google/wiki40b huggingface dataset:
Papilio palinurus

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. 
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.  Larven lever som plantespiser. 
Papilio palinurus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Valentin Serov

Yngre år

Serov vokste opp i en kunstnerfamilie i St. Petersburg, både faren Aleksandr Serov og moren var komponister. Etter at han hadde gått en kort stund på gymnaset, fikk han rettledning i tegning og maling av Ilja Repin i årene 1878 og 1879, både i Paris og i Moskva. I tiden mellom 1880 og 1885 gikk han i lære på Det keiserlige kunstakademiet i hjembyen, hos Pavel Tsjistjakov. Repin og Tsjistjakov hadde stor innvirkning på hans tidlige verk. Større påvirkning på hans kunst kom likevel gjennom verk av de gamle mestrene, som Serov lærte å kjenne i museer i Russland og Vest-Europa. Han forlot akademiet med en sølvmedalje og begynte å arbeide som selvstendig kunstmaler.
Et av Serovs fremste verk fra hans tidlige kunstnarår er «Jenta med ferskner» (Девочка с персиками) (1887), som i dag er utstilt i Tretjakovgalleriet i Moskva. Dette bildet er et av de tidligste russiske impresjonist-verkene.

Portrettmaling

Fra 1890 av vendte Serov hovedoppmerksomheten sin mot maling av portretter. I de kommende årene malte han mange samtidige landsmenn. Han var særlig interessert i skuespillere, kunstmalere og forfattere. Blant de man finner portretter av er for eksempel Isaak Levitan (1893), Nikolaj Leskov (1894) samt Nikolaj Rimskij-Korsakov, som han portretterte i 1898. Disse portrettene er i dag utstilt i Tretjakovgalleriet.
I 1894 ble Serov med i Peredvizjniki-bevegelsen. På samme tid begynte han i stadig større grad å male familieportretter, hovedsakelig av barn og kvinner. Gjennom sine barneportretter prøvde han å fange det spontane og likefremme i øyeblikket. Han forsøkte å oppnå dette ved å fremheve mimikk og posering. Et ypperlig eksempel på dette ser man i portrettet «Barn» (Дети) fra 1899, og i «Mika Morosov» (Мика Морозов), malt i 1901.
I perioden fra 1890 til begynnelsen av det 20. århundre laget Serov også mange landskapsmalerier. Han underviste ved Moskvas skole for maling, skulptur og arkitektur i årene fra 1897 til 1909.

Senere år

Etter hundreårsskiftet konsentrerte Serov seg ennå mer om portrettmaling. Han skapte i 1904 et portrett av Maksim Gorkij som i dag er å se i Gorkij-museet i Moskva. Et portrett av Maria Jermolova, samt en kulltegning av Fjodor Sjaljapin viser trekk av mer dramatisering i personskildringene.
I sine senere kunstnerår varierte Serov med forskjellige maleteknikker, blant annet vannfarger, pastellfarger, litografi mm. Gjennom disse teknikkene ble formem på portrettene mer og mer forfinet. Dette kommer klarest frem i portrettene av Vasilij Katsjalov og Tamara Karsavina, og i tallrike figurer hentet fra Ivan Krylovs fabler. Disse verkene ble til i årene 1908 til 1911.
I sine siste leveår viet han seg ellers til fremstillinger av tema fra klassisk mytologi.
Serov døde i Moskva.
Nysina

Utseende

Middelsstore, avlange, mer eller mindre rødbrune trebukker. Antennene er nokså tynne og en del lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, beina  middels lange med fortykkede lår.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Kina, Japan og Taiwan.
Evgenius

Utseende

Middelsstore, slanke, svarte trebukker. Antennene er lengre enn kroppen, leddene tofargede med gul rot og svarte spiss. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er nesten parallellsidige. Beina er delvis rødlige, lårene på bakbeina klubbeformede.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det østlige og sørlige Afrika.
Lugh

Lug, Lugh eller Llugg (latin Lugus) var i irsk mytologi en gudelignende helt i Tuatha de Danaan-folket, en mytologisk folkegruppe som har blitt beskrevet som «prototypen på de underjordiske, eller selve alvefolket.»
Hans attributt er det magiske spydet.
Buksamlerbier

Utseende

Både små og store arter, men mange er middelsstore, brede og kraftige bier. Hodet er gjerne stort og bredt, ofte med ganske store mandibler (overkjever) som er spesialtilpasset de enkelte arters metode å bygge bol på.
Kroppen er bred, bakkroppen oval, ofte med tverrgående bånd av korte hår, noen ganger med gule eller hvite flekker på sidene. Forvingen har to lukkede celler i den ytre delen (submarginalceller). Beina er ganske kraftige, ofte med tette, utstående hår.

Levevis

Familien omfatter blant annet de artene som kalles bladskjærerbier og murerbier. Disse biene bygger forskjellige slags små bol. Bolet eller redet plasseres ofte i hulrom i døde trær. Bladskjærerbier kutter deler av blader som de bruker i bolet. Murerbiene lager rede av mudder, under steiner eller i egnede hulrom.
Det norske navnet kommer av at hunnene samler pollen festet til hår på undersiden av bakkroppen, ikke på bakbeina som hos de fleste andre bier. Denne innsamlingsmetoden er mye mindre effektiv enn de mer "moderne" bienes pollenkurver, så en buksamlerbie må besøke opptil 10 ganger så mange blomster for å samle like mye pollen. Dette gjør at buksamlerbiene er spesielt verdifulle pollinatorer. Buksamlerbiene har vært tatt i bruk i jordbruket, ved at man har satt ut trestokker med huller boret i dem (insekthotell), der de kan lage reir og deretter pollinere avlingene rundt omkring mens de samler pollen. Arten Megachile rotundata har blitt brukt slik i dyrking av lusern, og Osmia lignaria i frukthager.
Ofte angripes de av parasitterende insekter, deriblant murerveps, gullveps, maurveps og flere slags fluer. Noen av dem er også selv parasitter, som legger sine egg i reirene til andre bier (gjerne andre buksamlerbier). Et eksempel er slekten Coelioxys som snylter på Megachile.

Verdens største bie

Arten Megachile pluto fra Indonesia er kjent som verdens største bie. Hunnene av denne sjeldne arten blir opptil 39 mm lange med et vingespenn på opptil 63 mm, og utmerker seg i tillegg med meget store og kraftige mandibler. De ble oppdaget av Alfred Russel Wallace i 1859 (samme år som han publiserte evolusjonsteorien sammen med Charles Darwin), men så ble den ikke funnet igjen på over 100 år og man trodde den var utdødd. I 1981 ble den gjenoppdaget. Tross sin enorme størrelse fører denne arten, som lager reir i termitt-tuer, en skjult tilværelse.
Sigbjørn Skåden

Forfatterskap

I 2004 debuterte Sigbjørn Skåden som forfatter med det episke langdiktet Skuovvadeddjiid gonagas. Handlingen er hentet fra ei samisk bygd i Ofotenregionen i mellomkrigstiden. Diktet er lagt over myten om den evige jøde, og følger den unge, samiske mannen Jusup, som vender tilbake til hjembygda etter flere år i Sør-Norge. I 2005 var Skåden årets unge artist på Riddu Riđđu, hvor han framførte en dramatisert oppsetning av diktet. I 2007 ble boka utgitt på norsk med tittelen Skomakernes konge, gjendiktet av han selv. Samme år ble Skuovvadeddjiid gonagas nominert til Nordisk råds litteraturpris. I 2007 var han også prologforfatter for Festspillene i Nord-Norge.
I november 2009 kom diktsamlinga Prekariáhta lávlla. Diktene følger de samiske karakterene Debbie og Ian, som har fått navn etter Joy Division-vokalist Ian Curtis og hans kone Deborah Curtis. I Prekariáhta lávlla trekkes det ei linje mellom samenes kulturpolitiske oppvåkning på 70- og 80-tallet og postpunkbevegelsen – en musikkbevegelse som oppstod i Nord-England på siste halvdel av 70-tallet. 
Høsten 2010 gikk Skåden ut i det samiske ungdomsmagasinet Š og avslørte seg selv som forfatter av den anonymiserte bloggromanen Ihpil: Láhppon mánáid bestejeaddji. Boka utgir seg for å være en gjengivelse av en blogg skrevet av ei ung, lesbisk samejente som ble funnet druknet i Tromsø havn i desember 2007. Romanen ble skrevet fortløpende som en blogg høsten 2007, før den sommeren 2008 ble utgitt i bokform etter bloggerens angivelige død. I bokutgivelsen er det den fiktive samejentas bloggeralias "Ihpil" som står oppført som forfatter. Boka kom i norsk oversettelse i april 2010 med tittelen Ihpil: De fortapte barns frelser. 
I 2012 gav han ut ei faktabarnebok om samer med tittelen Sámit/Samer. Boka er gitt ut i to versjoner, på nordsamisk og norsk, i Cappelen Damms faktaløveserie.
Marcus Pode

Karriere som klubbspiller

Pode startet karrieren i Malmö FF, hvor han også fikk sin profesjonelle debut i 2005. Pode gikk i 2007 til danske FC Nordsjælland, to år senere til Trelleborgs FF. Det ble 4. februar 2012 klart at han ville spille for Mjällby AIF. Han ble fra juli 2013 lånt ut til Örebro SK, med opsjon om forlengelse av avtalen, og ble november samme år klar for klubben på mer permanent basis.

Landslagskarriere

Pode har spilt fem kamper og scoret ett mål for Sverige U19, samt spilt ti kamper for Sveriges U21-lag.
Mary McDonnell

Tidlig liv og familie

McDonnell ble født i Wilkes-Barre i Pennsylvania og vokste opp i Ithaca i New York. Etter eksamen ved the State University of New York, gikk hun på drama-skole og ble etter det med i den prestisjefulle Long Wharf Theatre Company, der hun arbeidet i over 20 år.
McDonnell er gift med Randle Mell, og de har to barn sammen, Olivia and Michael.

Teater og film

Mary McDonnell vant en OBIE Award i 1980 for sitt arbeide i skuespillet Still Life. På Broadway har hun vært med i produksjoner av Execution of Justice, The Heidi Chronicles og Summer and Smoke.
Etter mer enn 21 år med arbeide på teater og fjernsyn, fikk Mary McDonnell sitt film-gjennombrudd i 1990 i rollen som "Stands With A Fist", en europeisk-ættet amerikaner fostret opp av sioux-folket, i Kevin Costners Oscar-vinnende film Danser med ulver. Selv mottok hun en Oscar-nominasjon for beste birolle i den filmen. McDonnells rolle i Passion Fish fra 1992 skaffet henne nok en Oscar-nominasjon, denne gang for beste kvinnelige hovedrolle.
Mary McDonnell har også spilt i filmer som Sneakers (1992), Independence Day (1996) og Donnie Darko (2001).
På fjernsyn hadde McDonnell sin første faste rolle i 1980 i såpeoperaen As the World Turns. Hun spilte i 1984 i den kortvarige serien E/R, sammen med Elliott Gould og George Clooney. Hun hadde også en gjesterolle i 2001 i NBC-serien med samme navn ER, også denne gang med Clooney. Hun ble nominert for en Emmy-pris for sin rolle som "Eleanor Carter", moren til "Dr. John Carter".

Battlestar Galactica

I 2003 ble TV-serien fra 1970-tallet, Battlestar Galactica brakt tilbake til live, selv om det i første omgang var i form av en tre timer lang miniserie. McDonnell spilte rollen som «Laura Roslin», en utdanningsminister som tas i ed som President over Koloniene, og mottok svært god kritikk for sin fremstilling. Miniserien ble etterhvert en pilot for den nye science fiction-serien Battlestar Galactica, hvor McDonnell fortsatte i sin hovedrolle gjennom alle fire sesongene. Battlestar Galactica ble filmet for det meste i Vancouver, Canada.

Trivia

Mary McDonnell spilte «the First Lady» (konen til presidenten i USA) under et ødeleggende angrep av romvesen i filmen Independence Day fra 1996, for så å spille rollen som President i lignende tilstander i science fiction-serien Battlestar Galactica.
Vertssamfunn

Vertssamfunn (host society) er en generell populasjon (i utgangspunktet majoriteten) i et sosialt system. Begrepet brukes blant annet innafor sosiologi. Det kan eksistere flere vertssamfunn i en enkelt stat, og en snakker derfor om «samfunnet» som en helhet - ofte innenfor rammene av en stat. Når samfunn beveger seg fra homogenitet kan det oppstå subkulturer som opptrer i vertssamfunnet. Det blir ofte, men ikke alltid, først aktuelt å snakke om et vertssamfunn i en kontekst der det eksisterer subkulturer.
Flyktninger og immigranter fra en nærstående kultur kan absorberes (assimileres) i et vertssamfunn. Der det er større kulturell avstand mellom gruppene er faren for konflikter mellom gruppene større, ifølge Grimnes. Det kan også oppstå konflikt mellom vertssamfunn og immigranter hvis det er en iboende konflikt om det territorielle festet i området.
Samfunns gjensidige kulturelle innflytelse på hverandre blir omtalt som acculturation. Både EU og Norge stiller klare krav til hvordan det eksisterende vertssamfunn skal forholde seg til flyktningesamfunn (immigranter).
Det diskuteres internasjonalt om større vertssamfunn skal gis kollektive rettigheter, eller om rettigheter kun er knyttet til individer i den større gruppen.
Sauda Fjordhotell

Sauda Fjord Hotel er et gammelt herregårdshotell som ble oppført i 1914, som rekreasjonssenter for velstående. Etter omfattende restaurerings- og oppussingsarbeid fremstår hotellet i dag som en perle av de helt sjeldne. Hotellet har tre etasjer. Ved hotellet er det gode parkeringsmuligheter, også for busser. Hotellet ligger i landlige omgivelser med vakker utsikt over Saudafjorden, i Saudasjøen 4 km. fra Sauda Sentrum. Ca 10 minutters kjøring til Sauda skisenter og andre merkede skiløyper. Hotellet er hjemsøkt av et spøkelse kalt "Obersten". Dette er ifølge ansatte ved hotellet et gjenferd av en avdød oberst som tok sitt eget liv i tredje etasje på rom 315.
Kjetil Rekdal

Trenerkarrieren

Rekdal overtok som trener i Vålerenga Fotball etter Tom Nordlie i 2001, og under hans ledelse rykket klubben opp i Tippeligaen samme år. Året etter ledet han også laget til seier i cupen. Rekdal sto fortsatt ved roret da Vålerenga vant Tippeligaen i 2005.
Rekdal var inne i sin sjette sesong som hovedtrener for Vålerenga Fotball da han valgte å gå av med øyeblikkelig virkning den 21. august 2006. Han var da den lengst sittende trener i VIFs nyere historie. Bakgrunnen for avgangen var ifølge ham selv de dårlige resultatene til klubben både i serie og i cup-sammenheng. Han overtok i november 2006 som trener for belgiske KV Lierse, som på det tidspunktet bare hadde tatt to poeng. Med Rekdal ved roret klarte klubben å klatre til kvalik-plass, men tapte kampen om å beholde plassen.
Sommeren 2007 meldte Rekdal overgang som fotballspiller til sin første klubb, Fiksdal/Rekdal, som slet i bunnen av norsk femtedivisjon. Comebacket skjedde på Rekdal stadion søndag 17. juni, mot Moldelaget Rival 2. Kampen endte 2–2, og Rekdal ble kreditert en målgivende pasning.
Rekdal ble trener for tyske Kaiserslautern, men den 9. februar 2008 fikk han oppsigelse fra denne trenerjobben.
Den 4. september 2008 ble han ansatt som hovedtrener i Aalesunds Fotballklubb. Den 8. november 2009 vant han cupen med Aalesund Fotballklubb, etter at de slo Molde FK på straffer, da ekstraomgangene endte 2–2. Sesongen etter ledet han klubben til en historisk fjerdeplass. I 2011 vant han cupen på ny med Aalesunds FK, etter å ha spilt finalekamp mot Brann. Rekdal fikk etter dette mye skryt blant annet for sine taktiske ferdigheter. Den 11. mars 2011 ble det klart at Rekdal hadde signert ny kontrakt med Aalesund ut året 2013.  Den 26. november 2012 fikk Kjetil Rekdal oppsigelse fra stillingen som trener for Aalesund FK.
I en kommentar i Aftenposten den 31. mars 2011 ble Rekdal lansert av avisens medarbeider Ola Bernhus som ny landslagstrener etter Egil Olsen, for det tilfelle at Ståle Solbakken skulle takke nei til jobbtilbudet fra Norges Fotballforbund.
I januar 2013 takket han ja til å trene Vålerenga igjen, men høsten 2016 ble han erstattet av Ronny Deila, Rekdal fortsatte som sportssjef frem til februar 2017. Han begynte da som ekspertkommentator hos Discovery Networks Norway.

Start

Den 1. juni 2018 ble han ansatt som ny hovedtrener for Idrettsklubben Start. Den 28. mars 2019 ble han midlertidig fritatt fra sine oppgaver som hovedtrener. Den 2. april 2019 ble Start og Rekdal enige om å avslutte arbeidsforholdet med umiddelbar virkning.
Maiblom

Utbredelse

Maiblom trives i skog, med skygge eller litt mager jord. Den vokser i barskog, blandingsskog og på hogstfelt, i skogbryn, langs innmark, myr, bekker, kratt og hei.
Maiblom vokser i hele Norden unntatt høyfjellet og de fleste områder på Nordkalotten, men selv der er det spredte forekomster helt opp til Finnmark.
På Hardangervidda går den opp til 1.160 moh.
«Old Glory» (fly)

«Old Glory» var en Fokker F.VII, enmotors monoplan som ble brukt i 1927 i et forsøk på en transatlantisk flyvning fra New York, USA  til Roma, Italia. Flyvningen var sponset av William Randolph Hearst som reklame for sin avis, New York Daily Mirror. Flyet skulle egentlig starte fra Roosevelt Field, New York, men på grunn av vekten ble en lenger flystripe i Old Orchard Beach, Maine benyttet.
Den 6. september 1927 tok «Old Glory» av fra Old Orchard Beach, Maine for Roma. Det ble fløyet av James DeWitt Hill, med Lloyd W. Bertaud som telegrafist og New York Daily Mirror redaktør Philip Payne som passasjer. Bertaud rapporterte over radio kl. 14.55 at alt var bra, men kl. 15.55 rapporterte han problemer med det tungt lastede flyet. «Old Glory» var sist sett av «California» kl. 23.57 samme dag, 550 km øst av Cape Race, Newfoundland.
Kl. 03.57 og 04.03 sendte flyet ut nødsignal. Nærmeste skip var  «Transylvania», som triangulerte posisjonen etter de to nødsignalene og satte kurs mot den antatte posisjon, 110 km unna. været var dårlig med sterk vind og regn da «Transylvania» kom frem etter fem timer. Ytterligere fire skip sluttet seg til søket, men etter tretti timer ble det avlyst. Hearst leide SS «Kyle» til å lete på nytt, og den 12. september fant de vraket av flyet, men ingen tegn til de ombord. Det eneste som ble funnet var en 10 meter lang seksjon av vingen som ble funnet 1100 km øst for Cape Race.
Spy Kids 3-D: Game Over

Handling

Juni Cortez (Daryl Sabara) har gitt seg som hemmelig agent, og prøver etter beste evne å leve et normalt liv. Men når søsteren Carmen (Alexa Vega) blir kidnappet av den gale spillmakeren (Sylvester Stallone) og havner inne i en videospillverden, må Juni gå inn i det tredimensjonale spillet og kjempe en durabelig kamp for å redde både søsteren og etterhvert også verden, noe som blir tøffere og tøffere ettersom nivået i spillet er høyere.
Ensemble neoN

Ensemble neoN er et norsk samtidsmusikkensemble. Ensemblet ble startet i Oslo i 2008 av komponistene Jan Martin Smørdal og Julian Skar og består musikere med bakgrunn fra Norges musikkhøgskole. 
Ensemblet har samarbeidet med en rekke forskjellige musikere og komponister. Sammen med Susanna Wallumrød ga de i 2013 ut albumet The Forester. For albumet vant de Spellemannprisen 2013 i åpen klasse.
Ensemblet første egne utgivelse var albumet Neon som ble gitt høsten 2016. For albumet vant de Spellemannprisen 2016 i klassen samtid. 
De fikk også Ny Musikks ildsjelpris, Pauline Hall-prisen i 2011.
Bergenstoget plyndret i natt

Bergenstoget plyndret i natt (opprinnelig Bergenstoget plyndret inat!) er en roman fra 1923 av psevdonymet Jonatan Jerv. Boken ble filmatisert som stumfilm i 1928.
Jonatan Jerv er et fellespsevdonym for lyrikeren Nordahl Grieg og Nils Lie, senere kjent som forlagskonsulent og oversetter. Nordahl Grieg hadde nettopp bak seg Rundt Kap det Gode Haab, en liten diktsamling som ikke akkurat hadde gitt ham de helt store inntekter. Vennen Nils Lie, som også var student og fattig hybelboer i Kristiania, var på let etter å finne på noe som kunne sikre dem en liten inntekt. Tanken om en kriminalroman vokste fram, og de to vennene skrev annet hvert kapittel. Det møttes på en kafe i Hegdehaugsveien hver ettermiddag og leste for den andre bokens nyskrevne kapittel.
For å lansere boken fikk de god drahjelp av Nordahls bror Harald som var tiltrådt i Gyldendal, og som tok i bruk nye og utradisjonelle reklamemidler for å lansere boken. Da boken ble lansert lørdag før palmesøndag i 1923 annonserte Gyldendal utgivelsen med en stor overskrift på avisenes førstesider som om det var en nyhetsoverskrift, men med et lite (avert) under, noe som ikke ble lagt merke til, og avisene ble nedringt av fortvilte mennesker som hadde familie og venner med toget.
Det hevdes at denne romanen, og markedsføringen av den, er opptakten til fenomenet «påskekrim».
Almo Collegio Capranica

Almo Collegio Capranica er et presteseminar i Roma, grunnlagt i 1457 av kardinal Domenico Capranica.
Robert Browning

Bakgrunn

Hans far hadde tilbragt noen år i ungdommen på Saint Kitts i Vestindien, og fikk avsmak for hvordan plantaajeeierne behandlet de innfødte. Han drømte om å bli artist men ble isteden en vanlig enkel tjenestemann ved Bank of England. Hans mor, Sarah Anna Wiedemann, var av skotsk-tysk opprinnelse og elsket kunst, musikk og hagearbeid.
Allerede som barn var Browning svært vitebegjærlig samtidig som han elsket friluftsliv. Han behersket allerede som 14-åring fransk, italiensk, gammelgresk og latin. Allwerede som 16-åring gikk han, om enn bare for en kort periode, på University of London. Som ung mann var han inspirert av de engelske romantikere, ikke minst av  Shelley, og av Tysklands Sturm und Drang-bevegelse. I tyveårsalderen var han noe av en dandy.

Karriere

Hans far hadde full forståelse for sin sønns litterære interesse og bekostet til og med sønnens første publikasjoner, såsom den sjelsromantiske Pauline (1830). 1840 utkom Sordello, som ingen begrep hva handlet om, men siden utgav han årene 1841-1846 Bells and Pomegranates og nådde med dette verk en posisjon som etablert poet. 
Han ble intressert av  Elizabeth Barretts poesi, begynte en livlig korrespondanse med henne og traff henne første gang i mai 1845. Hennes far var tyrannisk likte ikke at hans døtre hadde beundrere - som gølge derav giftet de to seg i all hemmelighet i august 1846 og rømte deretter til Italia. De bosatte seg i Firenze og de levde i et uvanlig lykkelig ekteskap, noe som inspirerte ham til flere berømte diktsamlinger. Deres sønn, Robert, ble født i 1849. 
Hans hustru døde i hans armer i juni 1861 og han fant det deretter uutståelig å fortsette å bo i Italia, der de hadde opplevet sa mange lykkelige stunder sammen. Han vendte tilbake sammen med sønnen til London og ble en populær person i sosieteten. Han bodde hjemme hos sin gamle far og senere, etter farens død (1866) sammen med sin søster. 
Under disse år skrev han sine mest kjenta verk, dikter i monologform, såsom The Ring and the Book (1868-1869), som handler om en mordprosess i Roma på 1600-tallet. 
I alderens høst vendte han tilbake til Italia, og slo seg ned i Venezia, der han bodde i sin sønns hus, og døde der i desember 1889. Sønnen Robert døde i 1912.
Robert Browning er begravet i Westminster Abbey i London.