google/wiki40b huggingface dataset:
Banteay Srei

Banteay Srei (khmer: ប្រាសាទបន្ទាយស្រី) er et tempel bygget i det 10. århundre og dedikert til den hinduistiske guden Shiva. Det ligger i området Angkor i Kambodsja, nær Phnom Dei-høyden, 25 km nordøst for de viktigste gruppene av templer som en gang tilhørte Khmerrikets hovedsteder Yasodharapura og Angkor Thom. Banteay Srei er i stor grad bygget av rød sandstein, et medium som egnet seg til de forseggjorte dekorative utskjæringene som fremdeles kan ses i dag. Bygningene er meget små, uvanlig små sammenlignet med standarder for angkoriansk byggeskikk. Disse faktorene har gjort templet svært populært blant turister, og har ført til kallenavn som «edle perle» og «juvelen i kambodsjansk kunst».

Innvielse og dedikering

Da Banteay Srei ble innviet i 967 e.Kr var det det eneste store tempelet på Angkor som ikke var bygd av en monark; konstruksjonen er kreditert en adelsmann ved navn Yajnavaraha (khmer: យជ្ញវរាហៈ), som fungerte som en rådgiver for kong Rajendravarman (khmer: ព្រះបាទរាជេន្រ្ទវរ្ម័ន). Stelen forteller at Yajnavaraha var en lærd og en filantrop som hjalp dem som led av sykdom, urettferdighet og fattigdom. Opprinnelig var templet omringet av en by som het Isvarapura.
Yajnyavarahas tempel var i hovedsak viet til den hinduistiske guden Shiva. Opprinnelig bar det navnet Tribhuvanamahesvara - den tredelte verdens store herre - med referanse til den shaivittiske lingaen som var det sentrale religiøse bildet i tempelet. Men tempelets bygninger ser ut til å være delt langs den sentrale øst-vestaksen mellom de bygningene som ligger sør for aksen, som er viet til Shiva, og de nord for aksen, som er viet til Vishnu.
Tempelets moderne navn, Banteay Srei – kvinnenes citadell eller skjønnhetens citadell – er trolig relatert til de mange forseggjorte relieffene funnet på veggene og de små dimensjonene på bygningene. Noen har spekulert rundt at navnet kan relateres til de mange devataene skåret ut i veggene i bygningene.

Utvidelse og rededikering

Banteay Srei ble gjenstand for ytterligere utvidelse og ombyggingsarbeid i det 11. århundre. På et tidspunkt kom det under kongens kontroll og fikk sin opprinnelige dedikasjon endret; en inskripsjon fra tidlig tolvte århundre sier at tempelet ble gitt til presten Divarakapandita og rededikert til Shiva. Det var i bruk i alle fall inntil det fjortende århundre.

Restaurering

Templet ble gjenoppdaget så sent som i 1914, og var gjenstand for en berømt tilfelle av kunsttyveri da André Malraux stjal fire devataer i 1923 (han ble raskt pågrepet og figurene returnert). Hendelsen stimulerte interessen for området, som ble ryddet året etter, og i 1930 ble Banteay Srei restaurert til sin opprinnelige form. Inntil funnet av stelen i 1936 hadde det vært antatt at de intrikate dekorasjonene antydet et senere tidspunkt for byggingen enn det som faktisk var tilfelle. For å beskytte området fra vannskade ble det installert en drenering mellom 2000 og 2003. Tiltak ble også gjort for å forhindre skade på templets vegger forårsaket av nærliggende trær.
Sideridis

Utseende

Middelsstore (vingespenn 30 – 43 mm for de norske artene), kraftige nattfly, mer eller mindre grå eller brune på farge, ofte med hvite flekker. Bakvingene er grå.

Levevis

Noen av disse artene har, i likhet med artene i slekten Hadena, larver som bare lever på frøene av planter i nellikfamilien (Caryophyllaceae), særlig smeller (Silene spp.). Andre arters larver lever på lave planter. De voksne sommerfuglene flyr om natten, mest tidlig på sommeren. De fleste av artene finnes på tørre steder, ofte ute ved havet.

Utbredelse

Denne slekten finnes i Palearktis, Nord-Amerika, Afrika og Sørøst-Asia.
Songkran

Songkran (thai: สงกรานต์, khmer: សង្រ្កាន្ត; fra sanskrit saṃkrānti, ordrett «astronomisk passasje») er nyttårsfeiringen i Thailand, Laos, Kambodsja og blant minoriteter i tilgrensende områder av Folkerepublikken Kina. Datoen for feiringen ble tradisjonelt satt ved astronimiske utregninger, men den er nå fastsatt til 13. til 15. april hvert år. Sentralt i denne feiringen er å velsigne hverandre med vann. Tradisjonelt praktiseres denne skikken ved å helle noen dråper vann over hendene eller skuldrene til den en vil velsigne, men mange steder har dette utartet til en ellevill vannkrig der en dynker hverandre med bøtter, slanger og vannpistoler.
Bårdar Akademiet

Bårdar Akademiet er Norges første, profesjonelle skole med utdannelsetilbud rettet mot dans- og musikkteater, samt det populærmusikalske artistlivet.
Bårdar Akademiet ble startet høsten 1995 av Freddy Haugan og Hilde Haugan, og tilbyr yrkesrettet utdannelse innen sang, dans og skuespill. I 1999 innledet akademiet et samarbeid med Bolsjojakademiet i Moskva, og har også samarbeid med Guildford School of Acting i England. Bårdar Akademiet eies, som Bårdar Danseinstitutt av Hilde Haugan og Freddy Haugan.
Rektor for akademiet er Hilde Haugan (2013).
Poste restante

Poste restante (fr. «gjenliggende post»), er innenfor postvesenet den internasjonale termen fastsatt av Verdenspostforeningen for at en forsendelse kan hentes av mottaker på et postkontor
Poste restante angis som utdelingsadresse på forsendelsen. Ulike land har ulike regler for hvor lenge en forsendelse adressert til Poste restante blir liggende på adressatpostkontoret før det returneres.

Adressering til Poste restante i Norge

Fornavn Etternavn

Poste restante
Postkontor
Postnummer Poststed
Posten har adressesøk som kan benyttes for å finne korrekt postadresse.
Bulis

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster. Larvene utvikler seg i primitive bartrær i slekten Podocarpus.

Utbredelse

Arten lever i Sør-Afrika.
Alessandro Florenzi

Landslaget

Florenzi debuterte for det italienske landslaget den 14 november 2012 i en treningskamp mot Frankrike, en kamp de tapt 1-2.
Han ble tatt ut i Italias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Brenta-massivet

Geologi

Brenta-massivet består av en svært hard dolomitt som i dette området har en mektighet på ca. 1000 meter. Ved dannelsen av Alpene ble sedimentsteinen brutt opp i de vertikale tårn og massive fjellvegger som er så karakteristisk for området.
Brenta hører til naturparken Adamello-Brenta.
Den høyeste toppen i Brenta-massivet er Cima Tosa (3173 moh). En annen markant fjelltopp er den frittstående Campanile Basso (2883 moh).
Høvikodden

Høvikodden er et sted i Bærum kommune i Akershus som er kåret til kommunens tusenårssted.
Betegnelsen brukes ofte som betegnelse på Henie-Onstad Kunstsenter, som ble åpnet i 1968 og plassert i eget bygg tegnet av Jon Eikvar og Sven Erik Engebretsen på odden.
DNV GL har sitt hovedkontor på østsiden av Høvikodden.
Høvikodden er et populært friluftsområde med blant annet en park med gangvei, Kyststien, langs Oslofjorden. På sørsiden er en badestrand.
Odden har et gravfelt med røyser som er fredet.
Mimestoloides

Utseende

Middelsstore, avlange, ensfarget lysbrune trebukker. Oversiden er matt og kraftig punktert, ikke påfallende hårete. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider med en tann midt på. Dekkvingene er nesten jevnbrede, nokså kraftig punkterte.

Utbredelse

Artene er utbredt i Mexico og på noen av øyene i Vestindia.
Théodore Géricault

Bakgrunn

Géricault ble utdannet av Claude Joseph Vernets realistiske tradisjon og i klassisk figurkomposisjon av Pierre-Narcisse Guérin, en streng klassisist som mislikte sin students impulsive temperament, men anerkjente hans talent.

Maler

Géricault forlot snart klasserommet og valgte å studere i Louvre isteden, hvor han kopierte malerier av Peter Paul Rubens, Tizian, Diego Velàzquez og Rembrandt i omkring seks år, fra 1810 til 1815.
Hans første fremgang kom med Kavalerioffiseren i 1812, et verk som avslørte påvirkning fra Rubens og en tidlig interesse for samtidige motiver. Under en reise til Firenze og Roma 1816–1817 kom Géricault i kontakt med Michelangelos kunst og med barokken.
I sin kunst kom Géricault ofte tilbake til det militære tema, fra sine første malerier og de litografier han utførte på dette tema etter sin reise til Italia regnes til de tidigste mesterverker i dette medium.
Hans formodentlig mest berømte verk er Medusas flåte fra 1819 som med stor pregnans gjengir følgen av et samtidig forlis da en korrupt fransk kaptien overgav sin besetning og etterlot dem for å dø. I dette verk kombinerte han en nyklassisk komposisjon (i for eksempel figurene) med romantikkens dramatiske grep (for eksempel den dominerende diagonalen og det lille fartøyet i bildets høyrekant). Kunstverket ble ingen større suksess i Frankrike, men Géricault tok det med seg til Storbritannia der det vakte stor beundring.
Tilbake i Frankrike påbegynte Géricault en serie portretter av sinnssyke der hvert portrett gjengir forskjellige former av psykisk lidelse.
I år 1820 utførte Géricault skissen A Public Hanging in London, som avbilder en offentlig hengning i London. Skissen formidler særskilt de dødsdømtes verdighet. Géricault publiserte senere en rekke verker som forestiller de fattiges liv på Londons gater og torg. Kunstverket finnes på Musée des Beaux-Arts de Rouen.
Svekket av rideulykker og kroniske tuberkuløse infeksjoner døde Géricault i Paris i 1824 etter en lengre tids sykdom. Hans grav på Père-Lachaise gjengir ham med pensel i hånd ovenfor et relieff av hans berømte Medusas flåte.
Fjelltettegras

Utseende

Fjelltettegras er en flerårig planter med en bladrosett av gulgrønne blader og en enkelt, bladløs stengel med en blomst. Blomsterstengelen har spredde kjertelhår. Blomsten er ensymmetrisk, hvit, med gule flekker ved åpningen til sporen og 1-1,5 cm lang. Plantens frukt er en kapsel med ett rom og mange frø.

Økologi og utbredelse

Plantene finnes i baserike myrområder i fjellområder, på rikmyrer, fuktig hei og tidlig utsmelta snøleier. I Sør-Norge er plantene nokså vanlige i fjellområder fra Tynset, Oppdal og Rennebu til Røros. Plantene finnes til 1150 moh i Midtre Gauldal. Artens globale utbredelse er fjellområder og arktiske strøk gjennom hele Eurasia. I tillegg finnes det noen forekomster i lavlandet som anses som reliktforekomster, f.eks. på Gotland, Øsel og i Latvia.
Will Stevens

Karriere

Stevens startet sin racingkarriere med gokart i 2003, og gikk til formelbiler og Formel Renault 2,0 i 2008. I 2012 gikk han til Formel Renault 3,5-liter, hvor han tok tolvteplassen i sin debutsesong. I 2013 tok han fem pallplasseringer på 17 løp, og endte sesongen som nummer fire sammenlagt, og fulgte neste år opp med to løpsseire, fire pallplasseringer og en sjetteplass i mesterskapet.
I oktober 2014 kunngjorde Formel 1-teamet, Marussia F1, at Stevens skulle være reservefører for dem for resten av 2014-sesongen. De hadde opprinnelig planlagt å bruke ham i første treningsomgang i Japans Grand Prix 2014, men klarte ikke å få sendt de nødvendige dokumentene til FIA i tide. Måneden etter ble det imidlertid klart at han ville få sin Formel 1-debut for Caterham F1 i Abu Dhabis Grand Prix 2014. Han fullførte løpet på 17.-plass, en runde bak vinneren.
Zonta

Zonta er en verdensomspennende organisasjon av kvinner som ble stiftet i 1919 i Buffalo, New York, USA. Organisasjonen skulle være et motstykke til de klubber som bare var for menn. Formålet med organisasjonen er å tilknytte seg kvinner i stillinger med selvstendig ansvarsområde, med det formål å fremme kvinners status spesielt i yrkeslivet. Pr. 31. mai 2002 var medlemstallet på 33 000 fordelt på 1251 klubber i 69 land.

I Norge ble den første Zontaklubben stiftet i Oslo i 1947. Det finnes 12 klubber i Norge.
Rytis Leliūga

Klubbkarriere

Leliūga skrev profesjonell kontrakt med den engelske klubben Exeter City i begynnelsen av 2005/2006-sesongen, men klarte ikke å slå igjennom og ble frigitt sommeren 2006. I juli 2006 ble han hentet til 
Bryne FK etter et kortere prøvespill, hvor han fikk tre seriekamper som innbytter i 1. divisjon i 2006-sesongen. I januar 2007 ble han hentet til den danske klubben Herfølge BK, som da var ledet av trener og landsmannen Aurelijus Skarbalius. 
I juli 2009 gikk han videre til HB Køge, hvor han noterte seg for to seriemål på 16 kamper. I januar 2011 dro han tilbake til hjemlandet, hvor han skrev under en kontrakt med FK Šiauliai, før han i juli samme år meldte overgang til Gjøvik FF. Der spilte han i ett år før han dro videre til Liepājas Metalurgs i juli 2012. Etter å ha spilt 20 seriekamper for Liepājas meldte han overgang til Žalgiris Vilnius i januar 2013. Hos Žalgiris Vilnius spilte han kvalifiseringskamper til UEFA Europa League 2013/14, hvor klubben til slutt tapte playoff-runden 0–7 sammenlagt mot Red Bull Salzburg etter å ha vunnet de tre første kvalifiseringsrundene.
I februar 2015 meldte han overgang til den estiske klubben Sillamäe Kalev, og i august 2015 skrev han under på en kontrakt med Hamarkameratene som bandt ham til klubben ut 2016-sesongen. Den 1. januar 2017 meldte han overgang til den latviske klubben FK Jelgava.
Nemunas

Nemunas (litauisk), Neman (russisk: Неман) eller Njoman (hviterussisk: Нёман; polsk: Niemen; tysk: Memel) er ei elv i Hviterussland, Litauen og Russland. Nemunas er 937 kilometer lang og har et nedbørfelt på 98 200 km². Den renner gjennom Kaunas, og munner ut i Den kuriske bukten i Østersjøen.
Den har sine kilder omtrent 70 kilometer sør for Minsk i Hviterussland og renner inn i Litauen sørvest for byen Druskininkai. På de siste 120 kilometrene er den grenseelv mellom Litauen og Kaliningrad oblast i Russland. Nemunas renner til sammen 475 kilometer i Litauen. Ved elva ligger Kruonis vannkraftverk.
Unik 4

Unik 4 var en musikkgruppe fra Bø i Telemark som besto av Audun Rørmark, Simen Bakkåker, Annika Momrak og Eline Nesje. Alle medlemmene er født i 1999. Gruppen ble landskjente da de vant konkurransen MGPjr 2013 med sangen «Så sur da». Gruppen spilte sammen et par år også etter seieren, og i 2017 hadde de et comeback på Treungenfestivalen. Siden har medlemmene gått hver sine veier.
Bandnavnet ble valgt rett før de skulle levere inn skjemaene til MGPjr. Gruppen kom på navnet da Audun Rørmark så en pakke servietter hvor det sto «Unik». I tillegg la de til antallet bandmedlemmer, slik at navnet ble Unik 4.
Ellen Price

Karriere

Price debuterte i pas de trois'en i August Bournonvilles ballett La Ventana i 1895. I årene rundt århundreskiftet danset hun ofte med Gustav Uhlendorff, som senere ble ballettmester. Etter å ha danset tittelpartiet i Sylfiden ble hun i 1903 forfremmet til solodanser. Som forberedelse til Sylfiden søkte hun veiledning hos farens kusine, Juliette Price (1831-1906), som selv hadde danset partiet i Bournonvilles tid. Juliettes muntlige veiledning: "En Sylfide dør ikke som et Menneske, men som en Blomst, som en Sommerfugl, der faar strøket Støvet av Vingerne" gav Ellen Price videre til neste generasjons sylfider, deriblant Margrethe Schanne og Elsa Marianne von Skrytet. Ellen Prices fortolkning av tittelpartiet i Den lille Havfrue gjorde også stort inntrykk i samtiden. Carl Jacobsen ble så inspirert av Prices dans at han bestilte skulpturen, Den lille Havfrue hos billedhuggeren, Edvard Eriksen. Som forberedelse til arbeidet, overværet Eriksen flere ganger balletten. Det var hans ønske at Ellen Price skulle sitte modell, men det ville hun ikke, og hun uttalte senere: "En kongelig solodanserinne sitter ikke modell for en kunstner."
Da hennes helse på grunn av en mulig hjertefeil ikke lenger tillot at hun danset, gikk hun i 1913 til skuespillet i stedet. Først var hun tilknyttet Aarhus Teater, men flyttet senere til Bornholm og opptrådte på lokale teatre. Etter sin skilsmisse flyttet hun tilbake til København, hvor hun etablerte egen ballettskole.
Tetrasykliner

Tetrasykliner er en type antibiotika, oppdaget av Benjamin Minge Duggar og først beskrevet i 1948. 
Tetrasykliner kan brukes mot hudsykdommer, som for eksempel kviser, men også mot borreliainfeksjoner ved penicillinallergi, luftveisinfeksjoner og lungebetennelse ved mistanke om Chlamydophila pneumoniae-infeksjon. 
I Norge finnes det fire tetrasykliner tilgjengelig: doksysyklin, lymesyklin, tetrasyklin og tigecyklin, hvorav kun tigecyclin kan gis intravenøst. Grunnet utbredt resistensutvikling har bruken den senere tid blitt kraftig redusert. De bør inntas med rikelig drikke (ikke melk) men utenom måltider. Det har i ulike sammenhenger vært hevdet at samtidig bruk av hormonelle p-piller av kombinasjonstype og antibiotika kan gi redusert antikonseptiv effekt. Det finnes noen få kasuistikker om uønsket graviditet, men sett i forhold til det store antall kvinner som bruker slike p-piller så er antallet kjente tilfeller få. Tetrasykliner er ofte brukt mot kviser, i en aldersgruppe der en stor andel av kvinnene også bruker p-piller.
Andresito

Historie

Byen ble grunnlagt i 5. november 1981.

Transport

Ruta 3 General José Gervasio Artigas forbinder Andresito med  Salto i nord.
Nshenyi

Nshyeni var ett av seks uavhengige kongedømmer som ble etablert etter at kongedømmet Mpororo falt i 1752. Det ble styrt av en omukama. Nshyeni ble en del av kongedømmet Ankole i 1901.
Morten Qvenild

Karriere

Han startet sin jazzkarrière i storbandet Ung Musikk i 1995, gikk på Toneheim Folkehøgskole (1997-1998), før han tok utdannelse på jazzlinja ved Norges musikkhøgskole.  
Han har tidligere spilt i Østenfor Sol med blant andre Ole Jørn Myklebust, sammen med Myklebusts OJ Trio, Shining (1999–2003) og Jaga Jazzist (2000–2002). Deretter etablerte han In The Country med medstudentene Roger Arntzen på bass og Pål Hausken på trommer (2003).
Qvenild er «orkesteret» i Susanna & the Magical Orchestra (2000–), og er også med i Jon Klette kvartett, The National Bank (2004–2008) og Solveig Slettahjells The Slow Motion Quartet.
Han deltok i 2003 og 2004 også på turnéer med Nils Petter Molværs «Khmer» og med Bertine Zetlitz band, og spilte i 2011, sammen med Marit Larsen, inn Erik Byes «Vår beste dag» på nytt. Innspillingen ble benyttet av NRK i en profilkampanje.
Sondu-Miriu vannkraftverk

Sondu-Miriu vannkraftverk med Kiambere-demningen er et vannkraftverk på elva Sondu i Kenya. Kraftverket har installert 60 MW brutto produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt i 2004 og stod ferdig i 2009. Dette anlegget hadde finansiering fra Japan.
Utbyggingen vakte sterke reaksjoner, og japanske JBIC trakk tilbake finansieringen i perioden 2001-04.
Museum Jorn, Silkeborg

Historie og arkitektur

Museum Jorns historie går tilbake til 1940 da museumsforeningen for Silkeborg og Omegn foretok sitt første innkjøp av kunst. I 1951 fikk man innredet et lokale i det lokalhistoriske museum i Silkeborg hovedgård, Silkeborg Museum, til den moderne kunsten.
I 1961 åpnet museet utstilling i lokaler i den gamle Th.Langs Skolers bygning i Silkeborg og i 1965 ble institusjonen Silkeborg Kunstmuseum stiftet. I 1973 overtok kunstmuseet hele Th. Langs skolebygning hvor det holdt til inntil 1982.
På Asger Jorns fødselsdag, den 3. mars 1982, flyttet Silkeborg Kunstmuseum til et nyoppført bygningskompleks på en 8 000 m² tomt ved Remstrup å (Gudenåen). Bygningen ble tegnet av arkitekt Niels Frithiof Truelsen og var bl.a. inspirert av Constantin Brâncuşis atelier foran Centre Pompidou i Paris.
På grunn av museets store internasjonale samling, egne innkjøp samt kunstneres og samleres donasjoner ble de ti utstillingsrommene med årene utilstrekkelige. Det medførte at et tilbygg – også tegnet av Niels Frithiof Truelsen – kunne innvies i 1998. Utstillingsarealet ble dermed øket til 3 200 m² i tillegg til et galleri som var uten dagslys i underetasjen til utstilling av arbeider på papir.
Museet gikk gjennom en totalrenovering i 2010 og skiftet samtidig navn til Museum Jorn, Silkeborg. Et moderne Cobra-forum ble innredet. Her kan besøkende fordype seg i museets omfattende forskningsmateriale om og av Asger Jorn i elektroniske medier og i bøker m.m.

Museets samlinger

Museum Jorn har over 12 000 arbeider av 450 forskjellige kunstnere fra hele verden i sin samling. Av Jorn selv ses rundt 100 malerier og like mange keramiske arbeider, grafikk og tegninger. To av hans hovedverker, maleriet «Stalingrad», og den fjorten meter lange billedveven Den lange rejse, utført i samarbeide med Pierre Wemaëre, er sentralt plassert i museet.
Museets egen samling begynner rundt år 1900 med verkgrupper av Johannes Holbek, Julius Paulsen, Albert Gottschalk og fra de følgende årtier Jens Adolf Jerichau og Aksel Jørgensen. Fra anden halvdel av det 20. århundre finnes arbeider av bl.a. Sonja Ferlov, Erik Ortvad, Frank Rubin, Poul Gernes, Per Kirkeby og Richard Winther. Samlingen inneholder verker av kunstnere fra både Vest- og Øst-Europa. 
To store keramiske vegger skjenket av Jean Dubuffet og Pierre Alechinsky møter den besøkende i museets gård, hvor også Erik Nyholms keramiske blå sten finnes.
Innenfor kan man se noen av de kunstnere som inspirerte Jorn: Max Ernst, Francis Picabia, Le Corbusier, Fernand Léger. Den danske kunsten er representeret av bl.a. Ejler Bille, Bjerke Petersen, Carl-Henning Pedersen, Egill Jacobsen, Henry Heerup og Wilhelm Freddie. Fra COBRA-gruppen ses Pierre Alechinsky, Karel Appel, Constant Nieuwenhuis, Reinhoud D’Haese, Theo Wolvecamp og fra 1950-årene: Enrico Baj, Jean Dubuffet, Pinot Gallizio, Wifredo Lam, Matta Echaurren, Henri Michaux, Walasse Ting, Pierre Wemaëre og Gruppe SPUR m.fl
Dialytes

Utseende

Små til middelsstore (3-7 millimeter), svarte gjødselbiller. Hodets forkant er tydelig innbuktet. Pronotums punktur er svært grov, overflaten litt rynkete. Dekkvingene har brede og skarpe lengdefurer.

Levevis

Disse billene lever i møkk og spesialiserer seg på møkk fra hjortedyr. De finnes i skog og langs strendene av elver og innsjøer.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i det østlige Nord-Amerika.
Joseph Stockinger

Heder

Joseph Stockinger er hedret med en byste på Kanalplassen i Arendal sentrum. Bysten er laget i bronse på granittsokkel, og ble avduket 17. mai 2000 av Stockingers oldebarn, Ulf Stockinger. Kunstneren bak er Trygve Thorsen, som var fra Arendal. Den ble gitt som gipsavstøpning til Arendal Turnforening i 1927, og var laget etter fotografier. Bysten er senere flyttet til Sam Eyde videregående skole. Han mottok Kong Oscar IIs medalje til belønning for fortjenstlig virksomhet i sølv i 1896.
Den fjerde raneren

Handling

Historien starter med at Frølich kaster seg over en kvinne, Elisabeth Faremo, inne i en innvandrerbutikk. Han vil få henne ut av skuddlinjen i forbindelse med en politiaksjon. Etter at hun førfulgt ham hjem innleder de en relasjon preget av grenseoverskridelser, forfølgelse og løgner. 
En vaktmann på Oslo havn er blitt drept av ukjente ransmenn, og den tungt kriminelle broren til Elisabeth, Jonny, blir siktet for drapet. Broren og hans kompanjonger blir løssluppet når Elisabeth gir de alibi. Frølich får ikke dette til å stemme siden hun var sammen med ham samtidig som drapet foregikk. Frølich oppsøker henne for å komme til bunns i misforholdet. Når Elisabeth forsvinner og Jonny blir funnet død ved Vamma kraftverk i Glomma, har etterforskerne Frølich på listen over mistenkte.
Saint Ouen (Jersey)

Kultur

Et antall innflytelsesrike skribenter på Jersey har kommet fra Saint Ouen. George F. Le Feuvre (1891–1984), som skrev under pseudonymet «George d'la Forge», var en av de mest framtredende forfattere som skrev på jèrriais i løpet av 1900-tallet. Frank Le Maistre (1910–2002), sammenstilte en ordbok for jèrriais-fransk, Dictionnaire Jersiais-Français (1966), og gjorde mye for å standardisere Saint Ouens dialekt av jèrriais som et litterært språk. Edward Le Brocq (1877–1964) skrev en ukentlig avisspalte mellom 1946 og 1964 som fortalte om livene og meningene til to figurer fra Saint Oven, Ph'lip og Merrienne.

Utdannelse

Les Landes School er en barneskole drevet av States of Jersey, og er lokalisert ved La Rue des Cosnets.

Sport

Saint Ouens lokale fotballag er St. Ouen FC. Klubben ble opprettet i 1919, og spiller i gule drakter med blå striper.