google/wiki40b huggingface dataset:
Johan Kulstad

Fangstreisen i 1853

Denne strabasiøse opplevelsen er beskrevet av Kulstad i Beretning om min Reise til Spitsbergen i Aaret 1853, mit Ophold dersteds, og mine og Mandskabets Lidelser i Ishavet, indtil vor Redning af den danske Brig ”Ploven”, kapt. Schau. Det hele starter som en fangstreise til Svalbard i 1853 av Kulstad som skipper på jakten Danolina, med et mannskap på åtte matroser.
Etter to måneder går med dårlig fangst langs vestkysten av Svalbard, beslutter Kulstad å seile over til østsiden av Spitsbergen, til Håøya, ettersom Kulstad visste at året før hadde det vært storfangst av hvalross. Etter å ha ankret opp jakten ved et grunnis (et isfjell som har drevet mot land og er blitt stående fast på havbunnen) blir to matroser igjen mens Kulstad og seks mann tar fangstbåtene og ror en snau kilometer bort til øya, der en flokk på ca. 50-60 isbjørner er i full gang med etegilde på hvalrosskadavre. Siden skipet ligger så nært, har ikke fangstmennene med seg mat eller drikke, og heller ikke ekstra klær, bare vanlige arbeidsklær, dvs. en oljetrøye over underskjorta. Etter halvannet døgn med intenst arbeid, uten mat eller hvile, har de syv mennene drept og flådd 23 isbjørner, og nå må de ha en pause. De sleper de spekktunge bjørneskinnene bort til fangstbåtene og ror tilbake til det stedet der jakten var ankret opp.
Det er da blitt tett skodde, men Kulstad har god kontroll med kompasset, og de finner fort både grunnisen og ankringsplassen, men oppdager de at Danolina er borte! På folkemunne gikk historien om at de to matrosene som er igjen på jakten begynte å drikke straks de andre hadde reist. Og mens skuten driver av ankerplassen fortsetter de festen inntil de blir praiet av en annen ishavsskute som forstår at de to er både ukyndige og uansvarlige. To mann settes derfor om bord i ”Danolina” og seiler skuten til Tromsø.
Kulstad og hans folk får spist isbjørnkjøtt, men dårlig vær tvinger dem til å holde seg i ro. Etter noen dager klarner himmelen opp, og de bestemmer seg for å ta den ene fangstbåten og ro rundt Sydkapp og over til vestkysten av Svalbard slik at de kanskje kan bli reddet av en fangstskute. De ror langs iskanten, men etter hvert blåser det opp storm, og nordavind og isbaks tvinger dem ut i havet, så langt ut at de til slutt, etter to døgns roing, og på tross av at de allerede er utslitte, og dessuten har lite mat og enda mindre vann, bestemmer seg for å lense unna vinden og forsøke å ro til Norge - en distanse på 650 km over åpent hav!
Etterhvert går de tom for mat og drikke og etter 10 døgn er alle døden nær. Imidlertid skjer det utenkelige, en dansk Arkhangelskfarer har lagt kursen ekstra langt ut i havet, og som derved seiler like forbi deres nøtteskall av en båt. Ingen av karene klarer å klatre opp på dekket via leideren, de må alle heises opp. Heller ikke Kulstad klarer å stå; han kryper på sine knær bort til styrmannen og kysser hans føtter og takker Gud for at de er blitt reddet.
De blir pleiet på beste måte om bord, og etter hvert satt i land i Vardø. Derfra reiser de med dampbåten hjem til Tromsø. Alle overlever, men tildels med varige mén.
Avenue d'Iéna

Avenue d'Iéna er en gate i 16. arrondissement i Paris. Den har fått sitt navn etter pont d'Iéna.
Pseudokerremansia

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Dalešice vannkraftverk

Dalešice vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk i Tsjekkia. Det ligger på elva Jihlava – ei sideelv til Morava og Donau , i kommunen Kramolin. Installert total vannkrafteffekt er 480 MW fordelt på fire reverserbare turbiner. Den øvre Dalešice-demningen er 104 meter høy, og en jordfyllingsdam. Mohelno-demningen 7 km lengre nede er 49 meter høy, og danner nedre reservoar.
Hochfirstschanze

Historie

Den første hoppbakken ved Neustadt (nå en bydel i Titisee-Neustadt) ble bygd ved Mühlrain i 1911. I 1932 ble den første Hochfirstschanze åpnet, med K-punkt 60 meter. Den store Hochfirstschanze, med K-punkt 80 meter, ble i 1950 bygd på samme sted som bakken i dag ligger. Denne bakken er blitt utbygd og modernisert flere ganger. I 1971 ble bakken utbygd til K90, og i 1988 til K113. Ved den siste større ombyggingen i 2001 ble bakken utvidet til K120. I 2003 ble bakkeprofilen justert og K-punkt flyttet til 125 meter.
Todagersrennet Schwarzwälder Springertournee ble arrangert i Hochfirstschanze i Titisee-Neustadt og Adlerschanze i Schönwald fra 1977 til 2003. Rennet ble første gang arrangert i 1971 i Hinterzarten og Schönwald, men etter at FIS-sertifikatet til Adlerschanze i Hinterzarten utløp i 1976 og den bakken måtte ombygges og moderniseres, overtok Titisee-Neustadt for Hinterzarten.
I august 2010 ble operetten Schwarzwaldmädel av Leon Jessel oppført utendørs i Hochfirstschanze.
Amerispheca

Utseende

En middelsstor, slank, matt rødbrun trebukk med noe forkortede dekkvinger. Antennene er litt kraftige og sagtakkede, omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, omtrent så bredt som langt. Dekkvingene er litt innsvingende på sidene, tilspissede bak, spissene når til omtrent fire femdeler av bakkroppens lengde og spriker kraftig i den bakre delen. Beina er nokså lange, lårene tydelig klubbeformede.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Baja California, Mexico.
Cecaibidion

Utseende

En middelsstor, avlang, gulbrun trebukk med gulhvite flekker på dekkvingene. Antennene er litt kortere enn kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange med noe fortykkede lår.

Utbredelse

Arten er kjent fra Panama.
Skontorp Rock

Skontorp Rock er et skjær som ligger 2 km vest for norddelen av Rocky Bay, utenfor sørkysten av Sør-Georgia. Det ble kartlagt av South Georgia Survey i perioden 1951-57 og navnsatt av UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter Edvard Skontorp, en hvalskytter fra Tønsbergs Hvalfangeri i Husvik, 1920-26.
Cape Grim

Cape Grim er en sted på Tasmania i Australia. Stedet er det nordvestligste punktet på Tasmania og huser Cape Grim Baseline Air Pollution Station som måler global forurensning. 
Victory Hill ved Cape Grim var i 1828 åsted for Cape Grim-massakeren der 30 aboriginer fra Pennemukeer-stammen ble drept av fire gjetere som hevn for at en annen stamme hadde jaget sauer over klippekanten seks uker før.
Kommunesammenslåingen mellom Biri, Gjøvik, Snertingdal og Vardal

Tall og fakta om kommunene

Innstillingen om Sammenslutning av kommunene Biri, Gjøvik, Snertingdal og Vardal, som ble avgitt 15. mars 1960, inneholder en rekke beskrivelser av hvordan samfunnet så ut på slutten av 1950-tallet. Vi har med noen tall og fakta:
Emilie Ingerø

Idrettskarriere

Ingerø kom på tiendeplass i spydkast i U20-klassen under Junior-NM i friidrett 2014, og i 2015 kom hun på åttendeplass under NM i friidrett 2015 og fjerdeplass under Junior-NM i friidrett 2015, der hun konkurrerte i U23-klassen. 
Hun kom på sjetteplass under NM i friidrett 2016, og fikk sølv under Junior-NM i friidrett 2016. Hun ble tatt ut til å delta i Nordisk-baltisk U23-mesterskap i friidrett 2016, der hun kom på femteplass. Hun deltok i European Cup Winter Throwing 2017, og kom der på 15.-plass i seniorklassen, og hun kom på fjerdeplass i seniorklassen under Världsungdomsspelen 2017. Hun vant U23-klassen under Junior-NM i friidrett 2017, og kom på femteplass under NM i friidrett 2017. 
Ingerø kom på sjetteplass i spydkast under NM i friidrett 2018, og fikk sølv under NM i friidrett 2019, kun slått av Ane Dahlen.
Temple Bar (Dublin)

Temple Bar er et område på sørsiden av elven Liffey i Dublin sentrum i Irland. I motsetning til områdene rundt, har Temple Bar bevart sin middelalderske gatenett, med mange trange brosteinsbelagte gater. Det er fremmet som "Dublins kulturkvartal" og har et livlig natteliv som er populær blant turister.
Området er avgrenset av Liffey i nord, Dame Street i sør, Westmoreland Street i øst og Fishamble Street i vest.

Historie

Navnet stammer sannsynligvis fra Tempelet familien som bodde i området på 1700-tallet. Sir William Temple, som var prost i Trinity College Dublin i 1609, hadde hus og hage her. På 1980-tallet foreslo det statseide transportselskapet Córas Iompair Éireann å kjøpe opp og rive eiendom i området for å bygge en bussterminal på stedet. Mens dette var på planleggingsstadiet ble de kjøpte bygningene leid ut til lave husleier, noe som brakte små butikker, kunstnere og gallerier til området. Protester fra beboere og butikkeiere førte til at busstasjonsprosjektet ble avbrutt.

Dagens Temple Bar

Idag er området lokaliseringen for mange irske kulturinstitusjoner. På kvelden og spesielt i helgene er området et viktig senter for uteliv med mange turist-fokuserte nattklubber, restauranter og barer.
Piti oljekraftverk

Piti oljekraftverk er et oljekraftverk i Apa Harbor på Guam i Stillehavet. Det har en installert produksjonskapasitet på 92 MW, fordelt på 3 turbiner. Anlegget stod ferdig i 1999. Brenselkilden er tungolje. Anlegget drives av selskapet Marianeas Energy.
Vadmyra Idrettslag

Vadmyra Idrettslag (stiftet i 1972) er et idrettslag som har utgangspunkt i boligområdet Vadmyra i Loddefjord i Bergen. Klubben ble stiftet 10. oktober 1972 i forbindelse med drabantbyutbyggelsen i Bergen Vest. Den driver pr 2014 med fotball, futsal, håndball og turn, og har om lag 700 medlemmer.
Klubben har to lag i futsal, med bronse i eliteserien i 2011/2012 som høyeste plassering. I 2012/2013-sesongen rykket førstelaget ned til 1. divisjon.
Stordalen (Bodø)

Stordalen er et strøk i bydelen Rønvika i Bodø. Bebyggelsen er i dalsøkket mellom Årlokken og Langåsen. Stordalen er relativ liten, og store deler av arealet går til Stordalen kunstgress og Stordalshallen, som er hjemmebanen for fotball- og håndballgruppa IK Junkeren. Boligbebyggelsen strekker seg oppover nordsiden av selve dalen med rekkehus og små leilighetskomplekser, alt er bygd med møne for å passe inn i resten av Rønvika.
Antijudaisme

Antijudaisme er en religiøst motivert, fiendtlig holdning til jødedom. Antijudaismen har spilt en stor rolle i kristendommens historie.
Antijudaisme er ikke ensbetydende med antisemittisme, et begrep som oppstod i 1879 og betegner rasemessig motivert jødehat. Antijudaisme kan likevel forstås som en variant av antisemittisme, eller en sidegrein eller undergruppe, ikke bare som en forløper.

Historikk

De antijødiske forestillingene var betydelige i kirken og kristenheten i flere hundre år. De kunne omfatte teologisk fordømmelse av jødedommens falske lære, jødenes drap på Jesus og avvisningen av ham som den rette Messias, men også folkelig fiendtlighet og konspirasjonsteorier. Fremmede og tildels ukjente skikker i lukkede, jødiske minoriteter, og jødenes angivelige motvilje mot flertallets ordninger i europeiske bysamfunn, kunne føre til beskyldninger om hemmelige nettverk og ritualmord av kristne barn, såkalt blodanklage. 
Antijudaismen i den katolske høy- og seinmiddelalderen fortsatte i protestantismen. Kirkereformatoren Martin Luther (1483–1546) spredte  jødehat i prekener og skrifter, ikke minst gjennom Von den Juden und Ihren Lügen («Om jødene og deres løgner») og Vom Schem Hamphoras und vom Geschlecht Christi («Om den unevnelige Gud og kristi slekt») fra 1543. Selv om noen har hevdet at Luther hadde et for sin tid uvanlig åpent syn på jødene som likeverdige samtalepartnere, foreslo han blant annet å brenne jødenes hjem, skoler og synagoger.
Königlich Württembergische Staats-Eisenbahnen

Königlich Württembergische Staats-Eisenbahnen (K.W.St.E., de kongelige württemberske statsjernbaner) var jernbaneselskapet i kongeriket Württemberg. Det eksisterte fra 1843 til 1920, da det ble slått sammen med statsbanene i de andre tyske forbundsstatene til Deutsche Reichsbahn.
Knophs oversikt over Norges rett

Knophs oversikt over Norges rett er tittelen på en videreføring av boken Norges rett som professor Ragnar Knoph utgav i 1934 som innføringsbok i forbindelse med en ny studieordning ved Universitetet i Oslo. Boken hadde ry som en fremragende innføring. Den ble utgitt i annen utgave i 1937 – året før Knoph døde – og i tredje utgave i 1948. Sin nåværende tittel fikk boken i fjerde utgave i 1966. Bakgrunnen var at ny lovgivning og rettspraksis hadde gjort det nødvendig med en så gjennomgripende bearbeiding at store deler av den originale teksten var borte. Utgaven fra 1966 var mer omfangsrik og de ulike kapitler var omskrevet av ledende jurister på vedkommende felt før de var bearbeidet av redaktørene som var professorene Birger Stuevold Lassen og Knut S. Selmer. I denne formen har boken kommet i en rekke nye utgaver – siste utgave er 15. utgave fra 2019 med professor Harald Irgens-Jensen som redaktør.
Robert Levin

Familie

Foreldrene og besteforeldrene var østeuropeiske jøder som innvandret fra Litauen (som da var en del av tsarens russiske imperium) og Russland til Grünerløkka i Kristiania. Levins besteforeldre forlot tsarriket på grunn av de systematiske jødeforfølgelsene som tiltok der på slutten av 1800-tallet, og kom til Norge omkring 1900. Levin var sønn av David Levin (handelsmann) og Marie Scheer. Han ble gift 1938 med Solveig Bernstein (1914 – ) og fikk barna Mona (1939) og Sidsel Levin (1944). Under den andre verdenskrig flyktet familien til Sverige da jødeforfølgelsene tiltok høsten 1942. Datteren Mona var tre år gammel og ble båret i ryggsekk over grensen. Maries og Roberts besteforeldre og flere andre slektninger ble sendt med Donau og endte livet i Auschwitz. Levin flyktet til Sverige en uke før Solveig og Mona som kom over rett etter den store deportasjonen med Donau 26. november. Han hadde ligget i dekning etter at de jødiske mennene ble internert i slutten av oktober. For ikke å bli gjenkjent hadde han farget sitt karakteristiske hår rødt og tatt av brillene.

Utdanning

Han sluttet på folkeskolen før fullført 7. klasse. Levin var elev av blant andre professor Arpad Lehner, Fartein Valen og klaverpedagogen Nils Larsen som førte ham fram til offentlig debut i Universitetets Aula i 1932. Da hadde Levin allerede vært musiker i kino- og restaurantorkestre i en årrekke. Levin begynte yrkeskarrièren som 13-åring på pianoet til restaurant Kjøttkaka i Markveien i Oslo. Han var pianist i orkestrene ved Frimurerlogen og Bristol hvor han spilte under blant andre kapellmestrene Julius Czismar og Willy Johansen. Derfra gikk veien til Rosekjelleren og Chat Noir.

Virke

Som flyktning i Sverige var han fullt beskjeftiget som musiker og pedagog. Ved frigjøringen i 1945 vendte de tilbake til Oslo hvor han gjenopptok sitt virke som kapellmester ved Chat Noir og innspillingssjef og orkesterleder hos Brødrene Johnsen A/S (His Master's Voice), hvor han blant annet akkompagnerte Aage Braarud og Magnus Samuelsen. 
Med blant andre Yehudi Menuhin gjennomførte han flere turneer i Norge og på kontinentet. I 1973 ble han utnevnt til dosent i interpretasjon og valgt til den første rektor ved Norges musikkhøyskole, og i 1977 ble han utnevnt til professor samme sted.
Timothy Antoine

Utdanning og yrkeskarriere

Antoine har en Master of Science-grad i sosialpolitikk og planlegging i utviklingsland fra London School of Economics, og en Bachelor of science-grad i samfunnsøkonomi fra University of the West Indies. 
Han begynte å jobbe i finansdepartementet på Grenada i 1993, der han jobbet med planlegging. Han ble forfremmet til seniorøkonom, og senere permanent secretary fra 1999 til 2005 og 2008 til 2016. Fra november 2005 til november 2007 var han rådgiver for direktøren for Canada, Irland og Karibia i Verdensbanken, og bodde da i Washington. Han har også jobbet for ECCB før han ble sentralbanksjef - han var direktør for Grenada i sentralbankens styre fra 2002 til 2005 og fra 2008 til 2016. 
Den 1. februar 2016 overtok han som sentralbanksjef etter at Kenneth Dwight Venner gikk av sent i 2015, etter 26 år i denne stillingen.
Józef Glemp

Bakgrunn

Józef Glemp var sønn av Kazimierz Glemp og Salomei z Kośmickich. Under den tyske okkupasjon av Polen under annen verdenskrig var han og hans yngre søsken var tvangsarbeidere på en tyskdrevet bondegård. Hans skolegang og utdannelse var blitt avbrutt av krigen. Han studerte ved presteseminarene i Gniezno og Poznań innen han reiste til Roma, der han leste ved Gregoriana.

Prest

Glemp ble presteviet den 25. mai 1956 og tjenestegjorde under de to følgende år som menighetsprest i Poznań. I 1958 vendte han tilbake til Rome der han studerte videre og avla doktorgradseksamen.
Etter dette vendte han tilbake til Gniezno, der han ble leder for bispedømmets presteseminar. Senere underviste han i kirkerett ved Warszawas akademi for katolsk teologi.

Biskop, erkebiskop

Glemp ble utnevnt til biskop av Warmia i 1979. I 1981, etter kardinal Stefan Wyszyńskis bortgang, ble han utnevnt til erkebiskop av Gniezno, og ble med det samtidig primas for kirken i Polen. Erkebispedømmet Gniezno var den gang, under kommuniststyret, kombinert ved personalunion med erkebispedømmet Warszawa (slik at de to distinkte bispesetene ble ledet av samme erkebiskop).

Kardinal

Den 2. februar 1983 ble han utnevnt til kardinal av pave Johannes Paul II.
Ved en gjennomgripende nyordning av bispedømmestrukturen i Polen i 1992 fikk erkebispedømmet Gniezno en erkebiskop helt for seg selv, og Glemp ble da formelt utnevnt til erkebiskop av Warszawa, som han forøvrig hadde ledet fra før. Primastittelen ble ikke overført; Paven bestemte at Glemp skulle beholde den.
Hans etterfølger som erkebiskop av Warszawa satt kun i to dager før han gikk av etter en skandale rundt sitt samarbeid med kommunistenes hemmelige politi.
Glemp mottok i 2009 Den hvite ørns orden fra Polens president.
José de Ribera

José de Ribera (født 12. januar 1591, død 1652) var en spansk maler.
Han var født i Valencia, men flyttet i voksen alder til Italia, der han ble påvirket av den dramatiske behandlingen av lys og skygge i maleriene til Caravaggio og hans etterfølgere.
Hen (Ringerike)

Tettstedet Hen

Tettstedet Hen har navnet sitt etter den gamle storgården med samme navn. Trolig stammer navnet av norrønt Hávin, som kan bety stille (vann) og ha sammenheng med hvordan Ådalselva (nedre del av Begnaelva) flyter på dette stedet. Hen målestasjon (nr: 12.3.0) for vannføring var i drift i her i perioden 1864-1905. Etter det ble den flyttet opp til Killingstryken, ved utløpet av Sperillen, og senere videre til Strømstøa, noe nedenfor sistnevnte.
Hen var før i tiden et viktig knutepunkt og industrisentrum på Ringerike, ikke minst med tanke på trafikken opp dalføret mot Valdres. Selve grunnlaget for tettstedet var Hensfossen og tømmerfløtingen på Ådalselva, som også hadde både sagbruks og treforedlingsindustri i tidligere tider. Hensfossen er dessuten utbygd som kraftverk – Hensfoss kraftverk. Siden 2004 har tettstedet hatt færre enn 200 innbyggere.
I 1868 ble DS «Bægna» satt inn i person- og godstrafikk på Ådalselva og Sperillen. Dampbåten anløp en rekke plasser langs både elva og i Sperillen, først opp til Nes i Ådal, men fra 1869 også opp Begna fra Nes til Sørum i Begnadalen.
Hen fikk eget poståpneri fra 1. januar i 1871, men den 31. oktober i 1972 ble dette nedlagt.

Hen stasjon

Hen ble også jernbanestasjon på Randsfjordbanen da denne ble åpnet i 1868, noe som i seg selv var selve grunnlaget for båttrafikken opp dalføret. Den 20. juli 1921 vedtok også Stortinget å bygge Sperillbanen, som ble åpnet for trafikk fra Hen til Finsand ved Sperillen den 31. juli 1926. Samtidig ble person og godstrafikken med båt på elva nedlagt. Man skulle kanskje tro at Hen da var sikret en lysende framtid, men slik ble det ikke. Alt den 1. juli 1933 ble det besluttet å legge ned persontrafikken på Sperillbanen, som fortsatte med godstrafikk fram til 1957. Da ble også denne nedlagt. Noe av årsaken var sikkert økt persontrafikk på Valdresbanen, som fra 1906 gikk helt til Fagernes, men også bilen ble stadig mer aktuell på denne tiden. På Randsfjordbanen ble persontrafikken nedlagt fra 26. mai 1968.

Hensmoen

På åsen øst for Hen ligger Hensmoen, et betydelig industriområde som har utviklet seg etter at jernbanen ble nedlagt på Hen. I dag finner man en rekke større industribedrifter i dette området, som Spenncon og Unicon som lager betongprodukter.
Apollo 13

Bakgrunn

Apollo 13 var en rutineferd som skulle frakte tre astronauter, James A. Lovell, Jack Swigert og Fred Haise, til månen. Lovell og Haise skulle ned med månelandingsfartøyet «Aquarius», mens Swigert skulle fly i bane rundt månen i kommandoseksjonen «Odyssey».
På vei til månen inntraff en eksplosjon (som ikke gikk innover) i en oksygentank i kommandoseksjonen, og månelandingen måtte avbrytes. De tre astronautene måtte slå av så godt som all elektronikk i fartøyet for å spare på strømmen i batteriene. (Egentlig måtte de spare på oksygenet. Det brukte de for å puste; i tillegg brukte også brenselscellene oksygen når de produserte strøm.) Batteriene ga strøm til instrumentene som skulle styre fartøyet under tilbakevendingen til Jorden. Det gjorde at det ble veldig kaldt ombord. En av astronautene, Haise, fikk en urinveisinfeksjon, men de kom alle tilbake til jorden i live.

Sitat

«Okay, Houston, we've had a problem here.» (Norsk: «Okei, Houston, vi har hatt et problem her»), uttalt av Swigert til bakkekontrollen. Bakkekontrollen svarte «This is Houston. Say again please.» og Lovell sier deretter en tilsvarende setning: «Houston, we've had a problem.»
X-Ray (album)

X-Ray er et musikkalbum med Beranek, utgitt i 1983.
Christian Solidarity Worldwide

Christian Solidarity Worldwide (CSW) er en menneskerettighetsorganisasjon med religionsfrihet som spesialfelt. CSW arbeider for mennesker som forfølges på grunn av sin kristne tro, og for alle menneskers rett til trosfrihet.
CSW har hovedkvarter i England, med avdelinger i en rekke land i verden. CSW er tilstede i Norge gjennom Stefanusalliansen (tidl. Norsk Misjon i Øst), som formelt er tilknyttet det internasjonale CSW.
Zambisk kwacha

Etymologi

Kwacha er nyanja og betyr soloppgang. Navnet viser til at Zambia fikk sin selvstendighet og til landets motto "Dawn of freedom". Ngwee betyr lys.
Gyme

Gyme var i norrøn mytologi en «bergrise» (en slags jotne). Han var gift med Aurboda, og de hadde datteren Gerd, som Frøy fridde til. Gyme forbindes med eller betraktes som den samme som Hler og Æge, jotnen som rådde over havet
Dear Eleanor

Handling

To tenåringsjenter, Max (Isabelle Fuhrman) og Ellie (Liana Liberato), drar tvers over USA midt i Cubakrisen i 1962 i håp om å møte tidligere førstedame Eleanor Roosevelt.
Primera División 1967–1968

Primera División  er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen. Fidel Uriarte fra Atlético Bilbao ble toppscorer med 22 mål. Real Madrid vant sin 13. ligatittel denne sesongen.
Byport

En byport var opprinnelig en inngang til en befestet by. Byporter var gjerne del av en bymur og ble ofte kombinert medpalisader, vindebroer og vollgraver. Mange byporten skiftet senere funksjon fra å være militære anlegg til å bli tollstasjoner for godstransport fra og til byen. Bymurer og byporter var så pass gode forsvar at Napoleon på sitt hærtog gjennom Europa befalte at de skulle rives, noe som er grunnen til at finnes så få bevarte eksempler på denne bygningstypen.
Yuncheng (Yunfu)

Yuncheng (kinesisk: 云城区; pinyin: Yúnchéng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Yunfu i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.
Yuncheng har et areal på 762 km² og hadde i 2003 et folketall på 280 000 innbyggere.
BM Valladolid

Club Balonmano Valladolid var en håndballklubb i Valladolid i regionen Castilla y León i Spania. Klubben, som ble stiftet i 1975, spilte i den spanske toppdivisjonen Liga ASOBAL. Klubben vant cupvinnercupen i sesongen 2008/2009. De norske landslagsspillerne Håvard Tvedten og Christoffer Rambo spilte for klubben. Klubben gikk konkurs i 2014.
Molde Håndballklubb

Molde Håndballklubb (MHK) er den eldste håndballklubben i Molde, stiftet 20. januar 1961. Den har om lag 220 medlemmer og arrangerer den årlige Rosecupen i Molde. Den mest kjente spilleren er Stian Vatne, som meldte overgang til Stavanger IF i 1994. Hans bror, Olav Henning Vatne, er trener for MHKs herrelag.
Damelaget spiller i sesongen 2017/18 i Eliteserien i håndball for kvinner, mens herrelaget spiller i 2. divisjon. Trener for damelaget fra 2018 er Helle Thomsen.