google/wiki40b huggingface dataset:
Kajsa Ollongren

Bakgrunn

Ollongrens far var Alexander Ollongren, professor i informatikk ved Universiteit Leiden. Moren var svensk og Ollongren har både nederlandsk og svensk statsborgerskap.
Familien tilhører den finske adelsslekten Ållongren. Bestefaren ble nederlandsk statsborger i 1933. Slekten Ollongren ble i 2002 opptatt i den nederlandske adelen. Ollongren har tittelen jonkvrouw.
Hun er gift med Irene van den Brekel.

Utdannelse

Ollongren studerte økonomi og historie ved Universiteit van Amsterdam. Hun har også kurs i internasjonal politikk fra Instituut Clingendael og kurs ved École nationale d'administration (ENA) i Frankrike.

Departementskarriere

Ollongren begynte sin karriere i den nederlandske sentralforvaltningen. I 2001 ble hun direktør for europeisk integrasjon og strategi i økonomidepartementet og avanserte i 2005 til visegeneraldirektør for økonomisk politikk. I 2007 ble hun visegeneraldirektør og i 2011 generaldirektør i Departementet for allmenne saker. I kraft av denne stillingen, og som statsminister Mark Ruttes viktigste rådgiver i statsforvaltningen, ble hun i 2011 vurdert som Nederlands mest innflytelsesrike kvinne av avisen  de Volkskrant.

Politikk

I 2006 forsøkte Ollongren uten hell å bli valgt til nasjonalforsamlingen. Hun stilte for partiet Democraten 66 (D66).
Ved lokalvalget i 2014 ble D66 største parti i Amsterdam. Ollongren ble etter dette byrådsmedlem og byens andre viseordfører. Som byråd fikk hun ansvar for økonomi, havne- og lufthavnsaker, deltakelse, kunst, kultur, lokale medier, monumenter og sentrumsbydelen. Da ordfører Eberhard van der Laan ble syk og døde, var Ollongren fungerende ordfører i perioden 19. september til 26. oktober 2017.
Den 26. oktober 2017 ble Ollongren minister for innenriks- og kongerikesaker samt visestatsminister i Mark Ruttes tredje regjering.
Story of a Heart

Story of a Heart er et musikkalbum med Benny Anderssons Orkester utgitt i 2009.
Vexillologi

Vexillologi er studiet av flagg. Ordet ble satt sammen av amerikaneren dr. Whitney Smith i 1958. Opprinnelig ble vexillologi sett på som en gren av heraldikken, noen vil fortsatt plassere studiet der. Andre igjen ser studiet som en gren av semiotikkstudiet. Den formelle definisjonen i konstitusjonen til den internasjonale vexillologiforeningen Fédération internationale des associations vexillologiques (FIAV) sier at studiet er «dannelsen og utviklingen av en kunnskapsbase om alle typer flagg, deres form og funksjon, og vitenskapelige teorier og prinsipper basert på denne kunnskapen.»
En person som studerer vexillologi er en vexillolog, og som en forlengelse av dette kalles av og til en som designer eller tegner flagg en vexillolograf.
Ordet vexillologi er en syntese av det latinske ordet vexillum, som beskriver et flagglignende objekt brukt i romertiden, og suffikset -logi som betyr læren om eller studiet av.

Organisert vexillologi

Studiet av flagg er organisert internasjonalt gjennom Fédération internationale des associations vexillologiques (FIAV), en sammenslutning av nasjonale og regionale organisasjoner og institusjoner som har til formål å fremme læren om flagg. Under FIAVs ledelse avholdes det annet hvert år internasjonale flaggkongresser. I Norge og Norden er den organiserte vexillologi siden 1973 organisatorisk samlet i Nordisk Flaggselskap.
Domaine des Crets

AOC Mâcon-Villages

Fra sørvendt plot med jordsmonnet leire og sandstein. Handplukket i 30 kg kasser og lagret 11 måneder på eikefat, der 10 % er nye.
Vinene er ansett som et godt og rimelig alternativ til de høyt prisede burgundviner fra Côte-d'Or, da speielt Côte de Beaune.
Finlanders

Finlanders er et finsk slager-band bestående av seks menn. Det har vært aktivt siden 1984-d.d.
Medlemmene i bandet er: 
Jussi Lammela på trommer, Aarne Hartelin på elgitar, Kari Lehtomäki på trompet, Tomi Oravala vokalist og trekkspill, Lasse Paasikko på bla. saksofon og keyboard og Timo Pelander. 
De fleste av de spiller flere instrument. Instrumenter og posisjon kan derfor variere fra sang og opptreden.
Deres album «Seikkailija», utgitt i 2005, har blitt sertifisert «platinum» i Finland. I tillegg, tre av deres andre album har blitt sertifisert «gold».
Sangene er utelukkende kun på finsk, og de spiller derfor kun rundt om i Finland.
Voat

Siden

Siden tar inspirasjon fra Reddit. Siden er en samling av innlegg lagt inn fra de registrerte brukerne av Voat. Navnet er et ordspill på det engelske verbet «vote» (å stemme på norsk).
Sidens innhold er delt opp i flere kategorier kalt «subverses» (ofte forkortet til «subs»).
Arkivvitenskap

Arkivvitenskap, ofte kalt arkivkunnskap, arkivistikk eller arkivstudier, er faget om lagring, katalogisering og gjenfinning av dokumenter. Faget utviklet seg fra diplomatikken. Arkivvitenskap omhandler også teknikk for bevaring av dokumenter samt restaurering av skadete dokument. Nylig har arkivkunnskap også tatt opp i seg digitale katalogiseringsmetoder og bevaring av digitale arkiv. Faget er beslektet med bibliotek- og informasjonsvitenskap.
Denne vitenskapelige tradisjonens tidligste opprinnelse er ukjent. Imidlertid kan vi nevne de eldste kjente historiske bøker om emnet. Disse arkivvitenskapens tidligste forgjenger var trykt i 1571, men sannsynligvis allerede skrevet under den tidligere halvparten av 1500-tallet. Forfatteren, den tyske adelsmannen Jacob von Rammingen, kan kanskje betraktes som "far" for denne akademiske fag. Han grunnla en arkiveringstradisjon som i Tyskland overlevde minst et par århundrer. Arkivteorien ble for første gang formulert av ham.
En bok som hadde en enorm innflytelse var Handleiding voor het ordenen en beschrijven van archieven, av Muller, Feith og Fruin. Boken kom ut i 1898 og er oversatt til flere språk.
De mest innflytelsesrike forfattere på 1900-tallet var den britiske Hilary Jenkinson (A manual of archive administration, 1922) og den amerikanske Theodore R. Schellenberg (Modern archives, 1956). Blant de mer prominente arkivvitenskapelige forfattere de siste tiårene kan vi nevne Terry Cook, University of Manitoba.
Herefoss kirke

Altertavle

Altertavlen fra 1634 har to etasjer i samme bredde og sidefløyer. Den er 2,40 meter høy og 2,47 meter bred, laget av eik og furu. I de øvre bildene sees Adam som klynger seg til korset, et menneske med et anker og en due og et menneske som holder fast i et kors. I midtfeltet er det skrevet inn flere bibelvers. Nederst på altertavlen er det et bilde av Nattverden omrammet av nattverdberetningen i tekst. Man kjenner ikke kunstneren, men årstallet er malt i et av feltene på tavla. Opprinnelig har altertavlen stått i Oddernes kirke, man antar at den kom til Herefoss kirke i begynnelsen av 1700-tallet.
Taishan (Jiangmen)

Taishan (kinesisk: 台山; pinyin: Táishān, taishanesisk: Hoisan [hɔ̀isān]; kantonesisk: Toi⁴saan¹ [tʰɔ̭ːisáːn]) er et byfylke i byprefekturet Jiangmen i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. 
Dets gamle navn lød Xinning, men fordi den kunne forveksles med andre byer, som Xinning i provinsen Hunan, fikk den det nåværende navn i 1914. Men dermed er det for ikkekinesere oppstått en lydlig forvekslingsmulighet med det hellige fjell Tai Shan (泰山, tàishān) i provinsen Shandong.
Svært mange av utenlandskineserne særlig i Nord-Amerika har sine røtter i Taishan. 
Befolkningen i Taishan var på 1 006 990 innbyggere i 1999.
Siden 2003 bygges verdens største kullkraftverk ut i denne byen – Guohua Taishan kullkraftverk med en planlagt kapasitet på 9.000 MW, hittil (2011) med installert 5.000 MW effekt.

Kulturminner

Området er kjent for sine særegne tårn, kalt diaolou. De er oppført på UNESCOs liste over verdensarven.
Sem Vermeersch

Karriere

Vermeersch arbeidet som postdoktor ved Koreainstituttet ved Harvard University fra 2002 til 2003, og var gjesteprofessor ved Academia Koreana ved Keimyung University fra 2005 til 2007.  I 2008 ble han ansatt av Seoul National University ved Kyujanggak Institute for Korean Studies.  I 2008 ble han nestleder ved Center for Korean Studies og redaktør av Seoul Journal of Korean Studies (SJKS).
Ideell organisasjon

En ideell organisasjon (på engelsk ofte kalt nonprofit organization, NPO) er en juridisk person som arbeider utelukkende for et sosialt formål for fellesskapets beste, og som reinvesterer eventuelt overskudd tilbake til organisasjonens formål. De ideelle organisasjonene skiller seg således fra kommersielle virksomheter ved at de ikke har fortjeneste som formål, men har et annet grunnlag for sin virksomhet. Organisasjonsformen er i prinsippet uten betydning; ideelle organisasjoner kan for eksempel være organisert som stiftelser, aksjeselskap eller foreninger. Nærings- og fiskeridepartementet har blant annet uttrykt følgende:
"Ideelle virksomheter har altså en virksomhetsidé som strekker seg ut over selve tjenesteproduksjonen og er preget av idealisme ved at den driftes uten økonomisk motiv, for å avhjelpe sosiale behov i samfunnet eller for å hjelpe bestemte utsatte grupper. Organisasjonen bidrar eksempelvis til å forfølge et sosialt formål og arbeider for samfunnets beste."
Finansiering av ideelle organisasjoner varierer. Enkelte organisasjoner støtter seg nærmest utelukkende på donasjoner og kontingenter. Andre finansieres gjennom offentlige bevilgninger, mens atter andre finansieres gjennom inntekter fra kommersielle kontrakter, som regel med det offentlige. Sistnevnte er særlig vanlig innen helsesektoren.
Det kan i noen tilfeller være vanskelig å skille ideelle organisasjoner fra organisasjoner som ikke er ideelle, selv om også sistnevnte har et vedtektsfestet ideelt formål. Ideelle organisasjoner har ikke bare avstått fra fortjeneste i formell forstand, men også ved sin faktiske organisering. Organisasjoner med ideelt formål, som henter ut direkte eller indirekte fortjeneste til eierne er ikke ideelle. Indirekte fortjeneste kan f.eks. oppnås gjennom inngåelse av kontrakter med eierne om kjøp av varer eller tjenester over markedspris, salg av eiendom ea. hvor fortjenesten går til eierne eller andre ekstraordinære tiltak.
ISUs mesterskapsdommere og mesterskapsstartere

ISUs mesterskapsdommere og mesterskapsstartere er de høyest rangerte dommerne og starterne i hurtigløp på skøyter i International Skating Union. Det er disse dommerne som dømmer OL, VM, EM og verdenscupfinalene.
Ann Kristin Aarønes

Med klubblag

Aarønes' lag, Spjelkavik, rykket opp i 1991, og Aarønes debuterte i 1. divisjon (daværende navn på Toppserien) i 1992, etter å ha spilt sin 12. landskamp. Aarønes ble lagets toppscorer med 12 mål, over halvparten av lagets totale mål i serien. Spjelkavik rykket ned, og Aarønes flyttet til Trondheims/Ørn. Der ble hun en øyeblikkelig hit, hun ble lagets, og seriens, nest mest scorende spiller med 18 mål, 8 mål bak Randi Leinan. Aarønes var også med på å vinne cupgullet det året. Aarønes var med på å vinne serien og cupen fem ganger hver i de neste seks årene hun spilte for Trondheims-Ørn, og hun spilte en vesentlig rolle i at klubben er norsk kvinnefotballs mest meritterte klubb. Hun er utnevnt til æresmedlem av klubben.
I 2001 reiste hun og lagvenninne Gro Espeseth til New York City for å spille profesjonell for det nyoppstartede  New York Power, som betalte 10 000 dollar for Ann Kristin (og 15 000 for Gro). Men så la hun opp etterpå og jobbet for Trøndelag Fotballkrets, mens laget ble lagt ned i 2003

Med landslag

Hun debuterte den 2. september 1990 på Norges kvinnelandslag i fotball uten å ha spilt en eneste toppseriekamp. Både i den kampen (mot England) og neste (mot Ungarn) var hun innbytter, men i den tredje kampen, mot Danmark, spilte hun fra start, og scoret sitt første mål.
Aarønes var med på å vinne EM i fotball for kvinner 1993 og var med i VM i fotball for kvinner 1995. Aarønes scoret to mål i åpningskampen mot Nigeria og tre mot Canada i gruppespillet. Norge vant også den siste kampen i gruppespillet,  vant  kvartfinalen mot Danmark, og møtte favorittene USA i semifinalen. Aarønes scoret kampens eneste mål, og Norge kom til finalen mot Tyskland. Norge vant kampen, og Aarønes ble turneringens toppscorer med 6 mål, og vant dermed "Golden Shoe". 
Året etter kom Aarønes og resten av landslaget til semifinalen i OL i Atlanta. Der ble det tap mot USA, men Norge vant bronsefinalen mot Brasil etter to kjappe mål av Aarønes. Aarønes var også med på å vinne samtlige fire seire Norge har i Algarve Cup. Aarønes la opp som landslagsspiller i 1999, visstnok fordi hun mente at nok var nok.
Nordre Sand

Nordre Sand er en herregård i Årøysund sørøst på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Bygninga stammer fra 1800-tallet og er et freda kulturminne etter vedtak. Den har adressa Årøyveien 32.
Luftskip fra Schütte-Lanz

Schütte-Lanz (SL) er navnet på en serie luftskip, over tyve som ble konstruert og bygget av fly- og luftskipfabrikkem Luftschiffbau Schütte-Lanz fra 1909 frem til det siste LS22 som ble levert i 1917. En prototype og fire luftskip for passasjerer var planlagt for bruk etter krigen, men ble aldri bygget. Schütte-Lanz var en sterk konkurrent til den er kjente Ferdinand von Zeppelin,

Historie

Da Zeppelin LZ 4 be utsatt for havari ved Echterdingen i 1908 studerte professor Johann Schütte problemene ved luftskipenes konstruksjon. Han samarbeidet med sine studenter om å utvikle sitt eget, vitenskapelig utviklede luftskip med høy yteevne. I partnerskap med Dr. Karl Lanz, en industrialist og eier av en trevarebedrift startet de Schütte-Lanz Luftschiffbau den 22. april 1909. Luftskipene var vellykkede allerede fra starten, de hadde en rekke nye finesser.

SL1

. Schütte-Lanz luftskip SL1 var det første av et tyvetalls som selskapet bygde. Byggearbeidene foregikk i en stor hangar i Rheinau nær Mannheim. Lluftskipet ble drevet av fire 125 h/k (93 kW) Daimler-Benz motorer, installert i to sidegondoler. Et spesielt sæmerke ved Schütte-Lanz skip var at rammen var bygget av en spesell finer som var (antakelig) vannbestandig og frostsikker. Motorene og den strømlinjede fasong gav luftskipet en fart på rekordstore 38.3 km/h. Fasongen SL1 lignet ikke på andre i tiden (Barnes Wallis fra Vickers og Buckminster Fullers). Det kunne bare måle seg mot MacMeechams luftskip konstruert og delvis bygget i de første årene av første verdenskrig. Det ble gjennomført 53 testflyvninger mellom okober 1911 og desember 1912, den lengste på over 16 timer. Luftskipet ble overlevert til den tyske hær i desember 1912 med ødeagt kort tid etter da det slet seg fra sin milertidige forankring under en storm.
Birkirkara

Birkirkara (maltesisk B'Kara) er med 22 247 innbyggere (2014) den største byen på Malta. 
Birkirkara er en av de eldste byene på Malta og ble nevnt i skriftlige kilder i 1436.
Blant byens attraksjoner kan nevnes den gamle jernbanestasjonen, som i dag er en offentlig hage (Old Railway Station Garden). Tog ble benyttet som transportmiddel fram til 1931. Andre severdigheter er akveduktene nær Mriehel og St. Helena-kirken.
Fotballklubben Birkirkara FC spiller i Maltese Premier League og ble maltesisk mester i 2000, 2006, 2010 og 2013.
Birkirkara er hjemsted til president Edward Fenech Adami, opposisjonslederen Alfred Sant og den første presidenten på Malta, Anthony Mamo.
Havøysundbrua

Havøysundbrua er ei fritt frambygg-bru som krysser Havøysundet fra fastlandet til fiskeværet Havøysund på Havøya i Finnmark. Brua er 293 meter lang og har et hovedspenn på 124 meter. Seilingshøyden er 23 meter, og brua har i alt fire spenn. Den ble offisielt åpnet av kong Olav V den 18. august 1988 og er en del av fylkesvei 889. Det er Norges (muligtvis verdens) nordligste bru over 100 m lengde.
Alain Besançon

Familie og utdannelse

Alain Besançon er sønn av Louis Justin-Besançon og Madeleine Delagrange, som er datteren til grunnleggeren av de farmasøytiske laboratoriene Delagrange. Hans barndom og ungdom er beskrevet i detalj av et selvbiografisk essay, publisert i 1987, Une géneration.
Han ble uteksaminert ved Institut d'études politiques de Paris, og har to doktorgrader: i historie og i humaniora. Alain Besançon har vært lærer ved videregående skole i Montpellier, Tunis og siden Neuilly-sur-Seine. Han giftet seg med Marie Goldstyn i 1954; de har fire barn.
Alain Besançon forsvarte sin doktorgradsavhandling under ledelse av Roger Portal. Han var tilknyttet CNRS fra 1960 til 1964. Han begynte sin universitetskarriere ved l'École des hautes études en sciences sociales som vitenskapelig assistent i 1965, ble deretter assisterende undervisningsleder i 1969, og så endelig undervisningsleder i 1977. Utenfor Frankrikes grenser har han undervist ved flere insititusjoner og universiteter i Amerika, der han holdt en forskningsstilling ved Columbia University i New York, gjesteprofessor ved Universitetet i Rochester, New York, gjesteprofessor ved Wilson Center, Kennan Institute i Washington, Hoover Institution ved Stanford (mellom 1983 og 1984), og deretter Princeton universitet. Besançon har vært Visiting Fellow ved All Souls College i Oxford (1986).
Bergen Brannkorps Begravelseskasse

Bergen Brannkorps Begravelseskasse eller Bergens faste Brandkorps' dødelade ble stiftet i januar 1896. Formålet var, ifølge Begravelseskassens lover, «ved dødsfald at sikre dens medlemmers afdødes familje et bidrag saa stort som ladens love bestemmer.»
Enhver fast ansatt «brandfunktionær» kunne bli medlem, samt deres koner, såfremt de ikke var over 45 år. I tillegg kunne også deres ektefødte barn under 18 år være medlemmer. Medlemskontingenten var for alle gifte medlemmer med barn under 18 år på 70 øre, men for alle de som ikke hadde bidragsberettigede barn var kontingenten på 50 øre. Kontingenten ble trukket av medlemmenes lønninger av Overbrannmesteren. Laden ble etter hvert en del av Bergens Brandkorps Forening, stiftet rundt 1919.
Arkivet etter begravelseskassen oppbevares ved Bergen Byarkiv, BBA A-3917. Arkivet inneholder for det meste opplysninger om regnskap i tiden ca 1896—1952. I tillegg inneholder det selve «Dødeladen», som er den fysiske kassen materialet var oppbevart i.
Gripopterygidae

Utseende

Små til middelsstore (5–25 mm) steinfluer, hunnene større enn hannene. Forvingen har uregelmessige tverr-årer i den ytre havldelen, medialåren er gaffeldelt, det finnes tre analårer, de to fremste av disse er forbundet med en kraftig tverr-åre. Noen er kortvingede eller helt vingeløse. Nymfene er 5–20 mm lange når de er fullvoksne. De to haletrådene er vanligvis lange, mellom dem sitter en dusk av trådformede gjeller som kan trekkes nesten helt inn i bakkroppen.

Levevis

Denne familien, som er den dominerende steinflue-gruppen på den sørlige halvkulen, kan finnes i mange ulike ferskvanns-miljøer. Nymfene er stort sett planteetere eller leevr av dødt organisk materiale, men store nymfer av slektene Eunotoperla og Illiesoperla er rovdyr. De voksne insektene klekkes gjerne synkronisert om kvelden og kryper opp på steiner, stokker og lignende. De har blitt sett spisende på bark og på lav.
Karen Espelund

Biografi

Espelund begynte sin fotballkarriere som spiller på Trondheims-Ørns A-lag fra 1976 til 1985 – flere år også som kaptein. Klubben ble uoffisiell norgesmester i 1977 og uoffisiell seriemester i 1983. Espelund har også spilt to A-landskamper for Norge i 1981–82. Espelund har spilt i alt 309 kamper og scoret 56 mål på Ørns A-lag 
Fra 1988 til 1999 var hun styremedlem i NFF og fra 1996 visepresident. Mellom 1999 og 2009 hadde hun stillingen som generalsekretær i NFF. Hun trakk seg 2. juli 2009 etter mistillit som følge av en varslingssak. 18. juni 2009 mistet hun retten til å si opp medarbeidere av styret, fordi styret var redd hun ville si opp varslerne Ronny Aasland og Roger Solheim. Håndteringen av Espelunds avgang var en av årsakene til at fotballpresident Sondre Kåfjord ikke ble innstilt til presidentjobben for en ny periode.
Av yrke/utdanning er hun samfunnsviter, med mellomfag i historie og sosiologi og diplomstudium i samfunnsplanlegging. Fra 2010 er hun ansatt som fylkesdirektør for kultur og kommunikasjon i Sør-Trøndelag fylkeskommune. Hun er fra 2010 styreleder i Ungdommens kulturmønstring. 
Hun er datter av NTNU-professor Arne Espelund.

Verv

Espelund har vært medlem av diverse komitéer i NFF, UEFA og FIFA. For perioden 2007–2009 var hun leder av UEFAs kvinnekomité, et verv hun hadde hatt fra 2001. Fra 2011 sitter hun i UEFAs styre.
Dokka naturreservat

Dokka naturreservat ligger i skogliene ovenfor Dokka sentrum i Nordre Land kommune. Området ligger sørøst for Østsinni. Naturreservatet ble vernet den 9. juli 1993, og er etter en senere utvidelse nå på i alt 573 daa. Dokka naturreservat er et forholdsvis urørt skogsområde i form av en særpreget sesongfuktig kalkfuruskog med en artsrik flora.
Området vurderes som nasjonalt verneverdig.
Oficanthon

Utbredelse

Arten er utbredt på Ny-Guinea.
Ringorm

Ringorm (Tinea corporis på latin) er en infeksjon med sopp ytterst i huden.
Ringorm merkes ved et kløende utslett formet som en rød ring. Ringorm er nært knyttet til fotsopp, skrittsopp og hodebunnssopp. Navnet kommer av utseende på utslettet, og har ingenting med orm å gjøre. Ringorm er ufarlig og behandles med soppdrepende krem. Ringorm er smittsom og kan spre seg på fra menneske til menneske ved hudkontakt, fra dyr til menneske, fra en gjenstand til menneske og fra jord til menneske.
Norsk Aero Klubbs hederstegn

Norsk Aero Klubbs hederstegn er en norsk utmerkelse som tildeles av Norges Luftsportforbund. Medaljen ble innstiftet av Norsk Aero Klubb i 1928 og ble overtatt av Norges Luftsportforbund da klubben gikk inn i forbundet i 1976. Hederstegnet ble i 2003 godkjent til bruk på norsk militær uniform. Forsvaret regner fra 2009 Norsk Aero Klubbs hederstegn som en utmerkelse i «Gruppe 4: Andre norske utmerkelser».

Utforming

Norsk Aero Klubbs hederstegn er utformet som en rund medalje i gull eller sølv. Adversen har et motiv med en propellmotor sett forfra med par av vinger over og under. Bokstavene «N», «A» og «K» er fordelt over øvre del av motivet, mens innskriften «NORGE» står under. Reversen bærer en eikekrans. Hederstegnet er opphengt i et lyst blått bånd, som ved kantene har striper i mørk blått, hvitt og mørk blått.

Tildeling

Opprinnelig ble hederstegnet tildelt i gull. I 1949 kom hederstegnet i sølv til. Hederstegnet i gull tildeles for fremragende innsats for flyging og luftsport, enten dette representerer innsats gjennom lengre tid eller en enkeltbedrift. Hederstegnet i gull kan tildeles bare en gang per år, men det går likevel gjerne tre til fem år mellom hver tildeling. Utmerkelsen i sølv kan tildeles for særlig fortjenstfull og langvarig innsats for Norges Luftsportforbund og dets virke. Medaljen i sølv kan ikke tildeles for enkeltbedrifter. Sølvmedaljen tildeles hvert eller hvert annet år. Hederstegnet i begge valører kan tildeles både nordmenn og utlendinger. Utmerkelsen i gull kan tildels post mortem. Dette gjelder ikke utmerkelsen i sølv.
Forslag om tildeling av hederstegnet kan fremmes av enkeltpersoner såvel som styrene for de enkelte deler og nivåer i Norges Luftsportforbund. Saker behandles av en hederstegnskomité som avgir innstilling til forbundsstyret. Beslutning om tildeling fattes av forbundsstyret i Norges Luftsportforbund.