google/wiki40b huggingface dataset:
Sørkoreansk won

Etymologi

Wŏn er et kognat fra kinesisk yuan og japansk yen. Alle de tre ordene betyr «rund form». En wŏn er delt i 100 chŏn (전; 錢; McCune-Reischauer: chŏn; revidert romanisering: jeon), som betyr «penger».

Sedler

I 1946 introduserte Joseons sentralbank nye 10 og 100 wonsedler. I 1949 kom to nye, henholdsvis 5 og 1000 won. Utseendemessig var de ganske like de tidligere koreanske yen fra koloniperioden. Men det var to viktige endringer. De nye sedlene hadde byttet ut keisertresymbolet til den japanske regjeringen med Sør-Koreas nasjonalblomst, Hibiscusrose. Setningen som refererte til vekskingskursen mot japanske yen var også fjernet.
Sør-Koreas sentralbank ble etablert i 1950, og overtok jobben til Joseons sentralbank. Nye sedler ble utgitt, noen tilbakedatert i 1949 i verdiene 5, 10 og 50 jeon, 100 og 1000 won. 500 wonsedler ble utgitt i 1952. I 1953 ble en serie sedler utgitt med wonverdiene skrevet på engelsk, men var i realiteten de første sedlene i den nye valutaen hwan.

Nåværende sedler

I 2006 gav sentralbanken ut sedler med nytt design og sikkerhetstiltak, på grunn av økt grad av falskmyntneri på 50 prosent hvert år fra 1998 til 2004. 5000 won sedlene ble utgitt 2. januar 2006, mens 1000 og 10 000 won sedlene ble utgitt 22. januar 2007. 5000 won sedlene ble utgitt først fordi det var denne seddeltypen som oftest ble forfalsket (2508 av 3153 tilfeller første kvartal 2005, atten ganger mer enn samme tid året før), samt at sedlene bare utgjorde 6 prosent av alle sedler i omløp. I august 2009 ble den etterlengtede nye 50 000 won seddelen satt i omløp.
Torsten Tegnér

Liv og karriere

Han vokste opp i Djursholm som sønn av den kjente barneviseforfatterinnen Alice Tegnér. Faren Jacob Tegnér var jurist og redaktør. Tegnérs farfars far var dikteren og biskopen Esaias Tegnér.
Torsten Tegnér hadde to hovedinteresser, for idretten og for det humanistiske, som ble kombinert i hans liv som aktiv idrettsmann, idrettsleder og ikke minst som journalist. Da faren krevde at han skulle slutte med den organiserte idretten til fordel for studier, godtok ikke den unge Torsten Tegnér det, og han svarte i stedet med å flytte hjemmefra. Etter dette følte han seg fri til å syssle med sine interesser som han ville.
Som aktiv spilte han helst bandy (svensk mester med AIK Bandy i 1909 og 1914), men konkurrere også i friidrett, gange, ishockey (europamester i 1923) og orientering. Dessuten var han tidlig ute med å formane alles behov for mosjon. Idrettslederen Tegnér var med på å grunnlegge fem spesialidrettsforbund: bandy, bordtennis, gange, ishockey og orientering. Han var i mange år medlem av Riksidrottsförbundets Överstyrelse, nåværende Riksidrottsstyrelsen.
For den store allmennheten ble Tegnér først og fremst kjent gjennom sitt arbeid som journalist og redaktør for avisen Idrottsbladet, som han kjøpte i 1915, fem år etter at bladet ble stiftet. Han var avisens redaktør fra 1915 til 1967, og hans drevne litterære stil var noe nytt for idrettsjournalistikken.
Torsten Tegnér var ikke bare redaktør for Idrottsbladet i 52 år, han skrev dessuten elleve bøker, som 33 år som sportjournalist og Idrottsglimtar och idrottstudier.
Han er begravet på Djursholms gravsted.

Eldredebutant

Torsten Tegnér ble den 11. mars 1923 den eldste debutanten i Sveriges herrelandslag i ishockey, i og med at han spilte mot Belgia i Ishockey-EM i Antwerpen. Han var da 34 år, 3 måneder og 5 dager gammel. Tegnér var egentlig ingen hockeyspiller, men var lagleder og kunne som gammel bandyspiller gå på skøyter, han hadde dessuten bidratt til finansieringen av landslagets deltakelse, som gjorde at han fikk spille i sluttminuttene da Sverige allerede ledet 8–0.
Denne rekorden ble overtatt i 2007 av Johan Åkerman.
Ertestuing

Ertestuing er en matrett (stuing) bestående av tørkede grønne erter, smør, hvetemel, salt og sukker. Retten nytes helst som tilbehør til blant annet kjøtt- og fiskeretter. Ertestuing er en vanlig matrett i Norge, men nytes også i andre land.
I 2016 er Toro de eneste som produserer halvfabrikata av ertestuing. Man skal ha 5 desiliter vann i, røre og la koke i 15 minutter. Rett før servering kan man ha oppi en spiseskje smør. Man kan også lage sin egen vri på dette, og bytte ut vann med melk, ha i litt buljong eller pepper.
Ertestuing må ikke forveksles med ertesuppe, som har en tynnere konsistens. Det kan ligne, men i ertesuppe legges det til flere grønnsaker, og det er kjøtt i den.
Summit Power gasskraftverk

Summit Power gasskraftverk er et gasskraftverk i det østlige Bangladesh. Det har en installert produksjonskapasitet på 105 MW fordelt på 3 kokere / turbiner, som ble ferdigstilt i 2006. Brenselstypen er naturgass. Kraftverket er privat eid.
Boksing under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946

Boksing under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946. Boksing var en av flere sporter i de femte sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Barranquilla i Colombia i perioden 5. til 25. mars 1946. Det var tredje gangen som boksing var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det ble konkurrert i åtte vektklasser, kun for menn. Den dominikanske republikk ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Puerto Rico som også vant tre gull.
Skal vi danse (sesong 9)

Den niende sesongen av Skal vi danse startet 14. september 2013 og endte 23. november 2013. I denne sesongen deltok Isabella Martinsen, Linda Johansen, Pål Anders Ullevålseter, Venke Knutson, Jarl Goli, Kim-Daniel Sannes, Kathrine Sørland, Carl I. Hagen, Eli Hagen, Rein Alexander (erstatter for Tom Nordlie) og Eirik Søfteland. 
Programledere var Guri Solberg og Carsten Skjelbreid. Vinner ble Eirik Søfteland, etter å ha slått Kim-Daniel Sannes i finalen. 
Dommere var Trine Dehli Cleve, Tor Fløysvik, Karianne Stensen Gulliksen og Christer Tornell. I program 9 var Fløysvik erstattet av Kristian Ødegård.
Don't Let the Sun Go Down on Me

Insormasjon

Sangen ble utgitt som første singel i mai i Storbritannia og den 10. juni i USA. I sangen synger Elton til noen han har hjulpet og fra hvem han er nå opplever avvisning. Den ble skrevet sammen med de andre sangene på albumet i en periode på ti dager i januar 1974.
«Don't Let the Sun Go Down on Me» nådde nummer seksten i Storbritannia den 1. juni 1974. I USA var singelen utgitt mens «Bennie and the Jets» var fortsatt på Top 40, og nådde Top 10 etter fire uker.

Andre versjoner

En versjon innspilt den 14. desember 1986 vises på konsertalbumet Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra. En annen versjon av dette opptaket ble utgitt som en singel i 1987.
En duett med George Michael fra 1991 hadde sin største suksess. Sangen ble spilt inn på en konsert i London den 25. mars 1991 da Elton John var en overraskelsesgjest hos George Michael. Singlen nådde førsteplass på UK Singles Chart i desember 1991 og på Billboard Hot 100 i februar 1992.
Limepomera

Utseende

En middelsstor, avlang, blank, mørkbrun oldenborre. Forkroppen er tett hårete. "Snuten" (clypeus) er kort og avrundet. Pronotum har rundede sider og er nesten så langt som bredt.

Utbredelse

Arten er kjent fra Kongo.
Lamproptera

Utseende

Ganske små, tettbygde, svarte og hvite svalestjerter, temmelig ulike de andre artene i denne gruppen. Bakvingen er trukket ut til en lang stjert som er omtrent så lang som resten av sommerfuglen. Forvingen har gjerne et delvis gjennomsiktig felt og svarte kanter.

Levevis

Larvene utvikler seg på planter i slekten Illigera (familien Hernandiaceae).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Assam i vest til Sulawesi i øst.
Grunnkretser i Tranøy kommune

Grunnkretser i Tranøy kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Tranøy kommune, Troms, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Natur videregående skole

Historie

Skolen er en av Norges eldste eldste landbruks-/naturbruks-skoler. I 1886 etablerte Bastian R. Larsen og Olav Sendstad skolen under navnet Vinterlandsbruksskolen. 
Skolen ble del av det videregående skoletilbudet i 1990. Fra skolestart i august 1994 kunne skolen tilby studieretningen naturbruk. Skolen lå på den tiden i Pottemakerveien på Rødtvet, og flyttet til nåværende lokaer i 2003. Da Sogn videregående skole ble lagt ned i 2013, ble ikke naturbruksfaget videreført i tilbudsstrukturen i den offentlig videregående skolen i Oslo. Utdanningsletaten kjøper dermed plasser til Osloelever med skolerett som ønsker en utdanning innen naturbruk, på Natur videregående skole.
Frem til 2003 brukte skolen navnet Vinterlandbruksskolen, og hadde et kornaks som symbol, etter dette ble navn og logo endret til det som nyttes i dag.
Shame on Me

«Shame on Me» er en amerikansk country and western-sang, skrevet av Lawton Williams og William Enis. Bobby Bare spilte den inn. «Shame on Me» ble utgitt på singlen RCA Victor 47-8032. Produsent var Chet Atkins. B-siden var «Above and Beyond». Sangen var hentet fra LP-platen Detroit City and Other Hits by Bobby Bare (RCA Victor LSP 2776).

Norsk versjon

Lasse Hovd har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hør på meg».

Listeplasseringer

Bares versjon lå som # 18 på Billboard Hot C&W Sides-listen og som # 23 på Billboard Hot 100-listen i 1962.
Flower power

Flower power eller blomstermakt er et uttrykk skapt av den amerikanske poeten Allen Ginsberg, brukt av hippiene, som også kunne bli omtalt som «blomsterbarn».

Hippiesommeren 1967

Den store hippiesommeren var i 1967, da alt eksploderte i blomster, farger, antiautoritære holdninger og pasifistiske bevegelser, og The Beatles utga LP-en «Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band». Bevegelsens musikalske uttrykk var dels visesang, dels psykedelisk musikk.

«Drop-out»-ideologi, meditasjon og samfunnssyn

I opposisjon til Vietnamkrigen vokste radikalismen og fredsbevegelsen seg sterk. En ekte hippie brente gjerne vernepliktsboka, kastet klokka i elva, og fulgte sin egen rytme. En følte seg fri til å kle seg akkurat slik en ville, eller gikk naken, de skulle tenke, skrive og tale uten sensur, og i det hele tatt utfordre etablerte verdier og samfunnsnormene. Under de store konsertmønstringene ble fellesskapet som oppsto gjerne omtalt som alternative idealsamfunn uten tilstedeværeslen av krig og vold. De var livsnytere, snakket om kjærlighet (Peace & Love), og bekymret seg lite om materielle behov og luksusjag. Et ofte sitert slagord var Rousseaus «Tilbake ti naturen», en tanke som gjerne ble kombinert med en idealistisk forestilling om stammestadiet i den menneskelige utvikling. Ansikts- og kroppsmaling, pannebånd, frikonserter (dvs. gratisarrangementer) og bruken av narkotiske stoffer skulle være noe som knyttet forbindelsene til det ubundne urtidsmennesket før sivilisasjonen satte inn og temmet våre naturlige drifter. Det første sentrum for hippiebevegelsen var Haight-Ashbury i San Francisco. Med bruken av LSD og andre narkotiske stoffer oppsto det snart et nye reisemål, blant annet Marrakech.

Where Have All the Flowers Gone?

Ikke bare kledde hippiene seg i fargerike klær og vandret rundt med blomster i håret, de lanserte også en passifistisk blomsterfilosofi som brøt radikalt med storpoltisk retorikk. Blomsterspråket var en reaksjon på den dominante, politiske maktsemantikken, slik tanken blant annet ble formulert i tidens populære sanger, som «Where Have All the Flowers Gone?», «San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)» og «California Dreaming».
Flower Power eller blomstermakt kom dessuten praktisk til uttrykk ved demonstrasjoner og konfrontasjoner med ordensmakten (politiet og det militære), og viste seg ganske virksom overfor pressen som fikk kontrastfulle motiv. Den symbolske handling gikk nemlig ut på å putte blomster i geværløpene.
Som idealistisk grasrotbevegelse ble hippiene gjenstand for harselas både fra storsamfunnet og fra den politisk radikale bevegelse. Epoken var knapt på hell da Pete Seegers «Where Have All the Flowers Gone?» fikk sine vittige tildiktinger i et svar som gjorde visa kort; «... Horses ate them everyone». Den noe tåkete symbolismen i hippienes poetiske drømmespråk ble for øvrig også tatt på kornet av Peter Sellers i filmen The Gardener, med spark både til det politiske establisment og til hippiebevegelsen.
Ragnhild Erlingsdatter

Ragnhild Erlingsdatter (født ca. 1150) var datter av Erling Skakke og Kristin Sigurdsdatter, datter av Sigurd Jorsalfare. Først gift med Jon Torbergsson som falt i slaget på Kalvskinnet 1179. Gift igjen med Halkjell Jonsson av Blindheimsætten som falt i slaget ved Florvåg 1194. Oldemor til Magnus Lagabøte.
Svineribbe

Svineribbe, ofte kalt ribbe, er en tradisjonsrik matrett (fra svin) som er vanlig til jul i Norge, i Danmark som ribbenstek. Ribbe spilte også en viktig rolle i det før-kristne vinterblotet. I norrøn mytologi ble stykker fra grisen Særimne spist hver dag, og like raskt som sidestykkene ble skåret ut, vokste nye frem. 
Ordet ribbe er en kortform av ribbensstek. Ribbe kan også referere til sidekjøtt fra sau, og da gjerne med betegnelsen fåreribbe, men mer utbredt er nok betegnelsen pinnekjøtt.
Det anslås at ribbe er julaftensrett i ca. 60% av norske hjem, med tyngdepunkt på Østlandet. Ribbekonsumet ved juletider i Norge ca. 3 000 000 kg.
Ribbe skjæres fra den benholdige delen av siden. Både forpart og midtstykke av svin nyttes. Ribbe skjæres på en rekke forskjellige måter. Felles for de tre mest brukte ribbetypene i dagens norske matbilde, er at svoren normalt er med - og at sprø svor er en viktig del av et vel tilberedt ribbemåltid. Tidligere, da slaktegrisene var fete, var sprø svor en naturlig konsekvens av tilberedningen. Med dagens magre, norske slaktegriser, må mange ty til forskjellige triks for å oppnå det ønskede resultatet.
Tynnribbe er den klassiske formen for ribbe, hvor kotelettkammen er skåret fra. Midtribbe skjæres slik at kotelettraden er med. Da får man en rett med mer rent kjøtt, men som også krever noe lengre steketid. I familieribbe, en relativt ny betegnelse, er det meste av kotelettbenet/-raden fjernet, men sidekammen beholdt, slik at man får et kjøttstykke med jevnere tykkelse, som krever kortere steketid og som er lettere å skjære opp. Betegnelsen høyribbe er ikke lenger i bruk, men betegner et bryststykke som er tatt ut bak nakkekammen. 
Ribbe serveres gjerne sammen med surt og søtt tilbehør, blant dette er surkål, rødkål eller rosenkål. Annet viktig følge kan være medisterpølser, julepølse, sosisser, medisterkaker, tyttebærsyltetøy, stekte eplebåter, svisker og poteter. Viktigst av alt er kanskje sausen, som kan være alt fra en ren sjysaus (ribbefett), til en jevnet saus med smakstilsetninger som einer- eller tyttebær, rødvin, geitost eller andre smaksbærere og krydderier som er viktige for den enkelte slekts komplette julelykke. Det bør beregnes minimum 300 gram ribbe per person om den skal spises som middag.
Det er vanlig å drikke akevitt til, f.eks Gammel Opland eller Gammel Reserve, likeledes øl, eller vann med salter.

Sprø svor – kjemien bak

Den tradisjonelle sprø svoren på ribba skyldes to kjemiske prosesser: For det første polymeriserer fettet når temperaturen overstiger 180°C. Dette vil si at flere fettmolekyler danner større molekyler ved å lenke seg sammen. I tillegg denatureres proteinene i svoren når de utsettes for høy varme, altså trekker vannet ut av svoren og proteinstrukturen blir mye tettere.
Ut over selve sprøheten fører maillardreaksjonen til at svoren brunes alt fra 120°C og oppover.
Les Aspin

Liv og virke

Aspin studerte ved Yale University där han tok sin B.A.-eksamen i historie i 1960. Deretter dro han til Oxford i England med Rhodes-stipend. Ved Oxford avla han 1962 M.A. i nasjonaløkonomi. Deretter gjennomførte han doktorstudier ved Massachusetts Institute of Technology, med doktorgrad i 1966.
Aspin var offiser i US Army 1966-1968. Da arbeidet han som systemanalytiker i USAs forsvarsdepartement. Innen han ble innvalgt til Kongressen i 1970 var han aktiv i delstatspolitikken i Wisconsin og underviste nasjonaløkonomi ved Marquette University.
Aspin ble innvalgt i representantenes hus i Washington sammenlagt tolv ganger.

Forsvarsminister

Straks etter at Aspin tiltrådte som forsvarsminister tok han opp de farer som man stod overfor etter den kalde krigen: Usikkerhet knyttet til om reformene i det tidligere Sovjetunionen ville lykkes; faren for at terrorister eller terroriststater skulle få tak i atomvåpen; sannsynligheten for flere regionale konflikter verden rundt. Han var også opptatt av de allmenne politiske konsekvenser en nødvendig omlegging av amerikansk forsvarspolitikk kunne få i lys av den nye sikkerhetspolitiske virkelighet.
Straks etter at han tiltrådte fikk han også hjerteproblemer. Han tilbrakte flere dager på sykehus i februar 1993. En måned etter var han tilbake på sykehuset for å få en pacemaker. Tilbake på arbeidet måtte han med en gang ta fatt i spørsmålet om homoseksuelle i de væpnede styrker. Han lovet en rask avklaring, men det viste seg å bli svært vanskelig. I desember 1993 klarte Aspin å introdusere nye retningslinjer som innebar at militæret ikke skulle spørre etter seksuell orientering, og homofile ikke skulle gå ut med den. Den nye retningslinjen ble kalt don't ask, don't tell.
I april 1993 kunngjorde han en revisjon av grensedragningene for kvinners innsatsområder innen de væpnede styrker, slik at de kom enda nærmere oppgaver som kunne bringe flere av dem til innsats i stridssoner eller direkte kampsituasjoner.
I Midtøsten forble Irak et problem. I juni 1993 avfyrte to skip fra den amerikanske flåte tomahawkraketter mot den irakiske sikkerhetstjenestes hovedkvarter i Bagdad. Det var etter at man mente å ha avdekket beviser om attentatplaner mot tidligere president George H.W. Bush under et besøk han hadde avlagt i Kuwait. Aspin beskrev angrepet som et vekkerop til Saddam Hussein.
Krisen i Bosnia ble stadig mer alvorlig, og det var Aspins holdning at man fra amerikansk side ikke skulle sette inn bakkestyrker for å gripe inn i borgerkrigen. Derimot var han mer åpen for bruk av høyteknologiske våpen som krysserraketter. Da Clinton-regjeringen senere forordnet flydropp av humanitær hjelp, var det mot Aspins anbefaling. Likeledes hadde han frarådet den begrensede aksjon som president Clinton beordret i Haiti. (Aksjonen ble lansert, men avbrutt før den ankom Haiti.)

Siste leveår

Aspin gikk av fra forsvarsdepartementet av personlige grunner og vendte tilbake til universitetsverdenen med undervisningsoppdrag ved Marquette University. Men han ble snart etter ordfører for det rådgivende organet The President's Foreign Intelligence Advisory Board. Aspin døde av slag i mai 1995.
Drive-by shooting

Drive-by shooting eller kun drive-by er et engelsk begrep for å skyte en eller flere personer fra et kjøretøy, vanligvis en bil eller motorsykkel. Kjøretøyet passerer offeret/ofrene, eller gjør et kort stopp. Fordelen med metoden er at skytteren raskt kan komme seg bort fra scenen etter å ha utført gjerninger, når skytteren allerede er i bilen. Ulempen er den dårlige presisjonen til skytteren, spesielt når bilen beveger seg under skyting. Det er også en risiko for at man skyter flere personer enn ønsket.
En av de første dokumenterte angrepene av denne typen fant sted i forbindelse med Chicago Rifles i 1919, og de ble relativt vanlige i gjengkriger som i forbudstiden.
Vanskeligheten med et suksessfylt drap gjør metoden hovedsakelig brukt for å markere misnøye og ikke alltid ment for å drepe en enkelt person. Noen ganger kan eiendommer som en restaurant også bli offer for slike angrep, i disse tilfellene mer for å markere enn for å drepe noen.
Minareten i Jam

Historie

Minareten i Jam ligger trolig der sommerhovedstaden til ghuridene en gang lå, i Firuzkuh (Firuz Koh). Ghuridene i det 12. og 13. århundre kontrollerte ikke bare Afghanistan, men også deler av det østlige Iran, Nord-India og deler av Pakistan.
Den arabiske inskripsjonen som daterer minareten er uklar – det kan stå 1193/4 eller, mer sannsynlig, 1174/5. Det kunne dermed være til minne for ghurid-sultanen Ghiyas ud-Dins seier over ghaznavidene i 1192 i Delhi, eller nederlaget til ghuzz-tyrkerne i Ghazna i 1173. Forutsetningen er at minareten var knyttet til fredagsmoskeen i Firuzkuh, som ghurid-krønikeren Juzjani hevder ble skylt bort i en oversvømmelse, noe tid før de mongolske beleiringene. Arkeologiske funn gjort av Minaret of Jam Archaeological Project i Jam har tydet på at det lå en stor borggård ved siden av minareten, og bevis for elvesedimenter på toppen av intrikate murstein.
Ghurid-dynastiets glans ble mindre etter Ghiyath ud-Dins bortgang i 1202, ettersom det ble tvunget til å avstå territorium til Khwarezmid-imperiet. Juzjani hevder at Firuzkuh ble ødelagt av mongolene i 1222.

Oppdagelse

I århundrer var minareten glemt av omverdenen før den i 1886 ble gjenoppdaget av Thomas Holdich, som arbeidet for den afghanske grensekommisjonen. Den ble ikke oppdaget av verden før 1957, etter arbeidet til de franske arkeologene André Maricq og Wiet. Herberg gjennomførte begrensede undersøkelser rundt området på 1970-tallet, før den sovjetiske invasjonen i 1979 nok en gang stoppet utenlandsk arbeid.
Det arkeologiske stedet Jam ble vellykket nominert som Afghanistans første verdensarvområde i 2002, under navnet Minaret og fornminner i Jam. Stedet ble da også oppført på UNESCOs liste over verdensarvsteder i fare, på grunn av den prekære forfatningen og dårlige bevaringen av minareten, og som følge av plyndring i området.

Stedet

Den sirkulære minareten hviler på et åttekantet fundament; den hadde to balkonger av tre og en lanterne på toppen. Det antas å ha vært en direkte inspirasjon for Qutb Minar i Delhi, som også ble bygget av Ghurid-dynastiet. Minareten i Jam er den nest høyeste minareten av murstein i verden, etter Qutb Minar i Delhi, India, som den var en inspirasjon for. 
Minareten i Jam tilhører en gruppe på rundt 60 minareter og tårn bygget mellom det 11. og 13. århundre i Sentral-Asia, Iran og Afghanistan, fra Kutlug Timur-minareten i Kunja-Urgentj (lenge betraktet som den høyeste i verden) til tårnet i Ghazni. Minareten antas å ha blitt bygget som symboler for islams seier, mens andre tårn bare var landemerker eller vakttårn. 
Det arkeologiske landskapet rundt Jam omfatter også ruinene av et «palass», festninger, en keramikkovn og en jødisk gravlund, og har blitt foreslått å være restene av den tapte byen Turquoise Mountain.

Trusler

Minareten i Jam er i dag truet av erosjon, vanninfiltrasjon og oversvømmelser på grunn av dens beliggenhet nær elvene Hari og Jam. En annen trussel er jordskjelvene som ofte ryster regionen. Plyndrere og ulovlige utgravninger har også påført skade på det arkeologiske området rundt minareten. Tårnet har begynt å lene, men arbeid med å stabilisere det pågår for å få fjernet faren.
Johan Grøttumsbråten

Biografi

Grøttumsbråten ble olympisk mester i kombinert både i St. Moritz 1928 og i Lake Placid 1932. I sistnevnte vinter-OL var han dessuten norsk flaggbærer. I 1928 vant han også gull på 18 km langrenn. Han ble også verdensmester tre ganger, i kombinert i 1926 og 1931. I 1926 ble han også verdensmester på 18 km langrenn.
Han vant kombinert i Holmenkollrennene fem ganger, i 1923, 1926, 1928, 1929 og 1931. Han tok også fem seire i det kombinerte langrennet. Han vant ti kongepokaler i årene 1922–10931.
I 1924 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
Under krigen gjorde Grøttumsbråten en stor innsats for Norge og var en periode kurersjef i den hemmelige etterretningsorganisasjonen XU, inntil han i 1944 måtte rømme til Sverige. Han fortsatte etterretningsarbeidet i landflyktighet.
I 1999 ble det reist en skulptur med skiløperen som motiv i forbindelse med Grøttumsbråtens 100-årsjubileum. Skulpturen står ved Frognerseteren, nær Sportsrestauranten («Sporten») og er utført av Nils Aas og reist av BUL (Bondeungdomslaget i Oslo).
VM i fotball for kvinner 2007 kvalifisering UEFA andre kategori

Kvalifiseringen til første kategori ble arrangert mellom 20. august 2005 og 31. august 2006. Vinneren av gruppespillet skulle spille kvalifisering, men ettersom nivåinndelingen ble fjernet etter denne kvalifiseringen, medførte det at samtlige lag ble klare for kvalifisering til EM i 2009.