google/wiki40b huggingface dataset:
Hertug av Franco

Hertuginne av Franco (spansk: Duquesa de Franco) er en arvelig adelstittel i Spania. Hertuginnetittelen ble opprettet i 1975 av kong Juan Carlos og tildelt Carmen Franco y Polo, datter og eneste barn av da nylig avdøde Francisco Franco. Hertuginnen av Franco fikk samtidig rang som grande av Spania. Sammen med hertuginnetittelen fikk hun et nytt våpen.
Carmen Franco ble gift med Cristóbal Martínez-Bordiú, 10. marki av Villaverde, i 1950. Hun fikk syv barn. Arvingen til tittelen etter spansk lov var hennes eldste barn, Carmen Martínez-Bordiú. Den 4. juli 2018 ble det kunngjort at Carmen Martínez-Bordiú arvet hertuginnetittelen. Partiene Partido Socialista Obrero Español og Izquierda Unida krevde at adelstittelen måtte avskaffes fordi den er forbundet med Franco-diktaturet og ble innført før overgangen til demokrati i Spania.
Slaget ved Solskjel

Slaget ved Solskjel er egentlig to separate slag ved Solskjel  som var avgjørende for Harald Hårfagres kamp for å vinne herredømme på Nordvestlandet. Disse slagene kunne ha hendt rundt år 863

Første slaget

Snorre skriver om to slag ved Solskjel. Det første var mellom kong Harald og kongen over Mørefylket, Huntjov, og hans sønn, Solve Klove. De kjempet mot Harald sammen med kongen av Romsdalen, Nokkve. Snorre skriver bare kort at kong Harald vant dette slaget, og småkongene falt. Etter slaget ble Ragnvald Mørejarl, sønnen til Øystein Glumra, satt til å rå over mørefylkene og Romsdalen.

Andre slaget

Året etter satte Harald ut frå Trondheim med ein stor flåte, og motstanderen var fortsatt Solve Klove, som hadde «lege ute på herskip om vetteren», skriver Snorre. Solve hadde nytta tida til å herje på Nordmøre og drept mange av mennene til kong Harald. Solve sloss i lag med frenden Arnvid, kongen på Sunnmøre, og kongen i Fjordane, Audbjørn Frøybjørnsson. De stemnde ut fra sør, og møtte flåten til Harald som kom frå nord, ved Solskjel.
Like før disse slagene ved Solskjel hadde mange av småkongene på Sunnmøre hatt et rådsmøte, og bestemt seg for å angripe Harald Hårfagre sin hær for å hindre at han ble konge over området. Solve Klove ble ikke drept under slaget, men klarte å flykte da han skjønte at han kom til å tape kampen mot Harald Hårfagre.

Drapet på Vemund Frøybjørnsson og hans menn

Etter slaget hadde kong Harald styringa med Møre og Romsdal, og satte Ragnvald Øysteinsson Mørejarl til høvding der. I Fjordane hadde imidlertid broren til Audbjørn, Vemund Frøybjørnsson, tatt over som konge over området. Vinteren etter det andre slaget ved Solskjel, angrep Ragnvald Mørejarl Vemund under julefeiringen i Naustdal, kringsatte huset og brendte Vemund inne med 90 mann. Dermed hadde Harald Hårfagre sikret seg styringen over Nordvestlandet.

Kilder

Snorre skriver (i nynorsk utgave av Harald Hårfagres saga):
Kong Harald lagde skipe sitt mot skipe til kong Arnvid; dette slaget vart styggeleg kvast, og de fall mykje folk på båe sidur. Sistpå vart kong Harald so vill og galin, at han gjekk fram i rausni på skipe sitt, og stridde då so kvast, at alle frambyggine på skipe hans Arnvid drog seg atter-ut til masti, og sume fall. Kong Harald gjekk upp på skipe; då gav mennane til kong Arnvid seg på flugti, men han sjølv fall på skipe sitt. Der fall kong Audbjørn med, men Solve flydde...
Av hæren til kong Harald fall Åsgaut og Åsbjørn, jarlane hans, og Grjotgard og Herlaug, sønene hans Håkon Ladejarl. Solve var sidan ein stor viking i lang tid og gjorde tidt stor skade på rike til kong Harald.
Det finnes også et kvad om hendelsen av skalden Torbjørn Hornklove.
Tannemalje

Tannemalje er et emaljeaktig stoff, det hardeste og mest mineraliserte stoffet kroppen framstiller og er en viktig bestanddel i tenner hos virveldyr og i skjellene hos bruskfisker og noen beinfisker.

Funksjon

Emaljen er en av fire hovedgrupper av vev som utgjør tenner og er normalt den overflaten på den delen av tennene som stikker opp av gummen. Emalje i seg selv er hardt, men relativt sprøtt, og støttes opp innenfra av tannbein. 96% av emaljen består av mineraler, mens vann og organisk material utgør resten.

Utseende

Tannemalje er i seg selv svakt gjennomskinnelig og varierer normalt fra svakt gulaktig til gråhvit i fargen. Når emalje forekommer i svært tykke lag, som på forsiden av tennene til gnagere, virker emaljen rødbrun. Tynne lag med emalje uten strukturer under, slik som man kan se lags kanten av tennene, virker blålig. Tannemalje varierer i tykkelse fra art til art og tann til tann. Hos de fleste pattedyr er emaljen tykkest over spissene på tannkronen, og tynnest langs den nedre kanten.

Materiale

Hoveddelen av mineralene i tannemalje er Hydroksylapatitt, som er krystallinsk kalsiumfosfat, Ca₁₀(PO₄)6(OH)₂. Den store andelen mineraler i tannemaljen er årsaken til at den er så hard og slitesterk, men gjør også at den er sprø og kan knuse lett.  I motsetning til dentin og bein inneholder ikke emaljen ikke noe kollagen. I stedet finnes det to typer proteiner som bare finnes i tannemalje: amelogenin og enamelin. Funksjonen til disse proteinene er ikke fullt ut kjent, men trolig hjelper de til ved dannelsen av emaljelaget ved å fungere som et rammeverk for kalsiumfosfatkrystallene.

Krystallstruktur

Den grunnelegende enheten i krystallstrukturen er en krystallstav eller prisme, 4-8 μm i tverrmål som består av tettpakkede krystaller av hydroksylapatitt. Disse prismene står vertikalt mot tannbeinet under. Tversnittet av en slik prisme kan minne om et nøkkelhull, med toppen (hodet på nøkkelhullet) orientert opp mot tannspissen.

Dannelse

Siden tannemalje ikke har rom for celler eller blodårer, kan den ikke vokse. All tannemalje dannes derfor ved utskillelse av hydroksylapatitt fra ameloblaster i egne kapsler i vevet. Disse kapslene er alltid dannet fra lommer av ektoderm som flytter seg til der tenner skal dannes under fosterutviklingen.
I kapslene dannes først selve tannbeinet, deretter vil de omkringliggende cellene legge på krystaller av emalje i mønsteret beskrevet over. Når tannen (eller skjellet hos de fisker som har emaljedekkede skjell) bryter gjennom og opp i dagen, kan det ikke legges på ny emalje. Hos fisk, amfibier og krypdyr vil de emaljedekkede tennene skiftes ut etter hvert som de slites. Hos pattedyr kommer det bare to sett med tenner, og de endelige tennene vil ikke erstattes etter at emaljen er slitt ned. Noen pattedyrtenner med stor tannslitasje (som fortennene hos gnagere og hjørnetennene hos svin, har åpen rot. Kapselen med ameloblaster dannes ikke på nytt etter at tannen er brutt fram, men forsetter å produsere tannbein og tannemalje slik at tanna hele tiden vokser fram og slites i fasong av bruk.
Hermann Delius

Hermann Delius (født 17. juni 1819 i Bielefeld, død 26. desember 1894 i Bielefeld) var en tysk grossist og næringsdrivende innenfor tekstilbransjen i provinsen Westfalen i kongeriket Preussen. I 1854 grunnla han spinneriet i Ravensberg, som var det største lintøyspinneriet i hele Europa.
Defcon (spill)

Spillmoduser og flerspill

Spillet kan spilles i en flerspillermodus der flere menneskelige spillere kan bli med. Når det er mennesker som spiller mot hverandre kan det dannes allianser, men disse faller fra hverandre etter hvert siden der kan bare være en vinner.
Spillet kan også spilles på flere måter siden der er andre spillmoduser enn standard:

Office mode

I office mode går spillet i ekte tid og kan ikke gå raskere noe som gjør det ekstremt sakte. Spillet kan også forminskes og kjører i bakgrunnen mens spilleren kan arbeide med andre ting. Spilleren vil også få opp meldinger som informerer om hva som skjer i spillet.

Diplomacy mode

I diplomacy mode er hele verden alliert i en stor allianse og målet er å holde seg på toppen uten om å bryte alliansen. I diplomacy mode er det også mye paranoia siden alliansen må bryte sammen for at det skal være en vinner. Da vil spillerne spionere på hverandre og finne ut hvor hverandres baser er. Dette vil føre til spenning blant spillerne og føre til full skala krig.

Big world

I big world mode er verdenen dobbelt så stor og det er dobbelt så stort innbyggertall. Styrkene forblir i sine normale størrelser noe som gjør at distansen missiler og styrker må reise er lengre.
Lincoln (New Zealand)

Beskrivelse

Lincoln er en typisk newzealandsk "town". Folk bor i eneboliger spredt utover flatlandet i gater som går på tvers av Main Street. Det er 3 kirker i byen i forskjellige trosretninger, brannstasjon, fødestue, barnehage, skoler, golfbane, matbutikk, postkontor, apotek, jernvarehandel, 2 gatekjøkken, kosmetikkbutikk og 2 frisørsalonger. På Famous Grouse Hotel finner man også den lokale puben. Hillyer’s Cottage Café and Bakery er berømt for sine gode kjøttpaier.
Lincoln er også beliggenheten for Lincoln University, som er hjørnesteinsbedriften. Det er også en rekke vitenskapelige bedrifter som har etablert seg i nærområdet til universitetet; Agresearch, Crop and Food Research, Hort Research, FAR (Foundation for Arable Research), og Landcare Research. Over 400 mennesker jobber på disse bedriftene. Ved Lincoln University ligger også New Zealand Cricket Academy.
Siamastogenius

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia.
Mistillitsvotum

Et mistillitsvotum er en votering i en lovgivende forsamling med parlamentarisme der flertallet uttrykker mistillit til den sittende regjeringen som dermed konstitusjonelt tvinges til å gå av.
Negativ mistillit vil si at regjeringen må avtre uten at de som ytrer mistillit er ansvarlige for å ha klart et nytt alternativ til overtagelse av makten.
Positiv mistillit eller konstruktiv mistillit innebærer at et parlament i et parlamentarisk system ikke kan felle en regjering uten å stable en ny på beina.

Norge

Tre norske regjeringer har gått av som følge av mistillitsvotum: Regjeringen Hornsrud i 1928 (mistillitsforslaget ble fremmet allerede i debatten etter tiltredelsen), Regjeringen Hundseid i 1933 og regjeringen Gerhardsen i 1963 (Kings Bay-saken). I parlamentariske situasjoner med flertallsregjeringer er det vanskelig eller umulig å få flertall for mistillitsvedtak, mens ved mindretallsregjeringer vil stortingsflertallet vegre seg for å fremprovosere en regjeringskrise med påfølgende problemer med å få dannet en ny regjering.

Danmark

I Danmark er et mistillitsvotum, eller en mistillidsdagsorden, et forslag fremmet av medlemmer av Folketinget som ønsker å uttrykke mistillit til Danmarks regjering.
Danmarks grunnlov nevner i § 15 mistillitsvotum, idet det fastslås at «ingen minister kan forblive i sit embede, efter at Folketinget har udtalt sin mistillid til ham». I samme paragrafs annet ledd poengteres det dessuten at et mistillitsvotum mot statsministeren betyr regjeringens fall. Folketingets formann setter avstemningen om et begjært mistillitsvotum til avstemning med det samme i forbindelse med en redegjørelse fra statsministeren. For å kunne vedta et mistillitsforslag må minst halvparten av Folketingets medlemmer være tilstede. I forslagets formulering må ordet mistillit dessuten inngå – hvis det er brukt andre formuleringer, er regjeringen eller ministeren ikke tvunget til å avgå.
Fréteval

Historie

Den 3. juli 1194 var Fréteval åstedet for en kamp mellom Rikard I av England (Løvehjerte) og den franske kongen Filip II August. Førstnevnte gikk av med seieren, og den franske kongen måtte flykte over hals og hode, og etterlot seg sitt personlige arkiv som ble erobret av kong Rikard. Filip II Augusts historiker, Guillaume le Breton (Vilhelm bretoneren) skrev at kongen mistet «skattebøker». Etter dette tapet besluttet Filip II August å samle alle arkivene på et sted i Paris. Det markerer tradisjonelt etableringen på det nasjonale franske arkiv, Archives nationales.

Fréteval-skogen

Skogen i Fréteval er på 770 km² med tykt skogland og ligger rundt 160 km sør for Paris. Under den andre verdenskrig ble det benyttet til å skjule allierte flygere som var på flukt i en leir som hadde kodenavnet «Sherwood». Ruten fra Paris involverte at flyktningene måtte ta toget til byen Châteaudun og deretter ta seg langs en 16 km lang landeveg. Den franske motstandsbevegelsen sto sterkt i dette området og den offiseren som hadde kommandoen var en veteran fra Le Réseau Comète, Jean de Blommaert, som hoppet i fallskjerm inn i Frankrike og tok seg deretter til Paris for å starte denne leiren. En britisk offiser, Airey Neave, fra M19 (Den britiske militære etterretningsorganisasjonen, seksjon 9) hadde den overordentlige kontrollen over operasjonen og de første flyktningene ble fraktet fra Paris den 20. mai 1944. Den 13. august 1944 ble leiren i Fréteval frigjort av amerikanske styrker ved den tredje arme og 132 allierte flygere ble ført i sikkerhet.
Vassfaret

Vassfaret (av vassdrag) er et område mellom Hedalen i Valdres, Hallingdal og Ringerike som er definert forskjellig av brukere fra de omkringliggende områdene. I dag blir navnet stort sett brukt om dalen mellom Hallingdal og Valdres, fra Tjernsvollen/Endresætra eller Strøsdammen (Strøen) og til og med Aurdalen (Aurdalsfjorden) eller Mana. Dagens landskapsvernområde i Vassfaret er omtrent sammenfallende med dette.

Området

I Flå blir gjerne skogsområdet helt frem til brinken ned mot bygda omtalt som Vassfaret. I Ringerike er det enkelte som oppgir at de ytre delene av Hedalen til Vidalen også kan regnes med til Vassfaret, mens Vassfaret i Hedalen omtales som området fra Strøsdammen og til og med Aurdalen.
En merkverdighet er at i eldre omtale forekommer formen Hedalen i Vassfaret, til forskjell fra dagens Hedalen i Valdres. Formen kan indikere at begrepet er en overlevering hvor Vassfaret tidligere ble brukt om hele vassdraget, inkludert Vidalen og Hedalen. Navnet på den ytterste fjorden i dagens Vassfaret, Aurdalsfjorden, kan da indikere at Aurdalen er et eldre navn på dalen. Dette navnet eller lignende navn er ikke lengre i bruk.
Vassfaret ble særlig kjent gjennom Mikkjel Fønhus, som ofte skrev med Vassfaret og Vidalen som inspirasjonskilde, og området har vært en yndet plass for friluftsfolk på Østlandet siden da.

Geografisk beliggenhet

Det sentrale området, med de to innsjøene Nevlingen og Aurdalsfjorden, er en dal som ligger på grensen mellom Sør-Aurdal kommune i Oppland og Flå kommune i Buskerud. I vest er det også områder i Nes kommune i Buskerud. Dalen begynner som en sidedal til Hedalen helt sør i Valdres og strekker seg derfra vestover. I sør er Vassfaret avgrenset av høydedraget mot Hallingdal og tilsvarende i nord av høydedraget mot Valdres. Strøen, Suluvann, Øvre og Nedre Grunntjern, Nevlingen, Skrukkefylla og Aurdalsfjorden er vannene i vassdraget.

Flora

Vassfaret preges av lavalpin barskog, lyng og myr. Den sørvestvendte lia under Bukollen er spesielt verdifull med rik høgstaudevegetasjon.
PET/CT

PET/CT er en kombinasjon av de to billeddiagnostiske teknologiene Positronemisjonstomografi og Computertomografi. Det er den fremste og mest avanserte billeddiagnostiske undersøkelsesmetoden som finnes i dag, og er et godt dokumentert og svært nyttig verktøy innenfor kreftområdet.
Teknologien er også vist seg nyttig innen hjertesykdommer, nevrologi (demensutredning –Alzheimer, epilepsi, bevegelsesforstyrrelser – Parkinson), psykiatri, nevroopsykologi, revmatologi og muskel-/skjelettskader (for eksempel innen idrettsmedisin).

Situasjon og behov i Norge

Norge fikk den første PET/CT-skanneren i 2005, som siste land i Vest-Europa. Enkelte hevder derfor Norge er på etterskudd i forhold til mange andre land i utviklingen av PET/CT. Helse Sørøst mener behovet er dekket i sin region.
Nasjonalt kunnskapssenteret for helsetjenesten konkluderte i rapport i 2009 at Norge vil ha et økt behov for PET/CT i 2020. På bakgrunn av rapporten anbefalte Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten i desember 2009 at man i Norge tar sikte på en oppbygging av PET/CT.
I Norge kan man foreta en PET/CT-undersøkelse på Oslo universitetssykehus (Rikshospitalet, Radiumhospitalet og Ullevål), St. Olavs Hospital, Haukeland universitetssykehus, Universitetssykehuset i Nord-Norge, Sykehuset Østfold, Sykehuset Innlandet (Elverum/Lillehammer) og hos Aleris Helse i Oslo.

Hvordan en PET/CT-skan foregår

En PET/CT-skan foregår ved at et radioaktivt sporstoff, kalt tracer, produseres i en syklotron. Dette stoffet forsvinner raskt og virker bare kort tid, og må derfor produseres ikke langt unna PET/CT-skanneren. Deretter blandes stoffet med glykose til fluorodeoxyglykose (FDG) og injiseres i kroppen til pasienten.
Kreftceller vokser fort og omsetter druesukker raskere enn normale celler. Kreftsvulster vil derfor ha et mye høyere opptak av FDG enn normalt vev. Etter at FDG er injisert, starter bildeopptaket der pasienten må ligge helt i ro. Strålingen fra de økte ansamlingene av FDG registreres av PET/CT-skanneren, som deretter gir bilder der det er mulig å detaljert måle fordelingen av sporstoffet i kroppen. Leger med erfaring i å tolke PET/CT-bilder vurderer deretter resultatene.
Det radioaktive stoffet vil raskt forsvinne etter undersøkelsen og innebærer ingen helserisiko for pasienten.

Hva en PET/CT-skan kan fortelle

PET kan gjennom det radioaktive stoffet studere kroppsfunksjoner og påvise endringer i biokjemiske prosesser som indikerer sykdom, før det oppstår anatomiske forandringer som kan oppdages ved CT- og MR-undersøkelser.
Innen kreftdiagnostikk gir PET-bildene et grovt oversiktskart over områder i kroppen hvor det kan være svulster. Når disse smeltes sammen med CT-bilder som viser anatomiske detaljer, er det mulig å se nøyaktig hvor kreftcellene befinner seg.
Mens undersøkelsesmetoder som MR, ultralyd og CT kan finne en kreftsvulst, kan en PET-skan også vise om svulsten er i live eller ikke, og skille mellom en godartet og ondartet svulst.
Siemens AG og GE Healthcare er eksempler på produsenter av PET/CT-skannere.
Kenichi Hashimoto

Karriere

Kenichi Hashimoto startet sin profesjonelle karriere i Kashima Antlers i 1994. Han har også spilt for Yokohama Marinos.
Simon Makienok

Klubbkarriere

Makienok Christoffersen spilte ungdomsfotball for Næstved BK frem til 2008, da han ble hentet opp til førstelagstroppen. I 2009 gikk turen videre til HB Køge, hvor han fikk sitt gjennombrudd med 22 mål på 55 seriekamper frem til 2012. I januar 2012 ble Makienok Christoffersen solgt til storklubben Brøndby IF, hvor han skrev under en fireårskontrakt med en overgangssum verdt €550 000. Han fikk sin seriedebut i Superligaen for Brøndby den 4. mars 2012, i en kamp mot SønderjyskE (1–0), og scorte sitt første seriemål den 18. mars samme år borte mot FC Nordsjælland (1–2).

Internasjonal karriere

Makienok Christoffersen fikk sin offisielle landslagsdebut for Danmark i en VM-kvalifiseringskamp mot Tsjekkia den 22. mars 2013, hvor han kom inn som innbytter for Andreas Cornelius. Han scorte ett mål mot Norge (1–1) under firenasjonerscupen King's Cup i Thailand i januar 2012, men det danske fotballforbundet regner ikke denne kampen som offisiell.
Roflotiljen

Roflotiljen var en fellesbetegnelse på den samling kanonsjalupper, kanonjoller og mortérsjalupper som var en del av den Kongelige Norske Marine på begynnelsen av 1800-tallet. I årene 1808-1814 ble det bygget kanonsjalupper, kanonjoller, mortersjalupper, skonnertbrigger, kanonskonnerter og kuttere ved verftene i Bergen, Fredriksværn, Kristiansand og Trondheim.

Bakgrunn

Grunnen til denne massive flåteopprustningen var ødeleggelsen og kapringen av så å si hele den dansk-norske flåten under bombardementet av København den 2. september 1807. 21. oktober samme år seilte engelskmennene hjem med 16 linjeskip, 10 fregatter, 5 korvetter, 8 brigger, 1 flåtebatteri, 1 stykkpram, 29 mindre fartøyer samt 92 transportskip med alle slags krigsforråd. Med dette opphørte den felles dansk-norske flåten, og Norge måtte bygge opp sitt eget sjøvern.
Norge var på dennet tiden svært fattig, og hadde ikke råd til de store utskeielsene innen flåtebygging. En konsentrerte seg derfor om mindre, men hurtige og slagkraftige fartøyer. Ut fra dette kom en fram til fartøyene som er nevnt over.

Fartøyene

Sjaluppene var ca. 21 meter lange, og hadde to større kanoner. Den ene forut, og den andre akterut. Disse hadde en besetning på 63 mann.
Jollene hadde én større kanon akterut, og var fra 14 til 20 meter lange, med 23 manns besetning. Disse fartøyene var også utstyrt med 2 til 4 haubitser, etter størrelsen.
Spesielt for mortérsjaluppene var at disse var bestykket med 1 mortér i stedet for to kanoner, og kun var 16 meter lange. Disse hadde også noe mindre besetning, nemlig 50 mann.
Felles for disse fartøyene var at de kom seg frem overalt gjennom trange løp i skjærgården. De hadde årer til fremdrift dersom været var stille, men kunne benytte seil dersom det var vind nok. Alle fartøyene hadde to master, rigget med luggerseil. Muligheten for årer gav dem en avgjort overlegenhet over datidens seilfartøyer i trange farvand, som måtte ha vind og nok plass for å kunne manøvrere. Båtene lå også lavt i vannet og var generelt små, og var dermed et vanskelig mål å treffe.
Kanonjollene ble derimot sjelden eller aldri benyttet om vinteren. De ble sett på som vintereserve, dersom en krise skulle oppstå. Jollene var ikke særlig sjødyktige, og ble nærmest sett på som ubeboelige. Kanonene ble da også om vinteren ofte benyttet på andre fartøyer, hvor kanonene ofte måtte skiftes.
Det sovjetiske Bronsesoldat-monumentet i Tallinn

Bronsesoldaten (estisk: Pronkssõdur), eller Tõnismäemonumentet, er et stalinistisk monument bestående av en statue som forestiller en soldat i sovjet-stalinistisk militæruniform. Statuen ble reist i det sentrale Tallinn i Estland som et minnesmerke over Den røde armés erobring av de baltiske landene i 1944, og anses av esterne som et symbol på den sovjetiske okkupasjonen som varte frem til 1991.
Den 27. april 2007 meddelte de estiske myndighetene at de hadde flyttet statuen fra sin plass; den 30. april ble monumentet satt opp igjen på en militær kirkegård. Beslutningen ble mislikt av Estlands store russiske minoritet, og voldsomme protester utbrøt som en følge av det, senere kjent som Bronsenatten. Russland truet med sanksjoner mot Estland og anklaget estlenderne for å være «fascister».
Jomfru (maritimt)

En jomfru på et seilskip er en innretning som brukes til permanent stramming av vant og barduner. Denne funksjonen er i dag erstattet av strekkfisker.
En jomfru er en rund treskive, ca. 10-15cm i diameter og 6cm tykk. Den er utstyrt med 3, noen ganger 4 hull. Langs kanten er det en rand. Vantet legges i denne randen rundt den øvre jomfru og bendsles fast, nedre jomfru festes med røstjern til skutesiden. Det hele strammes opp med talje, mens et tynnere tau strammes opp mellom jomfruene.
Jomfruer ble laget av blokkmakere, som også laget blokker, kauser og masteringer.
Diapterna

Utseende

Middelsstore (5,5-8 millimeter), brede, matte gjødselbiller. Hodets forkant er tydelig innbuktet. Pronotums punktur er ganske grov og sparsom. Dekkvingene har smale og skarpe lengdefurer.

Levevis

I motsetning til de fleste andre Aphodius-arter (i vid forstand) ser ikke disse artene ut til å leve på møkk, men på ulike slags råtnende plantemateriale i fuktig jord. Én av artene (Diapterna dugesi) er knyttet til avfallshauger laget av bladskjærermaur (Atta spp.).

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Nord-Amerika sør til Mexico.