Kuduro

Opprinnelse

Røttene av kuduro kan spores tilbake til slutten av 1980-tallet, da produsentene i Luanda i Angola startet å blande afrikansk perkusjon med zouk og soca til å lage en stil av musikk så kjent som batida ("beat"). Europeiskeog amerikansk elektronisk musikk hadde begynt å vises i markedet, som tiltrakk angolanske musikere og inspirerte dem til å innlemme sine egne musikalske stilarter. Unge produsenter begynte å legge tung afrikansk perkusjon til både europeiske og amerikanske rytmer. I Europa blandet vestlige house- og technoprodusenter dette med house og techno.
Historien om kuduro har kommet i en tid med angolansk sivil uro, og gitt et middel til å takle motgang og positivitet for younger-generation. Med den sterke innvandringen av angolanske borgere til Portugal spredde kuduro seg og utviklet seg videre i nabolag i Lisboa, med inkludering av flere musikalske elementer fra ulike sjangere av vesteuropeisk elektroniske musikk, så oppsto progressiv kuduro.
Progressive kuduro er ikke noe annet enn kuduro fra slutten av 90-tallet, som startet i Angola. Det er en slags kuduro med sterke elektroniske element. Kuduro har alltid vært og den startet som elektronisk musikk, ukjent for noen som ikke vet kuduro siden begynnelsen så når buraca begynte å gjøre noen tøffe, det er nye, men det er den ikke. Det kan sies at kuduro classico er hva noen vil kalle kuduro progressivo, produsentene som begynte å produsere dette er angolanere selv utenlandsk angolanske, har nå litt fransk og portugisisk. Sannsynligvis var de franske de første europeer til å rette oppmerksomheten til kuduro takk til Costoleta med Tchiriri som var en suksess i Frankrike i Portugal kuduro ble akseptert veldig sent, til tross for det faktum at i Portugal hadde mer kudurustas og angolanere, kuduro ble ikke godkjent da var det bare angolanere å gjøre, for å bli akseptert til tross for at det eksisterte en rekke kuduristas i Portugal måtte kommet opp med et portugisisk bande med blanding av portugisisere og angolanere, Buraka Som Sistema, og for at portugisere skulle akseptere måtte få nytt navn progressive kuduro, dette var hva de hadde gjort for å være mer akseptabelt og dem noen prøvde å gå enda lenger og ringe portugisisk sjanger av kuduro, men denne typen kuduro er gjort siden 90-tallet i Angola.
Hvis du søker, kan du finne en rekke kuduro som ble gjort i Angola som passer inn i det som noen kaller progressiv kuduro før de kalt, fordi de allerede hadde navn.
I henhold til Tony Amado, den selverklærte skaperen av kuduro, fikk han ideen til dans, og etter å ha sett Jean-Claude Van Damme i 1989 film Kickbokser, der han dukker opp i en bar beruset, og danser i en vanskelig og uvanlig stil. Som Vivian Vert påpeker i sin artikkel, til tross for den vanlige antagelsen om at "world music" fra ikke-vestlige land har ingen fellestrekk med vestlig moderne musikk, angolanske kuduro inneholder "elementer til felles med punk, dyp tribal huset, og selv Daft Punk." Og selv om angolanske kuduro reflekterer en forståelse og tolkning av western musikalske former, world music kategori at den passer under har en tendens til å avvise ideen om western musikalske imperialisme. DJ Riot av Sistema sa, "kuduro var aldri world music... Den var ikke født av congas og bongos, som noen tradisjonell folkemusikk. Det var barn som lagde rett-frem-dansemusikk fra, for eksempel, '96. Å spille denne nye musikken, denne nye afrikansk musikken, det føles oppriktig talt politisk i seg selv."
Kuduristas bruker kroppsbevegelser som ofte utstråler bevegelse/stillhet, manglende koordinasjon, falle, pop & lock, og breakdancing. Denne stilen av dans ser ut til å "bryte ned" kroppsdeler i isolerte og stakkato bevegelser, som fungerer som en refleksjon av svakhet og blandingen av funksjonshemmet/deaktivert organer i fremførelsen. Populære angolanske danser Costuleta, hvis benet har blitt amputert, er kjent for sin fengende forestillinger som viser smidighet og seksualitet. Inkorporering av svakhet kompliserer normative forestillinger om "funksjonshemmethet", mens den henter minner om motiver i svart overlevelse gjennom Diaspora, spesielt i forhold til landminer plantet av den portugisiske hæren som har etterlatt seg mange angolanere amputert.

Terminologi

Navnet på dansen refererer til en spesiell bevegelse der danserne synes å ha hard rumpe ("cu duro" i angolanske portugisisk), simulere en aggressiv og sint dansestil.

Popularitet

Kuduro er svært populær i tidligere portugisiske oversjøiske land i Afrika, samt i hjertet av Lisboa, Portugal (nemlig Amadora' og Queluz), på grunn av det store antallet av Angolanske innvandrere.
Lisboa-utgaven (eller progressive kuduro), som blander kuduro med house og techno, Buraka Som Sistema en portugisisk/Angolanske elektronisk dansemusikk prosjekt basert i Portugal, var ansvarlig for internasjonalisering av kuduro, presentere sjangeren i Europa. De er omtalt i flere internasjonale musikkmagasiner, etter at de kom med sin hit "Yah!" ("Ja!"). Buraka Som Sistema, og tar sitt navn fra Buraca, Lisboa forstad i kommunen Amadora'. Siden har det eksplodert med Buraka Som Sistema, kuduro danseoppvisning i videoer som finner en økende publikumsmasse på internett video plattformer som YouTube. Videoene varierer i kvalitet fra MTV standard til knapt gjenkjennelige mobile-phone-video.

I Love Kuduro (festival)

En omreisende festival som har blitt kjent som en av de største samlinger dedikert til Kuduro sjanger og livsstil. Det ble skapt av Angolanske artist Coréon Dú i 2011, med premiere hendelser i eksempelklubb i Paris, etterfulgt Arena Club i Berlin under navnet Kuduro Økter. Det følger med Angolanske legender som Noite e Dia, Nacobeta, Bruno M, DJ Znobia, Big Nelo, aspirantene Titica, Francis Boy Os Namayer, DJ Djeff & DJ Sylivi, sammen med en rekke internasjonale gjester / Kuduro støttespillere som Louie Vega & Anané Vega, Ousunlade, Daniel Haaksman, John Digweed, Hernan Cattaneo, Trentemoller, Tiefshwarz, Diego Miranda, og Wretch 32,, blant andre.
Det første  Love Kuduro arrangementet i Luanda ble en to dagers festival som fikk over 14.000 Kuduro fans i januar 2012 i Luanda Internasjonale messeområdet. Siden har det årlig i Luanda, med ulike hendelser som skjer rundt om i verden i byer som Paris, Amsterdam, Stockholm, Rio de Janeiro, New York og Washington DC . Siste inkluderer en tilstelning i 2014 TechnoParade i Paris, som Os Kuduristas tour ( en oppfølging til Kuduro Økter tema tour) som fokuserte hovedsakelig på å bringe det større Luanda urbane kultur til å Kuduroelskere rundt om i verden, med hovedvekt på dans .
Den siste hendelsen var en jeg I Love Kuduro pop up float på 2014 TechnoParade i Paris.

I Love Kuduro (film)

Filmen "I Love Kuduro" regissert av brødrene Mário og Pedro Patrocínio hadde premiere med stor suksess på den Internasjonale filmfestivalen i Rio de Janeiro, som er den største filmfestivalen i Latin-Amerika, og i Portugal, i DocLisboa. "I Love Kuduro" ble filmet i Angola og presenterer opprinnelsen til kuduro fenomenet.