google/wiki40b huggingface dataset:
Rue du Faubourg-Saint-Honoré

Rue du Faubourg-Saint-Honoré er en gate i 8. arrondissement i Paris. Den er en meget kjent innkjøpsgate.
Gaten er den vestlige forlengelse av Rue Saint-Honoré og danner en øst-vest-gjennomfartsåre mellom Rue Royale (nummer 15/19) og Place de Ternes (nummer 2). Den er oppkalt etter den hellige Honorius av Amiens. Ordet faubourg betegner på fransk en forstad (fra latinsk foris burgem, «utenfor byen»). Veien nevnes første gang i kjente kilder i 1222, og er dermed en av de eldste gater i Paris. Fra 1635 het den Chaussée du Roule, rundt år 1725 fikk den navnet Rue du Faubourg-du-Roule. Frem til 1860 tilhørte denne bydelen forstaden Faubourg Saint-Honoré, men fra 1860 havnet den ved bygrensereformen innenfor Paris' grenser. Den 10. desember 1847 fikk den sitt nåværende navn.
Den krysser blant annet Boulevard Haussmann, Rue de Courcelles, og den til Place Vendôme førende Rue de Castiglione. Rue du Faubourg Saint-Honoré har i lang tid vært en storborgerborgerskapets residensgate. Her bodde for eksempel familien Rothschild. Nathaniel de Rothschild kjøpte i 1856 huset på Rue du Faubourg Saint-Honoré nr 33, den tidligere russiske ambassade. Her er det også ambassader, og en rekke ambassadører har sine residenser ved denne gaten.
Senere er Rue du Faubourg Saint-Honoré også blitt en av mote- og luksusinnkjøpsgatene i Paris. Her er dessuten den offisielle tjenesteresidens for den franske president (nr. 55).
Likesom 10 Downing Street er innarbeidet som stikkordet for den britiske statsminister embedsbolig, gat adressen 55, Rue du Faubourg Saint-Honoré etablert seg i franskmenns bevissthet. Den franske president residerer i dette palasset Elyséepalasset), bygd i 1718 av Armand-Claude Mollet. Først var dette et stort hôtel particulier, senere et danselokale, så til og med et luksusbordell, til det i 1873 ble presidenens embedsresidens. Presidentens tjenesebolig er på knapt 200 kvadratmeter (borgeremesteren i Paris hat 1.800 kvm til sin egen dsisposisjon i byens rådhus). Men hele byggverket presidenten er omgitt av, har 365 værelser og et areal på 11.179 m². Foran palasset i Rue Faubourg Saint-Honoré står vaktsoldater fra Garde Républicaine.
Også det franske innenriksministeriet er på denne gaten.
Gaten er også kjent for kunstgallerier, og for renommerte frisørsalonger.
Rue Faubourg Saint-Honoréer er 2.070 meter lang og mellom 13,80 ogd 14,50 meter bred.
Jianyang (Nanping)

Jianyang (kinesisk: 建阳; pinyin: Jiànyáng) er et byfylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Nanping.
Befolkningen var på 339 782 innbyggere i 1999, og selve byen Jianyang hadde 85 500 innbyggere.
Skilling (Spd)

Skilling er en gammel nordisk myntenhet, som ble brukt i Norge fra ca. 1515 til 1875.  
Skillingen ble første gang preget av kong Hans (1483–1513), i forbindelse med innføringen av det Lybske myntsystemet. Mynten ble preget i sølv.
Fra 1625 ble skillingen den minste myntenheten i den norske myntrekken, og 1/2 skillingen den minste skillemynten. Det gikk 16 skilling på en mark, 24 skilling på en ort og 96 skilling på en daler. 
Ved myntreformen i 1816 ble skillingen (som første norske mynt) preget i kobber, og det gikk 120 skilling på en speciedaler.
En skilling tilsvarte i 1875 omtrent 3,3 øre. 
Etter dagens pengeverdi (2019 – korrigert for konsumprisindeksen), tilsvarer 1 skilling ca. kr. 2,16.
Historiske valører: 48 skilling, 24 skilling, 16 skilling, 12 skilling, 8 skilling, 4 skilling, 2 skilling, skilling, 1/2 skilling.
EM for brassband 1986

EM for brassband 1986, det 9. europamesterskapet for brassband ble arrangert 3. mai 1986 i St. David's Hall, Cardiff. 11 brassband fra ti ulike nasjoner deltok i konkurransen.

Musikk

Pliktnummer i konkurransen var «The Year of the Dragon» av Philip Sparke. I sin selvvalgte avdeling spilte Desford Colliery Dowty et arrangement av Maurice Ravels Daphnis et Chloé ( arr. Howard Snell).Black Dyke Mills Band spilte Contest Music av Wilfred Heaton.
Trebbin

Trebbin er en by i Teltow-Fläming-distriktet i Brandenburg i Tyskland. Byen ligger ved elven Nuthe, 14 km nord for Luckenwalde og 36 km sørvest for Berlin sentrum.
Southern League Division One West

Southern League Division One West var en fotballdivisjon i Southern League, som lå på niende nivå i Engelsk fotball.
Divisjonen ble dannet i 1999 som «Midland and West Division». Dette var en samling av klubbene fra Southern League avd. Midland og avd. Southern. I 2004 ble dette omdøpt til «Division One West». I 2006 ble Southern League reorganisert og den gamle «Division One East» og «Division One West», ble omdøpt til «Southern Football League Division One Midlands» og «Southern Football League Division One South & West».
Peep Show

Peep Show er en britisk situasjonskomedie som gikk på Channel 4 fra 2003 til 2015.

Handling

Serien følger Mark og Jeremy, to menn i slutten av 20-årene som kjenner hverandre fra et universitet, og nå deler leilighet i Croydon sør i London.
Mark har en kontorjobb og er den mest finansielt vellykkede av de to, men er ekstremt ukomfortabel sosialt, og pessimistisk om det aller meste. Jeremy leier et rom hos Mark. Han er vanligvis mye mer optimistisk og energisk enn Mark, men det musikalske gjennombruddet lar vente på seg, og han er ikke så populær eller tiltrekkende som han liker å tro.

Produksjon

Peep Show skiller seg ut ved at hendelsene i de to hovedpersonenes liv nesten bare vises fra deres eget perspektiv (og perspektivet til andre karakterer som de interagerer med), til en slik grad at en arbeidstittel for serien var POV (point of view). Scenene er ofte filmet med kameraer festet til skuespillernes hoder. Figurenes interne monologer (eller tanker) blir presentert gjennom voiceover. Det hender at denne stilen brytes til fordel for et mer tradisjonelt tredjepersonsperspektiv, vanligvis for å etablere scener og «flashbacks». Det er verd å merke seg at også disse scenene er filmet fra synspunktet til en tredje person (en forbipasserende eller en perifer figur).
Kaare Sørum

Bakgrunn og arbeid

Kaare Sørum var utdanna ved Statens kunst- og håndverksskole. Han fikk jobb som tegner og litograf i trykkeriet Thon & Co., et litografisk trykkeri i Oslo som fra 1920 produserte  filmplakater og annet og seinere gikk inn i Trygve B. Pedersen & Sønn.
Sørum var en produktiv og stilbevisst reklametegner fra 1930-tallet av. Han lagde filmplakater, blant annet til Brødrene Marx’ populære komedier, og illustrerte flere bøker. Titlene spenner fra Asbjørnsen og Moes Tyrihans som fikk kongsdatteren til å le og NS-propagandisten Willy Klevenbergs Sett og sagt - ord for tiden som ble utgitt på 1940-tallet, til  Båtførerprøven som kom på 1960-tallet og i nye utgaver de neste tiåra.

Kaare Sørum var under hele krigen plakattegner for NS og litograf med oppdrag fra Herolden Annonsebyrå A/S. Herolden ble danna i 1899, men kjøpt av nasjonalsosialisten Harald Damsleth og Per Sandberg i 1939, to barndomsvenner som overtok som henholdsvis kunstnerisk og administrativ leder i firmaet. Reklamebyrået kom til å utforme det meste av Nasjonal Samlings trykte propagandamateriell under krigsåra fra 1940 til 1945 og hadde også oppdrag for tyske okkupasjonsmyndigheter. Damsleth var kanskje den flittigste og mest formsikre yrkestegneren like før og under krigen, og han designa omkring 200 av plakatene sjøl, det vil si 2/3 av den totale produksjonen. I tillegg malte han andre propagandabilder og lagde utstillingsdekor for NS. Foruten Sørum og Damsleth bidro tegneren Fredrik Knudsen og den russiske teatermaleren Alexey Zaitzow til nasjonalsosialismens plakatkunst i Norge.
Etter krigen fortsatte Sørum som frilans tegner med en lang rekke oppgaver for ulike oppdragsgivere, blant annet tegna han illustrasjonene til Sjøfartsdirektoratets redningsbrosjyre.
Sørum var medlem i Hirden, NS' «elitetropper».
Oyndarfjarðar kommuna

Oyndarfjarðar kommuna var en kommune på Færøyene. Den omfattet bygda Oyndarfjørður på Streymoy, og ble opprettet i 1918 ut fra Eysturoyar prestagjalds kommuna. 1. januar 2005 ble Oyndarfjarðar kommuna innlemmet i Runavíkar kommuna. Oyndarfjarðar kommuna hadde ved innlemmelsen 182 innbyggere.
Perttu Hyvärinen

Idrettskarriere

Hyvärinen deltok ved Junior-VM på ski 2009, der han kom på 26.-plass på 10 km fri teknikk og 32.-plass på 20 km jaktstart. Ved European Youth Olympic Festival 2009 vant han 10 km fri teknikk, og kom på 3.-plass på 7,5 km klassisk. På sprinten endte han på 30.-plass. Han stilte til start på femmila ved det finske mesterskapet på ski 2009, men endte der på 105.-plass. 
Ved Junior-VM på ski 2010 i Hinterzarten kom Finland på 6.-plass på stafetten, og individuelt kom han på 9.-plass på 10 km klassisk og 13.-plass på 20 km jaktstart. Året etter fikk han 3 bronsemedaljer ved Junior-VM på ski 2011 i Otepää; på 10 km fri teknikk, 20 km jaktstart og på stafetten. I Skandinavisk Cup 2010/11 fikk han en 5.-plass og en 6.-plass som beste plasseringer. Han deltok igjen ved ved det finske mesterskapet på ski 2011 på hjemmebane i Kuopio, der han fikk 34.-plass på 50 km fri teknikk som beste plassering. På sprinten kom han på 44.-plass. 
Han deltok igjen ved Skandinavisk Cup 2011/12, der han fikk 15.-plass på 15 km i Vuokatti i desember som beste enkeltresultat. I januar 2012 deltok han ved det finske mesterskapet i Keuru. Her kom han på 7.-plass på 3,75 km klassisk og 15.-plass på jaktstarten. Han endte ellers på 36.-plass på sprinten og 66.-plass på 50 km. I slutten av februar representerte han Finland ved U23-VM på ski 2012, der han endte på 28.-plass på 15 km klassisk og 34.-plass på 15+15 km skiathlon. 
Skandinavisk Cup 2012/13 gikk fra desember til mars, og 6. februar fikk han sin beste plassering i denne cupen, med 9.-plass i Madona. Han kom på 2.-plass på 10 km fri teknikk ved det finske juniormesterskapet 2013 i mars, kun slått av Iivo Niskanen. På 15 km klassisk kom han på 4.-plass. Igjen deltok han på femmila ved det finske mesterskapet for seniorer, og endte denne gangen på 45.-plass. 
I desember 2013 deltok han ved Vinteruniversiaden 2013 i Lago di Tesero i Italia. Her gikk det finske laget inn til 3.-plass på 4 x 10 km stafett, med Hyvärinen på laget. Individuelt fikk han 11.-plass på 10 km fri teknikk som beste resultat. Kan kom ellers på 14.-plass på skiathlon, 23.-plass på sprinten og 41.-plass på 30 km klassisk. Ved det finske mesterskapet 2014, del 1 i Vanda, kom han på 9.-plass på 15 km klassisk, mens i del 2 i Vaajakoski fikk han en 5. og en 6.-plass, på hhv. 10 km fri teknikk og 30 km klassisk. Det finske juniormesterskapet 2014 var også todelt, her fikk han bronse på 30 km klassisk i del 1, mens han vant både 10 km klassisk og 15 km fristil i del 2 i Ristijärvi i mars. Han fikk ingen medaljer ved U23-VM på ski 2014, men kom på 9.-plass på 15 km klassisk og 17.-plass på 15+15 km skiathlon.
Ved det finske mesterskapet i langrenn 2015 fikk han bronse på både 15 km fri teknikk og 30 km klassisk. Han representerte Finland ved Ski-VM 2015 i Lahtis, der han kom på 25.-plass på 15 km fri teknikk.
Dikroisme

Dikroisme har to relaterte, men forskjellige betydninger innen optikk. Et dikroisk material er enten et som gjør at synlig lys blir delt i distinkte stråler med forskjellige bølgelengder (farger) (må ikke forveksles med dispersjon), eller en hvor lysstråler som har forskjellige polariseringer absorberes av ulike mengder.
Valon Behrami

Landslaget

Han ble tatt ut i Sveits EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Sveits' tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Tåkeskog

Tåkeskog er en biotop dominert av tett skog i fuktige, tropiske og høytliggende områder, typisk mellom 2 000 og 3 000 moh i skråningene av tropiske fjell. Tåkeskog er derfor ofte synonym med montan regnskog.
I tropiske områder er gjerne luftfuktigheten svært høy i sånne høyder, og skogen preges av tilnærmet konstant tåke og skodderegn. Trærne er som oftest ikke like høye som i tropisk regnskog, og et særtrekk for trærne er svært mange epifytter, blant andre orkideer og planter i ananasfamilien. Mange steder er det tette tepper av moser, både på trærne og på skogbunnen. Det meste av denne biotopen finnes i Asia, mens resten er fordelt på Latin-Amerika med 25 % og Afrika med 15 %. Tåkeskog finnes ikke i Europa, men i regnfulle områder på Kanariøyene, Azorene og Madeira vokser en skogtype (laurisilva) med et stort innslag av laurbærtrær, som kan karakteriseres som tåkeskog.
Tåkeskoger har gjerne svært stort biologisk mangfold, blant annet finnes det her mange unike arter av fugler og sommerfugler som ofte har meget begrensede utbredelser og derfor er svært sårbare for hogst eller andre miljøendringer. I dag går arealene tilbake på grunn av klimaendringer, aktiviteter i samband med vegbygging og hogst, og vekst i landbruksareal. Tilbakegangen gjør mange forskere uroa fordi områdene er kilde for reint vann til mange millioner mennesker og fordi biotopen holder et rikt mangfold.
C. Tybring-Gjedde

C. Tybring-Gjedde ASA var et norsk engrosfirma som ble grunnlagt i Oslo i 1918 og solgte papirvarer, kontorrekvisita, husholdningsartikler og annet.

Historikk

C. Tybring-Gjedde ASA ble grunnlagt av Carl Christopher Tybring-Gjedde (1897–1975).  Sønnen Willi Harald Tybring-Gjedde (født 1930), forretningsmann, kunstsamler og far til Fremskrittsparti-politikeren Christian Tybring-Gjedde, overtok seinere som leder. Harald Tybring-Gjedde trakk seg tilbake i 1990.
C. Tybring-Gjedde hadde hovedkontor og -lager i Oslo, men ble etter hvert etablert flere steder i Norge. Firmaet ble også børsnotert. Bedriften drev en periode i tillegg trykkerivirksomhet. Idéen med kundekort, som i første rekke gjaldt bedrifter, men etter hvert også privatkunder, ble innført i 1969. Deres «cash & carry»-prinsipp innebar at kundene plukket ut varene ved selvbetjening direkte hos grossisten og betalte kontant. Deres butikker hadde aldersgrense, hvor barn under en fastsatt alder ikke hadde lov å oppholde seg i butikklokalet.
Selskapet etablerte seg i Danmark og Sverige på 1990-tallet. I 2001 ble det overtatt av stormarkedskjeden Binders. I 2005 ble C. Tybring-Gjedde slått sammen med det familieeide Rich. Andvord AS til Andvord Tybring-Gjedde (ATG), som i 2006 ble overtatt av den nederlandske kontorutstyrsleverandøren Buhrmann, som igjen ble overtatt av amerikanske Staples i 2008.
Kortøret hund

Beskrivelse

Arten kan påminne om en blanding av rødrev og bushhund, men disse har ingen ting med arten å gjøre. Noen kaller den også kortøret rev. Det vitenskapelige navnet betyr hundelignende rev med korte/små ører.
Dette dyret er en middels stor canide med kompakt kropp. Den har et stort hode, relativt korte og slanke lemmer, og en lang busket hale. Ørene er korte og avrunda i tuppen, og ansatt på sidene av hodet. Snuten er lang og tynn. Den har 42 tenner (6/6, c=2/2, p=8/8, m=4/6 over/under) i kjeven. Den ytterste delen av hjørnetennene synes selv når munnen er lukket. Labbene har delvis svømmehud. Den veier normalt ca. 6,5-9 kg og har en skulderhøyde på ca. 25 cm. Hodet og kroppen utgjør normalt ca. 72-100 cm. Halen utgjør ca. 30 cm.
Pelsen er kort og stiv, gråaktig mørk brun eller rødbrun mot nærmest sort nedover bena og på bakparten og halen. Den har innslag av rødbrunt på undersiden av buken. Den har også et mørkt bånd som strekker seg langs ryggsøylen og på oversiden av halen, samt en lysere farget flekk på undersiden av haleroten.

Utbredelse og habitat

Kortøret hund finnes i det nordlige Sør-Amerika, øst for Andes i Colombia, Ecuador og Peru, og sør for Amazonas i Brasil.
Kortøret hund trives trolig best i tett tropisk regnskog og i nær tilknytning til vann, noe også både pelsen til dyret og funn som er gjort bekrefter.

Atferd

Svært lite er kjent om atferden og matvanene til dette lille rovdyret. Lokalbefolkningen i området hevder at den er solitær utenom paringstiden. Man vet ikke med sikkerhet om den er nattaktiv eller døgnaktiv. Den sies å være lærenem og føyelig, og skal ikke være aggressiv overfor mennesker. En stude som omhandlet tre huler der tispa hadde kull viste at det bare var to valper i hver, noe som indikerer at kullene er små. Man antar også at tispa normalt føder valpene i den tørreste årstiden, men det eksisterer ikke dokumentert informasjon som omhandler reproduksjonen til denne arten per dags dato (2006).
Kortørehunden er en kjøtteter som for det meste spiser fisk, insekter og små pattedyr, men som også sper på dietten med krabber, fugl, frosk, reptiler og frukt når anledningen byr seg. En undersøkele i Cocha Cashu viste at 28% av dietten var fisk, mens insekter utgjorde 17% og pattedyr 13%.

Status og trusler

IUCN har gitt arten status som nær truet. Den har en vid utbredelse, men er sjelden. Truslene er er habitattap på grunn av at regnskogen fjernes, mangel på byttedyr og smitte fra hunder.
Engurtemåler

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn 20 – 27 mm), slank, brun og hvit måler. Vingene er lyst gråbrune til gulbrune, i den ytre delen med tre bølgete, hvite tverrbånd. I vingenes indre del er det mer eller mindre utydelige, lyse tverrbånd, noen ganger dominerer den lyse fargen. Vingene har spredte, mørkere skjell over hele vingeflaten. Larven er naken, lang og tynn, lysbrun med to mørkbrune lengdestriper langs ryggen.

Levevis

Arten er knyttet til varme, tørre enger. Larven lever på burot, markmalurt, ryllik og andre urter. De voksne målerne flyr i en eller to generasjoner mellom mai og august.

Utbredelse

Arten finnes i hele Europa unntatt lengst i vest. Den er nå trolig utdødd i Storbritannia. I Norge er den bare funnet på Østlandet.
Det internasjonale roforbundet

Historie

Det ble stiftet av rorepresentanter fra Frankrike, Sveits, Belgia, Adriaterne og Italia den 25. juni 1892 i Torino som et svar til den økende populariteten av rosporten, og det nødvendige behovet for uniformering om regler over saker som løpslengder, båtkomponering og vektklasser. Også på denne tiden var veddemål på roing veldig populært, og roerne eller trenerne selv tok ofte veddemål. Amatør status var ukjent i idretten, en slik tilstand som kan føre til korrupsjon, så som terningkastede løp.
Den første regattaen ble organisert av det nystiftede (FISA) var EM i roing og ble arrangert i 1893 i Orta, Italia. Den hadde kun 10 påmeldte i tre øvelser og ingen profesjonelle deltagere. Til 1925, da det 27ende romesterskapet arrangert i Praha inkluderte 24 påmeldte i 10 øvelser. 
FISA etablerte sitt hovedkvarter i Lausanne, Sveits i 1922.
FISA var den første internasjonale idrettsforbundet til å bli med i de olympiske leker. Den har stått på OL-programmet siden OL 1896 i Athen. (Roøvelsene under dette mesterskapet ble avlyst grunnet for sterke vinder). Hvert land som deltar i roing har et forbund og et styrende organ som er tilhørende FISA-kongressen. Disse forbundene (av disse er det for øyeblikket 118) som har kontroll over hva FISA gjør.

Øvelser

FISA organiserer et stort antall av internasjonale robegivenheter i løpet av året.

Olympiske leker

FISA har sponset programmet for roøvelser under de olympiske leker siden begynnelsen i 1896. De er også ansvarlige for å drive kvalifiseringsprogrammet til å velge utøvere som skal delta i OL.

Verdenscupen i roing

Startet i 1997, består verdenscupen av tre regattaer holdt tidlig på sommeren.
Magiske Maurits og hans gløgge gnagere

Magiske Maurits og hans gløgge gnagere (engelsk: The Amazing Maurice and his Educated Rodents) er ei barnebok fra 2001  av den britiske forfatteren Terry Pratchett. Den innegår i Pratchetts bokserie og fantasyunivers Skiveverdenen som nr 28, og som den første barneboka i serien. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom. Den er en versjon av eventyret om Rottefangeren fra Hameln, gjenfortalt med komisk vri og fra rottenes synsvinkel.  
Maurits er en katt med menneskelig forstand. Han er leder for en gruppe rotter – også de med menneskelig forstand, som samarbeider med den fløytespillende unggutten Keith om å narre penger fra byer som frykter at rottene utgjør en pestsmittet rotteinvasjon. Noen av rottene har fått samvittighetskvaler for bedragene. Boka forteller om deres siste kupp, hvor de skal narre innbyggerne i Bad Blintz. Her møter de flere farer enn tidligere. De blir også kjent med borgermesterens datter Malicia, som avslører for rottene at deres «hellige bok» Kalle Kanin på eventyr (Mr Bunnsy Has an Adventure) – hvor rotter og mennesker lever sammen i harmoni, er et oppdiktet eventyr. 
En anmelder mener at boka er velkomponert og tar opp interessante etiske problemstillinger. Tildelingen av Carnegie Medal var den første større utmerkelsen Pratchett fikk for sitt forfatterskap.
Maurits og rottene var tidligere nevnt såvidt i den ellevte av Skiveverdenbøkene, Mannen med ljåen (1991). Magiske Mauritz og hans gløgge gnagere var den første barneboka i serien; senere er det utgitt tre andre barnebøker innenfor serien. 
Boka utkom på norsk i 2002, oversatt av Torleif Sjøgren-Erichsen. Historien er også omarbeidet av Matthew Holmes til musikal, tenkt for skoleforestillinger.
Plagionotus

Utseende

Middelsstore, avlange, langbeinte, gule og svarte trebukker. Artene etterligner veps. Antennene er forholdsvis korte, omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet og bredere enn langt.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær. De voksne billene finnes ofte på blomster der de eter pollen.

Utbredelse

Slekten har en Holarktisk utbredelse.
Lågnesbukta

Lågnesbukta er en 3 km bred, grunn bukt på nordøstsiden av Bellsund, helt sørvest på Nordenskiöldkysten og Nordenskiöld Land, på Spitsbergen, Svalbard. Bukta avgrenses i vest av Lågneset og i øst av Kapp Martin som har fyrlykt. Bukta ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Avenida de los Insurgentes

Beskrivelse

Avenida de los Insurgentes er byens lengste vei, og kanskje verdens lengste aveny. Med sine 28,8 kilometer er den en av de viktigste gjennomfartsårene i Mexico by. Den strekker seg fra Guadalupe-akvedukten i nord, hvor den munner ut i motorveien til Pachuca, til krysset med Viaducto Tlalpan i sør, hvor den munner ut i motorveien til Cuernavaca. I nord går den hovedsakelig forbi boligområder, mens den lenger sørover omsluttes av butikker, kontorbygninger, banker, restauranter og utesteder. I sør går den gjennom Ciudad Universitaria før den fortsetter mot motorveien til Cuernavaca.

Historie

Avenyen ble bygd på begynnelsen av 1900-tallet for å forbinde det historiske sentrum med de sørlige delene av byen. Den het opprinnelig Vía del Centenario. I Miguel Alemán Valdés' presidentperiode bytta den navn til Avenida de los Insurgentes for å hedre De tre garantiers armé, eller Insurgentes-armeen, som spilte en viktig rolle under Mexicos uavhengighetskrig. I denne perioden ble den også utvida nordover.
Tommy Körberg Spotlight

Tommy Körberg Spotlight er et musikkalbum med Tommy Körberg, utgitt i 1969.
Dr. No (figur)

Litterær biografi

Julius No ble født i Peking. Hans far var en tysk metodist-misjonær, og hans mor var en kineser av god familie. Da han ble større dro han til Shanghai hvor han kom i kontakt med Tong-mafiaen. Han dro så videre til USA, hvor han jobbet for den delen av Tong som opererte der. På slutten av 1920-tallet stjal han en million dollar i gull fra Tong, og stakk av, men de fant ham og torturerte ham for å få ham til å si hvor gullet var. No nektet, og de stakk ham i hjertet. No overlevde fordi han er en av de få menneskene som har hjertet på høyre side.
Senere kom han i kontakt med russerne, som betalte ham for å ødelegge amerikanernes oppskytning av raketter, ved hjelp av radiobølger. Det hele ble selvfølgelig stoppet av James Bond, som i boken dreper No ved å begrave ham i guano-støv.
Primærdata

Primærdata er koordinater og andre data som karakteriserer en bestemt klasse objekt, f.eks. data om alle veier i et område (veikant, veibredde, veiklasse osv.). Primærdata er i utgangspunktet de «beste» data som er tilgjengelige for kartformål. Primærdata vil danne grunnlag for forskjellige kartprodukter.