google/wiki40b huggingface dataset:
Dao (Yongzhou)

Dao (kinesisk: 道县; pinyin: Dào Xiàn) er et fylke i byprefekturet Yongzhou i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. 
Det hadde i 1999 en folkemengde på 655 190 innbyggere.

Massakeren i Dao 1967

I 1967 fant det sted massemord i fylket Dao i perioden 13. august til 17. oktober. Av de 4519 dødsofre ble 4193 direkte drept, mens 326 ble tvunget til selvmord. 
Dette var det største storskala massemordet under kulturrevolusjonen. Nesten 90 prosent av de drepte ble brennemerket som «klassefiender», det vil si som tilhørende en av de såkalte fem kategorier (godseiere, rike bønder, kontrarevolusjonære, «slette elementer» eller høyretilhengere) eller var deres familiemedlemmer.

Kulturminner

Yuchanyan-funnstedet fra steinalderen (Yuchanyan yizhi, 玉蟾岩遗址) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
El Progreso (Galápagos)

El Progreso er en landsby på øya San Cristóbal i Galápagos-arkipelet. Landsbyen ble grunnlagt i 1869 Manuel Cobos ved foten av en utdødd vulkan, om lag åtte kilometer øst for Puerto Baquerizo Moreno, og har 658 innbyggere. Der ble anlagt vei til Wreck Bay (hvor Puerto Baquerizo Moreno nå ligger), sukkerrør- og kaffeplantasjer og en dampdrevet sukkerfabrikk. På midten av 1800-tallet ble det etablert en straffekoloni i landsbyen med fanger fra Ecuador, som Cobos brukte som slaver mellom 1879 og 1904. Cobos' grav ligger i landsbyen.
Daniel Owen (forfatter)

Bakgrunn

Han ble født i Mold i Flintshire. Hans far, Robert Owen, var gruvearbeider. Hans far og to brødre, James og Robert, omkom den 10. mai 1837 i wn ulykke da kullgruven Argoed ble overflømmet. Tapet fikk alvorlige konsekvenser for familien som sank ytterligere ned i fattigdom. Owen fikk ingen formell skoleundervisning, men har fremholdt at han hadde stor takknemlighetsgjeld til søndagsskolen.
Som ung mann ble han først lærling hos en skredder, og forsøkte seg deretter på prestestudiet. Dette lyktes han ikke med, og gikk tilbake til skredderyrket.

Forfatter

Etter hvert begynte han å skrive, og valgte å bruke sitt morsmål, walisisk. Han var den første som skrev romaner på dette språket, og regnes fortsatt som dets fremste romanforfatter. Han skrev først poesi under forfatternavnet Glaslwyn, fikk framført sine tekster i de lokale eisteddfodau (folkeminnefestivaler) og greide også å få utgitt en del av dem.
Hans første betydelig verk på walisisk var en oversettelse av Timothy Shay Arthurs korte fortelling Ten Nights in a Bar-Room and What I Saw There. Deretter studerte han uten å lyktes som prest. Han ble til sist metodistprest og kom inn på teologisk skole i Bala i 1865, men greide ikke å fullføre kurset. Fra 1867 og til 1876 arbeidet han som skredder i Mold og prekte på søndagene.
Han er kreditert for å ha begynt tradisjonen med walisiskspråklige romaner, Rhys Lewis ofte kreditert for å være den første. Han hadde innflytelse på mange senere romanforfattere som blant annet Kate Roberts og T. Rowland Hughes.
Sukhoj Su-33

Historikk

Flyet fløy første gang i mai 1985, og gikk inn i tjeneste med den russiske marinen i 1994.  Et flyregiment med 24 jagere av typen ble dannet for å operere fra Russlands eneste operative hangarskip «Admiral Kuznetsov».

Bevæpning

Flyet kan utstyres med missiler av typene H-25MP, H-31 og H-4. Med R-27EM-missiler kan flyet også avskjære antiskipsmissiler.
Arhuaco (sommerfugl)

Utseende

Nokså store (vingespenn ca. 70 millimeter), brune sommerfugler, vingenes ytterkant noe bølgete. Oversiden er brun med en rad av små, hvite flekker i den ytre delen. Undersiden er mer spraglete.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Costa Rica, Panama og Colombia.
Wrap Your Arms Around Me

Wrap Your Arms Around Me er et musikkalbum med Agnetha Fältskog, utgitt i 1983. Albumet lå 18 uker på VG-lista og endte med 1 plass som beste plassering.
Stivelse

Om stivelse

Stivelse er en viktig bestanddel i kostholdet til en rekke arter. Det finnes i rikelige mengder i blant annet korn og poteter, men også i en rekke andre planter. Stivelse opptrer som stivelseskorn, men form og størrelse er avhengig av hvilken plante det kommer fra. Kornene forekommer enkeltvis i planter som bygg, hvete, rug og mais, men er sammensatte i eksempelvis havre og ris. I planter er stivelseskornene er krystallisk organisert, slik at vann i svært liten grad kommer i kontakt med sukkeret. Stivelse varmes opp i vann forårsaker at stivelseskornene sveller og danner gel, en seig masse. Stivelseskornene er imidlertid tungtløslige og trenger en temperatur på opp mot 90ᵒ celsius før de åpner seg og absorberer væsken.

Spalting av stivelse

Spalting av stivelse skjer i fordøyelsessystemet. Stivelse er imidlertid et næringsstoff som menneskekroppen ikke kan utnytte i denne formen. Derfor må den spaltes til mindre enheter før den kan utnyttes. Mange dyr utnytter stivelse mer effektivt. Spalting av stivelse til glukose (druesukker), en monosakkarid som tas opp i kroppen gjennom tynntarmen, starter i munnhulen og fortsetter i tolvfingertarmen, der enzymet amylase, som finnes i både spytt og bukspytt, omdanner stivelsen til mindre enheter (maltose og dekstrin).
Jordugle

Beskrivelse

Jordugle har en lengde på 34-42 centimeter og et vingespenn på 90-105 centimeter. Den veier fra 206 til 465 gram, har store øyne, stort hode, kort nakke og brede vinger. Hunnen er litt større enn hannen. Den er brunspettet med striper på vinger og stjert. Gul-oransje øyne er omkranset av en svart ring og utenfor der igjen er det en hvitaktig ring, som gir inntrykk av en maske.

Habitat og utbredelse

Den finnes på alle kontinenter unntatt Antarktis og Australia, slik sett er den en av de fuglene som er mest utbredt i verden. Den hekker i Europa, Asia, Nord- og Sør-Amerika, Karibia, Hawaii og Galápagosøyene. Den er delvis en flyttfugl som flytter sørover om vinteren fra den nordlige delen av området den er utbredt i. Den flytter seg også til nye områder om den kan finne bedre mat der.

Levevis

Jorduglen jager for det meste i skumringen eller om morgenen og er dermed mer aktiv om dagen enn de andre uglene. Den fanger primært små gnagere, og påvirkes av såkalte smågnagersvingninger. Men de kan også fange fugler, fuglunger og andre smådyr.
Disconto-Gesellschaft

Disconto-Gesellschaft – egentlig Direction der Disconto-Gesellschaft – var en av de største tyske bankselskaper. Det ble grunnlagt i 1851 og fusjonerte i 1929 med Deutsche Bank AG. Hovedsetet var i Berlin.
Pauliniidae

Utseende

Små til middelsstore gresshopper med glatt kroppsoverflate. De er grønne på farge, har velutviklede vinger og ligner i det hele tatt på markgresshopper (Acrididae), en familie de av og til blir regnet til.

Levevis

Pauliniidae er akvatiske gresshopper, det vil si at de lever i ferskvann. De kan gå på overflaten i likhet med vannløpere (Gerridae), dykke og svømme godt. Eggene legges under vann på vannplanter. De lever av vannplanter, men kan komme på land om natten.

Utbredelse

Familien finnes naturlig bare i Sør-Amerika, men én art har blitt innført til Afrika i et forsøk på å kontrollere vann-bregnen Salvinia, som der skaper problemer ved å tette igjen vannløp.
Joseph Addison

Liv og virke

Addison var født i Milston i Wiltshire, men familien flytta kort etter til Lichfield, der faren fikk embete som sokneprest. Han studerte ved Charterhouse School – der han møtte Steele – og seinere ved Queen's College ved Universitet i Oxford. 
I 1699 mottok han et stipend som han brukte på lange utenlandsopphold på kontinentet. I 1708 ble han innvalgt i parlamentet, og kort etter utnevnt til en statssekretærstilling med særlig ansvar for irske spørsmål. Han oppholdt seg et års tid i Irland, og kom der i kontakt med Jonathan Swift.
I 1709 begynte Richard Steele å gi ut tidsskriftet The Tatler, og Addison ble snart trukket inn som bidragsyter.  The Tatlers levetid ble kort, men i 1711 gikk Addison og Steele ut med et nytt og mer seriøst tidsskrift – The Spectator. Kombinasjonen av Addisons praktisk-filosofiske betraktninger og Steeles mer åpent politiske artikler om fattigdomsproblemet og andre aktuelle samfunnsspørsmål gjorde Spectator til et forbilde for mange andre av opplysningstidas tidsskrifter, både i England og andre land. Spectator ble avløst av The Guardian i 1713 og av The Englishman i 1714, og Addison og Steele befesta ytterligere sin posisjon som foregangsmenn for en kritisk offentlighet.
Ved siden av sitt virke som statstjenestemann, skribent og essayist hadde Addison også en litterær karriere. Hans mest kjente verk er skuespillet Cato, der han gjennom en handling fra antikkens Roma belyser spørsmål om frihet og tyranni, republikk og monarki, fornuft og følelser. Skuespillet ble spilt på mange britiske scener, såvel som i Irland og i koloniene i Nord-Amerika, og har trolig inspirert mennene bak den amerikanske uavhengighetskrigen.
Addisons siste år ble forringet gjennom et ulykkelig ekteskap med en adelig enke og sviktende helse. I 1718 ble han av helseårsaker tvunget til å trekke seg fra sin stilling som minister, og han døde året etter i en alder av 47 år. Han er gravlagt i Westminster Abbey.

Essayer

Det er hovedsakelig som essayist som Addison huskes for i dag. Han begynte å skrive sine essayer svært tilfeldig. I april 1709 startet hans barndomsvenn Richard Steele bladet The Tatler. Addison ble inspirerte av ham til å skrive, og mens han skrev 42 essayer skrev Steele hele 188. Om Addisons hjelp uttalte Steele: «Da jeg en gang kalte ham inn kunne jeg ikke bestå uten å være avhengig av ham.» Den 2. januar 1711 gikk The Tatler inn, og den 1. mars 1711 kom The Spectator ut, og det fortsatte fram til 6. desember 1712. Bladet ble utgitt daglig og fikk stor popularitet. Det utøvde en relativ stor innflytelse på samtidens lesende publikum. Addison ble en ledende partner og bidro med hele 274 essayer ut av totalt 555. Stele skrev 236. Addison assisterte også Steele med utgivelsen av The Guardian som begynte i 1713.
Den luftige og sosiale stilen til essayer som Richard Hurd, biskop av Worcester, sto for, er tilskrevet en «addisonsk avslutning» for dens stil med preposisjoner, uformelle grammatikalske konstruksjoner som avslutter en setning med en preposisjon.
Mot Rusgift

Mot Rusgift er et tidsskrift utgitt av Forbundet Mot Rusgift. Tidsskriftet ble grunnlagt i 1972, året før Norges Studerende Ungdoms Avholdsforbund endret navn til Forbundet Mot Rusgift. Tidsskriftet kommer ut ca. to ganger i året, og er fra og med nr. 54 også tilgjengelig i fulltekst på internett.
Mot Rusgifts målgruppe er hovedsakelig skoleelever og studenter, og inneholder både opplysningsstoff om rus, artikler om rusgiftpolitiske spørsmål, og diskusjoner om fremveksten av alkoholliberalistisk ideologi.
Baihe (Ankang)

Baihe (kinesisk: 白河县; pinyin: Báihé Xiàn) er et fylke i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ankang.
Folkemengden var på 205 932 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.
Naylorprisen

Naylorprisen (Offisielt navn: Naylor Prize and lectureship in Applied Mathematics) er en pris fra London Mathematical Society som blir utdelt annet hvert år til mine om Dr V.D. Naylor. Bare personer som bor i Storbritannia får motta prisen. Prisen blir gitt for «... arbeid med, påvirning på, og bidrag til anvendt matematikk og/eller bruk av matematikk, og forelesningsevner.»
Pseudaelara

Utseende

Middelsstore, mørkt brunlige trebukker. Dekkvingene er tilspisset bakover slik at kroppsformen nærmest blir dråpeformet. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene kan ha lyse tegninger.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea.
Gherdëina

Gherdëina (tysk Gröden eller Grödnertal, italiensk Val Gardena) er en alpedal i Dolomittene i Syd-Tirol. Dalens 9000 innbyggere er overveiende ladinsktalende (86 %), resten snakker tysk (9 %) eller italiensk (4 %). Deler av dalen er vernet som naturpark.

Historie

På grunn av juvet ved dalinngangen har dalen blitt bosatt via fjellsiden nord- og sydfra. Derfor hørte dalens høyre side lenge til Gufidaun, mens den venstre siden hørte til Kastelruth. Bosetningen skjedde under grevene av Andechs og Tirol på 1000-tallet, men også biskopene av Passau, Freising, Regensburg og Augsburg hadde besittelser i dalen.

Turisme

Dalen har stor turisttrafikk både sommer og vinter. Det er rundt 15 000 sengeplasser her, og man finner 84 skiheiser, 176 km med alpintløyper og 98 km med langrennsløyper. Om sommeren er det fjelltur som lokker turister til dalen. I 1970 ble alpin-VM arrangert her, og det blir årlig arrangert verdenscup i alpint.
Bødalen (Røyken)

Historie

Stedet Bødalen har fått navn etter gården Bø. Opprinnelig var dette en gård fra jernalderen eller vikingtiden, hvor man har funnet ca. 45 gravhauger. Disse gravhaugene er tidfestet til ca. 500-900 e.Kr., og er blant de rikeste og største gravsteder innenfor Røyken kommune.
Gården Bø nevnes i erkebiskop Øistein Rødes bok fra 1400. I 1412 og 1416 finnes dokumentasjon på salg av parseller, og det samme i 1508. Gården nevnes i matrikkelen av 1723 og i 1739 hadde kong Christian VI ansatt to tyske brødre, von Langen, for å undersøke og verdsette fylkets skoger. Om skogen på Bø forteller disse tyske forstmestre at den er delt i to naturlige deler, skilt ved en dal. Denne dalen er dagens Bødal. I 1792 ble gården Bø delt i Nordre og Søndre Bø. I 1824 ble Mellom-Bø skilt fra Nordre-Bø.
Ved folketellingen i 1900 fantes et 20-talls hus i Bødalen. I 1917 ble Bødalen IF stiftet, og det fantes da et 40-talls hus i området.

Post

I 1933 fikk stedet eget poståpneri, men Posten mente det var for mange Bødaler i Norge, og døpte stedet Dalbø (Dalbø p.å.). Posten brukte Dalbø helt fram til utløpet av 1989 (3472 Dalbø). Fra 2. januar 1990 ble det 3472 BØDALEN. 1. september 1996 ble postkontoret nedlagt, men 3472 BØDALEN lever videre som egen adresse.
I Bødalen finnes i dag to barneskoler, Torvbråten skole fra 1972 og Sydskogen skole fra 1980. Ved utløpet av 1999 var det 1420 personer tilhørende Sydskogen krets og 1677 tilhørende Torvbråten krets. Det blir en total på 3097 fra 0 til 100 år som foran årtusenskiftet var bosatt i området, bestående av ikke bare selve Bødalen, men Østskogen, Sydskogen, Eikeleina, Fossum og Auke.

Sølvgruve

I 1880 hadde Bødalen gruvedrift etter sølvholdig blyglans. Et engelsk kompani driftet av Mr. Terikvey foresto driften. 10-15 mann arbeidet med gruvegangene som gikk 25 meter dypt med en tunnel mot Bøbekken og 70 meter innover og under dagens fotballbane. De brukte mye penger, men fant lite.
Mineulykken på Flatset

Mineulykken på Flatset hendte 25. mai 1945 da en haug med landminer eksploderte på Flatset i Hadsel kommune i Nordland. 11 tyske soldater omkom i ulykken.
Under 2. verdenskrig bygde de tyske okkupantene et festningsanlegg på Flatset på nordsida av Hadseløya. Anlegget sto ferdig i juni 1941. Rundt anlegget ble det lagt ut miner. I dagene etter frigjøringen 8. mai 1945 ble tyske soldater satt til å rydde minene for så å sprenge dem på et trygt sted i fjæra. Mens ryddearbeidet pågikk eksploderte minene som var samlet sammen.
Soldatene som omkom ble først begravet på kirkegården på Tajorda nedenfor Hadsel kirke, men ble senere flyttet til den tyske krigskirkegården i Botn i Saltdal. På den nå nedlagte kirkegården på Tajorda står et minnesmerke til minne om de omkomne. Rester etter festningsverket på Flatset eksisterer ennå i 2014.
Darby gasskraftverk

Darby gasskraftverk er et varmekraftverk ved byen Mount Sterling i delstaten Ohio i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 480 MW. Brenselkilden er naturgass. Operatør og eneste eier er energiselskapet American Electric Power, som kjøpte det i november 2006.
Gobiørkenen

Gobiørkenen (mongolsk: Говь, Gowj, kinesisk: 戈壁, pinyin: Gē bì) er et stort ørkenområde i det østre Sentral-Asia. Den er Asias største og en av verdens største ørkener.
Gobiørkenen dekker deler av nordlige og nordvestlige Kina og sørlige Mongolia. Den strekker seg cirka 1600 kilometer fra sørvest til nordøst og cirka 800 kilometer fra nord til sør. Arealet utgjør omkring 1 295 000 km². Ørkenen er avgrenset av Altajfjellene og de mongolske gresssteppene i nord, av sandørkenen Taklamakan i vest, av Hexikorridoren og Tibetplatået i sørvest og av den nordkinesiske slette i sørøst. 
Den svenske forskeren Sven Hedin var med på å kartlegge Gobiørkenen to ganger, i 1897 og i 1900–1901. Gobiørkenen var da en av de få gjenværende hvite flekkene på verdenskartet.
Betegnelsen «Gobi» er tvetydig, og benyttes verken i Kina eller i Mongolia for noe nærmere konkretisert eller avgrenset område. I stedet står det mongolske ord «Gobi»
(kinesisk: Gebi, ofte også Gebi tan) for landskapsformen i de sentralasiatiske stein- og blokkørkenene. Dette til forskjell fra sandørkenene, som på kinesisk kalles «Shamo».
Regionen kalles i Kina også for han-hai («tørr sjø»).
Arthur Ransome

Liv

Han var født i Leeds, hvor faren var professor i historie. Farens død i 1897 gikk inn på den unge gutten. Barndomsopplevelsene fra ferier i Lake District var grunnlaget for mange av bøkene hans.
Han fikk forholdsvis lite formell utdanning før han flyttet til London for å arbeide som forlagsassistent med ambisjoner om å delta i det litterære livet i London. I 1906 skrev han tre bøker i en serie med Nature books for children og i 1907 skrev han den mer ambisiøse Bohemia in London.
Han giftet seg i 1909 med Ivy Constance Walker, og paret fikk en datter. Ekteskapet var ulykkelig, og Ransome foretok flere reiser og korrespondentoppdrag i Øst-Europa. Han var krigskorrespondent på Østfronten fra 1914 og dekket også den russiske revolusjonen i 1917. Han ble venn med Lenin og Leo Trotskij, og møtte Trotskijs sekretær Evgenia Petrovna Shelepina, som han giftet seg med i 1925. Under årene i Sovjetunionen og Estland hadde Ransome oppdrag for britisk etterretning, samtidig som han ble mistenkt for å være dobbeltagent.
Etter 1925 bosatte han seg i Manchester, hvor han i tillegg til bøker også skrev utenrikskommentarer og sportsfiskeartikler for The Manchester Guardian.

Forfatterskap

Forfatterskapet er preget av allsidighet. Han skrev biografier om Edgar Allan Poe (1910) og Oscar Wilde (1912) og en upubisert bok om Robert Louis Stevenson, som først utkom i 2011. Han utga en samling med russiske folkeeventyr (1916), to reportasjebøker fra Sovjet (1919 og 1921) og en reiseskildring fra lystyachten Racundra: Racundra's First Cruise (1923), med utgangspunkt i sitt daværende bosted i Estland. Han skrev også to bøker om sportsfiske.
Hans mest kjente bøker er serien Swallows and Amazons, som skildrer sommereventyrene til tre søskenflokker i Lake District og Norfolk Broads. Bøkene veksler mellom realistiske skildringer og eventyrlek. Mannskapet på båten Swallow (Svalen) er søsknene John, Susan, Titty, og Roger Walker (etterhvert introduseres også den yngste Bridget), mens mannskapet på både Amazon (Amasonen) er søstrene Nancy and Peggy Blackett. Særlig den uredde Nancy blir en hovedperson i serien. I den fjerde boka, Winter Holiday, introduseres søsknene Dick og Dorothea Callum som en tredje gruppe barn. Disk og Dorothea blir hovedpersoner i andre bøker i serien, som introduserer ytterligere søskenflokker.
Ransome mottok i 1936 den første Carnegie Medal in Literature for Pigeon Post, som er den sjette av bøkene i serien om Swallows and Amazons. På norsk finnes bare den første av bøkene: Villkatt-øya, svalene og amasonene (1949).  Det finnes flere foreninger og selskap som arbeider for å fremme hans forfatterskap. Han ble utnevnt til CBE i 1953. Hans selvbiografi The Autobiography of Arthur Ransome ble utgitt posthumt i 1976.
Arendals Diskusjonsforening

Arendals Diskusjonsforening var en norsk kvinneforening. Den ble etablert 26. april 1911 i Arendal. Bakgrunnen for etableringen var at Arendals Led av Landskvinnestemmerettsforeningen ble besluttet nedlagt på generalforsamlingen 31. mars 1911. Foreningens første leder var Dr. Hanna Jæger Jensen. Foreningens formål var å ta opp aktuelle spørsmål til diskusjon. Medlemskap var begrenset til kvinner over 18 år. Foreningen bestod i 65 år, og ble besluttet nedlagt på årsmøte 22. april 1976 på grunn av manglende oppslutning.

Arkivet

Arkivet etter foreningen befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet etter foreningen er innlemmet i Samling av Foreningsarkiv og inneholder møtebøker (journal), regnskapsbøker og en del korrespondanse.
Ståpult

Historikk

Mens moderne ståpulter er mest vanlige blant arkitekter og folk med ryggplager, er poenget med de eldre ståpultene at kontoristene i en slik arbeidsstilling ikke skulle få anledning til å sette seg bedagelig til rette, så en kunne risikere at vedkommende slappet at han eller hun sovnet.
Den strenge arbeidsmoralen er blant annet berørt av Henrik Ibsen i dramaet Kjærlighedens Komedie (1862), hvor kopist Styver røper at han selv på jobben nede i departementet hadde nyttet anledningen til å skrive kjærlighetsdikt til sin utkårne frøken Skjære.
Styver.
 
... For syv Aar siden, – vil Du tro det Du?

Jeg gjorde Vers i Stilhed paa Kontoret.
Falk.
 
Du gjorde Vers – ved Pulten?
 
Styver.
 
Nei, ved Bordet.
Når kopist Styver understreket at han bare skrev ved bordet, og ikke ved kontorpulten, så var det uttrykk for at han begrenset seg til å forfatte slike private oder i pausene mellom arbeidsøktene. I departementet var kopistene de kontormedarbeiderne som sto lavest i rang. Sju år etter var altså han og frøken Skjære fremdeles bare forlovet. De var stadig nede i utstyrsmagasinet, men lønna hadde altså vært for lav til at de så langt kunne feste bo og stifte familie.
Vi vet det også fra professor Amund Hellands arbeid med storverket Norges Land og Folk, at han hadde et helt kobbel av ekstraskrivere som fortløpende avløste hverandre ved ståpulten. Den enkelte kunne da få anledning til å hvile ut og sitte rolig ned ved pausebordet. Eneste grunn til at disse opplysningene om diktat og tilmålte arbeidsøkter finnes bevart for ettertiden, er at Helland gjennom å karakterisere skrivekarlene som Blækspruterne, samtidig fikk understreket hvilken vandrende kunnskapsbase han selv var.

Trivia

I februar 2010 skrev Olivia Judson et innlegg i Opinionator om fordelene ved å arbeide stående ved skrivebordet, og fremholdt at det fantes en sammenheng mellom dårlig helse og stillesittende livsstil.
Hjertingpram

Vesterhavskysten

Jylland har en langstrakte kyststrekning mot den værbitre Nordsjøen der de geografiske forholdene er barsk med langgrunne sandstrender som lå åpen mot havet med jevne tiltagende dybde, sterk strøm og store lukkede sjøområder som Ringkøbing Fjord og Fanø bugt. Flere steder har langstrakte rev som en båt kan grunnstøttet på.
Manglende ressurser, dårlig avsetningsforhold omkring de få inntektskilder som fiskeriet og knapphet på penger avverget innføringen av nyere fiskebåter ved slutten av 1800-tallet. Inn i 1900-tallet var ulike båttyper tatt i bruk, det eneste felles for dem var at de var billig og enkelt.

Hjertingprammen

Hjertingprammen var opprinnelig en dory tilpasset de lokale forholdene av båtbygger Kristian Thomsen som hadde sett disse båtene på Newfoundland og lært seg hvordan å bygge nye båter basert på denne båttypen. De ble videreført av båtbyggeren A.L. Jensen etter 1898 som sammen med sine sønner bygget et stort antall prammer.
De er lett gjenkjennelig med det karakteristiske smale og dype akterspeilet samt en spiss forstavn og klinkbygde sider holdt opp med kraftige kneer forbindet til spantene på et kravellbygde bunn. De har et spring i skroget og har påmonterte stevnror samt et senkesverd som forminsket avdriften under seilas. Forut er en mast satt gjennom den forreste toften med et luggerseil med to stanger.
Den kunne håndtere hard sjø med få problemer og er meget lett å rigge til og seile med for to personer om bord. Den er fremdeles i produksjon, men i glassfiber.