Nordlandsbryggeriet

Historie

Direktør og eier, Kjell Fongen, solgte i 1971 56,8% av aksjene i Bodø Aktiebryggeri til E.C. Dahls bryggeri i Trondheim. Aksjene besto av 310 ordinære aksjer, og 940 preferansjeaksjer. For sin andel av aksjene mottok Kjell Fongen et kontant oppgjør på 175.000 kroner. 5 år senere, i 1976, kjøpte de opp en større andel aksjer og kontrollerte da ca. 90 % av aksjene. I overenskomsten mellom E.C. Dahl og medlemmene av Fongenfamilien, punkt 4, står følgende: "Bodø Aktiebryggeri må fortsette sin virksomhet i en eller annen form, således at de nåværende ansatte og pensjonister ikke blir skadelidende".
På 80-tallet skjedde raske skiftninger i eierforholdet rundt Nordlandsbryggeriet. E.C. Dahl fusjonerte i april 1986 med Nidar Bergene, som en motvekt mot Nora Industrier konsernet. Dette ble beskrevet som en handling for å svekke dominansen til konsernet Nora. Få uker etter fusjoneringen, kjøpte Nora 25 % av den totale aksjeposten i Nidar Bergene. I desember 1986 eide Nora 30 % av aksjene. Januar 1988 slo Nora sammen Frydenlund Ringnes Bryggerier AS og Nora Mineralvann AS til en samlet drikkevaredivisjon i Nora-konsernet. Ringnes ble morselskap i divisjonen, E. C. Dahl ble datterselskap og Nordlandsbryggeriet datter-datter.
Brorparten av arbeidet som ble utført på Nordlandsbryggeriet var analogt arbeid. Digitale hjelpemidler ble tatt i bruk, f.eks automatisering av bryggeriprosessen, regnskapsføring og statistikkføring. Denne endringen gjorde det enklere for alle ansatte ved bryggeriet og få tilgang til regnskap og statistikk for bedriften.
Etter overtakelsen av E.C. Dahl i 1976, ble Nordlandsbryggeriet styrt av E.C. Dahl, som igjen ble styrt av Ringnes sentralt. Bryggeribransjen var, og er fortsatt, et stort marked. Det foregikk mye intern konkurranse mellom bryggeriene om markedsandeler. Nordlandsbryggeriet var som kjent eid av E.C. Dahl, og skulle konkurrere med Mack om markedsandeler i Nord-Norge. Nordlandsbryggeriet hadde en leveringsområde som strakte seg fra Saltfjellet i sør til Troms/Finnmark i nord.
Ringnes Nordlandsbryggeriet var en egen selvstendig juridisk enhet. Dvs. at de utnevnte eget styre, og Ringnes ville ikke stå som økonomisk ansvarlig ved en eventuell konkurs.
I 1994 reduserte Nordlandsbryggeriet produksjonen med 3 millioner liter årlig, fra 9,4 til 6,5 millioner. Dette resulterte i at 10 arbeidsplasser forsvant fra bryggeriet.

Nordlandspils

Nordlandspilsen slik den er idag ble først produsert rundt 1980. Bryggerimester i denne perioden, Rydjord, smakte til ølen slik den fortsatt produseres idag. Før produksjonen av Nordlandspilsen startet, produserte bryggeriet en annen form for øl, men Nordlandspilsen slik vi kjenner den idag ble ikke produsert før ca. 1980. Nordlandspilsen produseres den dag idag ved E.C. Dahls bryggeri i Trondheim
Nordlandspilsen bruker en gjærstamme som ble dyrket frem på et laboratorium i København, den samme gjærstammen er i bruk i dag og sørger for at produktet skal har lik kvalitet og smak.
Nordlandspilsen er en alkoholholdig drikk som består av malt, humle, gjær og vann

Eventyrbrus

I 1955 fant bryggerimester ved Bodø Aktiebryggeri, Olav Rasch, opp Eventyrbrusen . Rasch ønsket å finne et alternativ til den klassiske bringebærbrusen, som han mente hadde en uønsket ettersmak. Som følge av dette eksperimenterte han sammen med sin kone, hjemme på sin egen kjøkkenbenk.  Misnøyen med at eventyrbrusen brukte et kunstig fargestoff for å få frem den rødlige fargen, ble etterhvert stor. Løsningen fantes i et italiensk firma, som klarte å presse fargestoffet ut av druer uten å få med noe av smaken. På denne måten ble det kunstige fargestoffet i eventyrbrusen erstattet med en naturlig ingrediens.
De velkjente etikettene på flasken ble kjøpt av et firma i Oslo som het Halvorsen og Larsen. Det finnes 12 forskjellige etiketter på eventyrbrusen, alle med motiv fra kjente norske eventyr.
Tirsdag 30. mai 2000 ble de siste flaskene med Eventyrbrus fylt på Nordlandsbryggeriet.

Diskusjon rundt nedleggelsen av bryggeriet

Da avgjørelsen om nedleggelsen av Nordlandsbryggeriet ble tatt skapte dette store reaksjoner i Bodø, sentralt. Diskusjonen om hvorvidt Nordlandsbryggeriet skulle legges ned pågikk over flere år, med flere møter mellom styret i Ringnes sentralt, representanter fra E.C. Dahls bryggeri i Trondheim og representanter fra Nordlandsbryggeriet.
Hovedavtalen representerte en skjerming fra omgivelsene i den forstand at den var en konkurranseregulerende avtale mellom så godt som alle bryggeriene i Norge. Landet var delt inn i såkalte teiger, og hvert bryggeri hadde hver sin teig hvor de hadde forrett på salget. Salg utenfor området bedførte merkostnader slik at man ble mindre konkurransedyktig utenfor sin egen teig. Nordlandsbryggeriet for eksempel hadde sitt området i Nordland fylke. Denne avtalen, som ga det enkelte bryggeri en form for monopol, var godkjent av Sosialdepartementet.
Denne avtalen mellom stort sett alle bryggeriene i Norge opphørte i 1987, noe som skapte et større konkurransemarked blant bryggeriene i Norge. Dette medførte igjen press på alle bryggeriene om å utvide, samt sikre sine egne interesser. E.C. Dahl som et betraktelig større bryggeri enn Nordlandsbryggeriet, ønsket av økonomiske årsaker å flytte produksjonen til Trondheim. Dette ble gjennomført i 2000 da Nordlandsbryggeriet offisielt ble lagt ned. Selv om produksjonen v/ Nordlandsbryggeriet ikke opphørte 100% før i 2006.
Reaksjonene på nedleggelsen var store i Bodø. Blant annet ordføreren i Bodø på den tiden, Odd-Tore Fygle tok sterk avstand fra nedleggelsen som man kan se i dette avisinnlegget:
«Da tyskerne bombet Bodø i 1940 ble 400 av 600 bygninger skadet eller ødelagt. Bryggeriet sto igjen. Jeg tar det som et signal på at det hører hjemme i byen. Det var direkte nedslående å oppleve at Ringnes aldri tok oss med på råd, men bare innkalte oss for å fortelle at de ville legge ned i byen» Nordlandsposten, 3. desember 1999