google/wiki40b huggingface dataset:
EInnsyn

eInnsyn er en felles publiseringstjeneste for norske statlige virksomheter og Oslo kommune. eInnsyn inneholder en søkbar oversikt over inn- og utgående post og journalførte interne dokumenter fra de fleste departementer, direktorater og tilsyn i Norge. Systemet erstattet Offentlig elektronisk postjournal (OEP) i februar 2018.
Chubby's Folk Album

Chubby's Folk Album er et musikkalbum med Chubby Checker, utgitt i 1963.
Akheloos

Opprinnelse

En del greske kilder sier at Akheloos var sønn av Gaia og Okeanos; imidlertid trodde antikkens grekere med Hesiod at Tethys og Okeanos var foreldre til alle de 3000 elvegudene. I renessansen gjorde den improviserende mytografen Natalis Comes hans foreldre til Gaia og Helios, men Homer plasserte Akheloos over alle, opprinnelsen til hele verdens ferskvann. I romersk tid ble Homers referanse tolket som at Akheloos var «fyrste av elver».
Andre avledet legendene om Akheloos fra Egypt, og beskrev ham som en andre Neilos, en gresk elvegud som var plassert i Egypt. Uansett hvordan dette var, er det klart at Akheloos fra de eldste tider var betraktet som en stor guddom over hele Hellas, og ble påkalt i bønn, ofringer, ved eder og lignende, og Zevs-orakelet i Dodona (Epirus) la vanligvis hans navn til hvert orakelord som ble gitt og krevde ofringer til Akheloos. Den utbredte omfanget av dyrkelsen av Akheloos redegjør også for hvorfor han er en representant for ferskvann i alminnelighet, det vil si kilden for all næring.
No må du skjærpe dæ gutt

No må du skjærpe dæ gutt er et musikkalbum med Bjørn Jens, utgitt i 1991.
Colgate University

Rangeringer

U.S. News & World Report rangerte Colgate University som nummer 22 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 40.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 52 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014. 
Colgate University var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.
Sælabonn

Sælabonn i Hole er ei grunn bukt i Tyrifjorden som dannes mellom Svarstad på Røyse og Rytteraker vest i Storøysundet. Bukten er et meget viktig naturområde, blant annet for trekkfugl, og deler av den er foreslått vernet under navnet Storøysundet-Sælabonn naturreservat.
Thomas Arundel

Thomas Arundel (født 1353 sannsynligvis i Etchingham i Sussex i England, død 19. februar 1414) var erkebiskop av Canterbury og rikskansler i England. Han var også en av lollardenes sterkeste motstandere.

Bakgrunn

Han var en yngre sønn av Richard Fitzalan, 10. jarl av Arundel, og hadde dermed ikke arverett til tittelen.

Begynnende karriere

Hans tidlige karriere ble begunstiget ved farens store innflytelse. Etter farens død i januar 1376 kom han mer og mer under sin bror Richards innflytelse.
Han ble på et tidspunkt før 1386 utnevnt til biskop av Ely.
Broren Richard var en markant kririker av kong Richard II. Han var en av de såkalte Lords Appellant som i 1386 ville vinne utvidede rettigheter fra kongen til fordel for parlamentet. I løpet av de påfølgende uroligheter tapte den tidligere Lord Chancellor (rikskansler) Michael de la Pole, 1. Earl of Suffolk, sitt embete til biskopen av WEly, det vil si til Thomas Arundel. Hans første embedstid skulle vare tre år. Han var da en formidler mellom konge og parlament. Han var rikskansler fem ganger; han fant gang på gang i kongelig unåde, men ble gjeninnsatt.

Erkebiskop av York, så av  Canterbury

I 1388 ble han så erkebiskop av York, og i 1396 av Canterbury. 
Kort tid etter utnevnelsen som erkebiskop av Canterbury falt han i unåde hos kong Richard II, og dro i eksil. Bak dette lå et politisk spill som også hadde trukket inn paven, som utnevnte Thomas Arundel til en bispestol i Skottland. Men ditt ville han ikke.
Roger Walden ble utnevnt til ny erkebiskop. Thomas Arundel reiste til Roma for å fremlegge sin sak direkte for paven. Dette gikk såvidst godt han han raskt etter kunne legge ut på hjemreisen. Fra Roma reiste han via Firenzw, Köln og Utrecht til Paris. Der traff han Henry Bolingbroke, og sammen dro de i juli 1399 til England. Han formidlet mellom Richard II og Henry Bolingbroke og var i perioden 23. august 1399 til 3. september 1399 atter rikskansler. Den Posten som erkebiskop av Canterbury fikk han tilbake.
I 1399 var han altså tatt i nåde igjen av Henrik IV. Ettersom Waldens utnevnelse aldri ble bekreftet av paven, regnes Arundel for å ha vært erkebiskop kontinuerlig fra 1397 til sin død.

Kamp mot lollardene

I 1382 fordømte synoder i London og Oxford John Wyclifs skrifter som kjetterske. Men grep imidlertid ikke inn mot Wyclif personlig, som til slutt døde en naturlig død. 
Forfølgelse av lollardene, som fulgte Wyclifs lære, tok til senere. Kong Henrik IV utstedte riktignok allerede i 1401 statuttet De combrende heretico, men en systematisk forfølgelse kom ikke før senere. Prosessen mot John Badby i 1410 ble ledet av erkebiskop Thomas Arundel. I 1413 begynte saken mot John Oldcastle. Han ble funnet skyldig, og dømt til døden. Dommen ble imidertid ikke eksekvert, for Oldcastle klarte å flykte.

Død

Erkebiskopen døde av slag i februar 1414. Han ble begravet i katedralen i Canterbury. Både grav og gravkapell ble ødelagt i 1540 av den anglikanske erkebiskop Thomas Cranmer.
Tempelugle

Beskrivelse

Tempelugla er liten (19–21 cm) og tettbygd. Vingene er fra 14 til 17 cm lange, stjerten 6,5 til omtrent 9 cm lang. Vekt omkring 110 g.
Ovenfra er den gråbrun med hvite flekker. Nedenfra er den hvit med brune streker. Ansiktet er blekt og øynene gule. Den har store hvite flekker i nakken som lager et bånd rundt halsen og nakken. Vingene er flekkete med hvite bånd, stjerten har smale hvite bånd. Den har fjærkledte føtter med dunete skittengule tær med mørkt hornfargede klør.
Kjønnene ser like ut, men hunnen er vanligvis litt større enn hannen.

Adferd

Tempelugla er natt- og skumringsaktiv, men kan iblant sees om dagen. Den kan ofte finnes ved hjelp av småfugler som varsler om den mens den sitter i et tre. Den jakter på forskjellige insekter og små virveldyr. Flukten er svært bølgete med noen få vingeslag og perioder med glideflukt hvor vingene holdes tett inntil kroppen.
Den trives best i åpne landskap, jordbruksland og også bebodde områder. Den legger reiret i et hult tre eller i en bygning og legger 3–5 egg.
Kinas ungdomsdagblad

Kinas ungdomsdagblad, eller Zhongguo Qingnianbao (kinesisk: 中国青年报, pinyin: Zhōngguó qīngnián bào) er en kinesisk dagsavis og Kinas kommunistiske ungdomsforbunds offisielle talerør. Avisen ble grunnlagt i 1951 og har sitt hovedkontor i Beijing. Kinas ungdomsdagblad ble lenge betraktet som forholdsvis reformistisk.
Smyril Line

Smyril Line er et færøysk rederi som knytter Færøyene til nabolandene. Selskapet ble etablert i 1982. Smyril er færøysk for dvergfalk.
I begynnelsen av juni 1983 ble ferjetrafikken mellom Færøyene og utlandet satt i drift med MS «Norröna» (1983), den tiligere MS «Gustav Vasa» som ble innkjøpt fra rederiet Lion Ferry og ombygd. Høsten året etter åpnet rederiets første kontor i utlandet i Bergen i Norge. I årene 1985- og 86 ble også et eget kontor i Reykjavík åpnet, og ferjeterminalen i Hanstholm i Danmark ble tatt i bruk.
10. april 2003 ble dagens ferge MS «Norröna» satt i trafikk, den erstattet fergen fra 1983 med samme navn. 2008 ble Scrabster i Skottland og Bergen anløpt for siste gang. I 2012 ble kontoret i Danmark flyttet fra Hanstholm til Hirtshals.
Nidaros motorcycle

Nidaros motorcycle var en motorsykkel (eller rettere sagt: en vanlig tråsykkel påmontert en motor) produsert av Johan Peter Lefstad ved Lefstad sykkelfabrikk på slutten 1910-tallet. Den var satt sammen av deler fra Neckarsulmer Fahrradwerke i Tyskland, og ble sammenmontert på Lade i Trondheim. Motoren var en Motorsachoe på 1,5 hestekrefter med magnettenning, og var produsert av Neckarsulmer Fahrradwerke (som Lefstad Sykkelfabrikk hadde agenturet for på det tidspunktet).
Chapetón-demningen

Chapetón-demningen er en dam og vannkraftstasjon under bygging i elva Paraná i det nordlige Argentina (Provincia de Santa Fe), noen km nord for byen Santa Fe. Anlegget er fortsatt (2009) under bygging. 
Vannkraftverket skal få installert vannkraftproduksjon på maksimalt 3 000 MW med en anslått framtidig årsproduksjon på 18,6 TWh. Det ventes at vannspeilet skal heves til 35 meter og reservoaret blir maksimalt 300 km langt.
Gallspach

Gallspach er en kommune i Østerrike. Den ligger i Oberösterreich.
Kurgan-hypotesen

Kurgan-hypotesen eller Kurganteorien er det mest aksepterte forslaget av flere forklaringer på opprinnelsen og spredningen av indoeuropeiske språk. Den postulerer at folket fra en arkeologiske kurgankulturen på den pontiske steppen var de mest sannsynlige utøverne av urindoeuropeisk språk, forløperen til indoeuropeiske språk. Begrepet er avledet fra kurgan (курган), et tyrkisk lånord i russisk for en gravhaug.
Denne hypotesen ble først fremmet på 1950-tallet av den litauisk-amerikanske arkeologen Marija Gimbutas, som benyttet begrepet for å gruppere ulike kulturer, inkludert Jamnakulturen (eller Gropgravkulturen) og den forløpere. David Anthony har imidlertid benyttet kjernen i Jamnakulturen og dets forhold til andre sivilisasjonskulturer som referansepunkt.
Marija Gimbutas definerte «Kurgankulturen» som komponert av fire etterfølgende perioder hvor den eldste (Kurgan I) inkluderte Samara- og Seroglazovka-kulturene ved regionen Dnepr/Volga i kobberalderen (tidlig i 4. millennium f.Kr.). Disse kulturene var nomader som drev pastoralt landbruk, og som i henhold til modellen, ved tidlig i 3. millennium f.Kr. hadde ekspandert over hele den pontisk-kaspiske steppe og inn i østlige Europa.
Den effektive spredningen av indoeuropeiske språk tillegges deres bruk av hester, som gjorde at de kunne effektivt forflytte seg over de vidstrakte steppene i østlige og sentrale Europa og underlegge seg disse områdene i før-romersk tid.
Vi har prøvd og fortalt det i alle år…

Vi har prøvd og fortalt det i alle år... er et musikkalbum med Dr. Fish, utgitt i 1983. Dette er gruppas eneste album.
Zintha hintza

Utseende

En liten blåvinge (vingespenn ca. 25 millimeter) med svært korte stjerter på bakvingene. Hunnes overside er brun med hvite flekker og spredte, blå skjell ved roten av vingene. Hannens overside er lysblå med vage, hvite flekker. Undersiden er hvit med brunlige ytterkanter og litt uregelmessige, brune flekker.

Levevis

Arten lever på savannen, der larvene utvikler seg på bladene av busker i slekten Ziziphus (trollheggfamilien), der de lever sammen med maur. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørlige Afrika: Sør-Afrika, Namibia, Botswana og Zimbabwe. Den er også utbredt i Øst-Afrika nord til Etiopia.
Grand Prix Cycliste de Québec 2012

Grand Prix Cycliste de Québec 2012 var den 3. utgaven av sykkelrittet Grand Prix Cycliste de Québec. Rittet ble holdt 7. september 2012, og strakte seg over 201,6 km i en løpype på 12,6km med start og målby i Québec, Canada. I tillegg til de 18 UCI ProTems deltok Canada (nasjonal lag), Cofidis, Team Europcar og SpiderTech-C10.
Rittet ble vunnet av Simon Gerrans, etter at han spurtslo Greg Van Avermaet. 4 sekunder bak kom hovedfeltet der Rui Costa spurtet inn og tok 3.-plassen.
Jin'an (Fuzhou)

Jin'an (晋安区; pinyin: Jin'an xian) er et bydistrikt i byprefekturet Fuzhou i den kinesiske provinsen Fujian. Det har et areal på 552 km² og teller 280 000 innbyggere (2004).
Studena Point

Studena Point (bulgarsk нос Студена, ‘Nos Studena’) er et kupert nes på nordkysten av Parker Peninsula i den nordøstlige delen av Île Anvers i Det antarktiske arkipel i Antarktis, som stikker 1,4 km nordover i Fournier Bay mellom Kleptuzabreen i vest og Altimirbreen i øst.
Neset er oppkalt etter bebyggelsene Studena vest og sør i Bulgaria.
Studena Point ligger 13,72 km sør-sørvest for Dralfa Point, 15,5 km sørvest for Andrews Point og 3,77 km øst for Predel Point.
Alaskaelg

Alaskaelg (Alces americanus gigas) er den fysisk største underarten av amerikansk elg. Den lever i Alaska og deler av Nord-Canada. Underarten er svært utsatt for troféjakt. Alaskaelgen ble tidligere regnet som en underart av elg, men denne er nå delt i artene europeisk elg (Alces alces) og amerikansk elg (Alces americanus). Sistnevnte kalles også sibirsk elg, fordi flere av underartene lever i Asia.
Den største alaskaelgen man kjenner til, ble skutt i det vestre Yukon i september 1897. Den veide 820 kg og målte 233 cm i skulderhøyde. Normalt blir oksen omkring 635 kg tung og 210 cm i skulderhøyde, mens kua blir omkring 478 kg og 180 cm.
Heterorrhina jingkelii

Utseende

En middelsstor, avlang, blank, grønn eller rødlig gullbasse.

Utbredelse

Arten lever i Kina.
Mimipochira

Utbredelse

Arten lever i Sørøst-Asia (India (Sikkim), Sulawesi).
Maskeplystreand

Biologi

Maskeplystreand særpreges av en hvit ansiktsmaske. Det er ei treand som måler cirka 38–48 cm og veier 502–820 g. Det karakteristiske ansiktet er hvitt fra bakkant av øynene og framover langs kinnene til roten av nebbet. Nebbet i seg selv er sort med lyse flekker ytterst, og overnebbet ender i en liten krok ytterst. Den har også en hvit flekk øverst på halsen. Bakhodet og øvre del av halsen er ellers sort, mens nedre del av halsen, brystet og fremre del av ryggen er rødbrun. Buken er sort fra nederst på brystet og bakover, inkludert undergumpen. Flankene er imidlertid spettet i sort og beige, mens vingefjærene på oversiden mørk olivenbrune med tynne beige kanter.
Maskeplystreender forflytter med vannstanden rundt om i utbredelsesområdene, men sjelden mer enn noen hundre kilometer. Det lengste man har registrert var et trekk på 1 126 km, mellom Madagaskar og det kontinentale Afrika.
Arten plystrer når den flyr og eter. Den karakteristiske «svii-svii-sviioo»-lyden varer i 1,5–2 sekunder gis også i kontakt med andre, og den repeteres etter en kort pause. Når de er flere opptrer lyden i kor. Om arten blir skremt uttrykker den en kort «viii»-lyd, for eksempel om den forstyrres på redet med unger.
Arten er mer variert i kosten enn andre plystreender. Den eter både gress, frø og ris med mer, samt bløtdyr, krepsdyr og insekter. Hva den eter påvirkes både av årstiden og utbredelsen. Den finner maten gjennom å dykke etter den. Mest aktiv er den i grålysningen morgen og kvelt, men den eter også om natten. Som sådan er fuglene sosiale og opptrer i flokk, som av og til kan bestå av flere tusen individer.
Hekketiden følger regntiden, og varierer derfor med utbredelsen. Arten er monogam og danner livslange parforhold. Fuglene hekker i løse kolonier eller små grupper. Reder måler 16–18 cm og er cirka 5 cm dypt. Det bygges av omliggende vegetasjon, som løv og kvister med mer. Det plasseres på bakken og skjules gjerne i høyt gress. Hunnen legger typisk 4–13 kremhvite egg (sjelden så mange som 16), med en intervall på ett døgn mellom hvert egg. Inkubasjonstiden tar cirka 26–30 dager. Begge kjønn ruger, men hannen er trolig mest aktiv. Avkommet har mørk brun dun på oversiden og gul på undersiden, men mørk hette og ei karakteristisk stripe fra fra undersiden av øynene til bak på hodet. Full fjærdrakt opptrer etter cirka 60–83 dager, men avkommet blir gjerne i familiegruppa til hekkesesongen er over. Avkommet kan reprodusere selv når de er cirka ett år gamle.
Valgskred

Valgskred (fra engelsk landslide election, «jordskredvalg») betegner en overveldende seier eller tap i et demokratisk valg.
Noen valgskred, som Dwight D. Eisenhowers overlegne seire i de amerikanske presidentvalgene i 1952 og 1956, har innenfor den politiske psykologien blitt forklart med endringer i velgernes partilojalitet og partiidentifikasjon.
I Danmark har folketingsvalget i 1973 fått tilnavnet «jordskredvalget», fordi det gav en omveltning i partilandskapet. 44 % av alle velgere skiftet parti, og fem nye partier ble representert på bekostning av de etablerte partiene. Noen valgseire som har blitt betegnet som valgskred er Franklin D. Roosevelt, Lyndon B. Johnson, Richard Nixon og Ronald Reagan i USA i henholdsvis 1936, 1964, 1972 og 1984, Fianna Fáil i Irland i 1938 og 1977, CDU/CSU i Tyskland i 1957, Toryene og Labour i Storbritannia i henholdsvis 1983 og 1997,  Jacques Chirac i Frankrike i 2002, Lee Myung-bak i Sør-Korea i 2007 samt Fidesz i Ungarn i 2010.
Med utgangspunkt i meningsmålinger kan noen velgere motiveres til taktisk stemmegivning for å motvirke valgskred.
Andrés Gómez

Tenniskarrieren

Andrés Gómez ble profesjonell ATP-spiller i 1979 og spilte tourtennis til 1995. Han vant totalt 21 single- og 33 doubletitler. Som best var han ranket som nummer 4 i single (juni 1990) og som nummer 1 i double (september 1986). Han spilte totalt inn 4,385,130 amerikanske dollar i prispenger.
Gómez var en meget dyktig singlespiller, spesielt på grusunderlag. Han vant sine 21 titler 1981-91, 16 av disse i grusturneringer. Hans beste sesong var 1984, da han vane 5 singletitler på ATP-touren. Blant merittene er to seire i det åpne italienske mesterskapet (1982, finaleseier over amerikaneren Eliot Teltscher med 6-2, 6-3, 6-2 og 1984, finaleseier over amerikaneren Aaron Krickstein med 2-6, 6-1, 6-2, 6-2). Han finalebeseiret også spillere som Yannick Noah og Mats Wilander i grusturneringer. 
Sin største singletittel vant Gómez i 1990 i French Open, da han beseiret amerikaneren Andre Agassi i finalen.    
Gómez hadde også stor suksess som doublespiller under hele karrieren, men fremforalt i starten av den. Sesongene 1980-81 vant han sammenlagt 12 titler. Han vant hele 18 av sine doubletitler sammen med chileneren Hans Gildemeister, deriblant det italienske åpne mesterskapet 1981. Blant doublemerittene er 2 GS-titler som han vant med andre  partnere. Den første GS-tittelen vant han i US Open 1986 sammen med Slobodan Živojinović) gjennom finaleseier over svenskene Joakim Nyström/Mats Wilander (4-6, 6-3, 6-3, 4-6, 6-3). I French Open 1988 spilte han i par med spanjolen Emilio Sánchez. Paret nådde finalen der de møtte John Fitzgerald/Anders Järryd som de beseiret med 6-3, 6-7, 6-4, 6-3.
Rockwell International

Historie og oppkjøp

Pittsburgh-baserte Rockwell Standard kjøpte opp, for deretter å slå seg sammen med Los Angeles-baserte North American Aviation for å skape North American Rockwell i september 1967.
Det kjøpte deretter opp Miehle-Goss-Dexter, den største leverandøren av trykkpresser, og fusjonerte med disse. I 1973 kjøpe selskapet så opp Collins Radio. Til slutt, i 1973, fusjonerte selskapet med Rockwell Manufacturing, som ble driftet av Willard Rockwell, Jr., og lagde Rockwell International.
Etter den kalde krigen solgte selskapet sin forsvars- og luftfarts-divisjon, inkludert det som en gang hadde vært North American Aviation og Rocketdyne, til Boeing Integrated Defense Systems. Dette ble fullført i desember 1996.
Lek (elv)

Historikk

Geologiske undersøkelser som er foretatt av Universitetet i Utrecht viser at elven begynte som et gjennombrudd i et dike eller en elvebredd mellom Wijk bij Duurstede og Rijswijk rundt år 200 f.Kr. Rundt år null ble Lek mer aktiv, som sidegren av Rhinen økte vanngjennomstrømningen og ledet den mer vann bort fra hovedløpet. De eldste skriftilge kildene angir at navnet mellom annen halvdel av det 8. og første halvdel av det 10. århundre ble skrevet som Lokkia(m) og Loccham. Etterhvert som gjennomstrømningen gjennom Lek tiltok, hopet mudderet seg opp i Kromme Rijn. Lek overtok ikke som hovedgren før tidligst i det 10. århundre. Først da Rhinen ble demmet opp ved Wijk bij Duurstede i 1122, ble Lek Rhinens hovedgren. Etter omlegginger av elveløp og andre forandringer har løpet den gamle Rhinen fulgte via blant annet Kromme Rijn og Oude Rijn mellom Harmelen og Nordsjøen mistet sin betydning som viktig vannvei.

Lek i moderne tid

Frem til Vianen er Lek grensen mellom provinsene Utrecht og Gelderland, den passerer gjennom provinsen Utrecht ved Vianen og angir derfra frem til Willige-Langerak der den går inn på Zuid-Hollands område, hvor grensen mellom Utrecht og Zuid-Holland ligger.
Ved Lek ligger flere små, historiske byer: Wijk bij Duurstede, Culemborg, Vianen, Ameide, Nieuwpoort og Schoonhoven. Ved elvens utløp ligger blant annet de to litt større tettstedene Lekkerkerk og Krimpen aan de Lek. Nieuwegein ved Utrecht er det største tettstedet langs elveløpet, riktig nok ligger ikke senteret lengre ved elven, men det gjør derimot stedets historiske sentrum, Vreeswijk.
Lek er forbundet med andre vannveier blant annet via Amsterdam-Rijnkanalen, Lekkanalen og Merwedekanalen. Amsterdam-Rijnkanalen krysser Lek like ved Wijk bij Duurstede og Merwedekanalen ved Vianen. En eldre forbindelse finnes ved Schoonhoven der elven Vlist forbinder Lek med Hollandse IJssel, som er en av Leks gamle sideelver.
Ved Hagestein ligger et stort anlegg som kontrollerer vannivået og sluser trafikk (nederlandsk: stuw).
Broer over elven finnes ved Vianen og ved Culemborg ligger en jernbanebro. Bortsett fra disse er det, med unntak av de mange fergene, ikke mulig å krysse elven.
Marie Christine av Kent

Tidlig liv

Marie Christine von Reibnitz ble født i Karlsbad, den gang det tyskbefolkede Sudetenland, nå Karlovy Vary i Tsjekkia, i nærheten av familieeiendommen til hennes østerrikske bestemor på morssiden, prinsesse Hedwig von Windisch-Graetz, kun rett før andre verdenskrigs slutt, og den påfølgende deportasjonen av den tyske befolkningen året etter. Prinsessen er den eneste datteren av baron Günther Hubertus von Reibnitz og Maria Anna Carolina Franziska Walpurga Bernadette Szapáry von Muraszombath, Széchysziget und Szapár, grevinne Szapár, en datter av grev Friedrich Szapáry von Muraszombath, Széchysziget und Szapár, en østerriksk-ungarsk diplomat som fungerte som ambassadør i St. Petersburg ved utbruddet av den første verdenskrigen. Hennes far hadde også en datter ved navn Margarita, født 18. januar 1924, fra sitt første ekteskap til Margherita, grevinne von Seherr-Thoß. Hun var sammen med Anthony Dalzell i hennes yngre år.
Gjennom moren er prinsessen etterkommer av Diane de Poitiers, som var en av Henrik II av Frankrikes elskerinner, og av Katarina de Medici som var Henrik IIs dronning, og dessuten av maleren Peter Paul Rubens.
Hennes far hadde vært medlem av det tyske nazipartiet og hadde rangen som Sturmbannführer eller major i SS under den andre verdenskrig. Foreldrene ble skilt, og faren flyttet til Maforga i Mosambik etter skilsmissen. Hennes mor, Marie Christine, og hennes bror, baron Friedrich (Fred) von Reibnitz (bor i dag i Canberra), flyttet til Australia, hvor hennes mor drev en skjønnhetssalong. Friedrich ble høyere embetsmann i den australske regjeringen.
Marie-Christine gikk på den katolske pikeskolen Rose Bay Convent i Sydney.

Kongelige plikter

Ettersom det aldri ble forventet at prins Michael skulle utføre kongelige plikter regelmessig, og aldri har mottatt apanasje eller annen økonomisk godtgjørelse, har prinsessen bare deltatt i kongelige oppdrag i begrenset grad. Paret har ved enkelte anledningen representert dronningen, som under uavhengighetsfeiringene i Belize og statsbegravelsen til Mswati III av Swaziland. Prinsen er beskytter for flere organisasjoner, og prinsessen støtter ham i dette arbeidet.
Som takk for denne innsatsen fikk de etter at de giftet seg en leilighet i Kensington Palace.

Privat karriere

Før hun giftet seg med prinsen arbeidet hun en periode som interiørdesigner.
Prinsessen har skrevet tre bøker, og hun skriver en sosietetsspalte for nettsiden Bestselections.com.
Jill Hennessy

Tidlig liv

Jillian Hennessy ble født 25. november 1968 i Edmonton i Alberta i Canada til John og Maxine Hennessy. Hennes far jobbet som en salgsmann, noe som innebar at han reiste mye. Hennes mor Maxine, en sekretær, forlot familien i 1982, og Hennessy ble delvis oppdratt av farens mor, hennes bestemor, Eleanor i Kitchener i Ontario. Hun har en yngre bror, John Paul Hennessy jr., og en tvillingsøster, Jaqueline Hennessy. Hun har irske, franske, svenske, italienske, ukrainske og østerrikske aner.

Personlig liv

Hennessy er flerspråklig, og snakker engelsk, italiensk, fransk, spansk og tysk. Hennessy spiller gitar og synger, og liker å kjøre motorsykkel med sin ektemann Paolo Mastropierto, som hun har vært gift med siden 2000. De har to sønner sammen, Marco (17. september 2003) og Gianni (21. november 2007).