Anatomiske retningsbeskrivelser

Plan

En kropp i den anatomiske utgangsstillingen kan vi dele opp i tre ulike plan. Medianplanet deler kroppen i lengdeaksen, og skiller kroppen opp i to like halvdeler, venstre og høyre del av kroppen. Posisjoner nært medianplanet kaller vi mediale, og posisjoner bort fra medianplanet kaller vi laterale. Begrepet bilateralt vil si at noe ligger på begge sider av medianplanet, som i bilateral symmetri.
Frontal- eller koronarplanet går også gjennom kroppens lengdeakse, men står vannrett på medianplanet. Det deler forsiden av kroppen, eller ventrum, fra baksiden av kroppen, eller dorsum. Det som ligger mot forsiden av kroppen, sier vi ligger ventralt. Det som ligger mot baksiden av kroppen, sier vi ligger dorsalt. Vi kan også bruke begrepene anterior om det ventrale, og posterior om det dorsale (og henholdsvis også begrepene anteriort og posteriort). Disse er synonymer når man beskriver menneskets anatomi, men dette gjelder ikke nødvendigvis for beskrivelse av firbente dyr. Mens begrepene "anterior" og "posterior" henholdsvis kan oversettes med "fremme" og "bak", kan begrepene "ventral" og "dorsal" oversettes med "mot buken" og "mot ryggen".
Det horisontale eller transverse planet ligger vannrett i forhold til de to andre planene, og går på tvers av kroppen, på mennesker ofte i høyde med navelen. Hos andre virveldyr kalles det ofte for et sagitalt plan. Posisjoner over planet kaller vi superior, og posisjoner under planet kaller vi inferior. Vi kan også i de fleste tilfeller bruke kranial og rostral for superior og kaudal for inferior der det er snakk om dyr.

Retninger

Det finnes en del uttrykk som beskriver den relative plasseringen av anatomiske elementer i forhold til hverandre:
Anterior (av lat. ante) og posterior (av lat. post) refererer henholdsvis til hva som er front eller foran og hva som er bak eller bakerst. For eksempel er snuten på en hund anterior til øynene dens, mens haletippen er posterior til haleroten.
Superior og inferior betyr henholdsvis øvre og nedre del av kroppen. Uttrykket kan også brukes om organsystemer, slik som for eksempel den øvre og nedre delen av tarmen eller lungene. Disse beskrivelsene brukes også om dyr, fordi disse systemene har en funksjonell retning (mat og luft kommer inn øverst i sine respektive systemer).
Cranial og caudal betyr henholdsvis hodeskalle og hale. Disse begrepene er uavhengig om en person står eller ligger, eller om det er et menneske eller en hund (eller en fisk) man snakker om. Et alternativt navn på cranial er rostral (av latin rostrum - nebb), som viser til rettningen fremst mot hodets fremste punkt (hos menneske er dette nesetuppen). Hos mennesker ligger for eksempel øynene rostralt for hjernen.
Proksimal og distal betyr nære og fjernt, og brukes for å beskrive elementer i lemmene i forhoild til kroppen. For eksempel bærer det proksimate leddet på beina til krepsdyr gjeller, mens klør stort sett sitter distalt på lemmet. Uttrykket medialt i denne sammenhengen betyr «midt på» eller «i mellom»; albuen sitter medialt på armen. Uttrykket kan også brukes om organsystemer med et tydelig sentrum, for eksempel ligger ryggnerven i korsryggen distalt i forhold til hjernen i sentralnervesystemet, og aorta ligger proksimat i forhold til hjertet i sirkulasjonssystemet.
Dextra og sinistra (gjerne forkortet dex og sin) betyr henholdsvis høyre og venstre. Disse uttrykkene bruke si en del anatomisk litteratur der det er bilde av elementer hvor plassingen ikke alltid er åpenbar. Begrepet brukes sjelden, fordi de fleste strukturer i kroppen er bilaterale, og høyre og venstre gir liten mening.
Axial og viceral viser til henholdsvis kroppes midtakse (ryggraden) og innvollene. Dette svarer til to hovedregioner av kroppen. De axiale delene av kroppen er ryggraden og de delene av skjelettet og musklene som vi har bevisst kontroll på. De vicerale delene er innvollene, særlig fordøyelsessystemet, sirkulasjonssystemet, urinveiene og forplantningssystemet.