Trafikkskilt

Historie

De tidligste trafikkskiltene var milesteiner som ble satt opp av romerne for å vise hvor langt det var til Roma. I middelalderen ble det vanlig å sette opp navn til byer og tettsteder i vegkryss.
Også i Norge har det – iallfall fra 1800-tallet – vært veiskilt i metall med angivelse av avstand til byene, tildels dekorert med den norske løve fra riksvåpenet. Idag er det riksvåpen på skilt ved landegrenser og på noen bautalignende steiner ved fylkesgrenser. Gjennom 1900-tallet ble det stadig mer vanlig i Europa med skilt langs veiene som angir kommunegrenser og som er dekorert med kommunevåpen.
Det ble viktigere med trafikkskilt da bilen ble oppfunnet, og dagens standard ble satt på en internasjonal vegkonferanse i Roma i 1908. Siden da har skiltene forandret seg mye. I dag er det vanlig med refleksfarge på skiltene, og det er blitt tatt mer og mer i bruk variable skilt som kan fjernstyres for å endre fartsgrensen, hindre bilkø eller omdirigere trafikk i forbindelse med ulykker eller ras. I noen land brukes det også skilt med følere i veien som måler om vegbanen er våt eller glatt, og deretter setter ned farten til et tryggere nivå enn på tørr vei.
Til neste generasjons trafikkskilt er håpet at de skal kommunisere med kjøretøyene som passerer, og gi dem informasjon om hva skiltet sier. Det er bl.a. blitt tenkt på dette for på den måten å hindre sjåføren i å overskride fartsgrensen på stedet.

Internasjonalt

Trafikkskilt er i Europa regulert av Konvensjonen om trafikkskilt og signaler, som er utgitt av De forente nasjoners økonomiske kommisjon for Europa. Konvensjonen følges av alle land i Europa og mer eller mindre i Afrika og Asia.
Variasjoner som er tillatt i konvensjonen er at fareskilt og forbudsskilt kan ha gul bakgrunn, hvilket gjelder i Sverige og Finland. I Norge, Frankrike og Spania er det gul bakgrunn ved veiarbeid.
Fareskilt kan også ha form som ruter i kortspill, hvilket gjelder i Irland. Det gjelder også i Nord- og Sør-Amerika, men de følger i hovedsak ikke konvensjonen.

Skilttyper i Norge

I Norge finnes det over 300 forskjellige offentlige trafikkskilt og er delt inn i 9 kategorier. Flere av skiltene ble designet av skiltkunstneren Karl Petter Sandbæk i 1960-årene. Også skrifttypen som brukes er standartisert i norske veiskilt i trafikkalfabetet. Skilt med gul bunnfarge er midlertidige trafikkskilt, og brukes under veiarbeid. De vil bli fjernet når veiarbeidet er ferdig.

Vikeplikt- og forkjørsskilt

Vikeplikt- og forkjørsskilt er skilt som regulerer vikeplikt i veikryss eller strekning. Disse skiltene har varierende utforming utfra hva de blir brukt til. Disse skiltene kan ha underskilt som for eksempel angir avstand eller forløpet til en forkjørsvei.

Forbudsskilt

Forbudsskilt er skilt som forbyr noe på en veistrekning eller et sted, eller som opphever et forbud. I utgangspunktet gjelder forbudsskiltene i den kjøreretningen fra der de står til neste veikryss, men noen skilt gjelder helt til de blir opphevet av andre skilt. Skilt som viser fartsgrense er forbudsskilt. Forbudsskilt er runde med rød kant og hvit bunnfarge, men unntaket er for midlertidige skilt, som har gul bunnfarge, og skiltene for stans og parkering forbudt, hvor bunnfargen er blå. Forbudsskilt kan ha underskilt som beskriver tidspunkt, utstrekning o.l.

Påbudsskilt

Påbudsskilt gir et påbud på en veistrekning eller et sted. Påbudet handler som regel om hvilket kjørefelt som skal benyttes eller hvilken retning du kan kjøre i et kryss. Påbudskiltene er runde med blå bunnfarge og kan ha underskilt som informerer om hvilke trafikanter skiltet gjelder for.

Opplysningsskilt

Opplysningsskilt er skilt som opplyser om særlige forbud og påbud gjelder eller slutter å gjelde for vedkommende veistrekning eller sted. De fleste opplysningsskilt er firkantede med blå bunnfarge, og skilt som informerer om kjørefeltenes videre gang har hvit bunnfarge. Lik de fleste andre skiltene i de andre gruppene kan også opplysningsskilt ha underskilt som informerer om hovedskiltet mer detaljert.

Serviceskilt

Serviceskilt gir opplysninger om nødhjelp, veiservice og severdigheter med mer. To eller flere symboler kan kombineres på samme skilt, og mer informasjon kan også angis på skiltet. Serviceskilt som informerer om nødhjelp og veiservice er firkantende med blå kant og svart eller rødt symbol, mens skiltene som informerer om severdigheter, naturopplevelser eller friluftsaktiviteter er firkantede, med brun kant med brune symboler.

Underskilt

Underskilt er bare gyldige når de står sammen med et hovedskilt, og gir nærmere klargjøring, utviding, utfylling eller begrensning av hovedskiltets betydning eller gyldighetsområde. Underskilt til hovedskilt som benyttes til midlertidig skilting i forbindelse med veiarbeid, kan ha gul bunnfarge, men har vanligvis hvit bunnfarge.

Markeringsskilt

Markeringsskilt informerer om veiens videre forløp eller om hindringer på eller nær kjørebanen. Kantstolper og trafikkjegler regnes også innenfor denne kategorien. Midlertidige markeringsskilt kan ha rød bunnfarge og gule eller hvite symboler.