Bostonterrier

Utseende

Det forekommer mange ulike variasjoner av bostonterrier, avhengig av den enkelte hunds opphav. Gjennom tidene har både bulldog, amerikansk staffordshire bull terrier, engelsk mastiff, staffordshire bull terrier, fransk bulldog, og enkelte andre raser blitt krysset inn i rasen for å redusere innavl i en beskjeden genbase.

Størrelse

Bostonterrier er vanligvis små, kompakt bygde, godt proporsjonerte hunder med oppreiste ører, korte haler, og en kort snute som bør være fri for rynker.
Ifølge internasjonale rasestandarder skal de ha et kvadratisk hode med kvadratisk snute som står i forhold til størrelsen på hodet. Ørene bør være så nær "hjørnene" av hodet som mulig for å forsterke det kvadratiske utseendet. En bostonterrier bør ikke veie mindre enn 4,5 kilo og ikke mer enn 11,4. Noen få bostonterriere veier opp til 18 kilo, og de fleste av disse anses som sunne og normal-vektige på grunn av at de har en kroppsbygning som er kraftigere enn gjennomsnittet. Bostonterrier måler vanligvis mellom 38 og 43 cm. fra gulvet og opp til mellom skulderbladene.

Farge

Bostonterrieren er karakteristisk merket med hvit på enten svart, brindle, "seal" eller en kombinasjon av de tre. Seal er en farge som brukes til å beskrive bostonterrieren og er definert som en svart farge med rødskimmer i solen eller sterkt lys. Hvis alle andre kvaliteter er tilstede, er brindle den foretrukne farge i henhold til avlsstandarder.
Ideelt har hunden hvitt bryst, snute, bånd rundt halsen, halvveis opp forbenene opp til nederste ledd på bakbenene, og en hvit flamme mellom øyne. (Øynene skal ikke være hvite). På utstillinger premieres normalt hunder med symmetrisk farging. På grunn av bostonterrierens fine markeringer, som kan ligne en formelt kledd herre (i "kjole og hvitt"), og rasens raffinerte og behagelige personlighet, refereres rasen ofte til som "American gentleman".

Lynne

Bostonterrier er en vennlig hund. Personligheten er meget sterk, elskelig, avslappet og uforglemmelig. Bostonterriere kan dog variere i temperament fra de som lojalt følger sin herre til de som er mer sta. Begge typer kan lett trenes av en tålmodig og bestemt eier.
Mens rasen opprinnelig var avlet for kamp, ble de senere ned avlet for selskapshund. Den moderne bostonterrier kan være milde, varslende og uttrykksfulle med generelt gode manerer. Det må anføres at de ikke betraktes som terriere av American Kennel Club, men er del av "non-sporting group".
Bostonterrier er egentlig en misvisende benevnelse av rasen. De var opprinnelig en krysning mellom old english bulldog og engelsk white terrier.
Noen bostonterriere liker å ha selskap av andre hunder. Både hunner og hanner bjeffer generelt kun når det er nødvendig. Ettersom de har blitt avlet som selskapshund, liker bostonterriere å være blant mennesker. Er de godt sosialisert går de godt sammen med barn, eldre og andre kjæledyr. Noen bostonterriere er veldig kosete, mens andre er mer selvstendig.

Helse

Boston Terrier er generelt friske hunder, men som alle andre raser, de har noen helseproblemer. Ikke alle Boston Terriers vil få disse sykdommene, men det er viktig at du er kjent med problemene om du tenker å få deg denne rasen.
Om du skal kjøpe den en valp, finn en god oppdretter som er villig til å vise helsesertifikat fra begge foreldrene til valpen. Helsesertifikatet viser at hunden har blitt testet og klarert for en viss tilstand. Du bør forvente å få vite om medisinske problemer før du kjøper valpen.
Flere helsespørsmål er av interesse hos bostonterrierne: grå stær (både unge og voksne hunder), cherry eye (utposning rundt øynene), utglidende kneskåler, døvhet, hjerteflimmer og allergier. Krumning av ryggen, forårsaket av problemer med bakbenas knær, som igjen fører til at hunden lener seg fremover på forbena. Dette kan også bare være en strukturell feil med liten konsekvens for hunden.
Bostonterriere tåler dårlig sterk varme og ekstremt kaldt vær. Med den korte snuten kan anstrengelser i veldig varmt eller kaldt vær skade hunden.
En følsom fordøyelseskanal er også typiske for bostonterrier. Uten et riktig kosthold vil hunden lett få en oppblåst mage. Rasen har en følsom mage med utslipp av tarmgass.
Bostonterriere er, sammen med mops, pekingesere, shih tzu og andre kort-snutede raser brachycephaliske raser. Ordet kommer fra det greske "Brachy", som betyr kort og "cephalisk", som betyr -hodet. Denne anatomien innebærer bittesmå nesebor, lang plate mellom munn og nese og et trangt luftrør. Bostonterriere kan av den grunn være tilbøyelig til å snorke og slite med innpusten.
Bostonterriere kan leve i opptil 15 år eller mer, med et gjennomsnitt på rundt 13 år.

Historie

Rasen oppsto rundt 1870, da Robert C. Hooper fra Boston kjøpte en hund som kalles Hooper's Judge, som var av bull- og terrieravstamning fra Mr. William O'Brien fra samme by. Judges avstamning er ikke kjent, men Hooper's Judge er enten direkte relatert til de opprinnelige bull- og terrierraser fra 1700-tallet og tidlig 1800-tall, eller den er resultatet av Engelsk Bulldog som har blitt krysset inn terriere i 1860-årene for å skape en utstillingshund, slik som White Engelsk Terrier.
Judge veide over 13.5 kg. Deres avkom ble krysset med en eller flere french bulldogs. Dette ga grunnlaget for bostonterrier. Avlet ned i størrelse fra hunder av bull og terriertyper, veide bostonterrieren opprinnelig opptil 20 kg. (Olde Boston Bulldogge). Rasen ble først vist i Boston i 1870. I 1889 var rasen blitt tilstrekkelig populær i Boston til at tilhengere dannet American Bull Terrier Club. Men det foreslåtte navnet på rasen ble ikke godt mottatt av bullterrier-tilhengerne. Etter forslag av James Watson (en fremstående  skribent og autoritet), skiftet klubben navn til Boston Terrier Club og i 1893 ble klubben inntatt som medlem i American Kennel Club. Dermed var den første amerikanske rasen opprettet. Den er én av et lite antall raser som har sin opprinnelse i USA. Bostonterrier var den første ikke-sportslige hund som har sin opprinnelse i USA.
I de tidlige årene, var ikke farge og tegninger så veldig viktig, men på 1900-tallet ble rasens karakteristiske tegninger og farger skrevet inn i standarden, og ble dermed en viktig faktor. Med terrier bare i navnet, har bostonterrieren mistet mesteparten av sitt nådeløse ønske om vold og kamp, og foretrekker selskap av mennesker, selv om enkelte hannhunder fortsatt vil utfordre andre hunder dersom de føler at deres territorium blir krenket.
Boston Terriers var spesielt populære på 1920-tallet i USA.