google/wiki40b huggingface dataset:
Mad

Mad på norsk

Mad fikk også en tilhengerskare i Norge, og Norsk Mad ble første gang lansert i 1971. Først var det Williams Forlag som ga ut kun åtte blader i perioden 1971–1972. Etter ni års fravær ga Semic Forlag ut serien igjen i perioden 1981 til 1994 med i alt 118 blader i det som var Norsk Mads klart mest vellykkede inkarnasjon. Bladet inneholdt en blanding av oversatt materiale fra den amerikanske utgaven og egenprodusert materiale fra bladets norske tegnere. 
De første årene, fra starten i 1981 til og med 1985, var Dag Kolstad redaktør i bladet. Kolstad sluttet i Mad i begynnelsen av 1986 og startet kort tid senere det konkurrerende humorbladet Pyton og tok med seg flere av bladets norske bidragsytere (blant andre Arild Midthun og Tommy Sydsæter) til konkurrenten. «Krigen» mellom Norsk Mad og Pyton toppet seg i 1988 da Pyton trykket en falsk Mad-forside på baksida i håp om å stjele lesere fra konkurrenten. Dette resulterte i søksmål, og Gevion forlag (Pytons utgiver) ble dømt til å betale 80 000 kroner i erstatning. Likevel var det Pyton som vant humorkrigen, og på slutten av 1980-tallet var Norsk Mads salgstall synkende mens Pytons salgstall var stigende. I 1994 ble Norsk Mad nedlagt.
Bladkompaniet overtok Norsk Mad fra 1995 og forsøkte å relansere bladet, men dette varte bare i seks numre inn i 1996. Egmont var neste forlag som forsøkte seg med en norsk utgave av Mad i 2001, men også denne gangen gikk bladet inn etter kun seks numre. Sommeren 2008 dukket imidlertid et spesialalbum av Norsk Mad på nytt opp i kioskhyllene.
Dred Scott v. Sandford

Dred Scott v. Sandford var en sak ført i USAs høyesterett 1857, som fratok afroamerikaner føderal rettslig handleevne og tillot slaveri i de føderale territoriene. Missouri-kompromisset ble erklært for forfatningsstridig.

Saken

Dred Scott, en afroamerikansk slave hadde av sin eier, John F.A. Sanford, blitt ført til Minnesota-territoriet hvor Kongressen forbød slaveri. Han anla derfor sak og krevde sin frihet. I de lavere domstolene hadde han fått medhold, men tapte i Høyesterett etter en votering med stemmetallene 7-2. Dred Scotts sak ble ført for Høyesterett av Montgomery Blair og George Ticknor Curtis.

Dommen

I dommen som var skrevet av Høyesteretts ordfører Roger B. Taney, ble det fastsatt at afroamerikanere ikke kunne være amerikanske borgere og at de derfor manglet føderal rettslig handleevne Domstolen fant at Kongressen ikke hadde konstitusjonell rett til å regulere slaveriet i de føderale territoriene.

Domspremisset

Førstvoterende Roger B. Taneys votum, som flertallet av dommerkollegiet tiltrådte, la til grunn at personer av afrikansk byrd ikke var eller kunne bli borgere etter De forente staters forfatning. Forfatningen ga, ifølge domsavsigelsen, Kongressen rett til å regulere de føderale territoriene, og gjaldt kun i de territorier som tilhørte De forente stater da forfatningen ble ratifisert. Missouri-kompromisset som forbød slaveri i de territorier som ble en del av De forente stater etter den meksikanske krigen, gjaldt derfor ikke.

Rettsvirkningen opphevd

Det trettende grunnlovstillegget, som ble vedtatt i 1865, forbød slaveri i USA, og det fjortende grunnlovstillegget til USAs grunnlov ga i 1868 afroamerikanere statsborgerskap.
Foreningen Dyrenes Beskytter

Foreningen Dyrenes Beskytter ble stiftet i 1893 og var den andre store dyrevernorganisasjonen i Norge. Organisasjonen slo seg sammen Foreningen til Dyrenes Beskyttelse (stiftet i 1859) i 1985, under navnet Dyrenes Beskyttelse. Dyrenes Beskyttelse slo seg videre sammen med Norges Dyrevernforbund i 1992, under navnet Dyrebeskyttelsen Norge.
Børge Kjeldstad

Kunstnerisk arbeid

Børge Kjeldstad sine bilder tematiserer både livet som kunstner og politiske eller samfunnsmessige problemstillinger. Politiske tema Kjeldstad har behandlet i sin kunst er blant annet den andre verdenskrig, kvinneundertrykking, åpen programvare, manglende respekt for menneskerettigheter, selvforsvar mot overfallsvoldtekter, miljøvern og gjenoppbygging av historiske minnesmerker.
Blant Kjeldstads mest verdsatte malerier er det politisk ladede bildet av den dødsdømte iranske tobarnsmoren Sakineh Mohammadi Ashtiani: Bildet ble malt på hovedgaten i Trondheim og deretter distribuert på internett til fri politisk bruk.

Utdannelse

Børge Kjeldstad er utdannet Sivilingeniør innen skipsbygging fra NTNU fra tiden før hans interesser trakk han over i kunsten. Han har også en Bachelorgrad i humanistiske fag med hovedvekt på estetisk filosofi. Som skipsarkitektstudent var Kjeldstad med på å vinne den prestisjetunge Dr. James A. Lisnyk Ship Design Competition i New York.
I 2010-2011 ble Børge Kjeldstad valg ut til å delta på det ettårige pilotprosjektet Bedriftsutvikling for Kunstnere som var støttet av Trondheim kommune, Sør-Trøndelag fylkeskommune og Innovasjon Norge.
Børge er også daglig leder i gründerfirmaet Carrycut som hjelper folk og bedrifter med å finne enkel varetransport til overkommelig pris.
Polarsnipe

Hekking

Polarsnipen bygger reiret på bakken ganske nær vann. En grunn grop kles med løv og mose. Hunnen legger 3-4 egg. Begge foreldrene ruger eggene. Før ungene er flyvedyktige forlater hunnen reiet. Etter at ungene har blitt flyvedyktige starter hannen trekket mot sør. Ungene må senere foreta trekket på egen hånd.
Emblem

Etymologi

Ordet emblem kommer fra latin emblemata som igjen kommer fra det greske émblema (ἔμβλημα av embállein, «kaste eller legge inn») der grunnbetydningen er «innlagt arbeid» og som i antikken betegnet et mosaikkarbeid eller et relieff som ble satt som pryd på drikkekar eller lignende.

Symbol, kjennetegn, signal, piktogram o.l.

Emblemer er nært beslektet med symboler, kjennetegn, signaler, piktogram og lignende. Grensene mellom disse begrepene kan være flytende i vanlig språk.
Ordet symbol brukes ofte synonymt med emblem. Men symboler er vanligvis mer stiliserte og mindre direkte og konkrete, enn det emblemene er.
Emblem av sammensatte figurer forekommer brukt som kjennetegn, men da i en mer forenklet og  stilisert form, slik at de kan være lettere å kjenne igjen. Forenklede kjennetegn kan bæres på uniformer, flagg og faner, eller brukes på annen måte som identifiserende merke for medlemmer av foreninger, korporasjoner og lignende.
Et strengt stilisert kjennetegn av heraldisk type, er et rødt kors på hvit bunn som kjennetegner den internasjonale hjelpeorganisasjonen Røde Kors.
En hodeskalle kan være både et kjennetegn og et symbol på menneskelivets forgjengelighet; en hodeskalle over to krysslagte knokler kan være et varselsignal om fare, eller et piktogram som brukes for å identifisere giftige stoff.

Emblembøker

Tidligere kunne emblem også betegne en lignelse eller fortelling med billedlig betydning, og et emblem er en særskilt sjanger i litteraturhistorien. Slike emblemer består av en overskrift av abstrakt karakter, en illustrasjon og en forklarende tekst som knytter overskrift og bilde sammen. Emblembøker hadde sin storhetsperiode i Europa på 1500- og 1600-tallet. De inneholdt normalt et hundretalls emblemer. Illustrasjonene var gjerne tresnitt eller graveringer. Emblemene var ment å få leseren til å reflektere over et moralsk spørsmål. Overskrift og bilde kunne åpne for flere tolkninger, slik at leseren måtte lese teksten for å forstå meningen.
Emblembøkene var særlig populære i Nederland, Belgia, Tyskland og Frankrike. Den første og mest kjente av dem - Emblemata - ble utgitt av Heinrich Steyner i Augsburg i 1531, og tekstene var skrevet av Andrea Alciato. Denne boken satte igang en fascinasjon med emblemer som varte i to århundrer og berørte de fleste landene i Vest-Europa. «Emblem» i denne forstand refererer til en didaktisk eller moraliserende kombinasjon av bilde og tekst med hensikt å trekke leseren inn i en selv-reflekterende undersøkelse av hans eller hennes eget liv. Kompliserte tilknytninger mellom emblemer kunne overføre informasjon til den kulturelt informerte seeren, noe som var et typisk kjennetegn på den kunstneriske bevegelsen fra det 16. århundre, kalt manierismen.
Help! (album)

Musikk

Dette albumet inneholder Paul McCartney-balladen «Yesterday». Sanger som Lennons «You've Got to Hide Your Love Away» indikerer innflytelsen av Bob Dylan og folkemusikk. Også sanger som «I've Just Seen a Face» viste at The Beatles' sound hadde modnet til en utvelgelse som hadde begynt å nå utenfor grensene på hva som hadde blitt sett på som rockemusikk. Flere sanger fra Beatles for Sale fra 1964, såvel som «I'll Cry Instead» fra A Hard Day's Night, hadde lent seg i en mer country & western-retning. Men «I've Just Seen a Face» var nesten ren country, spilt inn i et såpass kjapt tempo at det kunne vært bluegrass, om det ikke hadde vært for utelatelsen av banjo og fele. I de senere årene sa Lennon at tittelsporet til albumet var et oppriktig rop for hjelp, ettersom presset på The Beatles' berømmelse og hans egen elendighet (som han senere kalte sin «fat Elvis»-periode) begynte å bygge seg opp, og at han nektet å forandre det fra en lavtempo-sang, noe i likhet med stilen til Roy Orbisons «Only the Lonely» og til en høytempo popsang som et resultat av kommersielt press.
George Harrison bidro med «I Need You» og «You Like Me Too Much». Dette var Harrisons første komposisjoner som ble inkludert på et av The Beatles album siden «Don't Bother Me», fra With The Beatles fra 1963.

Tilbaketrukne sanger

Noen få sanger som var ment for inkludering i filmen ble ikke brukt, på grunn av Beatles' forslag. Lennon og McCartney skrev «If You've Got Trouble» for at Ringo Starr skulle synge den, men han likte den ikke. McCartneys «That Means a Lot» ble ikke brukt fordi han mente den ikke var spilt inn perfekt nok. Lennon hadde samme meningen om sin egen «Yes It Is», men sangen endte opp som B-siden til «Ticket to Ride». «You Like Me Too Much» og «Tell Me What You See» ble tatt vekk fra filmen av Richard Lester, selv om de dukket opp på albumet.
Mye senere, i juni 1965, ble sangen «Wait» spilt inn for albumet. Men alle fire Beatlene syntes sangen var for kjedelig. «Wait» endte opp på albumet Rubber Soul, da en ekstra sang var nødvendig for å fylle albumet.

CD-utgivelse

Albumet ble utgitt på CD i 1987, hvor 14-sangers sporlisten fra Storbritannia ble brukt. Albumet hadde tidligere kun vært tilgjengelig som en importvare i USA før dette, nå ble den britiske versjonen også gjort tilgjengelig i USA på både LP og kassett, den 21. juli 1987. Som med CD-utgivelsen av albumet Rubber Soul fra 1965, fikk Help!-CD-en en mer moderne digital stereoremiks av albumet, gjort av George Martin. En av de mest merkverdige forandringene er ekkoet lagt til Dizzy Miss Lizzy, noe som ikke var tilstede på den originale miksen på LP. Noen få kanadiske CD-versjoner av Rubber Soul og Help! bruker den originale miksen, antagelig feilaktig.
De remasterede CD-ene fra 2009 kommer til å inneholde George Martin-miksen fra 1987 på stereoversjonen, mens monodisken vil inneholde den originale monomiksen fra 1965, såvel som stereomiksen fra 1965.

Sporliste

Alle sanger er skrevet av John Lennon og Paul McCartney, unntatt hvor annet er angitt.

Sporliste

Alle spor er skrevet av Lennon-McCartney, unntatt hvor annet er angitt.
BMW 6-serie

E24 6-serie (1976–1989)

Den originale 6 Serien var etterfølger til E9-coupéene, hovedsakelig 2800CS, 3.0CS og 3.0CSi. Det nye E24-chassiset var sikrere enn E9, og oppfylte nye sikkerhetskrav i USA. Den første 6-serien ble lansert i august 1976 med 633CSi og 630 CS (ikke i USA). Denne bilen hadde en 3 210 cm³ motor med 197 hk (145 kW). I 1978 debuterte 635CSi, med en 3 453 ccm-motor med overliggende kamaksel, som leverte 218 hk (160 kW) og hadde en toppfart på 222 km/t. 635CSi hadde en akselerasjon fra 0–100 km/t på 7,4 sekunder. En luksusversjon, kjent som L6, ble lansert i 1987, og hadde skinninteriør og annet luksusutstyr.
630 CS var utstyrt med en 2 986 cm³ M30 rekkemotor med seks sylindre og Solex 4A1 forgasser, som leverte 184 hk (135 kW) ved 5 800 omdreininger per minutt. 633 CSi var utstyrt med en 3,2 liters versjon av den samme motoren, men med et elektronisk bensininnsprøytningssystem fra Bosch, som økte ytelsene til 200 hk (150 kW). 630 CS ble erstattet i 1979 av den billigere 628CSi, som hadde et lavere sylindervolum (2 788 ccm), men like gode ytelser. Den var utstyrt med det samme innsprøytningssystemet som 633-modellen.
I 1983 monterte BMW M88/3-motoren, en modifisert versjon av M88/1 fra BMW M1, i E24-chassiset, og laget dermed M635CSi, eller M6. Dette var en motor på 3 453 cm³ med doble overliggende kamaksler og 24 ventiler som leverte 286 hk (210 kW), og ga bilen en toppfart på 255 km/t. M6 hadde en akselerasjon fra 0–100 km/t på 6,2 sekunder. M6 hadde også et oppgradert understell, bremser og en tettsteget, manuell girkasse.
Alle modellene ble bygget i Dingolfing, Tyskland.

E63/E64 6-serie (2003–2010)

En helt ny 6-serie (E63) ble introdusert i 2003, og fylte dermed hullet i modellprogrammet etter at 8-serien ble tatt ut av produksjon. E63 var basert på E60, og ble introdusert med en 4,4 liters V8-motor i 645Ci. I 2004 ble også en billigere utgave, 630i, lansert med en sekssylindret rekkemotor. Dette ble så fulgt opp med en cabrioletmodell (E64), den aller første 6-serien med avtagbart tak. Kort etter introduksjonen ble 645Ci erstattet av 650i, med større motorvolum (4,8 liter) og bedre ytelser. Toppmodellen M6 ble lansert sent i 2005, og hadde den samme V10-motoren som M5, med 507 hestekrefter (373 kW).

F06/F12/F13 6-serie (2012-)

3. genrasjon 6 serie lansert i september 2011, som 2012 modell. Tilgjengelig som coupe, cabriolet, grand coupe (kom først i 2012). Tilgjenglige motoralternativer 640i, 650i og 640d. På denne genrasjonen ble 6-serien tilgjengelig med x-Drive. M6 lansert i 2012 og i 2014 fikk 6-serien en facelift.
Royal Air Force Police

Royal Air Force Police er politietaten for det britiske flyvåpenet. Etaten ble opprettet 1. april 1918 ved flyvåpenets tilblivelse. Den har ansvar for å holde disiplin i flyvåpenets rekker og å beskytte materiell og personell mot kriminalitet, terrorisme og andre trusler.
Som resten av det britiske flyvåpenet var RAF Police på sitt største under andre verdenskrig, da politietaten tellet 21 000 medlemmer.
Lorkovitschia

Beskrivelse

Middelsstore (ca. 20 millimeter), matt mørkgrønne til svarte gullbasser. Pronotum er noe smalere enn dekkvingene, parallellsidig i den bakre halvdelen, med rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er bredest litt bak forkanten ("tilbaketrukne skuldre") og har noen lyse flekker på sidene.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Malaysia (Penang, Sarawak).
Dverberg

Dverberg er et lite tettsted på Andøya. Stedet hadde ca. 240 innbyggere i 2001.
Dverberg var også navnet på en tidligere kommune i Nordland fylke med utstrekning tilsvarende dagens Andøy kommune. 1. januar 1924 ble denne kommunen delt i tre og Bjørnskinn og Andenes ble skilt ut som egne kommuner. Den gjenværende del av Dverberg kommune hadde 1477 innbyggere og beholdt navnet Dverberg kommune.
1. januar 1964 ble Dverberg slått sammen med Bjørnskinn og Andenes kommuner til den nye Andøy kommune. Dverberg kommune hadde ved sammenslåingen 1 719 innbyggere.
Dverberg er kjent som teaterbygda gjennom Teaterklubb'81. En teaterklubb for barn og unge som har eksistert i 30 år.
Sphondylia

Utseende

Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blanke, gule og svarte trebladbiller. Oversiden er fint punktert med tette med nokså korte hår. Antennene er tynne, omtrent så lange som hode + pronotum, utvidet i den ytre delen og tydelig sagtakkede. Pronotum er bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er jevnbrede, noe mindre enn dobbelt så lange som til sammen brede. Beina er nokså korte og kraftige.

Levevis

Trebladbillene er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika, mest i den dørlige delen , men slekten er kjent nord til Nigeria og Kamerun.
Richard Winter

Utdannelse

Richard Winter begynte som ukvalifisert arbeider, men gikk senere på en yrkesskole, der han utdannet seg som dreier (1949-1952). 
I 1965 ble han sendt til Moskva for å gå på Komsomolskolen.
Mellom 1969 og 1974 studerte han økonomi (fjernundervisning) ved Kommunistpartiets kaderskole «Ștefan Gheorghiu».

Politisk aktivitet

Mens han var medlem av De unge kommunisters forbund, hadde han forskjellige stillinger i det lokale propagandaapparatet. Han ble medlem av Romanias arbeiderparti (som senere skiftet navn til Romanias Kommunistparti) i 1955, 
Fra 1956 til 1966 satt han i De unge kommunisters sentralkomité.  
Den 24. juli 1965 ble han varamedlem av Kommunistpartiets sentralkomité. Senere ble han Kommunistpartiets fylkesleder i Sibiu (1968-1975), minister for teknisk-materiell forsyning (1984-1985) og minister for tre- og bygningsmaterialer (1985-1987).
Den 24. desember 1968 ble han oppnevnt til medlem av Sibiu fylkeskomitéens eksekutivkomité. 

Annet

Han initierte saneringen av feriestedet Bâlea Lac.
Linda Bondestam

Priser og nominasjoner

Hennes barnebok Allan og Udo, som hun laget sammen med Minna Lindeberg, ble nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris for 2013. Hun ble tildelt Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris for 2017 sammen med forfatteren Ulf Stark for Djur som ingen sett utom vi.
I 2003 ble hun nominert til Finlandiaprisen Finlandia Junior. I 2010 ble hun nominert til ALMA-prisen.
Dunderland (film)

Handling

Filmen er satt til år 1695 og handler om en ung pike ved navn Johanne Nilsdatter, som beskyldes for hekseri. Rettegangen ender med henrettelse i det bunnløse tjernet Djupkista i Dunderlandsdalen. Dette var den siste hekseprosessen i Norge. I årene som følger rammes dalen, av en rekke tragedier. Lokalbefolkningen mener en forbannelse hviler over stedet. Tre århundrer senere ankommer teaterregissør Laura til Dunderlandsdalen. På en nedlagt speiderleir skal hun og fem skuespillere sette opp «Anne Pedersdotter», et teaterstykke om hekseprosessene. Filmen er inspirert av virkelige hendelser fra Dunderlandsdalen. De sentrale stedene for opptakene er gårdstunet Gullbekkheia og tjernet Djupkista.
Polycentropodidae

Utseende

Små til middelsstore, oftest ensfarget brunlige vårfluer. Antennene er kortere enn kroppen, ofte med lyse ringer. Punktøyne mangler. Maksillarpalpenes ytterste ledd er omtrent så langt som de øvrige leddene til sammen. Beina har tre sporer på frambeina, fire på mellom- og bakbeina, disse sporene er ganske store.

Levevis

Larvene lever i rennende ferskvann. De spinner et poseformet fangstnett av silke og lever selv inne i et silkerør, men bygger ikke noe typisk vårfluelarve-hus.

Utbredelse

Polycentropodidae forekommer i alle verdensdeler.
Herman Wouk

Bakgrunn

Herman Wouk ble født i New York i en jødisk familie som hadde emigrert fra Russland. Etter barndom og ungdomsår i The Bronx og studier ved Townsend Harris High School, studerte han ved Columbia University fra 1934. 
Deretter arbeidet han ved radio i fem år.

Forfatter

Hans første roman, The Man in the Trenchcoat, ble utgitt i 1941.  
Wouk tjenstegjorde i USAs flåte som offiser på to forskjellige minesveipere, USS Zane oh USS Southard.  
Han ble forfatter på heltid i 1946. Han hadde påbegynt sin andre roman, Aurora Dawn, på fritiden som oppstod ombord. Romanen ble utgitt i 1947. Hans tredje roman, City Boy, ble en kommersiell skuffelse da den ble utgitt i 1948.
Hans neste roman, The Caine Mutiny (1951), som vant Pulitzerprisen for skjønlitteratur i 1952 og ble en bestselger, behandler hans krigserfaringer ombord på minesveipere under andre verdenskrig. The Caine Mutiny ble omarbeidet til et Broadwayskuespill, The Caine Mutiny Court Martial, og ble filmatisert i 1954 med Humphrey Bogart som Lt. Commander Philip Francis Queeg, kaptein på den fiktiva DMS Caine.  
Han giftet seg med Betty Sarah Brown i 1945, og de fikk tre sønner. Hans førstefødte sønn, Abraham Isaac Wouk, døde i en ulykke som barn og Wouk dediserte romanen War and Remembrance (1978) til ham.
Hans romaner etter The Caine Mutiny er blant andre Marjorie Morningstar (1955), Youngblood Hawke (1962) og Don't Stop the Carnival (1965). Wouks første verk av ikkefiktiv natur This is My God ble utgitt i 1959 og er en beskrivelse av ortodoks jødedom.  
I 1970-årene utgav Wouk sine to mest ambisiøse romaner, The Winds of War (1971) og War and Remembrance (1978). Begge romaner ble filmatiserte som fremgangsrike miniserier. Begge serier ble regisserte av Dan Curtis og i begge spilte Robert Mitchum hovedrollen som Victor «Pug» Henry.
Wouk døde i sitt hjem i Palm Springs i California 17. mai 2019. Han ble 103 år gammel.
Landgangen ved Fao

Bakgrunn

Da Det osmanske rike gikk inn i første verdenskrig, fryktet britene for sine oljeforsyninger fra de persiske oljekildene og oljeraffineriene. For i sikre disse installasjonene, ønsket britene å ta kontrollen over de områdene langs Persiagulfen som var under osmansk kontroll. Den osmanske befestningen ved Fao den viktigste osmanske festningen ved kysten. Britene satte inn en styrke under ledelse av generalløytnant Arthur Barrett, og med Percy Cox som politisk offiser, det vil si som leder for den sivile administrasjon for de områdene kom under britisk kontroll.

Landgangen

Den første landingsstyrken var 16. brigade under ledelse av brigadegeneral Delamain. De britiske styrkene gikk i land på stranden ved Fao 6. november, og ble umiddelbart lagt under tung ild fra den osmanske Fao-festningen. Da de britiske styrkene beveget seg mot festningen, ble de også utsatt for osmanske infanteriangrep. Britene lyktes i å slå disse tilbake, men greide ikke å innta Fao-festnningen da dere eget tunge artilleri ikke hadde ankommet. De britiske styrkene grov seg da skyttergraver rundt fortet, og utvekslet artilleriild med osmanene inne i fortet.

Slaget om Fao-festningen

Det tunge britiske artilleriet kom 8. november, og britene igangsatte da umiddelbart beskytning av den osmanske festningen. Den britiske artilleriilden knuste festningsveggene og britene stormet da festningen. Etter 45 minutters nærkamp inne i festningen, lyktes det britene å erobre dette og ta 300 osmanske krigsfanger. Dagen etter tykket britene inn i byen, uten å møte motstand, og resten av divisjonen ankom byen.

Virkninger

Etter erobringen av Fao og festningen der, hadde ikke osmanene lenger kontroll over noen deler av Persiagulfen. Den britiske posisjonen var imidlertid utsatt, og den langsiktige britiske planen var å erobre Bagdad, noe de imidlertid ikke lyktes med før i mars 1917. Første steg nordover var da å erobre byen Basra, som ble erobret i slutten av november. Byen ble et viktig støttepunkt for videre britisk avansement opp elven og var et viktig kommunikasjons- og industrisenter.
L'Oeuvre

L'Oeuvre var en fransk dagsavis som ble utgitt i Paris fra 1904 til 1946, utgitt som et tidsskrift til og begynne med, men fra 1915 som dagsavis.
Politisk var den radikalsosialistisk med sterk dragning mot sosialismen. Blant medarbeiderne kan nevnes Georges De La Fouchardiere som ble berømt for sine daglige kronikker. Sjefredaktør var Jean Piot.
IL i BUL

Friidrett

IL i BUL er en av Norges ledende friidrettsklubber. Klubbens medlemmer har hevdet seg med mange nasjonale og internasjonale mesterskap, kongepokaler og ærespriser. Klubben har også mange NM-titler i stafett og gode plasseringer i Holmenkollstafetten.

Orientering

IL i BUL vant en rekke NM i stafett, både for menn og kvinner, i perioden 1946 til 1975.

Sportsarrangementer

Idrettslaget i BUL har gjennom årene arrangert mange løp og idrettsarrangementer, blant annet BUL-Stafetten, BUL-sprinten, Oslokarusellen, Bislett Summer Games og Sentrumsløpet. BUL har også arrangert Special Olympics sammen med Civitan og Special Olympics Norge.
Idrettslaget i BUL er medlem av Bislett Alliansen, sammen med Tjalve, og Vidar, og arrangerer blant annet Exxon Mobil Bislett Games.

Andre kjente utøvere

Bjørn Bang Andersen, Pål Benum, Reidun Buer, Øyvind Dahl, Ivar Egeberg, Mona Evjen, Kristen Fløgstad, Audun Garshol, 
Abderrahim Goumri, Bjørn Grimnes, Martine Ek Hagen, Stein Haugen, Thor Helland, Stig Roar Husby, Tofiri Kibuuka, Stine Kufaas, Cathrine Larsåsen, Jorun Nygaard, Isabelle Pedersen, Vigdis Rønning, Ola Skarholt, Astrid Tveit, Einar Kristian Tveitå, Eystein Weltzien.