google/wiki40b huggingface dataset:
Front Exploration

Front Exploration AS (tidligere: Discover Petroleum AS) var et norsk oljeselskap med fokus først på global letevirksomhet, senere kun på norsk kontinentalsokkel og spesielt Barentshavet. Selskapet hadde opprinnelig sitt hovedkontor i Stavanger, men flyttet fra 2007 hele sin virksomhet til Tromsø. I januar 2012 hadde selskapet 11 lisenser hvorav 1 som operatør. Selskapet hadde ca. 20 ansatte i 2012. I juni 2012 ble selskapet overtatt av DONG Energy, og Tromsø-kontoret ble dermed et avdelingskontor til DONGs norske datterselskap.

Historie

Front Exploration ble grunnlagt i Stavanger i 2005 under navnet Discover Petroleum AS. Selskapet sprang ut av teknologiselskapet Offshore Resource Group med Jostein K. Kjerstad som daglig leder og hovedeier. Offshore Resource Group hadde en leteteknologi basert på elektromagnetiske data. Lars T. Bjerke ble ansatt som Discover Petroleums første administrerende direktør. I styret satt Jan M. Wennesland og Fredrik Hagemann. I 2006 åpnet Discover Petroleum et kontor i Tromsø som skulle romme selskapets leteavdeling. Yngve Vassmyr, tidligere driftsdirektør for Snøhvitfeltet, ble ansatt som selskapets letesjef. Et fokusområde for selskapet skulle være Barentshavet. I 2005 ble selskapet prekvalifisert som lisenshaver på norsk sokkel og i 2007 som operatør.
I 2007 ble det også kjent at selskapet la ned sitt kontor i Stavanger for å samle hele sin virksomhet i Tromsø. I 2008 kom det fram korrupsjonsanklager mot selskapets datterselskap, Discover Petroleum International, og dets virksomhet i Peru. Det ble hevdet at Discover Petroleum International skulle ha betalt penger under bordet til enkelte av direktørene i Perus oljedirektorat, PeruPetro. Dette resulterte i at selskapets representanter i Peru ble anklaget for grov korrupsjon samt at toppsjefen i oljedirektoratet i Peru fikk sparken. Korrupsjonsanklagene ble senere droppet.
I 2009 kom det fram at selskapet slet økonomisk og at det hadde forsøkt å selge hele eller deler av sin portefølje for å få endene til å møtes uten å lykkes. Etter dette ble selskapet restrukturert. Fokuset på Nord-Norge og Barentshavet ble styrket i tillegg til at to lokale aktører, Troms Kraft og SpareBank 1 Nord-Norge, gikk inn som hovedeiere i selskapet. I tillegg byttet man navn fra Discover Petroleum til Front Exploration med effekt fra 28. april 2010. Hovedårsaken til navnebyttet var å unngå å bli assosiert med selskapets tidligere datterselskap, Discover Petroleum International.
I juni 2012 ble Front Exploration overtatt av oljeselskapet DONG Energy. Det foregikk vinteren 2012 samtaler med det andre nordnorske oljeselskapet, North Energy, om en eventuell fusjon. Disse samtalene førte imidlertid ikke fram.
I 2014 valgte DONG å legge ned Tromsø-kontoret som et ledd i selskapets nedbemanningsprogram.

Virksomhet

Front Exploration boret totalt fire letebrønner: PL483S Trolla i Norskehavet i 2009, PL 469 Pumbaa i Norskehavet i 2010, PL 518 Zapffe i Barentshavet i 2011 og PL 396 Eik i Barentshavet. Alle brønnene viste seg å være tørre. I midten av januar hadde selskapet 11 lisenser, den siste av disse tildelt i TFO 2011.
Eolipil

En eolipil, også kjent som Herons eolipil, er en enkel dampturbin uten skovler som roterer når dens dampkjele fyres opp. Dreiemoment blir produsert av dampens jetvirkning når denne går ut av turbinens dyser. På 100-tallet (etter Kristi fødsel) beskrev Heron av Alexandria denne  innretningen i Romersk Egypt, og mange kilder tilskriver han denne oppfinnelsen.
Den eolipilen som Hero beskrevet regnes for å være den første omtalte dampmaskinen, eller dampturbin som fungerer etter reaksjonsprinsippet. Navnet er avledet fra det greske ordet Αἴολος og latinske ordet pila, som oversatt betyr "ballen til Aeolus",  den greske guden for luft og vind.
Før Heron gjorde sin nedtegnelser, ble en enhet kalt eolipil beskrevet allerede i det 1. århundre før Kristi fødsel av Vitruvius i sin avhandling om arkitektur. Den romerske forfatteren, arkitekten og ingeniøren Vitruvius beskrev denne i sin avhandling De architectura. Imidlertid er det uklart om det Vitruvius beskriver er en lik konstruksjon eller en tidligere utgave, dette fordi han ikke nevner roterende deler.

Beskrivelse og virkemåte

En eolipil består av en roterende del, for eksempel en kule eller en sylinder, som er satt opp for å rotere om sin egen akse. Den har motsatt bøyd eller buede dyser montert på  periferien. Når beholderen er trykksatt med damp vil denne stråle ut gjennom dysene, noe som er årsak til en skyvekraft etter rakettprinsippet. Som en konsekvens av Newtons bevegelseslover (2. og 3. lov) vil dysene produsere hver sin kraft langs forskjellige linjer vinkelrett på aksen til den roterende delens opplagringer. Kreftene som oppstår resultere i et roterende moment (mekanisk par), eller dreiemoment. Dette får kulen eller sylinderen til å spinne rundt sin egen akse. Luftmotstand og friksjonskrefter i lagrene øker raskt med økende omdreiningshastighet, slik at alt akselererende dreiemoment brukes til å motvirke friksjonen. Dermed oppstår en konstant jevn rotasjon.
Vanligvis, sier Heron, blir vannet oppvarmet i en enkel dampkjele som utgjør den faste delen som holder på plass den roterende enheten. Kjelen er koblet til den roterende delen med et par rør som også tjener som opplagring for den roterende delen. Alternativt kan den roterende delen i seg selv fungere som dampkjele, noe som forenkler ordningen for opplagring, som de da ikke trenger å lede damp til kulen eller sylinderen. Dette siste kan sees på bildet av klasserommodellen i illustrasjonen.

Historie

Både Heron og Vitruvius baserer seg på det mye tidligere arbeidet til den greske ingeniøren og matematikeren Ktesibios (285–222 før Kristi fødsel), som levde i Alexandria, Ptolemeiske Egypt. Han skrev den første vitenskapelige teksten om komprimert luft og dens bruk i pumper.
Vikvarvet

Vikvarvet er en grend som ligger i Selbu kommune (Trønderlag). Grenda ligger ved Selbusjøen og er blant de største grender i Selbu. Innbyggerne i Vikvarvet blir kalt for Vikvarvinga. I Vikvarvet er Låen. Låen er et fredet område, det er fordi det er mye sjeldne fugler der.
Den blå koppen

Handling

Kjærligheten går sine egne veier. Iblant må man stanse opp og undre seg litt over hvordan livet ville ha blitt, dersom man hadde truffet en annen litt tidligere, eller hadde skjønt hva som lå i en overraskende gave, som en blå kopp.
Love's Gonna Live Here

«Love's Gonna Live Here» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Buck Owens. Owens har spilt den inn. Sangen ble utgitt på single for Capitol i 1963. B-siden var «Getting Used to Losing You».

Norsk versjon

Karole har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «I militæret».

Listeplasseringer

Singleutgivelsen med Buck Owens ble hans andre nummer én-sang på Billboard Hot Country Singles-listen. Den tilbrakte 16 uker på toppen og totalt 30 uker på listen.
Britisk Togoland

Britisk Togoland var et område i Vest-Afrika kontrollert av Storbritannia fra 1916 til 1957. Det er siden 1957 en del av Ghana.
Britisk Togoland ble til i 1916 under første verdenskrig da Storbritannia okkuperte den ene delen av det tyske protektoratet Togoland. Frankrike okkuperte den andre delen. I 1922 ble Britisk Togoland et mandatområde under Folkeforbundet. Etter andre verdenskrig fikk det status som tilsynsområde under FN.
I 1954 hadde Britisk Togoland en befolkning på 423 000.
Britene administrerte området som en del av kolonien Gullkysten. I 1956 ble det avholdt folkeavstemning om territoriets framtid. Et flertall på 63,4 % av velgerne stemte for forening med Gullkysten, mens 36,6 % ønsket å opprettholde separat status. Motstanden mot union med Ghana var størst i sør, blant ewefolket.
Britisk Togoland gikk i 1957 sammen med Gullkysten og ble til den selvstendige staten Ghana. I Ghana utgjør området en del av regionen Volta.
William Goldman

Bakgrunn

William Goldman kom fra en jødisk familie og vokste opp i Highland Park, en forstad til Chicago. Han var sønn av Marion (født Weil) og Maurice Clarence Goldman.
Goldmans far var til å begynne med en fremgangsrik forretningsmann som arbeidet i Chicago, men han henfalt til alkoholmisbruk i den grad at forretningene brøt sammen. Han «kom for å bl hjemme og var i sin pysjamas sine siste fem leveår,» sa Goldman. Maurice Goldman tok sit eget liv mens sønnen fortsatt fikk på High School.
William Goldman tok i 1952 en fil.kand. ved Oberlin College og i 1956 en fil.mag. ved Columbia University.

Karriere

Han hadde publisert fem romaner og fått tre teaterstykker produserte på Broadway innen han flyttet til Hollywood for å skrive filmmanus, hvorav flere baserte på hans egne romaner. I 1980-årene skrev han en serie memoarer om sitt liv på Broadway og i Hollywood. I en av disse skrev han om folket i Hollywood at «Nobody knows anything». Han vendte tilbake til filmverdenen med filmen Prinsessebruden (1987), en adaptasjon av en av hans romaner. Han ble ofte kalt inn som manusdoktor på problemfylte prosjekter; ett av dem var John Cleeses dreiebok til Fierce Creatures (1997), som måtte forbedres.
Simon Morgenstern er et pseudonym og et fortellergrep som Goldman benyttet i boken bak Prinsessebruden. Goldman påstod at S. Morgenstern er den egentlige forfatteren bak boken og at Goldman bare gjenforteller den klassiske historien for det amerikanske publikum.
Goldman ble tildelt to Oscar-statuetter: en for beste originalmanus (Butch Cassidy og Sundance Kid) og en for beste manus basert på annet verk (Alla presidentens män).
Han var gift med Ilene Jones til deres skilsmisse i 1991.
Til forskjell fra den fiktive biografien i Prinsessebruden fikk han to døtre og ingen sønner.
Huth fort

Huth fort ligger på søndre Kjerringholmen, også kalt Huthholmen, i Vesterelva, mellom Kråkerøy og Gressvik like utenfor Fredrikstad. Fortet har navn etter generalmajor Heinrich Wilhelm von Huth som ga ordre om byggingen.
Fortet ble, mellom 1788 og 1791, oppført med et enkelt blokkhus på ca. 15*20m utført i råkilt granitt, en batterimur på ca. 10m og to frittstående batterier. Det inngikk som en del av de ytre befestningene til Fredrikstad festning. Det ble imidlertid aldri fullført – det skulle være en tømmeroverbygning og tak over. Fortet var i første rekke tenkt som et forsvar mot svenskene, men fikk sin første tjeneste med å beskytte den norske flåte i 1807 under Napoleonskrigene. Leia inn til Fredrikstad gikk da mellom fortet og Fasting skanse på Kråkerøy. Elveløpet nordvest for fortet var da sperret med tømmerlenser.
Fortet avga ild under det svenske angrepet i 1814 uten at dette hadde noen praktisk betydning og fortet ble raskt oppgitt.
Fortet har i tillegg en støtte i Fastings skanse ved Glombo på Kråkerøy.
Fortidsminneforeningen fikk fortet av Forsvarsdepartementet i 1937. Det er foreningens eneste eiendom i Østfold.
Fylkesvei 3764

Fylkesvei 3764 går mellom Herefoss i Birkenes og Mjåvatn i Froland kommune. Veien er 11,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 260.
MorphOS

MorphOS er et operativsystem som kjøres på den PowerPC-baserte plattformen PegasosPCP.
Målet til MorphOS er å etterlikne AmigaOS så mye som mulig, men MorphOS er ikke binærkompatibelt med AmigaOS. EFIKA Open Client og Mac kan også kjøre MorphOS
Malpensa lufthavn

Terminal 1-C

under bygging
Norges Croquetforbund

Norges Croquet Forbund ble dannet i Moss under Jubileumsturneringen 2004. Croquetspillere hadde møttes i Halden under Rock og Krock festivalen i flere år. De viktigste organisasjonene var Croquet-selskabet og Jeløy Croquet Club fra Moss, Brevik Croquet Club og Hjulmakeren fra Fredrikstad og Havsø. Forbundet ble samlet i løpet av vinteren.
2007 var første året som NCF sendte spillere til internasjonale turneringer i England. Mitsubishi Cup og EM i engelsk croquet.
Gasolin'

Popularitet

Gasolin' har i dag status som tidenes danske rockband, noe som er befestet gjennom bandets åtte album. I tillegg må nevnes singelen Hvad gør vi nu, lille du? fra 1976, som også var med på Kim Larsen's oppsamlingsplate Rabalderstræde Forever fra 1990. Tre av albumene var livealbum, hvorav det siste ble utgitt posthumt. I tillegg kommer engelskspråklige versjoner av albumene fra 1973-75. Det mest kjente av disse, What a lemon (1976), ble endog utgitt i USA og høstet toppkritikk i Rolling Stone, men ble allikevel ingen salgssuksess. 
Det var som dansk band med dansk språkdrakt at Gasolin' oppnådde sin store popularitet, ikke bare hjemme i Danmark, men etterhvert også i hele Skandinavia. I mangt og meget stod de i sin tid for selve inngrepet av det å være ung og dansk. Kim Larsens tekster, melodier og særegne stemme – med sitt humanistiske skråblikk på mannen i gatas hverdagsliv, gleder og sorger – har blitt stående som definerende typetegning av dansk folkesjel og kultur.

Inspirasjon

Musikalsk hentet Gasolin' sin inspirasjon fra så vidt forskjellige kilder som dansk visetradisjon, eksperimentell amerikansk og engelsk rock og pop fra samtiden, The Beatles og Jimi Hendrix. Fusjonen av disse inspirasjonskildene skapte et spennende og kraftfullt uttrykk som fullt og helt var deres eget – spesielt uttrykt gjennom den tidligere jazzmusikeren Franz Beckerlees allestedsværende el-gitarsound – men som til sist også ble deres bane i form av kreative og kunstneriske konflikter innad i bandet.

Fornyet interesse

På 2000-tallet har Gasolin' høstet fornyet interesse gjennom utgivelsen av CD-boksen 'The black box' (2003), inneholdende bl.a. alle deres sju danskspråklige album, samt gjennom Anders Østergårds dokumentarfilm om bandet – Gasolin' (2006) – som ble tidenes mest sette dokumentar på danske kinoer.
Galvanisk korrosjon

Galvanisk korrosjon er korrosjon hvor anoden og katoden er på forskjellige steder. Korrosjonen oppfører seg ofte på en måte som virker ulogisk for folk flest, og det kan gi dramatiske effekter. Fordi galvanisk korrosjon kan opptre på et avgrenset område, kan skaden på dette stedet fort bli veldig stor.
Galvanisk korrosjon kan sammenlignes med et batteri, man kan i teorien bruke korrosjonen til å produsere strøm. Det betyr at forutsetningene for galvanisk korrosjon er de samme som forutsetningene for et galvanisk element: Vi må ha en anode og en katode, de må være i elektrisk kontakt, og de må stå i samme vannløsning. Galvanisk korrosjon kan skje når det er kontakt mellom to metaller av ulik edelhet.

Reaksjon

Anodereaksjonen er et metall som oksiderer, dvs. det korroderer og går i oppløsning. Det er alltid det minst edle metallet som korroderer. Anodereaksjonen produserer elektroner, og med mindre disse elektronene kan transporteres vekk og forbrukes vil det raskt skapes en negativ spenning som hindrer videre korrosjon.
Katoden lages av det edleste metallet. Katodereaksjonen forbruker elektroner, og de typiske katodereaksjonene er reduksjon av oksygen, eller reduksjon av H+-ioner til hydrogengass.
Uten katodereaksjon blir det ingen anode, og følgelig heller ingen korrosjon. Dermed er det også katodereaksjonen som bestemmer hvor fort korrosjonen skjer. Hydrogenreaksjonen kan skje nesten ubegrenset så lenge [H⁺] er høy nok, men oksygenreduksjonen forutsetter tilgang på oksygen. Stor katode betyr økt korrosjonshastighet.
Selv et liten anode vil ikke begrense korrosjonshastigheten, det vil bare avgrense området korrosjonen skjer. En stor katode og en liten anode kan gi stor og lokal korrosjon, og er den farligste situasjonen. Stor anode og liten katode er normalt ufarlig.

Korrosjonsbeskyttelse

Galvanisk korrosjon kan også brukes til å beskytte mot korrosjon. Fordi all korrosjon skjer på det mest uedle metallet, kan man bevisst feste på en bit uedelt metall. Denne blir en offeranode, som hindrer det edlere metallet vi vil beskytte i å korrodere.

Eksempel

Sink er mindre edelt metall enn stål og blir ofte brukt som anodisk beskyttelse (en offeranode). Et godt og vanlig eksempel på galvanisk korrosjon er også messingdeler som er i kontakt med varmtvannsrør i et hus. Sinkanoder er også meget utbredt blant båtfolket.
Fagwiki

Fagwiki er en term som brukes for å beskrive en wiki som er fagspesifikk og som har mekanismer, metoder og regler for å understøtte en faglig holdbar artikkelproduksjon. Den inneholder spesielle fagområder og  har store krav til bruk av kilder og kvalitetskontroll. Fagvikien er også skrevet ut fra de aktuelle fag eller fagområders perspektiv.
Målet er å skrive faglig holdbare artikler på en form som gjør det mulig for en faginteressert lesermasse å forske videre på egen hånd.
Il Volo

Bakgrunn

Gruppen har røtter tilbake til 2009 da de tre gruppemedlemmene hver for seg deltok i det italienske talentshowet Ti lascio una canzone (jeg gir deg en sang) på tv-kanalen Rai 1. Den italienske manageren Michele Torpedine la merke til guttene og besluttet seg for å samarbeide med dem. Torpedine hadde tidligere jobbet med artister som Andrea Bocelli, Zucchero, Giorgia og Biago Antonacci. Il Volo ble den første italienske gruppen som signerte en platekontrakt med et stort amerikansk plateselskap. Il Volos debutalbum, Il Volo, solgte til platina i Italia og nådde en tiendeplass på den amerikanske Billboard-albumlisten i 2011.
Siden 2012 har trioen deltatt i en rekke tv-programmer i Europa og USA, blant annet The Tonight Show, American Idol, Good Morning America, Today Show og tyske Wetten, dass..?. Tv-opptredene resulterte i et samarbeid med Barbra Streisand, som inviterte dem til å delta på Back to Brooklyn-turneen hennes i 2012. 
I 2014 mottok Il Volo prisen for årets beste latinske popartist under Latin Billboard Music Awards i Miami. I 2015 deltok gruppen i den årlige San Remo-festivalen i Italia med sangen «Grande amore» (stor kjærlighet). Sangen vant konkurransen, og gruppen fikk representere Italia i Eurovision Song Contest i Wien samme år. Sangen var det siste bidraget ut på scenen og vant telefonavstemningen. Juryene hadde imidlertid sangen på sjetteplass, slik at «Grande amore» til slutt endte på en tredjeplass. Gruppen vant også en Marcel Bezençon Award samme år og ga senere ut albumet L’amore si muove i 45 land. Den offisielle videoen til «Grande amore» passerte 100 millioner visninger på YouTube høsten 2017. 
I 2016 og 2017 turnerte Il Volo Europa og USA med sin Notte Magica-turne, en turné som hyllet konserten de tre tenorene José Carreras, Placido Domingo og Luciano Pavarotti holdt i Roma i 1990.
Gau

Tysk bruk av gau

I Tyskland baserte det nasjonalsosialistiske partiet NSDAP sin territorielle struktur på gau. Da partiet ble reorganisert i 1925 ble landet inndelt i regioner som omtrentlig tilsvarte de gamle kretsene for riksdagsvalg. Etter partiets maktovertagelse i 1933 var regionene også sivilforsvarsdistrikter. Hvert gau ble ledet av en Gauleiter, utnevnt av Hitler.
Hvert Gau var videre inndelt i Kreise (kretser), styrt av en Kreisleiter, og disse igjen var delt i Ortsgruppen (lokalgrupper). I byene var det et ytterligere nivå, da hver Ortsgruppe var delt i Zellen (celler). 
I 1938 ble det opprettet Reichsgaue for Østerrike og Tsjekkoslovakia.
Det var totalt 42 Gaue. I tillegg kom Auslandsorganisation, som ble administrert som et Gau. Det var planer om å opprette flere i okkuperte områder; spesielt i Belgia kom disse planene langt i 1944. Men ettersom krigslykken snudde ble planene aldri satt ut i livet.
Diskos

Diskoskast (ofte omtalt som bare «diskos») er en av de fire tradisjonelle kastdisiplinene innen friidrett: Diskoskast, kulestøt, spydkast og sleggekast. Øvelsen diskoskast har som hensikt å kaste den flate, runde platen så langt som mulig med bare én hånd. Det nyttes en roterende teknikk som øverfører bevegelsesenergi til redskapen. Diskosen slippes ut av hånden på en måte som gjør at lang- og pekefinger gir diskosen høy rotasjonshastighet rundt egen akse.
Diskoskast er en av de eldste idrettsgrenene i verden, og var konkurranseøvelse i olympiadene i antikkens Hellas. Diskos for herrer har vært øvelse i de moderne olympiske leker siden de første lekene i 1896 i Athen og for damer fra 1928 i Amsterdam. Diskos inngår også som øvelse i mennenes tikamp.
Tyrfing

Tyrfing (norrønt: Tirfing eller Tyrving, navnet er av usikker opprinnelse, men stammer muligens fra Terwingi) var et magisk sverd i norrøn mytologi som omtales i den litterære såkalte Tyrfingsyklusen, diktet Hervararkviða fra den poetiske Edda, og fornaldersagaen Hervors saga. Navnet har også blitt brukt som betegnelse på goterne. Navnet Tervingi finnes i romerske kilder fra det 4. århundre.

Sverdet blir smidd – dvergenes forbannelse

Svafrlami var konge av Gardarike og Odins barnebarn. Han klarte å fange de mytiske dvergene Dvalin og Durin mens de var ute av fjellet hvor de bodde. For at de skulle beholde livet og slippe fri måtte de smi et sverd med gullskjefte som alltid traff det som det ble svingt mot, som aldri ville ruste, og som kunne skjære gjennom stein og jern like lett som gjennom klærne.
Dvergene smidde sverdet, og det lyste og skinte som ild. Men til hevn forbannet de sverdet på den måten at det ville drepe en mann hver gang det ble trukket og at det ville forårsake tre store ugjerninger. De lyste også den forbannelsen over sverdet at det kom til å drepe Svafrlami selv. Da Svafrlami hørte forbannelsene prøvde han å drepe Dvalin, men dvergen forsvant inn i fjellet og sverdet ble drevet dypt inn i steinen, men traff ikke dvergen.

Svafrlamis død og den første ugjerningen

Svafrlami ble drept med sitt eget sverd i en tvekamp med berserken Arngrim på Bolm som deretter tok sverdet med seg. Arngrim hugget armen av Svafrlami og tok sverdet fra ham. Etter Arngrim arvet sønnen Angantyr sverdet. Han og hans elleve brødre ble alle drept på Samsø i en duell mot den svenske hirdmannen Hjalmar (den hugstore) og hans norske fosterbror Orvar-Odd på grunn av et frieri til sveakongens datter. Hjalmar ble imidlertid dødelig såret av Tyrfing (sverdets første ugjerning) og rakk bare å framsi en dødssang før han døde. Her ber han Orvar-Odd om å bringe kroppen hans til Ingeborg, datter av kong Yngve i Uppsala, som han hadde fridd til.

Den tredje ugjerningen

Heidrek ble konge over goterne. Under en reise slo Heidrek leir ved Karpatene. Han ble ledsaget av åtte treller, og mens Heidrek sov om natten brøt trellene seg inn i teltet hans, stjal Tyrfing og drepte Heidrek. Dette var den siste av Tyrfings tre onde gjerninger. Heidreks sønn, som også het Angantyr, fanget og drepte trellene, og fikk igjen det magiske sverdet. Forbannelsen hadde nå opphørt.
Angantyr ble konge over goterne i Reidgotaland etter faren Heidrek, men hans uekte halvbror Hlod (Hlöd, Hlöðr) oppsøkte ham og krevde halve riket i arv etter sin far. Angantyr nektet, og Gissur (Gizur) som var konge i Götaland og Angantyrs fosterfar kalte Hlod for sønn av en trellkvinne. Hlod forlot sin bror i raseri og med en hær på over 300.000 hunere gikk han til angrep på østgoterne, men goterne vant fordi Angantyr brukte Tyrfing. Han drepte sin bror Hlod på slagmarken. Enkelte kilder hevder at Angantyrs sønn Heidrek Ulveham, som styrte Reidgotaland etter sin far, var identisk med østgoterkongen Ermanarik (død 376) som er kjent fra andre kilder.
Taeglin

Teiglin eller Taeglin var en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard i det første tidevervet. Teiglin var et av de største tilløpene til elva Sirion i Beleriand.
Teiglin hadde sitt utspring i den søndre delen av Ered Wethrin, og rant for det meste nesten mot sør, og på veien mot sør renner elvene Glithui og Malduin inn i Teiglin. Så passerte elva like ved den søndre kanten av skogen Brethil, hvor den rant gjennom en fjellkløft kalt Cabed-en-Arasog deretter rant elva Celebros inn i Teiglin. Så rant Teiglin mot øst inn i Sirion ved grensen til Doriath.
Den gamle veien fra passet ved Sirion møtte elva Teiglin ved Teiglins krysning, mellom Malduin og Celebros.
Elvebredden nær Celebros var det stedet hvor sammenstøtet mellom Túrin Turambar og dragen Glaurung fant sted.
Lyon rådhus

Historie

Bydelen Presqu'île ble i det 17 århundret byens sentrum og et rådhus ble oppført på stedet mellom 1645 og 1651. Etter en brann i 1674 ble bygningen restaurert og endret.Under den franske revolusjonen i 1792, ble relieffet av Louis XIV på hesteryggen, plassert på rådhusets fasade, fjernet og under restaurasjonen erstattet med Henrik IV av Frankrike. Forøvrig beholdt rytteren den samme positur.