google/wiki40b huggingface dataset:
Justice (avis)

Justice var en ukeavis i Storbritannia som ble utgitt fra 1884 til 1933. I begynnelsen var avisen partiorganet til  den sosialdemokratiske føderasjon .
Avisen ble første gang utgitt i januar 1884, samtidig som den demokratiske føderasjon skiftet navn til den sosialdemokratiske føderasjon etter en sammenslåing med Arbeidernes frigjøringsliga. Mange utgaver av avisen utkom sammen med byline «Organet for sosialdemokrati».
Avisens første redaktør var i Henry Hyndman. Den ble senere redigert av Henry Hyde Champion, Ernest Belfort Bax, deretter i mange år av Harry Quelch, og til slutt av Henry W. Lee.
Avisen publiserte en rekke arbeider av blant annet Pjotr Kropotkin, Edward Aveling og Alfred Russel Wallace.
I 1911 ble det partiorganet til det britiske sosialistpartiet, og deretter i 1916 avisen til det nasjonale sosialistiske parti. Etterhvert som det sistnevnte partiet stort sett var blitt absorbert av Labour Party, skiftet avisen i 1925 navn til «sosialdemokraten» (Social Democrat) og ble en månedlig publikasjon frem til dens  nedleggelse i 1933.
Målmannen

Målmannen er et målpolitisk tidsskrift som redigeres på høgnorsk. Utgiver er Samorganet Målmannen, og redaktør er Olav Torheim.

Formål

De som står bak Målmannen mener bladet sikter seg inn mot reflekterende mennesker som søker etter nye tilnærminger til målsaken, og at bladet har en særgjerning i å sette søkelys på språklige emner med følger for den norske målreisningen. Etter deres syn er det behov for ordskifte og en større bevisstgjøring om de grunnleggende spørsmålene i målsaken. De mener også at det er viktig å vise det høgnorske målet i bruk, i artikler og innlegg av mer allment slag.
Den tradisjonelle nynorsken fra 1917 er ikke så mye brukt, og Målmannen mener det bør gjøres en innsats for å holde oppe en levende høgnorsk skrifttradisjon. Målmannen er ment å være «ei rettleiding for deim som ynskjer å odla skriftmålet sitt i norsk leid.»

Redaksjonell profil

27. januar 2006 ble to av redaksjonsmedlemmene intervjuet i radioprogrammet Sånn er livet. Her slår de fast at de anser det som viktig å fremme nynorsk på nye felt, og at målreisningen er like mye en praktisk oppgave som et spørsmål om ideologi og politikk. Redaksjonens holdninger gjenspeiles i bladets profil, som de siste årene har tatt for seg både historiske, politiske, litterære og naturvitenskapelige emner, selv om norsk målreisning fortsatt er den røde tråden i bladet.

Historie

Målmannen ble opprettet i kjølvannet av en intern konflikt i Vestmannalaget i 2002. Opptaksmennene var tidligere medarbeidere i bladet Vestmannen. Etter deres syn beveget ledelsen i Vestmannalaget seg bort fra lagsformålet, arbeid og strid for høgnorsk mål, og dette manifesterte seg i en omlegging av bladet Vestmannen der den sittende redaktøren ble kastet og utgivelsesruta redusert fra ti til seks nummer i året.
Redaktør for Målmannen var Olav Torheim i 2002, deretter Klaus Johan Myrvoll i 2003, 2004 og nummer 1/2005, og fra nummer 2/2005 var Torheim tilbake som redaktør.
Gjærbakst

Gjær og gjæring

Gjær er levende gjærsopper som er svært følsomme for ulike temperaturer. Mellom 25 og 38 °C er gjærsoppene mest virksomme. Ved temperaturer mellom 50 og 60 °C dør de.
Gjær er å få som frisk gjær og som tørrgjær. Frisk gjær oppløses i deigvæsken, tørrgjær blandes direkte i melet. Gjærsoppene produserer karbondioksid, som får deigen til å heve seg.

Væske og fett

Væsken som brukes til gjærbakst, kalles deigvæske. Lett- eller skummetmelk gir et saftig brød med myk skorpe. Vann gir et litt luftig brød med hard skorpe.
Fett som matolje eller margarin brukes for at brødet skal bli saftig og holdbart.

Mel

Smaken og konsistensen på brødet avhenger av hva slags mel man bruker. Siktet mel gir et lyst og porøst brød. Sammalt mel gir et grovt og mer kompakt brød med mer kostfiber.
Frederik Magle

Bakgrunn

Magle ble fra tidlig alder omtalt som et vidunderbarn og ble omtalt i danske media
I 1994 vant han den danske Eurovisjonen for unge musikere.

Musikkarriere

Den første offentlige opføring av Frederik Magles komposisjon skjedde i Stubbekøbing Kirke 7. april 1985. I 1987 ble seks av hans salmer oppført av skuespilleren og sangeren Annie Birgit Garde ved en konsert i Lyngby Kirke, og samme år optrådte han på TV for første gang. 
Magles konsert for orgel og orkester The infinite second ble uroppført og spilt inn i 1994 ved den 3. internasjonale musikkfestival i Riga Domkirke, Latvia med det Latviske Filharmoniske Kammerorkester, dirigent Dzintars Josts og Frederik Magle som orgelsolist.
I 1998 fikk han bestilling på klaverstykket Flammer for frihed, som er tilegenet Amnesty International. Stykket ble trykt i en bok med samme tittel med innlegg fra 24 dansker, inkludert Poul Nyrup Rasmussen, Poul Schlüter, Tøger Seidenfaden, Ghita Nørby, m.fl) redigert av Monica Ritterband, som ble utgitt i anledning 50-årsjubileet for FNs menneskerettighetserklæring.
Bluff

Bluff er en havneby på den sørlige kysten av Sørøya i New Zealand. Det er den sørligste byen i New Zealand, og til tross for at Slope Point ligger lenger sør, blir den ofte referert til som landets sørligste ytterpunkt. Byen har en befolkning på 1850 (2006).
Bluffområdet var ikke bosatt av maorier da det på begynnelsen av 1800-tallet ble ett av de første områdene i New Zealand hvor europeere etablerte seg.
Bluff har fergeforbindelse til Stewart Island 60 kilometer lenger sør.
Sammenlignende litteratur

Sammenlignende litteratur er den grenen av litteraturvitenskapen som undersøker forholdet mellom litteraturen i to eller flere språklige, kulturelle eller nasjonale grupper.
Banshan kullkraftverk

Banshan kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Zhejiang, i det østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.300 MW. Operatør er China Huadian Corporation Co Ltd.
Forkys

Forkydene

Forkys hadde sin søster Keto (gresk: Κητώ; «havmonster») som hustru, og Hesiods Theogonien («Gudenes tilblivelse») listet avkommet deres som Ekidna (Ἔχιδνα; «hunn-slange»), gorgonene (søstrene Medusa, Stheno og Euryale); graierene (Enyo, Deino og Pemfredo); og draken Ladon. Dette avkommet synes å være konsistente på tvers av kildene, bortsett fra Ladon som tidvis ble sitert som et barn av Ekidna og Tyfon, og er da Forkys og Ketos barnebarn.
Bibliotheca og Homer viser til havmonsteret Skylla som en datter av Krataiis (et av de andre navnene til Keto; κραταιίς «mektig») og hvor Bibliotheca spesifiserer at hun også var Forkys' datter. Bibliotheca refererer også til Skylla som datter av Trienos (et annet navn for Keto, Τρίενος, fra τρίενος, «innenfor tre år»), således antyder at Krataiis og Trienos er det samme vesen. Apollonios Rhodios siterer Skylla som datter av Forkys og av en sammensmeltet Krataiis-Hekate. Den greske poeten Stesichoros fra Sicilia refererte til Skylla som en datter av Forkys og Lamia (muligens oversatt som «haien» og refererer da til Keto framfor den mytologiske libyske dronning).
Skolia («kommenterer») på Apollonios Rhodios siterer Forkys og Keto som foreldre til hesperidene, men denne påstanden er ikke gjentatt i noen andre antikke kilder.
Homer viser til Thoosa, mor til kyklopen Polyfemos med Poseidon, som en datter av Forkys uten at en mor navngis, men det kan antas Keto var moren.
Saddukeere

Saddukeerne (hebraisk: צְדוּקִים, Ṣĕdûqîm) var en sekt, eller jødisk gruppering som var aktiv i Judea, som var aktive fra 100-tallet f.Kr. til ødeleggelsen av tempelet i Jerusalem i år 70 e.Kr. Sekten ble ifølge den jødisk-romerske historikeren Josefus preget av tilhørighet til det øvre sosiale og økonomiske sjiktet i det jødiske samfunnet. Samlet sett fylte saddukeerne ulike politiske, sosiale og religiøse roller, som også inkluderte vedlikehold av tempelet. Saddukeerne blir ofte sammenlignet med andre samtidige sekter, blant disse fariseerne og esseerne. Saddukeerne antas å ha dødd ut en gang etter ødeleggelsen av tempelet i år 70 e.Kr., men det har vært spekulert i om de senere kareerne kan ha hatt røtter i, eller tilknytninger til, de gamle saddukeernes lære.
Pseudopsacothea

Utseende

Middelsstore til store (gjerne 15-20 millimeter), mørke trebukker med lyse flekker. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en liten pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede "skuldre".

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (det sørlige Kina og Sumatra).
Gud wære med os-gården

Bygningen

Bygget har en fasade av lys tegl over fem fulle etasjer og kjennetegnes først og fremst av sine store og åpne vindusflater. Gud wære med os-skriften som pryder fasaden er hentet fra bygården fra 1689 som stod på tomten før dagens bygning ble satt opp. Stilmessig er bygget en blanding av senhistorisme, nybarokk og nyrenessanse. Byggets utstrakte bruk av glass mellom pilastrene og sitt lite ornamentert uttrykk tatt i betrakning tiden er et tidlig forsøk på modernisme.
Bygget ble i 1976 oppført på Byantikvarens gule liste som verneverdig. Det inngår sammen med Christiania Sparebanks bygning i Øvre Slottsgate 3 i kulturhuset Sentralen.
Johan Christopher Sturmberg

Johann Christopher Sturmberg (født ca. 1670, død ca. 1722) var en billedhugger og stukkatør som virket ved det danske hoffet fra ca. 1708 til sin død. Det er usikkert hvor han opprinnelig kom fra, men han kan ha vært av tysk herkomst.
Sturmberg hadde en betydelig virksomhet i Danmark og utførte flere store arbeider, hvorav svært mange er bevart. Hans hovedverk er de overdådige marmorsarkofagene i barokk til kong Christian V og dronning Charlotte Amalie som er plassert i koret i Roskilde domkirke. Et minnesmerke over Otto Krabbe av Sturmberg henger også i domkirken.
Av andre arbeider er det store frontonrelieffet på Kancellibygningen i København og forskjellige stukkarbeider på Fredensborg slott.
I Norge har Sturmberg utført general Casper Herman Hausmanns sarkofag som står i Vår Frelsers kirke, dagens Oslo domkirke.
Verdalselva

Fiske

Verdalselva er en av landets beste lakseelver. I 2009 ble det vurdert å stenge elva for fiske på grunn av lite gytefisk.
Zork

Zork er en serie eventyrspill som ble laget mellom 1980 og 1997.
Runde Miljøsenter

Runde Miljøsenter er en miljøforskningsstasjon, et formidlingssenter og et konferansesenter på fuglefjelløya, Runde og åpnet 1. oktober 2009.

Arbeidsområde

Forskingssenteret på Runde ønsker å å etablere infrastruktur for overvåking og forsking på miljøet, samt å promotere bærekraftig teknologi innen fiske, fangst og energiproduksjon. Senteret skal kunne benyttes av forskere både fra Norge og utlandet, og en ønsker å oppnå økt fokus på de viktige havområdene utenfor Møre, som er et av de viktigste gytefeltene i norske farvann.

Rundeskatten

«Rundeskatten» fra det nederlandske frakteskipet Akerendam hadde med seg på sin jomfrutur i 1725 da det kom ut av kurs og forliste utenfor Runde på Sunnmøre en stormfull natt til 8. mars samme år. 6. juli 1972 ble skatten oppdaget av tre sportsdykkere. Store deler av skatten ble senere hentet opp.
Brunflekket kjukemøll

Utseende

En liten (vingespenn 15-19 millimeter), gråbrokete møll. Antennene er trådformede og omtrent to tredjedeler så lange som forvingene. Hodet er kledt med gulbrune, hårlignende skjell, forkroppen er gråbrun med gråhvite skuldre. Forvingen er avlangt oval, spraglet i gråbrunt og brunhvitt. Midt i vingen kan man vanligvis ane en litt diffus, H- eller N-formet, gråbrun tegning. Frynsene langs forvingens ytterkant er vekselvis lyse og mørke. Bakvingen er mørkgrå med grå hårfrynser.

Levevis

Arten finnes i skog, men også i hager og andre steder der det forekommer død ved med kjuker. Larven lever i kjuker, blant annet knuskkjuke (Fomes fomentarius), silkekjuke (Trametes versicolor) og pelskjuke (Inonotus hispidus). De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av mai til juli, mest i skumringen.

Utbredelse

Arten er funnet over hele Europa og også i den asiatiske delen av Tyrkia. Til tross for at kjukene den lever på er ganske vanlige, er den temmelig sjelden og regnet som en truet art. I Norge er den kjent langs kysten fra Østfold til Vest-Agder. Den blir vurdert som Sterkt truet (EN) på den norske rødlisten fra 2015.
Eilif Dues vei

Eilif Dues vei (1–63, kun ulike nr.) er en blindvei på Stabekk i Bærum kommune. Den tar av fra Professor Kohts vei ved Walstadgården. Veien er er oppkalt etter banksjef Eilif Due i Christania Bank og Kredittkasse, nå Nordea. Han var initiativtager for bygging av rekkehus for bankens ansatte, og det er 32 rekkehus fordelt på 8 rekker.
Due er en av meget få som har fått en vei med sitt navn mens han levde.
Kvinneuniversitetet i Norden

Historie

Berit Ås, Ragnhild Queseth Haarstad og ni andre kvinner grunnla Stiftelsen Kvinneuniversitetet, den første institusjonen av sitt slag, i 1983, som et tverrpolitisk initiativ støttet av alle de politiske partiene og med lokaler i Løten, for å «drive tverrfaglig forskning og undervisning om og for kvinner i alle aldre og med ulik utdanning». I 2008 ble tilskuddet for det opprinnelige Kvinneuniversitetet overført fra Kunnskapsdepartmentet til Barne- og likestillingsdepartementet, og det ble søkt om å endre vedtektene. Organisasjonen begynte samtidig å bruke navnet Likestillingssenteret utad og endret fokuset til å gjelde generelt antidiskrimineringsarbeid. Etter klage fra stifterne gav Stiftelsestilsynet avslag på søknad om å endre vedtektene og navnet i 2009, men til tross for avslaget fortsatte organisasjonen å opptre utad under det nye navnet og med endret fokus. Forsknings- og høyere utdanningsminister Tora Aasland uttalte i 2012 at «de opprinnelige stifterne av Kvinneuniversitetet ble utsatt for en urett da tilskuddet ble overført fra KD til BLD i 2008 og vedtektene ble forsøkt endret (søknaden om å endre vedtektene ble avslått av Stiftelsestilsynet i 2009). Som resultat av en lang prosess, ga KD og BLD støtte til etableringen av Kvinneuniversitetet Norden som en minnelig ordning og for å ivareta den opprinnelige stiftelsens intensjoner.»
Den daværende Høgskolen i Nesna, som senere ble fusjonert med Universitetet i Nordland til Nord universitet, inngikk i 2010 en intensjonsavtale om å være vertsinstitusjon for «en reetablering av Kvinneuniversitetet». Høgskolestyret uttalte at «å være vertsinstitusjon for en stiftelse som har særlig fokus mot kvinners behov for kunnskap, vil være i overensstemmelse med høgskolens oppgave med å heve kompetansenivået i samfunnet, og vil kunne være et godt bidrag til vårt øvrige arbeid».
Stiftelsen Kvinneuniversitetet i Norden ble formelt stiftet 11. januar 2011 i lokalene til KVIBALD (Avdeling for kvinnerett, barnerett, likestillings- og diskrimineringsrett) ved Det juridiske fakultet, UiO. Stiftelsen har tillatelse fra Kunnskapsdepartementet til å bruke betegnelsen universitet i navnet. Stiftelsen «viderefører arbeidet etter det tidligere norske kvinneuniversitetets vedtekter og har som målsetting å 'etablere læresteder som bygger på hevdvundne feministiske verdier og feministisk pedagogikk'.» 15. oktober samme år ble kvinneuniversitetets råd etablert under et seminar på Rosenlund, de gamle lokalene til det første kvinneuniversitetet; rådet har representanter fra Danmark, Finland, Island, Litauen, Norge og Sverige, og ledes av dr. philos. Dagrunn Grønbech. 29. oktober samme år ble organisasjonen etablert i Sverige under et seminar i samarbeid med Arbetarnas bildningsförbund. Tidligere Europaparlamentariker for Socialdemokraterna Maj Britt Theorin ble valgt til leder av fagutviklingsgruppen «Vold mot kvinner». Kvinneuniversitetet i Norden tilbyr fra høsten 2013 også et akkreditert studium i vold mot kvinner i samarbeid med Nord universitet.
Pinchos

Pinchos, eller Pincho Nation AB, er en svensk franchisekjede som ble grunnlagt i 2012 og etablerte seg i Göteborg etter en testperiode i Smögen.
Våren 2017 kunngjorde Pincho Nation AB at etablering i Stockholm samt en internasjonal etablering, med start i Norge, skjer i 2017.
Frank Wisbar

Bakgrunn

Lite er kjent om hans barndom og oppvekst i Tilsit, men som ung beskjeftiget han seg intensivt med Wolfgang Amadeus Mozarts musikk. Han utdannet seg som yrkesoffiser ved det prøyssiske militærakademiet.

Filmen

Han begynte å arbeide med film som tyveåring og var først regiassistent og opptaksleder, frem til han i 1932 fikk mulighet til å spille inn sin første film med tittelen Im Banne des Eulenspiegels. Allerede året etter kom han første gang i konflikt med nasjonalsosialistenes kulturfunksjonærer, da hans andre verk Anna und Elisabeth angivelig krenket den «sunne folkefølelse».
Etter Kristallnacht emigrerte han og hans «ikke-ariske» hustru Eva (født Krojankeie) i 1938 til USA, hvor han først deltok i produksjonen av endel mindre kjente filmer. Her endret han skrivemåten for navnet sitt fra Wysbar til Wisbar. 
Forsøk på å få et stort filmstudio til å bli interessert i en stor produksjon (bl.a. et drama om Mozarts liv) mislyktes. Wisbar oppnådde først suksess i USA da han begynte å arbeide med det nye fjernsynsmediet og ble en pionér i TV-show-produksjon. Hans første suksessfulle show, Fireside Theatre, gjorde det mulig for Wisbar å bygge opp et eget produksjonsfirma, som produserte over 300 fjernsynsfilmer og hadde 125 ansatte. 
På midten av 1950-tallet kom den da amerikanske statsborgeren Wisbar tilbake til Tyskland (vest). Han sluttet å arbeide med masseproduksjoner for isteden å produsere seriøse kinofilmer. Ønsket om ærlighet og å arbeide med den egne historien førte til at han i resten av sin karrière beskjeftiget seg med krigs- og antikrigstemaer.
Frank Wisbar døde 17. mars 1967 i Mainz.
Leif Halvorsen

Liv og virke

Halvorsen var ansatt som fiolinist ved Nationaltheatrets orkester fra 1904 til 1906, i Harmonien 1906 til 1907 og i Berlin og Paris fra 1908 til 1914. Han debuterte i Kristiania i 1908. Halvorsen var konsertmester i Nationaltheatrets orkester fra 1915 til 1917, og kapellmester ved Opera Comique i Kristiana fra 1918 til 1921, hvor han ledet en rekke operaoppførelser. Fra 1917 til 1918 var han musikkritiker i Tidens Tegn. I en årrekke var han primarius i Den norske strykekvartett.
Han overtok i 1920 som dirigent for Cæciliaforeningen etter Karl Nissen og i 1921 Handelsstandens Sangforening. I 1930 ble han dirigent for Holters korforening.
Leif Halvorsen var en sterkt ettertraktet fiolinpedagog og komponerte fiolinstykker, en strykekvartett, to kantater, klaverstykker og sanger til tekster av Heinrich Heine og Vilhelm Krag.
I 1921 satte han musikk til stumfilmen "Markens Grøde", regissert av den danske filmregissøren Gunnar Sommerfeldt. Dette var den første norske filmen som fikk originalskrevet musikk. Premieren fant sted på Nationaltheatret 26. desember 1921, der Hamsun selv var til stede. I 2009 ble filmen med musikk av Leif Halvorsen vist under Hamsunjubileet på Hamarøy. En dvd med filmen er nå utgitt. Her spiller KORK musikken til Leif Halvorsen.
Flere dirigenter har ment at Leif Halvorsen var en foregangsmann innen filmmusikk med tanke på det melodiske og instrumentasjonen. Blant hans mange fiolinelever var Ørnulf Boye Hansen.
Leif Halvorsen giftet seg i 1915 med sangerinnen Haldis Halvorsen, født Michelsen (1889–1936).
Fartein Valen dedikerte sin Sonate for fiolin og klaver (opus 3) (skrevet mellom 1912 og 1919) til Leif Halvorsen.
Holmenkollmedaljen

Historie

Den første Holmenkollmedaljen ble delt ut i 1895 til Victor Thorn fra skiklubben Odd i Oslo. De første medaljene ble tildelt utøvere som presterte i Holmenkollrennene. Holmenkollrennet var i de første årene basert på evnen til å kombinere skihopping og langrenn. Øvelsen kombinert dominerer derfor listen de første årene.
Holmenkollmedaljen ble utdelt annethvert år frem til 1903 hvorpå det ble foretatt årlige vurderinger. Medaljens statutter må oppfylles, ellers blir den ikke utdelt, og ti ganger i årene frem mot den andre verdenskrig ble ingen funnet prisen verdig. Ettersom all offisiell organisert idrett i Norge stoppet opp under krigen, stoppet også tildelingen av Holmenkollmedaljen. Tildelingen startet opp igjen fra 1947, og er etter denne tid delt ut årlig utenom 1978, 1982, 1988 og 1990. Fra år 2000 synes prisen å bli utdelt annethvert år igjen, da man har hoppet over årene 2000, 2002, 2004 og 2006. 
Den første utøver som fikk tildelt prisen som ren skihopper, var skihopperen og seileren Jacob Tullin Thams i 1926.
Svenske Sven Selånger ble første utlending som ble tildelt prisen i 1939. I 1952 ble Stein Eriksen tildelt medaljen som første alpinist, mens første kvinne som fikk Holmenkollmedaljen var alpinisten Borghild Niskin fra Bærums Skiklub i 1956. Berit Mørdre Lammedal ble den fjerde norske kvinne som mottok prisen, men den første kvinnelige norske langrennsløper. 
Hele 39 ganger er prisen blitt delt ut til flere personer samme år. I 2007 fikk hele fem personer hver sin medalje og i 1998, 2011, 2013, 2014 og 2015 fikk fire utøvere Holmenkollmedaljen. Se under for mer statistikk.
Ohrdruf

Ohrdruf er en liten by i Thüringen i Tyskland. Ohrdruf har cirka 6 000 innbyggere.

Historie

I nærheten av Ohrdruf opprettet nasjonalsosialistene i november 1944 en konsentrasjonsleir, som var en satellittleir til den betydelig større leiren Buchenwald.
Leiren ble befridd av amerikanske tropper den 4. april 1945, og den 12. april besøkte generalene Dwight D. Eisenhower, George S. Patton og Omar Bradley leiren. Eisenhower sa at han med egne øyne ville se nazistenes onde gjerninger.
Baykatt

Beskrivelse

I motsetning til andre asiatiske jungelkatter, som gjerne har et prikkmønster, så er baykatten ensfarget rødbrun/nøttebrun eller gråbrun, med lys bukside og på undersiden av halen. Den har også et karakteristisk lite, rundt hode med svært små og runde ører til katt å være. Baksiden av ørene er mørke. Arten veier typisk 3–4 kg og kroppslengden utgjør gjerne 53–67 cm. I tillegg kommer halen med cirka 32–40 cm. Arten minner faktisk mye om jaguarundi (Puma yagouaroundi).
Bjørn Erevik

Spiller

Erevik vant kretslagturnering med Akershus tidlig på 80-tallet. Som juniorspiller tok han NM-sølv med Frisk Asker i 1991.

Trener

Erevik var assistenttrener for Morten Sethereng og Norges U18-landslag under U18-VM i ishockey 2002. Samme år tok han NM-gull som assistenttrener for Frisk Asker under NM i ishockey 2002.
Grenader (Norge)

Grenader (fra fransk grenadier, granatkaster) er en yrkestittel på vervede soldater ansatt i den norske Hæren eller Luftforsvaret. I Sjøforsvaret er motstykket til en grenader en matros. 
Personell som har signert kontrakt med Forsvaret etter fullført førstegangstjeneste, kalles vervede. Vervede kan være inne til daglig tjeneste eller de kan stå på beredskap. En vervet som er ansatt i daglig tjeneste i Luftforsvaret eller Hæren, kalles «grenader». De er personell uten militær lederutdanning som tar en kontraktsbefestet ansettelse, ofte på mellom 3 og 5 år i en militær stilling. Vervede må derfor ikke forveksles med befal eller offiserer som må ha gått befalskolen, evt også krigsskolen. 
Tittelen «grenader» er ikke en grad, men en status. Derfor finnes ikke «grenader» på noen gradsoversikt. Ettersom grenaderer ikke har befalsutdanning, er det naturlig å sammenlikne disse med det vi i Norge kjenner som menige og korporaler. I de fleste andre NATO-land finnes det såkalte underoffiserskorps som innebærer en egen karrierestige parallelt med offiserers. Norges forsvar har ikke lenger et underoffiserskorps, men i likhet med menige og korporaler vil grenaderer til sammenlikning falle inn under denne samlekategorien. Forsvarsstaben og Hærstaben utreder hvordan et slikt underoffiserskorps kan innføres i Norge.
Grenaderer og matroser i militære stillinger i NATO eller FN kan etter tilsettingsmyndighetens vurdering gis midlertidig sersjant- eller kvartermester-grad, men med lønns- og arbeidsvilkår som grenader eller matros.
I andre land praktiseres sjelden grenader som grad. Mer vanlig er at grenader der er en type soldat, slik som maskingeværskytter eller liknende. En grenader er da gjerne en tyngre utstyrt soldat.
Norske grenaderer og deres forhold reguleres av Forsvarets personellhåndbok del D.