google/wiki40b huggingface dataset:
Black Lace

Bakgrunn

Bandets medlemmer hadde jobbet med musikk siden slutten av 1960-årene, og i 1975 formaliserte de samarbeidet og dannet Black Lace. Året etter turnerte de over hele Storbritannia og spilte inn sin første EP i 1977. De ble stemt frem som årets Yorkshire-band av BBC Radio Leeds.
I 1979 spilte Black Lace inn sin første singel, «Mary Ann», på ATV Music, og gruppen fikk platekontrakt EMI. Sangen vant den britiske finalen til Eurovision Song Contest, og gruppen fikk dermed representere Storbritannia i Eurovision Song Contest 1979 i Jerusalem. Sangen endte på syvendeplass av 19 deltakere og nådde en 42. plass på den britiske singellisten. 
Oppfølgersingelen «So Long Suzy Baby» nådde ikke den britiske singellisten, men fikk noe suksess på Kontinentet, og de turnerte i Danmark i 1980 sammen med Suzi Quatro og Tommy Seebach. Black Lace og Seebach spilte blant annet inn «Hey Hey Jock McRay» for det danske platemarkedet.
I 1981 ble andet oppløst, men gjenoppsto som duo med Gibb og Barton. Det var som duo at gruppen fikk størst suksess med låter som «Superman» (1983) og «Agadoo» (1984). Sistnevnte solgte over 1 million eksemplarer verden over og nådde en andreplass på den britiske singellisten. Oppfølgersingelen «Do the Conga», nådde en tiendeplass på den britiske listen. Albumet Party Party – 16 Great Party Icebreakers solgte over 6 500 000 eksemplarer den første måneden etter utgivelse, og bandet fikk spillejobber over hele Europa.
Siden har bandet gjort mange coverversjonen av kjente låter som «You'll Never Walk Alone», «Cotton Eyed Joe» og «Macarena». Black Lace er fremdeles aktive som gruppe, og har sporadiske opptredener i Storbritannia.
Fante-Anne

Handling

Den foreldreløse jenta, Anne, blir oppdratt av familien Storlein på en storgård. Når sønnen i familien sviker sitt løfte om å leve sammen med henne og gifter seg med en annen, setter hun, drevet av sjalusi, fyr på huset på gården. En annen gutt, Jon, som elsker henne, tar på seg skylden for brannstiftingen, og må sone flere års straffarbeide på Akershus festning. Når han slipper ut, møter Anne ham ved porten, og de reiser til Amerika sammen for å begynne et nytt liv.
Geoarkeologi

Geoarkeologi er en tverrfaglig vitenskapelig disiplin, som bruker metoder og teknikker fra både arkeologi og geofag for å besvare arkeologiske spørsmål. Innen geoarkeologi fokuseres spesielt på samspillet mellom mennesker og miljø. Geoarkeologer studerer for eksempel geo-bioarkivene (innsjøbunner, torvmyrer, etc) for å rekonstruere evolusjon, og bruk av landskap og økosystemer i fortiden. I tillegg studerer geoarkeologer naturlige prosesser som påvirker (begravde) arkeologiske funnsteder og gjenstander. Man kan tenke på geomorfologiske, geologiske, hydrologiske, pedologiske og (bio)-kjemiske prosesser. Geoarkeologi berører kvartærgeologi, men forskjellen med mange av de kvartærgeologiske forskningsprosjektene er at omfanget av undersøkelsen, både i tid og rom, ofte er begrenset. Landskapsutviklingen rundt en rural bosetting i senmiddelalderen, krever en mer nøyaktige datering og, noen ganger, høyere oppløsning i de romlige dataene enn ofte er vanlig innenfor kvartærgeologi. I tillegg kan forskningsmålet innen kvartærgeologi være mer naturvitenskapelig orientert.

Subdisipliner

Innen geoarkeologi brukes ofte begrepene landkapsarkeologi og arkeometri. Landskapsarkeologer studerer primært utviklingen av det fysiske landskapet, og danner på denne måten grunnlag for den sosiale, religiøse og økonomiske tolkningen av paleolandskapet. Arkeometri er ofte knyttet til fysiske og kjemiske analyser av arkeologisk material.

GIS

Geografiske Informasjonsystemer (GIS) har blitt uunnværlig for å analysere, bearbeide, arkivere og visualisere romlige geoarkeologiske data med datamaskinen. GIS er derfor et kraftig geografisk verktøy for landskapsarkeologer.
Shahriar (fylke)

Shahriar (persisk: شهرستان شهریار‎) er et fylke i provinsen Teheran i Iran. Hovedstaden i fylket er Shahriar. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning (inkludert målingene fra fylket Malard og Qods) 1 044 707, i 273 826 familier. Fylket har et distrikt: det sentrale distriktet, og det har sju byer: Shahriar, Sabashahr, Vahidieh, Shahedshahr, Ferdowsieh, Baghestan og Andisheh.
Strasbourgtesene

Strasbourgtesene er betegnelsen på en resolusjon fra Den Røde Faglige Internasjonale (RFI) sin konferanse i Strasbourg i 1928.
RFI var et verdensomspennende forbund av revolusjonære fagforeninger, og arbeidet i tilknytning til Den Kommunistiske Internasjonale, Komintern. Foreningene hadde gjennom 1920-tallet organisert tusener av større og mindre streiker, og i Strasbourgtesene oppsummeres erfaringene fra disse konfliktene.
Dokumentet streker opp retningslinjer for hvordan det kan føres streikekamp i en situasjon der mye av fagforeningsapparatet er dominert av reformistiske, lite kampvillige krefter. I mellomkrigstida kom Strasbourgtesene til å spille en rolle i striden mellom NKPs og DNAs linjer i norsk fagbevegelse.
På begynnelsen av 1970-tallet ble Strasbourgtesene hentet fram igjen av marxist-leninistene i SUF(m-l) i forbindelse med gjennomføringen av «ville streiker». Dokumentet ble trykket på nytt i hefte-form, publisert av Det Norske Studentersamfund. Strasbourgtesene kom til å spille en rolle ved flere av de «ulovlige» streikene i dette tiåret.
Golofa imbellis

Utseende

En middelsstor til stor (ca. 30–40 millimeter), mørkbrun hornbille. Kroppen er ganske matt. Hannene mangler horn på hodet og pronotum, de har bare en spiss knøl på hodet og ligner dermed mye på hunnene.

Levevis

Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra Costa Rica.
Skålpund

Skålpund (også kjent som pund i Skandinavia) er en gammel vektenhet for kommersielle varer som tilsvarte 0,4981 kg  på 1800-tallet (fram til det nye målesystemet ble tatt i bruk i 1875). 
Vekten av et skålpund har variert gjennom tidene. Sent i norrøn tid regner man at vekten utgjorde omkring 0,43 kg. I Sverige er skålpundet 0,425 kg og i Danmark var det ca. 0,471 kg, men der ble det omdefinert til 0,500 kg på 1800-tallet.
Som vektenhet for edelmetaller (helst gull og sølv) utgjorde skålpundet 0,468 kg (også kalt prøyssisk pund eller prøysserpund), og som medisinalvekt (apotekervekt) ca. 0,3576 kg (også kalt apotekerpund og medisinalpund). I Sverige var medisinalpunder 0,35628 kg.
Skålpundet ble inndelt i 2 merker (også kalt pundsmerker), 16 unser, 32 lodd, 128 kvintiner, eller 512 ort. Det utgjorde dessuten 1/12 bismerpund. Medisinalpundet ble delt inn i 12 unser.
Ett internasjonalt pund (lbs) er 0,45359237 kg. Enheten ble brukt i store deler av det britiske imperiet. Når man finner enheten i bruk idag er det hovedsakelig denne man støter på, da den er standard i Amerika (USA).
Den ble først kalt for Avoirdupois pund og ble en standard i lauget av handelsmenn i London i 1303.
Pundet deles forøvrig inn i sekstendeler. En sekstendels pund er én unse. Ett britisk pund er forøvrig nøyaktig vekten av 7000 grain.
The Stepfather

Handling

Jerry Blake er en psykotisk mann som er fascinert av det perfekte liv med et drømmehus med stor hage, en oppofrende kone og snille barn. Hans egen familie lever ikke opp til denne standarden og derfor dreper ham dem alle. Jerry endrer deretter utseende og forlater byen.
Ett år senere treffer han Susan, en kvinne som tilsynelatende virker å være den perfekte kone for Jerry. De gifter seg og Jerry skaper seg en karriere som megler. Men Susans datter, Stephanie, avskyr Jerry og ønsker at han bare skal forsvinne. Jerry har en veldig mørk side som han aldri viser, men Stephanie har oppdaget den. En dag leser hun en artikkel om en mann som har myrdet hele sin familie for ett år siden og som fremdeles er på flukt. Stephanie blir overbevist om at dene mannen er Jerry.

Anmelderne

The Stepfather ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne og har fått så mye som 87 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 2,5 stjerner, og gav ros til Terry O'Quinns skuespillerprestasjoner.
Aftenpostens anmelder gav den forholdsvis god omtale.

Økonomi og popularitet

Filmen innbrakte kun $2,5 millioner på amerikanske kinoer, men den ble vist i et begrenset antall kinoer i forholdt til andre kjente filmer i 1987.

Priser

Jill Schoelen vant en pris ved Sitges – Catalonian International Film Festival for sin rolleprestasjon. Filmens regissør vant kritikerprisen ved Cognac Festival du Film Policier.
Litteris et Artibus

Litteris et Artibus (lat. for vitenskap og kunst), LetA, er en kongelig medalje som ble innstiftet 1852/1853 av kronprins Karl, senere kong Karl XV. Den er utdelt siden 1860 for «framstående kunstnerliga insatser inom främst musik, scenisk framställning og litteratur». Medaljen har på fremsiden den regjerende kongens brystbilde med latinsk omskrift og på baksiden innskriften Litteris et Artibus. Medaljen er i forgylt sølv, og bæres vanligvis på brystet i blått bånd.
Medaljen Litteris et Artibus deles ut to ganger i året: På Karldagen (28. januar) og på Gustavdagen (6. juni). Dette skjer ved samme anledning som når Serafimermedaljen og H.M. Konungens medalj deles ut.
Unionspartiet

Unionspartiet (vestpartiet, svenskepartiet, de nølende) var et uformell gruppering av representanter som utgjorde et mindretall i Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Under diskusjoner om Riksforsamlingens mandat og landets selvstendighet viste det seg at forsamlingen delte seg i to løse grupperinger. Disse blir gjerne kalt selvstendighetspartiet og unionspartiet. 
Talsmennene for unionspartiet mente at forsamlingen kunne og burde behandle enhver sak, og at den hadde myndighet til dette. De mente også at landet ville være tjent med at de fortsatte dette arbeidet etter at Grunnloven var ferdig. Dette er av mange tolket som at partiet la større vekt på demokratiske prosesser enn motstanderne, men dette beror muligens på en feilslutning.
Unionspartiet, som gjerne av motstanderne ble kalt «svenskepartiet», var i opposisjon, og det hadde om lag 20 representanter. Det ble ledet av grev Johan Caspar Herman Wedel Jarlsberg, Severin Løvenskiold, Nicolai Wergeland, Peder Anker og Jacob Aall.
Selv om grupperingen ble omtalt som «svensksindet»,  var de neppe mer orientert mot Sverige enn selvstendighetspartiet var orientert mot Danmark. Det er hevdet at unionstilhengerne ville ha foretrukket selvstendighet hvis det var mulig å opprettholde den. De mente at Grunnloven måtte tilpasses en løs union med Sverige, siden Norge på det tidspunktet ikke ville være i stand til å eksistere som en helt uavhengig stat, og i hvert fall ikke kunne avvise et svensk militært angrep. I en slik situasjon mente de at Norge ville få bedre kår i en løs union med Sverige, enn ved å bli underlagt Sverige etter et militært angrep.
Partiet hadde sin forankring på Østlandet og i Agder, med en hovedtyngde blant næringsdrivende. Mange fra borgerskapet hadde studert i andre europeiske land og manglet tilknytning til Danmark, noe som var vanlig blant embetsmennene. I tillegg er det hevdet at det var en generell irritasjon over dansk-norsk utenrikspolitikk. Dette hadde rammet utenrikshandelen, særlig med  Storbritannia, og tilhengere av unionspartiet kan ha ment at Sverige var en mer naturlig unionspartner enn Danmark.
Prionomma

Utseende

Store (ca. 50 millimeter), kraftige, mørke trebukker. Hodet er rundet med store fasettøyne, kjevene ikke forstørrede. Antennene er svært kraftige og noe sagtakkede, omtrent så lange som kroppen. Pronotum har kraftige pigger på sidene. Dekkvingene er hvelvede med litt utstående, stumpvinklede "skuldre".

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Super Bowl

Super Bowl er mesterskapskampen i National Football League (NFL) i amerikansk fotball i USA. Kampen spilles årlig på den siste søndagen i januar eller den første søndagen i februar, mellom vinnerne av NFLs avdelinger, American Football Conference (AFC) og National Football Conference (NFC). Vinneren mottar Vince Lombardi-troféet.
Den første Super Bowl-kampen ble spilt 15. januar 1967, mellom Green Bay Packers og Kansas City Chiefs. Regjerende mester er Philadelphia Eagles, som slo den regjerende mesteren New England Patriots 41-33 i Super Bowl LII.
Leadville (New South Wales)

Leadville er en by i delstaten New South Wales i Australia. Byen ligger i fylket Warrumbungle Shire, 376 km nordvest for delstatens hovedstad, Sydney. Ved delstatsvalg tilhører Leadville Barwon valgkrets (engelsk: Electoral district of Barwon), mens det ved føderale valg tilhører Division of Parkes.
Leadville og området rundt byen hadde ved folketellingen i 2006 en befolkning på 186, mens det fem år senere var sunket til 181.
30. mars 1920 ble jernbanestasjonen på Coolah Branch-linjen tatt i bruk, og 6. april 1975 ble den nedlagt.
Scelocopris

Utseende

En middelsstor bille, 11 millimeter lang og 6 millimeter bred.

Levevis

Det er (av åpenbare grunner) ikke mulig å si noe sikkert om biologien til denne gruppen.

Forekomst

Arten er bare kjent fra lokaliteten Shanwang som er fra Miocen (mellom 16 og 11,5 millioner års siden) og ligger i Shandong-provinsen i Kina.
Svømming under VM i svømmesport 2019 – 50 meter ryggsvømming menn

Semifinaler

Semifinalene ble svømt 27. juli kl. 21:08 lokal tid.
Daniel Boone (TV-serie)

Daniel Boone er en amerikansk eventyr- og actionserie som gikk på NBC fra 1964 til 1970. Serien var lagt til tiden like før, under og etter den amerikanske uavhengighetskrigen og handlet om den amerikanske pioneren, pelsjegeren og folkehelten Daniel Boone. Rollen som Boone ble spilt av Fess Parker. Serien gikk over 165 episoder, og ble produsert av 20th Century Fox Television. Første sesong ble laget i svart-hvitt, mens fra og med andre sesong, høsten 1965, gikk man over til farger.
Handlingen ble spilt inn i California og Kanab, Utah.
Vannplaning

Vannplaning er en betegnelse for at et bilhjul under bestemte forhold mister kontakten med veibanen når den er våt. Ved kjøring på våt vei, bygges det opp en vannkile foran hjulet, og avhengig av vannmengden, bilens hastighet og dekkets mønster kan vannkilen trenge inn under hjulene og føre til at bilen verken reagerer på styring eller bremsing, siden den i praksis «flyter» på en vannpute. Hva som videre skjer, avhenger av bilens retning og hastighet i forhold til hvor kjørebanen er. I større dammer, vil vannet kunne bremse og gi sleng på bilen før den får veigrep, noe som har resultert i utforkjøringer.
Bilorganisasjonene i Norden arrangerer hvert år test av nye dekk, med sikte på bl.a. å fastlegge hastighetsområdet der risikoen for vannplaning oppstår. Pr 2010 er det fortsatt sjelden å finne dekk som ikke planer ved 85 km/t ved vannlagt veibane. (Franske motorveier har vanlig fartsgrense på 130 km/t på tørr vei, men 110 km/t for våt vei. Vannlaget vil da sjelden overstige 1 cm.)
Too Far Gone

Too Far Gone er et norsk countryrockeband som ble dannet påska 1993. Bandet har sitt utspring i Flå i Sør-Trøndelag hvor de fleste bandmedlemmene kommer fra.

Historien

Bandet var i starten et countryrockeband som sang med engelske tekster. Medlemmene da var Frank Kåre Vangen, Ola Buan Øien, Roar Øien, Kåre Andreas Lund, Torstein Sæther og Anders Stensås. Bandets første offentlige spillejobb var på Countryfestivalen på Vinstra, 1993. Da bestod bandet av seks medlemmer. I 1994 spiller de inn en CD med seks sanger i NRK Studio 13 på Tyholt. En av sangene derfra ble gitt ut på en samle-CD i Arizona, USA. Bandet fikk mange gode tilbakemeldinger fra USA. I 1995 leide Too Far Gone Nidaros Studio og spilte inn en CD med nye coverlåter. Fra et større internasjonalt plateselskap fikk de tilbud om platekontrakt. Men ettersom kravet var at de måtte synge på norsk, takket de nei. I 1997 sluttet Frank Kåre Vangen, Kåre Andreas Lund og Torstein Sæther i bandet.
Petter Øien og Tore Dalsaune blir nye medlemmer samme året. Denne gangen var det egne, trønderske låter de spilte. Torstein Flakne og Terje Storli ble interessert i Too Far Gone, og hjalp dem med å gi ut «Zetor'n» i 1998. I 2000 signerte Too Far Gone platekontrakt med Norske Gram. CD-en «Bæst i test» ble gitt ut. Bandet ble fort populært. CD-en «Tia flyg» kom i 2002. Bandet ga ut denne plata på sitt eget plateselskap Trygvasound A/S. Petter Øien og Tore Dalsaune sluttet i Too Far Gone. Magne Kollstrøm ble med som bassist, mens brødrene Roar og Ola Øien sang. Denne omskiftingen førte til at bandet gikk tilbake til engelske tekster igjen. I 2004 kom plata «Like Refugees».
Det samme året ble Børge Rømma med Too Far Gone på et weekend-oppdrag i Sverige. Etterpå ble han fast medlem. «Løkky» ble utgitt den 6. juni 2006 med norske tekster. I 2008 fant bandet ut at de har holdt på i tilsammen 15 år. Da gir de ut sin konsert-CD/DVD; «Livåt». Opptakene ble gjort på en konsert på Samfundet i Trondheim. i 2011 brøt bandet med sitt mangeårige bookingbyrå og satset på egen manager og bookingansvarlig. Per Evjen fikk jobben. Too Far gone feiret sitt 20-årsjubileum i 2013 og foran sommerturneen, med navnet Z-Tour 2013, Norge rundt i 20 år, takket Magne Kollstrøm for seg og ble erstattet av Kåre Andeas Lund. Bandet hentet inn 2 nye medlemmer, Arild Følstad på tangenter og trekkspill og Roger Svartvatn som 2. trommeslager og perkusjon. Bandet gjennomført sin mest omfattende turné på mange år. 1. august 2013 ble det kjent at Roar Øien sluttet i bandet av personlige grunner.
Oscar for beste sminke og hårstyling

Oscar for beste sminke og hårstyling (engelsk: Academy Award for Best Makeup and Hairstyling) er en filmpris som utdeles av Academy of Motion Picture Arts and Sciences til den beste sminke og hårstylingen i en film fra filmåret før. Normalt nomineres tre filmer, i motsetning til fem i flere andre kategorier.
Kategorien ble etablert i 1981 som «Academy Award for Best Makeup», etter akademiet fikk kritikk for at Elefantmannen (1980) ikke fikk noen priser. Tidligere fikk sminkører kun pris i spesielle æressammenhenger, men denne kategorien skulle også dekke dette. Til den 85. Oscar-utdelingen i 2012 fikk prisen sitt nåværende navn. 
Dette er en av kategoriene som har en anderledes nomineringsprosess. En kortliste av inntil sju nominerte blir satt sammen av styret i filmakademiets bransjeavdeling for sminke; deretter kan alle medlemmene i bransjeavdelingen som har sett de aktuelle filmene stemme på inntil tre kandidater.
Rick Baker er den med flest priser og nominasjoner i denne kategorien. Han har blitt tildelt syv priser, fra elleve nominasjoner.

Vinnere og nominerte

I tabellen under er årene listet etter hvilken Oscar-utdelelse de har vært presentert ved. Det tilsvarer ofte filmens premiereår, og prisseremonien finner sted året etter.
██ Spesial-/æresprisvinner (1964–81)
██ Prisvinner (1982–)
Olestra

Olestra (også kjent under Procter & Gamble sitt varemerke Olean) er en fetterstatter som ikke tillegger fett, kalorier eller kolesterol til matprodukter. Det benyttes foreløpig i tradisjonelle høy-fett produkter som potetgull, og reduserer dermed fettinnholdet samt kalorimengden i disse produktene.
Foreløpig er Olestra bare godkjent for det amerikanske markedet, og brukes i produkter som Lay's og Pringles potetgull. Procter & Gamble fikk Olestra godkjent for markedet i 1996, da FDA (Food and Drug Administration) godkjente det som en erstatter for fett og olje i ferdigpakkede snacks som potetgull og saltstenger
Olestra mistet tidlig sin popularitet grunnet rapporterte bivirkninger forbundet med gastrointestinale plager på menneskets fordøyelsessystem.
I 2010 ble Olestra kåret av Time Magazine på en 37.-plass blant de 50 verste oppfinnelsene i verden.
VM i turn 1979

Det 20. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 3. til 9. desember 1979, Fort Worth i USA. Dette var det første VM som ble arrangert utenfor Europa. I november 1077 besluttet Det internasjonale turnforbundet (FIG) på sin 55. kongress å endre syklusen for VM i turn til å være annethvert år, og de VM som avholdes året før et OL skal fungere som kvalifisering for OL. De 12 beste lagene i lagkonkurransen under VM i 1979 ble invitert til å delta i Sommer-OL 1980.
Hatet (film)

Handling og rollefigurer

Jødiske «Vinz» (Vincent Cassel) er fylt av raseri og ser på seg selv som en råtass, på linje med «Travis Bickle» (Robert de Niro) i den amerikanske filmen Taxi Driver. Nordafrikanske «Saïd» (Saïd Taghmaoui) prater konstant, mens den afro-karibiske «Hubert» (Hubert Koundé), som er bokser, prøver å gjøre noe av seg selv, og komme ut av ghettoen.
En av vennene deres har blitt banket opp av politiet mens han var i varetekt, noe som starter opprøret. Vinz finner en pistol som tilhører politiet og sier at hvis vennen dør i varetekt skal han drepe en politimann.

Etter at filmen kom ut

Filmen ble en stor suksess, og skapte mye debatt i Frankrike om særlig vold. Statsminister Alain Juppé ordnet det slik at hele regjeringen så filmen. Politivaktene som passet på snudde ryggen til som protest mot filmens fremvisning av politivold.
Kassovitz ble kåret til beste regissør under filmfestivalen i Cannes. Filmen ble kåret til beste film under utdelingen av César-prisen.
Vincent Cassel ble en stor stjerne etter filmens utgivelse.
Kritik (tidsskrift)

Kritik var et dansk kulturelt og akademisk tidsskrift utgitt av Gyldendal med oppsett innen for det humanistiske område. Tidsskriftet ble grunnlagt i 1967 av professorene Aage Henriksen og Johan Fjord Jensen på forlaget Fremad og ble gjennom en lengre årrekke redigert av Frederik Stjernfelt og Lasse Horne Kjældgaard. Blant andre redaktører finner man Poul Behrendt, Klaus P. Mortensen, Johannes H. Christensen, Hans Hauge og Poul Erik Tøjner. De siste redaktører ble Ursula Andkjær Olsen og Elisabeth Friis. Tidsskriftet lukket ned med nr. 216-217 i 2016.
Oxylamia

Utseende

Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, brune til svarte trebukker, kroppen ofte med flekker av lyse skjell. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske nematoder.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Afrika.
Planet of the Apes (TV-serie)

Handling

Tre astronauter krasjlander på jorden anno 3085. En av dem dør, mens de to andre, Alan Virdon (Ron Harper) og Pete Burke (James Naughton), blir tatt hånd om av et vennlig menneske som finner vraket. Men krasjlandingen har også blitt observert av en apeunge, og nyheten når derfor raskt The Grand City, hovedstaden i verdenen. Saken tas opp i det øverste rådet, hvor sjef for de væpnede styrkene, gorilla-genralen Urko (Mark Lenard), mener at menneskene bør drepes med en gang, for å hindre at de setter farlige ideer i hodene til andre mennesker. Øverste leder Zaius (Booth Colman) er av en annen oppfatning, og mener det er viktig å lære mer om hvor de kommer fra og ikke minst hvordan de kom dit, slik at de kan være bedre forberedt hvis noe slikt skjer igjen.

Episoder

- Escape From Tomorrow

- The Gladiators

- The Trap

- The Good Seeds

- The Legacy

- Tomorrow’s Tide

- The Surgeon

- The Deception

- The Horse Race

- The Interrogation

- The Tyrant

- The Cure

- The Liberator (episoden som ikke ble vist)

- Up Above the World So High

TV-filmer

Flere av episodene ble i 1981 satt sammen til TV-filmer. Den første ble kalt Back to the Planet of the Apes og er en kombinasjon av episodene «Escape From Tomorrow» og «The Trap». Den andre TV-filmen ble kalt Goodbye To the Planet of the Apes, og er en kombinasjon av episodene «Tomorrow’s Tide» og «Up Above the World So High». Det ble i alt lagd fem TV-filmer ut ifra det gamle materiale.
Living Next Door to Alice Cooper

Living Next Door to Alice Cooper er et musikkalbum med Dei nye kapellanane, utgitt i 1999. Dette er bandets debutalbum og siste plate.