google/wiki40b huggingface dataset:
Skogmarihand

Utseende

Skogmarihand er blant de fargerike orkidéene i Norge. Den har lyst rosa blomster med mørkerosa tegninger og trefliket underleppe der midtfliken er lenger en sideflikene (viktig skille fra flekkmarihand). Blomstene er ordnet i lange aks. Skogmarihand kan bli opp mot 60 centimeter høy, og den har mørkegrønne blader med massevis av svarte prikker på.
Skogmarihand tilhører orkidéslekta Dactylorhiza, som er en av de mest rotete planteslektene i norsk flora. Systematikken i slekta er problematisk, og de fleste artene krysser seg med hverandre og lager vanskelige mellomformer. Skogmarihand har en dobbeltgjenger som heter flekkmarihand, men denne har færre og lysere blomster og vokser stort sett på annerledes habitat.

Forekomster i Norge

Dette er nok en av de orkidéene det er vanligst å se i Norge. Ikke bare fordi den er alminnelig og lett å få øye på, men også fordi den har det med å opptre i vegkanter. Det er et kjennetegn for denne orkidéen som få andre orkidéer tar etter. I tillegg finnes den i næringsrik skog og på myrer og kulturmark.
Skogmarihand finnes helt nord til Øst-Finnmark. Den vokser både i lavlandet og fjellet, men den er sjelden i sørlige og vestlige kyststrøk.
Raet landskapsvernområde

Raet landskapsvernområde er en tidligere regulering av en del av det området som i dag er Raet nasjonalpark. Området ligger i Aust-Agder fylke, i Arendal kommune, og omfatter lokaliteter som Tromlingene, Alvekilen, Bjelland, Spornes, Hove, Gjesøya, Merdø, Havsøya, Ærøya, Jerkholmen og Torungene. Diskusjonen om området burde bli Raet nasjonalpark startet i 2012.
Vernet gjelder først og fremst de ubebygde delene av disse øyene. Området er ca. 15 km langt og utgjør ca. 18 396 dekar hvorav det meste er sjøareal. Området grenser til Hasseltangen landskapsvernområde i Grimstad kommune. Formålet med vernet er å «bevare det egenartede natur- og kulturlandskapet med kvartærgeologiske forekomster og særegent dyre- og planteliv knyttet til Raet i Aust-Agders kystområde».
Innenfor området er det tre naturreservater: Indre Halvorsholmen, Store Torungen og Tromlingene. De to førstnevnte er for å verne hekkende sjøfugl, mens det på Tromlingene er våtmark. Østre del av Tromlingene har såkalt fuglelivsfredning, som inngår i verneforskriften for landskapsvernområdet. Skogen på yttersiden av Tromøya har fra 1914 vært fredet etter skogloven. Å beskytte oppvekst for verneskog var da formålet. Skogen er fortsatt vernet.
Det er flere offentlig sikrede friluftsområder innen Raet landskapsvernområde. Fra øst: Spornes, Hove, deler av Merdø, deler av Havsøya, Ærøya, Tvisteinen, Flatskjær, Skjelbergholmen og Jerkholmen. Friluftsområdene eies dels av stat eller kommune, og dels av private som det er inngått avtale med. 
Den store endemorenen fra istida, Raet, er et viktig kriterium for vern av området. Raet har avsatt store mengder løsmasser. På yttersiden er massene gjennom lang tid vasket ut slik at bare de groveste rullesteinene er tilbake. Strandvoller av grus og stein er det mange steder. Nærheten til Skagerrak gjør at Raet landskapsvernområde har et typisk kystklima. Agder er et av de steder i Norge som har flest soldager. 
Raet landskapsvernområde ligger langt sør, og her finnes mange planter som hører hjemme på sørligere breddegrader. Mange av disse har sin nordgrense her på nordsiden av Skagerrak. Fremmede arter som har kommet hit som ballastplanter finnes det eksempler på.
Hunchun

Historie

Hunchun var hovedstad for riket Balhae mellom 785 og 793, og het da Dongyang.

Samferdsel

Kinas riksvei 302 går fra Hunchun til Ulanhot i Indre Mongolia.
Oluf Boesen

Oluf Boesen (også skrevet Ole Boesen) (født 1583 på Sjælland, død 1646 i Oslo) var en dansk teolog og biskop av Oslo fra 1639 til 1646.
I 1611 ble han rektor i Oslo etter magister Poul Thrane, og 1615 tok han magistergraden ved Københavns Universitet. I 1618 etterfulgte han magister Abraham de Gardes som lector theol. ved Oslo skole. I 1636 ble han den første professor i teologi ved det gymnasium som Christian IV opprettet i Christiania det året. I 1639 etterfulgte han sin svoger, magister Niels Simonsen Glostrup, som biskop av Oslo og Hamar stift, etter å ha bistått svogeren i bispegjerningen siden dennes sykdom i 1638.
Han var første gang gift med Magdalene, datter av sogneprest i Oslo Thomas Lagesen, og skal ha hatt 12 barn, men bare en datter overlevde til voksen alder. Med sin andre hustru Bodil, datter av skriver på Bremerholm Anders Hansen (Wincke) og enke etter organist og kannik i Roskilde Villum Dop, hadde han en sønn. Denne sønnen ble oppkalt etter morens første ektemann.
Antoninus Pius

Veien til makten

Pius' familie kom opprinnelig fra Nemausus i Gallia, men hadde lenge fått viktige roller i Roma. Hans farfar hadde vært konsul to ganger og hans far, Titus Aurelius Fulvus, én gang (år 89). Han vokste opp i Lorium, et slektsgods i sørlige Etruria, som han ble svært knyttet til. Hans far døde da han var ung, så Pius ble oppfostret først av sin farfar og sin morfar. Da de døde gjorde arven ham til en av Romas rikeste menn.

Hadrians adoptivsønn

Antoninus Pius beskrives som rolig, pliktoppfyllende og ordentlig, men uten større ambisjoner. Han gjennomførte ingen større omveltninger under sin tid som keisere, men bevarte det han hadde fått fra sine forgjengere. Hadrian var egentlig mer interessert i sin unge slektning Marcus Annius Verus (den senere Marcus Aurelius), og så antagelig Pius som en god forvalter påvente av at Marcus Annius Verus skulle modne. Det inntrykket forsterkes når man tenker på at Pius var 51 år gammel da han ble adoptert og bare hadde ett barn i live, datteren Annia Galeria Faustina (d.y.) som giftet seg med Marcus Aurelius. Pius skulle imidlertid bli langlivet og regjere lengre enn noen keiser hadde gjort siden Augustus. 
Adopsjonen var en innviklet prosess. Samtidig som Hadrian adopterte Pius, adopterte Pius i sin tur den blivende Marcus Aurelius samt Lucius Ceionius Commodus, som var sønn til Hadrians førstevalg som etterfølger (som også het Lucius Ceionius Commodus) som var død to  måneder tidligere.

Antoninus Pius som keiser

Da Hadrian døde den 10. juli 138 ble Pius keiser. Antoninus Pius ble fort populær i senatet, bortsett fra en strid da senatet til å begynne med nektet å gi den i senatet hatede Hadrian guddommelige hederstitler etter hans død. Han stiftet lover som beskyttet slaver mot overgrep. De to forræderisaker som kom opp under hans tid som keiser ble håndtert innen rettsapparatet. Hans lederstil var pragmatisk og bygde i stor grad på konsensusdannelse. Selv om han var svært rik, var han ikke kjent for å ha en ekstravagant livsstil.
Pius styrte riket fra hovedstaden eller fra sitt palass i Lorium og unnvek lange reiser, noe som hadde den fordel at han alltid var i midten av rikets etterretningssystem. Selv om det ikke kom til noen større krig, tok han beslutningen om å erobre sørlige del av Skottland. Hadrians mur ble oppgitt og Antoninus' mur ble bygd lenger nord. Deretter fulgte problemer i Mauretania og Germania, opprør i Egypt, Judea og Grekenland samt strider med daker og alaner. Den romerske hær var imidlertid så fryktet at det oftest var nok med diplomati og rrussel om våpenbruk for å løse konflikter. For eksempel var det tilstrekkelig med et brev fra Pius for å hindre kongen av Partia i å angripe Armenia.
Antoninus Pius døde den 7. mars 161 i Lorium. Ifølge hans biografi ble han magesyk etter å ha spist for meget ost, hvoretter han kastet opp og fikk høy feber. Han hadde vært en meget populær keiser, og ble hyllet storslått etter sin død.
Astylopsis

Utseende

Middelsstore, gråbrunt-spraglete trebukker med lange antenner. Pronotum har rundede sider med en mer eller mindre tydelig, butt tann et stykke bak midten. Vingene er jevnbrede, litt tilspissede bakerst, beina har kraftige, klubbeformede lår.

Utbredelse

Artene lever i det østlige og sørøstlige Nord-Amerika.
Inermaegocidnus

Utbredelse

Slekten er utbredt i Papua Ny-Guinea.
Kaldstart

Manuell choke

På eldre biler, vanligvis midten av 1980-tallet, og nedover er manuell choke vanlig. Det er forgassermotorer som bruker choke, da innsprøytningsmotorer ikke benytter manuell choking. Denne fremtrer som regel i form av en uttrekkbar bryter på dashbordet. Før start trekkes denne helt ut. Det trekkes da i en wire som er koblet til forgasseren, slik at det kommer mer bensin til forbrenningskammeret under start, og bilen tenner lettere. Turtallet øker drastisk når choken er trukket ut, og det kan være usunt for kalde motorer med høyt turtall over lengre perioder, så choken bør skyves inn igjen når motoren går jevnt. Dersom det fortsettes å kjøre med uttrekt choke vil motoren etterhvert gå ujevnt på grunn av den feilaktige bensinblandingen, og den vil etterhvert kveles ved lavt nok turtall.

Automatisk choke

På mer moderne biler (men merk at Volkswagen Type 1 - "Bobla" fra 60- og 70-tallet også hadde automatisk choke) er det automatchoke, som aktiveres automatisk når motoren slås på ved hjelp av en sonde som registrerer at motoren er kald, og hever turtallet til det nødvendige nivå så motoren skal gå jevnt. Choken deaktiveres dermed. Dette er det vanligste, og er standard på alle nye biler i dag.
Det ugunstige med automatchoke er at denne kan bli feilaktig etter flere år, og trenger kanskje litt service. Vanlige feil er at turtallet flyr voldsomt opp ved kaldstart og kan skade motoren, at den ikke fungerer i det hele tatt slik at start blir vanskelig, og at den ikke fungerer skikkelig, slik at motoren "lugger" når det akselereres mens den fremdeles er kald.

Motorvarmer

For å hjelpe biler til å starte lettere når det er kaldt kan en motorvarmer benyttes. Denne monteres i fabrikk eller selv, og består av et metallskaft som settes inn i motorblokken nederst ved oljepannen, slik at enden på skaftet blir oppvarmet når det kobles elektrisitet til i andre enden. Motorvarmere kan enten bare varme opp oljen i bilen, eller varme opp både oljen og kjølevannet, hvilket resulterer i at det kan allerede være varm luft i varmeapparatet når bilen startes. Den andre enden av skaftet sitter som regel lett til i grillen eller rundt støtfangeren, slik at det med en motorvarmerledning kan plugges rett i et 230-volts uttak. 
Det kan ta nærmere tre timer fra motorvarmeren er koblet til den har oppnådd sin fulle effekt, og mange lar den stå i natten over. Men for lenge og varmeelementet kan brenne opp, spesielt slangevarmer (kjølevannvarmer). Motoren både starter lettere og forurenser mindre siden det ikke trengs choke-effekt for å starte. Et vanlig fenomen er at temperaturnålen på dashbordet kan stige noe etter at motorvarmeren har gjort jobben sin.
Yad Vashem

Oppbygging

Det nye holocaust-historiemuseet ble bygget som en prisme-lignende triangulær struktur. Det er 180 meter langt, med tykke vegger av forsterket betong på et område på over 4 000 kvadratmeter.
Det inneholder 10 utstillingshaller, hver tilegnet et bestemt kapittel av holocausts historie. Ulik utstillingen i det gamle museet, som primært var satt sammen av fotografier, er den nye utstillingen en multimedia-presentasjon som består av personlige gjenstander donert til Yad Vashem av holocaust-overlevende, etterlattes familie og holocaust-museer og -minnesteder over hele verden. 
Museet er bygget opp slik at den besøkende starter sin ferd under bakken og sakte går oppover. Utgangen fra hoveddelen av museet er på en balkong hvorfra man får en imponerende utsikt over Jerusalem-dalen, noe som innebærer at den besøkende går fra en mørk korridor og rett ut i direkte sollys. (Dette avhenger selvsagt av vær og tidspunkt). Dette er bygget med en bevisst intensjon om å representere det jødiske folks kamp gjennom de mørke dagene under holocaust, frem til lyset i Israel og jødenes fremtid, og for å understreke landets naturlige skjønnhet.
Nancy Greene

Biografi

Under OL 1968 i Grenoble gikk hun til topps i storslalåm. «Løvinnen», som hun ble kalt på grunn av sin aggressive kjørestil, vant med hele 2,64 sekunders margin til franske Annie Famose på sølvplassen. Greene fikk også sølv i slalåm, bare slått av Marielle Goitschel.
I sesongen 1966/67 vant hun tidenes første verdenscuptittel, og vant i tillegg storslalåmcupen. Hun forsvarte begge disse titlene det påfølgende året. Totalt vant hun 14 verdenscuprenn (tre i utfor, åtte i storslalåm og tre i slalåm). Etter at hun hadde lagt opp, var hun trener for det kanadiske landslaget. 
Nancy Greene innehar utmerkelsen Order of Canada, landets høyeste utmerkelse for sivile. I 1999 ble hun utropt til århundrets beste kvinnelige canadiske sportsutøver.
Fra 2009 er hun medlem av Canadas senat. Hun representerer de konservative.
Kiss Me Quick (sang)

Norsk versjon

Lasse Hovd og Mikkel Aas har skrevet norske tekster. Hovds verjon bærer tittelen «Kyss meg nå». Aas' versjon heter «Kyss meg ømt».
The End Records

The End Records er et amerikansk plateselskap ble etablert i 1998. De har spesialisert seg innenfor rock og heavy metal. De er kjent for å ha signert artister som Ulver, Agalloch, Peccatum, Arcturus.
Plateselskapet har representert et stort spekter av musikkstiler. Alt fra bandet Voivod til Thine Eyes Bleed og Dissection.
MS «Hyen»

MS «Hyen» er et passasjerskip av katamarantypen, bygget i 1980 for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane. Skipet gikk i rute for rederiet frem til 1998. Skipet er nå i bruk i Reykjarvik på Island.
Friderich Adolph Schleppegrell

Biografi

Friderich Adolph Schleppegrell var sønn av den westfalske lavadelsmannen, generalmajor Otto Heinrich von Schleppegrell og dennes hustru Cathrine Abigael Zimmer, og ble 25. juli 1828 gift med Johanne, baronesse Juel, datter av major Christian Frederik, baron Juel av Rysensteen. Han ble offiser i 1807, og deltok i kanonbåtkrigen for Danmark-Norge. I forbindelse med inngåelsen av unionen med Sverige i november 1814, gikk Schleppegrell over i dansk tjeneste.
Schleppegrell er især kjent for sin innsats i Første slesvigske krig da han ved krigsutbruddet i 1848 som oberst fikk kommandoen over det danske venstre flankekorps. Han ble utnevnt til generalmajor i 1848.
Friderich Adolph Schleppegrell var kommandant for 2. armedivisjon, som innledet angrepet ved Isted 25. juli 1850. Han ble hardt såret av angrep ved Øvre Stolk, og døde dagen etter av sine sår i Flensborg. Christian de Meza overtok da kommandoen. 
General Friderich Adolph Schleppegrell ligger begravet i Flensborg ved siden av sin våpenbror og kamerat Hans Helgesen. Hans død er omtalt i N.F.S. Grundtvigs Kiærminde-Vise, Det var en sommermorgen, om slaget på Isted Hede hvori det heter:
Der faldt den gamle 'Nordmand

den djærve Sleppegrell.

Han regned meer ei Kugler,

end Hagl det haarde Fjeld!
Oslo, Larvik og København har oppkalt gater etter generalmajor Friderich Adolph Schleppegrell.
Parlamentsvalget i Ungarn 2010

Parlamentsvalget i Ungarn 2010 ble avviklet den 11. april og 25. april 2010. Valget er det sjette frie valget etter kommunismens fall. Systemet er basert på partilister og valg i enkelte valgkretser. I den første runden av valget, fikk det konservative partiet Fidesz kvalifisert flertall i parlamentet, og kan dermed regjere på egen hånd.
Incadorcus

Utseende

Små (15-20 millimeter), mørkfargede hjortebiller. Kroppen har gjerne en litt matt glans. Hannens kjever er noe forstørrede, av ulike form, men felles for alle er at de er påfallende asymmetriske, med høyre og venstre mandibel tydelig ulike. Dekkvingene har opphøyde, blanke lengdelister, områdene mellom dem er tett og kraftig punkterte.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Andesfjellene.
Donglan

Donglan (kinesisk: 东兰县; pinyin: Dōnglán Xiàn) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Hechi.
Befolkningen var på 277 643 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.
Sentrale militærdistrikt

Sentrale militærdistrikt (russisk: Центральный военный округ) er en av delene som setter opp en av fem operasjonelle-strategiske kommandoer for forsvaret i Russland. Distriktet ble dannet ved presidentdekret nummer 1144, underskrevet 20. september 2010. Det har det tidligere Volga-Ural militærdistrikt som base.
Luftlandestyrker og strategiske rakettstyrker som er forlagt innen Sentrale militærdistrikt er ikke underlagt militærdistriktet,  men styres direkte av spesielle kommandoer i Forsvarsdepartementet (Russland).
Hovedkvarteret er i Jekaterinburg.
We're Gonna Groove

We're Gonna Groove er et musikkalbum utgitt av Bjørn Berge i 2006. 
Albumet fikk terningkast fire av VG, og lå tre uker på VG-lista samme år.
Chan Vathanaka

Landslaget

Chan Vathanaka spilte 43 landskamper for Kambodsjas herrelandslag.
Max Brünn

Liv

Brünn var dr. juris og hadde vært medlem av George-kretsen i Tyskland, men fordi han var jøde flyktet han til Norge etter at nazistene overtok makten i 1933. Da Tyskland invaderte Norge i 1940 flyktet han videre til England, hvor han ble internert som tysk statsborger. I 1945 kom han tilbake til Norge og fikk norsk statsborgerskap. Han tok norsk juridisk embetseksamen under veiledning av Alf Nordhus og begynte å undervise i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo. Forelesningene hans om tysk statsrett, «Oversikt over den tyske forfatningsrett siden 1803», finnes i en stensilert utgave fra 1950. Han og hans kone omkom i en bilulykke i 1956.
Han utga en avhandling om «Forholdet mellem stat og rett i den nyere tyske teori» i Tidsskrift for rettsvitenskap i 1939. Samme år hadde Samtiden en artikkel av ham, «Hvordan ordner nasjonalsocialismen Mellem-Eurpa?» I 1946-årgangen finnes det en artikkel om Nürnbergprosessen, og i 1957-årgangen en artikkel om «Heine og jødedommen».
Bernt Bjelke Lund

Liv

Han var sønn av advokaten Jens Michael Lund og Fanny Emilie Bielke. I 1929 ble han gift med Irlin Sommerfelt. Han var far til høyestrettsdommer Ketil Lund.
Lund ble student i 1917, cand. jur. i 1922 og cand. oecon. i 1924. I 1920 og 1924 oppholdt han seg i England for å studere engelsk rett, og i 1923 i Tyskland for å studere tysk rett. I 1929 ble han utnevnt til høyesterettsadvokat, og drev praksis i kompaniskap med Christian Ludvig Jensen.
Under 2. verdenskrig deltok Lund først i felttoget i Gudbrandsdalen og Romsdal våren 1940, og dro deretter til England. Fra juni 1940 til desember 1943 var han sjef for den juridiske avdelingen i Nortraship i London. I denne perioden var han også formann i den norske krigsretten i England, medlem av representantskapet i Norges Bank og medlem av tvistenemda i London. Deretter var han til mai 1945 sjef for Nortraships juridiske avdeling i New York. Fra juni 1945 til mars 1946 var han norsk delegert ved United Maritime Authority (UMA) i London, hvor han deltok i reguleringen av verdens skipsfart etter avslutningen av krigen. 
Fra 1946 var han direktør i Skibsfartens Arbeidsgiverforening, og fra 1948 til 1956 administrerende direktør i Norges Rederforbund.
PSPACE

I matematikk og informatikk er PSPACE ei kompleksitetsklasse. Den kan defineres som mengda av alle problemer som kan løses av ei turingmaskin med en polynomiell mengde plass.

Relasjoner til andre kompleksitetsklasser

Følgende relasjoner er kjente mellom PSPACE og andre kompleksitetsklasser.  Merk at ⊊ ikke er det samme som ⊈. ⊊ er ekte delmengde relasjonen. ⊆ er delmengderelasjonen.
Inneholdt i PSPACE har man også PSPACE-komplette problemer som er de hardeste problemene i PSPACE. De er definert som ved andre kompleksitetsklasser.

Egenskaper

PSPACE er lukka under operasjonene union, komplement og kleenestjerne.
En annen interessant egenskap er at komplementet av PSPACE er lik PSPACE selv. Med andre ord er co-PSPACE = PSPACE.
Komminister

Komminister (medtjener) er en person som innehar ordinær prestetjeneste i en menighet i den Svenska kyrkan. Komministeren er sogneprestens medhjelper. Norsk tittel er kapellan.
Dronningen av Saba

Dronningen av Saba (hebraisk: מַֽלְכַּת־שְׁבָא – màlkaṯ-Šĕḇấ) omtales i Første Kongebok og Andre Krønikebok i Bibelen, i Koranen og etiopisk historie og var herskerinnen over Saba, et gammelt kongedømme man antar lå i dagens Etiopia eller Jemen. I etiopisk tradisjon kalles hun Makeda, i islamsk tradisjon Bilqis. Hun besøkte kong Salomo med store gaver etter å ha hørt om hans store visdom fra en handelsreisende som het Tamrin.

Bibelens fortelling om dronningen av Saba og kong Salomo

Dronningen av Saba var åpenbart en velstående og gavmild kvinne. Og hennes gavmildhet ble gjengjeldt. Bibelen sier: «Kong Salomo ga dronningen av Saba alt det hun hadde lyst på og ba om, i tillegg til gaver som takk for det hun hadde hatt med til kongen.» (2. Krønikebok 9,12) Salomo selv skrev: «Den gavmilde får gode dager, den som øser ut til andre, får rikelig tilbake.» – Ordspråkene 11,25.
Dronningen av Saba brukte mye tid og mange krefter for å besøke Salomo. Etter alt å dømme lå Saba i det som nå er Jemen, så dronningen og hennes dromedarfølge reiste godt over 160 mil for å komme til Jerusalem. 
Første Kongebok 10,1–2 sier at dronningen av Saba kom «for å prøve [Salomo] med gåter. . . . [Hun] snakket med ham om alt som lå henne på hjertet.» Man beskriver så Salomos reaksjon: «Og Salomo ga henne svar på alt hun spurte om. Det fantes ikke den ting som var skjult for kongen så han ikke kunne gi henne svar.» – 1. Kongebok 10,3.
Dronningen ble forbløffet over det hun fikk høre og se, og sa ydmykt: «Lykkelige er dine menn, og lykkelige er disse tjenerne, som alltid får stå hos deg og lytte til din visdom!» (1. Kongebok 10,4–8)

Legender

Ifølge noen legendariske tradisjoner utenom Bibelen fikk dronningen av Saba et barn med Salomo, sønnen Menelik I som ble konge over Etiopia. Dette gjengis blant annet i verket Kebra Negast fra 1300-tallet. Troen på at Salomo fikk etiopiske etterkommere har spilt en rolle i den etiopiske ortodokse kirke og senere i rastafarianismen.
Idus martiae

Idus Martiae (klassisk latin: Idus Martiae, senlatin: Idus Martii) var den 15. dagen i måneden mars (Martius), og den midterste dagen i måneden, i henhold til den tradisjonelle romerske kalender. Den ble markert med flere religiøse overholdelser, gjeld og renter ble ofte betalt på idus, men er særlig kjent ved den romerske statsmannen og romersk diktator på livstid, Julius Cæsar, ble myrdet ved en konspirasjon av senatorer på denne dato i 44. f.Kr. Cæsars død gjorde Idus Martiae til et vendepunkt i romersk historie, som en av hendelsene som markerte overgangen fra den historiske perioden kjent som den romerske republikk og til det romerske keiserrike.

Idus

Selv om mars var den tredje måneden i den julianske kalenderen, var den i den eldste romerske kalender den første måneden i året. Idus betegnet normalt den 13. dagen i måneden, men i mars, mai, juli og oktober var det den 15. Romerne nummererte ikke dagene i måneden etterfølgende fra den første til den siste dagen. Isteden telte de bakover fra tre faste punkter i måneden: nonae (5. eller 7. avhengig av månedens lengde), idus (13. eller 15.), og kalendae (1. av den påfølgende måneden). Idus opptrer nær midtpunktet, på den 13. for de fleste måneder. Idus var ment å bli bestemt av fullmåne, reflekterende månekalenderen. På den eldste kalender var Idus Martiae den første fullmåne i det nye året.
Idus hver måned var hellig for Jupiter, romernes øverste gud. Flamen Dialis, Jupiters yppersteprest, ledet ovis Idulius («idus’ sauer») i prosesjon langs Via Sacra til arx (tidvis stavet Arx Capitolina), som var en festning antikkens Roma lokalisert på nordspissen av Kapitolhøyden, hvor det ble gjort ofringer.
Ifølge Plutark advarte auguren Titus Vestricius Spurinna Cæsar kort tid før attentatet med ordene: «Cave Idus Martias» (vokt deg for idus martii). Ikke minst fordi Shakespeare utbroderte dette («Beware the Ides of March» i skuespillet Julius Cæsar), er ordene blitt et stående uttrykk brukt som forvarsel om katastrofe.