google/wiki40b huggingface dataset:
Xianju vannkraftverk

Xianju vannkraftverk er et vannkraftverk under utbygging i Zhejiang-provinsen i det østlige Kina. Dette blir et såkalt pumpekraftverk med to vannmagasiner. Arbeidet med anlegget ble påbegynt i 2008, og blir etter planen ferdigstilt i 2013. Ved igangsettelse skal vannkraftverket få en kapasitet på 1.500 MW.
Anne Kure-banen

Anne Kure-banen er en grusbane som ligger i Hospitsveien i Oslo. Banen ligger nederst på tomten der Anne Kures hotell lå og er oppkalt etter henne. Den er antakelig hotellets gamle tennisbane og er satt i stand som en håndball- og basketballbane. Banen eies av Oslo kommune og blir islagt av Friluftsetaten om vinteren slik at man kan gå på skøyter der.
Al Richardson

Liv og virke

Richardson ble født i Woolley Colliery, en gravelandsby i nærheten av Barnsley. Han studerte teologi ved Universitet i Hull før han ble foreleser ved Universitet i Exeter. Han meldte seg inn i det britiske kommunistpartiet, men meldte seg ut etter å ha lest Isaac Deutschers biografi over Lev Trotskij. Som overbevist trotskist meldte han seg inn i Socialist Labour League (SLL), og sluttet på universitet for isteden å bli historielærer ved en skole i London. Snart meldte han seg ut av SLL for å kunne melde seg inn i den rivaliserende International Marxist Group (IMG). Han ble et framtredende aktivist i kampen mot Vietnamkrigen innenfor Vietnam Solidarity Campaign (VSC), som ble opprettet i 1966.
Til tross for at han haiket til Paris for å kunne delta i hendelsene i mai 1968, var Richardson en del av liten gruppe som avviste at IMG vendte seg bort fra fagforeningene og arbeiderbevegelsen for isteden kunne arbeide i studentbevegelsen. Han ble grunnleggende medlem av en utbrytergruppe, Revolutionary Communist League, og ble valgt inn i organisasjonens ledelse, men i 1973 forlot han (eller ble utvist fra ) organisasjonen.
Fra midten av 1970-tallet fokuserte Richardson på å nedtegne historien til den britiske trotskismen. Han begynte å intervjue veteraner fra bevegelsen, og sammen med Sam Bornstein (1920-1990), utga han tre bøker på dette emnet gjennom deres eget forlag, Socialist Platform. Richardson hadde en stor respekt for de «gamle» trotskister som han mente var betydelig overlegne fra hans egne samtidige. I 1988 grunnla de tidsskriftet Revolutionary History, dedikert historien den antistalinistiske venstresiden.
Richardson fortsatte å arbeide sammen med ulike trotskistiske grupper, særlig Workers Liberty, Workers Action og Militant Tendency, hvis tilnærming han mente lå nærmest hans egen. I motsetning til disse grupper motsatte han seg kampanjer eller aksjoner basert rase, kjønn eller seksualitet, hvilket han mente var å underkaste seg populisme. Han oppga aldri å arbeide innenfor det britiske arbeiderpartiet, Labour Party, ettersom han mente at et revolusjonært parti kan kun oppstå fra et stort parti basert i arbeiderklassen.
Han fortsatte å undervise og skrive fram til sin død. Skrifter som ble etterlatt av Richardson og Jim Higgins er blitt gitt til biblioteket til Universitet i London. Han var gift og hadde to barn, Eric og Charlotte, og hans interesse utenfor politisk aktivisme var egyptiske hieroglyfer som han hadde fotografert på besøk i Egypt og som han senere oversatte.
Imre Lakatos

Biografi

Født som Imre Lipschitz av jødiske foreldre i den ungarske byen Debrecen, studerte han matematikk, fysikk og filosofi ved hjembyens universitet. Etter den tyske okkupasjonen i 1944 klarte han å unngå deportasjonen til Auschwitz ved å skifte navn til Imre Molnár. Han hadde ledende funksjoner i kommunistiske motstandsgrupper. Etter andre verdenskrig endret han navn på nytt, denne gang til Imre Lakatos. Han begynte å studere i Budapest, og jobbet samtidig for kommunistpartiet, bl.a. i utdanningsdepartementet. 1947 forsvarte han en filosofisk doktorgradsavhandling i Debrecen; 1949 gjennomførte han studier ved Statsuniversitetet i Moskva. Fra 1950 til 1953 satt han fengslet for revisjonisme, men først flere år senere, etter å ha lest Popper, vendte han seg mot stalinismen.
1956 flyktet Lakatos via Østerrike til Storbritannia. Ved Cambridge University tok han en ytterligere doktorgrad under veiledning av Richard Braithwaite, som han fullførte i 1959. Fra 1960 var han ansatt ved London School of Economics, først som lecturer i Karl Poppers institutt og fra 1969 som professor i logikk.

Filosofi

Lakatos har kommet med to viktige bidrag til vitenskapsfilosofien. Det ene er en fallibilistisk tolkning av matematikkens filosofi; det andre omhandler metoden til forskningsprogrammer.
Lakatos’ matematiske filosofi var inspirert av Poppers kritiske rasjonalisme, av Hegels dialektikk og av arbeidene til matematikeren George Pólya. Han kritiserte formalistiske, logisistiske og intuisjonistiske tolkninger av matematikken og forfektet et fallibilistisk og kritisk-rasjonalistisk alternativ. Han viste at fremskritt i matematikken ikke skjer ved «vanntette» deduktive bevisførsler, men mer slik Popper fremstilte fremskrittet i de empiriske vitenskapene: ved prøving og feiling.
Ved å utvikle en teori om vitenskapelige forskningsprogrammer tok Lakatos imidlertid fra rundt 1965 avstand fra Popper og nærmet seg Kuhns posisjon. Lakatos mente at teorier aldri faktisk blir falsifisert, fordi forskerne alltid beskytter teoriens «harde kjerne» ved å justere hjelpehypotesene som utgjør et «beskyttelsesbelte» rundt teorien. Vitenskapelige fremskritt skjer altså ikke ved at teorier blir falsifisert, men ved at forskningsprogrammer «degenererer», dvs. mister sin evne til å gi gode forklaringer på nye observasjoner. Han betraktet imidlertid (i motsetning til Kuhn) forskernes valg som rasjonelle, og forble dermed en kritisk rasjonalist.
Arendal Byorkester

Arendal Byorkester er et janitsjarkorps i Arendal, opprettet i 1884.
Det var medlemmer av Arendal Turnforening som tok initiativet med å stifte et byorkester, og stiftelsedatoen var 6. april 1884. Navnet var Turnernes Musikkforening og første dirigent var Herr Wang. Orkesteret hadde flere navn igjennom tidene, og i en periode fra 1914 til 1919 var det ingen aktivitet i orkesteret. Fargene til orkesteret har også endret seg flere ganger, men er nå sort, hvitt og gult. Pr 2009 er det 48 musikanter på medlemslisten.
Siden midten av 1990-tallet har orkesteret hatt tradisjon med å spille nyttårskonsert i Arendal. I 2009 hadde orkesteret 125-årsjubileum.
Wilhelm Mohr (1886–1978)

Bakgrunn

Wilhelm Mohr var sønn av konsul Conrad Mohr (1849–1926) og Agnethe Catharine Kroepelien (1861–1905). Han var bror av professor Anton Mohr (1890–1968). Han var gift med Emily Holm (1886–1987), og far til flygerne Wilhelm Mohr jr. (1917-2016) og Conrad Mohr (1914-1943). Sønnen Conrad omkom under øving i Toronto.

Utdanning

Etter noen år ved Latinskolen i Bergen (1895-1899), fullførte Mohr skolegangen i England og Tyskland, han praktiserte som landbrukselev i Sverige, tok landbruksskole på Sem i Asker 1906 og hospiterte ved Norges landbrukshøyskole i 1907.

Virke

Mohr drev godset, Storetveit gård, i Fana og skrev en rekke artikler om jordbruk. Han var medlem av Fana herredsstyre fra 1914, formann i Bergens Skogselskap fra 1919, stortingsrepresentant for Midthordland 1919–1921 (Landmandsforbundet) og stortingsrepresentant (H) for Hordaland 1922–1924 og 1931–1933. Fra 1926 til 1931 var han ordfører i Fana. Han var også medlem av Norges Banks representantskap fra 1923, styremedllem i  Bergen Museum fra 1928 og preses samme sted fra 1936. Han var formann i styret for Stend landbruksskole og medlem av Selskapet for Norges Vels representantskap.
Mohr arbeidet aktivt for opprettelsen av Universitetet i Bergen og var formann i Bergens Universitetskomite 1938-39 og i byggekomiteen, og han la ut flere tomter til universitet fra 1950- og 60-tallet på Storetveit i Fana, jfr. «Professorveien». Veiens navn oppstod på folkemunne og har sin opprinnelse i at området ble utlagt for å skaffe boligtomter til ansatte ved Universitetet i Bergen da det var nytt i 1946. Navnet ble offisielt vedtatt i 1958.
Egil Hogna

McKinsey & Company

Hogna jobbet fra 1994 til 1999 som konsulent på Oslokontoret til McKinsey & Company sammen med blant annet Hugo Maurstad, Fredrik Halvorsen og Reynir Indahl.

Hydro

Hogna ble i 1999 konserncontroller i Norsk Hydro Agri. Han jobbet tett med daværende konsernsjef Thorleif Enger i prosjektet som senere er døpt Agri Turnaround, den store snuoperasjonen mellom 1999 og 2001 som var foranledningen til at Yara ble skilt ut av Hydro og børsnotert som eget selskap på Oslo Børs i mars 2004. Fra januar 2002 til september 2003 var han visepresident for Hydro Aluminum Metal Products med ansvar for forsyningskjeden og resultatstyring.

Yara

Hogna var fra 2003 til 2006 leder for investorkontakt  i forbindelse med børsnoteringen av Yara (2004–2006). Hogna har senere uttalt at han tror denne erfaringen var noe av bakgrunnen for at han fikk konsernsjef-stillingen i Sapa. I januar 2007 flyttet Hogna til Paris for å bli forretningsenhetsleder for Yara International i Sør-Europa med ansvaret for omtrent 400 ansatte og 800 millioner USD i omsetning. Sommeren 2008 rykket han videre opp til å bli finansdirektør i selskapet før han i 2009 ble han konserndirektør for nedstrøm i Yara International, en stilling han hadde helt fram til april 2015, da han ble Senior Vice President i Yara International. Fra 2009 til 2012 satt han i styret i Qatar Fertiliser Company (Qafco).

Sapa

26. august 2015 ble det kjent at Svein Tore Holsether sluttet i Sapa for å bli konsernsjef i det norske gjødselselskapet Yara International ASA, samtidig ble Hogna hentet fra sin stilling som Senior Vice President i Yara for å bli ny konsernsjef i Sapa. Hogna er opptatt av en flat struktur og gjorde et poeng ut av å bruke de 100 første dagene på å besøke flest mulig produksjonssteder og hilse på ansatte, deriblant i Suzhou, vest for Shanghai, Tønder i Danmark, øst- og vestkysten i USA og FoU-senteret i Finspång Sverige.

Sjøens Tesla

I en kronikk i Dagens Næringsliv i mars 2016, skrev Hogna at Norge kunne skape «Sjøens Tesla» med henvisning til prosjektet Urban Water Shuttle fra Fjellstrand (skipsverft) og næringsklyngen Maritime Clean Tech West, en utslippsfri hurtigferge bygget i aluminium med støtte fra Sapa og Hydro.

Bærekraftsløfte

I likhet med Virgins Richard Branson og toppsjef i Unilever, Paul Polman, har Egil Hogna i regi av den Oslo-baserte stiftelsen Business for Peace Foundation avgitt et løfte om å lede Sapa slik at FNs bærekraftsmåls kan nås. De næringslivsledere som til nå har skrevet under representerer selskaper som samlet omsetter for over 5 700 milliarder kroner og har over 2,2 millioner ansatte.

Privatliv

Hogna er glad i å løpe og kom med tiden 3:18:16 inn som nummer 487 i sin aldersklasse i New York Marathon i 2013.
Svømming under Europalekene 2015 – 400 meter fri menn

Svømming under Europalekene 2015 - 400 meter fri menn i Baku.
Båndringspinner

Utseende

En ganske liten (vingespenn 24 – 40 mm), gul- eller brunaktig spinner. Det er stor forskjell på kjønnene. Hannen er gul med brune striper på forvingene, mens den mye større hunnen er rødbrun med to brede, lyse tverrbånd. Som vanlig hos spinnere har hannen store, fjærformede antenner, hunnens antenner er kortere og mye slankere, kamformede. Hannens bakvinger er sjokoladebrune, hunnens samme farge som forvingene. Larven er svart med en oppbrutt, blå stripe langs sidene av ryggen og en bred, uregelmessig, oransje og svart stripe langs midten. Den ligner larven til okergul ringspinner, men virker mer brokete, fargene er mindre rene. Hodet er blått. Den har sparsomme, lange, lyse, oppstående hår.

Levevis

Båndringspinneren finnes på tørre, åpne, solrike marker med kort vegetasjon, for eksempel strandenger og beitemarker. Larvene kan finnes på en rekke forskjellige planter, oftest i kurvplantefamilien (Asteraceae), blant andre ryllik, vanlig knoppurt, svæver og burot. Den kan også leve på kjemper (Plantago spp.), bringebær og andre planter.
De lever selskapelig i et silkespinn, bortsett fra i det siste larvestadiet da de lever enslige. De kryper ut fra spinnet sammen og følger da gjerne spesielle ruter langs silkespor ut til næringsplantene. De utvokste larvene forpupper seg i en gul kokong, de voksne spinnerne klekkes etter tre – fire uker. De flyr i juli – august. Etter parringen legger hunnen 500 – 700 egg i en tett spiral rundt et strå eller en tynn kvist, før hun dør. Eggene klekkes ikke før neste vår. De tåler å overflommes av sjøvann uten å ta skade.

Næring

Båndringspinner spiser deler av grass, blader og andre "stilker".
Væsken får den i seg ved å suge vanndråper som er på gress, strå OSV.

Utbredelse

Båndringspinneren forekommer fra Nord-Afrika, gjennom det meste av Sør- og Mellom-Europa, østover gjennom Russland til Stillehavet, Mongolia og Tibet. I Norge finnes den bare ved strandkanten fra Østfold vestover til Vest-Agder. Bestandene er gjerne små og spredte.
Høiåsmasten

Høiåsmasten er et TV-tårn for DAB-, GSM-, og TV-overføring, på Høyåsen nord i Halden kommune, Norge. Høiåsmasten ble bygget og ferdigstilt i 1973 av daværende Televerket, og er et av de høyeste delvis bardunavstivede tårnene i verden. Høyden på masten er 236 meter. Den består av et betongtårn som base hvor antennemasten som er bardunavstivet er montert.
Streblopus

Utseende

Middelsstore, matt brunsvarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet med to korte tenner på forkanten. Pronotum er mye bredere enn langt med omtrent rette sider, i midten foran bredt innbuktet.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Brasil og Peru.
Ohio State University

Historie

Ohio State University ble stiftet i 1870 som et land-grant-universitet, dvs at det fikk føderalt tilskudd til ervervelse av jord til den første campus. Ohios guvernør og senere president i USA Rutherford B. Hayes var en viktig pådriver for stiftelsen. Universitetets første navn var The Ohio Agricultural and Mechanical College.
OSU tok opp sine første kvinnelige studenter i 1873, samtidig som studietilbudet ble utvidet med flere klassiske universitetsfag i tillegg til de mer praktiske fagene som ble tilbudt i starten.
På 1880-tallet begynte Ohio State å tilby høyeregrads studier, den første kandidaten med mastergrad ble uteksaminert i 1886 og den første doktorgradskandidaten i 1890.
I 1906 ble det bestemt på delstasnivå at all forskning i Ohio skulle samles hos Ohio State.  Ohio State fikk også enerett til å tilby doktorgrader i staten. Denne ordningen besto i femti år.
I 1916 ble Ohio State University med i den prestisjefylte Association of American Universities.

Idrett

Idrettslagene til Ohio State kalles «Buckeyes», oppkalt etter kastanjetrearten. Buckeyes deltar på øverste nivå i National Collegiate Athletic Association i alle idretter, i tillegg er de også medlem av Big Ten Conference i de fleste idretter. OSUs maskott heter Brutus Buckeye.
Ved siden av University of Michigan er Ohio State det eneste universitetet som har vunnet det nasjonale mesterskapet i både baseball, basketball og amerikansk fotball. OSU har fostret mange kjente idrettsstjerner, blant disse er Jesse Owens og Jack Nicklaus.
Amerikansk fotball er den mest populære idretten ved Ohio State. Laget spiller på Ohio Stadium (kapasitet 101 568), og har vunnet syv nasjonale titteler, den siste i 2002.
Autofagi

Autofagi eller autofagocytose er i cellebiologi en fysiologisk prosess som regulerer omsetningen av proteiner samt organeller. Det er en katabolsk prosess hvor cellen danner membran rundt egne bestanddeler og deretter bryter ned innholdet ved at lysosom tømmer nedbrytende enzymer inn i blæren som er dannet (autofagosomet). Prosessen er godt regulert og spiller en betydelig rolle for cellens vekst og utvikling, samt homeostase. Autofagi bidrar også til å opprettholde en balanse mellom syntesen, nedbrytningen og den etterfølgende resirkuleringen av cellulære produkter. Det er en viktig mekanisme som gjør at svekkede eller skadde celler omfordeler næringsstoffer på en slik måte at vitale prosesser får høyest prioritet, mens de mindre viktige oppgavene går tregere. 
Det finner sted flere ulike typer autofagocytose i kroppen, men felles for alle prosessene er at nedbrytningen av intracellulære bestanddeler skjer via lysosomet. Den mest kjente mekanismen for autofagi innebærer dannelsen av en membran rundt en bestemt del av cellen. I denne prosessen skilles innholdet fra resten av cytoplasmaen. Vesikkelen som dannes i prosessen tas deretter opp av et lysosom, som til slutt bryter ned innholdet. Autofagocytose kan dermed ses på som en søppelbil som er minst like viktig for cellen, som det er viktig for oss mennesker å få fjernet søppelet i våre omgivelser.
Autofagi ble først beskrevet i 1960-årene, men svar på mange spørsmål knyttet til selve prosessene og mekanismene som er involvert er fortsatt ikke funnet. Prosessens rolle i sykdom er ikke godt nok kategorisert; den kan bidra til å forhindre eller stoppe utviklingen av enkelte sykdommer som f.eks. noen former av nevrodegenerasjon og kreft, og spille en beskyttende rolle mot infeksjon av intracellulære patogener; men i enkelte situasjoner kan autofagi faktisk bidra til utvikling av en sykdom. Mangler i autofagiprosessen kan resultere i avleiring av proteinaggregater og lignende avleiringer. Disse avleiringene kan i etterfølgende prosess skape sykdom ettersom de tar plassen til fungerende celler, som dermed slutter å fungere optimalt eller i verste fall dør. I neurodegenerative sykdommer som Alzheimer og Parkinson skjer det betydelig lavere autofagocytose enn hos friske individer. Sykdomsprosessene innebærer at proteinaggregater ikke blir fjernet.
Hvor mye autofagi som finner sted i en menneskekropp avhenger blant annet av menneskets alder og helsetilstand. Gjennom eksperimenter med fluer har forskere klart å vise at økt nivå av autofagi gir lengre levetid. 
Ved Universitetet i Oslo er det to avdelinger som driver forskning innenfor autofagi, ledet av Per Ottar Seglen og Anne Simonsen.
Smalmøll

Utseende

Små (vingespenn gjerne 10 – 15 mm), slanke møll, som i hvile pakker vingene tett rundt kroppen slik at de ser pinneaktig smale ut. På farge er de som oftest gråaktige. Hodet er temmelig stort og bredt, fasettøynene noe utstående, labialpalpene middels lange. Antennene er trådformede og varierer i lengde fra 2/3 av til mer enn forvingenes lengde. Forvingene er lange og smale, tilspissede ytterst, med lange hårfrynser langs ytter- og bakkanten. Bakvingene er meget smale med hårfrynser som er rundt tre ganger så lange som vingememranens bredde. Beina er nokså lange, spesielt er føttene (tarsene) lange og tynne. Leggene (tibiae) har markerte sporer.

Levevis

Smalmøllenes larver lever på en lang rekke forskjellige plantegrupper, både bregner, nakenfrøede planter (blant andre furu), enfrøbladete planter (blant andre palmer, siv, agaver og ananas) og tofrøbladete planter (blant andre osp og vier). Det er sannsynlig at noen arters larver i alle fall delvis er rovdyr som angriper andre planteetende insekter. Enkelte arter kan gjøre noe skade, blant annet på daddelpalmer. Av de nordiske artene lever Batrachedra praeangusta på bladene av osp og vier mens Batracedra pinicolella lever på furubar.
4. divisjon fotball for menn (Buskerud)

2011

¹ Moingen trakk laget midt i sesongen.
Kilde: Speaker.no

2009

Drammen FK 2 rykket ikke opp på grunn av at A-laget rykket ned fra 2. til 3. divisjon.

2007

Sluttabell sesongen 2007

2005

Sluttabell sesongen 2005

2003

Sluttabell sesongen 2003

2001

Sluttabell sesongen 2001

1999

Sluttabell sesongen 1999
5. divisjon fotball for menn (Sunnmøre)

2012

* Herd 2 og Vigra tok plassene til Aksla og Ørskog
* Hessa/Skarbøvik 2 trakk laget før sesongen
Kilde: fotball.no

Avdeling 1

¹ Bergsøy 2 unngikk nedrykk grunnet sammenslåingen av Løv-Ham Fotball og Fyllingen Fotball til nye FK Fyllingsdalen.
Kilde: Speaker.no

Avdeling 2

Kilde: Speaker.no
Lavrans dotter

Lavrans dotter er et musikkalbum med LoMsk utgitt høsten 2009.
Knivhuggarrock

Knivhuggarrock er et musikkalbum med Tomas Ledin, utgitt i 1975. Albumet ble utgitt på nytt i 1991.
Ljubomir Vranjes

Klubb

Vranjes begynte å spille håndball som 5-åring for Kortedala. I 1989 byttet han klubb til Redbergslid og debuterte i Elitserien 1991. Han vant SM-gull i 1993, 1995, 1996, 1997 og 1998.
I 1999 ble Vranjes kåret til Årets håndballspiller i Sverige og flyttet samme år til Spania hvor han signerte for ASOBAL-klubben Granollers.
Vranjes flyttet til Tyskland i 2001 og signerte for Nordhorn, hvor han spilte i fem år før han avsluttet spillerkarrieren i Flensburg-Handewitt fra 2006 til 2009.

Landslag

Vranjes debuterte på det det svenske herrelandslaget i 1996 mot Japan.
Han fikk til sammen 164 kamper, scoret 451 mål og vant tre EM-gull (1998, 2000, 2002), ett VM-gull (1999), to VM-sølv (1997, 2001) og ett OL-sølv (2000).

Trener

Vranjes skrev i slutten av november 2008 en treårig kontrakt som trener for Skövde, med planlagt start 1. juni 2009. Denne kontrakten ble imidlertid aldri iverksatt da Vranjes mottok forespørsel og takket ja til å bli sportsdirektør i Flensburg-Handewitt. I november 2010 erstattet han også Per Carlén som hovedtrener i klubben.
24. mai 2013 annonserte det serbiske håndballforbundet at Vranjes overtok som landslagsjef for det serbiske herrelandslaget etter Veselin Vuković, men overlot jobben til Vladan Matić etter bare fem måneder.
Vranjes ble den første svenske treneren til å vinne Mesterligaen, når han 1. juni 2014 ledet Flensburg-Handewitt til finaleseier 30-28 mot Kiel.
Sommeren 2017 ble Vranjes ansatt som landslagsjef for det det ungarske herrelandslaget etter spanjolen Xavier Sabaté, med en kontrakt som løper til Sommer-OL 2020 i Tokyo.
Stein kirkeruin

Stein kirkeruin er en ruin etter en kirke fra middelalderen  på Stein gård ved Steinsfjorden i Hole kommune i Buskerud. Kirken ble oppført som langkirke i siste halvdel av 1100-tallet. Konstruksjonen består av sandstein og kalkstein fra området. I andre halvdel av 1500-tallet var kirken ikke lenger i bruk. I Pouel Huitfeldts stiftsbok for årene 1574–1577 står det å lese at kirkens «Ornament och Inuentarium» er avlevert til Hamar domkirke. Bygget ble skadet av lynnedslag i 1683 og har deretter stått som ruin. Deler av murene har blitt brukt som byggemateriale på gården. Riksantikvaren frarådet å gjenreise bygget på grunn av mangel på holdepunkter.
Øystein Ekroll skriver at kirken hadde apside med halvkuppelhvelv. Den hadde mye til felles med Mariakirken på Gran. Stein kirkeruin dateres på grunnlag av grunnplan samt bevarte deler av murverk og dekor. Murene er om lag 125 cm tykke og største lengde er 18 meter. Selve skipet er 12 x 9 meter utvendig, mens koret er 3,5 x 7,2 meter. Koret er relativt kort og fungerte mer som en overgang til apsiden der alteret sto. Koret hadde vindu mot nord, øst og sør, hvorav vinduet mot sør er bevart. Ekroll antar at var en høgendeskirke, et privat kapell reist av storbonden på Stein på egen gård. Halvdanshaugen på Stein er like ved. Dette var en av 19 kjente middelalderske steinkirker i nedre Buskerud, i øvre del av Buskerud (Hallingdal, Numedal, Sigdal og Eggedal) ble det bare reist trekirker i middelalderen. Norderhov kirke var hovedkirken på Ringerike. Kirken er omtalt i dokumenter fra år 1250. Bygget hadde romansk stil.

Restaurering og arkeologiske funn

Ruinen ble restaurert i 1924 ledet av arkitekten Gerhard Fischer.
Under restaureringen av kirkeruinen i1924 ble det gjort et funn av mynter under en helle midt i koret. Myntskatten inneholdt 63 mynter. Myntene er av sølv fra før 1035 og av norsk, engelsk og tysk opprinnelse.
Stian Rode Gregersen

Seniornivå

Karrieren på seniornivå satte fart da han i 2015 ble utleid til Kristiansund Ballklubb og spilte 24 kamper for laget som da spilte i norsk 1.divisjon. Gregersen ble utnevnt årets spiller av NTB.
I 2016 sesongen returnerte Gregersen til Molde Fotballklubb og spilte 7 kamper i Eliteserien .
Før 2017 sesongen signerte Gregersen en ny 4-års avtale med Molde Fotballklubb og gikk fra å ha draktnummer "28" til å få draknummer "6" som tidligere har vært båret av Daniel Berg Hestad.
Rode Gregersen har også 2 kamper for Norges U18 landslag.