Tillitsvalgtordningen i Forsvaret

Historie

Det er usikkert når de første tillitsvalgte i det norske Forsvaret kom, men det er registrert tillitsvalgte tilbake til tidlig på 1900-tallet. Dette var i hovedsak soldater utpekt ved avdeling til «mattilsyn». Den opprinnelige hensikten med tillitsmenn i Forsvaret var å gi de vernepliktige mannskapene et vern mot uriktig eller urimelig behandling ved å etablere en adgang til å klage over visse forhold under militærtjenesten. Til å begynne med var det altså bare maten det kunne klages på, siden ble flere områder trukket inn under tillitsmennenes klagerett.
I mars 1948 avga Komiteen til utredning av tillitsmannssystemet og visse disiplinære bestemmelser m v en instilling. Det er denne innstillingen ordningen bygger på, og som i 1951 førte til en etablering av faste tillitsmannsutvalg. Komiteen foreslo at tillitsmannsordningen organisasjonsmessig skulle bygge på utvalg med representanter for befal og mannskaper. Komiteen understreket sterkt at hensikten måtte være å utdype og styrke samarbeidet mellom befal og menige. Det ble også understreket at med den lengre tjenestetid og det større behov for personellomsorg etter krigen, ville det være behov for en tillitsmannsordning med et større virkeområde og en utvidet og fastere organisasjonsmessig form enn tidligere. I tilknytning til den utbygging av tillitsmannsordningen som ble gjennomført i 1951, og for å gi de vernepliktige en sterkere følelse av rettssikkerhet, ble Forsvarets ombudsmannsnemnd etablert i 1952. Komiteen beskrev også tillitsmannsordningen med et nytt formål enn det som tidligere var gjeldende. For første gang ble det lagt vekt på at tillitsmannsordningen ikke bare skulle være et klageorgan, men den skulle også være et samarbeidsorgan som skulle bidra til å skape et naturlig og tillitsfullt samarbeid mellom alle personellgrupper i Forsvaret. Dette hovedsyn lå til grunn ved utformingen av bestemmelsene både i 1951, og senere ved revisjonen i 1956.
Erfaringer i de første årene etter etableringen av tillitsmannsutvalgene viste at ordningen ikke fungerte tilfredsstillende. Dette var hovedsakelig fordi det var en overvekt av befalsrepresentasjon i utvalgene, noe som undergravde intensjonen i ordningen. Det ble derfor i 1956 oppnevnt et nytt utvalg som skulle gjennomgå ordningen på nytt. Dette resulterte i blant annet en endring av sammensettingen i tillitsmannsutvalgene. Utvalget pekte videre på mange utfordringer og forhold som først senere skulle bli tatt tak i.
I de tidlige 1970-årene ble linjene trekt for et tillitsmannsapparat mer likt det moderne. Forsvarsdepartementet oppnevnte ved kongelig resolusjon 27. februar 1970 et nytt utvalg som skulle gjennomgå gjeldende tillitsmannsordning. Innstillingen ble levert i juli samme år. Innstillingen ble også inngående behandlet på en tillitsmannskonferanse for Sør-Norge som ble holdt på Sola i oktober 1970. Innstillingen ble videre hyppig debattert i ungdomspolitiske partier, presse og i leiraviser. Departementet ba Ombudsmannen om å gjenopprette utvalget for å gjennomgå de uttalelser og forslag som var fremkommet, og å avgi en tilleggsinnstilling. Denne ble levert departementet i januar 1971. Bestemmelsene for utbyggingen av organisasjonen ble behandlet i Stortinget 1972, og videre også i 1975. Dette førte blant annet til etableringen av Landsutvalget for Tillitsmenn (LTF) og Landskonferansen for Tillitsmannsordningen. Den første ordinære Landskonferansen ble holdt på Sola i 1973.
Tillitsvalgtordningen (TVO) endret navn fra Tillitsmannsordningen ved Landskonferansen i 2016.