Reinhard Keiser

Liv og virke

Faren, Gottfried Keiser, var organist i Teuchern fra 1671, men i 1674/75 forlot han familien og byen for ukjent mål, og moren, Agnes Dorothee von Etzdorff, datter av en forarmet adelsmann, oppfostret sannsynligvis sine to sønner som alenemor. Keiser fikk fra 1685 en grundig musikalsk utdannelse ved den velrenommerte Thomasschule zu Leipzig. Lærere var blant andre Johann Schelle, sannsynligvis også etterfølgeren Johann Kuhnau, som var Johann Sebastian Bachs umiddelbare forgjenger i kantorposten ved Thomasskolen.
I 1693 oppførte Keiser sin antatt første opera Basilius in Arkadien i Braunschweig, og ble året etter utnevnt som Cammer-Componisten ved byens nye operahus. I 1697 slo han seg ned i Hamburg og oppførte operaene Mahumet II og Der geliebte Adonis på Oper am Gänsemarkt. Han ledet operahuset fra 1703 til 1709, og komponerte i denne tiden de fleste av sine sceneverk. Keiser fikk store økonomiske problemer, antakelig var hans egen livsstil medvirkende.  Johann Mattheson kommenterte at Keiser opptrådte «mer som en spradebasse enn en musiker».
3. januar 1712 giftet Keiser seg med Barbara Oldenburg, hun var en av tidens kjente sangerinner. Operahuset gikk overende i 1718 og de nye eierne sa opp Keiser som musikalsk leder. Fra sommeren 1719 til november 1720 var han i Stuttgart og medvirket ved en rekke musikalske arrangementer, men ved hoffet i Württemberg foretrakk man italienske musikere, og Keiser fikk ikke fast stilling her.
I august 1721 vendte han tilbake til Hamburg, men etter noen måneder reiste han videre til København, hvor han allerede i 1704 forgjeves hadde forsøkt å få status som adelig. Denne gangen lyktes det ham å bli utnevnt til titulær kongelig dansk kapellmester, og han oppførte operaen Ulysses. Etter flere reiser fram og tilbake mellom København og Hamburg. slo han seg ned Hamburg for godt i 1723. Her fortsatte han å skrive operaer for Gänsemarkt og dominerte spilleplanen sammen med den nye direktøren, Georg Philipp Telemann. I 1728 ble han tilslutt kantor i Hamburgs domkirke, og hans sene verk består derfor hovedsakelig av kirkemusikk.
Keisers fødehus i Teuchern er innredet som et museum til hans minne.

Musikk og betydning

Keiser utmerker seg med en frodig melodisk fantasi, og dristige orkestreringer og en allsidighet i uttrykksformer som strekker seg fra foredlede slagermelodier til virtuose bravurarier med lange og komplekse koloraturer. 
Operaen var Keisers foretrukne sjanger, men han skrev også franske balletter, kammermusikk, kirkemusikk, kantater og oratorier.
Keisers samtidige regnet ham som den mest betydelige tyske operakomponisten rundt århundreskiftet 1600–1700. I Johann Matthesons musikerbiografi Grundlage einer Ehrenpforte (1740) omtales  han som intet mindre enn «der größeste Opern-Componist von der Welt» («verdens største operakomponist»).
Selv om Keiser ikke skapte noen ny tysk nasjonal operaform, hevet han den tyske operakunsten til et nytt og høyere nivå. Så lenge han var aktiv i Hamburg, var byen sentrum for den tidlige tyske operakulturen og et mål for kunstinteresserte tilreisende. Ved siden av å pleie den hjemlige musikktradisjonen, fulgte man nøye med på utviklingen innen italiensk og fransk opera, og var raske med å ta opp de nye trendene.