google/wiki40b huggingface dataset:
Ildvirvel

En ildvirvel, ildtornado eller branntornado er en virvelvind som dannes over et brennende område. Alle slags branner kan skape ildvirvler; de er også fremkalt eksperimentelt. I likhet med vanlige støvvirvler skyldes de at heten nedenfra fører til at luften stiger sterkt (konveksjon) og begynner å rotere. På den måten skiller de seg fra tornadoer, som utvikles ovenfra. De kan imidlertid bli like kraftige som en sterk tornado, i tillegg til at bevegelsene ofte er uberegnelige. Dermed kan de bli meget farlige, og de har antagelig bidratt til flere av de mest dødbringende brannene vi kjenner.

Ildvirvler har vært kjent lenge

Ildvirvler har sjelden eller aldri vært fotografert eller filmet før nokså nylig, med masseutbredelse av digitalt fotoutstyr. Men det har lenge vært kjent at ild kan danne virvler. Noen eksempler fra 1800-tallet:

Brannen på Vaterland 1819

Denne brannen ødela en veldig mengde trelast på bordtomtene på Vaterland i Christiania (Oslo). Om dette skrev Morgenbladet:
«Den vind, som af og til blæste, varierede fra alle kanter, ja hvirvlede rundt omkring, og syntes næsten at bestaa af de store og vidt udstrakte ildmasser og røgskyer, der søgte udvei hid og did. Ikke destomindre stod baade vinden og ilden stundom dels lige paa selve byen, dels paa forstaden Vaterland og satte deres indvaanere i megen frygt og uro.»

Peshtigo-brannen 1871

«På denne tiden skiftet vindretningen raskt. Først fra sørvest, så fra vest, deretter fra nordvest, så tilbake til sør, samtidig som vi ble hjemsøkt av en serie virvelvinder som sendte byger av glør og gnister i enhver tenkelig retning.»
.

Ildvirvler fremkalt eksperimentelt

En rekke ganger er ildvirvler fremkalt eksperimentelt. Ved et tidlig forsøk i Sør-Frankrike ble 105 oljebrennere plassert utover et område på størrelse med tre fotballbaner. Hensikten var å studere ildvirvler. Installasjonen fikk navnet Météotron. Området ble spekket med termometre og anemometre (vindmålere). Hver brenner eller flammekaster brukte ca. 1 m³ olje i timen. En brente altså 30–40 tonn olje ved hvert forsøk, som varte i 20–30 minutter. Hver brenner utviklet en flamme som var ca. én meter bred og 5–10 meter høy. Samlet varmeutvikling var 1 000 MW, trolig omtrent som en stor brann i en bygård. Oljebrenning gir mye røyk, og røyken fra anlegget nådde gjerne 1–2 kilometer opp i atmosfæren, for så å drive av gårde med vinden.
Forskerne fikk laget mange ild- og røykhvivler. De skaffet seg verdifulle kunnskaper om dem, så forsøket ble betegnet som vellykket. De atmosfæriske forholdene hadde mye å si for hvorvidt det dannet seg virvler, og i så fall hva slags. Noen ganger oppstod to virvler, som roterte hver sin vei. Én gang holdt en virvel seg flere minutter etter at brennerne var slått av. En annen, stor virvel ble så sterk at den blåste ut tre av brennerne.
Unimog

Historie

Etter andre verdenskrig trengte det tyske jordbruket sårt mekanisering.  De første tegningene til Unimog (navnet er et sammendrag av Universelles Motor Gerät) ble tatt fram høsten 1945 av Albert Friedrich, tidligere sjef for flymotorutvikling hos Daimler-Benz.  1. januar 1946 startet produksjonen opp under navnet «Allzwecktraktor».  Storskalaproduksjon startet i 1948 hos det mekaniske firmaet Mssrs. Boehringer i Schwäbisch Gmünd.  I 1950 tok Daimler-Benz over Unimog-navnet, og senere også produksjonen.  Produksjonsanlegget i Gaggenau begynte produksjon i 1951, og i 1953 fikk kjøretøyene Mercedes-stjernen.
I 1955 kom Unimog S i produksjon, og holdt ut helt til 1980.  
I 1963 kom S406-serien, en litt større utgave.  I 1974 kom 425-serien, spesielt tilpasset jordbruk.
Fra 1985 ble hele Unimog-programmet fornyet i flere trinn.  Programmet ble delt opp i lette, middels og tunge kjøretøyer, i tillegg til den lille UX100, beregnet på kommunevesen og lignende.

Teknisk

Unimog har portalaksler, noe som gjør at akslene og girkassen er montert høyt opp.  Dette gir god bakkeklaring under bilen.  Rammen er fleksibel, og lasteplanet er montert i et trepunktsfeste som lar det være stivt og uavhengig av hvordan rammen beveger seg under terrengkjøring.
Unimog fåes både med firehjulstrekk og sekshjulstrekk.
Engringvinge

Utseende

En ganske liten ringvinge (vingespenn 24 – 37 mm), oversiden ensfarget okergul med en liten øyeflekk med forvingens spiss. Forvingens underside er okergul med en litt større øyeflekk enn på oversiden, bakvingens underside grå med et utydelig, hvitt tverrbånd. I motsetning til de andre norske Coenonympha-artene mangler den øyeflekker på undersiden av bakvingene. Larven er grønn med tre mørkere grønne ryggstriper, to brede, lyse sidelinjer og to brunrøde spisser bakerst.

Levevis

Engringvingen fly ofte tallrikt på blomsterenger og i veikanter i juni – august. Den finnes i hele Sør-Norge opp til ca. 1000 moh. Larven lever på forskjellige slags gress. Den kan muligens av og til ha en delvis, andre generasjon i Norge, dette er det vanlige lenger sør i Europa. Den overvintrer som larve.
Tage Aurell

Biografi

Tage Aurells far Albert Aurell var støperiarbeider, og var opprinnelig fra øya Gotland i Sverige. Moren Lena (f. Lersten) var fra Edane i Värmland. De flyttet til Kristiania fordi Albert fikk arbeid der. I mars 1894 fikk Albert og Lena sønnen Albert, og i mars 1895 ble Tage født. Et år eller to senere døde eldstebroren. Familien bodde på adressen Nordregate 27 i 1894; da Tage ble født i 1895 hadde de adressen Thorvald Meyers gate 70, og i 1896 flyttet de til Markveien 56 B.
Da Tage var fem år gammel, flyttet familien til Karlstad. Tage hadde da fått to søstre, Sara og Anna. 
Tage gikk på skole i Karlstad, men like før han skulle ta sin avsluttende eksamen på gymnaset, forlot han skolen og begynte å arbeide som journalist. I 1919 dro han utenlands. Etter et kort opphold i Berlin bodde han nesten ti år i Paris. I 1924 traff han norske Kathrine Zimmer der, og paret giftet seg i 1926. De slo seg ned i Mangskoga utenfor Arvika i 1929, etter å ha syklet hjem fra Paris til Sverige. Denne sykkelturen ble siden beskrevet i en av Aurells bøker.

Forfatterskap

Tage Aurell begynte å skrive skjønnlitterære tekster mens han bodde i Frankrike, men debutromanen Tybergs gård kom først i 1932. Da hadde ekteparet Aurell flyttet tilbake til Sverige. Handlingen i Tybergs gård er lagt til Herrhagen i Karlstad, der Tage Aurell selv vokste opp. Romanen har klart selvbiografiske trekk. 
Aurell utga to romaner til før han fikk sitt litterære gjennombrudd i 1943 med romanen Skillingstryck. Parallelt utviklet han en radiokarriere, og sammen med hustruen Kathrine omarbeidet han Skillingstryck til et hørespill for radio. Under tittelen Serenad i Repslagargatan gjorde dette hørespillet stor lykke både blant kritikere og hos lytterne.
Klagenemndssekretariatet

Klagenemndssekretariatet er et norsk statlig organ som ble opprettet 1. april 2017. Det er underlagt Nærings- og fiskeridepartementet og har kontor i Bergen. Det har 13 ansatte (11 jurister) og ledes av Anneline Vingsgård.
Klagenemndssekretariatet betjener seks klagenemnder: Konkurranseklagenemnda, Klagenemnda for offentlige anskaffelser, Medieklagenemnda, Stiftelsesklagenemnda, Lotterinemnda og Frivillighetsregisternemnda.
Rolf Thorsen

Idrettskarriere

Thorsen var Norges beste roer på 1980-tallet, sammen med Alf Hansen. Han tok VM-gull i dobbeltsculler sammen med Hansen i 1982, sølv i 1983 og bronse i 1981. Senere tok Lars Bjønness over som makker i dobbeltsculleren. Sammen tok de VM-gull i 1989 og i 1994. Thorsen var også med å vinne sølv i VM i dobbeltfirer i 1987 med Vetle Vinje, Lars Bjønness og Alf Hansen og Olympisk sølv i Seoul i 1988 og i Barcelona i 1992.
Alene rodde Thorsen til gull i nordisk mesterskap i singlesculler i 1989 og 1991, og til NM-titler i 1982, 1983, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991 og 1992. Nordisk mester ble han også i dobbeltsculler i 1983, 1989 og 1993, i dobbeltfirer i 1985 og 1987 og i åtter i 1983 og 1987. Thorsen er norgesmester både i dobbeltsculler (sammen med Ronny Pedersen i 1992) og i dobbeltfirer (sammen med Ivan Enstad, Espen Thorsen og Arild Hanseth i 1987 – denne seiren ble også belønnet med Kongepokal).
Thorsen har syv kongepokaler og ble tildelt Morgenbladets gullmedalje i 1989 sammen med Lars Bjønness og Ole Kristian Furuseth.  I 1996 ble Thorsen også tildelt det internasjonale roforbunds (FISA) høyeste utmerkelse; The Thomas Keller Medal for an Outstanding Career in Rowing.
I 2010 ble Thorsen også tildelt Norges Roforbunds høyeste utmerkelse; Gullmerket og Hederstegnet til Norges Idrettsforbund og Olympiske og Paralympiske komité for sin innsats som ro-president.
Thorsen var visepresident i Norges Roforbund fra 1996 til 2000, og president fra 2000 til 2010. Han har også hatt flere sentrale verv innenfor idrettsbevegelsen som sådan.
Parallelt med ro-karrieren jobbet Thorsen i NCC-konsernet 1985 - 2014. Han hadde mange funksjoner i selskapet; bl.a. var han i perioden januar 2007 - april 2014 administrerende direktør for NCC Property Development AS.
Siden mai 2014 er Thorsen administrerende direktør i Oslo S Utvikling AS, selskapet som blant annet utvikler «Barcode-området» i Bjørvika i Oslo.
Ulvøya (Oslo)

Natur

Øya er på ca. 300 da, og flere steder på øya er preget av kalkfuruskog, en sjelden skogtype i Norge. Denne skogtypen er vernet på Malmøya. Skråningen mot sjøen i nordvest er av Miljødirektoratet listet som en viktig naturtype, hvor det vokser grønnburkne. Denne planten er ellers ikke vanlig i Oslo. Miljødirektoratet oppgir om skråningen at «Utsiktshogster er en trussel mot de biologiske verdiene.»
Også på Sydstranda finnes en særegen naturtype, på ryggen mot vest. Dette er gammel slåttemark, og det er funnet interessante karplanter her.
På østsiden av øya er landets eneste (siste) naturlige forekomst av planten dvergtistel. Dette er også verdens nordligste forekomst, og den har status kritisk truet (CR) på rødlista. Men også denne forekomsten holdt på å bli ødelagt av utbygging. Ved hjelp av frøinnsamling, er den nå dyrket fram, og satt ut på naboøya Padda.

Eiendom

Ved reformasjonen ble Ulvøya krongods, overført fra Mariakirken. Øya har vært bebodd i hvert fall fra 1500-tallet, da Tosten Tostensen var leietaker. Ved folketellingen i 1801 var det fortsatt bare ett hus på øya, bebodd av 14 mennesker. Ved folketellingen i 1865 er det to hus med til sammen 20 mennesker (det ene av disse husene brant i 1935). På 1870-tallet ble øya overtatt av Ludvig Dybwad, bror av bokhandler Jacob Dybwad. Han eide øya til sin død i 1896, hvoretter øya hadde flere eiere. Folketellingen i 1921 viser forsatt bare to husstander/familier, hvorav i alt 5 personer var over 23 år. I 1923 ble øya kjøpt av Kristian Gjølberg, som utarbeidet planer for brofobindelse og veier. Brua ble bygget i 1928, og kostet omkring 1/4 million kroner. Gjølberg anla også et vannverk, ved Vargveien 32/34. Øya ble så utparsellert, og planen den gang omfattet 150 villaer. Øya har i dag nærmere 1000 innbyggere.

Kuriosa

En kuriositet er det at ett av de tidligste hastighetsløp for biler (kanskje det aller første), foregikk på den islagte Bunnefjorden i 1912, med start og mål mellom Ulvøya og Nordstrand.
Av andre arrangementer kan nevnes «Ulvøya rundt», en distansesvømming på 2250 m arrangert av Nordstrand Idrettsforening i årene 1930 – 1952.
Dette stevnet ble i 2014 arrangert igjen under navnet «Ulvøen Rundt - Open Water» arrangert av Nordstrand IF sin Triathlongruppe i samarbeid med Lambertseter Svømmeklubb og Ulvøya Vel. 54 deltakere fullførte. Beste tid var 33'00 siste var i mål på 1:46'29. I gamle dager startet stevnet på fastlandet på Nordstrand-siden, men start og mål ble i 2014 flyttet til Sydstranda.
Bispevisitas

Bispevisitas er en biskops besøk i bispedømmets menigheter. Etter norsk kirkerett skal bispevisitas holdes minst hvert sjette år i hver menighet. En visitas varer gjerne 3–6 dager. 
Biskopen skal kontrollere at presten administrerer sitt embete etter lov og regel, stå til tjeneste med veiledning for presten i vedkommendes gjerning som sjelesørger og predikant, skaffe seg orientering om menighetens åndelige tilstand, ungdommens kristelige oppdragelse og de sosiale og moralske forhold. 
I løpet av en bispevisitas deltar biskopen i gudstjenester, i menighetsmøte, samtaler med konfirmantene, besøk på skoler og institusjoner. Det er også blitt alminnelig med industri- og bedriftsbesøk og kontaktmøter med foreninger av ulike slag i menigheten så vel som med kommunens administrasjon.
Senegal

Geografi

Senegal grenser til Mauritania i nord, Mali i øst, Guinea-Bissau og Guinea i sør. I tillegg er landet Gambia nesten fullstendig omringet av Senegal, og er dermed en enklave. Senegal består for det meste av tørre lavlandsørkener.

Klima

Senegal har et tropisk klima med regntid fra juni til september og tørke resten av året. Temperaturene holder seg høye hele året, men blir litt lavere fra desember til april.
Regnmengdene øker fra nord til sør, og de nordlige områdene av landet er påvirket av den intertropiske konvergenssonen med skyer og regn mellom juni og september. I løpet av disse månedene regner det likevel bare 20-30 dager, og den årlige nedbørsnormalen er rundt 300–350 mm. I sør øker den årlige nedbøren til mellom 1000 og 1500 mm, og det regner om lag 60-90 dager i regntiden. Her strekker regntiden seg inn i oktober. Dakar mellom disse to områdene og har en årlig nedbørsnormal på 542 mm. De nordlige områdene av Senegal ligger i utkanten av Sahara, og er et tørt område.
I tørketiden blåser det stort sett en nordøstlig vind, kalt harmattan, og denne kan føre med seg sand og støv som senker sikten. I de indre områdene er fuktigheten mye lavere i denne perioden, og tempeaturene mye høyere enn ved kysten. Nattemperaturene er derimot lavere.

Administrativ inndeling

Senegal er inndelt i 14 regioner som igjen er inndelt i 45 departementer.
Mall of the Emirates

Konstruksjon og historie

prosjekt ble etablert i oktober 2003 til  en antatt kostnad AED 800 millioner (US $218 millioner dollar), og var planlagt å ferdig i september 2005. Arkitekturen i de tre-etasjers komplekset kombinerer arabisk og Middelhavet elementer, og på hvert nivå er koblet til en parkeringshus 
Kjøpesenteret ble designet av det Amerikanske arkitektkontoret F+A Arkitekter. kontrakten for hovedbryggen tildelt ble Khansaheb, mens Ski Dubai kontrakten ble gitt til Pomagalski. stolheisene i Ski Dubaii og strukturelle stål arbeider ble utført av Emirates Building System og hoppet  av Bauer.
Kjøpesenter åpnet for forretnings-28. september 2005 med en offisiell åpning i november.

Shopping

Butikkene på kjøpesenteret inkluderer en Carrefour supermarkeder, Centrepoint, Debenhams, Harvey Nichols, Hjem Sentrum, Jashanmal og Marks & Spencer. Det er utsalgssteder for bøker, skrivesaker, leker, gave, mote, kunst, tilbehør, elektronikk, smykker, klokker, møbler, kosmetikk, parfyme og finansielle tjenester.

Ski Dubai

Ski Dubai er et stort innendørs ski-anlegg med skiheiser ved Mall of the Emirates, og tilbyr snowboard,  [[X-games]] , skiinstruksjon, lekeplass for barn og en kafé  Det åpnet i november 2005 og er verdens største innendørs skianlegg.. Det drives av Majid Al Futtaim Leisure & Entretainment .

Dubai Community Theatre og Kunst Sentrum

Dubai Community Theatre and Fine  Arts Centre (DUCTAC), et non-profit kreativt senter som åpnet i november 2006, under beskyttelse av Prinsesse Haya bint Hussein. Det er fordelt over et  område på 7 424 m² i andre etasje av Mall of the Emirates. Det er et teater med øvelsesrom, sammen med et kunstsenter, boliger, gallerier, klasserom, studioer, musikkskole og bibliotek 

Magic Planet

Magic Planet er et innendørs famie underholdningssenter med adskilte soner for barn og unge voksne. Det har en ten-pin bowling alley med 12 baner og biljardbord, 180 underholdningsautomater og andre attraksjoner, inkludert en karusell, en racer-simulatorer, Jumping Star, myk sog radiobiler. Det inkluderer også den RoboCoaster (en to-persons spennende tur som er unik for Midtøsten) og XD Dark Ride, en "7D" eventyr med 3D-film, grafikk og 4D effekter inkludert motion, vind og lys.
Muskatnonne

Utbredelse

Den forekommer i Afghanistan, Bangladesh, Bhutan, Brunei, India, Indonesia, Kambodsja, Kina, Laos, Malaysia, Myanmar, Nepal, Filippinene, Republikken Kina, Singapore, Sri Lanka, Thailand, Vietnam og Øst-Timor.
Den ble introdusert i Australia, Cuba, Den dominikanske republikk, Fransk Polynesia, Guadeloupe, Haiti, Jamaica, Mauritius, Mikronesia, Puerto Rico, Réunion, Seychellene, De forente arabiske emirater, Hawaii og Florida.
Battus philenor

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges rett på larvens næringsplante. Larven lever som plantespiser og er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.  
Battus philenor tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Kenji Arai

Karriere

Kenji Arai startet sin profesjonelle karriere i Albirex Niigata i 2001.
Clifford

Etymologi

Clifford er dannet av et etternavn som igjen var tatt fra et stedsnavn som betyr «vadested ved en klippe».
Compsodactylus

Utbredelse

Slekten er utbredt i og rundt Andesfjellene.
Karl Johans gate

Oppussing

I forkant av 100-årsmarkeringen av Unionsoppløsningen i 2005 ble vestre del Karl Johans gate pusset opp som en del av Hovedstadsaksjonen. Kjørebanen langs den bebygde strekningen ble innsnevret så den nå er smalere enn normalbredden for byens gater, og smalere enn forlengelsen i bakken opp mot Slottet. Dette ble gjort ved å utvide fortauet på sørsiden mot Studenterlunden og Eidsvolls plass, tilsvarende utvidelsen av nordsidens fortau i 1972. Gatens midtlinje er dermed på hele strekningen blitt sammenfallende med en linje perpendikulært på midtpunktet i Slottets fasade. Gaten fikk nye lyktestolper som tilnærmete kopier av stolpene fra 1920-årene, parvis oppstilt. Kjørebanen ble brolagt med ekstremt stor gatestein, og fortauene ble belagt med store granittheller og fikk ny kantstein med bredde 60 cm. I 2006 var det hundre år siden Henrik Ibsen døde, og Oslo markerte dette med en serie sitater fra hans verker innlagt i fortausdekket på strekningen fra Frederiks gate til Grand Hotell, som Ibsen tilbakela hver dag i 1890-årene på vei fra hjemmet i Arbins gate til sin stamkafé.

Gateliv

Først og fremst er Karl Johans gate Norges paradegate nummer 1, og fylles fortrinnsvis av turister og tilreisende. 17. mai er Karl Johan full av barn som går i tog, og som går opp forbi Slottet, hvor kongefamilien står og vinker.
Karl Johans gate er et av de viktigste stedene for gateartister å opptre, sammen med Rådhusplassen. Gjøglere, musikere og andre opptredende er en viktig del av gatebildet, enten de er norske eller utenlandske. Sesongen for å opptre på gaten er fra mai til oktober. 
En del tiggere har tilholdssted på Karl Johans gate. En del selger også magasinet =Oslo.
Nikolaj Kasatkin

Liv og virke

Kasatkin studerte i tiden 1873–1883 under Vasilij Perov ved Moskvas skole i maling, skulptur og arkitektur. Selv underviste han ved samme lærested fra 1894 til 1917. Fra 1891 var han medlem av Peredvizjniki-gruppen. I 1922 meldte han seg inn Kunstnerforbundet i det revolusjonære Russland (AkhRR – Assoziazija chudoshnikow Rewoljuzionnoi Rossii).
I den første tiden malte Kasatkin sjangerbilder. Han viet seg så til å skildre livet til arbeiderne og gruvefolket i Donetsk-bekkenet, for eksempel gruvearbeideren. Blant de fremste verkene hans fra denne tiden er «Trekkdyret» (1885), «Gruvearbeiderske» (1894) og «Skiftombytte» (1895). Disse maleriene bygger på inntrykk fra noen av reisene han hadde foretatt i Donetsk-bekkenet og Ural i årene fra 1892 til 1897.
Inntrykk fra den revolusjonære tiden 1905-1907 kommer til syne i bilder som «Arbeiderkamper» (1905) og «Arbeidersker stormer en fabrikk» (1906). Med disse og andre verk ble Kasatkin en veiviser for den sosialrealistiske stilretningen.
I tiden mellom 1906 og 1910 reiste han i det europeiske utland. Disse reisene førte han til Finland, Norge, Sverige, Italia og til Tyrkia. Etter oktoberrevolusjonen tok Kasatkin del i den  kulturelle og samfunnsmessige omveltningen i hjemlandet.
Les Nouvelles Littéraires

Les Nouvelles Littéraires var et illustrert intellektuell ukeblad, utgitt i Paris fra 1923 av Martin du Gard. Tidsskriftet ble lagt ned i 1985.
Tidsskriftet inneholder dikt, noveller, essayer, anmeldelser, korresponsenser fra utlandet, oversikter over teater, film, kunst, vitenskap og bibliografi. Redaktør i den første tiden var Frédéric Lefèvre. Blant regelmessig benyttede medarbeidere var Edmond Jaloux, Jean Cassou, Jean-Jacques Brousson, Georges Montgrédien og Gustave Cohen.
Pashtun

Pashtunere (også pushtun, pashton, pakhtun, pasjtun, persisk: afghanere eller hindi: pathan)  en etnisk-språklig gruppe som hovedsakelig lever øst og sør i Afghanistan, Khyber Pakhtunkhwa (tidligere Nordvestlige Grenseprovinsen) og Karachi i Pakistan samt i små samfunn i India. Det er anslått at om lag 42-60% av Afghanistans befolkning og 11% av Pakistans befolkning er pashtunere. Folkegruppen regnes å ha sin opprinnelse i de østlige deler av Iran og snakker språket pashto. Språket skrives med arabiske skrifttegn. Hovedmengden av pashtunerne er sunnimuslimer. Pashtunerne karakteriseres av sine æreskoder (religion) og kultur, Pashtunwali. Pashtunerne er verdens største patriarkalske stammegruppe. Den totale populasjonen er beregnet til ca. 50 millioner.
Pasthunerne er inndelt i en rekke stammer, disse er igjen inndelt i klaner og underklaner. Hver stamme styres av en khan, som tidligere ble utnevnt av den afghanske kongen (emiren). Den største stammen er Durrani-stammen med det tidligere nasjonale dynastiet, som holder til sør i Afghanistan, som også er den mest fruktbare landsdelen.
Acromis

Utseende

Nokså små (5-7 millimeter), brede, flate, gul- eller rødaktige (døde eksemplarer) skjoldbiller. Dekkvingene framhjørner er kraftig framskytende, slik at hele dyret får form som en omvendt pilespiss (spissen pekende bakover). Hannene har gjerne et hull i dekkvingene ved roten litt ute på siden, slik at man kan se gjennom dyret. Hodet er ganske lite men godt synlig ovenfra, antennene forholdsvis korte. Kroppsformen er oval. Pronotum er mye bredere enn langt, nærmest trekantet, dekkvingene hvelvede i midten uten punktrader. Beina er nokså korte. Noen har en opphøyd knøl foran på dekkvingene.

Levevis

Slekten lever på planter i vindelfamilien inkludert søtpotet.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika nord til det sørlige Mexico.