google/wiki40b huggingface dataset:
Skyalbedo

Skyalbedo er et mål på reflektiviteten i en sky. Høye verdier betyr at skyene kan reflektere mer solstråling.
Skyalbedo varierer fra mindre enn 10 % til mer enn 90 %, avhengig av størrelsen på dråpene i skyene, om skyene inneholder vann eller is, og solens vinkel i forhold til senit. Små dråper og stort vanninnhold fører til høy skyalbedo, hvis alle de andre faktorene er uendret.
3. juli

Navnedag

Andrea,  Andrine,  André.
Kjøpekontrakt

En kjøpekontrakt er en skriftlig avtale som inngås mellom to parter om å overføre en gjenstand, eiendom, eller rettighet, før selve overdragelsen finner sted. Kjøpekontrakten undertegnes av både kjøper og selger.
Det er også en kjøpekontrakt når partene bare avtaler muntlig et kjøp, og rettsreglene er stort sett de samme for skriftlig og muntlig avtalte kjøp.
Kjøpekontrakten kan beskrive overdragelsessum, overdragelse- og betalingstidspunkt, eventuelle vilkår som må være oppfylt, hvem som skal bære eventuelle omkostninger med overdragelsen (for eksempel offentlige avgifter), transportkostnader, forsikringer m.m. Når en kjøpekontrakt ikke inneholder bestemmelser om slike forhold, kan det bli spørsmål om kjøpekontrakten er å anse som inngått (særlig hvis prisen ikke er avtalt), og om å tolke og utfylle kontrakten med de vanlige rettsregler for slike kjøp.
For forbrukerkjøp gjelder «forbrukerkjøpsloven». For kjøp av fast eiendom gjelder «avhendingsloven». Forøvrig gjelder «kjøpsloven».
En kjøpekontrakt vedrørende fast eiendom kan kreves tinglyst.
Kjøpekontrakter for ytelser og leveranser i forbindelse med bygge- og anleggsarbeider, kalles gjerne byggekontrakter, entrepriseavtaler o.l.
Kjøpekontrakter for tjenester fra tjenesteleverandører som advokater, arkitekter, rådgivende ingeniører og andre konsulenter, kalles ofte oppdragsavtaler.
Finmarkens herligheter

«Finnmarkens herligheter» er et skillingstrykk, datert 1867 fra Leinanns Trykkeri i Hammerfest. Visa skal være forfattet av en «Torskefjording» til melodien «For Norges kæmpers fødeland». I sangen antydes det også til Bergverkene i Finnmark.

Teksten

1.På Lapplands kyst er godt at bo blant skjær og ville klipper,

i bølgens skjød vår velstand gro som strevsom hand ei glipper.

Thi rundt om holmer, strand og skjær omsvømmes vi av havets hær

kun rørig hand og litt forstand for savn oss her gjør sikker.
2.Vel nok naturen det er sant oss nekter landlig goder,

men rik erstatning derfor fant man i de dype floder.

Thi torsk og flyndre, sild og sei håkjerringer forglemmes ei,

belønner nok på livets vei vår flid jeg fast formoder.
3.ja fjernt i vårt klippeland fra sydens vakre lunde,

vi allmaktsverket prise kan fra bjergets dype grunde.

Utstrømmer her et rikdomsveld der lønner flid med varig hell,

selv Lapplands urd og nøgne fjell kan fryd sin venn forunde.
4.Når mørke vintres barske røst oss byder strengt at lukke

vår huses dør og søke trøst hos vin og piker smukke.

Da lyder titt vår muntre sang ved strengelyd og begerklang

vi glemme vintrens harde tvang og gledens rose plukke.
Habo

Habo er et tettsted i Jönköpings län i Sverige. Det er Habo kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 6 883 innbyggere.
Habo ligger noen kilometer vest for Vättern, nordvest for Jönköping. Stedet er i vekst og det bygges en rekke flerfamiliehus. Av industri på stedet kan nevnes sukkertøyfabrikken Toms-Webes og beslagtilvirkeren Habo. Fagerholts belysning om lag 10 kilometer nord for Habo sysselsetter mange av Habos innbyggere. Stedet har fem barnehager, fem barneskoler og en ungdomsskole.
Habo kyrka ligger like utenfor sentrum. Den kalles trekatedralen ved Vättern, den er fra 1723 og har form som en basilika.
Fotballspilleren Erik Edman kommer fra Habo, og Zlatan Muslimović spilte en periode for Habo IF som idrettslaget på stedet heter. Fotballaget deres spiller i lavere divisjoner.
Slovenias parlament

Slovenias parlament består av Nasjonalforsamlingen og Nasjonalrådet. Nasjonalforsamlingen er landets lovgivende organ valgt ved direkte valg av folket. Nasjonalrådet er et rådgivende organ sammensatt av representanter for ulike sektorer i samfunnet og regioner.
SSAB

SSAB, egentlig SSAB Svenskt Stål AB, er et stålkonsern som idag er Nordens største produsent av handelsstål. SSAB bedriver produksjon i Luleå, Borlänge, Oxelösund og Finspång, og har sitt hovedkontor i Stockholm. 
I 2005 hadde SSAB cirka 9 400 ansatte. SSAB produserer cirka 3,9 millioner tonn malmbasert råstål per år (2003). Masovner finnes i Luleå og Oxelösund. SSABs hovedprodukter er tynnplate (fremstilles av SSAB Tunnplåt AB i Borlänge og Luleå) samt grovplate (fremstilles av SSAB Oxelösund) med fokus på høybestandig konstruksjons- og slitestål. 
Blant datterselskapene Dickson Plåt Service Center (klipping av blant annet tynnplater), Plannja (byggplatsprodukter) og Tibnor som er SSABs handelsselskap. Administrerende direktør og konsernsjef har siden 2006 vært Olof Faxander.
Utviklingssenter for sykehjem og hjemmetjenester

Visjon og mål

Helsedirektoratets visjon for er: «Utvikling gjennom kunnskap».

Hovedmål

Utviklingssentrene for sykehjem og hjemmetjenester er pådrivere for kunnskap og kvalitet i sykehjem og hjemmetjenester.

Historie

Ideen om en nasjonal satsing på undervisningssykehjem ble tatt opp i Nasjonalt geriatriprogram, Statens helsetilsyn i 1996. Institutt for sykepleievitenskap ved Universitetet i Oslo fikk tilskudd fra geriatriprogrammet til å utarbeide en nasjonal plan for undervisningssykehjem . Planen ble støttet av Sosialdepartementet i 1999 og innebar underprosjekter i Oslo (Tåsenhjemmet), Bergen (Fyllingsdalen sykehjem), Trondheim (Søbstad helsehus) og Tromsø (Kroken sykehjem). I 2001 ble Karasjok definert som et eget prosjekt med fokus på den samiske befolkningen.
Prosjekt undervisningssykehjem varte ut 2003. I 2004 ble det bestemt å satse videre på undervisningssykehjemsmodellen. Målet om undervisningssykehjem i alle fylker ble nådd i 2008. Undervisningshjemmetjenestene ble etablert i alle landets fylker i 2009, etter modell av undervisningssykehjemmene.
Frem til 2010 var undervisningssykehjemmene organisert med et hovedundervisningssykehjem i hver region og med satellittundervisningssykehjem i hvert fylke. Hovedundervisningssykehjemmene hadde ansvar for nettverk i regionen. Undervisningshjemmetjenestene ble i motsetnings til dette organisert etter en modell der alle enheter fikk tildelt samme ansvar og oppgaver. Fra 2011 tillegges alle utviklingssentre for sykehjem og hjemmetjenester samme ansvar og oppgaver og i 2015 vil denne likestilte modellen evalueres.
Markedsleninisme

Markedsleninisme er en ironisk betegnelse på den politiske styreformen i Folkerepublikken Kina, gitt av vestlige journalister og politiske kommentatorer. Navnet henspiller på Marxismen-leninismen som har vært landets offisielt sanksjonerte politiske ideologi siden 1949. Begrepet fanger opp kombinasjonen av stor grad av fri markedsøkonomi, innført siden Dèng Xiǎopíngs tid som statsleder, og en ettpartistat etter leninistiske prinsipper.
Første registrerte bruk av ordet stammer fra en artikkel i The New York Times i 1993, første registrerte bruk i norsk er fra 2002
Krisztina Triscsuk

Klubb

Triscsuk spilte for Lutsj Moskva i Russland til hun i 2004 flyttet til Ungarn og signerte for Veszprém. Etter kun en sesong i klubben meldte hun overgang til Fehérvár i byen Székesfehérvár.

I sin sjette sesong med Fehérvár, gikk Triscsuk 14. mai 2011 forbi Beatrix Balogh (643 mål) som den mestscorende spilleren i ungarsk liga, da hun scoret 13 mål mot Veszprém.

Landslag

I sin ungdom spilte Triscsuk med Emilija Turej, Ljudmila Postnova og Jekaterina Andrjusjina på russiske ungdoms- og juniorlandslag, men fikk aldri prøve seg på A-landslagset.
10. desember 2012 ble Triscsuk kalt opp til det ungarske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2012 som erstatning for Melinda Vincze. Hun fikk sin debut dagen derpå i en 25–19-seier mot Romania som sendte Ungarn til semifinalen.
Olli Rehn

Bakgrunn

Rehn ble født i St. Michel i den østre delen av Finland og studerte økonomi, internasjonale forhold og journalistikk ved Macalester College i Saint Paul, Minnesota. Han tok en mastergrad i statsvitenskap ved Helsingfors universitet i 1989 og tok en PhD ved University of Oxford i 1996 over emnet «Korporatisme og industriell konkurransekraft i små europeiske stater».
Olli Rehn begynte sitt politiske virke som byråd i Helsingfors i 1988. Han var visepresident i partiet Centern fra 1988 til 1994 og i 1991 ble han valgt til den finske riksdagen. Rehn ledet den finske delegasjonen til Europarådet og var spesialrådgiver for den finske statsministeren Esko Aho fra 1992 til 1993. Han forlot den finske riksdagen i 1995 for å bli representant i Europaparlamentet og var da visepresident for den liberale gruppen i Europaparlamentet. Har har også vært visepresident for Europabevegelsen i Finland. 
Fra 1998 til 2002 ledet han kabinettet under den første finske kommissæren, Erkki Liikanen. I 2002-2003 var han som professor ved institutt for statsvitenskap og europeiske studier ved Helsingfors universitet. 
Deretter arbeidet han som økonomisk rådgiver for Finlands statsminister, før han en kort periode var kommissær for næringsvirksomhet og informasjon i Europakommisjonen under Romano Prodi.

Europakommisjonen

Rehn arbeidet i en kort periode under Romano Prodi i Europakommisjonen, han ble utnevnt til kommisjonær for IT og tok over 12. juli 2004 etter Erkki Liikanen som sluttet for å bli finsk sentralbanksjef og leder for Finlands Bank. Den finske regjeringen nominerte så Rehn for kommisjonen under José Manuel Barroso (2004–2010).
Olli Rehns utnevnelse til kommisjonær for utvidelse ble mottatt med noe skuffelse i Finland, man hadde håpet at landets kandidat skulle få et ansvarsområde knyttet til økonomi. Arbeidet med utvidelse var sentralt for EU frem mot innlemmelse av 10 nye nasjoner 1. mai 204, men har siden fått noe mindre oppmerksomhet. Olli Rehn ledet prosessen med innlemmelse av Bulgaria og Romania i 2007, såvel som forhandlinger med Kroatia og Tyrkia, hvorav Tyrkias mulig fremtidige inntreden i EU er det mest betydelige og omdiskuterte.
I 2010 fikk Rehn ansvar for økonomiske spørsmål og pengepolitikk.
V-posten (illegal avis, Drøbak)

V-posten var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Avisen ble laget i Drøbak, men store deler av opplaget ble spredt i Oslo. Det fantes andre illegale aviser som benyttet samme avisnavn; med base i henholdsvis Molde og Ålesund.
V-posten ble startet i september 1941, da okkupantene beslagla folks radioapparater for å forhindre at man lyttet på sendingene fra London. Den kom med nærmere 150 utgaver før Gestapo rullet opp avisgruppa i forbindelse med det såkalte «pressekrakket» i februar 1944.
De som startet og drev avisen den første tiden var Johan Klausen og Hans Krag. De to skilte imidlertid lag sommeren 1942. Klausen fortsatte V-posten, mens Krag startet den illegale avisen Kgl. post og Norge fritt, som hovedsakelig ble spredt i Drøbak og Frogn.
V-posten bygget opp et eget distribusjonsapparat i Oslo. Første distribusjonssentralen gikk under betegnelsen «V-26», for Vålerenggata 26. Johan Martinsen og Ansgar Sørlie besørget distribusjonen derfra. Senere opprettet Finn Amundsen en egen distribusjonssentral i hovedstaden, og spredte 700 aviser gjennom denne. V-posten ble også spredt ut over landet gjennom posten, i konvolutter fra offentlige institusjoner påklebet tjenestemerker. Denne metoden måtte man imidlertid droppe, etter at en av mottagerne ble arrestert.
Da V-posten ble rullet opp i 1944 ble Johan Klausen, Johan Martinsen og Ansgar Sørlie arrestert. De ble sendt i fangetransport til Tyskland med DS «Westfalen». Da skipet gikk ned overlevde bare Klausen, som en av fem som ble reddet. Martinsens kone Hilda Martinsen ble også tatt, og satt arrestert til krigens slutt. Klausens kone Solveig Klausen ble arrestert da mannen ble reddet fra Westfalen. (Hun ble fratatt et barn på seks måneder. ) Hun leverte barnet til familien i Larvik.
Etter opprullingen og arrestasjonene ble navnet «V-posten» i en periode i 1944 benyttet av den illegale avisen Victory. Gruppa bak denne avisen omdøpte sin egen avis ad-hoc til «V-posten», i et forsøk på å føre tyskerne bak lyset og «dekke» de som var arrestert.
Hagfors

Historie

Hagfors vokste fram rundt stålverket som Uddeholms AB etablerte i 1876 for å utnytte kraften fra Uvån.
Hagfors ble municipalsamhälle i 1939 og fikk bystatus i 1950. Dette gjør den til Sveriges tredje yngste; det er kun Säffle og Oxelösund som fått bystatus senere.
Det indiske flyvåpenets museum i Palam

Det indiske flyvåpenets museum i Palam er et museum for Indias flyvåpen som ligger ved Palam Air Force Station i New Delhi i India. Adgang til museet er gratis. Museet var det eneste i sitt slag i frem til åpningen av Marinemuseet i Goa i 1998.

Beskrivelse

Museet har en innendørs utstilling med historiske  fotografier, memorabilia, uniformer og våpen fra Indias flyvåpen fra det ble opprettet i 1932. Utstillingen fører til en hangar hvor det er utstilt mindre fly og noe av flyvåpenets gjenstander, slike som antiluftskyts, geværer og biler. Større fly er utstilt utenfor hangaren. Denne utendørs utstillingen inneholder ikke bare fly, men også annet utstyr, som radar og krigsbytte samt biler tatt fra fienden.
Flyene i avdelingen Vintage Aircraft Flight er i luftdyktig tilstand. Disse flyene er vanligvis ikke tilgjengelig for publikum. Store transportfly er lagret på selve flyplassen på grunn av plassmangel. Disse flyene tas bare frem på den årlige luftvåpenets dag. Museet har også et lite suvenir-hjørne med salg.
Nordenfjeldske hjemmefrontmuseum

Nordenfjeldske hjemmefrontmuseum var en privateid utstilling i Trondheims Erkebispegård. Den ble åpnet i 1967, og befant seg i den militære magasinbygningen i tre i anleggets søndre fløy. 
I 1979 ble dette museet en del av Rustkammeret.
En brann herjet de to militære magasinbygningene mot øst og sør i 1983. De brant ned til grunnen og hele hjemmefrontmuseet gikk tapt. Det ble i 1990 gjenåpnet av daværende Kronprins Harald i Rustkammerets tredje etasje, etter at de øvrige utstillingene og toppetasjen hadde gjennomgått en omfattende renovering.
ISO 3166-2:BO

ISO 3166-2:BO er Bolivias del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
For Bolivia er det definert koder for ni departementer.
Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er BO, ISO 3166-1 alfa-2-koden for Bolivia. Andre del er en bokstav, den samme som brukes i bilskilt.
Vilde Svortevik

Karriere

Ved NM i friidrett 2010 fikk hun sølv på 400 meter hekk, bak Stine Meland Tomb. Hun deltok også ved junior-NM, der hun var med og vinne gull på 1000 meter stafett, sammen Sarah Øfsthus (f. 1994), Paula Llano (f. 1995) og Solveig Onstad (f. 1993). I tillegg vant hun 400 meter hekk. 
Året etter, ved NM i friidrett 2011, fikk hun gull på samme distanse, med tiden 1.01,00, og slo Heidi Pisani Trollsås med over to og et halvt sekund. Ved junior-NM fikk hun gull på 400 meter og bronse på 200 meter, samt gull på 1000 meter stafett sammen Paula Nedberge Llano, Solveig Onstad og Sarah Øfsthus.
Hun deltok ved U18-VM i friidrett i juli 2011, der hun kom på sjetteplass i sin semifinale, med tiden 1.02.16. Dette holdt ikke til en plass i finalen.
Bjørnholt (Nordmarka)

Historie

Det er kjent at Bjørnholt var bebodd rundt år 1800, men mye tyder på at plassen var bebodd også tidligere enn dette. 
Den siste fastboende bruker var Birger Bjørnholt og hans kone Gina fra Bonna. Birger var født i 1893, sønn av Gustav fra Vest-Hakkloa og Mari fra Gjerdingen. Hans slekt har holdt til i Nordmarka fra 1600-tallet. Birger var en av tretten barn, og overtok bruket i 1921 og drev det fram til sin død i 1979. Birgers omtakles som en lun og gjestfri mann med stor fortellerglede og god hukommelse. Birger Bjørnsholt og hans historier er gjengitt i flere bøker om Nordmarka. 
Bjørnholt var tidligere husmannsplass og tilhørte Nordmarksgodset til Løvenskiold. Eiendommen ble skilt ut fra Løvenskiold-godset i 1988. I dag drives stedet av Grethe Klever, datterdatter av Birger Bjørnholt.
Biologisme

Biologisme betegner ideologisk bruk eller misbruk av biologiske funn eller teorier. Ifølge en vanlig definisjon brukes biologisme om forsøk på å tolke biologien på en normativ, heller enn en deskriptiv måte. I motsetning til biologisk determinisme hevder ikke biologismen at man må, men at man bør handle i tråd med biologien: Ifølge biologisk determinisme er vi ikke i besittelse av friheten til å handle annerledes enn biologien vår bestemmer; biologismen derimot forutsetter en slik frihet, men tilkjenner biologiske forklaringer en funksjon som moralsk rettesnor.
Biologisme følger ikke av biologi og har per i dag praktisk talt ingen uttalte tilhengere blant biologiske eller filosofiske fagpersoner. Selv om det historisk har funnets enkelte biologer som har argumentert biologistisk, kan ikke biologismen begrunnes gjennom biologi. Biologisme bruker biologi normativt; men hvorvidt denne bruken er legitim, er ikke et biologisk, men et metaetisk spørsmål.

Eksempler på biologismer

Tida rundt offentliggjøringen av Darwins bok Artenes opprinnelse (1859) og frem til 1940-tallet var rik på ulike former for biologisme. De mer konservative av disse sammenfattes ofte som sosialdarwinisme (selv om de verken utgjorde noen sammenhengende strømning eller hadde spesielt mye overlapp med den vitenskapelige darwinismen). Kjennetegn for flere av disse biologismene var at konkurransen i naturen («kampen for tilværelsen») ble opphøyd til et samfunnsideal.
Det fantes også en rekke andre strømninger, som bl.a. forsøkte å begrunne sosialisme, feminisme, anarkisme eller pasifisme med biologiske argumenter. Selv om disse var like biologistiske, har de aldri blitt omtalt som «sosialdarwinisme».
Rasebiologien, slik den ble brukt av nasjonalsosialismen for å begrunne noen menneskerasers overlegenhet, kan betegnes som en rasistisk form for biologisme. Også noen varianter av eugenikken hadde klart biologistiske trekk.

Begrepshistorie

Begrepet biologisme ble først brukt av filosofen Heinrich Rickert. Den første trykte referansen til ordet ser ut til å være fra 1911.
Edward, hertug av York og Albany

Tidlig liv

Den unge prinsen blei døpt som Edward Augustus i Norfolk House, av biskopen av Oxford, Thomas Secker. Hans faddere var hans grandonkel, Fredrik Vilhelm I, konge av Preussen (hertugen av Queensberry var stedfortreder), hertugen av Braunschweig-Wolfenbüttel (som var representert ved Lord Carnarvon) og hans tante på morssida, hertuginnen av Sachsen-Weissenfels (Lady Charlotte Edwin, datter av den avdøde 4. hertug av Hamilton var stedfortreder).

Syvårskrigen

Edward viste interesse for marineanliggende og søkte om lov til å tjenestegjøre i Royal Navy. Han deltok i seilinger til den franske kyst, og deltok i det mislykka raidet ved St Malo, som endte med slaget ved St. Cast i 1758.

Senere liv

Han blei gjort til hertug av York og Albany og jarl av Ulster av sin farfar, Georg II den 1. april 1760.
Da Edwards bror overtok tronen den 25. oktober 1760 som Georg III, gjorde han Edward til et medlem av det kongelige råd.
Fra tida hans bror blei konge til fødselen av kongens første barn, Georg, prins av Wales den 12. august 1762, var hertugen først i arvefølgen til den britiske tronen.
Sent om sommeren 1767, på vei til Genova, blei Edward syk og måtte gå i land i Monaco. Til tross for all den pleien han fikk, døde han i palasset til Honoré III av Monaco den 17. september. Etter dette har soverommet han lå på fått navnet York Room. Etter hans død blei liket hans returnert til London ombord på HMS Montreal og lagt i Westminster Abbey.
Myonebrides

Utseende

Apodasyini er små til middelsstore (5-10 millimeter), grå- eller brunlige trebukker. Oversiden er kledt med ganske korte hår, kraftig og tett punktert, ofte med mønstre av fine skjell. Antennene er knapt så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet, uten pigger eller tenner langs kanten eller oftere med en kort tann midt på. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte.

Levevis

Larvene lever inne i død ved.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Papua Ny-Guinea.
Eirinn Larsen

Karriere

Larsen tok hovedfag i historie ved Universitetet i Bergen i 1996, og doktorgraden ved European University Institute i Firenze i 2005 på en avhandling som sammenlignet næringslivsutdanning og kjønn i Frankrike og Norge i perioden 1870–1980.
Hun var forsker III ved Handelshøyskolen BI 1998–1999, gjesteforsker ved Hautes Études Commerciales de Paris 1999–2000, doktorgradskandidat ved European University Institute 2000–2004, forsker ved Rokkansenteret 2004–2006, rådgiver i Kunnskapsdepartementet 2007–2008, forsker ved Forum for universitetshistorie ved Universitetet i Oslo 2009–2011, postdoktor i økonomisk historie ved BI 2010–2013 og forsker II og senere forsker I ved Senter for næringslivshistorie ved BI fra 2014 til 2016.
Sammen med Hilde Danielsen og Ingeborg Winderen Owesen utgav hun i 2013 Norsk likestillingshistorie 1814–2013. 
Hun er fra 2016 medlem av Norges kvinnelobbys ekspertutvalg for kvinne- og likestillingspolitikk. Hun har sittet i redaksjonsrådet til Nytt Norsk Tidsskrift fra 2003 til 2009, og var tidsskriftets redaksjonssekretær fra 1998 til 1999.
Mount Apo

Fredning

Mount Apo ble erklært som nasjonalpark av president Manuel L. Quezon, den 9. mai 1936. Fjellet er hjem til over 270 fuglearter, mer enn hundre av dem er endemiske. 
Selv om den er en nasjonalpark, er den gjeldende klatrestien veldig forsøplet og utsatt for jorderosjon.
Noen fjellklatringsgrupper driver opprydning i området etter påskesesongen, tiden da det er flest besøkende på fjellet.
The Department of Environment and Natural Resources har meldt Mount Apo inn for inkludering i UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder. Mount Apo anses for å være det området med flest endemiske arter på Mindanao. Det er et av områdene med det største biologiske mangfoldet av flora og fauna. Fjellet har tre forskjellige skogtyper; fra tropisk regnskog i lavlandet til midtfjells skog, og til slutt høyfjellsskog.
Narvesen

Narvesen ble etablert i 1894 av Johan Bertrand Narvesen og har vært en viktig servicebedrift i mer enn 100 år. Kjeden er i dag eid av Reitan Convenience, et av de fire forretningsområdene i Reitangruppen. 370 Narvesenkiosker finnes i Norge, fra Mandal i sør til Honningsvåg i nord, fra Florø i vest til Vardø i øst.
Narvesen-konseptet omfatter Narvesen i Norge, Estland og Latvia. Hver av kjedene har en dominerende markedsposisjon i sine hjemmemarkeder. Antall utsalgssteder er til sammen 1124, hvorav 370 er lokalisert i Norge , 249 i Latvia og 260 i Litauen. 
Narvesen selger blant annet kioskvarer, lesestoff, bakevarer og pølser, samt billetter og elektroniske tjenester. Narvesens kioskeeiere er franchisetakere som eier og driver kioskene selv, med rammer satt av Reitan Convenience.
Paracoedomea

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Arten er kjent fra Tanzania.
Assosiert stat

En assosiert stat er den mindre partner i et formelt og fritt forhold mellom et politisk territorium med en viss grad av statlige kjennetegn og en større stat. 
Cookøyene og Niue er assosierte stater i fri tilknytning til New Zealand.
Castillos (kommune)

Historie

Castillos ble grunnlagt i 15. mars 2010.

Regjeringen

Ordføreren (alcalde) i kommunen er José Servetto (2010-2015).
Shigeyoshi Mochizuki

Japans herrelandslag

Shigeyoshi Mochizuki spilte 15 landskamper for Japans herrelandslag.