Drøm

Drøm er opplevelser under søvn, det vil si «en rekke av bilder, tanker, lyder eller følelser som passerer gjennom sinnet mens man sover». I drømmen er det vanlige skillet mellom sansning og forestilling opphevet; den som drømmer, befinner seg i en verden av fantasier som oppleves som virkelighet. Den psykologiske og fysiologiske hensikten med drømmene er ikke fullstendig forstått, men virksomheten har vært et emne for spekulasjon og interesse i århundrer, for eksempel om innholdet og drømmebildene skyldes mer tilfeldig assosiasjoner eller har en dypere mening. Vonde, ubehagelige og uhyggelige drømmer kalles mareritt.
Det vitenskapelige studiet av drømmer er kjent som oneiromanti.
Ordet «drøm» brukes i overført betydning også om  mer eller mindre realistiske fantasier, ønsketenkning, visjoner, håp og liknende. Dagdrøm er fantasivirksomhet i våken tilstand.

Drømmenes opprinnelse

Drømmene synes å bli dannet i et lite, avgrenset område dypt inne i den bakre delen av hjernen. Deler av dette området er også viktig for oppfattelsen av ansikter og steder, og for bearbeiding av følelser og visuelle minner. Hvordan drømmer lages, og hva slags betydning de har for oss, er ennå uklart for forskningen.

Psykisk opplevelse

En drøm er en psykisk opplevelse som oftest skjer i REM-fasen av søvnen, hvor drømmen oppleves å ha en fortellende form. Mental aktivitet forekommer også under dypsøvnen (slow-wave sleep), men er da noe statisk og er heller situasjoner enn historier. En drøm oppleves normalt sett som helt virkelig mens den pågår, men i det samme øyeblikk som den opphører blir den som regel glemt. Iblant har man et vagt minne igjen av eksempelvis en viss følelse man hadde under drømmen. Om man våkner eller blir vekket under selve drømmesekvensen husker man ofte mer av drømmen.
Uhyggelige, ubehagelige eller på annen måte angstframkallende drømmer kalles for mareritt. Klardrømmer (lucida drømmer) er en lys eller lettforståelig (lucid) drøm hvor man er bevisst at man drømmer og således kan påvirke drømmens handlingsgang til viss grad. Disse drømmene er mindre vanlige enn de drømmene som alle mennesker har hver natt.

Drømmer i kulturhistorien

Gjennom historien har mennesker søkt meningen, et varsel eller en spådom i drømmene. Drømmer har blitt beskrevet psykologisk som et svar på naturlige prosesser i løpet av søvnen, psykologisk som refleksjoner av det underbevisste, og åndelig som beskjeder fra gudene eller forutsigelser om framtiden. Mange kulturer har praktisert i drømmeinkubasjonen, i religionsvitskapen: søvn på hellige steder for å få et i orakelsvar i form av drømmeåpenbaring, med hensikten om kultivere drømmer som var profetiske eller inneholdt beskjeder fra det guddommelige. 
I den gamle norrøne førkristne kulturen var drømmer betydningsfulle som varsler om de ble tolket riktig. I Gunnlaug Ormstunges saga antyder Torsteins drøm et lengre handlingsforløp. Etter at drømmen er blitt fortalt får Torstein tolkningen. «Nå har jeg tydet drømmen, og jeg tenker det vil slå inn.» Torstein misliker tolkningen: «Ille og uvennlig har du rådet drømmen».
I Halvdan Svartes saga lar Snorre Sturlason dronning Ragnhild ha Norgeshistoriens viktigste drøm. «Dronning Ragnhild drømte store drømmer,» skriver han. Hun drømte om et stort tre som vokste fra en torn til det strakte seg ut over hele landet og utenfor Norges grenser. Drømmen ble tolket at Halvdan Svartes ætt hadde en særegen kongsrett til Norge. Se artikkel Drømmer og lagnaden.
Jødedommen hadde en tradisjonell seremoni som ble kalt «hatavat halom» – bokstavelig mening «å gjøre drømmen til en god drøm». Via dette ritualet kunne forstyrrende drømmer bli omformet til å gi positiv fortolkning av en rabbi.