google/wiki40b huggingface dataset:
HB «Teisten» (1961)

HB «Teisten» er en hydrofoilbåt bygget i 1961 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskibsselskap. Båten var bygget i aluminium og var den første hydrofoilbåten i HSD.
I 1961 gikk «Teisten» i daglig rute mellom Bergen og Sunnhordland. Avgang fra Bergen var 10:45 og 16:30 alle dager og reisetiden til Leirvik på Stord var 1,5 time. Etter et kort opphold på Leirvik gikk «Teisten» videre til Tittelsnes hvor den korresponderte med buss til Haugesund. Dagens siste tur gikk videre til Ølen og Skånevik. Om vinteren ble Skånevik sløyfet fra første avgang om morgenen, og siste avgangen fra Bergen fremskyndet til 15:00. Årsaken til dette var at hurtigbåtene ikke hadde lov til å gå etter mørkets frembrudd.
Kong Wu av Zhou

Kong Wu av Zhou (kinesisk: 周武王, pinyin: Zhōu Wŭ Wáng, eller Wu Wang, kong Wu av Chou, død 1043 f.Kr.) var den første hersker over det kinesiske Zhou-dynastiet. Noen kilder hevder at han døde i en alder av 93 år, andre hevder 54 eller 43. 
Zhou Wu Wang hadde en bror ved navn Zhou Gong Ji, som hadde sønnen Bailing. Bailing ble gjort til hertug av Jiang i Gushi (sør i dagens Henan).
Hideo Yoshizawa

Karriere

Hideo Yoshizawa startet sin profesjonelle karriere i Honda FC i 1991.
Han har tidligere vært trener for Honda FC, FC Ryukyu, Matsumoto Yamaga FC og Gainare Tottori.
Valgmannskollegiet (USA)

Valgmannskollegiet (engelsk: United States Electoral College) er forsamlingen som velger USAs president og visepresident hvert fjerde år. USAs statsborgere velger ikke direkte president og visepresident, i stedet velger de en valgmann som på forhånd avgir løfte om å stemme for en kandidat fra et spesifikt parti.
Hver delstat får velge så mange valgmenn som det totalt antall senatorer og representant er som staten har krav på. District of Columbia får maksimum det antall valgmenn som det ville ha hvis det var en stat, men ikke flere valgmenn enn den minst befolkede staten (per dags dato, tre). Det er derfor for tiden 538 valgmenn, som samsvarer til 435 representanter i Representantenes hus og 100 senatorer i senatet, samt de tre valgmennene for District of Columbia. Grunnloven forbyr eventuelle føderale offisielle personer, valgte eller oppnevnte, fra å være en valgmann.
Alle delstater med unntak av Maine og Nebraska har valgt valgmenn på basis av at «vinneren tar alt» siden 1880-årene. Som følge av et «vinneren tar alt»-system må alle valgmenn som en delstat velger avgi en ed på å stemme på den kandidat som får flest stemmer i den delstaten. Maine og Nebraska bruker «kongress-distrikt-metode» hvorpå det velges en valgmann for hvert valgdistrikt til kongressen ved vanlig flertallsvalg samt velger de to gjenstående valgmenn basert på vanlig flertallsvalg for hele staten. Selv om en valgmann er lovpålagt å stemme som han/hun har avlagt ed på at de skal stemme, så har det vært veldig få tilfeller hvor en valgmann har stemt mot sin ed. Det 12. tillegget, som spesifiserer hvordan en president og visepresident skal velges, krever at hver valgmann skal avgi en stemme for president og en annen stemme for visepresident.
Kandidaten som mottar kvalifisert flertall av valgmannsstemmer (for tiden 270) for presidentens eller for visepresidentens embet er valgt til embetet. USAs grunnlovs 12. tillegg råder også over hva som skal gjøres hvis valgmannskollegiet ikke klarer å velge en president eller visepresident. Hvis ingen kandidat oppnår flertall vil Representantenes hus velge presidenten, hvorpå hver delstats delegasjon (i stedet for hver representant) har en stemme. Hvis ingen kandidat oppnår flertall for visepresident vil USAs senat velge visepresidenten, med en stemme per senator. Ved fem tilfeller, sist som et resultat av presidentvalget 2016, har systemet med valgmannskollegie resultert i valg av valgmenn med en majoritet av edsvorne til en kandidat som ikke vant simpelt flertall av alle stemmer i valget.
På bakgrunn av folketellinger hvert tiende år fastsettes fordelingen av valgmenn i valgmannskollegiet. Folketellingen i 2010 avgjorde fordelingen av valgmenn ved valgene i 2012, 2016 og 2020.
Felle

En felle (av norrønt fella, som betyr fall eller falle) eller fangstfelle er en fangstinnretning til å fange ville dyr og fugler med. Jaktformen blir omtalt som fangst.
Blant de mest primitive fellene er såkalte fangstgroper og dyregraver. Fellene ble gravt ut i bakken og gjerne dekket til, slik at dyra ikke skulle oppdage fellen, men trå ut på dekket og falle ned i den, og slik bli fanget eller drept. Ofte ble det langt ut et åte på dekket, for narre dyret fram til graven. En bitteliten fangstgrop er barberfellen beregnet på insekter.
Fangstgravene kunne bli bestykket med spydlignende oppoverrettede pinner i bunnen, slik at dyret ble spiddet om det falt i graven. Denne formen for felle har blitt benyttet til jakt over hele verden, inkludert i Norge og Skandinavia, der det finnes arkeologiske bevis for at både brunbjørn, elg og villrein har blitt fanget på denne måten gjennom årtusener. Det er funnet bevis for omkring 5 700 gamle fangstgraver i Norge. Slike gamle fornminner er automatisk fredet.
Andre former for feller kan være anordninger som plasseres oppe på bakken eller i trærne. I så måte er musefeller et eksempel. Noen feller er konstruert slik at dyret drepes, men ofte blir fellene laget slik at dyret bare blir fanget. Dette gjelder spesielt om dyrene skal brukes til matauk.
En gammel form for felle kalles gilder/gildring eller firetallsløsning. Den ble satt opp enten inne i en kasse, der lokket smalt igjen når åtet ble berørt – eller i litt grovere utgave med en stor flat stein til lokk, og knusning av byttet til resultat. Råmaterialet besto av trepinner, slik at fellen var både billig og enkel. Disse ble mest brukt til smågnagere og pelsdyr.
En annen form for felle er dyresaksen. Den består av piggete kjever som klapper sammen når noen eller noe tråkker på dem. Saksene finnes i flere formater, etter byttedyrets størrelse, fra revesaks til bjørnesaks. Bruken av sakser kan sees som dyremishandling, og er forbudt i en del land.
Også teiner og åleruser er i prinsippet feller, beregnet på bruk under vann.
Det engelske begrepet «booby trap» refererer til forskjellige feller som brukes av militære styrker eller sivile.
NM i hopp uten tilløp 1987

NM i hopp uten tilløp 1987 var en del av NM i friidrett 1987.
Mesterskapet ble arrangert i Dokka 15. mars.
Sunway TaihuLight

Sunway TaihuLight (kinesisk: , 神威·太湖之光; pinyin: shénwēi tàihú zhīguāng) er en kinesisk superdatamaskin som per november 2016 er rangert som nr 1 på TOP500-listen over de raskeste superdatamaskiner i verden, med en LINPACK benchmark på 93 petaflops. Dette er nesten tre ganger raskere enn den tidligere rekordholderen, Tianhe-2, som kjørte i 34 petaflops. Per juni 2016, er den også rangert som verdens fjerde mest energi-effektive superdatamaskin i Green500, med en effektivitet på 6,051.30 MFLOPS/W.
Superdatamaskinen ble konstruert av National Research Center of Parallel Computer Engineering & Technology (NRCPC) og befinner seg i National Supercomputing Center in Wuxi i byen Wuxi, i Jiangsu-provinsen i Kina.
Ethel Waters

Hollywood Walk of Fame

Waters ble godkjent for å få en stjerne på Hollywood Walk of Fame i 2004. Stjernen har dog ennå ikke pr. september 2010 blitt finansiert, pengeinnsamlingen fortsetter.
Moheia bad

Moheia bad er et badeanlegg som ble åpnet i sin nåværende form fra den 2. mars 2001. Anlegget er en del av Ranahallen. Anlegget inneholder fire ulike svømmehaller, rutsjebane, sklie og fire badstuer. Totalt er det fire garderober. Et moderne treningssenter drives i regi av StaminaTotalt inne i anlegget.
Totalarealet er 4060 m².
Litauens kommuner

Litauens kommuner er de 60 enhetene Litauen er delt inn i på laveste nivå, fordelt på 10 fylker.
Lillehammer Skøiteklubb

Historie

Driftslederen ved det den gang nye elektrisitetsverket M.A. Lien og gullsmed Karl Frisenberg var med å danne Lillehammer Skøiteklubb i 1896. M.A. Lien var også klubbens første formann. Klubben var også en periode arrangør av Lillehammerløpene.
UPrisen

Uprisen i regi av Foreningen !les ble utdelt først gang i 2007 og er ungdoms egen kåring av den beste norske ungdomsboka utgitt inneværende år. Prisen arrangeres av Foreningen !les i samarbeid Norsk Litteraturfestival på Lillehammer og Den kulturelle skolesekken. Hvert år deltar rundt 1000 ungdommer i kåringen.

Bakgrunn

Sammen med Norsk Litteraturfestival tok Foreningen !les i 2006 initiativet til en ungdomsbokkåring der ungdom selv leser og vurderer utvalgte ungdomsbøker og episke tegneserier/billedbøker. Etter et vellykket pilotprosjekt  i 2007 med ca. 150 deltakende 9. klassinger fra fem skoler i Oppland og Hedmark, har Uprisen blitt delt ut årlig av en nasjonal jury. Fra 2007 t.o.m. 2010 ble de fem nominerte titlene valgt ut av en voksenjury. F.o.m. 2011-kåringen velges de fem nominerte bøkene ut på bakgrunn av ungdoms anmeldelser av alle årets norske ungdomsbøker.
Styloleptoides

Utseende

Små til middelsstore, litt brede, gråbrune trebukker med lange antenner. Pronotum har rundede sider uten pigger.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Karibia.
Brøns Mose

Brøns Mose er et område i den vestlige utkant av landsbyen Veksø på Sjælland. Mosen ligger i en dal som er et sammenhengende system av erosjonsdaler omkring Veksø. Dalsystemet strekker seg mot nord helt opp til Buresø og Bastrup Sø. Får gresser i området, og det er tillatt å går turer over engen ned til mosen.

Offerplass

Under Andre verdenskrig ble det fremgravet torv til brensel i Brøns Mose og i sensommeren 1942 fant arbeidsmennene her nesten to identiske bronsehjelmer med horn på fra bronsealderen. Disse befinner seg i dag på Nationalmuseet i København og er kjent som Viksøhjelmene.
Fylkesvei 1806

Fylkesvei 1806 går mellom Grubhol og Oppsal i Hamar kommune. Veien er 1,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 112.
Nattfiol

Utseende

Nattfiol blir 20-50 cm høy og bærer en klase med opptil 30 hvite eller svakt gulhvite blomster. Den har som regel to store eggformede blad som er festet til stengelen ved roten.
Planten er tilpasset pollinering ved hjelp av nattsvermere med (etter nordeuropeisk standard) svært lang sugesnabel. De sender derfor ut en intens duft nattestid, har bleke blomster og en 2-3 cm lang spore med rikelig med nektar. Det er heller styrken på duften enn at duften ligner spesielt på fiol som har gitt den navnet.

Forekomster i Norge

Nattfiol er knyttet til skog, lunder, eng, hei og beitemark og har ikke spesielle krav til næringsrik jord. Nattfiol vokser helt nord til Lebesby i Finnmark, og den går opp til 1300 meter over havet i Jotunheimen.

Systematikk

Nattfiol er en av to arter i nattfiolslekta, den andre heter grov nattfiol. Den tredje arten med norsk navn nattfiol, sibirnattfiol, oppfattes nå som tilhørende en annen slekt sibirnattfiolslekta.
I senere tid er vanlig nattfiol delt i to underarter heinattfiol (P. bifolia ssp. bifolia) og skognattfiol (P. bifolia ssp. latiflora (Drejer) Løjt. 1978). Utbredelsen av disse to taksaene er lite kjent i Norge, men skognattfiol som trolig er den minst vanlige, er foreløpig kun påvist i herbariemateriale fra Østlandet.
Blakstad (Asker)

Naturlandskap

Ved Blakstadbukta har Askerelva sitt utløp. Her holder også Asker seilforening til. Blakstadbogen, fjordarmen utenfor Blakstadbukta mellom Konglungen og Bjerkøya, er et populært område for seiling og annen vannsport. Området opp langs sørsiden av Askerelva heter fra gammelt av Blakstadmarka. Her går det en blåmerket sti gjennom gammel edelløvskog opp til Bondivann. Korpåsen, helt øverst på Blakstad, var tidligere et populært turområde. Etter at Nordre Gullhella boligfelt ble bygget rundt år 2000, er Vardåsen det nærmeste større utmarksområdet for folk på Blakstad.

Historie

Dagens Blakstad har sine røtter i den gamle storgården Blakstad (gnr. 61). Delområdets utstrekning faller i grove trekk sammen med eiendommene som lå under denne gården, sammen med de mindre gårdene lille og store Østenstad (gnr. 62 & 63). Den nederste delen av Askerelva, fra Bondivann til fjorden, har gjennom historien vært nært knyttet til Blakstad gård, og kalles ofte Blakstadelva. Her faller elven med nesten hundre høydemeter. Tilgangen til denne vannkraften bidro, sammen med god tilgang til fjorden, til å legge grunnlaget for at gården i perioder var større og mektigere enn de fleste nabogårdene.

Institusjoner

Blakstad har siden begynnelsen av 1900-tallet vært kjent for Blakstad sykehus. I dag er det også andre helse- og omsorgsinstitusjoner i området, som de ulike virksomhetene i Gullhella pleie- og omsorgsdistrikt. Inntaksområdet til barneskolen Blakstad skole faller stort sett sammen med delområdet. Det er planlagt en ny ungdomsskole i Blakstadmarka. Siden Østenstad kirke sto ferdig i 1980, har Blakstad, sammen med Vettre og Vollen, utgjort Østenstad sogn av Asker prosti.
Rajahmundry gasskraftverk

Rajahmundry gasskraftverk er et gasskraftverk i Rajahmundry i delstaten Andhra Pradesh, India. Total effekt er på 388 MW fordelt på moderne gassturbiner, levert av amerikanske General Electric Co. Brenselstype er naturgass. Produksjonen ved det ferdige anlegget startet i februar 2008. Utbygger er energiselskapet GMR Energy.
Thaumastocoridae

Utseende

Små (2 – 5 mm) teger, flate og ovale på form, brede og litt billelignende. Fasettøynen står mer eller mindre på stilk, punktøyne finnes. Antennene og sugesnabelen består av fire ledd. Pronotum er bredere enn langt, forkantet noe innskåret slik at hodet virker noe inntrukket. Scutellum er trekantet. Forvingen er tydelig delt i clavus, corium og membran, sistnevnte uten årer. Føttene er to-leddete og ganske tynne. Et spesielt trekk er at de ytre kjønnsorganene er sterkt redusert sammenlignet med de fleste andre teger.

Levevis

Thaumastocoridae er planteetere og suger plantesaft fra en rekke ulike planter. Xylastodorinae er knyttet til palmer i Sør-Amerika, arten Discocoris drakei utvikler seg på blomstene til en søramerikansk palme (). De stikker inn i bladene til planten og etterlater seg bleke flekker. Om de er svært tallrike, kan de gjøre dekorative planter mindre attraktive, men det er usikkert om de skader plantene nevneverdig.
SAAB MFI-13

MFI 13 var en prototype som ble bygget i februar 1965 som prototype for SAAB 97, senere kjent som Sonett II. Den ble bygget av Malmö Flygindustri (Mfi) siden dette selskapet hadde erfaring med å jobbe med glassfiberkonstruksjoner. Karosseriet på prototypen ble imidlertid bygget i stål. MFI 13 ble designet av flyingeniøren Björn Andreasson. En annen konkurrerende prototyp, Saab Catherina, ble designet av Sixten Sason og ble levert en måned senere av ASJ (Aktiebolaget Svenska Järnvägsverkstäderna) i Arlöv. Begge prototypene ble sendt til Trollhättan for nærmere vurdering og MFIs bil ble ansett for å være den best egnede for videreutvikling. Begge bilene hadde den samme totaktsmotoren som i SAAB Sport og som ga 60 hestekrefter (45 kW) og ga bilen en topphastighet på 160 km/t.
Våren 1966 hadde Projekt 97 kommet så langt at en testserie med 24 biler kunne bygges i Arlöv. Når serieproduksjonen ble startet i slutten av året hadde mange detaljer blitt endret, eksempelvis bremser, ventilasjon, grill og parkeringslys.
Kongen på kobberhaugen

Handling

I dette kapittelet bestemmer Skrue seg for å bil gullgraver. Han fant noe han trodde var sølv, men til hans store skuffelse var det bare kobber. Elektrisitet var ny på den tiden, og Skrue fant ut at det var laget av … kobber! Han stormet til Jernvare butikken, men hadde ikke råd til noe. Men han solgte gullgebisset sitt til en fyr, og fikk masse utstyr. Han møter faktisk Gamlerik Rikerud, og slår seg sammen med han. Gamlerik Rikerud finner ut at Skrue eier en hel gullåre, siden at han bor der. Folkene i byen får vite om dette, og følger etter Skrue dit. Men han banker alle sammen. Han tjener femti tusen kroner på Gruven, så får han telegram fra familien sin i Glasgow, som sier at det er krise, og at han må komme hjem.

Barks-kjennetegn

- "Den lure onkel Skrue" (DD nr. 1/1954)
- "Onkel Skrue og pengene hans" (DD nr. 3/1955)
- "Superkjøreren" (DD nr. 5/1963)
Terrorangrepet i Kandahar 10. april 2008

Bakgrunn

Kandahar er et område i Afghanistan der Taliban stod sterkt i 2008. Gruppen hadde økt antallet med selvmordsangrep og veibomber de siste månedene i 2007 og 2008 i forsøk på å presse utenlandske NATO-styrker ut av landet.

Angrepet

En selvmordsbomber sprengte seg selv og bilen vedkommende var i, i luften ved en militær-konvoi fra NATO. En poltileder i byen fortalte media at eksplosjonen skjedde da konvoien passerte gjennom et travelt forretningsstrøk.

Skader

Mellom 24 og 30 mennesker ble såret i angrepet, deriblant 2 politifolk, mens 8 mennesker ble drept, 3 av disse var barn. Tre utenlandske soldater ble såret i angrepet, mens mange av de sivile offrene var tømrere i handelsboder ved siden av veien.

Ansvar

Soldater fra Taliban tok på seg ansvaret for angrepet.
Rådet for Den europeiske union

Rådgivende organer

Rådet, Kommisjonen og Europaparlamentet bistås av Det europeiske økonomiske og sosiale utvalg og Regionkomitéen med rådgivende funksjoner.
Harald Nævdal

Karriere

I Immortal er han kjent for sine sangtekster, ukonvensjonelle for black metal, med fokus på iskaldt landskap og et oppdiktet land kalt «Blashyrkh». Historien om «Blashyrkh» er gradvis fortalt gjennom Immortal sine album. Han bruker landsbygda utenfor Bergen som inspirasjon. Han var også kjent for sin enkle, men ekstremt raske gitarspill. Sammen med Abbath var de kjernen i Immortal frem til 1997.
Han ble i 1997 diagnostisert med seneproblemer og kunne ikke lenger spille gitar i samme hastighet som før. Men han fortsatte med å skrive låter og fungerer ofte som manager i Immortal. Han er med på turnéer og blir fremdeles ansett av Abbath, Horgh og Apollyon som et medlem, selv om han sannsynligvis aldri vil spille gitar igjen.
Han har startet bandet Perfect Visions hvor han selv er vokalist. Bandet inneholder de fleste medlemmene av bandet I. Han skrev tekstene på I albumet Between Two Worlds.
Suomen Kuvalehti

Suomen Kuvalehti (norsk: Finlands bildetidsskrift) er et finsk tidsskrift som gis ut av Yhtyneet Kuvalehdet. Tidsskriftet er Finlands eldste finskspråklige tidsskrift i sin sjanger, og ble grunnlagt i 1916. Suomen Kuvalehti hadde forgjengere med samme navn mellom 1873 og 1880 og på nytt i 1894.
Tidsskriftet kommer ut én gang i uken (fredager) og hadde i 1998 et opplag på omkring 95 300 eksemplarer. Det har stor betydning som opinionsdanner.
Sjefredaktør for tidsskriftet er Ville Pernaa.
Canadian Aeroplanes

Canadian Aeroplanes Ltd. var en flyfabrikk i Toronto, Ontario, Canada som bygde fly for Royal Flying Corps under Første verdenskrig.
Selskapet ble dannet 5. desember 1916 da Imperial Muntions Board kjøpte Curtiss (Canada) Aircraft Corporation i Toronto (etablert i 1916 som Toronto Curtiss Aeroplanes) på en 24 mål stor tomt i april 1917 (nå Galeria Kjøpesenter)
Selskapet ble ledet av Sir Frank Wilton Baillie, en industri-og finansmann.
Canadian Aeroplanes Ltd. bygde JN-4(Kan) Canuck (1200), Felixstowe F5L flybåt (30) og Avro 504.
Fabrikken var i drift frem til våpenhvilen og ble solgt til Columbia Gramophone Company's Limited i 1918 og til Dodge Brothers i 1934 som monteringsanlegg for biler 
Industriområdet ble re-utviklet på 1970-tallet som Galleria Kjøpesenter og Wallace-Emerson Community Centre.
UEFA Nations League

Format

De 55 lagene deles inn i fire divisjoner etter ranking. De fire divisjonene deles inn i fire avdelinger med opp- og nedrykk. Vinnerne av de fire gruppene på øverste nivå spiller sluttspill om tittelen.
Menjoubart

Menjoubart er en smal variant av snurrbarten som ble popularisert av den amerikanske skuespilleren Adolphe Menjou. Barten er knyttet til 1920-årenes herremote.
Menjou var en fremtredende skikkelse under mccarthyismens arbeid med å fjerne all kommunistisk innflytelse på Hollywood.
Telmatologi

Telmatologi er læren om våtmarker, sumper og myrlendte områder. En telmatolog er således en lærd (fagperson) i denne læren. Saker og ting som skjer i telmatisk sone (sonen mellom høy- og lavvann) refereres gjerne til som telmatiske hendelser. I beskrivelser brukes gjerne uttrykket telmatisk når det er om noe eller noen i denne sonen, som for eksempel om telmatisk torv (torv dannet i den telmatiske sonen). Uttrykket kan også henvise til vekslende fuktighetsforhold.
A406 (Storbritannia)

A406, eller North Circular Road, er en hovedvei som forbinder østlige og vestlige deler av Stor-London via de nordlige bydelene. Sammen med A205, South Circular Road, utgjør den en ringvei gjennom ytre London. 
North Circular Road utgjør den nordlige delen av ringvei rundt sentrale London. Det har fått langt større investeringer enn dens motpart South Circular Road (A205), og av den grunn har lengre strekninger med særskilt konstruert veibane enn urbane veier.
Østerport (København)

Østerport var en av Københavns fire byporter. De tre andre byportene til København var Nørreport, Vesterport og Amagerport.
Den opprinnelige Østerport lå i enden av Østergade (nåværende Kongens Nytorv). Den forsvant da byen ble utvidet nord for Gothersgade (Frederiksstaden) og erstattet av en ny port (omtrent ved Østerport stasjon).
Det er ikke kjent når denne porten ble bygget, men i 1708 ble den gjenoppført av Frederik IV med en temmelig beskjeden utsmykking. I 1857 ble den revet og er i dag Oslo Plads.
P.V. Jensen Klint tegnet nullpunktsteinen som markerer hvor byportene sto, også ved Østerport.
I desember 2010 ble den opprinnelige Østerport på Kongens Nytorv gravet ut av arkeologer og man kunne endelig bestemme  portens presise plassering, som var et par meter syd for Østergade/Strøgets inngang på torvet. Ved samme anledning fant man også et uthugget løvehode som man regner med har vært en del av portens opprinnelige utsmykking. Det var tidligere oppfattelsen at byporten ble oppført av Christian IV, men datering av funnlagene rundt porten viser at den i stedet stammer fra perioden 1300- til 1500-tallet.
Gunnar Engen

Liv og virke

Han spilte piano fra 4-årsalderen og opptrådte på barnekabareter i Stavanger fra han var rundt 9 år. 15 år gammel begynte han å spille bass, og spilte i flere band på 1960-tallet, blant annet i Nitric Acid hvor også Magne Høyland og Anders Bru var med. 
Engens karriere som profesjonell musiker begynte i 1972. Han spilte da i grupper som Småtroll fra Fredrikstad og Round Midnight med Alf Magne «Cliffi» Grinde og nå avdøde Asle Nilsen fra Haugesund. Videre spilte han i gruppen Katho med blant andre Tore Halvorsen (nå Ole Ivars), Steinar Storm Kristiansen (nå Scandinavia) og Morten Nyhus.
I 1978 endret Engen musikkarena, og tok over som bassist i Stavangerensemblet hvor han spilte til januar 1981. Deretter spilte han et år i Englakoret, en Stavangerbasert rockegruppe med tekster på stavangersk med Jarle Børresen, Craig Whitson og Per Riis. jr. I 1982 begynte han i Reidar Larsen blues band og var med der i nær 6 år.
I 1988 startet han bluesbandet The Blue Balls hvor Knut Køningsberg  (trommer), Per Riis. jr (gitar/sang), Jarle Børresen (orgel) og Tor Otto «Totto» Nilsen (munnspill) var med. Bandet ble oppløst et par år senere. Siden begynnelsen av 1990-tallet har han spilt i husbandet på Dickens pub i Stavanger. I 1997 kom han med i Neil Wilde sitt blues- og swingband Hipshakers.
Gunnar Har vært med i det faste husorkesteret " Dickensbandet" siden 1991 og frem til 2018. Dickensbandet spiller ikke lenger på Dickens, men tar sporadiske oppdrag.. 
I 2006 startet han opp bandet Engens Gledeshus hvor han selv er eneste faste musiker og hyrer inn andre musikere for den enkelte spillejobb. Januar 2017 var Gunnar med å starte bandet  Froddi & The Four Flames som består av Frode Rønli, vokal. Alf Terje Hana, gitar. Reidar Larsen, Keyboards. De hadde sin debut konsert 27 mai 2017 som gikk over all forventning. I 2018 skiftet bandet navn til Froddi & Compagniet, og Espen Noreger, trommer og Dominique Brackeva, trombone kom inn.