelmessig opp konserter med både kammermusikk og symfonisk musikk. Orkesteret har i alle år vært et viktig del av Bodøs kulturliv, og mange av byens profesjonelle musikere innen klassisk musikk har fått sin første symfoniorkester erfaring fra dette orkesteret. Orkesteret har ukentlig øvelser gjennom året, og profesjonelle instruktører deltar fast på øvelsene. Orkesteret mottar årlig økonomisk støtte fra Bodø kommune.
Naive Norge

Naive Norge er en fjernsynsdokumentar av fotografen og filmskaperen Christofer Owe. Dokumentaren forteller om Owes opplevelser et år han var bosatt på Holmlia, der han arbeidet med å ta blant annet portrettfotografier.
Dokumentaren ble sendt den 4. desember 2006 i TV 2-programmet Reflektor. Reprisen ble stoppet grunnet at fotograf Gunhild Westhagen Magnor ikke lenger ville at materialet hun filmet skulle benyttes.
Kontroversen rundt Naive Norge dreier seg i stor grad om Owes presentasjoner av temaet innvandring. Holmlia er blant de områdene i Norge som har størst prosentandel av innvandrere og barn av innvandrere. Hit flytter Owe for å «oppleve» et fargerikt fellesskap.
Fairview (Adams County, Ohio)

Historie

Fairview ble etablert i 1844. Postkontoret Fairview en gang hadde ble kalt Hill's Fork. Postkontoret Hill's Fork ble opprettet i 1857, og var i drift til 1904.