Pickpocket (film)

Bakgrunn

Bresson hadde to år tidligere regissert filmen En dødsdømt har rømt, som gav ham en kommersiell suksess. Etter dette ønsket han å lage en film om «hendenes intelligens», og leste enkelte bøker for å få dypere innsikt i tyverifaget, som The Prince of Pickpockets av den beryktede lommetyven George Barrington og Oliver Twist.

Handling

Michel lever alene i en forfallen leilighet i Paris. Han bruker tiden sin på å stjele lommebøker, klokker og andre verdigjenstander, men blir på et tidlig tidspunkt arrestert av politiet. Han fortsetter imidlertid med tyveriet når han slipper ut, og anvender egne forestillinger om overlegenhet for å overbevise seg selv om at han handler rett. Jeanne, kjæresten til Michels venn Jacques, bor i samme blokk som Michels mor. Hun er meget gammel og syk, og Michel får vondt av sine manglende følelser til henne. Han betaler derfor Jeanne for å se til henne. På et tidspunkt gjennomfører Michel sammen med en rekke andre lommetyver, en større tyveriaksjon på Gare de Lyon. Senere, ved et hesteveddeløp, blir han arrestert og satt i fengsel. Her får han besøk av Jeanne, hvorpå han bemerker: «hvilken merkverdig vei jeg måtte ta for å finne deg».

Mottakelse

Filmen fikk opprinnelig blandet mottakelse. Den amerikanske filmkritikeren Stanley Kauffmann mente at hovedkarakteren Michel, gestaltet av Martin LaSalle var fullstendig tom, og ingen fullverdig karakter. Han kritiserte i tillegg en generell tendens innenfor fransk film, hvor ansikters blankhet ble misforstått med sjelens ugrunnelighet. Roger Ebert fra Chicago Sun-Times inkluderte filmen i sin liste Great Movies.

Analyse

Pickpocket har blitt gjenstand for kritisk analyse av flere filmvitere, blant dem Gilles Deleuze og David Bordwell. Deleuze har skrevet hovedsakelig om de formelle kvalitetene ved Bressons filmer, men også om temaer knyttet til valgfrihet, sjansespill og forsoning. I tilfellet med Pickpocket mener Deleuze at Bresson bevisst «fragmenterer» sine bilder for å skape et åpent filmatisk rom (espace quelconque, evt. hvilket-som-helst-sted), hvor mange nye muligheter for sammenbindinger («konstruksjoner») oppstår. Han trekker fram som et eksempel filmens piece de résistance på Gare de Lyon, hvor stasjonsområdet nærmest fullstendig mister sin integritet (homogenitet) som fysisk rom, men derimot blir åpnet opp for nye konstellasjoner. Han påpeker videre at scener og rom hos Bresson sjelden er forutbestemt (prédeterminé), men at de konstrueres og bindes sammen av uavhengige enheter (des petits morceaux déconnectés), gjerne ved hjelp av en karakters hånd som utfører en bestemt gest.
Bordwell har brukt en annen scene, hvor Michel stjeler ett armbåndsur fra en tilfeldig forbipasserende på gaten, som et eksempel på constructive editing («sammenfattende klipping»). Med dette begrepet menes at filmskaperen bevisst unngår å bruke et totalbilde for å markere karakterenes romlige forhold til hverandre innenfor scenen. Det filmatiske rom blir snarere antydet ved å filme de enkelte karakterenes gester og bevegelser separat. I scenen Bordwell bruker, får vi først se et klipp av at Michel står alene på fortauet, og ser på noe utenfor bildet. Deretter klippes det til en mann som reiser seg fra en benk. Ved bruk av kulesjov-effekten vil seeren tro at disse befinner seg nært ved hverandre. Først senere får vi vite at mannen er på et sted mye lengre unna. I det de nærmes, strekker Michel hånden ut for å «hjelpe» den forbipasserende mannen opp fra fortauet i det en bil må bråstoppe foran ham. Mannen mister hatten sin, og Michel velger å holde ham fast i armen for å støtte ham mens han plukker den opp fra bakken, slik at han selv kan fjerne armbåndsuret med en enkel håndsmanøver.