google/wiki40b huggingface dataset:
Lithopaedion

Lithopaedion, lithopedion (fra gresk lithos, «stein», og pais, «barn») eller osteopedion (av gresk osteon, «bein»), også kalt steinfoster og steinbarn på norsk, er et større foster som dør uten å bli støtt ut av livmora, men forkalkes og blir værende. Forkalkninga skal beskytte mora mot betennelser når det døde fosteret råtner. Følgen blir at kvinnen kan bære på det steinharde, «mumifiserte» liket i livmora eller bukhulen resten av livet. Fenomenet er ytterst sjeldent.

Kjente tilfeller

Et lithopaedion kan bli dannet når et foster når en viss størrelse før det dør og det ikke blir utstøtt. Fordi barnet ikke bli fullstendig resorbert (opptatt), gjennomgår det isteden mumifikasjon eller forkalkning. Et slikt steinbarn kan være resultat av et avdødt foster som ikke blir utstøtt fra eggleder eller livmor, eller en følge av svangerskap utenfor livmoren (ekstrauterint eller ektopisk svangerskap). I slike tilfeller vil en graviditet altså potensielt kunne bli livsvarig, ved at fosteret blir kapslet inn og forkalket.
Ifølge Journal of the Royal Society of Medicine fra 1996 var til da bare 290 tilfeller av lithopedion dokumentert gjennom tidene.
«Steinbarnet fra Sens» er det første dokumenterte og kanskje mest berømte steinbarnet. Det ble funnet i en 68 år gammel, avdød fransk kvinne i 1582. 1678 døde en 64 år gammel kvinne, Marguerite Mathieu, i Toulouse etter å ha vært «gravid» i 25 år. Hun hadde i alle disse årene vært plaget med et underliv som var «oppsvulmet, hardt og verkende». «Steinbarnet fra Leinzell» ble funnet i 90 år gammel, tysk kvinne da hun døde i 1720.
I Norge er det første rapporterte tilfellet av steinfoster fra 1813. En 50-årig bondekone fra Innset som hadde gått «gravid» i ti år, «fødte» da et forsteinet og forråtnet foster gjennom et åpent sår over navlen. Hun skal ha levd i 35 år etter det. Det er bare kjent to andre tilfeller i Norge, fra 1858 og 1885.
Et nyere tilfelle er Zahra Aboutalib, en marokkansk kvinne som var «gravid» i 46 år fra 1955 til fosteret ble operert ut i 2007. I Sør-Kina «fødte» den 92 år gamle Huang Yijun i 2009 et 60 år gammelt foster. I 2013 skal leger i Colombia ha oppdaget et 40 år gammelt foster i livmora til en 82 år gammel kvinne som ble innlagt på sykehuset for magesmerter.

«Steinbarnet fra Sens» 1582

«Det forsteinede barnet fra Sens» (L’enfant pétrifié de Sens) er det første dokumenterte lithopaedion: I 1582 døde den 68 år gamle Colombe Chatri i Sens øst i Frankrike, etter å ha vært «gravid» i 28 år. Ved obduksjon fant legene et forsteinet jentefoster. Colombe Chatris foster ble solgt og skiftet eiere før det i 1653 ble kjøpt opp på vegne av den danske kongen Frederik III. Det var lenge utstilt i Kongens kunstkammer i København, siden i naturhistorisk museum, før det forsvant da det skulle flyttes til zoologisk museum på slutten av 1800-tallet.

«Steinbarnet fra Leinzell» 1720

«Steinbarnet fra Leinzell» (Steinkind von Leinzell) skal ha blitt funnet i en 90 år gammel kvinne fra Leinzell, en landsby i Baden-Württemberg, da hun døde i 1720. Det befinner seg nå i samlingene ved universitetet i Tübingen.
Peria lamis

Utseende

En ganske liten sommerfugl med runde vinger. Oversiden er ensfarget mørkbrun. Undersiden er brunoransje med en brun tverrstrek, her ligner den sterkt på den beslektede Nica flavilla, men den mangler noen hvite flekker som N. flavilla har.

Utbredelse

Arten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.
The White Man's Burden

«The White Man's Burden» («Den hvite manns byrde») er et dikt av den engelske forfatteren Rudyard Kipling, utgitt i den amerikanske avisa The New York Sun i 1899. Diktet har undertittelen The United States and the Philippine Islands og er en støtte til amerikansk kolonisering av Filippinene som USA erobret fra Spania under den filippinsk-amerikanske krigen året før, og andre områder med «fargede» og «primitive» folkeslag. 
Det språklige uttrykket «den hvite manns byrde» og tankeforestillingene i diktet, ble raskt tatt i bruk for å rettferdiggjøre vestlig imperialisme. Diktet hevder at den hvite rase, som ble ansett som mer sivilisert og høyerestående enn andre, har en moralsk plikt til å herske over og «oppdra» disse andre.
Eidsfjorden (Vesterålen)

Historie

Eidsfjorden var tidligere kjent som en fantastisk sildefjord. I siste halvdel av 1800-tallet var sildefisket så godt og aktiviteten i fjorden så stor at stedet Sildpollen hadde den nest travleste telegrafstasjonen i landet. Dette var bakgrunnen for at Den Indre Sjømannsmisjon ble stiftet.
Det finnes to kirker i Eidsfjorden. På Holmstad i Sortland ligger Indre Eidsfjord kirke. På Grønning i Hadsel, lenger ute i fjorden, ligger Grønning kirke (også kalt Ytre Eidsfjord kirke).
Et kjent landemerke på vestsiden av Eidsfjorden er fjellet Reka på 605 moh.
Størstedelen av Eidsfjordens vestside er i dag fraflyttet. Men flere gamle hus blir fremdeles vedlikeholdt og brukt som fritidshus. Dette er den eneste delen av Sortland kommune som ikke har veiforbindelse.
Gråsidetanagar

Utbredelse

Arten hekker på den vestlige bakke av Andes fra det vestlige Ecuador (Pichincha, Azuay, El Oro og Loja) sør til det nordvestlige Peru (Lambayeque og La Libertad) og trekker til det østlige bakke og base of Andes (svært lokalt Amazonas, Cajamarca og San Martín) og det østlige lavland av Ucayali og Madre de Dios i Peru.
Serie A 1958–1959

Serie A er den italienske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i 1898. Det italienske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen. AC Milan vant sin 7. ligatittel denne sesongen.
Prosopocoilus (Metopodontus) ijengensis

Utseende

En middelsstor (hannene ca. 25 millimeter), noe bred, rødbrun hjortebille, hode og forkropp litt  mørkere. Hannen har kraftige men ikke særlig lange, sagtakkede kjever. Hodet er litt lengre enn bredt, pannen er bredt V-formet innbuktet foran, med et smalt framspring i midten. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, forkanten, sidene og en midtstripe er smalt brunsvarte. Dekkvingene er glatte og nokså blanke, scutellum og sømmen er mørkere. Beina er for det meste rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, blankere, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hodet tett og kraftig punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse

Arten er kjent fra Java.
Muldvarpen (TV-serie)

Konsept

12 deltagere skulle deles inn i grupper og løse diverse oppgaver. Godkjente oppdrag gav dem penger til premiekassen. Blant deltagerne var det også en muldvarp som hadde som oppgave å sabotere oppgaver. På slutten av hver episode skulle hver deltaker svare på spørsmål om Muldvarpen. Den som viste minst om vedkommende, måtte forlate gruppen. I den norske utgaven ble resultatet kunngjort etter en fellesmiddag. Deltakerne hadde hver sin konvolutt ved siden av tallerkenen. De som gikk videre hadde fått en grønn fjær i konvolutten, mens den som visste minst om Muldvarpen fikk en rød fjær.
Ved noen anledninger ble enkeltdeltakere tilbudt frikort, som gjorde dem immune mot å bli sendt hjem ved neste utspørring, mot at de saboterte oppdraget.
Førstepremien var på 500 000 kr, men da måtte muldvarpen avsløres.

Seertall og mottakelse

Første sesong hadde et seersnitt på 200 000  (Premieren ble sett av 227 000, mens finalen ble sett av 248 000) Andre sesong hadde et snitt på 315 000  og i tredje sesong lå seertallet på mellom 180 000 og 222 000.
Dagbladets TV-anmelder gav premieren av første sesong forholdsvis lunken mottakelse. Aftenpostens TV-anmelder mente premieren hadde en viss spenning, men at selve komplottet virket kaotisk og forvirrende. VGs anmelder beskrev den som stilfull, men stillestående.
Norman Prince

Biografi

Han ble født i 1887 og gikk på Groton School, fikk eksamen ved Harvard College med cum laude i 1908 og Haward Law School i 1911.  
Prince brukte dekknavnet «George Manor» for å skjule for sin far at han tok flytimer. Han ble den 55. amerikaner med flysertifikat utstedt av Aero Club of America og passerte testen den 28. august 1911 ved Squantum, Massachusetts hvor han fløy en Burgess med en Wright motor.
Norman Fredrik Henry Prince ble uteksaminert fra Harvard Law School og praktiserte i Chicago hvor han sluttet seg til en gruppe som skulle bygge et racer-fly og delta i Bennett Cup Race. De hyrte Starling Burgess til å lede byggingen i sitt verft i Marblehead, Massachusetts i 1912. Normans familie eide en eiendom i Pau, France «Villa Ste. Helene», og Norman snakket flytende fransk.
Norman seilte til Frankrike i januar 1915 og overtalte tilslutt franskmennene til å tillate etablering av en amerikansk Escadrille (skvadron) i april 1916. Kaptein Georges Thenault, escadrillens kommandant, ga Norman kreditt for å ha unnfanget idéen ved å bringe sine landsmenn sammen i en fransk fremmedlegion med flyvere, opprinnelig kjent som Escadrille Américaine. Elliott C. Cowdin skrev i en artikkel som han publiserte i Harvard Alumni Bulletin (7. mars 1918) hvor han ga full kreditt til Norman Prince for etableringen av dette korpset og dets inkorporering i det franske flyvåpen.

Krigstjeneste

Som flyver og sersjant i det franske flyvåpen ble Norman Prince involvert i den 112. kampformasjon som ble kreditert for fem nedskytinger. Han ble også antatt å ha skutt ned ytterligere fem fiendtlige fly som ikke ble bekreftet. Kilder varierer med hensyn til antall nedskytinger som kunne krediteres Prince. Estimatet varier fra null til fem.
Prince ble tildelt Æreslegionen, Medaille Militare og Krigskorset.
Den 12. oktober 1916 fløy Prince og eskorterte bombefly mot fabrikken som produserte Mauser-rifler i Oberndorf i Tyskland da han skjøt ned et fiendtlig fly. Da han returnerte til basen traff flyets understell noen telegrafkabler nær hans base, flyet tippet over og havarerte.  
Prince ble alvorlig skadet og døde 15. oktober 1916. På sengen, mens han lå døende, ble han forfremmet til sekondløytnant og tildelt  Æreslegionen.  Hans legeme ble returnert til USA og han ble begravet ved National Cathedral i Washington, D.C.
Østnorsk (dialektgruppe)

Østnorsk er ei av to store dialektgrupper innen norske dialekter. Den består i hovedsak av de tradisjonelle dialektene på Østlandet, i Trøndelag og på Nordmøre, og er et grunnleggende skille innenfor det norske dialektområdet. Den andre store dialektgruppa er vestnorsk. Skillet faller sammen med det geografiske skillet Langfjella utgjør, og hovedkriteriet for forskjellen gir jamvektsloven.
Oppdelinga er basert på at østnorske dialekter har såkalt kløyvd infinitiv (noen infinitiver ender på -e, andre på -a), mens i de øvrige har infinitivene alltid samme endelse, -e, -a, eller ingen.
Are You Gonna Be the One

Are You Gonna Be the One er et musikkalbum med Robert Gordon, utgitt i 1981.
Leather Pride-flagget

Leather Pride-flagget er et symbol for sadomasochist-subkulturen. Flagget ble designet av Tony DeBlase, og han viste det først fram under International Mr. Leather-konkurransen i Chicago, USA 28. mai 1989. Det opprinnelige flagget er nå utstilt hos The Leather Archives and Museum i Chicago.
Selv om flagget ofte blir brukt i homomiljøet, representerer det ikke bare de homofile, men hele lær-miljøet. Et annet symbol som blir brukt av en del sadomasochister er BDSM-emblemet.
Leather Pride-flagget og BDSM-emblemet har også blitt satt sammen til et nytt symbol – BDSM Rights-flagget. Dette flagget er heller ikke copyright-beskyttet.
Queen's House

Historie

Palasset ble reist som et tillegg til Palace of Placentia i Greenwich. Det eldre palasset var i murstein og en langt enklere stil, og det hvite Queen's House i en fremmed stil må ha gitt en dramatisk kontrast i samtiden. Bygningen var ment for dronningens indre krets. Bare syv år etter at den stod ferdig, i 1642, brøt den engelske borgerkrig ut og hoffkulturen som var begrunnelsen for dets eksistens ble feiet bort.
Queen's House fortsatte å være en offentlig bygning. Det ble blant annet brukt da admiral Robert Blake ble lagt på lit-de-parade i 1657. Det eldre palasset ble gradvis revet fra 1660-årene til 1690-årene, og ble erstattet av Greenwich Hospital, nå Old Royal Naval College. Maria II beordret at Queen's House skulle beholde den utsikten mot Themsen som man fikk etter riving av Palace of Placentia, og dette la rammer for Christopher Wrens design av sykehuset. Det komplekset av bygninger som strekker seg fra Themsen til Greenwich Park var en viktig årsak til at UNESCO i 1997 satte opp det maritime Greenwich på verdensarvlisten.
Fra 1806 ble det drevet skole for barn av sjømenn i Queen's House, i tilknytning til sjømannshospitalet. Fra 1892 ble Royal Hospital School formelt opprettet der. Dette førte til at man trengte mer plass til internated, og fra 1807 ble det bygget to fløyer i øst og vest som ble knyttet til huset med kolonnader. Ytterligere utvidelser kom i årene frem til 1876. I 1933 ble skolen flyttet til Holbrook i Suffolk.
I 1934 vedtok Parlamentet å opprette National Maritime Museum i Queen's House, og dette ble åpnet i 1937. Fra 1986 til 1999 ble det utført restaurering, og det meste av bygningen brukes som utstillingslokale for museets store samling av malerier, og som lokaler for offentlige og private tilstelninger. Det er normalt åpent for publikum hver dag.
Hagen rett sør for huset ble gjenopprettet mot slutten av 1870-årene etter at man hadde anlagt en tunnel mellom stasjonene Greenwich og Maze Hill. Tunnelen var det siste stykket av London and Greenwich Railway som ble konstruert før åpningen i 1878.
Caldwell 7

Caldwell 7 er en spiralgalakse i stjernebildet Sjiraffen med en avstand på 8 millioner lysår fra Jorden.
Per Daniel Amadeus Atterbom

Bakgrunn

Slekten Atterbom nedstammer fra bonden Lars Hemmingsson i Ledberg i Östergötland, som ble født en gang på andre halvpart av 1500-tallet. Slektsnavnet ble tatt av dennes sønnesønn, komminister Jonas Hemmingi Atterbom etter bostedet Attorp i sognet Rappestad hvor han ble født i 1663.
Per Daniel Amadeus Atterbom gikk på gymnasiet i Linköping og fortsatte i 1805 ved universitetet i Uppsala. Sammen med flere venner stiftet han her i 1807  Auroraförbundet, et poetisk-kritisk forbund hvis hovedmål var å befri den fosterlandskjære litteratur fra båndene til fransk klassisisme og akademisk rigiditet, og gi den en nasjonal oppblomstring.Forbundets organ var tidsskriftet Phosphorus (1810-15); tilhengerne av den litterære retning som her ble fremmet fikk tilnavnet fosforistene.

Karriere

Professor: Atterbom ble professor i teoretisk filosofi vid Uppsala universitet 1828 og i estetikk og moderne litteratur 1835, leder av Svenska Akademien i 1839. Han var farfar til oversetteren Ebba Atterbom. Han var lærer for den framtidige kong Oscar I i årene 1819–1821.
Forfatter: Atterboms skjønnlitterære forfatterskap er både musikalsk og følelsesmessig, og behandlet ofte fritt sagn som er omarbeidet. Kritikerne mener at Atterbom aldri greide å fjerne seg fra sin egen egosentrisme da hans egne sjelkonflikter gjennomsyrer alt hva han skrev. Mest kjent er han for det poetiske eposet Lycksalighetens ö og Fågel blå, som han selv karakteriserte som «sagospel» og som kan oversettes til «eventyrdrama». Disse arbeidet han på fra 1811. Den første ble utgitt i 1824 og 1827 i to deler, og det andre ble utgitt fra begynnelsen av 1814 som et fragment i Poetisk Kalender. Svenska siare och skalder i seks bind var Sverige første egentlige forsøk på en samlet litteraturhistorie, og ble skrevet av Atterbom i årene 1841–1855, og for den har han fått anerkjennelse for i den svenske estetikken. Før den tid hadde han utgitt Studier till philosophins historia och system (1835).
Til tross sine mange store framganger var Atterbom også skarpt kritisert av mange i sin samtid og stundom også direkte hånet. Hans konservative kristne tro og lyriske romantikk sto i skarp kontrast til den voksende liberalismen og dens realisme i kunsten.
First Micro Finance Bank

First Micro Finance Bank (FMFB) er en bank og låneinstitusjon tilhørende Aga Khan Agency for Microfinance. Institusjonen driver sin virksomhet i Afghanistan og Pakistan. Den eies av Aga Khan Development Network.
Institusjonen er innarbeidelsen av konseptet for mikrolån som et middel for å spore utviklingen i den tredje verden. Disse lånene er ganske små i forhold til normale finansielle ordninger i Vesten, men gir tilgang til kapital som aldri tidligere var mulig på grunn av økonomiske, kulturelle eller historiske årsaker.
First Micro Finance Bank ble utviklet av Aga Khan Rural Support Programme og Aga Khan Fund for Economic Development i mars 2002.
Etter grunnleggingen har First Micro Finance Bank vokst til et av de beste mikrokreditt-instituttene i landet. Det har utvidet sitt nettverk til over 100 filialer i løpet av bare fem år og har for tiden avdelinger i fire store provinser, samt nordlige deler av landet.
Luftjok (elv)

Elvas løp

Vassdraget starter helt sørvest på Jakobselvvidda, hvor Álljaveaijohka renner sørover fra sitt utspring. Rundt fem kilometer nord for Varangerbotn renner den sammen med Graselva, som kommer inn fra nord. Etter samløpet har den navnet Sukielva, som gradvis snur mot vest. I Tana kommune endrer Sukielva navn til Luftjok, og tar inn sideelvene Hanaelva og Vegneselva, begge fra nord. Over sitt nedre løp går Luftjok i et meanderende nedover Luftjokdalen og munner ut i Tana ved bygda Luftjok, rundt 6 kilometer nord for Tana bru.

Fiske

Luftjok regnes som lakseførende i over 20 kilometer. Men fisketrappa i Luftjokfossen er ikke vedlikeholdt, og anadrom fisk passerer derfor trolig ikke denne fossen, som ligger rundt 10 kilometer fra munningen. Fiskekort selges bare for strekningen nedenfor fossen. Undersøkelser som er foretatt de siste årene viser at det trolig bare er sjøørreten av de anadrome fiskeartene som benytter denne elva som gyteelv. Laksen bruker den trolig bare som oppvekstområde. Elva i første rekke kjent som ei meget god elv for fiske etter harr.
Trigger (musikk)

En trigger, også noen ganger kalt kontaktmikrofon eller triggermikrofon, er en sensor enten inne i en elektronisk tromme eller festet til en akustisk tromme, for å sende et signal til en trommemodul som spiller av en lydfil (som som regel representerer trommen signalet kommer fra) hver gang trommestikken eller pedalen møter trommer.
På akustiske trommesett sees dette som regel på som erstatning for mikrofoner, ved liveshow eller studiobruk.
Det finnes flere grunner for å bruke triggere. En av dem kan være at ved bruk av blastbeats så kan lyden av en akustisk basstromme ved raske gjentatte slag oppfattes som en serie buldring istedenfor rene slag. Ved å bruke triggere kan man som regel høre hvert slag, selv om det avhenger av hvilken lyd modulen spiller av.

Hvordan det virker

En triggermikrofon festes på en tromme (dersom dette er et elektrisk trommesett, er det allerede trigger inne i trommen), som berører skinnet på trommen. Når trommestikken eller pedalen treffer trommeskinnet, og det vibrerer, sendes et signal fra triggeren til en trommemodul. Når trommemodulen mottar signalet, sender den en forvalgt lyd til eventuelle miksebord, som en vanlig mikrofon, så det publikum hører er en forhåndslaget lyd, som blir aktivert av berøring av trommeskinnet (derav navnet «trigger»).
Basstrommen er den vanligste trommen å bruke triggere på, men det hender at artister bruker de på hele settet, som regel unntatt cymbaler og hi-hater.

Fordeler

En klar fordel, som nevnt tidligere i artikkelen, er at det er mulig å spille raske gjentatte slag med klarhet. Alle slagene får likt volum, så det spiller liten rolle hvor hardt man spiller.
Trommeslageren kan spare tid, siden han som regel slipper å stemme trommene, og å mikke de opp.

Ulemper

Fordi alle slagene får likt volum (gjelder ikke for elektriske trommesett) får man mindre mulighet for dynamisk spilling.
Utstyret koster som regel også en god sum penger, spesielt hvis man skal ha «sikkert» utstyr; jo dyrere de er, jo mindre sjanse er det for at triggermikrofonen, misoppfatter slag (for eksempel, trommeslageren slår et slag, og modulen spiller av flere, eller ingen).
Mange fans ser på triggere som juksing, fordi det ikke spiller noen rolle hvor hardt artisten slår.

Andre bruksområder

Triggerpads (omtrent det samme som de som brukes i elektroniske trommesett) kan brukes til opplæring og trening.
Mike Portnoy, trommeslageren i Dream Theater har en slik triggerpad som han bruker for å telle opp slagene i starten før en sang (istedenfor på hi-haten eller andre komponenter av settet). Resten av bandmedlemmene og crewet hører opptellingen, og vet når sangen begynner.
Norges brannvesen

Norges brannvesen drives av landets 422 kommuner. Det består av 12 500 brannmenn fordelt på over 300 brannvesen. Av disse er 3 500 heltidsansatte i kommunene, mens 9 000 er deltidsansatte. Norge har 620 brannstasjoner.
Brannvesenet styres etter forskrifter som blir gitt av Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB). En rekke kommuner har felles interkommunale brannvesen.
Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap har utviklet en desentralisert yrkesutdanning for brannkonstabler og befalsutdanning for deltidsbrannvesenet. Utdanningen er hjemlet i forskrift om organisering og dimensjonering av brannvese og skal være gjennomført innen 2012.
Bordtennis under Asialekene 2010

Bordtennis under Asialekene 2010. Bordtennis var en av sportene under de sekstende Asialekene som ble arrangert i Guangzhou i Kina. Det var trettende gangen som bordtennis var med på programmet i Asialekene. Bordtennisturneringene ble avviklet i perioden 13. til 20. november 2010. Det var i alt sju turneringer; single-, double og lagkonkurranse for menn og damer samt mixeddouble. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Det var 172 utøvere fra 29 nasjoner som deltok. Kina ble beste nasjon, de vant alle sju gullmedaljene.
Fredrik Gjertsen

Liv

Fredrik Gjertsen tok filologisk embetseksamen i 1857 og ble i 1862 skolebestyrer i Kristiania. I 1869 opprettet han sin egen latin- og realskole, Gjertsens skole, som han drev frem til 1889. Han var en fremtredende kulturpersonlighet og holdt glimrende taler. Særlig gjorde han seg bemerket på de skandinaviske studentmøtene fra 1856 og senere. Han var de norske studentenes ordfører under studentmøtet i Uppsala i 1875 og ved jubelfesten samme sted i 1877. På grunn av diktet «Slesvig!», som han leste opp under møtet i 1875, mottok han en takkeadresse fra de nordslesvigske representantene i Tysklands Riksdag.
Fra 1873 til 1875 redigerte Gjertsen sammen med dansken Chr. Bredsdorff og svensken Otto von Feilitzen Nordisk illustreret Børneblad, hvor han også offentliggjorde sine egne ting på vers og prosa. I 1885 utga han en samling barnevers med illustrasjoner av dyremaleren Karl Uchermann.
Foruten et par franske skolebøker utga Gjertsen først og fremst en rekke norske oversettelser av klassiske verker. Sammen med rektor Carl Müller utga han i 1878 en norsk oversettelse av Horats’ brev, og i sammen med Sophus Bugge foresto han i 1873 en utgave med oversettelse av Plautus’ Mostellaria. Fra tysk oversatte han Goethes Faust (1873) og Grillparzers Sapfo (1891). I sine senere år var han særlig opptatt med oversettelser av greske dramaer.
Han var gift med Augusta Egeberg (1838–1916) og bosatt i Egebergs leiegård.  Se Egeberg (slekt)