google/wiki40b huggingface dataset:
Bussen (fjell)

Geografi

Bussen ligger vest i landkreis Biberach i delstaten Baden-Württemberg mellom innsjøen Federsee og byen Riedlingen. Det er et av de høyeste fjellene i Oberschwaben. I klarvær kan man se Münster i Ulm i tillegg til fjellene som strekker seg fra Füssen sør i Bayern til Säntis i Sveits. Landsbyen Offingen, som hører til kommunen Uttenweiler, ligger på sørsiden av Bussen.

Geologi

Fjellet ble dannet sammen med Alpene under tertiærtiden. Fjellet består av et 8 meter tykt lag av kalkstein og under den siste istiden klarte ikke isbreene og jevne ut fjellet, som derfor fremdeles står i dag.

Historie

Bussen har vært besøkt og aktet siden førhistorisk tid. Kelterne brukte fjellet til ofringer, og en kirke på toppen av fjellet ble nevnt i et dokument fra regjeringstiden til Karl den store i 805, da kirken ble overført til klosteret i St. Gallen. Fra denne tiden har Bussen vært et pilegrimssted.
På 1200-tallet ble det bygd et kongelig slott av Hohenstaufen. Etter at dette dynastiet brøt sammen ble slottet eid av grevene av Veringen, og kom slik under huset Habsburg. I 1387 lånt bort til Seneschal av Waldburg. De militære og politiske funksjonene til Bussen stoppet opp i 1633, da slottet ble ødelagt av svenske tropper under trettiårskrigen.
I 1786 solgte Waldburg-dynastiet herskapet Bussen til Prins Karl Anselm von Thurn und Taxis. Etter Reichsdeputationshauptschluss, mediatiseringen og sekulariseringen av mange langvarige og kirkelige fyrstedømmer i det tidligere tysk-romerske riket ble herskapet annektert av det nyopprettede kongedømmet Württemberg i 1806.
Sofies valg (film)

Handling

Sofies valg handler om polakken Sophie Zawistowski (Meryl Streep), som er sammen med temperamentsfulle Nathan Landau (Kevin Kline). I leiligheten i underetasjen flytter den amerikanske poeten Stingo (Peter MacNicol) inn, og de tre blir bestevenner. Det er klart fra dag én at Nathan mishandler Sophie, som gjør Stingo veldig sint. Nathan, som stadig blir full, kommer ikke hjem en natt og Stingo går opp for å trøste Sophie. De snakker om Sophies barndom og Sophie forteller ham om hennes største hemmelighet – et valg hun måtte ta under andre verdenskrig.
Sophie hadde en gang en kjæreste, Joféz, som sammen med sin søster Wanda bodde i samme leilighetskomplekset som Sophie. Sophies mor er veldig syk, og hun stjeler derfor kjøtt selv om det skal gå til tyskerne. To uker senere blir Joféz drept av Gestapo, og Sophie og hennes to barn blir arrestert og sendt til Auschwitz. Sophie blir bedt om å velge hvilket barn som skal leve og hvilket som skal dø. Hun nekter å må velge, men da risikerer hun at begge blir drept. Valget faller til slutt på at gutten Jan får overleve. Han blir imidlertid tatt fra henne sendt til en konsentrasjonsleir for barn. Sophie blir sendt til en annen leir i nærheten av sønnen sin, men får bare sett han én gang siden. Under samtalen avslører Stingo at han er forelsket i Sophie, men akkurat da kommer Nathan hjem. Han spør Sophie om hun ville gifte seg med ham.
Senere ber Sophie Stingo om å dra vekk med henne noen dager. De drar til et hotell, og Stingo forteller henne om drømmene han har planlagt med henne i fremtiden. Han vil at de skal bo på en gård og ha mange barn. Sophie begynner å gråte og forteller ham at hun ikke vil ha barn. De sover sammen den kvelden, men om morgenen våkner Stingo opp alene med en liten avskjedslapp fra Sophie. Hun skriver at hun har dratt tilbake til Nathan. Filmen ender med at Stingo finner Nathan og Sophie død i samme seng. På Nathans nattbord finner Stingo diktsamlingen Ample Make This Bed av Emily Dickinson, en bok Sophie lette etter tidligere i filmen. Stingo drar fra Brooklyn med et knust hjerte, men med nok inspirasjon til å fullføre romanen sin.
Walther Penck

Biografi

Penck arbeidet 1912–1914 som statsgeolog i Argentina. Han var i perioden 1915–1918 professor i geologi ved universitetet i Konstantinopel og fra 1918 dosent i geologi i Leipzig. Han er mest kjent for sin innsats innen geomorfologien, og i arbeidet Morphological Analysis of Landforms (1924, utgitt posthumt av faren) vendte han seg mot dem modell som var blitt utviklet av William Morris Davis. Blant hans øvrige skrifter kan nevnes Die tektonischen Grundzüge Westkleinasiens (1918) og Grundzüge der Geologie des Bosporus (1919).
Møkster kirke

Tidligere kirker

Møkster har hatt kirke siden middelalderen. De tidligere kirkene stod på øya Møkster. Den gamle kirkegården ble nedlagt i 1909, og samtidig ble det anlagt ny kirkegård lenger sør på øya. Der står Møkster kapell.
Busk

Buskas

Et buskas er en tett, men mer eller mindre tydelig begrenset samling med busker. Buskas kan opptre alene eller inngå i en større sammenheng, for eksempel som et innslag i en krattskog.
Oebarina

Utseende

Middelsstore, avlange, mørke trebukker. Kroppen er fint hårete. Antennene er tynne og kortere enn kroppen, pronotum ovalt, dekkvingene nokså smale og jevnbrede. Beina er forholdsvis korte og tynne.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia (South Australia).
Ivo Caprino – en filmens trollmann

Ivo Caprino – en filmens trollmann er et norsk portrettprogram fra 1990 om filmskaperen Ivo Caprino. Programmet ble produsert av NRK, og sendt i forbindelse med Caprinos 70-årsdag. Erik Bye står for intervjuet. I tillegg til intervjuet ble det vist mange klipp av Caprinos dukkefilmer, både de han lagde for kino og TV, samt reklame. Programmet var på en time og ble sendt lørdag 17. februar 1990.
Wede

Wede er et kunstig språk som blei lansert i 1915 av den tyske forfatteren Adalbert Baumann.
Andre navn som har vært brukt på språket er Welt Deutsch, Weltdeutsch (Verdenstysk) eller Weltdialekt (Verdensdialekt).
Wede er en forenklet form for tysk.
Baumann laget også senere språkforslag basert på tysk: Welt'pitschn eller Veltpitschn i 1925, som han videreutviklet til Oiropa'pitschn eller Oiropa Pitschn i 1928.
Som internasjonalt hjelpespråk hører det til en relativt liten gruppe som bygger på den germanske språkgruppen. Blant andre språk av denne typen er den norsk-amerikanske presten Elias Molees Tutonish fra 1902.
(En annen mindre gruppe språk er på samme måte forsøk på å skape fellesslaviske språk. En mye større gruppe, såkalte nylatinske kunstspråk, bygger på forenklet latin eller på et eller flere moderne romanske språk.)
Ideologien bak forslaget til germansk-baserte hjelpespråk var ofte pangermansk eller tysk-sjåvinistisk. Få eller ingen nye forslag av denne typen er kjent etter 1945.
Wede fikk oppslutning på grunn av tysk sjåvinisme under og etter første verdenskrig. I boken der Baumann lanserte språket i 1915, la han alt i tittelen vekt på at Wede skulle være et språkpolitisk redskap for sentralmaktene – altså keiserrikene Tyskland og Østerrike-Ungarn.
Boken het: Wede, die Verständigungssprache der Zentralmächte und ihrer Freunde, die neue Welt-Hilfs-Sprache (Wede, språket for gjensidig forståelse for sentralmaktene og deres venner, det nye verdens-hjelpespråket).
Det vakte oppsikt da Wilhelm Ostwald, nobelprisvinner i kjemi og en av de ledende intellektuelle talsmenn for Ido før krigen (han hadde også betalt for mye av propagandaen for Ido med prispengene sine) i 1916 forlot Ido for å slutte seg til Wede. Han fikk følge av en del tyske idister. Ido var en bevegelse med hovedstøtte i Frankrike, opprinnelig en reform av Esperanto som blant annet hadde et noe mer fransk preg. Den ledende kraften i Ido-bevegelsen, Louis Couturat, døde i en ulykke på fransk side alt i 1914.
Wede er et av ganske få kunstspråk som skal ha hatt en gruppe som kommuniserte seg imellom på språket.
Rudolf Koelman

Biografi

Koelman begynte å studere fiolin 1972 i Amsterdam for Jan Bor og Herman Krebbers. 1978 – 1981 var Koelman en av Jascha Heifetz' siste elever ved University of Southern California i Los Angeles. Fra 1996–1999 var Koelman ansatt som konsertmester i Royal Concertgebouw Orchestra i Amsterdam. Han er ansatt som professor for en konsert og solo violin klasse ved «Zürcher Hochschule der Künste» (ZHdK) i Sveits dær han også leder ensemblen ZHdK Strings. Han er også ofte invitert medlem av juryen ved internasjonale fiolinkonkurrenser og mesterklasser såsom «International Holland Music Sessions» og Keshet Eilon i Israel.

Instrument

Rudolf Koelman spiller på en fiolin bygget av Johannes Franciscus Pressenda fra 1829 (Turin/Italia) og en fiolin av Jaap Bolink fra 1984 (Hilversum/Nederland).
Domenico Zipoli

Liv og virke

Den tidlige musikkutdannelsen fikk Zipoli som korgutt i katedralen i Prato. Takket være finansiell hjelp av storhertug Cosimo II de' Medici av Toscana kunne han fra 1707 studere hos organisten Giovanni Maria Casini i Firenze. Året etter ble han organist ved Santa Maria in Trastevere. I 1712 studerte han en tid under Alessandro Scarlatti i Napoli, og til slutt i Roma under Bernardo Pasquini. To av Zipolis oratorier stammer fra denne tidlige perioden: San Antonio di Padova (1712) og Santa Caterina, Virgine e martire (1714). I 1715 fikk han den prestisjefylte stillingen som organist i kirken Il Gesù i Roma. Året etter skrev han sitt mest kjente verk, Sonate d'intavolatura per organo e cimbalo (1716).
Zipoli gikk inn i jesuittordenen med ønske om å virke ved jesuittenes misjonsområde i de spanske reducciones de indios i dagens Bolivia. Han ble først sendt til Sevilla der han bodde et år. Sammen med en gruppe på 53 misjonærer forlot han Spania 5. april 1717 og ankom Buenos Aires 13. juli 1717. I årene 1717-1724 studerte han teologi og filosofi med tanke på å bli presteviet, men døde av tuberkulose før han rakk å bli ferdig, bare 37 år gammel. Ifølge tradisjonen blir urnen med asken hans oppbevart i den gamle jesuittkirken Santa Catalina i fjellene i provinsen Córdoba, men det regnes nå som en myte.
I Sør-Amerika ble Zipoli utnevnt til kapellmester, en post som omfattet oppgaver som organist, kormester og komponist.

Musikk og ettermæle

Klaviaturmusikken til Zipoli spilles fremdeles. Mye av den er tilgjengelig for begynnere og finnes i mange antologier. 
Nylig ble noe av Zipolis søramerikanske kirkemusikk oppdaget i Chiquitos, Bolivia: to messer, to salmer, tre hymner, et Te Deum Laudamus og andre stykker. En messe kopiert i Potosí, Bolivia i 1784, og bevart i Sucre, Bolivia, synes å være en lokal samling basert på de to andre messene. Zipolis dramatiske musikk, deriblant to komplette oratorier og deler av en tredje, er for det meste tapt.
Tre deler av «misjonsoperaen» San Ignacio de Loyola er tilskrevet Zipoli. Operaen ble samlet av Martin Schmid i Chiquitos mange år etter Zipolis død etter at den var bevart nesten fullstendig i lokale kilder. 
Zipolis musikk var høyt ansett av jesuittkollegene i flere tiår etter hans død og fikk en avgjørende innflytelse på senere komponister.

Kilder

«Domenico Zipoli», treccani.it. Enciclopedie on line. 
«Domenico Zipoli», treccani.it. Enciclopedia Italiana (1937). 

Referanser og noter

Sannsynligvis, det finnes kilder som oppgir både 16. og 18. oktober
Fylkesvei 7748

Fylkesvei 7748 går mellom Åsegarden og Sørli i Harstad kommune. Veien er 8,8 km lang og har grusdekke.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 10.
Oralt stadium

Oralt stadium (innen psykologi) er et begrep introdusert av Sigmund Freud som beskriver barns utvikling de første 18 levemåneder, hvor barnets viktigste stimulasjonsområde er i og rundt munnen, ifølge Freuds teori.
Vaagakallen skytterlag

Vaagakallen skytterlag er tilsluttet Det frivillige Skyttervesen (DFS). Laget ble stiftet i 1890 og holder liv i skyttersporten på eget baneanlegg i Kolbeindalen ved Kabelvåg. I 2009 hadde laget ca. 100 medlemmer. Skytterbanen består av et skytterhus med kafé og oppholdsrom, en 100m skytterbane og en 300m skytterbane som begge er utsyrt med elekroniske skiver fra Kongsberg Mikroelektronikk. I tillegg arrangerer laget leirdueskyting med profesjonell Beomat leirduekaster fra egen standplass.
Lagets hjemmeside inneholder terminliste, resultater og kontaktinfo:
Grunnkretser i Nissedal kommune

Grunnkretser i Nissedal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Nissedal kommune, Telemark, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Csárdás (Monti)

Øystein Sundes versjon

Øystein Sunde ga ut sin versjon av «Czardas» på musikkalbumet Kjekt å ha i august 1989. Sangen ble innspilt i Nashville. I Sundes utgivelse veksler gitar, banjo, dobro og fele på å spille solo.
Triangelgalaksen

Kjennetegn

Triangelgalaksen er over 50 000 lysår i diameter og er den tredje største galaksen i Den lokale gruppen, etter Andromedagalaksen og Melkeveien.
Festen

Festen er en dansk film av Thomas Vinterberg fra 1998. Det er den første dogmefilmen og forteller om en familiefest, hvor mye fortrengt kommer opp til overflaten. Temaet som går igjen er dobbeltmoral, fortielse, fortrengning av seksuelle overgrep, og familiens ytre fasade. Filmen er opptatt i den danske kulturkanonen.
Jess Smith

Rolle

Smith kom til Washington som assistent for Daugherty som USAs justisminister. Han hadde en skrivepult i Justisdepatertementet, men ingen offisielle tittelen. Han fikk likevel stor innflytelse.
Neva

Geografi

Neva renner ut fra Ladoga og renner mot sørvest, og når sitt sørligste punkt nær samløpet med elva Tosna. Den snur deretter mot nordvest og renner gjennom St. Petersburg, hvor den danner et omfattende delta før den munner ut i Finskebukta. Elva er gjennomsnittlig 400—600 meter bred, maksimum bredde er 1200 meter. Gjennomsnittlig dybde er 8-11 meter, maksimum dybde er 24 meter (midt i elva, ikke langt fra Litejnyj-broen). I Nevabekkenet ligger innsjøene Ladoga og Onega, Europas to største innsjøer, og omfatter et betydelig område av Nordvest-Russland og det sørlige Finland.

Neva-deltaet

Øyene i Neva-deltaet er dannet av både naturlige elvegrener og menneskelagde kanaler, og er er bebygget av St. Petersburgs historiske sentrun. De største elvegrenene er Bolsjaja Neva, Malaja Neva, Bolsjaja Nevka, Srednaja Nevka og Malaja Nevka. De viktigste kanalene og mindre elvene er Morskojkanalen, Obvodnijkanalen, Gribojedovkanalen, Krjukovkanalen, Fontanka og Mojka. Blant de viktigste øyene er Dekabristovøya, Kamennyøya, Krestovskijøya, Petrogradskijøya, Vasilievskijøya og Jelaginøya

Sideelver

Nevas største sideelver er, fra sør: Mga, Tosna og Izjora, og fra nord: Okhta

Byer langs Neva

Foruten St. Petersburg ligger også byene Sjlisselburg, Kirovsk og Otradnoje langs Neva

Geologisk historie

Neva er ei ung elv, som oppsto mellom 4000 og 2000 år siden, da Ladoga brøt gjennom terskelen ved Porogi i den nedre delen av elva Izjora, som på den tid munnet ut i Finskebukta og rant gjennom deler av den nåværende Nevadalen.  Dette skjedde rundt 3300 år siden, i henhold til nyere data.

Historie

I middelalderen hadde den brede og seilbare elva stor betydning som en del av handelsruten mellom Østersjøen, via dragstedene over til Volga som førte videre til Orienten. Ved Ust-Izjora, hvor Neva møter elva Izjora, fant det kjente (om enn dårlig dokumenterte) Slaget ved Neva i 1240 sted mellom svenskene og russerne. Aleksander Jaroslavitsj, fyrste av Novgorod, vant slaget og tok tittelen Nevskij (som betyr «av Neva») etter dette.
På 1500-tallet lå den svenske festningen Nyen ved Neva, og ved utløpet fra Ladoga lå den russiske festningen Oresjek, som senere ble omdøpt til Sjlisselburg. Nyen-festningen ble ødelagt av Peter den store, etter at han grunnla Peter og Paul-festningen i 1703. Festningen, som ligger på Zajatsjyøya, anses som den første bygningen i dagens St. Petersburg. Det var også Peter som beordret byggingen av Ladogakanalen som ga en trygg båtforbindelse fra Neva til elvene Volkhov og Svir.

Skipsfart

Neva utgjør den nordvestligste delen av Volga-Østersjøkanalen, som knytter elva Volga og det russiske innlandet med hovedstaden Moskva til St. Petersburg og Østersjøen. Denne vannveien er seilbar for selv de største fartøyene på Volga. Mange passasjerbåter deler denne vannveien med store transportskip.
Midtvinters fryser elva til, og er da ikke seilbar.
Løkenhavna

Løkenhavna er et boligfelt på Kolsås i Bærum kommune i Akershus fylke. Boligfeltet består av rekkehus, eneboliger og noen få blokker. 
Under arbeidet med forlengelse av Kolsåsbanen til Rykkinn er det foreslått å legge en stasjon på Løkenhavna. Boligfeltet betjenes i dag relativt dårlig av eksisterende kollektivtransport. 
Opprinnelsen til navnet er ikke kjent.
Like nord for boligbebyggelsen domineres landskapet av en bratt klippevegg, som siden 1990-årene har vært et populært område for sportsklatring.
Shanghyang Widi Wasa

Hinduisk monoteisme

Den indonesiske grunnloven aksepterer bare monoteisme som legitim religion. For å integrere landets mange millioner hinduer i dette skjemaet ble det utviklet en akademisk hinduisme basert på vedanta, der alle andre guddommer defineres som aspekter av Shanghyang Widi Wasa, den høyeste gud. Dette gjelder også den tradisjonelle hinduismens øverste guder Brahma, Vishnu og Shiva.
Departementet for religion i Jakarta har opprettet et styrende organ for dyrking av Shanghyang Widi Wasa, opprinnelig kalt Agama Hindu Dharma men fra 1980 omdøpt til Parisada Hindu Dharma Indonesia. For Indonesiske hinduer betyr dette at de har beskyttelse fra staten for sin religiøse praksis, som riktignok sjelden eller aldri omfatter tilbedelse av den konstruerte skikkelsen Shanghyang Widi Wasa.

En synkretistisk guddom

Den balinesiske hinduismen er en rest fra den tida da hinduisme og buddhisme var de dominerende religioner i det indonesiske øyriket. Den praktiseres av over 90% av befolkninga på Bali, og av minoriteter på Java og andre indonesiske øyer.
Flere mindre religioner er også nå klassifisert som hinduisme av den indonesiske staten, som krever at alle statsborgere skal registrere seg innafor en av de fem offisielle religionene (se nedafor). Dette har også fått flere sekter til sjøl å gjøre krav på at de er hinduer.
Det fins betydelig hinduistisk påvirkning på tradisjonelle former for indonesisk Islam. Etter 1950 har hundretusener utafor Bali offisielt omvendt seg til hinduismen
Etter at Islam tok over rolla som Indonesias dominerende religion, blei den balinesiske hinduismen avskåret fra kontakter med India. Over de neste flere hundre åra har hinduismen på Bali på flere områder utvikla seg forskjellig fra hinduismen på det indiske subkontinentet. Av flere guder som bare fins i balinesisk hinduisme, men som ikke er kjent i India, er Shanyang Widi Wasa den viktigste.
Noen religionsforskere mener at Shanghyang Widi Wasa er en pre-hinduistisk fjellgud, og kulten av denne guden blei absorbert i hinduismen da den kom til landet. I hindu-templer på Bali symboliseres han ved hjelp av en tom tronstol.
Ganga Risala

Ganga Risala, av britene også kalt Bikaner Camel Corps, var en kavaleriavdeling oppsatt med dromedarer i fyrstestaten Bikaner i India. Den ble grunnlagt i 1889 og eksisterte til 1951, da fyrstestaten Bikaner var gått inn i det selvstendige India. Det meste av tiden sto Ganga Risala under kommando av maharaja Ganga Singh av Bikaner (1880–1943), som avdelingen var oppkalt etter og som ved flere tilfeller også ledet avdelingen i felt. Ganga Risala deltok i Det britiske imperiets tjeneste i bokseropprøret i Kina, Britisk Somaliland, første verdenskrig og andre verdenskrig.

Etablering

Avdelingen ble oppsatt i årene 1889 til 1893. Den talte først på 1900-tallet 500 mann. Ganga Rinsala ble disponert som Imperial Service Troops, styrker fra de indiske fyrstestatene som ble satt i tjeneste for Det britiske imperiet. I 1925 ble avdelingen tilknyttet Indian States Forces. Styrken ble imidlertid også benyttet internt i Bikaner og britiskkontrollert India og ble blant annet satt inn for å avhjelpe hungersnøden som rammet landet i 1899.

Bokseropprøret og Somaliland

Ganga Risala ble i september 1900 sendt (uten kameler) som en del av Indian Expeditionary Force til Kina, der den som infanteriavdeling bisto i siste fase av bokseropprøret. Maharaja Ganga Singh førte befal over avdelingen i Kina.
Fra november 1902 til juli 1904 var avdelingen stasjonert i Britisk Somaliland, der den var med på kampene mot opprørere ledet av Mohammed Abdullah Hassan. Omkring 250 mann fra Ganga Risala ble sendt. Avdelingen gjorde seg bemerket i slagene ved Jidbali og Dharatol.

Første verdenskrig

Under første verdenskrig ble Ganga Risala sendt til Egypt, der avdelingen ankom i november 1914 og deltok, som den eneste kamelavdeling britene da hadde til disposisjon, i strid. Ved en anledning ledet maharaja Ganga Singh, som var på veg tilbake til India fra hovedkvarteret for 7th Indian Division i Frankrike, selv troppene i strid da den ottomanske hær under ledelse av Cemal Paşa angrep Suezkanalen i februar 1915. Tyrkerne ble tvunget til å trekke seg tilbake. På det sterkeste hadde Ganga Risala 1 067 mann, en støttegruppe på 166 og 1 254 dromedarer i Egypt under første verdenskrig.

Andre verdenskrig

Under andre verdenskrig ble Ganga Risala, sammen med en annen avdeling fra Bikaner, Sadul Light Infantry, stasjonert i Midtøsten.
I august 1940 ble Ganga Risala sendt til Aden med en styrke på 588 mann. Avdelingen ble trukket tilbake i desember 1942. Den ble raskt satt inn mot huropprørere i Sind, der den var i tjeneste til juni 1944. Ganga Risala bisto så med gresshoppebekjempelse i Balutsjistan til november 1944. I 1945 ble den benyttet til samme oppgave i Balutsjistan, Sind, Barmer, Nagaur og Sikar.

Avvikling

Fyrstestaten Bikaner gikk 30. mars 1949 inn i Unionen Rajasthan, som igjen sluttet seg til det selvstendige India 7. april 1949. I 1951 ble Ganga Risala slått sammen med Jaisalmer Risala og avdelingen Ganga-Jaisalmer Risala ble til. Denne enheten ble så i 1954 til 13 Grenadiers i Grenadier Regiment i Indias hær.
Øistein Stokkeland & Co

Øistein Stokkeland & Co var en tekstilbedrifti Oslo. Den ble etablert i 1921, og produserte dameklær.
Utopi

En utopi er forestillingen om en lykketilstand, eller et perfekt sted. Ordet brukes også om romaner som skildrer slike samfunn. 
Ordet er dannet fra de to greske ordene ou (ingen) og topos (sted), og ble først brukt i tittelen på briten Thomas Mores bok De Optimo Reipublicae Statu deque Nova Insula Utopia (ca. 1516), til daglig bare Utopia, og som navn på den idealstaten More beskriver i denne boken. Ludvig Holberg hadde uten tvil dette verket i tankene da han i 1741 skrev sin eneste roman Nils Klims underjordiske reise, hvor idealsamfunnet kalles «Potu» (Utopia skrevet baklengs). 
I dagligtale brukes ordet utopi om en virkelighetsfjern ide, en ugjennomførlig ide eller en (f.eks. litterær) beskrivelse av en idealstat/en ideell tilværelse.  
Det motsatte av en utopi er en dystopi, en skildring av et (framtids)samfunn preget av negative utviklingstrekk.
Både Utopier og dystopier er vanlige sjangre innen science fiction.
Formel 1-sesongen 1972

Oppsummering av sesongen

I 1972 fokuserte Team Lotus igjen på Type 72-chassiset. Imperial Tobacco fortsatte som sponsor for teamet med sitt nye John Player Special-merke, og bilene fikk et nytt utseende i svart og gull. Lotus vant konstruktørmesterskapet og førermesterskapet ble vunnet av deres nye førstefører, den 25 år gamle brasilianeren Emerson Fittipaldi, som ble den yngste verdensmesteren til da. Jackie Stewart kom på andreplass i mesterskapet.
BRM-teamet tok sin siste seier da Jean-Pierre Beltoise vant regnværsløpet i Monaco i en BRM P160.
Nederlands Grand Prix ble kansellert dette året ettersom sikkerhetsoppgraderingene på Zandvoort ikke var fullført i tide til løpet. Løpet var ment å arrangeres mellom Belgias og Frankrikes Grand Prix.
Calometopus similis

Utseende

Små til middelsstore, avlange, litt matte gullbasser. Hodet er forholdsvis stort med tydelig "hals", foran med en U-formet innskjæring. De er mørke med lyse flekker.

Utbredelse

Arten er utbredt i Den demokratiske republikken Kongo.
Passalopalpidae

Utseende

En middelsstor (ca. 7,5 millimeter), avlang bille. Antennene er korte med en tre-leddet vifte ytterst. Hodet er forholdsvis stort og bredt, med kraftige, framoverrettede kjever. Pronotum er firkantet, mye lengre enn bredt. Dekkvingene er nærmest pæreformede, med fine punktstriper. Beina er korte og kraftige, leggene på forbeina med kraftige tenner på yttersiden.

Utbredelse i tid og rom

Gruppen er bare kjent fra rav fra Myanmar, dette stammer fra øvre Kritt, ca. 100 - 94 millioner år før nåtid.