google/wiki40b huggingface dataset:
Eucnecosum

Utseende

Små (ca. 3 millimeter), avlange, litt flate, brunlige kortvinger. Kroppen er tett punktert og fint hårete. Pronotum er nærmest rektangulært med rundede sidekanter, og har en rund grop litt foran midten ved hver sidekant. De forskjellige artene er ganske vanskelige å skille på ytre utseende.

Levevis

Disse billene lever i skog. De kan påtreffes på skogbunnen, og er aktive som voksne høst og vinter.
Albazinerne

Albazinerne (russisk: албазинцы, kinesisk: 阿尔巴津人, pinyin: āěrbājīnrén) er om lag 250 nåtide (2007) etterkommere av rundt femti russiske kosakker fra Albazin ved Amur som ble tatt med til den nordøstlige utkant av Beijing der Kangxi-keiseren lot dem slå seg til i 1685. Albazin var et russisk fort grunnlagt av Jerofej Khabarov i 1651. Det ble stormet av Qing-styrker i 1685. 
Flertallet av innbyggerne fikk ta med seg sine ting og flytte til Nertsjinsk, men en rekke unge kosakker sluttet seg til de mandsjuiske styrker, kanskje frivillig, og ble bosatt ved Beijing. 
Det er meget som er uklart rundt deres komme til Kina. Det antas at de ved ankomsten til den kinesiske hovedstad møtte etterkommerne av 33 kosakker som var blitt tatt til fange av kineserne i 1667 og en rekke kosakker som hadde bosatt seg i Beijing så tidlig som i 1649 og var blitt sognebarn i den katolske Sørkirken i byen. Men det er vanskelig å verifisere denne muntlige overlevering om et russernærvær i byen før albazinernes ankomst. 
Albazinerne ble en egen avdeling av keisergarden, og ble identifisert ut fra sitt banner med gul stripe. Avdelingens første leder var Ananij Uruslanov, eller Ulangeri, en tatar i mandsjuenes tjeneste. 
De russiske etternavn Jakovlev, Dubinin og Romanov ble på kinesisk gjengitt som Yao (姚), Du (杜) og Lo (罗). Kosakkene fikk lov til å gifte seg med enkene etter halshogde kinesiske forbrytere. Deres prest, Maksim Leontiev, fikk lov til å feire gudstjeneste i et forlatt lamaisttempel. Et gammelt ikon av den hellige Nikolai, som albazinerne hadde tatt med seg, ble anbragt i denne usedvanlige kirken som ble vigslet til Den hellige visdom.
Selv om etterkommerne over mange år med ekteskap med kinesere mistet sitt russiske språk, sendte den russisk-ortodokse kirke jevnlig misjoner til Beijing, fra 1713 og fremover. Albazinerne ble dermed kjernegruppen i den kinesiske ortodokse kirke. I 1831 meldte Iakinf Bitsjurin at det var 94 albazinere i Beijing. Andre russiske besøkende meldte at de ikke lenger så særlig russiske ut. Mot slutten av 1800-tallet ble deres antall anslått til 1 000.
Bokseropprøret rammet alle kristne grupper i Kina, og den russisk-ortodokse kirke minnes 222 ortodokse kinesere som ble myrdet den 11. juni 1900, blant dem fader Mitrofan, som senere er helgenkåret i den russisk-ortodokse kirke. Et ortodokst kapell som markerte gravstedet for de drepte ble ødelagt i 1956 etter oppfordring av den sovjetiske ambassadør i byen. 
Selv om mange albazinere fant det tilrådelig å dra til Sovjetunionen under kulturrevolusjonen, ble de fleste igjen, og bor nå i Beijing eller Tianjin.
Charistena

Utseende

Middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange og slanke, noe firkantede, mørke bladbiller, pronotum ote lysere. Oversiden er tett og kraftig punktert, ujevn og knudrete. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er rundet. Antennene består av 10 ledd og er noe fortykket mot spissen. Dekkvingene er smale og jevnbrede, beina middels lange. Dekkvingene har 8 punktstriper som ligger parvis, og tre opphøyde lengderibber.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten omfatter arter som lever på gressfamilien og på kaffebusker.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Mexico i nord til Argentina i sør.
Unstable

Unstable er et musikkalbum med Jorun Stiansen, utgitt i 2005. Albumet lå 7 uker på VG-lista og endte med 2.-plass som beste plassering.
Jørgen Roed

Reiser

Roed var på flere studie- og arbeidsreiser til utlandet i løpet av livet. Allerede i studietiden var han i Norge hvor han besøkte Frederiksvern i 1831. Senere var han i Italia, Tyskland og England og besøkte verdensutstillingen i Paris i Frankrike i 1878.

Familie

Han giftet seg 22. mai 1842 med Emilie Mathilde Kruse (1806–1894) hvormed han fikk sønnen Holger Roed (1846-1874) – som også ble kunstmaler – samt datteren, forfatterinne Helene Nyblom (1843–1926). Jørgen Roed ble begravet på Ringsted kirkegård.
Stovner

Stovner (tradisjonelt uttalt Stomner, av norrønt Stofnar, «trestubber») er et strøk i Bydel Stovner nordøst i Oslo.
Stovnerområdet har en historie som jordbruksbygd. Tidlig på 1900-tallet begynte det en viss utbygging av Stovner og nabostrøket Høybråten. Villastrøket fra denne tiden kalles nå Gamle Stovner, eller Nedre Stovner, da det ligger mot dalbunnen i sør. Området grenser her til Høybråten og Haugenstua, delt av Østre Akers vei. 
I sørvest ligger Smedstua, og i vest er nedre Rommen med en rekke anlegg for idrett og aktivitet samt flere næringsbygg. I nord ligger Rommen, med Tokerud og Vestli i nordøst. I øst grenser Stovner til Gjelleråsmarka som inneholder grensen til Akershus.
Fra 1965 vedtok kommunen en ytterlige utbygging av området. I 1974 kom Stovner T-banestasjon, og i 1979 kom Stovner videregående skole og Stovner kirke. Stovner politistasjon og Stovner senter på hver sin side av Fossumveien.
Bydelen er for tiden under oppgradering i regi av Groruddalssatsingen, og blir oppusset. Gjennom programmet har Fossumparken kommet til. I tillegg er Stovner Senter både utvidet og oppusset, samt. en ny skole på Tokerud. For tiden er det planlagt en ny riving og reising av ny skole, på den gamle skoletomta på Vestli.
Open Vlaamse Liberalen en Democraten

Open Vlaamse Liberalen en Democraten («Åpne Flamske Liberale og Demokrater», Open VLD) er et flamsk liberalt politisk parti.
Partiet la til open til sitt navn i 2007, etter å tidligere ha vært kjent som  Vlaamse Liberalen en Democraten (VLD), og før 1992 som Partij voor Vrijheid en Vooruitgang (PVV). I anledning valget i 2007 dannet VLD en valgallianse dannet sammen med andre liberale partier Vivant og Liberaal Appèl, og dette ble etter hvert til et formelt samlet parti.
Partiet blei danna i 1970 da det daværende belgiske liberale partiet blei delt i et flamsk og et franskspråklig parti, Mouvement Réformateur. Fram til da hadde de liberale kjempa for enhetsstaten. 
Politisk var VLD tidlig på 1990-tallet et ideologisk frimarkedsparti, men har seinere bevega seg mot sentrum. Partiet har vært sterkt konsentrert rundt Guy Verhofstadt, som var partileder i tre perioder og statsminister i ni år. Partiet er også representert som en av de største nasjonale gruppene innenfor Alliansen av liberale og demokrater for Europa.
Carlos Ortega

Politisk virke

I 2001 ble han valgt til leder for Venezuelas største fagforening, Confederación de Trabajadores de Venezuela (CTV). Valgresultatet var omstridt, og høyesterett nektet å godkjenne det.
I april 2002 startet CTV en generalstreik i protest mot det fagforeningen oppfattet som Hugo Chávez' «økende diktatoriske» styre. Generalstreiken munnet ut i en protestmarsj mot presidentpalasset, Miraflores. Hugo Chávez ble fjernet fra makten, men hæren grep inn og gjeninnsatte ham.
Mellom desember 2002 og februar 2003 gjennomførte CTV og Fedecámaras en felles streik mot Chávez, som i slutten av 2002 tok fullstendig kontroll over oljeselskapet Petróleos de Venezuela. Streikens mål var å tvinge Chávez til å gå av, gjennom å lamme aktivitetene til oljeindustrien og dermed Chávez-regjeringens viktigste inntektskilde.
Etter at Chávez-regimet startet etterforskning mot Ortega på grunn av hans rolle i streikene, fikk Ortega innvilget asyl av Costa Ricas ambassade den 14. mars 2003. 27. mars samme år forlot han landet. Asylet i Costa Rica ble trukket tilbake 30. mars 2004. 1. mars 2005 ble han arrestert i Caracas.
14. desember 2005 ble Ortega dømt til knapt 16 års fengsel for «anstiftelse til kriminelle handlinger». Det ble rapportert at han rømte fra fengselet 13. august 2006.
I september 2007 hevdet Venezuelas ambassadør til Peru at Ortega hadde oppholdt seg i Lima. Perus utenriksminister José Antonio García Belaúnde bekreftet senere at Ortega bodde i Peru og hadde fått politisk asyl av humanitære grunner.
Andorra pel Canvi

Andorra pel Canvi (norsk: Andorra for endring) er et politisk sentrumsparti i Andorra. Det ble grunnlagt i 2008.
Partiet er ideologisk pragmatisk og søker bredt samarbeid av krefter for utvikling av landet. Det vant en stemmeandel på 18,9% og tre mandater i valget til nasjonalforsamlingen i 2009. I valget 3. april 2011 fikk Andorra pel Canvi en oppslutning på 6,7% og dette var ikke nok til at det fikk sine nominerte innvalgt.
Parada Cabrera

Transport

Ruta 5 forbinder Parada Cabrera med Juanicó, Canelones, Florida og Rivera.
USA-mesterskapet på 100 miles 2018

USA-mesterskapet på 100 miles 2018 (USATF 100 Mile Road Championships, over 100 engelske mil eller 161 km) ble arrangert 17. februar 2018, som en del av ultraløpet Jackpot Ultra Running Festival i Cornerstone Park ved Las Vegas i Nevada i USA.
Rygg i rand, to i spann

Pressen om boka

"… teknisk dyktighet, spenning, humør, stil – flott!" (Nils Nordberg, Dagbladet.) 
"Dette er en spennende kriminalroman, i det hele tatt en velskrevet bok – ja, en gledelig begivenhet … en ung mann med udiskutable anlegg for kriminalmysterier." (Terje Wiig, Aftenposten.)
Herland (Askvoll)

Herland er ei bygd lengst vest på Atløyna i Askvoll kommune i Sunnfjord, Sogn og Fjordane, vest for kommunesenteret Askvoll, nord for Vilnesfjorden, og sør for Stavfjorden.
Herland er ei fiskerihavn, hvor gårdsbruk og fiskeri alltid har vært livsnerva. Det i dag to snurpere og noen sjarker som blir drevet fra Herland. Norges eldste gjenlevende krabbefabrikk ligger her. Den hadde over 90 ansatte i sin storhetstid på 1950-60-70-tallet. Herland har to store moloer som ble bygget på 1950-tallet, noe som gjør det til ei god havn i alle værforhold. Det er også ei stor gjestehavn og over 90 faste båtplasser for småbåter, moloene har også djupvannskaier, der større lasteskip kan ligge for lossing og lasting.
Herland har eget vannverk, grendehus og pub/kro. En del hytter er kommet de siste årene. Folketallet har økt med åtte de siste tre årene (i dag 2009).
Islands nasjonalskald Egil Skallagrimson skal ifølge historien ha drept «Atløy Bård» med kniv på Kongsgården på Herland på 900-tallet, dette under et besøk av kongssønnen Eirik Blodøks og hustru Gunnhild. Det antas at det var på Herland (ref kåseri av Knut Landøy), med den begrunnelse at garden ikke kunne sees fra sjøen (eneste på Atløyna som ikke sees fra sjø) og at han sprang tvers over hele øya for å rømme unna øyfolket og kongsmennene.
Under andre verdenskrig hadde tyskerne stilling her, og en befestet radiostasjon på toppen av Skarvikenova ved Brurastakken. På folkemunne kalt «på topp» eller på «tyskerhytta». Stedet ble strategisk valgt i «Festung Norwegen»-planen for sin fenomenale utsikt i alle himmelretninger.
Herland er også fødestedet til kunstneren Oddvar Torsheim.
Mary Morris

Biografi

Morris ble født på Suva i Fiji som datteren til botanikeren Herbert Stanley Morris og hans hustru Ena de Creft-Harford. Hun tok sin skuespillerutdannelse ved Royal Academy of Dramatic Art.
Hun hadde sin scenedebut tyve år gammel i Lysistrata på Gate Theatre i London i 1936. I 1943 spilte hun Anna Petrovitch i krigsfilmen Undercover som konen til en serbisk geriljaleder. Hun spilte professor Madeleine Dawnay i science-fiction-dramaet for TV kalt A for Andromeda, og dens oppfølger The Andromeda Breakthrough, og kvinne Nummer To i episoden «Dance of the Dead» av The Prisoner (1967).
Hun opptrådte også i Doctor Who i 1982 i episoden «Kinda» hvor hun framstilte sjamanen Panna og hennes motpart var Peter Davison. Andre fjernsynsopptredener omfattet grevinne Vronsky i Anna Karenina (1977, PBS), den makbre, gamle slektningen i Walter De La Mare-fortellingen Seaton's Aunt (1983, PBS), og den formidable matriarken i Police at the Funeral (1989, PBS).
Hun spilte Peter Pan ved to anledninger; en gang på scenen som sigøynergutten, og en gang som Nummer To ved å kle seg ut som ham i en maskerade.
Hun døde av hjertesvikt den 14. oktober 1988 i Aigle i Sveits.
Tachymeter

Tachymeter er et instrument for å måle hastigheten til en gjenstand som beveger seg med konstant fart. Man starter tidtaking og stopper den etter en tilbakelagt avstand på 1 km. Kronografens viser angir et tall på tachymeterskalaen og dette er hastigheten målt i km/t.
Er ikke gjenstandens fart konstant, måles gjennomsnittshastigheten.
Aegus (s.str.) chelifer

Utseende

En liten til middelsstor (15-40 millimeter), avlang, noe flat, blankt rødbrun til svart hjortebille. Arten er svært variabel i størrelsen. Hannen har stort, bredt hode og lange, nokså slanke, sigdformede kjever som oftest har én tann på innersiden. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, fint og svært spredt punktert i midten, grovt og tett på sidene. Pannen har et butt, trekantet fremspring i midten. Hodet er litt utvidet bak fasettøynene, med en butt tann. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, innsnevret ved roten, halvblankt, fint og spredt punktert. Dekkvingene er litt hvelvede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er mørkbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt. Små hanner har tettere og kraftigere punktering enn de store, og ligner slik mer på hunnene.

Levevis

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt fra India og Sri Lanka i vest til Vietnam i øst. Den forekommer også (innført med mennesker?) på Seychellene.
Aspidolea fuliginea

Utseende

En middelsstor (20-25 millimeter), noe blanke, ensfarget mørkbrun hornbille. Disse artene mangler horn og kan ligne på mange andre skarabider. Slekten ligner mye på slekten Cyclocephala, som den ikke er svært klart avgrenset fra.
Et kjennetegn er at maxillene (underkjevene) hos Aspidolea har en dusk av lange hår.
Antennene består av 10 ledd med en kort klubbe. Arten har en forholdsvis lang, firkantet "snute".

Levevis

Lite eller ingenting er kjent om biologien til disse billene, bortsett fra at de voksne er aktive om natten og kommer til lys.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Argentina i sør.
Vandelskontroll

Vandelsattester

Vandelsattester, i blant også kalt politiattester, er attester fra myndighetene, eksempelvis politiet, med opplysninger om en persons oppføringer i politiregistrene. Hvilke typer oppføringer som eventuelt anføres i en attest er avhengig av formålet med attesten.
Politiattest utstedes av politiet etter skriftlig søknad. Den kan kun utstedes til visse formål, og ikke på generelt grunnlag.

Krav om politiattest

I en rekke yrker kreves det politiattest for å få ansettelse: politi, fengselsvesenet (Kriminalomsorgen), luftfart, advokatbevilling og FN-tjeneste.
Det er ikke anledning for arbeidsgivere til å kreve politiattest dersom stillingen ikke omfattes av gjeldende lovhjemmel, per 2009 lov om strafferegistrering av 11. juni 1971 §6 første og annet ledd.
Fra 1. desember 2006 fikk frivillige organisasjoner mulighet til å innhente politiattest fra frivillige som jobber med barn og unge etter Forskrift om strafferegistrering. Denne attesten viser dommer eller forelegg for voldtekt eller seksuelt misbruk av barn (herunder kjøp av seksuelle tjenester fra barn under 18 år og befatning med barnepornografi). – I august 2009 fremmet Regjeringen forslag om ny politiregisterlov.

Opplysninger i attesten

Opplysningene i politiattesten hentes fra det sentrale strafferegisteret, bøteregisteret og straffesaksregisteret. For enkelte stillinger, f.eks. innen politiet, vil attesten kunne omfatte alle straffereaksjoner; for andre bare overtredelser av en begrenset gruppe bestemmelser i straffeloven.
I uttømmende politiattest tas alt med uansett alder. Unntaket er saker som er sendt til behandling i konfliktrådet etter straffeprosessloven § 71a, når vedkommende ikke har begått nye straffbare handlinger to år etter at konfliktrådsbehandlingen er avsluttet med avtale.

Barneomsorgsattest

Barneomsorgsattest er en mer omfattende politiattest for personer som skal ha omsorg for eller oppgaver knyttet til mindreårige. Attesten kan bidra til å sikre at en person som skal adoptere eller over tid eller jevnlig skal ha heldøgns omsorgsansvar for mindreårige, er egnet for oppgaven. På Barneomsorgsattest skal det anmerkes om personen er siktet, tiltalt, har vedtatt forelegg eller er dømt for overtredelse av flere straffelover. Regjeringen utreder (november 2010) nå om alle ansatte i barnevernet skal ha barneomsorgsattest.
Samuel Robbins Brown

Utdannelse

Brown studerte ved Yale (avslutning i 1832) og deretter teologi i Columbia i Sør-Carolina. Deretter underviste han i fire år (1834–38) ved The New York Institution for the Deaf and Dumb.

Kina

I 1838 dro han til Kanton, og åpnet for Morrison Education Society den første protestantiske skole i det kinesiske rike. Hans rapporter fra skolen ble offentliggjort i The Chinese Repository for 1840 til 1846, og Brown bidro også en rekke andre artikler vedrørende Kina til dette tidsskriftet.

Tilbake til USA

Etter ni års utetjeneste var hans hustrus helse sviktende. Da vendte Brown tilbake til hjemlandet, og ble pastor og lærer i Owasco Outlet, nær Auburn i staten New York (1851–59). Han gikk inn for opprettelsen av et college for kinner, og det skulle bli viorkeliggjort i Auburn, skjønt det ble etterpå flyttet til Elmira i New York.

Japan

Med Townsend Harris-traktaten av 1858 ble Yokohama og Nagasaki i Japan åpnet for utenlandsk handel og bosetting. Brown seilte til førstnevnte havneby og opprettet en skole som skulle utdanne hundrevis av unge menn fra alle samfunnslag. Han oversatte Det nye testamente og underviste og forkynte i tyve år. Han var en av grunnleggerne av The Asiatic Society of Japan, og var en sentral skikkelse for utformingen av det nye Japan.

Død

Brown døde under et besøk hos en gammel venn i Massachusetts.
KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg

KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg ligger i et tidligere grustak i Aalborg og er tegnet av Elissa og Alvar Aalto og Jean-Jacques Baruël. Det ble oppført 1968–1972 med adresse til Skovbakken. Kunsten var samlokalisert med Aalborg Museum før det fikk eget bygg. Navnet var til å begynne med Aalborg Kunstmuseum og en periode Nordjyllands Kunstmuseer,  afd. Ålborg. 
Bygget er oppført i Carrara-marmor i likhet med Oslos nye operahus. Detaljene er i redwood, asketre, kobber og messing. Utformingen gir muligheter for nøytralt overlys i flere avdelinger som kan forfleres ved skillevegger, og bygget er omgitt av en liten skulpturpark, som fortsetter ned mot sentrum av byen.
Museet fokuserer primært på kunst fra ca. 1900 og til nåtiden. Museet er velforsynt med kunst av bl.a. CoBrA-gruppen, med mest vekt på Asger Jorn, og utveksler stadig bilder og utstillinger med andre europeiske kunstinstitusjoner.
Museumsbygningen med omgivelser ble fredet i 1995.
Lars Rostrup Bøyesen var museets første direktør frem til 1979. Han tillegges æren for å ha forvandlet tidligere Aalborg Kunstmuseum til dagens institusjon. 
Museets nåværende direktør er kunsthistorikeren Nina Hobolth.
Basjlik

Basjlik, basjlyk eller baslik (på tatarisk başlıq, tyrkisk başlık, nærmest «hodeplagg») er en kaukasisk, spiss, hetteformet lue med lange, hengende sidelapper som kan slynges rundt halsen som et skjerf. Hodeplagget bæres tradisjonelt av menn blant iranere, tyrkere og kosakker. Basjlik har ofte blitt brukt som gjeterlue, som uniformslue, eller som hodeplagg til folkedrakter. Lua fins i flere lokale og regionale varianter. Den blir vanligvis laget av lær, filt eller ull.

Historikk

Basjliker ble moteplagg i Russland 1830-1840, påvirket av basjkirer-kavaleristenes uniformer under Napoleonskrigene. 1862 ble basjlik uniformslue for Det russiske keiserrikets kossak-tropper. Luetypen spredte seg siden til andre deler av Den keiserlige russiske hær. Den ble beholdt fram til 1917, som karakteristisk hodeplagg for Den hvite armé.
Basjliker ble tatt opp i vestlig damemote som hodeplagg til aftenantrekk ca. 1805 og 1870.
En variant av basjlik er kalpak (qalpaq), en høy topplue vanligvis av lær, filt eller ull, uten sideklaffer, men ofte med pelskant eller oppbrett.
Fyrstinnen av Asturias' pris for litteratur

Fyrstinnen av Asturias' pris for litteratur (spansk: Premio Princesa de Asturias de las Letras) er en pris, som siden 1981 årlig tildeles for innsats innen skjønnlitteratur. Den er en del av en Fyrstinnen av Asturias-prisene. De deles ut årlig i Oviedo.
Prisen ble etablert i 1981 av Fundación Princesa de Asturias og har navn etter tittelen til Spanias kronprinsesse. Den var først kjent som Fyrsten av Asturias-prisen, men etter at Felipe i 2014 ble konge og datteren Leonor ble kronprinsesse med tittelen fyrstinne av Asturias, skiftet navnet til Fyrstinnen av Asturias-prisen. Stiftelsen endret samtidig navn til Fundación Princesa de Asturias.
Prisen består av en skulptur laget av kunstneren Joan Miró og et pengebeløp på 50 000 euro.
Joseph Jacobs

Joseph Jacobs (29. august 1854 – 30. januar 1916) var en australsk folklorist, historisker og forfatter. Han er mest kjent for å ha samlet og publisert engelske folkeeventyr, blant annet Jack og bønnestengelen, Gullhår og de tre bjørnene og De tre små grisene. Han publiserte sin samling English Fairy Tales i 1890 og fulgte opp med More English Fairytales i 1894. Han gav også ut samlinger av jødiske, keltiske og indiske eventyr, noe som gjorde ham til en av de mest populære eventyrsamlerne på det engelske språk.

Biografi

Jacobs ble født i Australia. Han var den sjette overlevende sønnen til John Jacobs, som hadde emigrert fra London rundt 1837, og hans kone Sarah. Jacobs fikk sin utdannelse ved Sydney Grammar School og ved Universitetet i Sydney, hvor han fikk et stipend for klassikere, matematikk og kjemi. Han fullførte ikke sine studier i Sidney, men dro til England i en alder av 18 år og begynte på St John's College i Cambridge. Han ble utekaminert i 1876, og i studerte i 1877 ved Universitet i Berlin.
Jacobs giftet seg med Georgina Horne og ble far til to sønner og en datter. I 1900 flyttet han til New York i USA for å være redaktør for Jewish Encyclopedia. Der ble han boende til han døde 30. januar 1916 i sitt hjem i Yonkers, New York.

Folkeeventyr

Fra 1899-1900 var han redaktør for tidsskriftet Folklore, og fra 1890 til 1916 gav han ut flere eventyrsamlinger som ble gitt ut med illustrasjoner av John Dickson Batten. Han var inspirert av brødrene Grimm og den romatiske nasjonalismen som var vanlig hos eventyrsamlere på denne tiden. Han ønsket at engelske barn skulle ha tilgang på engelske eventyr, da de fremt til da i hovedsak hadde lest franske og tyske eventyr.
Selv om han samlet mange fortellingen under navnet eventyr, er mange av dem utypiske for sjangeren. Binnorie (i English Fairy Tales) og Tamlane (i More English Fairy Tales) er prosaversjoner av gamle viser, The Old Woman and Her Pig (i English Fairy Tales) er et barnedikt, Henny-Penny (i English Fairy Tales) er en fabel, og The Buried Moon (i More English Fairy Tales) har mytiske overtoner i en grad som er uvanlig i eventyr. Ifølge hans egen analyse av English Fairy Tales: «Av de åttisju fortellingene  samlet i mine to bind, er trettiåtte virkelige eventyr, ti er sagaer eller legender, nitten er sketsjer, fire er kumulative historier, seks er dyrefortellingen, og ti er røverhistorier.»
Mjøsbyene

Mjøsbyene er en fellesbetegnelse på de tre byene Hamar, Gjøvik og Lillehammer, som sammen med de nye "småbyene" Brumunddal og Moelv, samt tettsteder som (alfabetisk rekkefølge) Biri, Furnes, Fåberg, Kapp, Løten, Ottestad, Raufoss, Skreia, Lena, Stange og Øyer utgjør Mjøsregionen.
Etter at området ble bundet sammen ved hjelp av Mjøsbrua, vokste begrepet Mjøsbyen fram,, men også Mjøsregionen og Innlandsbyen er fellesbenevnelser på områdene rundt Mjøsa.