google/wiki40b huggingface dataset:
Lutz Heilmann

Klage mot Wikimedia Deutschland

Heilmann fikk internasjonal oppmerksomhet da han 13. november 2008 leverte en klage mot den allmennyttige tyske organisasjonen Wikimedia Deutschland, og fikk landretten i Lübeck til å forby Wikimedia Deutschland å omdirigere domenet www.wikipedia.de (som eies av Wikimedia Deutschland) til nettstedet de.wikipedia.org (som eies av den amerikanske organisasjonen Wikimedia Foundation) gjennom en midlertidig forføyning, så lenge artikkelen om ham i den tyske utgaven av Wikipedia inneholdt visse opplysninger han bestred, deriblant en påstand om at han ikke hadde fullført utdannelsen sin (han har fått en grad på et lavere nivå) og en påstand om at han hadde tjent penger på pornografi, en påstand som bygget på at et eskortefirma og en sexbutikk på internett som hans ekskjæreste drev rent faktisk var registrert på Lutz Heilmanns adresse og at sexbutikken oppgav Lutz Heilmann som «Jugendschutzbeauftragter» (omtrent «ansvarlig for beskyttelse av unge»).
Heilmanns sperring av domenet www.wikipedia.de førte til en flom av økonomiske bidrag til Wikimedia Deutschland, og mange av giverne begrunnet gavene med Lutz Heilmanns opptreden. I dagene etter at saken ble kjent mottok Wikimedia Deutschland det mangedobbelte av hva de fikk inn i tiden før. Den første dagen mottok organisasjonen rundt 16 000 euro i gaver, mot gjennomsnittlig 3 000–3 500 i uken før.
Pressedekningen av saken var massiv, og hendelsen ble beskrevet som et eksempel på «Streisand-effekten». Søndag 16. november erklærte Heilmann at han trakk tilbake klagen mot Wikimedia Deutschland, og dagen etter ble den midlertidige forføyningen opphevet av landretten i Lübeck.
Heilmann er den andre personen som har fått en domstol til å stanse omdirigeringen fra www.wikipedia.de til de.wikipedia.org. I januar og februar 2006 oppnådde foreldrene til Boris Floricic, kjent som hackeren «Tron», at det ble lagt ned et slikt forbud fra en domstol.
Mørkt engfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 36 – 40 mm), kraftig nattfly. Forkroppen og forvingene er mørkt brungrå, mørkere enn hos de andre Apamea-artene. Forvingen har alle de tegningene man gjerne finner hos nattfly, men på grunn av den mørke fargen kan de være vanskelige å skille ut. Nyremerket og vanligvis også ringmerket er lysere. Langs ytterkanten, som er bølgete, går det en smal, lys, siksak-linje (bølgelinjen). Bakvingen er lysgrå, mørkere mot ytterkanten, med en diffus, mørk strek i midten.

Levevis

Den finnes i åpne områder, særlig på sandgrunn, også på steinete steder. Larvene lever på røttene av ulike grasarter (Poaceae) og utvikler seg fra september til mai. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.

Utbredelse

Arten er utbredt i Europa og videre østover til Sentral-Asia og Kina. I Norge finnes den nord til Dovre, og kan lokalt være ganske vanlig. Det finnes dessuten funn fra Nord-Trøndelag og det sørlige Nordland.
Jacques Mauduit

Liv

Mange av de biografiske data om Mauduit stammer fra Marin Mersennes skrifter. Mauduit ble født inn i en adelsfamilie og fikk en utmerket utdanning i teologi, filosofi og språk, deriblant italiensk og spansk. Som musiker var han åpenbart autodidakt. Han overtok sin fars stilling som petisjonsskriver hos de parisiske rettsmyndighetene.
Mauduit var medlem av Académie de musique et de poésie, som ble grunnlagt av Jean-Antoine de Baïf og Joachim Thibault de Courville. Formålet med akademiet var å gjenopplive Musique mesurée à l’Antique, dvs. den greske antikkens musikk i samtidens franske musikk og diktning. Etter Courvilles død i 1581, ble Mauduit akademiets  musikalske leder.
Samtiden beskrev Mauduit som en modig mann. Under beleiringen av Paris (1589/90) i den blodige avslutningen av hugenottkrigene, hjalp han komponisten Claude Le Jeune, som var hugenott og følgelig sto i fare for å bli henrettet, i å flykte fra byen. Med fare for sitt eget liv reddet Mauduit dermed en stor del av Le Jeunes musikk og Baïfs upubliserte verk.

Verk

Mauduit var en produktiv  chanson-komponist i tidens nye musique mesurée-stil, som strebet etter at noteverdiene skulle tilpasses det franske språks metrikk. Han komponerte i en enkel og klar stil. En av hans mest kjente verk er et femstemmig rekviem (1585) skrevet til dikteren  Pierre de Ronsards begravelse. Maudits første trykte verk var de firstemmige Chansonnettes mesurées de Jean-Antoine de Baïf (1586). Denne samlingen var den første som utelukkende inneholdt musique mesurée-komposisjoner.
De fleste av Mauduits verker forsvant tidlig: Mersenne regnet over 300 salmer, flere tonesettinger av vespere og tenebraetekster, 104-hymner, messer og motetter som tapt. Dette gjør at Maudit er blant de mest betydelige og samtidig minst dokumenterte komponistene fra senrenessansen.
Mauduit skrev også Airs de cour for sang og luttakkompagnement. I 1617 skrev han sammen med Pierre Guédron, Antoine de Boësset og Gabriel Bataille på balletten La Déliverance de Renaud.
Holtekilen folkehøgskole

Historie

Holtekilen folkehøgskole åpnet dørene for det første elevkullet 1. oktober i 1958. Det var 28 elever som begynte på skolen. Skolen var en privat skole som drev de første fire årene uten offentlig støtte. Skoleåret var kort – bare 24 uker. Skoleanlegget er tegnet av arkitekt Bård Hjelde og er regnet blant de flotteste funkisbyggene i Bærum.

Martin Luther King Jr.s besøk

I 1964 fikk Martin Luther King Nobels fredspris. Det ble et høydepunkt også for skolen. Baptistpastoren og ikke-voldsforkjemperen kom til sine egne da han med følge kom til en middag på skolen. Folkehøgskolens elever var med og serverte. Jens Øen, skolens første rektor, ble året etter valgt inn i eksekutivkomiteen i Baptistenes verdensallianse, og var i den anledning på en reise i USA hvor han også talte i Eben Ezer Baptist Church, Alabama hvor Martin Luther King Jr. var prest.

Internat

På Holtekilen bor alle elever i internat på skoleområdet. Det er to internatbygg. Elevene bor i enkelt- eller dobbeltrom, og i hovedinternatet er det bad og internett på alle rom.

Fasiliteter

Skolen har et hovedbygg med kontor, klasserom, stue og matsal. Der ligger også gymsalen og forelesningssal. Alle elevrom i hovedbygget har internett, dusj og toalett.
Azitromycin

Azitromycin er et antibiotikum som brukes mot visse typer infeksjoner forårsaket av bakterier. Azitromycin benyttes blant annet til å behandle mykoplasmalungebetennelse, ørebetennelse, øvre luftveisinfeksjoner, samt infeksjon i urinveiene og livmorshals, f.eks chlamydia og gonoré.
Azitromycin selges i Norge under merkenavnet Azitromax.

Historikk

Azitromycin ble oppdaget i 1980 av en forskergruppe i det kroatiske farmasøytiske selskapet Pliva. Gruppen var ledet av dr. Slobodan Đokić, og bestod for øvrig av Gabrijela Kobrehel, Gorjana Radobolja-Lazarevski og Zrinka Tamburašev. Azitromycinet ble patentert i 1981. I 1986 inngikk Pliva og Pfizer en lisensavtale som ga Pfizer enerett til å selge azitromycin i Vest-Europa og USA. Pliva på sin side begynte å selge azitromycin i Sentral- og Øst-Europa fra 1988 merket Sumamed. I andre deler av verden begynte Pfizer i 1991 å selge azitromycin på Plivas lisens med merkenavnet Zithromax.
De forente arabiske emiraters sentralbank

De forente arabiske emiraters sentralbank (eng: Central Bank of United Arab Emirates, arabisk: مصرف الإمارات العربية المتحدة المركز) er sentralbanken i De forente arabiske emirater.

Historie

Sentralbanken ble etablert som UAE Currency Board 19. mai 1973. Hensikten var å utstede en ny nasjonal valuta, for å erstatte de utenlandske valutaene som var i sirkulasjon etter at De forente arabiske emirater ble etablert i 1971. Både Bahrainske dinarer og Qatarsk og Dubaisk Riyal var gyldig valuta fram til Emiratarabisk dirham ble lansert 19. mai 1973, samme dag som sentralbanken ble etablert. Til sammen 260 millioner dirham ble satt i sirkulasjon. 
UAE Currency Board hadde ikke myndighet til å definere landets pengepolitikk, kun å utstede valuta, samt sikre dekning for valutaen i gull og utenlandsk valuta. Dirham'en var i starten låst til amerikansk dollar; 3,94737 dirham pr dollar. De organiserte også bankvesenet, og samlet statistikk om pengemarkedet og bankvesenet i samarbeid med IMF.
I 1980 kom en ny lov (Union Law) som omhandlet både sentralbanken, pengepolitikken og bankvesenet, og med denne endret sentralbanken navn til dagens navn. På denne tiden hadde økonomien vokst; det fantes 21 banker, og pengemengden var økt til 2.143 millioner dirham. Loven ga sentralbanken bl.a. ansvar for penge- og kredittpolitikken, og regulering av bankvesenet. Sentralbanken fikk da også andre oppgaver som sentralbanker har, som forvaltning av landets valutareserver, fungere som regjeringens bank, og være regjeringens kontaktpunkt mot IMF. 
Siden 1980 har pengemengden økt betydelig; M1 har økt fra 7,3 mrd i 1980 til 150 mrd i juni 2007, og M2 har økt fra 23,5 mrd til 475,3 mrd i samme periode.

Sentralbanksjef

Pr mai 2015 er Hans Høyhet Mubarak Al Mansouri sentralbanksjef. Han ble utnevnt i september 2014, og erstattet da Bin Nasser Al Suwaidi, som hadde sittet siden 1991. Visesentralbanksjef er Mohammed Ali Bin Zayed Al Falasi.
Holmsbupram

Prammen

Som båttype med en geografisk spredning til langs kysten mot Skagerrak på Sørlandet og Østlandet, blir prammen brukt og bygget som robåt til småfiske og transport i beskyttet farvann langs kysten, og som lettbåter for mindre fartøyer på kystfarten. Det har også eksisterte flere typer av denne båttypen, forskjellige fra distrikt til distrikt, men det er to hovedtyper, Arendalsprammen og Holmsbuprammen.
Det er vanskelig å si noe eksakt om den norske prammens opprinnelse, men det er hevdet at den kom med de hollandske håndverkere som flyttet til Sør-Norge på 1600-tallet. Men som båttype er alle norske prammer videreutviklet i de siste århundrene til å bli en helnorsk allmuebåt som hadde spredt seg over hele landet fra Øst-Norge.

Holmsbuprammen

Holmsbuprammen er en pramtype som har sin utbredelse i Drammensfjord og oslofjordområdet, den er klinkbygget med speil i begge ender. Den skiller seg ut fra de andre prammene med sin langsmale form og et noe større spring. Speilet i nesa er mindre enn på Arendalsprammen. Den fremstår som lettere og noe mer formfullendt enn sin fetter fra sør. Holmsbuprammen blir bygget i størrelse 14-18 fot.Det ble bygget både 9 bords og 11 bords prammer. 11 bordingen ble kalt bånngarnspram. 18 fotingen bygget av 9 bord var regnet som den tradisjonelle fiskerprammen som ble brukt av fiskerne i Holmsbu. Denne hadde plass til to roere. Prammen er ikke verdens beste eller vakreste robåt, den er fremfor alt et rimelig og godt svar på de arbeidsoppgavene som en trengte båt til; fiske og transport. Prammen laster mye og kan komme seg fram på svært grundt vann, som det er mye av i regionen. Den flate bunnen gjorde den enkel å henge etter fiskeskøyta , og prammen var bla. derfor en naturlig del av et fiskebruk. Prammen var allemannsbåten og beholdt populariteten langt inn i motor og plastbåtalderen. Akterspeilet gjorde den lett og motorisere. I eldre tider var det vanlig med spriseil på prammen, avdriften ble forsøkt korrigert ved å legge ut en åre. En flatbunnet båt er verken en god robåt eller en god seiler, Ved Svelvik hvor vi kan si er kjerneområdet for prammen , var det vanlig å bruke strømmen til hjelp. Ved å kjenne tidspunkt for endringer i strømmforholdene kunne man komme seg til og fra uten for store anstrengelser.

Norske pram

Denne båttypen er den som oftest ble kalt «den norske prammen» i utlandet, spesielt av danskene som importerte et stort antall prammer for benyttelse på det grunne kystfarvannet omkring Jylland, spesielt Vesterhavskysten mot Nordsjøen. Som lettbåt hadde de vist seg å være godt egnet som en stødig båt selv i røft sjø.
Denne evnen førte til en stor utbredelse ikke bare langs norskekysten mot nord, men også til andre land som Danmark. Betegnelsen på de norskbygde prammer, spesielt holmsbuprammen, kom av denne eksporten til de andre landene mot Nordsjøen deriblant Storbritannia.
Vestlig periferisk nahuatl

Vestlig periferisk nahuatl er ett av de fire hoveddialektområdene av det uto-aztekiske språket nahuatl. Sammen med østlig periferisk nahuatl og la Huasteca-nahuatl danner det et dialektkontinuum som skiller seg fra dialektområdet som kalles sentral nahuatl. Dialektene i vestlig periferisk nahuatl kan variere veldig fra hverandre.
Vestlig periferisk nahuatl har blitt lite studert i forhold til de andre dialektområdene, og variantene stor i fare for å dø ut. Vestlig periferisk nahutal snakkes i dag i det sørøstlige Estado de México, i Michoacán og i de nordlige og sørlige ytterområdene i Guerrero. I tillegg er det noen få talere i Durango, Nayarit, Jalisco og Colima.
Sotrabrua

Broens historie

Allerede i 1950-årene var det interesse for å få bro-forbindelse mellom Sotra og fastlandet. Derfor ble en interkommunal «bronemnd» stiftet 16. oktober 1965. Av de ca. 40 millioner kronene broen kostet, ble ca. 23,5 millioner dekket av bompenger, og innkrevingen av bompenger ble avsluttet i slutten av 1983.
Broen ble bygget for å gi bedre ruteforbindelse til Bergen fra Fjell og Sund. Broen skulle også gi kortere og mindre stressende reisetid for pendlere i øykommunene. I 2005 var trafikken over broen kommet opp i ca. 25 000 biler pr. døgn, og den store trafikken gjør at det ofte danner seg køer.

Ny bro

Planleggingen av en ny veiforbindelse mellom Bergen og Sotra er startet. Det anbefalte alternativet til Statens vegvesen er en ny firefeltsbro på sørsiden av dagens bro. Kostnaden, inkludert tilhørende veisystemer, er anslått til 10 milliarder kroner.
Traseen til den nye broen vil være i konflikt med dagens høyspenttrase. Statens vegvesen har derfor lyst ut et oppdrag med å forberede legging av høyspentkabler i fagverket på den gamle broen.
Copris lunaris

Utseende

En ganske stor (16-24 millimeter), kraftig, blankt svart gjødselbille. Arten minner overflatisk om en tordivel, men hannen kjennes lett på at den har et langt, krumt horn i pannen, beina er også noe spinklere enn hos tordivler. Hodet er bredt og spadeformet med små fasettøyne, antennene ganske korte. Pronotum er kraftig uthulet foran, i det minste hos hannen. De hvelvede dekkvingene har dype lengdestriper.

Levevis

Denne billen finnes helst i tilknytning til kumøkk. Den graver dype sjakter under en kuruke og graver ned store mengder møkk som de legger egg på. Hannen graver gangene, hunnen arbeider møkka til glatte kuler som hun legger egg på. Hun passer disse i rundt fire måneder mens larvene utvikler seg. De voksne billene ses helst vår og høst.

Utbredelse

Arten er utbredt i det meste av Europa, unntatt den nordøstligste delen.
Tír na nÓg

Tír na nÓg (gammelirsk Tír inna n-Óc; betyr tilnærmet «Ungdommens land») er den mest kjente av de mytiske verdener (engelsk Otherworlds) i irsk mytologi.

Mytisk lykkeland

Denne verden er kanskje best kjent fra fortellingen om Oisín, en av de få dødelige som levde der, og som etter sigende ble ført dit av Niamh med det gylne håret, datter av Manannan. Det var her hvor Tuatha de Danaan bosatte seg etter at de forlot Irlands overflate, og stedet ble besøkt av flere av Irlands største helter. Tír na nÓg tilsvarer andre mytiske irske verdener som Mag Mell («Gledens slette») og Ablach («Avalon»). Tír na nÓg tilsvarte lykkeland i andre mytologier, som eksempelvis Elysion i gresk mytologi og Valhall i norrøn mytologi.
Tír na nÓg ble betraktet som et sted hinsides yttergrensene på alle kart, lokalisert som en øy land unna i vest et sted. Man kunne bare reise dit enten ved en besværlig sjøreise eller ved en innbydelse fra en av dem som bodde der. Øya ble besøkt av ulike irske helter og munker i henhold til ulike litterære sjangrer, eventyrfortellinger (echtrae) og sjøreisefortellinger, som var populære i middelalderen. Denne mytiske verden var et sted hvor sykdom og død ikke fantes. Det var et sted hvor man ikke ble eldre eller tapte sin skjønnhet. I dette lykkelandet var det musikk, kraft, liv og alle lystbetonte gleder samlet på et sted. Her var det evig ungdom og lykken tok aldri slutt. Ingen trengte å spise eller drikke for å leve.

Oisín og Niamh

Tír na nÓg spiller en betydelig rolle i fortellingen om Oisín og Niamh. For å komme til Tír na nÓg trenger eventyreren en veileder eller en fører. I Oisíns tilfelle spiller Niamh denne rollen. De reiser sammen på en magisk hest som kan galoppere på havets overflate til de kommer til Det velsignede riket og helten tilbringer en del tid der. Til sist lengter han hjem og han blir forskrekket av å høre at det har gått tre hundre år i den tiden han var på Tír na nÓg med Niamh. For ham syntes det som om det var bare gått ett år. Han reiser hjem på Niamhs magiske hest, men hun advarer ham om ikke å trå på eller berøre bakken for vekten av de tre hundre årene vil øyeblikkelig falle på ham. Mens Oisín hjelper to menn med å flytte en stein faller han ulykksalig av hesten og blir tre hundre år eldre på et øyeblikk.
Historien om Oisín har elementer som også finnes i andre fortellinger, også så langt borte som i Japan med fortellingen om Urashima Tarō.
Ufsebotnen

Ufsebotnen er en dalbotn beliggende 2 km nord for toppen av Sjiktberga i Gruberfjella i Wohlthatmassivet i Dronning Maud Land. Den ble oppdaget og kartlagt fra flyfoto av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 og kartlagt på nytt fra flyfoto og landmålinger av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Myndling

Myndling er en person som står under vergemål av en formynder (verge). Ordet kommer fra tysk; Mündling, beslektet med myndig.
FTSE 100

FTSE 100 er en aksjeindeks for de 100 høyest prisede selskapene notert på London-børsen. Selskapene på FTSE 100 representerer omkring 80 prosent av markedsverdien på børsen.
Indeksen ble opprettet 3. januar 1984 av FTSE Group, et fellesforetagende mellom London-børsen og Financial Times. De tre største selskapene da indeksen var nyopprettet var British Petroleum, Shell Transport and Trading og General Electric Company. Grunnverdien ble satt til 1000 og indeksen nådde sin foreløpig høyeste verdi 12. januar 2018 med 7792,56 poeng.
Treat Me Nice

«Treat Me Nice» er en amerikansk rock and roll-sang, skrevet av Jerry Leiber og Mike Stoller. Den ble fremført av Elvis Presley i spillefilmen Jailhouse Rock (1957).
Sangen ble innspilt i Radio Recorders, Hollywood, 5. september 1957. Den ble utgitt som B-siden til «Jailhouse Rock» på RCA Victor 45-7035 (single) og RCA Victor 20-7035 (78-plate) 24. september 1957. Produsent var Steve Sholes.
Ned Zelić

Landslaget

Ned Zelić spilte 32 landskamper for Australias herrelandslag. Han ble tatt ut i Australias tropp til Fotball under Sommer-OL 1992 og FIFA Confederations Cup 1997.
Generell likevektsteori

Generell likevektsteori er en retning innen samfunnsøkonomi som søker å forklare tilbud, etterspørsel og priser i en økonomi med flere markeder. Generell likevektsteori tar derfor hensyn til at endringer i tilbud, etterspørsel og pris i ett marked vil påvirke tilbud, etterspørsel og priser i andre markeder, og søker å finne likevekt i alle markeder samtidig. Generell likevekt skiller seg dermed fra partiell likevekt, som ser på likevekt i et enkeltmarked.
Sentralt i analysen er at det er vekselvirkninger mellom markedene på vei mot likevekt. Endres tilbud, pris eller etterspørsel i ett marked, påvirker det i sin tur det andre; endringen som skjer i det andre, påvirker det første igjen, og så videre. Vekselvirkningene fortsetter frem til man er i en ny likevekt.
Slike sammenkoblinger mellom markeder kan være av forskjellig art. Et eksempel er at endringer i etterspørselen i råvaremarkedet kan påvirke prisen både i råvaremarkedet og i markedet for ferdige produkter. To andre tilfeller er produkter som er substitutter eller komplementer til hverandre. Substitutter er varer som kan erstatte hverandre slik at en prisøkning på det ene resulterer i at man etterspør mer av det andre; togreiser blir for eksempel mer attraktivt når prisen på flybilletter øker. Komplementære varer er på sin side varer som konsumeres sammen slik at en prisøkning på den ene varen fører til at etterspørselen etter begge varer går ned, slik som datamaskiner og programvare.
Skinnegående ferje

Skinnegående ferje er et spesielt ferjefartøy som gikk på undersjøiske skinner under den nederlandske betegnelsen Veerwagen. Fergefartøyet var egentlig en plattformfarkost på søyler ned til hjulunderstellet som hvilte på skinnene. Det hadde dieselmotor for at hjulene skal kjøres fram og tilbake langs en kjede mellom kanalsidene. Disse unike ferjene var også kalt veertram eller watertram, «ferjesporvei» eller «vannsporvei» ettersom disse var skinnegående farkoster fremfor alminnelige båter.

Fergeplattformen

Selve farkosten var 11 meter bred, med en enslig kjøreplan langs bredden og et førerhus på den ene siden. Den besto av en plattform som hvilte på fire søyler som stakk 5,02 meter ned i vannet til skinnene. Der er jernbanehjulene innhyllet i det todelte understellet langs lengden. En dieselmotor enten ute i det frie eller i førerhuset sørget for hjuldriften på skinnene som har sporvidde på 9,024 m, forskanset til en fast kjede mellom ferjebryggene. Hastigheten har blitt oppgitt til å være på 3 km/t med en reisetid på to minutter.
Syv fergefarkoster var bygd for de seks ferjeforbindelsene langs kanalen, så man hadde alltid en reservefarkost i tillegg til de aktive fergene. De fungerte mer som bevegende broer enn som faktiske ferger og på en måte var en slags undersjøisk sporvei som sett med Brighton and Rottingdean Seashore Electric Railway i Storbritannia og Pont roulant de Saint-Malo à Saint-Servan i Frankrike, hvor man har skinnegående sporvogner på oversvømte vegforbindelser ved høyvann. De to sporveisystemene startet i 1896 og 1873, det franske overlevd fram til 1923. 
I Frankrike er den tekniske beskrivelsen på et slikt sporveisystem le pont roulant, det ment «rullende bro», ettersom funksjonsrollen er som en ferjebro eller «omvendt» transportbro hvor gondolplattformer flyttes som hengende jernbanevogner.
Olaug Svarva

Utdanning

Svarva har en bachelorgrad fra Trondheim Økonomiske Høgskole i 1982, samt master of business administration fra University of Denver i 1983. Som voksen tok hun utdannelse som autorisert porteføljeforvalter ved Norges Handelshøyskole i 2004, gjennom Norske Finansanalytikeres Forening.

Jobb

På 1980-tallet jobbet hun for Den norske Creditbank og for Carnegie.
Fra 1991 til 2001 hadde hun flere stillinger i Folketrygdfondet, blant annet investeringsdirektør for aksjeavdelingen.
I perioden 2001–2006 jobbet hun for SpareBank 1 Gruppen, først som administrerende direktør i SpareBank 1 Aktiv Forvaltning deretter som investeringsdirektør i SpareBank 1 Livsforsikring.
17. februar 2006 ble Svarva utnevnt til administrerende direktør i Folketrygdfondet etter Rune Selmar. Etter nesten 12 år i stillingen valgte hun 31. oktober 2017 å si opp sin stilling med fratreden 1. februar 2018.
Bergen Curling Club

Bergen Curling Club er en curlingklubb fra Bergen. Bergen CC ble stiftet 12. mars 2004.

Historie

Randi N.A. Bakke og Vilde Aabrek ble oppfordret til å stifte klubben av Norges Curling Forbund da det ble klart at Vestkanten Ishall skulle bygges.
Klubben hadde sin første curlingtur til Snarøya hallen utenfor Oslo i 2005. Bergen CC kom i regelmessig aktivitet da Iskanten åpnet i oktober 2007 og har pr. oktober 2008 ca. 25 aktive medlemmer som spiller og trener i Iskanten.

Deltakelse i mesterskap

Bergen CC representert ved «SuperGuttene» har deltatt i to mesterskap, Vikingcup på Hamar og Moskuscup på Oppdal. I tillegg deltok de i Bergensmesterskapet 2008 hvor de ble mestre.
Panlong-elven

Panlong-elven (kinesisk: 盘龙江, Pinyin: Pánlóng Jiāng) er en elv i Kunming, Yunnan i Kina. 
Elven renner sørover inn i Vietnam hvor den fortsetter under navnet Lô-elven.
Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2007

Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2007 ble arrangert i Härnösand.