Isaac Asimov

Biografi

Asimov ble født på et tidspunkt mellom 4. oktober 1919 og 2. januar 1920 i Petrovichi shtetl i Smolensk oblast, Sovjet-Russland (nå Mahilyow Provins, Hviterussland). Foreldrene hans, Anna Rachel Berman Asimov og Judah Asimov, tilhørte en jødisk familie av møllere.  Fødselsdagen hans er usikker på grunn av forskjellene mellom den gregorianske og jødiske kalenderen og mangel på offisielle dokumenter.  Asimov feiret selv 2. januar. Familiens navn stammer fra озимые (ozimiye), et russisk ord for vinterkorn som hans tipp-oldefar handlet med. Familien hans utvandret til USA da han var tre år gammel.  Fordi foreldrene hans alltid snakket jiddisch og engelsk med ham, lærte han aldri russisk.  Asimov vokste opp i Brooklyn, New York og lærte seg selv å lese da han var fem år gammel. Foreldrene hans eide flere godteributikker og alle i familien arbeidet sammen i disse.  Butikkene solgte science fiction ukeblader og Asimov leste dem. Da han var omkring elleve år gammel begynte han å skrive sine egne historier, og da han var 19 år solgte han dem til science fiction ukeblader. John W. Campbell, som da var redaktør for Astounding Science Fiction, var en stor innflytelse og ble senere en god venn.
Asimov fikk grunnutdannelsen i de offentlige skolene i New York City, inkludert Boys' High School, i Brooklyn, New York.  Etter det studerte han ved Columbia University, og fikk bachelorgrad i 1939.  Senere gjenopptok han studiene og fikk doktorgrad i biokjemi i 1948. I mellomtiden arbeidet han i tre år under andre verdenskrig som sivil ansatt ved Philadelphia Navy Yard Naval Air Experimental Station. Etter krigen ble han oppkalt til verneplikt i U.S. Army der han tjenestegjorde i ni måneder før han ble dimittert.  I løpet av den korte tiden i militært ble han korporal på grunn av sine evner med skrivemaskinen og unngikk såvidt å delta i atombombeforsøkene i 1946 på Bikini Atollene.
Etter han ble ferdig med doktorgraden ble han ansatt på Boston University School of Medicine. Fra 1958 arbeidet han ikke lenger som instruktør i og med at han arbeidet som forfatter på heltid (inntektene fra bøkene hans var allerede høyere lønnen fra universitetet).  Siden han hadde tenure, fikk han beholde tittelen som associate professor og i 1979 ble han forfremmet til full professor av biokjemi på grunn av sitt forfatterskap. Asimovs personlige papirer fra 1965 og fremover er arkivert hos universitetets Mugar Memorial Library.  Han donerte alle dokumentene til biblioteket etter ønske av kurator(her: sjefsbibliotekar) Howard Gottlieb.  Samlingen fyller 464 bokser på 71 meter med bokhylleplass.
Asimov giftet seg med Gertrude Blugerman (1917, Canada–1990, Boston) 26. juli 1942. De fikk to barn sammen, David (f. 1951) og Robyn Joan (f. 1955).  De separerte seg i 1970 og skilte seg i 1973. Senere samme år giftet Asimov seg med Janet O. Jeppson.
Asimov var en claustrofil person; han likte små, stengte rom.  I det første bindet av selvbiografien erindrer han et barndomsønske om å eie en kiosk i undergrunnsbanen i New York City der han kunne isolere seg fra omverdenen og lytte på togene som kjørte forbi mens han leste.
Asimov hadde flyskrekk og fløy kun to ganger i hele livet, en gang i forbindelse med en forretningsreise på grunn av arbeidet ved Naval Air Experimental Station, og en gang da han reiste hjem fra militærleiren i Oahu i 1946.  Han reiste sjelden lange avstander, delvis på grunn av at flyskrekken gjorde lange reiser mer komplisert.  Denne fobien var brukt i flere av bøkene hans, for eksempel «Wendell Urth mysteriene» og Robot-romanene med Elijah Baley.
Senere i livet fant han ut at han likte å reise på cruiseskip og ved flere anledninger ble han en del av «underholdningen» på disse, ved å holde flere vitenskapelige taler om skip som RMS Queen Elizabeth 2.  Asimov var en veldig underholdende og populær taler.  Han hadde en veldig god sans for tid; han brukte aldri en klokke, men for det meste talte han presis den tiden han var gitt.  Asimov var en stamfigur ved science fiction-kongresser, hvor han var hyggelig og imøtekommende. Han svarte tålmodig på titusenvis av spørsmål og andre henvendelser i 9 000 postkort og likte å skrive autografer.
Han var gjennomsnittlig høy, kraftig bygd, med kinnskjegg og en distinkt Brooklyn-jiddisch dialekt. Hans fysiske kondisjon var veldig dårlig. Han lærte aldri å svømme eller sykle; men han lærte å kjøre bil etter at han flyttet til Boston.  I humorboken Asimov Laughs Again, beskriver han trafikken i Boston som et "anarki på hjul." Han beskrev sin kjærlighet for bilkjøring i science fiction historien 'Sally' som handlet om robotbiler.
Asimov deltok i organisasjoner dedikert til operettene til Gilbert og Sullivan og i The Wolfe Pack , som er en gruppe fans av Nero Wolfe mysterier som ble skrevet av Rex Stout.  Han var et ledende medlem av Baker Street Irregulars som er den ledende Sherlock Holmes fanklubben.  Fra 1985 til han døde i 1992 var han president av American Humanist Association; han ble fulgt av vennen Kurt Vonnegut.  Han var en nær venn av Gene Roddenberry som er mest kjent som skaperen av Star Trek og fikk screen credit i filmen Star Trek: The Motion Picture som takk for råd han ga under produksjonen av filmen.
Asimov døde 6. april 1992. Han etterlot sin andre kone, Janet, og to barn fra det første ekteskapet.  Ti år etter hans død avslørte Janet Asimov i Asimovs selvbiorafi It's Been a Good Life, at han døde av aids. Han ble smittet med hiv av en blodoverføring han fikk under en hjerteoperasjon i desember 1983. 
Dødsårsaken var hjertesvikt og nyresvikt i forbindelse med hiv-infeksjonen. Janet Asimov skrev i epilogen til It's Been a Good Life at Asimov ville avsløre dette for offentligheten, men legene hans overbeviste ham om at han måtte holde det hemmelig.  Legene var bekymret for at fordommer mot aids ville skade Asimovs familie.  Familien vurderte å offentliggjøre tilstanden hans etter hans død, men oppstyret etter at Arthur Ashe kunngjorde at han hadde aids, overbeviste dem at de burde holde det hemmelig.  Ti år senere, etter at Asimovs leger var døde, ble Janet og Robyn enige om at sannheten skulle offentliggjøres.

Skjønnlitterær bibliografi

Asimov hadde som mål å skrive 500 bøker, og selv om han ikke nådde dette målet, publiserte han over 463 skrifter. Listen nedenfor tar bare for seg science fiction-tekstene hans, men merk at Asimov også skrev i andre sjangre og formater, deriblant en stor andel sakprosa.

Isaac Asimov's science fiction serie

Semic/Nordisk Forlag utga i årene 1978-1981 Isaac Asimov's science fiction serie i 13 nummererte pocketbind pluss et kalt "spesial" på ryggen og Isaac Asimov presenterer: Mot alle ledninger etter åpningsnovellen på tittelbladet. Hver av de nummererte bindene var navngitt på samme måte på tittelbladet. Serien er oversettelser fra magasinet Asimov's Science Fiction som hadde George H. Scithers som redaktør, hvert nummer åpner med en introduksjon av Asimov.