google/wiki40b huggingface dataset:
Giacomo Carissimi

Liv

Bortsett fra at faren var bøkker er lite er kjent om Carissimis tidlige liv. I 1624 ble han  kapellmester i Assisi, og i 1628 ved Collegium Germanicums Sant'Apollinare-basilika.  Han ble presteviet i 1637. 
Til tross for flere smigrende jobbtilbud, deriblant om å bli Claudio Monteverdis etterfølger i den prestisjefylte posten som kapellmester ved Markuskirken i Venezia, ble Carissimi værende i sin relativt beskjedne stilling livet ut. Det ser ikke ut til at han reiste utenfor Italia.
I 1686 beskrev etterfølgeren ham som «svært nøysom privat, svært imøtekommende mot sine venner og bekjentskaper, høyreist, mager og med en tendens til melankoli.»

Virke

I Carissimis tid som komponist ble kirkemusikkens gjennomslagskraft svekket til fordel for den verdslige musikken. Da han startet karrieren var musikklivet dominert av kirkemusikken til tidlige generasjoner innen romerskolen, eksempelvis Palestrina, men da karrieren gikk mot slutten var operatiske former og verdslig instrumentalmusikk allestedsnærværende. Carissimi deltok selv aktivt i denne musikkhistoriske nyorienteringen ved å introdusere gjennomgripende nyvinninger i nesten samtlige av tidens musikkformer. 
På det verdslige området utformet Carissimi kantaten, arien og duetten på en så kyndig måte at hele den videre utviklingen av disse formene bygde på hans ideer. Spesielt gjelder dette resitativet, som fikk stor betydning for utviklingen av den dramatiske musikken. En annen av komponistens hovedfortjenester er at han preget kirkemusikken med den nye stilen. Han satte musikk til en rekke bibelhistorier i kantateform, og gjennom et uttrykksfullt tonespråk med bildeskapende virkning som gjorde det mulig å utelate scenisk handling, blant annet oppnådd ved å kombinere akkompagnert solosang med ekspressive korpartier, skapte han grunnlaget for det senere bibelske oratoriet.
Carissimi var en betydelig lærer, med en innflytelse som strakte seg langt opp i Frankrike og Tyskland. Det er dokumentert at Philipp Jakob Baudrexel, Antonio Cesti og Marc-Antoine Charpentier studerte hos Carissimi. Formodentlig gjorde Alessandro Scarlatti det også.
Leelah Alcorn

Liv

Leelah Alcorns dåpsnavn var Joshua Ryan Alcorn. Hun vokste opp i en konservativ kristen familie i Cincinnati i Ohio. Som 14-åring kom hun ut som transkjønnet til foreldrene sine, Carla og Doug Alcorn. Foreldrene støttet ikke Leelah i at hun var transkjønnet, av religiøse grunner. De sendte Leelah til en kristen-basert omvendelsesterapi der de forsøkte å få henne til å avvise kjønnsidentiteten sin og akseptere kjønnet hun ble tildelt fra fødselen av. Leelah Alcorn var også interessert i noen gutter i klassen sin, og da foreldrene fikk vite det, ble hun nektet å gå ut ut i fem måneder og fikk ikke bruke sosiale medier.

Død

28. desember 2014 begikk Leelah Alcorn selvmord ved å gå ut på en motorvei. Hun ble påkjørt av en lastebil. Familien til Leelah Alcorn holdt begravelsen privat på grunn av at de mottok så mange trusler.
Leelah Alcorns mor, Carla Wood Alcorn, publiserte en beskjed på Facebook. Hun skrev: «Min 16 år gamle sønn, Joshua Ryan Alcorn, vendte hjem til himmelen denne morgenen. Han var på en tidlig morgentur og ble påkjørt av en lastebil. Takk for meldingene og omsorgen dere har gitt oss. Husk å be for oss». 
Carla Alcorns melding ble slettet i ettertid og Facebook-kontoen har blitt privat. 30. desember ble det holdt en liten minnestund for Leelah Alcorn før Kings Highs basketballkamp.
Aragatsotn

Etymologi

Navnet Aragatsotn betyr bokstavelig talt «foten av Aragats». Navnet på dagens provins kommer fra navnet på den historiske kantonen i den historiske provinsen Ayrarat i Kongedømmet Armenia.

Geografi

Aragatsotn ligger i den nordvestlige delen av Armenia og dekker et område på 2756 km² (9,3 % av totalarealet i Armenia). Det grenser til Sjirak i nord, Lori i nordøst, Kotajk i øst, Armavir i sør og Jerevan i sørvest. Akhurjan i vest definierer grensen mellom Aragatsotn og Tyrkia.
Historisk sett dekker dagens provins deler av de gamle kantonene Aragatsotn, Nig og Shirak i Ayrarat-provinsen i kongedømmet Armenia.
De nordlige delene av provinsen er dominert av Aragats-fjellkjeden. De sørlige delene av provinsen har deler av Araratsletten.
Aragats er det høyeste fjellet i Aragatsotn og Armenia.
Robert de Pinho de Souza

Karriere

Robert startet sin profesjonelle karriere i Coritiba i 1999. Han har også spilt for Servette, Kawasaki Frontale, FK Spartak Moskva, Atlas, PSV Eindhoven, Real Betis, CF Monterrey, Club América, Cruzeiro, Puebla FC, Fortaleza, Vitória og Paraná.
Eurypodini

Utseende

Middelsstore, avlange, flate, brune eller svarte trebukker. Gruppen utmerker seg særlig ved sin flattrykte kroppsform. Oversiden er blank og glatt. Hannens kjever er noe forstørrede. Antennene er forholdsvis korte (til trebukker å være).

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.
Trondheim Balldans

Trondheim Balldans er en dansegruppe hjemmehørende i Trondheim. De framfører selskapsdans som har vart brukt av byens borgerskap under 1600- 1700- og 1800-tallet (også kalt stildans).
Gruppen ble etablert i 2007 og har som målsetting dels å utøve dansen for egen del, dels å spre kjennskap til dansen i sin kontekst gjennom forestillinger. Trondheim Balldans består av 14 dansere og en pianist. I sine forestillinger blander de vanligvis dansing med å fortelle om dansehistorie, drakthistorie og lokalhistorie. Antrekkene er laget med utgangspunkt i dels 1600-talsdrakt, dels i de ulike stilretningene på 1800-tallet.

Repertoar

Danserepertoaret består fremst av formasjonsdanser som for eksempel rekkedanser og kvadriljer. For å få et lokalt tilsnitt har en valgt å bruke dansebeskrivelser og musikk fra manuskripter på Gunnerusbiblioteket og Statsarkivet i Trondheim.
Heidal Idrettslag

Fotball

Klubbens A-lag i fotball har siden 2017-sesongen spilt i 6. divisjon.
Dårekiste

En dårekiste var i eldre tid en burlignende kiste med ribber istedenfor lokk, seinere også en fengselscelle, der en forvarte farlige sinnssyke. Begrepet ble fra 1600-tallet også brukt om isolat for vanskelige fanger og beboere i tukthus og fattighus. Seinere betød dårekiste det samme som dollhus, større anlegg for flere pasienter og forløperne til 1800-tallets sinnssykehus og vår tids moderne psykiatriske institusjoner.

Etymologi

Begrepet «dårekiste» kommer fra dansk som igjen har fått det fra det tyske dorenkiste eller torenkiste der dore betød «sinnssyk» og kiste ble brukt i betydningen «avlukke». Ordet ble siden delvis erstattet av flere nye navn som ble brukt om hverandre, blant annet dåreanstalt, galehus, sinnssykehospital, åndsvakeanstalt, mentalsykehus og asyl. Ifølge Peter Jessens bok om hverdagsliv i Bergen på 1860-tallet, sendte man i dagligtale «endu sindssyge paa Daare-kisten, og vilde man være rigtig hensynsfuld mod dem, saa sendte man dem paa Mentalen» som var byens mentalsykehus i bruk mellom 1833 og 1891. I Trondheim har man folkelig benyttet betegnelsen Tronka, fra fransk tronc, «kiste», om Trondhjems Hospitals Pleiestiftelse for Sindssvage, oppført 1836-1842. Også i svensk ble dårkista brukt på 1800-tallet som gammel form for «dårhus» – og opprinnelig i betydningen flyttbar eller fast burlignende innretning for voldsomme sinnssyke.
Ordet brukes i dag mer spøkefullt, for eksempel i uttrykk som «han er moden for dårekisten» og for å beskrive institusjoner med håpløse eller ville forhold.

Historikk

Dårekister har eksistert siden middelalderen som private og lokale foranstaltninger for «rasende» og «uhelbredelige gale», gjerne i form av bur eller små avlukker i kjelleren på offentlige bygg. I Tyskland var blant annet Dorenkisten i Lübeck kjent som oppbevaringssted for aggressive og farlige sinnssyke. I Danmark er den første kjente dårekisten omtalt i et pantebrev fra Ribe i 1454. Det eldste belegget for bruk av begrepet i Norge gjelder en dårekiste i rådstuen på Hamar omkring år 1550. Fra da av begynte myndighetene å skille de sinnslidende fra andre fanger i arresten. Dårekiste ble ellers opprettet i Bergen i 1676, der to rom i byens rådhus ble tatt i bruk som oppholdssted for de mest utagerende eller hjelpeløse fangene. Også i Christiania Tugthus ble det i 1741 bygd dårekiste med to avlukker.
I 1736 kom det påbud om egne rom for vanskelige pasienter ved fattighospitalene, men ingen offentlige anstalter utenom det nye tukthuset i Christiania fulgte påbudet. Mot slutten av 1700-tallet ble «de gale» betraktet som egen en sosial gruppe knyttet til fattigvesenet og samlet i såkalte dollhus. Det ble således bygd dollhus både i Bergen (1762), Oslo (1776) og Trondheim (1779). I siste halvdel av 1800-tallet overtok asylene som samleanstalter.

Annet

Henrik Ibsen skriver om dårekister i to av sine mest kjente dramatiske dikt. I Brand fra 1866 ønsker fogden å bygge samfunnshus med fengsel og dårekiste. I Peer Gynt fra 1867 blir «Daarekisten i Kairo», og dets (oppdiktede) forstander Professor dr. phil. Begriffenfeldt, nevnt.
Pasta alla carbonara

Pasta alla carbonara er en kjent italiensk pastarett. Den tilberedes vanligvis med spaghetti (spaghetti alla carbonara), men kan også lages med linguine eller bucatini.
Over den ferdigkokte pastaen helles en blanding av stekt guanciale, revet pecorino eller parmesan, svart pepper og egg. Utenfor Italia finnes det varianter med fløte og hvitløk.
Det finnes en rekke teorier om hvordan retten og navnet har oppstått. Carbonara kan være avledet av carbonaro, som på romersk dialekt betyr kullbrenner eller kullhandler. Det kunne også ha sammenheng med de hemmelige revolusjonære selskapene på 1800-tallet som kaltes Carbonariene. Imidlertid finnes det ingen kilder før andre verdenskrig hvor retten er beskrevet. En teori er derfor at retten har oppstått som en fusjon av italiensk spaghetti og amerikansk egg og bacon da Roma ble okkupert av de allierte i 1944.
Eskils dag

Eskils dag var i Nord-Norge en merkedag for regn. Hvis det regnet på Eskils dag, var det trodd at nedbøren kunne gjøre stor skade, like stor skade som om en hær hadde gått gjennom landet.
Evolusjonsbiologi

Evolusjonær genetikk

Evolusjonær genetikk studerer det genetiske grunnlaget for evolusjonære endringer.
De genetiske prosessene som har størst betydning for evolusjonen, er mutasjoner, rekombinasjon og genetisk drift.
Selv om den velger mellom fenotyper og ikke mellom genotyper, kan også naturlig seleksjon studeres fra en evolusjonsgenetisk vinkel.
Dette er fordi betingelsene for at en fordelaktig egenskap kan spre seg i populasjonen er avhengig av både populasjonens og egenskapens genetiske struktur.
Evolusjonær genetikk har blitt til i skjæringspunktet mellom populasjonsgenetikk og den klassiske evolusjonsbiologien, som studerte tilpasninger ut ifra et morfologisk perspektiv.

Evolusjonær utviklingsbiologi

Evolusjonær utviklingsbiologi er en forholdsvis ny gren av evolusjonsbiologien, som undersøker hvordan endringer i livsløpet (utvikling eller ontogenese) henger sammen med endringer i evolusjonen.
Tidligere har man ofte bare studert voksne individer, og hvordan disse har endret seg i evolusjonens løp.
Dermed går man imidlertid glipp av viktig informasjon, nemlig når i livsløpet denne endringen påvirker organismen.
Resultatet av en evolusjonær endringer vil alltid avhenge av tidspunktet i individualutviklingen den viser sin effekt på.
For eksempel har mutasjoner som påvirker den tidlige individualutviklingen ofte en større effekt på den voksne organismen enn mutasjoner som påvirker senere stadier av individualutviklingen.

Fylogenetikk

Fylogenetikk er vitenskapen som rekonstruerer «livets tre», dvs. artenes innbyrdes slektskapsforhold eller organismenes stamtre. Se fylogenetikk for mer utfyllende informasjon.
Funchal

Historie

Det første godt dokumenterte besøket på Madeira var i 1420, og Funchal regnes som grunnlagt kort tid etter. Da øyene i 1425 formelt ble en provins under Portugal, ble hovedøya delt i to soner under ledelse av hver sin kaptein: João Gonçalves (med tilnavnet Zarco, «den enøyde») hadde sin base i Funchal, mens Tristão Vaz Teixeira holdt til i Machico noe lenger øst. I 1440 ble Machico erklært som hovedstad for provinsen.
I 1497 ble sonene slått sammen, og Funchal ble da hovedstad for hele øygruppen. Handelen blomstret, i første omgang med sukker. På begynnelsen av 1500-tallet var folketallet rundt 5 000. En god del av disse var slavearbeidere fra Portugals kolonier i Afrika. I 1516 ble katedralen (Sé) i Funchal innviet.
Rikdommen førte også til at områdene rundt Madeira ble attraktive for sjørøvere. Myndighetene svarte med å bygge fort og vakttårn, noe som hadde effekt bare til en viss grad. Det følgende hundreåret var øya utsatt for en rekke alvorlige angrep. I 1566 ble mer enn 300 innbyggere drept da over tusen pirater gjennomført et raid over flere uker. I 1620 tok den britiske sjørøveren John Ward 1 200 fanger, som så ble solgt som slaver i Tunisia.
På begynnelsen av 1600-tallet fikk sukkerprodusentene på Madeira sterk konkurranse fra Brasil og Vestindia. Flere og flere gikk derfor over til vindyrking. Det tok imidlertid en tid før dette ble en suksess. Britiske handelsmenn kom inn fra tidlig på 1800-tallet, dels med forretningsforetak og dels som ferierende «klimaflyktninger».
Funchal ligger i en bukt og har sånn sett en naturlig havn. Rundt 1895 ble denne ytterligere forbedret ved bygging av en molo mellom fastlandet og festningsklippen Loo Rock. Samtidig økte skipstrafikken over Atlanterhavet, og Funchal var et naturlig stoppested. Etter hvert utviklet det seg også en livlig turistindustri. I begynnelsen bodde de besøkende gjerne på britisk-eide herregårder (quintas). I 1891 ble imidlertid det første luksushotellet, Reid's, åpnet, og senere har det gått slag i slag. Masseturisme kan vi likevel ikke snakke om før Madeira fikk flyplass i 1964.

Bybeskrivelse

Funchal sentrum ligger vakkert til ved en bukt, og byen brer seg oppover åssidene som et naturlig amfiteater. Den har en lang havnepromenade som delvis beskyttes av to moloer. I kvartalene innenfor ligger bysentrum. Øst for dette finner vi Zona Velha, gamlebyen. Vest for sentrum ligger kilometervis med hoteller (Zona Hoteleira).

Navnet

Navnet Funchal kommer fra fennikel-planten, som det var overflod av i området da de første bosetterne kom. Planten heter funcho på portugisisk.

Taubaner

Det er i de senere år etablert to taubaner i Funchal. Disse frakter turister og andre til start på brusteins-sledetur (Monte) og mellom Monte og den botaniske hagen, som også inneholder fugler og dyr.

Sleder

Et spesielt transportmiddel i Funchal er sledene på Monte, opprinnelig et transportmiddel for å komme raskt ned til sentrum, nå mest en turistattraksjon. Sledene kjører på glatt brustein nedover de bratte bakkene, mens 1-2 sjåfører står bak og styrer og bremser.
Cristiano Ronaldo kommer fra Funchal.
Iain Canning

Liv og karriere

Før han grunnla See-Saw var Canning eksekutiv produsent på suksess-filmene Control og Hunger. Sistnevnte vant Caméra d'Or under Filmfestivalen i Cannes i 2008, og Carl Foreman-prisen under BAFTA samme år. Control vant en spesialpris under Filmfestivalen i Cannes i 2007, og den samme BAFTA-pisen samme år. Etter grunnleggelsen av See-Saw i 2008 har Canning produsert Kongens tale under regi av Tom Hooper, som inkluderte skuespillere som Colin Firth, Geoffrey Rush, Helena Bonham Carter med flere. Dette førte til at han fikk mye mediedekning i tiden etter, og ble listet i «MediaGuardian 100 2011».
Hexarthrius aduncus

Utseende

En stor og kraftig (hannen 35-72 millimeter), blank, mørkbrun hjortebille. Hannens kjever er lange, nokså rette, med en butt, innoverrettet tann ved roten, med spredte, små tenner langs innerkanten og en kraftig tann nær spissen. Antennene er nokså tynne, med en liten, seks-leddet vifte. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt. Hunnen er helt svart, mye mindre enn hannen, uten påfallende forstørrede kjever. Hunnen er blankt svart, hodet grovt punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er kjent fra India og Myanmar.
Nordlandsnetter

«Nordlandsnetter» er en norsk slager fra 1950-tallet skrevet av Sveinulv Jarnæs (1919–1953) og med melodi av Bjarne Moe.
Jarnæs ble bare 34 år gammel, men gjorde seg likevel bemerket med sine viser og prologer, som i stor grad beskrev situasjoner fra Mosjøen. «Nordlandsnetter» var en suksess i 1952 med Jens Book-Jenssen og Kurt Foss og Reidar Bøe. Også Kirsti Sparboe gjorde en innspilling av denne på 1960-tallet. Kirsti Sparboe gjorde en nyinnspilling til platen Frem fra Glemselen kap.14 (1984). Sangen er også spilt inn av De Syngende Husmødre på platen Lukk opp din hjertedør.
Gerard Greene

Tidlig karriere

Greene ble profesjonell foran sesongen 1993/1994, i en alder av 20 år. Han klatret raskt på rankingen og vant i 1996 Polish Masters, som ikke er en rankingturnering. Året etter kom han for første gang til kvartfinalen i en rankingturnering, i UK Championship, hvor han tapte for Ronnie O'Sullivan.

2003/04

Han startet sesongen 2003/2004 meget bra og kom til kvartfinalen i British Open og til åttendedelsfinalen i UK Championship. På grunn av dette var han provisorisk rangert i topp 16, men dårlige resultater resten av sesongen gjorde at han bare sikret seg en plass i topp 32, som nummer 26.

2004/05

Denne sesongen hadde Greene problemer med køen noe som resulterte i meget dårlige resultater. Det eneste lyspunktet var en kvartfinale i Irish Masters, han falt tilbake til en 38.-plass på rankingen

2006/07

Sesongen startet bra med åttendedelsfinale i Northern Ireland Trophy, hvor han tapte 5–4 mot Dominic Dale. Han gjorde det også bra i UK Championship og Welsh Open.

2007/08

Greene nådde for første gang en semifinale i en rankingturnering i Grand Prix, etter å ha slått blant annet Steve Davis og Dominic Dale i gruppespillet. Han slo etter dette Ricky Walden og Joe Perry i henholdsvis åttendedels- og kvartfinalene. I semifinalen møtte han Marco Fu og ble slått med knappest mulig margin 5–6. Fu vant til slutt turneringen.
Walter Ruttmann

Biografi

Ruttmann studerte fra 1907 kunst og arkitektur, og arbeidet opprinnelig med grafisk formgivning.
Allerede rundt 1917 begynte Ruttmann å eksperimentere med filmmediet. Han var på den tiden maler, og overførte noe av den abstrakte malerkunsten til film. Han kalte det «Malerei mit Zeit» (malerkunst med tid). Hans første «absolutte film», film der det ikke er gjort forsøk på å gjenskape realiske bilder eller hendelser, var den 13 minutter lange Lichtspiel Opus 1. Her fokuserte han på lys og form over tid, noe som ville ha vært umulig å oppnå ved statisk visuell kommunikasjon og kunst. Den tyske kritikeren Alfred Kerr omtalte filmen som «Ekspresjonisme i bevegelse. En rus for pupillen.» Ruttmann laget totalt fire Opus-filmer.
Han samarbeidet en tid med filmskaperen Lotte Reiniger. Han var blant annet en viktig medarbeider under utviklingen og innspillingen av den helaftens spillefilmen Die Abenteuer des Prinzen Achmed (1923–1926) Filmen var utformet i Reinigers spesielle teknikk med animasjon av silhuettfigurer, mens Ruttmann, sammen med Berthold Bartosch, eksperimenterte med sand, voks, glass og andre materialer for å få liv i kulissene.
I 1929 var lydfilmen kommet, og Ruttmann laget filmen Melodie der Welt (verdens lyd). I den viste han, med sine spesielle lyd-collager, at han var en pionér også innen lydfilm. Lydopptak fra havner forbandt seg med motiver, uten handling.
Ruttmann kunne kanskje ha fått en stor karriere med sin abstrakte kunst, men valgte å tjene de nazistiske, tyske styresmaktene. Mot slutten av 1920-årene begynte han å påta seg oppdrag for myndighetene. Nå følte han at han var klar for å prøve seg som spillefilmregissør, og i 1932 fikk han tilbud om å filmatisere Luigi Pirandellos roman Acciaio (stål) i Italia. Filmen ble en fiasko, og i 1933 reiste han tilbake til Tyskland. Han fortsatte å lage filmer for de nazistiske myndighetene, om for eksempel gammelgermansk bondekultur og tyske panservogner.
Han døde av blodpropp, bare 53 år gammel.
Valhalla Memorial Park Cemetery

Valhalla Memorial Park Cemetery er en kirkegård ved Victory Boulevard i North Hollywood, California, oppkalt etter Odins palass, stedet for norrøne falne helter.
Kirkegården har en egen avdeling kalt Portal of the Folded Wings Shrine to Aviation som er det siste hvilested for en rekke flypionérer — barnstormere, våghalser og andre luftfartspionerer. Det har et minnesmerke over Amelia Earhart og andre til ære for deres prestasjoner.
Gravplassen har en inngangsportal med fargerike kvinnefigurer som strekker armene opp mot himmelen.

Grunnleggelsen

Valhalla ble grunnlagt i 1923 av to lokale finansmenn, John R. Osborne og C. C. Fitzpatrick. Inngangsportalen ble tegnet av arkitekt Kenneth McDonald Jr., og utført av skulptøren Federico A. Giorgi for 140 000 dollar. Giorgi hadde tidligere bygget ti meter høye elefantstatuer og løver til den episke filmen Intolerance i 1917.
Rotunden ble innviet 1. mars 1925 med en konsert av den engelske alten Maude Elliott. Tilhørerne satt på tepper rundt på gressplenen mellom de tre bassengene og flate markører av framtidige graver. Stedet ble en turistattraksjon, og ble brukt til flere konserter, som også ble kringkastet over radiostasjonen KELW, eiet av Earl L. White. Bare fem måneder etter innvielsen ble Osborne og Fitzpatrick arrestert og dømt for svindel. De hadde solgt de samme gravplassene opptil 16 ganger — med en gevinst på 3 til 4 millioner dollar ifølge Los Angeles Times. De ble bøtelagt med 12 000 dollar hver og dømt til ti års fengsel, men sonet mindre enn tre år av dommen.

Statlig kontroll

Etter rettssaken ble kirkegården tatt over av staten California. I 1950 kjøpte brødrene Pierce det 250 mål store området. I løpet av to år hadde de stengt rotunden for biltrafikk og flyttet inngangen fra Valhalla Drive i Burbank til Victoria and Cahuenga Boulevard i North Hollywood. Ved den nye inngangen anla de et toetasjes kontorbygg og et likhus.
17. desember 1953 — på 50-årsdagen for Orville og Wilbur Wright's andre 12 meter lange flukt med Wright Flyer ved Kitty Hawk (Nord-Carolina) — ble rotunden innviet som Portal of The Folded Wings for deres innsats for luftfarten. Under seremonien ble de kremerte restene av Walter Richard Brookins gravlagt der. Brookins var den første som fløy en strekning på ti kilometer. Han var Brødren Wrights' første sivile elev.
Da skulptøren Giorgi døde i 1963 ble han gravlagt rett utenfor rotunden, i nærheten av sitt mesterverk.

Jordskjelv

Den kubeformede bygningen ble sterkt skadet av jordskjelv i 1994, men ble restaurert og gjeninnviet i 1996. To år senere ble det innført i National Register of Historic Places.
Trommeslager i buekorps

En trommeslager i buekorps er en sentral og dominerende musiker i buekorpsene i Bergen.
Vanligvis er de plassert midt i korpset og er ledet av en tamburmajor. De fleste buekorpsene har egne trommemarsjer men det finnes også en del felles. Av og til har korpsene konkurranser der et er om å gjøre å få det andre korpset ut av sin takt. Det er også konkurranse om byens beste trommeslager på Buekorpsenes dag som holdes hvert fjerde år. Hver vår er det utallige avisskriverier da studenter syns det blir for mye bråk av trommeslagerne i buekorpsene.
Saab Spyker Automobiles

Saab Spyker Automobiles er et firma som ble stiftet i 2010 da Spyker kjøpte Saab Automobile fra General Motors
Norges G18-landslag i fotball

Norges G18-landslag i fotball er et fotballandslag for gutter som er 18 år eller yngre på det tidspunkt kvalifiseringen til et mesterskap starter.

2011–2012

1. september 2011 vant Norge 2–0 mot Tsjekkia i siste test før EM-kvalifiseringen, etter mål fra Henrik Kjelsrud Johansen og Kim Skogsrud. Latvia, Kypros og Island var Norges motstandere i EM-kvalifiseringen som startet oktober samme år.
I mars 2012 spilte Norge to kamper mot Serbia. Etter å ha vunnet den første kampen, tapte Norge returoppgjøret 3–1 til tross for utligning fra Marius Lundemo tidlig i annen omgang.