Frode Halle

Landmåler

Halle gikk ut av Krigsskolen i 1928 og reiste samme år til Sør-Amerika hvor han fram til 1931 arbeidet som landmåler og deltok i planlegging av kommende jernbanelinjer. Da han kom tilbake til Norge, arbeidet han også som landmåler, før han gjenopptok sin militære karriere. Han reiste senere til Sveits hvor han hadde parallelle studier på militærhøyskolen og på den tekniske høyskolen i Zürich. Frode Halle var bror av Gunnar Halle.
Etter å ha blitt uteksaminert i 1934, reiste han til Iran hvor han arbeidet som ingeniør fram til 1937 da han hadde en ny kort periode i det norske militæret før han året etter vendte tilbake til Iran, hvor han arbeidet med utvikling av jernbane.
Han var i Iran under den tyske invasjonen av Norge, og første i april 1941 lyktes det ham å komme tilbake til Norge. Han arbeidet her igjen som landmåler. 1. mars 1942 meldte han seg inn i Nasjonal Samling og begynte samme måned å arbeide for Arbeidstjenesten med grad av Fylkingfører. Der tjenestegjorde han i planavdelingen, og som adjutant for AT-general Frølich Hanssen.

Den Norske Legion og Regiment Norge

I august 1942 meldte han seg som frivillig till Den Norske Legion. Han tjenestegjorde først i legionens reservebataljon som utdannet nye rekrutter ved Holmestrand.
I november 1942 ble Halle sendt til Leningradsfronten og ble sjef for 1. kompani. Da legionen i mars 1943 ble trukket tilbake fra fronten for å bli oppløst, ble Halle overført til SS-Panzergrenadier Regiment 23 Norge som var under opplæring i Grafenwöhr i Oberpfalz i Bayern. 23. oktober 1943 ble han beordret som sjef for II. Bataljon og ledet denne i krigføringen mot partisaner i Kroatia. Han ble deretter regimentsadjutant og overført til divisjonens (11. SS Pansergrenaderdivisjon «Nordland») generalstab han etter SS-Obergruppenführer Felix Steiners personlige beslutning hadde flere ulike oppgaver for å lære mest mulig.
I desember 1943 startet divisjonens forflytning til den nordlige delen av østfronten, nærmere bestemt til Oranienbaum-sektoren sørvest for Leningrad. Den røde armé innledet i januar 1944 en vinteroffensiv og det var harde kamper i Narva-området på grensen mellom Estland og Russland.

SS-skijegerbataljon Norge

I mars 1944 ble Halle utnevnt til sjef for SS-skijegerbataljon Norge. Han reiste da til bataljonen som lå i den nordlige Finland. Han hadde imidlertid permisjon under de harde kampene om Kaprolat og Hasselmann i slutten av juni 1944, hvor store deler av bataljonen ble utslettet. Da Halle kom tilbake til SS-skijegerbataljon Norge tok han fatt i arbeidet med å bygge opp den skadeskutte bataljonen til en fungerende militær avdeling igjen. Da den finske fortsettelseskrigen ble avsluttet 4. september 1944 måtte de tyske styrkene forlate landet, og trakk seg nordover og inn i Norge. Halle ledet bataljonen under denne tilbaketrekningen gjennom Finland.
I desember ble bataljonen sendt til Oslo, og tyskerne ville forsterke denne med tyske enheter og sette den inn mot motstandsbevegelsen. Halle vegret seg for dette og forlot bataljonen 20. februar 1945.

Hirden

Den 20. mars 1945 ble Halle overført til Hirdstaben som sjef for organisasjonsavdelingen. Den 22. mars ble han utnevnt til SS-Sturmbannführer d. Res. i Waffen-SS og Major i Rikshirden. Han arbeidet for å få overført norske frontkjempere til Hirden, samt oppretting av 15 hirdbataljoner på landsbasis, til bruk i en eventuell borgerkrig. Senest 5. mai 1945 klagde Halle til det tyske sikkerhetspolitiet om den utilstrekkelige bevæpningen, da de hovedsakelig hadde blitt utstyrt med rifler, og noen av disse hirdmennene hadde kommet i kamp med Milorg i Eggedal, som var utstyrt med automatvåpen.
Etter det det norske landssvikoppgjøret satt Halle fengslet i åtte år.