google/wiki40b huggingface dataset:
Xenocallia

Utseende

En nokså liten, avlang, rødbrunlig trebukk. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider og en liten pigg langt bak på hver side. Bak denne er pronotum kraftig innsnørt, slik at det blir en "hals" mellom pronotum og de parallellsidige dekkvingene.

Utbredelse

Arten er utbredt i Bolivia.
Jordrotasjonen

Jordrotasjonen er betegnelsen på jordklodens rotasjon om sin egen akse. Jorden roterer mot øst, eller mot klokken.
Tmesorrhina

Utseende

Middelsstore, avlange, metallisk fargede gullbasser. Disse artene har ofte svært briljante farger. Dekkvingene har fine punktrader.

Utbredelse

Slekten er utbredt i tropisk Afrika.
Meloemorpha

Utseende

Middelsstore, slanke, blankt svarte trebukker. Hode og pronotum kan være rødlige.  Antennene er tynne og omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er mer eller mindre tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, sprikende i spissen, beina middels lange og slanke.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Artene lever i Mexico og Guatemala.
Fumi-e

En Fumi-e (japansk: 踏み絵, fra fumi «trampe, trå på» + e «bilde») var en avbildning av Jesus eller Maria som Tokugawashogunatets religionsmyndigheter i Japan krevde at mistenkte kirishitan (kristne) måtte trå på for å bevise at de ikke tilhørte denne forbudte religion. 
Bruken av fumi-e begynte med forfølgelsen av katolikker i Nagasaki i 1629. Bruken av dem ble offisielt avskaffet da japanske havner ble åpnet for utlendinger den 13. april 1856, men noen forble i bruk inntil kristen forkynnelse ble satt under formell lovbeskyttelse i Meijiperioden. Gjenstandene som skulle trampes på var også kalt e-ita eller ita-e, mens tvangsprøven ble kalt e-fumi. 
E-fumi-seremonien, altså trampingen på bildene, var kjent for europeere allerede ved begynnelsen av 1700-tallet. Den er omtalt i Jonathan Swifts Gulliver's Travels, Oliver Goldsmiths The Citizen of the World og Voltaires Candide. I moderne japansk litteratur er betredelsen av fumi-e det avgjørende element i romanen Chinmoku (Taus Himmel) av Shusaku Endo, som selv var katolikk fra Nagasaki.
Den japanske regjeringen benyttet fumi-e for å avsløre praktiserende katolikker og deres sympatisører. Fumi-e var bilder av jomfru Maria eller Jesus Kristus. Embedsmennene påbød alle og komme for å trampe på dem. De som nektet, eller som nølte, ble identifisert som katolikker og sendt til Nagasaki. 
Nagasaki var det stedet i Japan der den katolske tro hadde stått sterkest frem til forfølgelsene satte inn, og her var de antikatolske tiltak deretter blitt mest iherdige. Seremonien med å trø på bildene fant sted der hvert år, på den åttende dag av den første måned. Det var Edo-regjeringens politikk å få dem til å vende ryggen til sin tro, katolisismen. Dersom katolikkene nektet, ble de torturert. Det var mange som holdt fast på troen; de ble drept. Noen ganger fant henrettelsene sted på vulkanfjellet Unzen ved Nagasaki, ved at de ble kastet ned i vulkanen. 
Med årene fikk de årvisse billedtrampingene preg av å bli en lokal folkelig festivitet. Særlig kvinnene fra fornøyelseskvarteret Maruyama sørget med sine forseggjorte kimonoer oppsikt og tilstrømning av skuelystne. Nederlenderne, som var protestanter og tildels nokså antikatolske selv, hadde siden 1609 hatt et nærvær i byen med Det nederlandske ostindiske kompanis handelsenklave. Noen av deres ledere (oppferhoofden) ved faktoriet på Dejima i havnen, etterlot korte skildringer av hendelsene i sine tjenestejournaler. Noen av bemerkningene gjengav foreteelsene med gru, mens andre observatører var mer avslappede i sine referater. Det var ved disse skildringer at bildetrampingen ble kjent i Vesten på tidlig tidspunkt. 
Henrettelse av kristne bortfalt uoffisielt i 1805.
Fumi-e ble vanligvis utskåret i stein, men andre var malte, og noen var treblokktrykk. Mange, men ikke alle, var kunstnerisk forseggjort, i pakt med de kunstneriske krav i Edo-tiden. Det er ikke bevart så mange fumi-e, ettersom de stort sett enten ble kastet vekk, eller ble gjenbrukt til andre formål.

Moderne japansk

I den moderne japanske dagligtale benyttes av og til fumie også fritt fra historisk-religiøs konnotasjon omtrent i betydningen «lojalitetsprøve».
Gollumiellinae

Utbredelse

Gruppen lever i Asia (India, Nepal, Bangladesh, Singapore, Malaysia, Indonesia, Ny-Guinea, Kina, Filippinene, Japan).
Rørosmuseet

Rørosmuseet er en stiftelse som arbeider for å ta vare på og utvikle de kulturhistoriske verdiene i Røros-distriktet. Museet har et spesielt ansvar for verdensarven Røros, sørsamisk kulturhistorie, bergverkshistorie og bygningsvern. 
Rørosmuseet har en betydelig samling av gjenstander, foto, kart, tegninger og arkivmateriale fra bergstaden Røros og bygdene rundt. Arbeidet med å bygge opp de kulturhistoriske samlingene tok til i 1930, da Røros Museumsforening ble stiftet. En stor utstilling ble holdt i Aasen-gården sommeren 1930. 25 år senere fikk museet permanente lokaler for samlingen i stenhuset ved Doktortjønna. I 1988 ble samlingen flyttet til det nye museumsbygget i Smelthytta. Den opprinnelige Smeltehytta brant ned i 1975 og Sverre Fehn tegnet et nytt bygg som skulle stå på tomta - i stedet for Fehns bygg ble det reist en kopi av den gamle Smeltehytta. 
En del av Rørosmuseets samlinger har tilhørt Røros Kobberverk. Det dreier seg om kopperverkets historiske gjenstandssamling, en del av verksarkivet og gjenstander museet overtok da verket ble nedlagt i 1977. 
I tillegg til et 30-talls bygninger som er i museets eie, forvalter museet 57 bygninger og ca. 50 tekniske anlegg, eller rester av anlegg, i statens eie etter Røros Kobberverk. 
Rørosmuseet har tre besøkssteder som er åpne for publikum: Smelthytta, Olavsgruva og Sleggveien.
Tom Jones (film)

Handling

Filmen handler om løsungen Tom Jones som blir adoptert av en godseier på 1700-tallet. Han oppdras til å bli en gentleman, men Tom er en villstyring og blir etterhvert forvist fra hjemmet. Han opplever flere erotiske eventyr, blir nesten hengt, men reddes og blir anerkjent som nevø av godseieren og rik arving.

Innspilling

Filmen ble innspilt i Dorset og Somerset sommeren 1962.

Filmkritikerne

Tom Jones har fått så mye som 81% på Rotten Tomatoes.
VGs anmelder gav den terningkast fem og skrev blant annet at: «Både sjarmerende og muntert har John Osborne («Se deg om i vrede»), omarbeidet Henry Fieldings 1700-talls-roman til et filmmanus om har beholdt bokens løssluppent romantiske handlingsgang og stemning, ledsaget av en lett ironisk kommentar som gir en fornøyelig kontrastvirkning». Journalist Sven Egil Omdal beskrev den i 2010 på følgende måte: «Britisk historisk komedie om forfører og luring, basert på en roman av Henry Fielding. Albert Finney i stjernerolle».

Økonomi og popularitet

Filmen har innbrakt rundt $50 millioner på verdensbasis (1963–2000). Produksjonskostnadene var på ca $1 million.

Priser

Tom Jones vant hele fire Oscar: Oscar for beste film, Oscar for beste filmatisering, Oscar for beste regi og Oscar for beste musikk. Den ble også tildelt tre BAFTA-priser (beste britiske film, beste manus og beste film fra annen kilde), to Golden Globes (beste musikal-komedie, og mest lovende nykommer) og Samuel Goldwyn Award. Den vant også en Grammy for beste filmmusikk, samt Writers' Guild of Great Britain og Directors Guild of America.
Phyllomaeus

Utseende

Middelsstore, avlange, mørke trebukker med svak metallisk glans. Antennene er rødlige, sagtakkede i den ytre delen og kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, nokså bredt og ganske matt på grunn av svært fin hårkledning. Dekkvingene er jevnbrede.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det østlige Afrika.
Erg

Erg er den grunnleggende energienheten i cgs-systemet. Navnet kommer fra greske ergon, som betyr «arbeid». cgs-systemet er nå erstattet av SI-systemet med joule som energienhet.
1 erg = 10⁻⁷ joule
1 erg = 624.15 GeV = 6.2415 ×10¹¹ eV
1 erg = 1 dyn cm.
Tore Tønne

Liv og virke

Tønne var utdannet siviløkonom ved Norges handelshøyskole i Bergen og studerte senere til jurist ved Universitetet i Oslo. Han ble ansatt i Utenriksdepartementet i 1972 og arbeidet i diplomatiet frem til 1981. 
Han var underdirektør i Olje- og energidepartementet 1981-1983 og så ekspedisjonssjef ved samme departement 1983-1988. Han var medlem i konsernledelsen i Statoil 1988-1993, administrerende direktør for Statens nærings- og distriktsutviklingsfond 1993-1997, direktør/styreformann i Saga Securities ASA 1997-1998 og konsernsjef i Norway Seafoods 1998-2000. Han innehadde også en rekke ledende styreverv, blant annet i Fokus Bank, Nationaltheatret, Luftfartsverket, og Høgskolen i Stavanger.
Han ble helseminister i mars 2000.
I desember 2002 ble det kjent at Økokrim etterforsket Tønne for å ha mottatt et honorar på 1,5 million kroner fra advokatfirmaet BA-HR for rådgivning han i en seksukersperiode utførte for Kjell Inge Røkke i forbindelse med oppkjøpet av Kværner i etterlønnsperioden etter ministerposten. Tønne hadde skriftlig forsikret at han ikke hadde lønnet arbeid, noe som også stemte på det tidspunkt forsikringen ble avgitt. Da var det uvisst når og om han skulle få noe betalt oppdrag.
Honoraret ble av BA-HR kamuflert ved hjelp av en falsk faktura. Saken førte til omfattende mediedekning. Økokrim tok ut tiltale mot Tønne 20. desember. Tønne ble meldt savnet på morgenen den 21. desember 2002, og like før klokken 19 samme dag ble han funnet død like ved sin egen bil. Dødsfallet ble raskt betegnet som selvmord.
Tiltalen mot Tønne ble henlagt, mens advokat Øyvind Eriksen i BA-HR fikk og godtok en bot på 50 000 kroner. Direktør Kari Breirem i BA-HR hadde nektet å underskrive den falske fakturaen advokatfirmaet hadde utstedt på vegne av Tønne. Hun ble derfor presset til å slutte i firmaet, som laget en egen hvitbok om hvor ubrukelig hun var. Hun ble senere direktør i Borgarting lagmannsrett og utgav høsten 2007 boken På BA-HR bakke om saken.
Henicocoridae

Utseende

Henicocoris monteithi er en middelsstor, avlangt-oval tege. Hodet er fremstrakt, punktøyne (ocelli) finnes. Både antennene og sugesnabelen består av fire ledd. Pronotum er bredere enn langt, trapes-formet. Beina er slanke, føttene består av tre ledd. Forvingene er harde, bille-lignende, bakvingene mangler. Bare hunnen har blitt formelt beskrevet, men hanner er også kjent.

Levevis

Nesten ingenting er kjent om biologien til denne arten, som er funnet i kald-tempererte skoger. Den er blitt samlet inn løpende på falne trestammer om natten. Man vet ikke hva den spiser.

Utbredelse

Henicocoris monteithi har en ganske begrenset utbredelse og er bare kjent fra fjellområdet Otway Ranges i delstaten Victoria, og ved sørkysten av New South Wales.
Grevelingendemningen

Sluse og bro

Grevelingensluis ligger ved Bruinisse. Man forventet at den ville bli brukt først og fremst av fiskebåter, mindre transportskip, fritidsbåter og transporter til Brouwersdemningen som skulle bygges etter at Grevelingendemningen var ferdig. Størrelsen, 125 x 16 meter og en dybde på 5,5 meter, ble basert på transportene til Brouwersdemningen da man ikke ventet større skip enn disse. Slusen er bygget i armert betong, med dører av stål. I dørene er det et antall luker som kan åpnes slik at vannet fremdeles kan strømme mellom Grevelingenmeer og Krammer.
På samme sted ble også en bro bygget, demningen skulle tjene som veiforbindelse Zeeland og Zuid-Holland. Broen er 14,25 meter bred, der 11 meter er reservert for biler og 3,25 for syklister. Broens underside ligger 6,5 meter over havnivå, slik at den ikke trenger åpnes mer enn strengt tatt nødvendig. Den ble tatt i bruk 18. juni 1962.
Senere, i 1984, ble Flakkeese Spuisluis anlagt ved Oude Tonge. Denne ble satt inn i demningen for å gjøre det mulig å regulere vannstanden i Krammer, slik at oversvømmelser (for eksempel ved mye nedbør) kan unngås.

Minnesmerke

På sørsiden av demningen, på grensen mellom Zeeland og Zuid-Holland, står fremdeles et av ankerpunktene for kabelbanen. I 1994-'95 ble det renovert i regi av et antall bedrifter, og 19. januar 1995 ble det overdratt til Rijkswaterstaat (det nederlandske direktoratet for offentlige arbeider og vannforvaltning).
Mette Gravholt

Klubb

Gravholt spilte i sin karriere for de danske klubbene Roskilde, Slagelse, Vejen, Holstebro, Viborg, Nykøbing Falster og Esbjerg, samt den tyske klubben Neckarsulm.
I 2011/12-sesongen ble hun den mestscorende spiller i løpet av én sesong i Damehåndboldligaen, med 204 scoringer.

Landslag

Hun fikk sin mesterskapsdebut under Håndball-EM 2012 og vant bronsemedalje for Danmark under Håndball-VM 2013.

Privatliv

Gravholt var tidligere kjæreste med landslagskollega Kristina Kristiansen, men giftet seg i juli 2018 med Betina Lambæk Gravholt, som hun har sønnen Matteo med.
Boklov

En boklov er en markdsregulering som pålegger fast pris på litteratur for en tidsperiode. Slik regulering har til hensikt å hindre priskonkurranse og sikre inntekter til forlag og bokhandlere.

Boklov i Norge

Bokloven (fullt navn lov om omsetning av bøker) er lov fremmet av kulturminister Hadia Tajik i 2013 som ikke har trådt i kraft.
Lovforslaget tar sikte på å regulere omsetning av bøker i Norge. De sentrale bestemmelsene er innføring av obligatorisk fastpris for salg av bøker til sluttkunde og innføring av et tak for bokhandlernes avanse. Loven gjelder både trykte bøker og ebøker.
Jamsession

Jamsession (uttales djæmsessjen) er et engelsk begrep for en sammenkomst hvor musikere som til vanlig ikke spiller sammen møtes og spiller fritt og uformelt, gjerne med store innslag av improvisasjon. Begrepet brukes spesielt innenfor jazzen. Derav verbet «å jamme», å improvisere musikk.
Ordet jam hadde opprinnelig betydningen «å presse noe sammen», eksempelvis for bevare og konservere frukt og syltetøy. Jamsession er dokumentert fra 1933; kanskje fra betydningen «noe søtt, noe utmerket».
Bara no Seidou (2007)

Bara no Seidou er en spesialutgave fra den japanske gruppa Malice Mizer for det europeiske markedet, og det finnes bare 1999 eksemplarer. I tillegg til selve CD-en, inneholder denne utgaven også en DVD, en plakat, en inbundet «bok» og et hefte med tekster og bilder på tilsammen 56 sider.
Now We've Got Members

Now We've Got Members er et norsk band fra Oslo/Skjetten.
Bandet består av Jørgen Skjulstad (Saz, Gitar og Vokal), Thomas Meidell (Gitar, Keyboards og Vokal), Sara Yri Cools (Orgel, Trekkspill og Vokal), Henrik Kamphus (Trommer), Christian Stouff Ludvigsen (Bass), Dag Stiberg (Saxofon) og Daniel Meyer Grønvold (Mandolin, Bouzouki, Baglamaz). Bandet gjestes også tidevis av Magnus Nielsen (aka Magnus Moriarty) (fiolin og trommer) og Marie B. Kvamme (vokal). Now We've Got Members er kjent som Metronomicon Audios flaggskip, og for å blande prog med folkemusikk fra alle verdensdeler (spesielt balkan og østen).
Now We've Got Members har ved flere anledninger også opptrådt med Balkansemblet som vant Spellemannprisen i 1984 i kategorien «Åpen klasse».
TOPS-20

TOPS-20 (Timesharing / Total Operating System-20) var et tidsdelt operativsystem som ble lansert i 1976 for 36-biter stormaskinen PDP-10 (og DECsystem-20) fra Digital Equipment Corporation (DEC). Arbeidet med TOPS-20 begynte i 1969 som operativsystemet TENEX fra Bolt, Beranek and Newman (BBN).
TOPS-20 konkurrerte med TOPS-10 og Incompatible Timesharing System. and WAITS—all available for the PDP-10
Siste versjon var 7.04 som ble lansert i 1988.
Barneasyl

Barneasyl i Norge

I de største byene i Norge opprettet veldedige stiftelser en rekke barneasyler etter forbilder fra de engelske infant schools og tyske Kleinkinderschulen. I 1837 ble det første barneasylet i Norge opprettet i Trondheim av Selskabet de Nødlidendes Venner. Det første barneasylet i Kristiania åpnet 26. januar 1838 i Eugenia Stiftelses lokaler i Teatergata. Kristiansand barneasyl ble også stiftet i 1838. Bergens barneasyl ble opprettet i 1840 og driften startet året etter.
Fra 1850-årene opphørte skoleundervisning i mange av asylene i Norge. Det ble nå lagt mer vekt på å utvikle barna gjennom fortellinger og samtaler. En viktig inspirator til dette var tyskeren Friedrich Fröbel (1782–1852) som ville virkeliggjøre sine idéer gjennom å etableringen av barnehager. På 1930-tallet fikk idéen om barnehager bedre feste i Norge og mange av de gamle barneasylene ble gjort om til barnehager eller daghjem med mer lek og mindre undervisning.
Håvard Rugland

Håvard Rugland er en norsk fotballspiller som forsøkte seg innen amerikansk fotball som placekicker. Han kommer fra Ålgård i Gjesdal kommune, og dro til USA for å prøvespille for NFL-laget Detroit Lions. 
Han er placekicker, og ble kjent etter at han 16. september 2012 la ut en video på YouTube under tittelen Kickalicious™. I den viste han skuddevnene sine med en amerikansk fotball, og han fikk oppmerksomhet i USA. I slutten av 2012 fikk han prøvespille for New York Jets, og senere for Cleveland Browns.
I Detroit Lions konkurrerer han om kicker-plassen mot David Akers. På treningsleiren i juli traff han på et spark fra 58 yards (53 meter).
Lærekandidat

Lærekandidat er en yrkesutøver som inngår lovfestet opplæringskontrakt i et lærefag med en godkjent arbeidsgiver. En opplæringskontrakt er mindre omfattende enn en lærekontrakt som inngås med lærlinger. Lærekandidaten forberedes til en kompetanseprøve i faget, med mindre omfang enn en fag-/svenneprøve.
Det er rom for å endre opplæringskontrakten i løpet av læretiden. Dersom kandidaten viser en utvikling som tilsier at fullverdig yrkeskompetanse er oppnåelig, kan opplæringskontrakten endres til en ordinær lærekontrakt etter godkjenning fra yrkesopplæringsnemnden. Kandidaten vil da ha fagbrev/sveinebrev som mål.
Lærekandidatar som av ulike grunner ikke kan følge, eller få tilfredsstillende utbytte av det ordinære opplæringstilbudet, har rett til spesialundervisning. Et behov for spesialundervisning kommer etter en sakkyndig utredning fra Pedagogisk-psykologisk tjeneste (PPT). Kandidater med rett til spesialundervisning skal følge en individuell opplæringsplan.
Hammerfest kirke

Utsmykning

Det meste av utsmykning i kirken er gjort av Jardar Lunde. Over alteret er det et trekantet glassmaleri som viser sentrale elementer i kristen lære og samtidig er både formen på glasmaleriet og motivene et uttrykk for treenigheten. Glassmaleriet viser Gud Fader, Jesus Kristus og Den hellige ånd. 
Under glassmaleriet er det en mosaikk fra 1972 i norsk naturstein. Mosaikken viser ulike hendelser fra påskefortellingen. Alteret er prydet med et kors og et antemsal i glassmosaikk.
På sideveggene i kirkeskipet er det glasmosaikker som fremstiller ulike kristne symboler.
Fronten på orgelgaleriet er utført av Eva og Knut Andersen. Det er 11 tresnitt som viser fire tidligere kirker i Hammerfest, to gravkapeller i byen, Moses, apostelen Peter og Maria med Jesusbarnet, Lars Levi Læstadius og Thomas von Westen.

Øvrig kunst

I sidekapellet står en altertavle fra den første kirken i Hammerfest. Altertavlen er fra 1623, og er tredelt. Det sentrale motivet er Jesus på korset, og i sidefeltene er Maria og apostelen Johannes. I kapellet er det også to lysekroner fra midten av 1700-tallet.
Allround-VM på skøyter 1961, kvinner

Media

Mesterskapet ble sendt på NRK TV hvor kommentatoren var Oddvar Foss. I tillegg ble mesterskapet også overført til Sovjetunionen og Øst-Tyskland. Japan stod også i daglig kontakt med Tønsberg for oppdateringer om sine løpere.
Ófeigs þáttr

Ófeigs þáttr («Tåtten om Ofeig») er en tått, en kort islendingesaga fra ca 1250/1260. Historien foregår på Nordøst-Island fra ca 990-1066 og tåtten er en av tre tætter som er redigert inn i «C-versjonshåndskriftet» av Ljósvetninga saga. De to andre er Sörla þáttr og Vöðu-Brands þáttr.
Karl Otto Meyer

Bakgrunn

Karl Otto Meyer vokste opp i Adelbylund ved Flensborg, hvor han gikk i mindretallets danske skole i Tarup (i Adelby sogn litt øst for Flensborg) 1934–1938. Han kom deretter på Duborg-Skolen i Flensborg 1938–1944 og gikk ut med præliminæreksamen. I noen få måneder (august–oktober 1944) gikk han på Sønderborg Statsskole, inntil han fik sin innkalling til det tyske militære.
Meyer flyktet i januar 1945 for å unngå tysk militærtjeneste, og sluttet seg til dansk motstandsbevegelse på Fyn.

Lærer

I 1949 tok han lærereksamen ved Skårup Seminarium, og ble senere lærer ved den danske skolen i Husum.
Meyer fikk i 1952 ilagt yrkesforbud ved at delstatsregjeringen inndro undervisningstillatelsen hans på grunn av politiske uttalelser mot den tyske gjenopprustingen etter krigen, noe som ble trukket tilbake etter en rettsprosess.

Redaktør, politiker

Fra 1963 til 1985 var han sjefredaktør for den danskspråklige tyske avisen Flensborg Avis.
Meyer var formann for den danske minoritetens politiske parti i Slesvig-Holsten Sydslesvigsk Vælgerforening (SSW) fra 1960 til 1975, og i perioden 1971 til 1996 representerte han partiet i Schleswig-Holsteins landdag.
I landdagen bidro han i 1987 til maktskifte i Slesvig-Holsten, da det konservative partiet CDU som hadde sittet lenge ved makten ble byttet ut med en sosialdemokratisk delstatsregering, men Meyer markerte seg også som kritisk overfor EU.
Meyer har blitt fremholdt som en viktig bidragsyter til at det danske mindretallet idag er en nevneverdig politisk og kulturell faktor i Slesvig-Holsten.
Meyer har mottatt gjentatt heder for sitt arbeid, herunder Den Berlingske Fonds Hæderspris (1979), Kaj Munk-Prisen (1985), Egholtprisen (1986), Frode Jakobsen-prisen (1997) og Marcus Lauesens Mindelegat (2003).
I 2008 ble Meyer foreslått som æresborger i Slesvig-Holsten, men avslo blant annet under henvisning til at det danske mindretallet ikke har oppnådd full likestilling.
Karl Otto Meyers sønn, Flemming Meyer, har også markert seg som en sentral SSW-politiker.
Folkungaætten

Folkungaætten eller Bjälboætten er en senere og vanlig benevnelse på en svensk kongeslekt fra middelalderen. Til Folkungaætten regnes i farslinje ætlingene til Bengt Snivil. Han hadde tre kjente sønner, Birger Brosa, Magnus Minnisköld og Karl Døve. Ættens medlemmer må ikke forveksles med folkunger, en gruppering som gjorde flere opprør mot kongeslektens styre.
Det er vanlig å inndele slekten i et antall grener og med Folkungaætten menes i alminnelighet den grenen som utgikk fra Birger jarl og som gjennom et antall generasjoner fra og med Birgers sønn Valdemar Birgersson, kom til å sitte med kongsmakten. For de andre grenene, se lenker nedenfor.
Folkungaætten døde ut på slutten av 1300-tallet med Erik Valdemarsson (den yngre).

Navnet

Det menes at navnet kommer fra en Folke Filbyter (= «hestebiter»), men han er ikke bevist å være en historisk skikkelse. Betegnelsen på ætten ble innført i 1616 av Johannes Messenius som hentet informasjon fra en senere avskrift bevart i en kilde fra 1400-tallet. I henhold til denne kilden stammet både Birger jarl og de av hans politiske motstandere som kalles folkunger fra personer med navnet Folke.
Den ofte forekommende informasjonen om at «folkunger» nærmest skulle ha fungert som en politisk partitilknytning, ble først hevdet av Rolf Pipping som hans personlige oppfatning, og ble senere støttet av Erik Lönnroth. Oppfatningen bygger på sammenligninger med norske forhold hvor det forekom betegnelser som «kuvlunger» og «ribbunger» og andre.
Betegnelsen Bjälboætten etter slektens stamgods Bjälbo i Östergötland kunne eventuelt ha vært en mer adekvat benevnelse for slekten ettersom Bjälbo er det tidligste kjente godset i deres eie; dog er Folkungaætten siden blitt godt etablert i svensk historievitenskap, særskilt i middelaldergenealogi. Valget av betegnelse er således en historievitenskapelig konvensjon og som sådan en stipulativ definisjon. Den kan altså være verken riktig eller feil, bare mer eller mindre adekvat. Det som tvinger fram en slik konvensjon er at slekten i seg selv ikke kalte seg noe som helst.