google/wiki40b huggingface dataset:
Ivan Franko-klassen

Ivan Franko-klassen (prosjekt 301, i Tyskland kjent som Seefa 750) er en klasse av sovjetiske ocean linere og cruisebåter, som drives av Baltic State Shipping Company (BGMP) og Black Sea Shipping Company (ChMMP eller BLASCO). De fem sovjetiske skipene «Ivan Franko», «Aleksandr Pusjkin», «Taras Sjevtsjenko», «Sjota Rustaveli» og «Mikhail Lermontov» ble bygget i perioden 1963–1972 ved skipsverftet V.E.B. Mathias-Thesen Werft i Wismar, Øst-Tyskland. Klassen ble oppkalt etter den berømte ukrainske poeten Ivan Franko.
Den eneste gjenværende av de fem er «Aleksandr Pusjkin», nå kjent som «Marco Polo». Skipet seiler i dag for Cruise & Maritime Voyages.

Tekniske detaljer og konstruksjon

Ivan Franko-klassen gikk forbi den tidligere Mikhail Kalinin-klassen som Tysklands (i begge deler av Tyskland) største skipsklasse etter andre verdenskrig. Med en lengde på 176 meter (578 fot), «Marco Polo» var 54 meter (177 fot) lengre enn den tidligere skipsklassen med «Mikhail Kalinin» og sine klassekamerater. «Marco Polo» var også 7,5 meter (25 fot) bredere, og en bruttotonnasje på 19 861 brt, nesten tre ganger større.
Konstruksjonen av denne klassen holdt noen betydelige forskjeller fra moderne skip som ble bygget i vest. Blant annet tilbydde de lugarer for seks personer og hadde tre kraner på badene – for varmt, kaldt og sjøvann – Begge disse funksjonene hadde vært lenge forlatt på de vestlige linerne. Skipene omtalte også visse fremtidsrettede funksjoner, for eksempel alle utenfor innkvartering for passasjerer samt mannskap, og et innendørs / utendørs svømmebasseng med en glidende glasstak.
Basildon

Historie

Stedet er kjent fra langt eldre tid; i Domesday Book (1086) er det nevnt som Behoter. Dette viser antagelig til Beorthals dun, et område ved veien Holy Cross Church Road i dagens Basildon. Den moderne navneformen kommer antagelig fra det angelsaksiske navnet Beorthealh og dun, «Beorthealhs ås eller borg». Dun er keltisk for bygdeborg, som gjerne lå på en høyde eller ås, sammenlign med Dundee. Navnet har så gjennom tiden blitt forvansket som Berdlesdon, Bretlesden, Batlesdon, Bastelden, Basseldon og Bassendon.
Hvitveismåler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 24 – 34 mm), slank, brunhvit til lysbrun måler. Forvingen er tilspisset hos hunnen, mer avrundet hos hannen. Den er brunhvit, lysbrun eller grå med 7-8 smale, mørke (brune til svarte) tverrstriper. Vingespissen har en nmørk skråstrek. Bakvingen er litt blekere enn forvingen, med tre mørke tverrstriper. Larven er lang og slank, lysgrønn med hvite lengdestriper.

Levevis

Arten lever på fuktige heier, i myrlendt terreng men også i skog. Larvens næringsplante synes være litt usikker, men den skal være funnet på engsoleie (Ranunculus acris), hvitveis (Anemone nemorosa), maurer (Galium spp.) og skogranke (Clematis alpina ssp. sibirica). De voksne målerne flyr om ettermiddagen og utover kvelden og natten, i september.

Utbredelse

Arten finnes over det meste av Europa, bortsett fra Balkan, og videre østover til Mongolia, Altajfjellene og Kamtsjatka. Den er sjelden de fleste steder og er rødlistet i flere land. I Norge er den bare registrert tre ganger, i Oppland og Nord-Trøndelag, senest i Lierne i 1996.
Gimmersta

Gimmersta er et tettsted i Tyresö kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 354 innbyggere.
A Genetic Hoax

A Genetic Hoax er et musikkalbum med Social Suicide, utgitt den 11. mai 2012.
Sibirveien

Sibirveien eller Den sibirske rute (russisk: Сибирский тракт – Sibirskij trakt), også kjent som Moskvaveien (russisk: Московский тракт – Moskovskij trakt) og Den store veien (russisk: Большой тракт – Bolsjoj trakt), var en historisk vei som knyttet det europeiske Russland til Sibir og Kina. Byggingen av veien ble beordret av Tsaren to måneder etter inngåelsen av Nertsjinsk-traktaten, den 22. november 1689, men den startet ikke opp før i 1730 og ble fullført ført på midten av 1800-tallet.
Den startet i Moskva som Vladimirveien og passerte gjennom Murom, Kozmodemjansk, Kazan, Perm, Kungur, Jekaterinburg, Tjumen, Tobolsk, Tara, Kainsk, Tomsk, Jenisejsk, Irkutsk, Verkhneudinsk og Nertsjinsk før den nådde sitt endepunkt i Kjakhta, en handelspost på grensen til Kina. Veien fortsatte derfra gjennom Indre Mongolia til en port i Den kinesiske mur i Kalgan.
På begynnelsen av 1800-tallet ble veien flyttet sørover. Fra Tjumen fortsatte veien gjennom Jalutorovsk, Isjim, Omsk, Tomsk, Atsjinsk og Krasnojarsk før den løp sammen med den gamle traseen i Irkutsk. Den var en vital transportåre for samferdselen mellom Sibir og Moskva fram til slutten av 1800-tallet, da den transsibirske jernbanen overtok dens rolle.
Kalendae

Kalendae eller Calends (latin calendæ, fra calare, for «å kunngjøre [den første dagen]») er de første dagene i hver måned i den romerske kalenderen. Romerne anga disse «kalendae» til den første dagen i måneden, som symboliserte starten på en ny månefase. Denne dagen skulle pontiffene fastslå hvilke dager som skulle være Curia Calabra, det vil si hviledager, i den kommende måneden. Folk som var skyldte penger skulle betale gjeld, som var innskrevne i calendarian, en slags kontobok. Datum (i dette kalendersystemet) ble angitt relativt til dager som kalendae, Nones eller Ides. For eksempel ville tre dager etter Kalendae, i moderne språkbruk, være den fjerde dagen i måneden. For å finne dagen til kalendae i inneværende måned, teller man hvor mange dager som gjenstår i måneden, og legger til to til det tallet. For eksempel er 22. april den 10. kalendae i mai, fordi det er åtte dager igjen i april, man legger til 2, og får 10.
Føroya kvæði

Føroya kvæði: Corpus Carminum Færoensium (forkortet til CCF) er den videnskapelige utgaven av de Færøyske middelalderballadene. 
Visene ble samlet av Svend Grundtvig og Jørgen Bloch, men utgitt av Napoleon Djurhuus og Christian Matras fra 1941 til 1972. Utgaven er på 6 bind som omfatter 236 visetyper. Noen av typene er likevel ikke godkjent som ballader i TSB-katalogen.
João d'Espinha

Liv og virke

Han ble medlem av jesuittordenen i 1739 og ble ti år etter sendt til Goa i India. I 1751 ble han forflyttet til Kina og ankom først  Macao og så Beijing i august 1751. Der ble han etter hvert utnevnt til mandarin. Han var viseprovinsial for jesuittordenen i landet fra 1762 til 1765 og på nytt fra 1775. Det var på denne tid at jesuittordenen ble opphevet med den følge at alle jesuitter i Kina opphørte å være ordensfolk og deres oppgaver ble overtatt av andre prester så snart det lot seg gjøre. Men eks-jesuittene forble stort sett i landet. 
I 1770 ble pater d'Espinha visepresident for det keiserlige astronomiske byrå og dets president fra 1781. Han ble også utnevnt av biskopen av Macao til generalvikar i Beijing – mot Vatikanets vilje. Roma anså biskop Gottfried Xavier von Laimbeckhofen som rettmessig leder av bispedømmet. Jurisdiksjonskonflikten var uttrykk for de problemer som Portugals fastholdelse av padroadorettigheter selv etter at Pavestolen hadde forsøkt å regulere ansvarsforholdene i misjonene annerledes.
Han døde i Beijing og ble gravlagt på jesuittenes gravsted Zhalan i Beijing.
Christian Schweigaard Stang

Bakgrunn

Han var sønn av Caroline Schweigaard  (1871–1900) og  Fredrik Stang d.y. (1867–1941). Faren var advokat av Stang (slekt), professor og rektor ved Universitetet i Oslo, stortingsmann og justisminister. Christian var ugift.

Studier, karriere

Etter examen artium 1918 fra Frogner skole tok han seg sprogvitenskapen fatt, studerte sanskrit hos orientalisten Sten Konow (1867–1948) og kirkeslavisk hos en som het Olaf Broch (1867–1961) og var professor i slavisk. 
Omkring 1920 var han i Paris og lærte hos og lingvisten Antoine Meillet (1866–1936) ved  École des Langues Orientales, som brukte si at man ved å lytte til bønder fra Litauen ville få høre hvordan indoeuropeisk engang var. Etter besøk til Moskva og Petrograd i 1923 ble det da også Litauen i 1924 og 1925.  
Han fikk en magistergrad i språkvitenskap i 1927, ble det dr.philos. i 1929.  I 1932 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi der han senere (fra 1964 til 1971) var preses. 
Han var professor i slaviske språk ved Universitetet i Oslo fra 1938 til like før sin død. Han viet altså sitt liv til studiet av blant annet litauisk språk og er høyt aktet i Litauen, samt medlem av Suomalais-ugrilainen Seura, en finsk-ugrisk forening. Et av Stangs hovedverk er Vergleichende Grammatik der baltischen Sprachen (1966) og i 1970 mottok han Dobrovský-medaljen i gull fra Tsjekkoslovakia, navngitt etter Josef Dobrovský (1753–1829), en bøhmisk filolog og fikk St. Olavs Orden.
3 Cordilleras

3 Cordilleras (spansk for «3 fjellkjeder») er et mikrobryggeri fra Medellín i Colombia. Det ble grunnlagt i 2007. Ølet kan kjøpes på flaske i en rekke butikker og kiosker, og på fat på ulike barer.
Ruud Boffin

Karriere

Ruud Boffin spilte juniorfotball for den belgiske klubben Racing Genk, før han i 2005 skiftet klubb til PSV Eindhoven. Han fikk ikke en eneste kamp for PSV, og hans første profesjonelle kamp kom da han var på utlån hos FC Eindhoven.
I 2008 gikk han over til MVV, der ble han utlånt til VVV-Venlo i halve 2009-2010-sesongen.
I september 2010 skrev han under en toårskontrakt for West Ham. Han debuterte for West Ham 18. desember 2010, i en kamp mot Blackburn Rovers, som endte 1-1. Han var andrevalg i West Ham bak engelske Robert Green.
Archaeology (album)

Fiktiv kronologi

Som The Beatles' Anthology skulle også Archaeology vise eksempler fra de ulike perioder i fiksjonsbandet The Rutles' karriere. Mange av sangene var faktisk sanger fra Neil Innes' personlige repertoar. George Harrison hilste kommentaren velkommen og oppfordret The Pre-Fab Four til å fortsette. Ifølge et intervju med Neil Innes i 1996, uttrykte Harrison: 'Sure. It's all part of the "soup"... .)
Ideen om en gjenforeningen kom opp i anledning Innes' opptreden i Los Angeles-festivalen "Monty Python: Lust For Glory!" for å feire deres 25års jubileum. Showet ble produsert av Martin Lewis for American Cinematheque. For anledningen spilte Neil Innes under navnet "Ron Nasty & The New Rutles" to konserter ved L.A.'s Troubadour Club. Han hadde med seg et lokalt Beatles-tributt band, og begge konsertene var utsolgt.
Etter suksessen fortsatte Lewis og Innes samarbeidet som skulle ende opp som prosjektet med Archaeology.
Kjelsås Bruk

Kjelsås Bruk var en stor spiker- og ståltrådfabrikk med kraftstasjon som ble etablert i 1855 ved Akerselvas øverste vannfall; Frysjafossen på Kjelsås i Oslo. Da var alle vannfall langs Akerselva utnyttet til industriproduksjon. Grunnlegger og første eier var kjøpmann I. H. Schmelck. Bedriften ble kjøpt av O. Mustad i 1884. Mustad bygget et valseverk og produserte blant annet flatstål til spikerproduksjon.
Naturalisering

Naturalisering betegner at en person frivillig og aktivt blir undersått eller statsborger i et land som ikke er hans eller hennes fødeland.
Uttrykket brukes også når en utenlandsk adelsmann blir anerkjent som medlem av adelen i et nytt land.
Khosrau II av Persia

Liv og virke

Hans mor tilhørte til en av de største aristokratiske familier i Iran, Ispahbudhan-familien fra Partia. Hun hadde to brødre som het Vinduyih og Vistahm, som kom til å spille en stor rolle i Khosraus tidlige liv.
Muhammad ibn Jarir al-Tabari beskriver Khosrau II som:
 Utmerker seg fremfor de fleste av de andre persiske konger i tapperhet, visdom og omtanke, og ingen matcher ham i militær makt og triumf, hamstring av skatter og store formuer, dermed tilnavnet Parviz, som betyr seirende. 
Han ble satt på tronen av stormennene som gjorde opprør mot Hormizd IV i 590, og kort tid etter var hans far blindet og drept. Men samtidig hadde generalen Bahram VI Chobin utropt seg til konge, og Khosrau II var ikke i stand til å opprettholde makten.
Krigen med bysantinerne, som startet i 571, var ennå ikke avsluttet. Khosrau flyktet til Syria og overtalte keiseren Maurikios om å sende hjelp. Mange ledende menn og deler av troppene anerkjente Khosrau, og i 591 ble han brakt tilbake til Ktesifon. Bahram VI Chobin ble beseiret og flyktet til tyrkerne, hvor han ble myrdet. Fred med Roma ble så inngått.
Maurice brukte ikke sin fordel. Han gjeninnførte den tidligere grensen og avsluttet subsidiene som tidligere hadde blitt betalt til perserne. Khosrau II var underlegen sin bestefar. Han var hatefull og grusom, jaktende og hengitt til luksus. Han var hverken en general eller en administrator. På begynnelsen av sitt styre favoriserte han de kristne, men da Maurikios ble myrdet i 602 av Fokas, startet han en krig med Roma for å hevne hans død. Hans hærer plyndret Syria og Lilleasia, og i 608 rykket han mot Khalkedon.
I 613 og 614 ble Damaskus og Jerusalem tatt av generalen Shahrbaraz og det hellige korset ble båret avgårde i triumf. Kort tid etter ble til og med Egypt erobret. Romerne kunne ikke tilby mer enn liten motstand, da de ble var preget av intern uenighet og var presset av avarer og slavere. Til slutt klarte keiser Herakleios (som etterfulgte Fokas i 610) i 622 å reise i felten. I 624 rykket han inn i det nordlige Media, hvor han ødela det store ildtemplet i Gandzak. I 626 kjempet han i Lazistan (Kolkhis), mens Shahrbaraz rykket inn i Khalkedon og forsøkte forgjeves, forent med avarene, å erobre Konstantinopel. 
I 627 beseiret Herakleios den persiske hæren i slaget ved Ninive og avanserte mot Ktesifon. Khosrau flyktet fra sitt favorittbosted, Dastagei (nær Bagdad), uten å tilby motstand, og hans despotisme og unnfallenhet vekket motstand overalt. Hans eldste sønn Kavadh II som Khosrau hadde fengslet, ble satt fri av noen av de ledende mennene og utropt til konge. Fire dager senere ble Khosrau myrdet i sitt palass (februar 628). Imens returnerte Heraklius i triumf til Konstantinopel. I 629 ble korset gitt tilbake til ham og Egypt evakuert, mens det persiske imperiet, fra dets storhet det nådde ti år tidligere, sank inn i håpløst anarki.
Maekel

Helse

Helsetjenester er betydelig fremmarsj i regionen. Gjennom slik engasjement har antall helseinstitusjoner og kvaliteten på tjenestene blitt enormt forbedret. Helseinstitusjoner som ble begrenset i urbane strøk har til nå blitt distribuert til avsidesliggende områder. Det totale antall helseinstitusjoner har nå økt fra 14 i 1991 til 35 i 2010. Parallelt med en økning i antall helseinstitusjoner, har antallet helse spesialister også steget fra 98 i 1991 til 945 i 2010.

Turisme

Turisme i regionen besitter og man kan se en rekke art deco-bygninger, relikvier som er bevart i sin opprinnelige tilstand, slik som grøfter, graver for soldater, indisk krematorium, damplokomotiver osv. Funn av gamle redskaper og pyntegjenstander i noen steder av Asmara indikerer også at byen var et senter for en tidligere sivilisasjon. I denne forbindelse har omfattende oppgaver også blitt utført mot å skape et levedyktig turisme. En rekke gamle bosetninger har også blitt identifisert i omgivelser av Asmara og forskning har vært gjennomført i de respektive område.

Transport

Kollektivtilbud var på en svært dårlig forfatning i de første årene etter uavhengighet. Det var også knapt noen god infrastructur. Men etter uavhengigheten, har utvidelsen av veinettet, økning av 95 nye bybusser og 75 minibusser og 807 drosjer nesten løst eksisterte underskudd transportering.
Diasybra

Utseende

En middelsstor, avlang, brunspraglete trebukk. Antennene er rundt to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet uten tenner på sidene, dekkvingene er jevnbrede, grovt punkterte. Pronotum og dekkvingene er delvis kledt med okerfargede skjell.

Utbredelse

Arten lever i Australia (Queensland).
Pauls Formula

Pauls Formula er en norsk rockegruppe som ble grunnlagt i 2000. Gruppa frontes av Paul Værlien, som tidligere var med i gruppene Hærverk i Oslo, Babij Jar. og The Wonderful World. 
Pauls Formula ble startet i 2000, av Torgeir Vikan, Karl William Fauske, Paul Værlien, Geirr Thoresen og Lasse Eriksson. Gruppa ga ut debutalbumet «Here We Go Again» i 2004. I 2007 kom John Henry Dall med på trommer og Nils S. Johanson med på bass, med bakgrunn fra Men of Courage, Lost at Sea og YeahLove Swans.
Auroville

Historie og grunnprinsipper

Auroville er inspirert av tankene og idéene fra den indiske frihetskjemperen og filosofen Sri Aurobindo.  Aurobindos idéer dreier seg om Advaita vedanta – læren om at alle ting er ett. Etter Ayrobindos død, grunnla hans spirituelle partner Mirra Alfassa Morriset byen Auroville. Mirra Alfassa Morriset kalles også Moderen eller The Mother.

Matrimandir

Matrimandir er en stor kuppel i sentrum av Auroville. Den ble bygget fra 1971, etter initiativ fra «Moren». Arkitekten bak Matrimandir er franskmannen Roger Anger. Bygget sto ferdig i 2008.  Bygget skal symbolisere fødselen av en ny bevissthet. Bygget brukes som et meditasjonssted.

Demografi

I mai 2014 bodde til sammen 2 345 personer fra 45 ulike nasjoner i Auroville.
Innbyggerne i Auroville har ulik kulturell, nasjonal og økonomisk bakgrunn. Indere, franskmenn og tyskere er de største gruppene. Nesten tre fjerdedeler av den indiske delen av befolkningen er fra Tamil Nadu. De fleste som søker innreise og bosetter seg i Auroville kommer først på besøk for å utforske stedet. En opptaksgruppe regulerer opptak av nye medlemmer, basert på deres «psykologisk-åndelige tilbøyeligheter».  Alle innbyggerne arbeider i en av byens butikker og kommersielle enheter, eller i administrasjonskontorene.

Kritikk

Innflyttere til Auroville må ha nok penger til å kunne sørge for seg selv økonomisk i minst ett år. De må selv bygge eget hus, og ordne med transport. Levekostandene i Auroville er høye sammenlignet med Tamil Nadu. Dette betyr at fattige mennesker vanskelig har mulighet til å ta del i den eksperimentelle byen. Kritiske reiseskildringer har beskrevet Auroville som et kortvarig prosjekt for middelklassen. Auroville har blitt kritisert for å skape langt større sosio-økonomiske ulikheter i Tamil Nadu enn den likheten byen forsøker å fremme.
Et annet punkt Auroville kritiseres for, er byens forhold til andre lokale indiske landsbyer. Fysisk ekspansjon av Auroville har skapt frustrasjon og sinne hos for nabolandsbyer og bønder som mister landområder til den eksperimentelle byen.
Auroville har i flere ganger blitt anklaget for å være et samfunn preget av korrupsjon, narkotikabruk, seksuell manipulering og pedofili. Dette er svært omdiskutert.
Hauptmann

Hauptmann er en tysk lederbenevnelse eller offisersgrad som for offisersgradens vedkommende oversettes til kaptein. Benevnelsen brukes som offisersgrad i den tyske, østerrikske og sveitsiske hæren. Den første delen, «haupt», betyr «hoved» på tysk, slik at graden kan oversettes med «hovedmann», noe som etymologisk tilsvarer bakgrunnen for ordet kaptein som kommer fra latin: «caput» som betyr «hode/hoved»; tilsvarende norsk «høvedsmann», .
Benevnelsen kan også bli brukt for å benevne en formann eller lignende leder i et strukturert hierarki, som Feuerwehrhauptmann er i Østerrike en brannmester, leder av et brannlag/vaktskift, mens benevnlsen Räuberhauptmann er en leder for en ransgjeng.
I Østerrike finnes det også offisielle titler som Landeshauptmann (delstatsguvernør), Bezirkshauptmann, Burghauptmann og Berghauptmann.
I Sachsen under Weimarrepublikken ble titlene Kreishauptmann og Amtshauptmann benyttet om høyere offentlige tjenestemenn.
Kommunalreformen (1970)

Kommunalreformen var en endring i administrasjonen av Danmark. Fra 1. april 1970 ble antallet kommuner redusert fra ca. 1 000 til 275 og antallet amter fra 25 til 14. Reformen innebar også at begrepene købstadskommune og landkommune ble borte og avløst av fellesbetegnelsen primærkommune.
Ved Kommunalreformen (2007) ble antallet kommuner redusert til 98, amtene ble nedlagt og erstattet av 5 regioner.
Citroën Traction Avant

Citroën Traction Avant (1934–57) var en familiebil fra  franske  Citroën, bygget i omkring 760 000 enheter.
Den var tegnet av italienske Flaminio Bertoni (1903–64) og franske André Lefèbvre (1894–1964).
Navnet "Traction Avant" betyr forhjulsdrift, og den var en av de første serieproduserte forhjulsdrevne personbilene. Formelt het modellene 7CV (1,3 liter), 9CV (1,5 liter), 11CV (1,9 liter), 15CV (2,8 liter 6-syl.) og 22CV alt etter hvor stor motoren var.  Modellen var også blant de første med selvbærende karosseri. 
I 1955 ble den etterfulgt av Citroën DS.
Balkanmesterskapet i friidrett 2016

Balkanmesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert i Pitesti i Romania 25. - 26. juni 2016. Dette mesterskapet var det 75. balkanmesterskapet i friidrett utendørs som ble arrangert.
Thora Bratt

Familie

Thora Bratt var datter av overrettssakfører Gustav Alexander Bratt (1853-1915) og Thora Eriksen (1859-1941). Hun ble i 1926 gift med den amerikanske operasangeren Wallace Symons Buchanan (1894-1955).

Utdannelse

Thora Bratt ble i årene 1907-1910 utdannet hos Fridtjof Backer-Grøndahl og Dagmar Walle-Hansen ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i København og i perioden 1911-1914 hos Ernő Dohnányi og Ignaz Friedman ved Akademische Hochschule für Musik i Berlin.

Liv og virke

Bratt hadde sin debut som konsertsolist i 1914, og hennes årlige konserter var kjent for et utsøkt program.  Hun ga konserter i Norge, Sverige, Danmark og Tyskland.
Bratt var en velkjent musikkpedagog, og underviste i perioden 1936-1948 ved Musikkonservatoriet i Oslo. Etter dette flyttet hun sammen med ektemannen til USA.