google/wiki40b huggingface dataset:
Omstreifere

Omstreifere er en eldre betegnelse på omvandrende folk uten fast bosted. Andre betegnelser på norsk er landstrykere og løsgjengere,
Omstreifere er tradisjonelt blitt svært negativt vurdert av myndighetene, og fra omkring år 1500 ble omstreiferi direkte kriminalisert. I tukthusforordningen av 1741 («Anordning om Tugthusets Indrettelse i Christiania og de fattiges forflegning i Agershuus Stift») ble løsgjengeri angitt som en av hovedgrunnene til tukthusinnsettelse. Tatere (romanifolk) ble ofte sidestilt med omstreifere, og fra omkring århundreskiftet 1900 var omstreifere norske myndigheters betegnelse på romanifolket, tradisjonelt kalt sigøynere, seinere også reisende. Betegnelsen «omstreifere» ble brukt i lovverket og i alle offentlige dokumenter.
På 1900-tallet ble en sterk assimileringspolitikk satt i verk. Omstreifere ble ansett som en moralsk trussel mot resten av samfunnet. Foreninger som Foreningen til Modarbeidelse av Omstreifervæsenet, senere Norsk misjon blant hjemløse, ble etablert. Foreningen startet i 1908 arbeidskolonien Svanviken arbeidskoloni, der omstreiferfamilier skulle lære å leve et fastboende liv. Fra 1928 skulle embetsmenn som førte fødselsregistre og kirkebøker, registrere alle «omstreifere» samt bofaste av «omstreiferslekt» og sende oppgavene til misjonen og Statistisk sentralbyrå, og fra 1935 skulle politiet bistå vergerådene i bortsettingen av «omstreiferbarn». Mellom 1900 og 1960 ble over 1500 barn tatt fra foreldrene sine og plassert på egne barnehjem. Fra slutten av 1920-årene ble også flere kvinner tvangssterilisert. Man mente «omstreiferkvinner» var uskikket som mødre. En lov om sterilisering av personer som var uskikket til å få barn kom i 1934, men denne nevnte ikke omstreifere spesielt. Under 2. verdenskrig kom det derimot et tillegg til denne loven med bestemmelser om omstreifere. Spesielt foreningen Norsk misjon blant hjemløse og legen Johan Scharffenberg var pådriver for sterilisering av omstreifere. Målet med assimileringspolitikken var å få slutt på reisingen og de reisendes kultur, og gjøre omstreiferne fastboende. Assimileringspolitikken kom under kritikk fra 1970-årene, og avviklet i 1986.
Karl Hagerup

Familie, utdannelse og yrke

Han var sønn av gårdbruker og ordfører Aage Hagerup og hustru Mette Kvarme på Lein på Frosta. Han giftet seg i 1887 med Hanna Juberg, datter av gårdbruker og ordfører Hans Juberg og hustru Nikoline Hansdatter Faanes.
Han tilegnet seg gode teoretiske kunnskaper ved å gå flere frilynte folkehøyskoler og landbruksskoler i Norge og Danmark, deriblant på Vonheim, og ble uteksaminert fra den høyere avdelingen ved landbruksskolen på Ås i 1890. Han var lærer ved Ole Kristian Kuløys folkehøyskole på Nøvik på Ytterøy, på Follo i Verdal og på Sæter (Setran) i Frol. Hagerup forestod landbruksundervisningen der sammen med Johannes Okkenhaug og Johannes Bragstad. Deretter var han gårdbruker på Gudmundhus i Verdal i noen år, og engasjert som vandrelærer i fjøs- og melkestell av Nordre Trondhjems amts landhusholdningsselskap. Han fungerte også som amtsagronom for landhusholdningsselskapet, selv om stillingen ikke var formelt opprettet ennå. Oppstarten av Mære landbruksskole i Sparbu herred i 1895 førte Hagerup igjen sammen med Okkenhaug og Bragstad som lærer der. Hagerup var konstituert som bestyrer på Mære 1916–1922 og ansatt i stillingen 1922–1927.

Politisk arbeid

Med årene var Hagerup medlem av herredsstyrene i både Verdal og Sparbu. Han var varaordfører i Verdal 1894–1895 og formann i skolestyret i Sparbu 1901–1909. Fra stortingsvalget 1906 ble det praktisert en valgordning med flertallsvalg i enmannskretser. Hagerup ble valgt fra Verdalen krets, som var en venstrebastion, med Johannes Okkenhaug som sin hovedkonkurrent, ved valgene i 1906, 1909 og 1912. Hagerup stod noe til venstre for Okkenhaug politisk, og de støttet seg på henholdsvis Arbeiderdemokratene og Landmandsforbundets programmer. Ved omvalget i 1915 mistet Hagerup sin stortingsplass til Okkenhaug med liten margin. Hagerup satt hele tiden i Stortingets landbrukskomité, i perioden 1913–1915 som komitéformann.
Ulldamask

Ulldamask er betegnelsen for det håndvevde ullstoffet som brukes i tradisjonelle norske bunader. Stoffet kan også være maskinvevd, blant andre leverer Mandal Veveri ulldamask.
Grad av utnytting

Grad av utnytting er innen kommunal planlegging og regulering et mål på hvor mye det kan tillates bygd på et område. Med hjemmel i plan- og bygningsloven kan kommunene blant annet på denne måten styre arealbruken gjennom ulike typer planvedtak.
Tidligere brukte en gjerne begrepet utnyttingsgrad (u-grad), som grovt sett var definert som forholdet mellom byggets (eller byggenes) golvflate og tomtas areal. Om det på ei tomt på 1000 kvadratmeter står et en-etasjes bygg på 200 kvadratmeter, blir graden 200/1000 = 0,2. Er bygget på to etasjer a 200 kvadratmeter, blir graden 400/1000 = 0,4.
Reglene for beregning av grad av utnytting finnes nå i byggteknisk forskrift (TEK 10) § 5. Graden kan fastsettes for den enkelte tomt i et planområde eller for området samla. Kommunen kan velge mellom å oppgi graden i absolutte tall (antall kvadratmeter) eller i prosent av tomtearealet. For begge typer kan en velge å forholde seg til «bebygd areal» eller «bruksareal», og forskriften angir hvordan disse beregnes. Det er verdt å merke seg at nødvendig parkeringsareal skal inkluderes i både bebygd areal og bruksareal. Parallelt med bestemmelser om grad av utnytting gis det gjerne også regler om maksimal høyde på bebyggelsen.
Lovverket har gjennom tidene hatt ulike definisjoner og beregningsmåter for utnyttingsgrad. For å fastslå lovlig byggstørrelse må en benytte reglene som gjaldt da reguleringsplanen blei vedtatt.
Filmfestivalen i Cannes

Filmfestivalen i Cannes er en prestisjetung internasjonal filmfestival. Den har blitt avholdt årlig i feriebyen Cannes, sør i Frankrike, siden 1946 med noen få unntak.
På grunn av det store mediasøkelyset, blir festivalen gjestet av mange filmstjerner og er et populært sted for filmprodusenter som vil skape blest rundt sine nye filmer, og selge dem til distributørene som kommer fra alle verdenshjørner.
Den mest prestisjebetonte prisen utdelt i Cannes er Palme d'Or (Gullpalmen) for beste film; det hender en gang i blant at den blir delt mellom flere filmer samme år. Festivaljuryen, satt sammen av en liten gruppe internasjonale personligheter i industrien, gir også ut flere priser, deriblant Grand Prix (den nest mest prestisjetunge prisen).

Tidlig historie

Så tidlig som 1938 begynte den franske undervisnings- og kulturminister Jean Zay å planlegge for den første filmfestivalen i Cannes. Blant filmene som var planlagt vist, var den amerikanske Trollmannen fra Oz. Men på grunn av andre verdenskrig ble det ikke virkeliggjort før i 1946. Grunnen til at man ville skape en stor internasjonal filmfestival, var for å konkurrere ut den daværende største filmfestivalen i Venezia, som ble styrt av fascister og nazister.
På den første filmfestivalen i 1946 vist man blant annet filmer som Rom – åpen by av Roberto Rossellini, Gilda av Charles Vidor, Notorious av Alfred Hitchcock og den svenske Iris och löjtnantshjärta av Alf Sjöberg.
Etter krigen var det ikke lenger noe politisk poeng å motvirke filmfestivalen i Venezia, og man la etterhvert om tidspunktene slik at de to festimalene ikke skulle kollidere tidsmessig.
Fra 20. september 1946 har så filmfestivalen rullet årvisst, med få unntak. I 1938 og 1940 bortfalt den på grunn av finansieringsproblemer. Under student- og arbeiderstreikene i mai 1968 ble festivalen avbrutt den 19. mai, da flere regissører sluttet opp om revolten. Kvelden før hadde Louis Malle gått ut av juryen. Malle, François Truffaut, Claude Berri, Jean-Gabriel Albicocco, Claude Lelouch, Roman Polański og Jean-Luc Godard trengte seg inn i storsalen i Palais des Festivals og krevde avbrytelse av forestillingen som en markering av solidaritet med de streikende arbeidere og studenter. Aksjonen ble vurdert som et svar på at Henri Langlois kort før var blitt avsatt som direktør fra Cinémathèque française.
Gullpalmen tilkom festivalen først i 1955.
Nanocthispa

Utseende

En ganske liten (ca. 3 millimeter), avlang, halvblank, svart bladbille med litt grønnlig metallglans. Antennene består av 7 ledd og er omtrent så lange som hode + pronotum, noe klubbeformede. Hodet er bredere enn langt. Pronotum er tønneformet, fint punktert. Dekkvingene er nesten jevnbrede (ganske lite utvidet bakover) og har 8 punktstriper (i den midtre delen parvise) og tre lave, opphøyde lengderibber.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artens vertsplamte er ukjent.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Argentina.
Kirk Douglas

Bakgrunn og familie

Foreldrene var jøder og innvandret fra den hviterussiske delen av Det russiske imperiet. Foreldrene endret etternavn til Demsky på grunn av antisemittisme i nabolaget. Kirk Douglas utmerket seg i studier av hebraisk og foreldrene vurderte å gi sønnen utdanning til rabbiner. Vennen Karl Malden foreslo at han skulle bytte navn fra Issur («Izzy») Demsky til Kirk Dougles; Malden hadde selv byttet fra det serbiske Mladen George Sekulovich til et engelskklingende navn. I 1939 fikk Douglas stipend til prestisjeskolen American Academy of Dramatic Arts i New York. Der ble han kjent med Betty Joan Perske som endret navn til Lauren Bacall. Dougles tjenestegjorde i marinen under andre verdenskrig. Etter krigen medvirket han i flere teateroppsetninger i New York, inkludert noen på Broadway. Lauren Bacall satte en Hollywood-produsent i forbindelse med Douglas, hvorpå Douglas begynte en karriere som filmskuespiller.
Han er far til skuespilleren og filmprodusenten Michael Douglas. Michael var med som regiassistent på innspillingen av Heroes of Telemark i 1965, der faren hadde hovedrollen.
Ola Tore Dokken

Skytter

Dokken ble skytterkonge på Landsskytterstevnet i Sandnes i 2004 etter å ha vært i norgeseliten i mange år. Han ble også skytterkonge i 2014. Også denne gangen i Sandnes. Dokken jobber i Norma med salg av utstyr og ammunisjon til norske skyttere.

Lokalpolitiker

Han har også vært aktiv lokalpolitiker for Senterpartiet, og sitter i kommunestyret i Nordre Land. Ved kommunevalget i 2015, ble han med stort flertall valgt til ny ordfører i Nordre Land. Han ble innsatt som ny ordfører 20. oktober 2015.
10. august

Navnedag

Lars, Laurits, Lavrans, Lorentz, Lasse. 
Bakgrunn for navnedagen, se merkedager nedenfor.
Kong Philips krig

Kong Philips krig, også kalt for «Den første indianerkrig», «Metacoms krig» eller «Metacoms opprør», var en bevæpnet konflikt i tiden 1675–1678 mellom den amerikanske urbefolkningen og engelske kolonister i det området som i dag er New England. Krigen er som regel navngitt etter den fremste lederen hos indianerne, Metacom, og som hadde tatt til seg den engelske navnet «Kong Philip» for å ære de tidligere vennlige forholdene mellom hans far og de opprinnelige pilegrimene fra skipet «Mayflower» som gikk i land i Nord-Amerika i 1620. Krigen fortsatte i de fleste nordlige utstrekninger av New England inntil signeringen av fredsavtalen ved Casco Bay i april 1678.
Høvding Metacom (ca. 1638-1676), eller kanskje Pometacom, var den andre sønnen til Massasoit, høvding av Wampanoagfolket, hadde sameksistert i fred med pilegrimene. I 1662 etterfulgte Metacom som høvding over sin stamme. Han reagerte på de europeiske bosetterne fortsatte å trenge seg inn på stammens landområder. Ved Taunton i 1671 ble han ydmyket da kolonistene tvang ham til å signere på en ny fredsavtale som innebar at indianerne måtte overlevere sine geværer. Da styresmaktene i kolonien Plymouth fant det for godt å henge tre wampanoagere i 1675 for drapet på en kristen indianer, var det nok for Metacom. Sammen med sine allierte satte han i gang en samordnet angrep på kolonibyene i regionen. Innledningsvis det første året hadde Metacoms krigere en del seire, men deretter begynte indianernes allianse å smuldre opp. Ved slutten av krigen var wampanoagere og deres allierte, Narragansettfolket, helt utradert. Metacom innså nederlaget og trakk seg tilbake til forfedres hjem ved Mount Hope, en høyde ved dagens by Bristol på Rhode Island hvor han siden ble drept mens han spaserte i skogen.
Denne krigen var den enkeltstående største ulykke som skjedde på 1600-tallet puritanske New England og har blitt vurdert som den dødeligste krigen i historien til den europeiske bosetningen i Nord-Amerika i forhold til befolkningstallet. I tidsrommet av ikke mer enn et år ble tolv av regionens byer ødelagt og mange flere ble skadet, koloniens økonomi ble ruinert, og dens befolkning redusert, og mistet rundt en tiendedel av alle menn tilgjengelig for militærtjeneste. Mer en halvparten av byene i New England ble angrepet indianerne.
Kawiskrift

Kawiskriften (Aksara Kawi, av sanskrit: kavi, «poet») er et skriftsystem og en abugida som oppstod på øya Java og som ble brukt over store deler av Malayarkipelet fra det 8. århundre til omrking 1500 e.Kr.  Det er avledet av pallavaskriften som ble brukt av handelsreisende fra det gamle tamilske Pallava-dynastiet i India. Skriftspråket brukes primært til å skrive sanskrit og gammel javanesisk og har gitt opphav til javanesisk skrift, balinesisk skrift og tradisjonelle skriftspråk på Filippinene slik som baybayin.
Cato

Etymologi

Cato har opprinnelse som et romersk etternavn og er dannet av latinske catus, «vis». Cato er også en nederlandsk kjæleform av kvinnenavnet Catharina.
Kato er en skandinavisk skrivemåte av Cato. Kato er også et ugandisk guttenavn som betyr «lillebror» eller «den andre av to tvillinger».
Kató er den islandske skrivemåten av navnet. Kató er også et ungarsk kvinnenavn dannet som en diminutiv av Katalin.
Nordreisa

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Halti kvenkultur- og nasjonalparksenter, som ligger på Storslett. 
Kommunen har plantet flere tusenårstrær. Ved Sonjatun omsorgssenter er et tre, og ved alle skolene i kommunen er det også plantet trær.
Det er også plantet et tusenårstre ved bredden av Reisaelva, like ved Halti. Treet er en kjempepoppel.
Jet2

Historie

Jet 2 har eksistert i over 30 år, men under navnet Channel Express frem til årskiftet 2002/2003.
Steps

Biografi

I 1998 kom bandet med debutalbumet Step One I juli 1999 lanserte Steps singelen «Love's Got a Hold on My Heart». Gruppa ble oppvarmingsband for Britney Spears samme år på hennes ...Baby One More Time-turne. Den 25. oktober ble albumet Steptacular utgitt. Singlene fra albumet var After The Love Has Gone, Say You'll Be Mine, Deeper Shade Of Blue» og When I Said Goodbye.
30. oktober 2000 ble albumet Buzz utgitt med produsentene Mark Topham, Karl Twigg, Pete Waterman, David Kreuger, Jörgen Elofsson, Andrew Frampton, Ray Hedges, Andy Goldmark, Riprock'n'Alex, Andreas Romdhane, Graham Stack, Jimmy Bralower, og Chris Porterog. Singlene fra denne utgivelsen var Better the Devil You Know, Summer of Love, Stomp, It's The Way You Make Me Feel og Here And Now/You'll Be Sorry.
Steps ble oppløst i 2001, samtidig ble samlealbumet Gold: Greatest Hits utgitt med singelen Words Are Not Enough/I Know Him So Well. Singelen var også med på samlealbumet The Last Dance som ble utgitt 25. november 2002.
Hello, Goodbye

Bakgrunn

Alistair Taylor jobbet på kontoret til The Beatles manager Brian Epstein, og var  den som ordnet praktiske ting for gruppen. En dag var han på besøk hos McCartney like i nærheten av Abbey Road Studios. Han var nysgjerrig på hvordan McCartney lagde sanger, og begge satte de seg ved et harmonium. McCartney ga beskjed om at dersom han sa et ord, skulle Taylor si det motsatte ordet. Eksempelvis hvis han sa «ha det», måtte Taylor si «hei». Dersom «lav» ble sagt, ble det motsatte «høy». Da Taylor tok farvel var han ikke helt sikker på hvorvidt sangen var lagd fra før av, og at McCartney bare lot som om han fant den på der og da. John Lennon som hadde bidratt med «I Am the Walrus», følte seg snytt for en A-side singel til tross for at Hello, Goodbye ble gruppens mest solgte singel siden She Loves You.

Innspilling

Arbeidstittelen var «Hello Hello» under hele innspillingsprosessen. De startet 2. oktober 1967 i Abbey Road Studios. Det som ble spilt inn denne kvelden var trommer, piano, orgel, bongoer, maracas, conga og tamburin. De rakk 14 tagninger og den raske avslutningen som ble kalt «Maori finale» var med i sangen helt fra begynnelsen. (Den avslutningen er førøvrig med i filmen Magical Mystery Tour under visningen av rulletekstene) 19. oktober 1967 ble det lagt på to gitarer, McCartneys solistvokal (spilt inn to ganger) og kor fra George Harrison og Lennon. På Anthology 2 har man anledning til å høre hvordan sangen hørtes ut på dette stadiet.
20. oktober 1967 ble det lagt på bratsj av Ken Essex og Leo Birnbaum. De skulle egentlig være ferdig med sin jobb kl 23, men det varte og rakk fra til halv tre om natta, og derfor fikk de overtidsbetaling. McCartney satt ved et piano og spilte det han ønsket bratsjene skulle spille. Produsent George Martin satt ved siden av og skrev det ut på noter. Mens dette foregikk, satt en annen av Beatlesmedlemmene på gulvet med fargestifter og tegnet. Fem dager senere la McCartney på bass.
2. november 1967 la McCartney på enda en bass og dermed var sangen klar for remiksing og utgivelse.

McCartneys offisielle konsertutgivelser av «Hello, Goodbye»

McCartney konsertdebuterte 26. september 1989 med «Hello, Goodbye» i Drammenshallen i Drammen. Et og samme opptak har blitt gitt ut på både Back in the U.S. (utgitt 2002) og Back in the World (utgitt 2003).
Jeeralang kraftverk

Jeeralang kraftverk  er et gasskraftverk med kombinert gass- og oljedrift  i Latrobe Valley i Victoria i Australia. Det har en installert produksjonskapasitet på 468 MW fordelt på 4 kokere/turbiner à 57 MW hver, og 3 på 80 MW hver. Anlegget ble ferdig i årene 1977–1980. Brenselstypen er naturgass og destillatolje.
Kyndelmessemassakren

Kyndelmessemassakren fant sted tidlig i 1692 under Kong Vilhelm-krigen, da om lag 150 abenakier kommandert av offiserer fra Ny-Frankrike gikk inn i byen York (den gang i distriktet Maine og en del av provinsen Massachusetts Bay, i dag i delstaten Maine). De tok livet av om lag 100 engelske nybyggere og brente ned bygninger. I tillegg tok de med seg om lag 80 innbyggere til Canada i Ny-Frankrike, hvor de ble løst ut mot løsepenger av kaptein John Alden jr. fra Boston. Alden ble kort tid etter beskyldt for hekseri i hekseprosessene i Salem.
Semljicola barbiger

Utseende

Semljicola barbiger er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Julius Kugy

Liv og virke

Kugys far var kärntnisk slovener som drev et grossistfirma innen import og eksport av kolonialvarer. Moren var datter av den slovenske poeten Jovan Koseski. Kugy vokste opp i et flerspråklig miljø og snakket fra ung alder flytende italiensk, tysk og friulisk. Foreldrene ga ham en god utdanning, og han kastet seg tidlig over flere ulike interesser, spesielt botanikk og orgelspill. Interesse for og anledning til å drive med fjellklatring fikk han under sommeropphold på sin fars barndomssted Lipa ved Arnoldstein i Kärnten.
Julius Kugy studerte rettsvitenskap i Wien og tok doktorgrad i 1882. Han ledet sin fars bedrift i Trieste fra 1883 til han la ned virksomheten etter første verdenskrig.
Selv om Kugy lærte større områder av Alpene å kjenne, var fjellklatrerkarrieren hans knyttet til De juliske Alpene. På den tiden han begynte å klatre for alvor, rundt 1878, var De juliske Alpene i liten grad utforsket av klatrere, så Kugy fikk en rekke førstebestigninger, ikke minst fordi han hadde økonomi til å engasjere de beste fjellførerne, deriblant lokale jegere, smuglere og gjetere.
Av helsemessige årsaker måtte han gi opp klatringen, og konsentrerte seg deretter om foredrags- og forfattervirksomhet. Han skrev sju større bøker – klatreførere og alpinhistorisk litteratur – hvorav flere ble oversatt til ulike språk.
Sammen med Albert Bois de Chesne anla han en alpehage i Isonzodalen. Han beriket også Triestes musikkliv som korleder og organist.
Under den andre verdenskrig samarbeidet Kugy med den slovenske motstandsbevegelsen og reddet flere slovenske klatrere fra konsentrasjonleiren i Dachau
Kugy er et begrep i De juliske Alper, flere såkalte «Kugyruter» fører opp på ulike fjelltopper og flere gatenavn bærer hans navn. Det er også satt opp ulike minnesmerker over ham.
Cato Salsa Experience

Cato Salsa Experience er et Oslo-basert, norsk rockeband som består av Cato Salsa (pseudonym for Cato Thomassen) (vokalist og gitar), Christian Garralda Engfelt (bass og vokal), Jon Magne Riise (trommer) og Bård Enerstad (gitar, tangentinstrumenter, theremin og vokal).
Thomassen startet bandet sammen med Riise og Even Alfheim, som snart ble erstattet av Engfelt. Besetningen var komplettert med Nina Bjørndalen på orgel før bandet ga ut flere egenfinansierte vinyl-singler og en EP som i 1998 ble samlet på bandets første, selvtitulerte CD-album. Den britiske musikkavisen New Musical Express hørte plata og kalte bandet "the most happening thing in Norway"; noe som banet veien for en rekke spillejobber og konserter i Oslo-området.
I april 2000 spilte Cato Salsa Experience inn A Good Tip For a Good Time i et sommerhus på Nøtterøy, og plata ble gitt ut på Christian Engfelts nystartede platelabel Garralda Records. Med sine fengende låter og skranglete lydbilde ble plata godt mottatt blant presse og publikum - den traff også en tidsånd der tilbakeskuende, organisk rock sto høyt i kurs som en motreaksjon til nittitallets fokus på techno, drum 'n bass og elektronisk musikk. Snart ble albumet plukket opp og distribuert av labelen Emperor Norton i USA og Australia, og av Sony Music i Japan. Den utenlandske interessen, med blant annet omtaler i magasiner som Rolling Stone og Vanity Fair, økte interessen for bandet også i Norge.
Flere konserter i inn- og utland fulgte før bandet ga ut sitt nye album The Fruit is Still Fresh sommeren 2003. Albumet representerte en videreføring av garasjerock-lyden, men med strammere arrangementer, mer fokus på melodier og islett av funk og soul. Senere samme år forlot Nina Bjørndalen bandet for å fokusere på studier, og ble erstattet av Enerstad. Sommeren 2005 kom albumet No. 3.
I 2004 startet bandet et samarbeid med jazztrioen The Thing og den amerikanske frijazzlegenden Joe McPhee, noe som i 2005 resulterte i en live-EP med opptak fra Kongsberg Jazzfestival og senere albumet Two Bands and a Legend utgitt under navnet Two Bands and a Legend.
Alf Torp

Liv

Alf Torp ble student i 1871, cand. philol. i 1877, professor i sanskrit og sammenlignende språkvitenskap i1894. Han var elev av Sophus Bugge og under et opphold i Leipzig 1878–80 av Georg Curtius og Ernst Windisch. I 1881 fikk han doktorgraden ved universitetet i Leipzig med avhandlingen Die Flexion des Pali in ihrem Verhältnis zum Sanskrit.
Fra begynnelsen av 1890-tallet slo Torp i sin forskning inn på nye baner. Under påvirking av Bugge tok han energisk fatt på løsningen av de mange vanskelige problemene som knyttet seg til tolkningen av de bevarte restene av forskjellige italiske og lilleasiatiske språk: messapisk, venetisk, frygisk og lykisk. Han deltok således ved orientalistkongressen i Roma i 1899.
Blant mange publiserte verk  av Torp kan nevnes Etymologisk ordbog over det norske og det danske sprog fra 1903–06, utgitt sammen med Hjalmar Falk (1859-1928). Sammen med hans Nynorsk etymologisk ordbok var dette den eneste norske etymologiske ordboken utgitt inntil 2000, da Våre arveord – etymologisk ordbok ble utgitt av Harald Bjorvand og Fredrik Otto Lindeman.