google/wiki40b huggingface dataset:
Komiteen til utredning av forholdet mellom automobiler og jernbaner

Komiteen til utredning av forholdet mellom automobiler og jernbaner, også kalt bil-bane-komiteen, var en komité som ble nedsatt etter at Veidirektør Andreas Baalsrud hadde lagt fram sin veiplan for Stortinget i 1926. Oppdraget var å utrede forholdet mellom jernbane og vei, og om veiutbygging burde få økte bevilgninger på bekostning av skinnegående transport. Resultatet ble at komitémedlemmene delte seg i to, og skrev hver sin innstilling.

Sammensetningen

Andreas Baalsrud hadde vært veidirektør siden 1919, og i sitt virke hadde han blitt overbevist om at biler og biltrafikk måtte bli et fremtidig fokusområde. Komiteen bestod av ni medlemmer. Utover veidirektør Baalsrud var det fylkesmannen i Rogaland Thorvald Andreas Larsen, distriktssjefen for NSB i Trøndelag Nils Hartvig Ruud, Ole Martin Lappen, en tidligere stortingsrepresentant for Arbeiderdemokratene, ordføreren i Flåm Ivar Sævartveit, ordføreren i Tønsberg Odd Nerdrum og stortingsrepresentantene Worm Darre-Jenssen og Otto Svenkerud fra Høyre. Komiteen ble ledet av Tørris Heggelund, høyremann på Stortinget og medlem av Jernbanekomiteen.

Forhandlingene

Det oppstod raskt uenighet innad i komiteen. Det store problemet hadde med forholdet mellom jernbane- og rutebiltrafikk. Her synes det å fremgå at flertallet av komiteens medlemmer var engstelige for at rutebilene skulle utkonkurrere togene, og argumenterte i henhold til ideologi i stedet for fakta. Rutebil var den mest økonomiske transportformen på kortere distanser, det vil si opp til 70 km, etter Baalsruds beregninger. Ved ytterligere bevilgninger til veiutbygging kunne denne distansen økes opp mot 100 km. Baalsrud var naturlig nok en forkjemper for økte bevilgninger til veiutbygging, men i komiteen var han del av et mindretall sammen med Darre-Jenssen, Nerdrum og Svenkerud.

Innstillingen

Komiteen kom med sin innstilling i april 1928. Denne bar preg av uenighetene som hadde rådet i utvalget. De to fraksjonene var uenig helt ned til premissene for komiteens arbeidsoppgave. Mindretallet, med Andreas Baalsrud i spissen, mente at flertallet brukte til dels selektive tall og strekninger som grunnlag for sin konklusjon. I tillegg til dette var noen av utregningene opptil seks år gamle, og ikke lenger representativ for hverken jernbanens eller rutebiltrafikkens situasjon på slutten av 1920-tallet. Innstillingen ble derfor todelt. De som kan ansees for å ha hatt en ideologisk tilknytning til jernbanen var i flertall, mens mindretallet fremstår som den gruppen som baserte seg på utredninger og fakta.
Schneider CA1

Utvikling

Schneider var en større fransk våpenprodusent. Tidlig under første verdenskrig hadde de fått beskjed om å utvikle traktorer for å trekke tungt artilleri. I forbindelse med utviklingen av disse begynte Schneider å eksperimentere med beltedrift.

Design

Schneider CA1 var bygget over et Holt traktorchassis og hjuloppheng. Skroget var formet som et båtskrog foran for å lette forseringer av skyttergraver, samme funksjon hadde to bøyde stålplater montert bak skroget. Foran var den utstyrt med en kutter for å trenge gjennom piggtrådsperringer. En 75 mm kanon var plassert i en pongtong foran på høyre side og den hadde to 8 mm Hotchkiss mitraljøser, en på hver side av skroget.
CA1 hadde som de fleste stridsvogner fra den første verdenskrig dårlig ventilasjon for mannskapet, men skruefjærene som hjulopphenget var utstyrt med gav en behageligere forsering av ulendt terreng enn hva som var vanlig. Ellers var CA1 en primitiv stridsvogn. Den var vanskelig å manøvrere, kanonens bevegelighet var begrenset og bensintankene, som var montert på sidene, tok lett fyr hvis de ble truffet. Ofte var et geværskudd nok til å sette stridsvognen i brann.

Senere varianter

Schneider utviklet flere varianter med tårn og bedre bestykning. Disse var kjent som CA2, CA3 og CA4. Bare prototyper ble laget av CA2 og CA3 og CA4 forlot ikke tegnebrettet.

I tjeneste

CA-1 ble levert fra september 1916, men debuterte ikke i kamp før 16. april 1917 ved Berry-au-Bac. 132 CA1 fordelt på åtte kompanier deltok, men med store tap. 76 ble i alt ødelagt av fiendtlig ild. 57 av fiendtlig artilleri og de fleste av de resterende av at bensintankene tok fyr.
Omtrent 400 CA1 ble bygget, men en del av disse uten kanon og mitraljøser og brukt som transportkjøretøyer. En prototype ble bygget med en 47 mm kanon i et lite tårn og fikk navnet CA2. Den ble aldri satt i produksjon, men førte til at Schneider CA ble CA1. Mot slutten av krigen ble Schneider CA1 faset ut til fordel for Renault FT-17.

Etter første verdenskrig

Etter krigen ble noen av stridsvognene bygget om til støtteroller. Noen ubevæpnede CA1 ble overført til den amerikanske hæren i Frankrike i 1918. Seks vogner ble solgt til Spania som var i aksjon i Marokko mellom 1923 og 1926. De fire gjenværende vognene tok del i den spanske borgerkrigen på republikanernes side.
Det finnes kun en Schneider CA1 igjen, den er utstilt ved Musée des Blindés i Frankrike og er den eldste kjørbare stridsvognen i verden.
Syng med Arve Opsahl

Syng med Arve Opsahl er et musikkalbum med Arve Opsahl, utgitt i 1982.
Mudderstrand

Kjennetegn

En mudderstrand er ofte formet som en uthuling av landet, slik at det er lengre avstand fra fjære til det åpne havet. De har en tydelig mudrete, leireaktig grunn som kan være noe nedsynkende når den er utsatt for trykk. Det pleier også å være lite oksygen i bunnen grunnet at den organiske nedbrytningen krever oksygen av dekompositørene. Ellers er bunnen veldig næringsrik, spesielt tydelig på den rike floraen omkring epilittoralen.
Bergen Pipeband

Aktiviteter

Bergen Pipeband opptrådte både på riksdekkende-tv, lokal-tv og radio, og ble skrevet om i diverse aviser. Bandet spilte til flere høyprofilerte arrangementer, blant annet The Tall Ships' Races 2008, Herremiddagen, Remembrance Day-markeringen, årlig deltagelse i Pillargurifestivalen i Otta, og årlig prosesjon på 17. mai i Bergen mellom 2005 og 2009.
Neefioides

Utseende

Middelsstore, noe brede, mørke praktbiller med noe metallglans. Pannen er litt innskåret mellom de store fasettøynene. Pronotum er avrundet trapesformet med bredt avsatte sidekanter. Dekkvingene har et guloransje tverrbånd, på siden er dette forlenget fremover nesten til sømmen.

Utbredelse

Slekten lever på Madagaskar.
Den motbydelig kvinne

Karaktertrekk

Den motbydelig kvinne er ei fryktelig og herslig kvinne som krever et kyss eller ekteskap fra en mann. Når dette skjer avsløres det at hennes form og vesen er en transformasjon eller forvandling som har blitt brutt, og hun endrer seg til det motsatte.

Den keltiske tradisjon

Den motbydelig kvinne kan bli funnet i Eventyrene til sønnene av Eochaid Mugmedon hvor Niall av de ni gislene beviser at han er den rette enekonge av Irland ved å omfavne henne. Motivet kan også bli funnet i fortellinger av andre tidligere enekonger som Lugaid Laigde og Conn av de hundre slag. I hennes egenskap av å være den som «gir-det-man-søker» kan den motbydelige kvinne bli funnet i litteraturen om den hellige gral, inkludert Chrétien de Troyes' Perceval, fortellingen om gralen, Wolfram von Eschenbachs Parzival, og den walisiske romansen Peredur, sønn av Efrawg assosiert med Mabinogion-samlingen.
Temaet ble et fast innslag i litteraturen om kong Arthur; den beste behandlingen av henne er kanskje liekvel Enken fra Baths prolog og fortelling hvor en ridder forteller at han kan velge om hans brud skal være stygg men trofast, eller vakker men fordervet, og han frigir kvinnen fra hennes herslige vesen ved å tillate henne å velge selv. En variant av denne fortellingen er tilknyttet ridderhelten Gawan i de beslektede romansene Bryllup til Sir Gawan og Dame Ragnelle, og Sir Gawans bryllup.

Germansk tradisjon

Den motbydelig kvinne opptrer også i den norrøne Rolf Krakes saga hvor Rolf Krakes far Helge Halvdansson i jula får besøk av en heslig kvinne mens han er i sin jakthytte. Ingen person i hele kongedømmet har lov til å gå inn i hytta, unntatt Helge selv. Deretter ber vesenet om å få sove i sengen hans. Motvillig går Helge med på det og da vesenet legger seg i sengen blir det forvandlet til en vakker alvlignende kvinne som var kledd i silke og som var den vakreste kvinne han noensinne hadde sett. Han lå med henne og gjorde henne gravid med en datter som fikk navnet Skuld. Senere glemte Helge kvinnen og noen dager etter fikk han besøk av kvinnen som bar hans datter Skuld i armene. Datteren skulle senere bli gift med Hjarvard, og sammen drepte de to halvbroren Rolf Krake.
Denne tradisjonen er også til stede i den northumbrianske fortellingen Den kvinnelige orm fra Spindleston Heugh. Lik denne fortellingen er Hjalmters saga og Olvis (Hjálmþés saga ok Ölvis), en tekstrevisjon basert på en rimur fra 1400-tallet av en tidligere saga, nå tapt, fra antagelig rundt 1300-tallet.
Afrikamesterskapet i mangekamp

Afrikamesterskapet i mangekamp er en internasjonale friidrettskonkurranse for afrikanske utøvere, der det konkurreres i tikamp for herrer og sjukamp for kvinner.
Mesterskapet ble en del av IAAF Combined Events Challenge i 2011.
Mesterskapet arrangeres over to dager, og ble første gang arrangert i Algeries hovedstad Alger i 1999. Det andre mesterskapet skulle arrangeres i 2003, men ble ikke noe av. Det ble heller arrangert Tunis to år senere, i forbindelse med Afrikamesterskapet i kappgang.
Dette mesterskapet arrangeres i tillegg til mangekampkonkurransen ved Afrikamesterskapet i friidrett.

Medaljevinnere

      Mesterskapsrekord
Flommer i Storbritannia 2007

Meteorologi

Juni 2007 startet rolig med en antisyklon nord for Storbritannia som gav en tørr, kjølig østlig luftstrøm. Fra 10. juni svekket høytrykket seg i det et lavtrykk (meteorologi) beveget seg inn i området, triggering tordenvær som gav flom i Nord-Irland den 12. juni.
Senere i uken, beveget et lavtrykk vest for Biskaya seg sakte østover til De britiske øyer. Samtidig beveget en front seg inn til Nord-England, og ble svært aktiv med styrtregn den 15. juni. Regnrekorder ble brutt over regionen, og gav lokale flommer. As it weakened, beveget fronten seg nordover inn i Skottland den 16. juni og forlot England og Wales med svært ustabile luftmasser, hyppige regnskurer, tordenstormer og skysystemer. Dette førte til lokal stormflod og hindret uttørking der regnet tidligere hadde falt.
Den 25. juni beveget et nytt kraftig lavtrykk (993 hPa) seg over England. Den tilhørende fronten la seg over Øst-England and dumped mer enn 100 mm regn enkelte steder. Kombinasjonen av kraftig regn og høyt vannivå fra tidligere regn førte til utbredte flommer over mange deler av England og Wales, med Midlands, Gloucestershire, Worcestershire, Sør-, Vest- og Øst Yorkshire sterkest rammet. Orkaner på østkysten also caused stormødeleggelser. RAF Fylingdales på North Yorkshire Moors reporterte nedbør på 103 mm i 24 timer, 100 mm i Hull og 77 mm på Emley Moor i Vest-Yorkshire. Gjennomsnittlig månedlig total for juni for Storbritannia er 72.6 mm.
Den 27. juni varslet Met Office uvær for kommende weekend, at 20 til 50 mm med regn kunne falle i enkelte områder, med muligheter for mer flom av de allerede mettede flomslettene.
Den 20. juli, et nytt aktivt frontsystem beveget seg over Sør-England. Mange steder registrerte en måneds regn eller mer på en dag. Met Office ved RAF Brize Norton i Oxfordshire reporterte 126.6 mm: en sjettedel av årlig regn. College ved Pershore i Worcestershire reporterte 142.2 mm, causing the Environment Agency to issue 16 further severe flood warnings. 
Den 21. juli ble mange byer og tettsteder oversvømt med Gloucestershire, Worcestershire, Warwickshire, Wiltshire, Oxfordshire, Berkshire, London og Sør-Wales verst rammet av nedbøren. 
Klimaforskere hevder at det uvanlige været som gir flommene kan ha sammenheng med dette års La Niña i Stillehavet, and the jet stream being further south than normal.
Eduardo Salvio

Landslaget

Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Vest-Telemark

Vest-Telemark er et distrikt i den vestlige delen av Telemark fylke, som i dag består av de seks kommunene Vinje, Tokke, Seljord, Kviteseid, Fyresdal og Nissedal. Vest-Telemark utgjør den vestlige delen av den noe større regionen Øvre Telemark, og ble historisk kalt Øvre Telemark vestfjelske (ofte forkortet «vestfjelske»). De nøyaktige forvaltningsmessige og kirkelige grensene mellom vestfjelske og østfjelske (Aust-Telemark) har variert noe.
Området har ingen byer eller større tettsteder, men de største sentra er i Seljord, Kviteseidbyen, Dalen, Åmot, Moland (Fyresdal) og Treungen.
Distriktet har til sammen 14 146 innbyggere (1. januar 2015) og et areal på 7 699 km².

Kultur

Vest-Telemark er et av kjerneområdene i Norge for folkemusikk, folkekunst og fortellertradisjon. Den lokale dialekten er i tillegg den dialekten som inneholder flest rester fra det norrøne språket. Skitradisjonen har sitt utspring i regionen, og idrettsformene telemarkskjøring, slalåm og skihopping (med Telemarknedslag) har sitt utspring her.

Stortingsvalgene 1906–1918

Vest-Telemarken var en valgkrets i Bratsberg amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Vest-Telemarken valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Vest-Telemarken bestod av herredene Hollen/Holla, Lunde, Kviteseid, Nissedal, Fyresdal, Mo, Lårdal, Vinje og Rauland med rundt 18 000 innbyggere og 9 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Yangeng-demningen

Yangeng-demningen er en demning med vannkraftverk under planlegging i det sentral-vestlige Kina, i vassdraget Yalong Jiang, en sideelv til Chang Jiang. Vannkraftverket blir liggende plassert i provinsen Sichuan. Ved igangsettelse skal vannkraftverket ha en kapasitet på 1 400 MW.
Axeltorv (København)

Axeltorv er en plass i København omkranset av Vesterbrogade, Axelborg, Scala, Cirkusbygningen og Palads Teatret.
Plassen ble anlagt i 1917 og er oppkalt etter Københavns grunnlegger Absalon. Området var tidligere en del av Vester Farimagsgade (tidligere Farimagsvejen) og fungerte som plass for Københavns hovedbanegårds hovedinngang.
Arkitekt Mogens Breyen sto for en ny plassdannelse i årene 1988–92 sammen med billedhugger Mogens Møller. Arbeidet ble premiert med Københavns Kulturfonds premie i 1993. Plassen består av et gulv med bornholmske granittfliser, en rekke av trær, en speildam eller fontene samt ni vaser av bronse. Dammen og vasene symboliserer solen og planetene, og den relative distanse vasene imellom avspeiler avstander i solsystemet.
Iput

Iput eller Iputs (russisk: Ипуть – Iput, hviterussisk: Іпуць – Iputs) er ei elv i Smolensk og Brjansk oblast i Russland, og Mahiljow og Homjel voblast i Hviterussland. Den er ei venstre sideelv til Sozj, og er 437 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 10 900 km². 
Elva fryser til i slutten av november og er frosset over til vårløsningen i månedsskiftet mars-april. De største sideelvene er Voronitsa og Unetsja. Byene Surazj og Dobrusj ligger ved Iput.
Bettytoppen

Mount Betty er en liten fjellkam med utsikt over Rossbarrieren, beliggende på nordsiden av Bigens Sadle lengst nordøst i Herbert Range i Dronning Mauds Fjell, Antarktis.
Mount Betty ble oppdaget av Roald Amundsen på hans sydpolsekspedisjon 1911/12. Han navnga fjellkammen etter Betty Anderssen som var barnepike og hushjelp for Amundsen-familien i en årrekke.
Sydpolsfarerne oppførte en steinvarde på Mount Betty på hjemturen. Denne varden er oppført på listen over historiske steder og kulturminner i Antarktis og er beskyttet av bestemmelsene som er gitt i Antarktistraktaten.
Elisabeth von Plotho

Liv

Elisabeth Freiin von Plotho ble i 1853 født som det yngste av fem barn til godseier Felix von Plotho på godset Zerben i kommunen Parey ved Elben.
Elisabeth forlovet seg 7. januar 1871 med den fem år eldre rittmester Armand Léon von Ardenne (1848–1919) og paret giftet seg 1. januar 1873. Sommeren 1881 flyttet ekteparet til Düsseldorf, hvor Ardenne gjorde tjeneste i Det andre westfaliske husarregiment. Her traff paret Emil Hartwich, dommer og maler. Hartwich og den ti år yngre Elisabeth von Plotho fant en felles interesse i teatret og førte en omfattende korrespondanse med hverandre, også etter at ekteparet Ardenne dro tilbake til Berlin. Ardenne fikk nyss om at Elisabeth og Emil planla å skille seg fra sine ektefeller og gifte seg med hverandre, han brøt opp Elisabeths korrespondanse boks og fant brevene. Armand akstepterte ingen skilsmisse, og utfordret Hartwich til duell. Duellen fant sted 1. desember 1886 og Hartwich døde av skuddsår fire dager senere, idet han etterlot seg kone og tre barn.
Duellering var forbudt, og Armand von Ardenne ble derfor dømt til to års fengsel. Han fikk imidlertid selv anledning til å velge fengsel og bestemte seg for Magdeburg Zitadell, hvor han kjente kommandanten. Her sonet han sammen med ytterligere to duellanter og en skogforvalter som hadde drept en snikskytter og gjorde tilværelsen så behagelig som mulig. Fra fengselet skrev han at de kokte karpe, høne, biffer, schnitzler, saltet kjøtt med sauerkraut og erter, supper, eggerøre og poteter, og om de innsatte: «Vi drapsmenn er egentlig svært harmløse mennesker». Etter bare 18 dager ble han benådet av keiser Wilhelm I og kort tid etter forfremmet til major.
Elisabeth og Armand von Ardenne ble likevel skilt 15. mars 1887 og parets to barn ble boende hos faren. Elisabeth dro til Eckwälden og utdannet seg som sykepleier. Armand giftet seg ett år senere med en tidligere sangerinne, og ryktene gikk ut på at de hadde stått i forbindelse med hverandre allerede før duellen. Elisabeth var lenge atskilt fra sine barn. I 1904 tok Elisabeths datter Margot som det første av barna første gang kontakt med henne. Sønnen Egmont besøkte henne i 1909. Armand von Ardenne døde syttien år gammel i 1919, som pensjonert generalløytnant og divisjonskommandant i Berlin.
Elisabeth von Ardenne døde 98 år gammel i 1952 i ved Lindau ved Bodensjøen. Hun fikk en æresgrav på Südwestkirchhof Stahnsdorf.
Elisabeth von Ardenne var bestemor til fysikeren Manfred von Ardenne.
Guy Carbonneau

Spillerkarriere

Carbonneu ble valgt som nummer 44 under 1980 NHL Entry Draft av Montreal Canadiens. Hans sterke spill som defensiv angriper hjalp laget til å vinne Stanley Cupen i 1986, fulgt av tre Frank J. Selke Trophy-siere i 1988, NHL 1989 og 1992. I 1990 ble han valgt som lagkaptein for Canadiens, og ledet laget sitt til nok en Stanley Cup i 1993. Den 19 august 1994 ble han overført til St. Louis Blues, i et bytte med Jim Montgomery. Han spilte der i en sesong før han gikk videre til Dallas Stars. Han fikk sin tredje Stanley Cup i 1999 med Stars, og pensjonerte seg fra å spille etter sesongen 1999-2000.
Carbonneu var en av de mest populære spillerne på Canadiens, og fans ropte "Guy, Guy, Guy!" når han var borti pucken, veldig likt Guy Lafleurs popularitet (Carbonney spilte med ham mellom 1983 og 1985) i hans karriere. Han var også en av de mest beundringsverdige spillerne på Dallas Stars. Etter hans siste kamp fikk han stående applaus, og etter et opprop ble det bestemt at hans spillernummer, 21, ikke skulle brukes den neste sesongen, som et minne.

Etter spillerkarrieren

I 2005 opprettet Quebec Major Junior Hockey Leage Guy Carbonneau Trophy, som blir delt ut årlig til den spilleren i QMJHL som blir ansett som den beste defensive angrepsspilleren.
Etter å ha jobber som assistent for Michel Therrien med Canadiens mellom 2000 og 2002, byttet Carbonneau tilbake til Dallas Stars, hvor han jobbet som assisterende general manager, fram til han gikk tilbake til Montreal i januar 2006.
Den 14. januar 2006 ble Guy Carbonneau støttetrener for Montreal Canadiens, etter at Claude Julien fikk sparken, mens GM, Bob Gainey, tok over rollen som midlertidig hovedtrener. Carbonneay tok senere over rollen som hovedtrener, etter at laget hadde blitt eliminert fra playoffs. Han var den 28. treneren for Montreal.
Den 30. april 2008 ble han nevnt som kandidat for Jack Adams Trophy, som blir delt ut til den beste hovedtreneren i løpet av året, men tapte med 12 poeng. Vinneren ble Bruce Boudreau, trener for Washington Capitals.
Den 9. mars 2009 fikk Carbonneau sparken som hovedtrener for Montreal Canadiens, med 16 kamper igjen av sesongen. Han ble erstattet av general manager, Bob Gainey.
Den 17. september 2009 fikk Carbonneau stilling som en av analytikerne for CBC Sports sitt program, Hockey Night in Canada.
1. divisjon bandy for herrer 2003/04

1. divisjon bandy for herrer 2003/04 var det nest øverste nivået i norsk bandy sesongen 2003/04. Serien startet 15. november 2003 og varte til 17. februar 2004. Deretter var det kvalifiseringsspill for opprykk og nedrykk.
Pemphredoninae

Utseende

Små til middelsstore, kraftige, svarte vepser. Den fremste delen av bakkroppen er ofte rødlig. Bakkroppen er ofte tydelig stilket. Artene i denne gruppen er blant de minste av gravevepsene.

Levevis

Disse vepsene utvikler seg på dyr som moren har fanget, lammet med et stikk fra giftbrodden og slept ned i et hull hun har gravd ut i marken. Hun legger et egg på byttet før hun forsegler åpningen og flyr vekk. Noen arter kan fore larven med flere byttedyr. Byttedyr kan være for eksempel edderkopper, knelere, bladlus, sikader, teger, fluer, sommerfugler, bier, gresshopper og sirisser. De voksne vepsene besøker gjerne blomster. Artene i slekten Microstigmus utmerker seg ved å ha et sosialt levevis, slik nærmer de seg sine slektninger biene.

Utbredelse

Gruppen forekommer i alle verdensdeler bortsett fra Antarktis.
Ahmadnagar (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 4 543 083 innbyggere i distriktet, mot 4 040 642 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 20,10 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,83 % i 2011 mot 14,59 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 839 i 2011 mot 884 i 2001.
Marquinhos

Landslaget

Han tok gull under Sommer-OL 2016.
Han ble tatt ut i Brasils tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Musée de l'Orangerie

Musée de l'Orangerie, eller Orangeriet  ligger i nordvestre hjørne av Tuilleriparken i Paris. Navnet stammer fra den tid det lå et orangeri, et drivhus med appelsintrær der. Stedet er bygd om og bygd ut i flere omganger, og fungerer i dag som bevaring av 8 av de aller største veggbildene som Claude Monet har malt. Disse finnes i hovedetasjen som er helt og holdent dedikert for bildene. Temaet er vann, vannliljer, piletregrener - og lys.
I etasjen under finnes samlingen etter kunsthandler Paul Guillaume og hans enke, som donerte i 1960 en samling med moderne klassisistiske og impresjonistiske bilder. I tillegg finnes en sal der en viser temporære utstillinger. I rommene for de faste samlingene finnes, foruten afrikanske figurer og masker, bilder av: Cézanne, Renoir, Rousseau, Modigliani, Marie Laurencin, Matisse, Picasso, Andre Derain, Chaim Soutine og Maurice Utrillo.
Kilde: Museets infobrosjyre med kart
De orfiske hymnene

De orfiske hymnene er en samling av 87 dikt fra antikkens Hellas, skrevet innenfor den religiøse kulten orfismen, og for manges vedkommende skrevet for å brukes i en kultisk/rituell sammenheng. Tekstene er antagelig nedskrevet på 200- eller 300-tallet, muligens nær Pergamon i Lilleasia.
De gudene som tilbes og påkalles i hymnene er særlig slike som er knyttet til orfismen: skaperguden Protogonos, Erikepaios og Fanes. Myten(e) om Orfeus nevnes ikke i disse tekstene, slik de heller ikke gjør det i annen orfisk litteratur. Innenfor orfismen var Orfeus regnet som profet og dikter, men ikke som en guddom.
Hymnene skiller seg fra andre antikke greske religiøse hymner ved at det brukes mindre plass på å gjenfortelle episke myter som knyttes til den enkelte guddom, og mer plass på å beskrive gudene med adjektiver og tilnavn, og ved å sammenligne de greske/orfeiske gudene med guddommer fra naboenes mytologier. «Denne synkretistiske tendensen og overfloden av beskrivende adjektiver har to spesifikke formål i de orfiske hymnene. For det første var det en måte å få guddommens oppmerksomhet på. Å vise hvor mye man kjenner til gudens vesen, er en form for smiger av guden. For det andre hjelper de forskjellige navnene de innvidde til å utforske mysteriet som er skjult i gudenes natur. Hvert tilnavn avslører en ny side ved guddommen.»