google/wiki40b huggingface dataset:
Junior-VM på skøyter 1978

Om mesterskapet

Det canadiske skøyteforbundet søkte først om dette mesterskapet med Québec by som vertsby med en kunstisbane, men når avtalen med å få til en kunstisbane i Quebec falt igjennom, så kom Olympic Installations Board (OIB) til hjelp og sa den 29. november 1975 at de kunne sprøyte is på kunstdekket på Stade olympique for juniormesterskapet. Skøytebanen ble så åpnet nyttårsaften, 31. desember 1975.
Raymond Archambault var arrangørkomitéens leder, og Jean Grenier var også medlem av arrangørkomitéen.Archambaults største hodepine var det milde været med regn halvannen uke før mesterskapet som nesten fikk arrangørene til å avlyse, men en endring til kaldere vær og stenging av banen for publikum og konstant banepreparering gjorde at skøyteisen ble ekstremt jevn og med hard overflate. Organisasjonskomitéen var usikre på hvor mange montréalere som ville komme, men de håpet på opptil 10 000 tilskuere hver dag, billettprisene var 3 CAD for hver dag eller 5 CAD for begge dagene. I den norske boken til Eric Heiden For moro skyld (utgitt i 1979), sier han: «Vi gikk på det store olympiastadionet der, og det var lite publikum. Kanskje 500–600.» Og om været sier han «Kaldt og fuktig var det også. Det kjentes ikke så ille ut så lenge du sto stille, men begynte du å bevege deg, gikk kulden tvers gjennom alt.»
Vertsnasjonens deltagelse bestod av Québec-løperne Gaétan Boucher og Jacques Thibault, Craig Webster og Brenda Webster fra Saskatchewan samt Pat Durnin fra Winnipeg, i tillegg var den tidligere skøyteløperen Paul Enock som trener med. Boucher savnet riktignok Canadas egen daværende skøyteløperstjerne Sylvia Burka som inspirator og veileder, siden hun selv var i Lake Placid, New York, USA for å forberede seg til den kommende helgs sprint-VM.

Om resultatene

Eric Heiden satte både juniorverdensrekorder og mesterskapsrekorder på 3 000 meter, 5 000 meter og i sammenlagt liten firkant, og lillesøsteren Beth Heiden fulgte opp med mesterskapsrekord på 3 000 meter. Han hadde riktignok mistet sin egen mesterskaps- og juniorverdensrekord til nederlandske Hilbert van der Duim på den avsluttende distansen 5 000 meter i et av de tidligere parene med tiden 7.28,86, og hadde tatt sikte på en slutt-tid rundt 7 minutter og 20 sekunder, men ble ganske så sliten på de siste to rundene og kom i mål på 7.23,54 i mesterskapets aller siste løp. Gledelig for Norges del var at de også hevdet seg relativt godt med to sammenlagtmedaljer til henholdsvis Bjørg Eva Jensen med annenplass og sølvmedalje og Tom Erik Oxholm med tredjeplass og bronsemedalje.
Ormiscodes

Utseende

Middelsstore (vingespenn gjerne 60-70 millimeter), brune påfuglspinnere uten øyeflekker på vingene. Forvingen har oftest et lyst merke litt foran midten og ofte et par tynne, mørke tverrbånd. Som vanlig for Hemileucinae gir disse sommerfuglene et noe "rufsete" inntrykk. Larvene har forgrenede, ofte fargerike pigger.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika (særlig Argentina og Chile).
Brasiliansk jiu-jitsu

Historie

BJJ er basert på kodokan judo, som i 1914 ble kalt «Kano Jiu-Jitsu» etter grunnleggeren Jigoro Kano. Kodokan Judo ble bragt til Brasil i 1914 av den japanske judoutøveren Mitsuyo Maeda, og videreutviklet av Gastão Gracie og hans etterkommere Hélio Gracie og Carlos Gracie.

Drakt

Det trenes både med og uten drakt. Drakten består av en bukse og en overdel som ligner på en judogi. En BJJ-gi er laget av en overdel i kraftig bomull, og en bukse av enten RipStop eller bomull. De vanligste fargene er hvit, blå og svart, men i internasjonale turneringer (IBJJF) må deltakere i finalen for svart belte ha enten hvit eller blå gi. Det trenes også i mindre utstrekning uten overdel, bl.a. i Brasil. Valg av teknikk blir noe annerledes når man trener i bar overkropp, da det er mindre tøy som en kan gripe tak i.
Den midlertidige sentralregjering

Den midlertidige sentralregjering (tysk: Provisorische Zentralgewalt) var den utøvende makt utgått av Frankfurtparlamentet, det forfatningsgivende organ valgt under revolusjonen i Tyskland i 1848. Nasjonalforsamlingen ble satt i mai 1848, og regjeringen utnevnt 28. juni samme år.  
Revolusjonen i Tyskland var en av flere revolusjoner i Europa i 1848, innledet av februarrevolusjonen i Frankrike. Revolusjonen i Berlin startet 18. mars,  og  allerede 31. mars ble et interimparlament samlet i Frankfurt. Representantene som møttes i Paulskirche, kom fra de fleste stater innenfor det tyske språkområdet, hvorav de største var Østerrike, Preussen, Bayern, Hannover og Württemberg.
Parlamentet diskuterte lenge hvilken ledelse den nye nasjonen skulle ha. Den nyvalgte parlamentspresident Heinrich von Gagern, foreslo til slutt at parlamentet selv måtte utnevne en regjering. En egen lov for regjeringen, Reichsgesetz über die Einführung einer provisorischen Zentralgewalt für Deutschland, ble vedtatt. Erkehertug Johann ble valgt som riksforstander (Reichsverweser) og dermed statsoverhode.  
Forsøket på å etablere et stortysk rike strandet allerede året etter og erkehertug Johann frasa seg sitt embete. Den 20. desember 1849 overtok et samarbeidsorgan kalt Bundeszentralkommision oppgavene til den midlertidige sentralregjering.
Ujjain

Universitet

Vikram-universitetet, som er oppkalt etter herskeren Vikramaditya, ble etablert i 1957. Blant de fjorten oldtidsuniversiteter i India, har også dette røtter 3000 år tilbake og anerkjent som et sete for kunst, idrett, vitenskap og litteratur.

Observatorium

Vedh Shala eller Vedhshala er Ujjains observatorium. Det ble bygget av maharaja Jai Singh II av Jaipur i 1725. Han bygde totalt fem observatorier i Delhi, Jaipur, Ujjain, Mathura og Varanasi. De ble fullført mellom 1724 og 1735. Vedh Shala i Ujjain er det eneste blant de fem som fortsatt er i virksomhet. Det ligger sørvest for byen, 1 km sørvest for jernbanestasjonen og med utsikt over en bue av nordbredden av elven Shipra.
Fylkesvei 2128

Fylkesvei 2128 går mellom Sørskogbygda kirke og Solheim i Elverum. Veiens lengde er 5,6 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 537.
Son Reus oljekraftverk

Son Reus oljekraftverk er et oljekraftverk på Mallorca, Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 360 MW, fordelt på 4+2 turbiner. Dette er et av landets mellomstore fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt.
Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2005. Operatør er energiseskapet GEG S.A. Brenselkilden er dieselolje.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 638 800 tonn, utslippskvoten var samme år 469 400 tonn.
Tongxu

Tongxu (kinesisk: 通许县; pinyin: Tōngxǔ Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Kaifeng. Innbyggertallet i 1999 var 574 843.
Broddbiller

Utseende

Små til middelsstore (1,5 – 15 mm, de fleste 3 – 8 mm) biller, grunnfargen som oftest mørkebrun eller svart, ofte med tverrbånd eller flekker av lyse skjell. Kroppen er kileformet og de utmerker seg ved at undersiden er mer hvelvet enn oversiden, ulikt de fleste andre biller. I profil virker de pukkelryggete. Hodet er stort og bredt med nokså små fasettøyne. Bak øynene er det skarpt innsnevret til en smal hals. Antennene er temmelig korte, 11-leddete, trådformede eller sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn langt, ved roten som oftest litt bredere enn dekkvingene. Det er sterkt rundet tilsmalnet framover og ser omtrent halvsirkelformet ut sett ovenfra. Dekkvingene er temmelig lange og smale, parallellsidige eller noe tilsmalnende bakover. Oversiden er temmelig flat, moderat glinsende, kledt med fine, nedliggende hår og ofte også flekker eller bånd av lyse skjell. Bakkroppsspissen er trukket ut til en lang, spiss pigg somm rekker et godt stykke bak bakkanten av dekkvingene. Beina er forholdsvis lange, baklår og -legger er tykke og kraftige med tydelige sporer på leggene. For- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete. 
Larvene er sylidnriske, lange og smale med korte bein og en rund hodekapsel.

Levevis

De voksne billene spiser nektar og kan finnes ganske tallrikt på åpne blomster, særlig i skjermplantefamilien (Apiaceae) og kurvplantefamilien (Asteraceae), i solskinn. De er livlige og løper kvikt omkring, de flyr også godt og gjerne. Om de blir forstyrret, ruller de seg sammen og lar seg falle ned på bakken. Denne vanen har gitt dem navnet "tumbling flower beetles" på engelsk. Larvene lever i råtnende død ved, eller de minerer i stengelen på ulike urteaktige planter. Det er uvisst hva de faktisk spiser.
Howard Carter

Tidlig arbeide

I 1890, i en alder av 16 år, begynte Carter å kopiere inskripsjoner og malerier i Egypt. Han arbeidet på utgravningen av Beni Hasan, gravplassen for prinser fra det sentrale Egypt omkring 2000 f.Kr. Senere kom han til å arbeide for William Flinders Petrie.
Han er også kjent for å finne restene av den kvinnelige farao Hatshepsuts gravplass i Deir el-Bahri. 
I 1899 ble Carter tilbudt en stilling hos «Egyptian Antiquities Service». Han forlot stillingen etter en strid mellom egyptiske vakter og en gruppe berusede franske turister i 1905.

Tut Ankh Amons grav

Carter ble i 1907 introdusert for George Herbert, også kjent som lord Carnarvon. Han var en ivrig amatørarkeolog som var beredt til å støtte Carter økonomisk, slik at han kunne fortsette sitt arbeide. Etter kort tid ble Carter hovedansvarlig for alle lord Carnarvons utgravninger.
Lord Carnarvon finansierte Carters leting en ukjent faraos grav, Tut Ankh Amons, hvis eksistens Carter hadde oppdaget. Etter et par måneders resultatløs leting begynte Carnarvon å bli utilfreds med Carters manglende resultater. I 1922 gav han Carter en siste sjanse til å finne graven. Den 4. november 1922, etter ti års leting, fant Carter og Carnarvon endelig det som skulle føre ham til Tut Ankh Amons grav.
Graven viste seg å være den den best bevarte og mest intakte grav som noensinne er funnet i Kongenes dal. Han kontaktet straks Carnarvon og bad ham komme, og den 26. november 1922 ankom Carnarvon sammen med sin datter og andre interesserte for å se graven. Carter fikk laget en smal åpning i toppen av døren, slik at han var i stand til å skubbe inn et stearinlys, hvorpå han kunne se at mye av gullet og øvrige verdigjenstander stadig var på plass.
På dette tidspunkt var Carter ennå ikke klar over om det var gravkammeret eller et forkammer han hadde funnet, men han så en forseglet dør mellom to statuer. Da Carnarvon spurte om han kunne se noe, svarte han «Ja, vidunderlige ting».
De neste uker ble møysommelig brukt på å katalogisere innholdet av kammeret. Den 16. februar 1923 åpnet Carter den forseglede dør og fant ut av at den førte til selve gravkammeret, hvor han fikk det første glimt av Tut Ankh Amons sarkofag.

Senere arbeide, død

Etter sitt funn sluttet Carter sitt arbeide som arkeolog, og ble samler. Han besøkte USA i 1924, der han gav en rekke velillustrerte forelesninger i New York City som fikk stor oppmerksomhet av den store skare av tilhørere.
Han døde av lymfekreft i England den 2. mars 1939, i en alder av 64 år. Hans død, mange år etter åpningen av Tut Ankh Amons grav, er det mest benyttede argument blant skeptikere for å motbevise idéen om at en forbannelse skulle ramme de folk som åpnet Tut Ankh Amons grav.
Carter er begravet på Putney Vale Cemetery i det vestlige London.
La Pedrera (Rocha)

Transport

Ruta 10 forbinder La Pedrera med Canelones, Punta del Este, La Paloma (by) og Cabo Polonio.
Ålepadder

Karaktertrekk

De har indre befruktning. Eggene legges på steder like ved vann, og yngelen kommer frem på høsttiden.
De har en meget bevegelig kropp og svømmer meget godt. På engelsk kalles de noen ganger conger eels.
Mount Exley

Mount Exley er et fjell på 1 980 moh i Wallabies Nunataks, vest for Churchill Mountains i Antarktis. Det ble fikk navn etter R. R. Exley, et medlem av gruppen som overvintret ved Cape Hallett i 1962, og som arbeidet som tekniker på et geomagnetisk prosjekt.
Vittel

Historie

Under andre verdenskrig ble en tysk interneringsleir opprettet i Vittel. Her skrev den jødiske forfatteren Jizchak Katzenelson sitt viktigste verk «Dos lid vunm ojsgehargetn jidischen folk». Han la manuskriptet i flasker og grov det ned under et tre, mens en kopi ble smuglet til Israel, innsydd i et kofferthåndtak. Begge eksemplarer er bevart. Katzenelson ble deportert til Auschwitz og drept der.
Incurvaria oehlmanniella

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn 13 – 16 mm), brun møll med hvite flekker på vingene. Den kan ligne på Incurvaria circulella, men er mindre, og vingene har en rødlig fargetone. Antennene er trådformede hos begge kjønn, hos hannen 4/5 så lange som forvingen, hos hunnen noe kortere. Hodet er kledt med oppstående, gule skjell. Kroppen og forvingen er rødlig brune. Forvingen har to små, hvite flekker langs bakkanten og en eller to små, kremgule flekker på framkanten nær vingespissen. Vingefrynsene er alle brune. Bakvingen er gråbrun, tynt skjellkledt.
Larven er gul eller hvitaktig med svart hode. Den har en svart ryggplate på første kroppsledd og brune ryggplater på det andre og tredje leddet.

Levevis

Arten lever i skog og andre steder der det vokser blåbær (Vaccinium myrtillus), som er artens viktigste næringsplante. Larver har også vært funnet ¨på bl.a. lønn, bøk og bjørnebær. Hunnene legger egg på blåbær-blader og larven lever først inne i bladet der de lager en liten flekkmine. Senere ganger de seg ut, pakker seg inn i et hylster av blader og slipper seg ned på bakken, der de lever av nedfalne blader resten av larvetiden. De overvintrer sannsynligvis som fullvoksne larver. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august.

Utbredelse

Den er utbredt i nesten hele Europa, unntatt lengst i sør, og videre østover gjennom Russland til Øst-Sibir. I Norge er den funnet i praktisk talt hele landet, bortsett kanskje fra ytre strøk i Nord-Norge. Den er sannsynligvis den vanligste Incurvaria-arten i Norge.
Design Interiør

Design Interiør er et norsk tidsskrift innenfor interiør og design. Det gis ut av Schibsted Forlag, som er et heleid datterselskap av mediekonsernet Schibsted.
Magasinet ble etablert i 1995. Det ble kjøpt av Schibsted fra N.W. Damm & Søn i 2005, og hadde på det tidspunktet 92 000 lesere.
Sentrale stoffområder i Design Interiør er reportasjer fra moderne privathjem og offentlige miljøer, ny arkitektur, intervjuer med formgivere og arkitekter samt produktnyheter og rapporter fra internasjonale møbelmesser. Magasinet er hovedsakelig rettet mot den mer eksklusive delen av markedet, og mot fagmiljøer og profesjonelle målgrupper som interiørarkitekter.
Design Interiør har seks utgaver årlig. Ansvarlig redaktør er Anne Lise Gjetvik.
Marengs

Marengs (av fransk meringue, etter den sveitsiske byen Meyringen) eller pikekyss er lette konfektkaker av stivpiskede eggehviter og sukker eller melis stekt ved svak varme. Ofte blir marengs smaksatt med for eksempel sjokolade for å smake bedre.
Rhopaloscelis

Utseende

Middelsstore, slanke, brunlige trebukker. Kroppen er kledt med utstående hår. Antennene er noe lengre enn kroppen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Asia (India, Kina og Japan).
Hannibal Rising

Synopsis

I «Hannibal Rising» møter vi en åtte år gammel Hannibal Lecter og ser hans barndom og oppvekst i det tidligere Sovjetunionen, nærmere bestemt Litauen. Under andre verdenskrig rømmer familien hans, som er adlige, til en jakthytte de har i nærheten av slottet hvor de bor. Mot slutten av krigen dør de voksne i en ulykke og kun Hannibal og hans søster Mischa overlever. Like etter dukker det opp nazi-vennlige plyndrere som overtar hytten og tar søsknene til fange. Med seg har de også en annen ung gutt som de stenger inne i låven sammen med søsknene. Da de ikke finner noe mat bestemmer de seg for å ty til kannibalisme og spiser den unge gutten de har med seg. Senere bestemmer de seg også for å spise Mishca, og Hannibal blir vitne til at de drar Mishca ut av låven, mens han febrilsk prøver å holde fast i henne. Hannibal besvimer i det de slår ham i hodet, samtidig som han hører at de dreper Mischa med en øks.
Senere blir Hannibal funnet av sovjetiske styrker vandrene rundt omkring i skogen, tilsynelatende stum og ute av stand til å redegjøre for seg selv. Han ender opp tilbake på slottet til familien som når er blitt et barnehjem. Etter to år blir han hentet av sin onkel som tar ham med seg til hans hjem i Frankrike for å bo der sammen med ham og sin kone Murasaki Shikibu. Under hennes vinger vokser Hannibal til å bli en utmerket student. Vi opplever også at Hannibal dreper for første gang, da han hevner sin onkel som ble drept av en lokal slakter. Forut for denne anledningen fornærmet slakteren hans kone, noe som igjen fører til onkelens død.
Hannibal begynner etterhvert på skole og studerer medisin. Etterhvert sporer Hannibal opp plyndrerne som spiste hans søster, en etter en, og dreper dem på bestialske vis samtidig som han også spiser deler av dem. Underveis jakter en fransk politimann, Popil, på Hannibal fordi han mistenker at Hannibal står bak disse mordene. Popil arresterer Hannibal etter han har drept den siste av plyndrerne, men blir løslatt like etter. Novellen slutter med at Hannibal ankommer Johns Hopkins Sykehuset i Baltimore.
Huilai

Huilai (kinesisk: 惠来县; pinyin: Huìlái Xiàn) er et fylke i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jieyang.
Befolkningen var på 1 043 700 innbyggere i 1999.
Språket teochew, et minnanspråk, har hjemstavn i denne delen av Kina.
CNO-syklusen

CNO-syklusen (fra engelsk carbon-nitrogen-oxygen cycle; karbon-nitrogen-oksygensyklusen), iblant også kalt Bethe-Weizsäckersyklusen, er en av to primære fusjonsreaksjoner hvor stjerner konverterer hydrogen til helium. Det fremste alternativet er proton-protonkjeden. Teoretiske modeller viser at CNO-syklusen er den dominerende kilden til energi i stjerner som er større enn solen og at proton-protonkjeden dominerer i stjerner på solens størrelse eller mindre. Forskjellen kommer fra hvordan de temperaturavhengige reaksjonene er: proton-protonkjedens reaksjoner skjer ved temperaturer rundt 4×10⁶ K, som er den dominerende for mindre stjerner. CNO-kjeden begynner ved rundt 13×10⁶ K, men dens effektivitet stiger mye raskere med økende temperaturer. Ved ~17×10⁶ K begynner CNO-syklusen å bli den dominerende energikilden.
Solen har en temperatur på rundt 15,7×10⁶ K og kun 1,7 % av ⁴He-kjernene som dannes i solen kommer fra CNO-syklusen. Prosessen ble foreslått av Carl von Weizsäcker og Hans Bethe uavhengig av hverandre i 1938 og 1939.
I CNO-syklusen bruker de fire protonene karbon-, nitrogen og oksygenisotoper som katalysatorer for å danne en alfapartikkel, to positroner og to nøytrinoer. Positronene vil nesten umiddelbart utslettes med elektroner, noe som frigjør energi i form av gammastråler. Nøytrinoene vekselvirker svært dårlig med materie og ferdes fritt ut av stjernen og fører ut en viss energi. Karbon- nitrogen- og oksygenisotopene er i hovedsak en og samme kjerne som gjennomgår en rekke transformasjoner i en stadig repeterende syklus.
Arrow (TV-serie)

Premiss

Multimilliardæren Oliver Queen (Stephen Amell) returnerer til samfunnet som en forandret mann etter å ha vært fanget på en øde øy i fem år som følge av en båtulykke hvor han var den eneste overlevende, og både faren og elskerinnen til Oliver var blant de som døde. Rett før faren døde, ba han Oliver om å rette opp alle feilene han gjorde i forretningslivet, og bringe rettferdighet til hjembyen. Han bestemmer seg for å skape et alter ego, så om dagen er han en milliardærplayboy, mens om natten er han den beryktede The Hood, som bekjemper kriminalitet og som bringer rettferdighet til samfunnet.
Oliver har imidlertid nok av personlige problemer ved siden av; ikke alle er like fornøyde med at han er hjemme. Kjæresten som døde var nemlig søsteren til hans eks-kjæreste, advokaten Laurel Lance (Katie Cassidy), som nå er rasende på ham for alt han har gjort. Dessuten er moren og søsteren skeptiske til hvordan Oliver har forandret seg siden han kom tilbake. Det gjør det heller ikke bedre at faren til Laurel, som er politimann, er fast bestemt på å fange og arrestere The Hood, eller at Oliver på den harde måten erfarer at det å ha et vanlig liv ved siden av å være en kriminalitetsbekjemper og ettersøkt selvtekt ikke er det letteste.
Cour d'honneur

Cour d'honneur er en helt eller delvis kringbygd gård, praktfullt ordnet oppfartsgård fremfor hovedbygningen.
Byggemåten ble utviklet for franske slott i renessansen, og ble særlig karakteristisk for slike byggverk i barokken.
Jyotisha

Jyotisha (sanskrit ज्योतिष, jyotiṣa, hindi ज्योतिष, jyotiṣ) er klassisk indisk astronomi og astrologi. Ettersom jyotisha ofte brukes for å finne gode tider for blant annet ofring og giftemål, og er beskrevet i vedanga, kalles jyotisha ofte vedisk astrologi.
Piriápolis

Historie

Piriápolis ble grunnlagt i 1890 av Francisco Piria.

Kommune

Byens ordfører (alcalde) er Mario Invernizzi.

Transport

Ruta 37 forbinder Piriápolis med Ruta  og Ruta  .
Cotyabanycha ocularis

Utseende

En middelsstor, avlang, brun trebukk, dekkvingenes spiss svart. Antennene er tynne, nær dobbelt så lange som kroppen, svarte bortsett fra det fjerde leddet som er gult. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede.

Utbredelse

Arten er kjent fra Costa Rica.
UNTAET

UNTAET, formelt United Nations Transitional Administration in East Timor og på norsk også kalt FNs overgangsmyndighet i Øst-Timor, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet 25. oktober 1999 av FNs sikkerhetsråd ved resolusjon 1272. Styrken fikk i oppdrag å administrere Øst-Timor etter at velgerne i landet hadde uttrykt ønske om selvstendighet i en folkeavstemning. Fra september 1999 til februar 2000 ble militær sikkerhet i Øst-Timor også ivaretatt av International Force for East Timor (INTERFET). UNTAET landet på alle områder og forberedte Øst-Timor for selvstendighet, noe som ble oppnådd 20. mai 2002. FN satte deretter inn UNMISET i landet.
Brasilianeren Sérgio Vieira de Mello var spesialutsending for FNs generalsekretær og utgjorde UNTAETs politiske ledelse. Den militære ledelsen lå hos Winai Phattiyakul fra Thailand. På det meste hadde UNTAET en styrke på 6 281 soldater, 118 militærobservatører og 1 288 politifolk. I tillegg fantes en internasjonal, sivil administrasjon på 737 personer og derutover 1 745 lokalt ansatte. Norge var blant landene som bidro med militært personell og politifolk til operasjonen.
Gnålodden

Gnålodden er en odde i Hornsund på sørsiden av Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen på Svalbard. Den danner grensen mellom Burgerbukta i øst og Sofiebogen i vest, under fjellmassivet Sofiekammen. Punktet ligger for øvrig omtrent midt mellom Isbjørnhamna og Adriabukta.  
Her ble det i den norske fangstperioden i mellomkrigstiden oppført en bistasjon (under hovedstasjonen i Hyttevika) ytterst på odden, antakelig av Henrik Wallum men også med bruk av bl.a Anders Sæterdal. Området inngikk i Fagstfelt 3 (Nordre Hornsund) og hytta ble tidvis kalt «Fuglefjell». Det var en vannkilde 100 meter fra hytta.
Råde idrettspark

Råde idrettspark er en fotball- og friidrettspark i Råde.
Parken er hjemmebanen til Råde Idrettslag. Den har en kapasitet på 955 mennesker.
Omni

Omni var et amerikansk tidsskrift for vitenskap og science fiction. Det ble utgitt på papir mellom 1978 og 1995, og fortsatte som tidsskrift på nettet til det helt ble lagt ned i 1998.
Symfoniorkesteret ved Høgskulen i Volda

Symfoniorkesteret ved Høgskulen i Volda ble opprettet i 1947 av Ingmar Fottland, som var lektor i musikk ved Volda lærarskule. Sammen med sentrale musikere ble symfoniorkesteret startet og har vært i kontinuerleg drift frem til i dag. Besetningen er på rundt 40 musikere med en blanding av bygdefolk, studenter og ansatte ved høgskolen. Tallet på musikere varierer fra konsert til konsert, og der repertoaret krever det blir det hyrt inn musikere for å dekke spesialinstrument. Medlemmer i orkesteret betaler ikke kontingent. Orkesteret har flere konserter i løpet av året, med nyttårskonsert og nasjonal festkonsert 17. mai som tradisjonelle høydepunkt. I tillegg turnerer orkesteret i nærmiljøet.

Dirigenter

Dirigenter etter Ingmar Fottland har vært Thorleif Hauso, Bjarne Dankel, Ivar Torvanger, Nils Ose, Helge Hamsaas, Leif Barmen, Harald Eikaas, Bård Dahle, Rune Bergmann, Øystein Salhus og Øyvind Johan Eiksund. Nåværende dirigent er Øyvind Granden Berg.