google/wiki40b huggingface dataset:
Sarod

En sarod er et indisk klimpreinstrument som trolig er utviklet fra senya-rebaben, et indisk/persisk instrument som ble spilt i India frem til 1800-tallet. Saroden er et lutt-liknende instrument med kropp av ett emne av indisk mahogny eller teak med gripebrett av stål uten tverrbånd. Kroppen av instrumentet er trukket med geiteskinn, og stolen står i press mellom strengene og geiteskinnlokket. Saroden har fire spillestrenger, seks rytme- og grunntonestrenger og 15 resonansstrenger. En klimprer på strengene med en «djaba» – et plekter laget av kokosnøtt.
Sarod-liknende instrumenter kan sees i utskjæringer fra det første århundret av den moderne tidsregninga i Champa-tempelet og på veggmalerier i Ajanta-grottene. Det likner også på rababar fra Afghanistan og Kashmir. Saroden ble endret av Amir Khusru på 1200-tallet. I moderne tid har ustad Ali Akbar Khan innført endringer av instrumentformen for å bedre lydkvaliteten.
Kjente sarodspillere er Ali Akbar Khan, Sharan Ranene og Amjad Ali Khan.
Tasjkent

Severdigheter

Grunnet ødeleggelsen av mange av de historiske bygningene etter den russiske revolusjonen og senere av det kraftige jordskjelvet som rammet byen i 1966, er mye av Tasjkents arkitektur gått tapt. Noe som fortsatt eksisterer er Kukeldash Madrassa fra det 16. århundret. Bygningen dateres tilbake til Abdullah Khans (1557–1598) regjeringstid.

Transport

Tasjkents metro er et moderne t-banesystem og det er det eneste av sitt slag i Sentral-Asia. Tasjkent internasjonale lufthavn ligger 12 km utenfor sentrum og betjener over 2 millioner passasjerer i året.
Rein Alexander (album)

Rein Alexander er et musikkalbum med Rein Alexander, utgitt i 2004. Dette er hans debutalbum.
Tragosoma

Utseende

Middelsstore til store (gjerne 15-30 millimeter), avlange, brunlige trebukker. Fasettøynene er store, antennene nokså spinkle. Pronotum har en skarp pigg på sidekanten. Dekkvingene er forholdsvis lange, kraftig punkterte men uten hår.

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse

Alle fire artene forekommer i Nord-Amerika, men Tragosoma depsarium er også utbredt over det meste av Europa. Det finnes også noen få funn av denne arten i Norge, men den er sjelden.
Weißeritzkreis

Geografi

Kretsen var oppkalt etter den 12 km lange elven Weißeritz, som har sin begynnelse i Osterzgebirge sørvest for byen Dresden. Kretsen omfattet også deler av elveløpene Müglitz, Lockwitzbach og Wilde Sau som ligger noen få kilometer fra hverandre.
Landskapet nedenfor fjellplatåene består hovedsakelig av daler som er blitt benyttet til jordbruk og skogbruk. I sør omfattet kretsen deler av Osterzgebirge, med en høydeforskjell fra 160 moh. i Freital til fjelltoppen Kahleberg nær Zinnwald som befant seg 905 moh. Markante landemerker danner Landberg i nærheten av Pohrsdorf, Windberg i Freital, Golberoder Zughübel og Babisnauer Pappel, bergene til Karsdorfer Verwerfung med Wilisch, Luchberg nær Luchau såvel som Geisingberg.
Kjente innsjøer i kretsen var dammen Malter – et populært mål for turister, og drikkevannskildene i dammen Lehnmühle og dammen Klingenberg. Ved Lauenstein fantes reservoaret Müglitztal frem til 2006.
Viktige skogsområder i den tidligere kretsen er Tharandter Wald, Dippoldiswald-heden og skogkledde bebyggelsen Bärenfels som var en selvstendig kommune frem til 1999.
I tillegg til naturvernområdene innenfor naturparken Erzgebirge/Vogtland, finnes verneområdet Bergwiesen im Osterzgebirge med et egenartet steinvardelandskap, Georgenfeld-myren nær Zinnwald og elven Rabenauer Grund som nevneverdige severdigheter.

Historie

Weißeritzkreis ble opprettet den 1. august 1994 med byen Dippoldiswalde som forvaltningssete. Opprettelsen skjedde som følge av kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996 gjennom en sammenslåing av de to kretsene Landkreis Dippoldiswalde og Landkreis Freital.
Et unntak var byen Wilsdruff i Landkreis Freital, som ble innlemmet i Landkreis Meißen den 1. januar 1996, og deretter overført til Weißeritzkreis den 9. juli 1998.
I forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 2008 ble Weißeritzkreis slått sammen med den tilgrensende Landkreis Sächsische Schweiz i øst til den nye kretsen Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge den 1. august 2008.

Landrat

Den siste Landrat i Weißeritzkreis var Bernd Greif (CDU).
Tales of Destiny

Handling

Den eventyrlystne ungdommen Stahn Aileron er hovedpersonen i Tales of Destiny. I starten av spillet har Stahn sneket seg om bord på det flygende fartøyet Draconis. Når mannskapet merker at de har med en blindpassasjer, setter de Stahn til å vaske dekket. Etterhvert blir det flygende skipet angrepet av fiendtlige monstre, som lett overmanner mannskapet om bord på Draconis. Stahn løper inn i lasterommet, hvor han finner et snakkende sverd ved navn Dymlos. Dymlos forteller at han er ett av flere hellige sverd som går under fellesbetegnelsen ”Swordians”. Som eneste overlevende, rømmer Stahn og Dymlos fra det flygende skipet ved hjelp av en redningspod. Etter å ha krasjlandet i en innsjø, møter Stahn flere personer som eier sine egne snakkende sverd, og blir etter hvert koblet opp mot en eldgammel konflikt mellom to menneskegrupper.

Kampsystem

I likhet med forrige spill i serien, benytter Tales of Destiny seg av Linear Motion Battle System, som er kampsystemet Wolf Team utviklet for bruk i Tales of Phantasia. Kampene foregår i sanntid, og er oftest tilfeldige. Med andre ord er det sjelden at den som spiller har valget imellom å gå i kamp eller la være. Spilleren har hele tiden kontrollen over én figur, og kan bevege seg i to retninger; fremover og bakover. Figurene kan beskytte seg, og angripe motstanderne med våpen eller magi. 
Hver gang man vinner en kamp blir figurene belønnet med erfaringspoeng, som igjen fører til at de når høyere styrkenivåer. Dette gjelder ikke for figurer som er bevisstløse når kampen er over. Helse og magi blir målt i Hit Points (HP) og Tech Points (TP), mens erfaring blir målt i Experience (exp). I likhet med rene slåssespill, kan man i Tales of Destiny benytte seg av mange forskjellige angrepskombinasjoner.

PlayStation 2-utgaven

En oppdatert utgave av Tales of Destiny ble utgitt 30. november 2006 i Japan. Denne er eksklusiv for PlayStation 2, og inneholder den hittil raskeste utgaven av Tales-seriens kampsystem, som nå er mer avansert enn i den første utgaven av Tales of Destiny. I tillegg inneholder PlayStation 2-utgaven tredimensjonal, cel-shadet grafikk.
Libertas (stiftelse)

Historie

Det erklærte formålet med Libertas var å «arbeide for næringsfrihet, åndsfrihet og politisk frihet som grunnlag for en fullverdig livsstandard for alle». Mer konkret var hovedsakene frihandel, fri prisdannelse, skattelette, bevegelig rente og avvikling av statens direkte eierskap i næringslivet. I de første årene ble Libertas i stor grad ignorert eller nærmest latterliggjort blant norske politikere og byråkrater. 
Libertas ble stiftet i 1947, men organisasjonen ble holdt hemmelig inntil Arbeiderbladet avslørte den året etter.  Organisasjonen ga en periode økonomiske bidrag til Høyre og de andre borgerlige partiene, men fokuserte senere på egen opplysningsvirksomhet og eierskap i mediebedrifter. Organisasjonen eide ukebladet NÅ, avisen Morgenbladet, radiokanalen Radio Libertas – Næringslivsradioen i Oslo, og drev forlag, brevskole og annen kursvirksomhet på herregården Elingård, som organisasjonen kjøpte i 1948. Libertas gav også ukemagasinet Farmand omfattende økonomisk støtte. Partipolitisk var organisasjonen knyttet opp til Høyre, selv om samarbeidet ikke alltid var like bra. De fleste styremedlemmene var medlemmer av Høyre og mange av dem var aktive i partiet. Mange av styremedlemmene var fremtredende næringslivsfolk. Libertas distanserte seg fra Anders Langes Parti og var en sterk kritiker av venstreradikale partier, bl.a. av SV.
På 1970-tallet var organisasjonen bl.a. synlig i samfunnsdebatten med kampanjen «For deg – mot formynderstaten».
Libertas eide i tillegg til Elingård også en stor representativ villa i Oscars gate 55 på Frogner hvor organisasjonen hadde kontorer, men den ble solgt på slutten av 1980-tallet i forbindelse med omdannelsen av organisasjonen til Lifo. Lifo hadde senere mindre kontorer i Meltzers gate. Per 1986 hadde Libertas en administrasjon på 12 ansatte, men dette ble redusert til to i året som fulgte.
Laukøya (Flatanger)

Laukøya er en øy utenfor Utvorda i Flatanger kommune i Trøndelag. Øya ligger øst for øya Skingen, som fortsatt er bebodd. 
Den eldste bosetningen som kan spores hit er i 1842, da øya var en husmannsplass under Utvorda.
Nesma Airlines

Drift

Nesma Airlines første kommersielle flytur var den 18. juli 2010 fra Hurghada til Ljubljana. Flyselskapet opererer charterfly som knytter Egypts mest populære turiststeder til Europa og Midtøsten, i hovedsak til Saudi-Arabia, Storbritannia, Italia, Spania, Polen og Frankrike.
Den 24. juni 2011 startet flyselskapet også ordinære rutefly til Tabuk og Ta'if i Saudi-Arabia.
MS «Westcruise»

MS «Westcruise» er et passasjerskip bygget i 1987. Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane eide båten fra 2000 til 2004.
Emil Kostadinov

Internasjonal karriere

Kostadinov spilte i årene mellom 1988 og 1998 totalt 70 landskamper og scorte 26 mål for Bulgarias herrelandslag. Han deltok blant annet ved VM i 1994 og VM i 1998, hvor han i førstnevnte turnering dannet et giftig angrepspar med Hristo Stoitsjkov og var med på å føre laget helt frem til semifinalen. Ivanov var dessuten en del av Bulgarias tropp til EM i 1996.
TÅGAB

TÅGAB eller Tågåkeriet i Bergslagen AB er et svensk jernbaneselskap som har hovedbase i Kristinehamn. Det ble startet i 1994 og kjører tog i både Sverige og Norge. I Norge har de kjørt oppdrag for Jernbaneverket, samt at de har egne transporter av tømmer og papir. Ukentlig kjøres det papirtog til Ranheim utenfor Trondheim.
I 1999 ble to lokomotiver (av typen T43 og TMY) fra selskapet malt om til fargene av Great Northern Railway i USA for å delta i Lars von Triers film Dancer in the Dark, som utspiller seg i USA men som ble spilt inn i Sverige.
Full Pupp

Full Pupp er et norsk plateselskap som ble startet av Prins Thomas og Stevie Kotey i 2005.  
Full Pupp gir ut plater av norske house- og nu-disco-produsenter, og har siden etableringen blitt en sentral platform for den norske «Oslo-disco»-scenen. «Med Full Pupp ville jeg bygge en norsk profil og gi ut musikk med alle oss likesinnede, istedenfor at vi skulle spres på utenlandske labeler,» sa Prins Thomas til Dagsavisen i 2010. 
I 2008 ga plateselskapet ut samleskiven Full Pupp Presents The Greatest Tits Vol. 1.
I forbindelse med tiårsjubileumet i 2014 ga plateselskapet ut fire «samplere» og samleskiven 10 Years Of Full Pupp.
SCO/Linux-kontroversene

SCO/Linux-kontroversene er en serie rettssaker mellom SCO-gruppen og diverse leverandører og brukere av Linux.
Den 6. mars 2003 kunngjorde SCO-gruppen at de ville saksøke IBM; i en sivil rettssak hevdet SCO-gruppen at IBM hadde krenket deres angivelige eiendomsrett til Unix ved å bruke Unix-kode i deres bidrag til utviklingen av Linuxkjernen. SCO-gruppen sendte også brev til en rekke selskaper og advarte dem om at deres bruk av Linux uten en lisens fra SCO-gruppen ville krenke opphavsretten. Overfor pressen sa de også at de ville saksøke individuelle brukere av Linux, og IBM opptrådte derfor som forsvarere på vegne av sine Linux-kunder. Kontroversen hadde fått SCO-gruppen til å saksøke Novell, den tyske bilforhandleren DaimlerChrysler (delvis frafalt i juli 2004) og den amerikanske detaljisten AutoZone; likeledes ble det amerikanske programvareselskapet Red Hat saksøkt med påstand om vedergjelding. Den 15. desember 2014 fikk IBM medhold av retten på de fleste punkter, og den 1. mars 2016 ble de øvrige av SCO-gruppens anklagepunkter avvist av retten. SCO-gruppen har imidlertid anket avgjørelsen, og saken er ennå åpen.
Den 8. mars 2007 spesifiserte SCO-gruppen detaljene i det angivelige bruddet på opphavsretten. På tross av tidligere påstander om at SCO-gruppen var den rettmessige eier av 1 million linjer med kode, spesifiserte de bare 326 linjer med kode, hvorav det meste ikke var mulig å kreve opphavsrett på. I rettssaken mot Novell besluttet retten den 10. august 2007 at SCO egentlig ikke eide opphavsretten til Unix allerede i utgangspunktet. Den tiende ankedomstolen avgjorde den 26. august 2009 at spørsmålet om hvem som var innehaveren av opphavsretten skulle avgjøres av en jury. Juryens avgjørelse falt 30. mars 2010 i favør av Novell.
Österbybruk

Österbybruk er et tettsted i Östhammar kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 2 272 innbyggere.
Tidligere gikk den smalsporede Dannemora-Hargs Järnväg gjennom Österbybruk. Persontrafikken ved Österbybruks jernbanestasjon opphørte omkring 1960. Banen ble utbygd til normalspor på 1970-tallet, og brukes i dag til godstrafikk til og fra havnen i Hargshamn.
På 1400-tallet tilhørte Österby gård Örbyhus, som var eid av Vasa-ætten. Gustav Vasa anla ved hjelp av tyske eksperter et jernverk her. På 1600-tallet kom Österby sammen med Lövsta og Gimo i Louis De Geers eie. Under ledelse av de Geers ble Österby utviklet til å bli Sveriges nest største jernverk. I 1927 ble jernverket overtatt av Fagersta Bruk, og det ble nedlagt i 1983.
Hvert år i juni blir det arrangert et nøkkelharpestevne i parken til Österbybruks herregård.
L.H. Hagen & Co

L.H. Hagen & Co Christiania var en norsk børseprodusent og sportsforretning etablert av børsemakeren Lars Hansen Hagen.
I mellomkrigstiden var L.H. Hagen & Co den ledende sportsforretningen i Oslo, og leverte både ski og våpen til kunder fra hele verden. Foretaket leverte også utstyr til både Robert Scotts og Fridtjof Nansens arktiske ekspedisjoner. Ski og sleder var blant gjenstandene som firmaet leverte til Scott: til hans Terra Nova-ekspedisjon (1910–13) kjøpte Scott femti par ski, hvorav ett par i dag er i Det walisiske nasjonalmuseets besittelse. Charles Wrights par fra samme ekspedisjon ble i 2010 solgt for over 10 000 pund hos auksjonshuset Christie's.
Hound Dog

«Hound Dog» er en av de største hit-låtene med rock and roll-sangeren Elvis Presley. Sangen er skrevet av Jerry Leiber og Mike Stoller og produsert av Steve Sholes. Sangen ble første gang innspilt av Big Mama Thornton 13. august 1952 i blues-versjon, og singelen ble utgitt i mars 1953. I løpet av 1953 ble det spilt inn flere country-versjoner av sangen. Den mest kjente versjonen av Elvis ble spilt inn 2. juli 1956 i New York, og singelen kom ut på RCA i USA 13. juli 1956.
John Myung

Bakgrunn

Myung ble født i Chicago av koreanske foreldre. Han vokste opp i Kings Park på Long Island i New York. Myung ble spurt om å spille bassgitar i et lokalt band da han var 15. Etter high school begynte han og kameraten John Petrucci på Berklee College of Music, hvor de møtte Mike Portnoy. De dannet bandet «Majesty», sammen med kameratene Kevin Moore (keyboard) og Chris Collins (vokal). Bandet byttet senere navn til Dream Theater.
Partit Socialdemòcrata

Partit Socialdemòcrata (PS) er et politisk parti i Andorra. Det ble grunnlagt i 2000. Partiet satt med regjeringsmakten fra 2009 til 2011. 
I valget i 2011 ble PS nest største parti med 34,8 % av stemmene og 6 seter. Ved valget 1. mars 2015 stilte partiet lister sammen med Verds d'Andorra, Iniciativa Ciutadana (IC) og andre. Felleslisten fikk 23,5 % av stemmene og tre mandater.
Partit Socialdemòcrata er medlem av Sosialistinternasjonalen og har observatørstatus i Det europeiske sosialdemokratiske partiet.
Primera División 1947–1948

Primera División  er den spanske toppdivisjonen i fotball. Den ble opprettet i sesongen 1929-30. Det spanske fotballforbundet står for organiseringen av ligaen.
Ryggstreng

Ryggstreng eller notochord er en seig og tøyelig bruskstruktur som finnes på fosterstadiet hos alle ryggstrengdyr, derav navnet på denne gruppen. Den er dannet av celler fra mesodermen, og definerer den framtidige aksen i fosteret. Hos en del ryggstrengdyr bevares ryggstrengen gjennom hele livet, mens den hos de fleste virveldyr erstattes av virvlene som utgjør ryggsøylen. Ryggstrengen bevares som de bløte kjernene i bruskskivene som ligger mellom knoklene i ryggsøylen, og er med på å gi den smidighet. Hos bruskfisk bevares en tynn rest av ryggstrengen som strekker seg gjennom alle virvlene. Hos enkelte virveldyr, som blåfisken, er ryggvirvlene tilbakedannet og erstattet av en ryggstreng.
Ryggstrengen ligger over tarmen, men under ryggnerven. I tidlige deler av fosterutviklingen er den med på å signalisere og tilrettelegge utviklingen av organsystemene rundt seg, selv om den ofte tilbakedannes og erstattes senere i utviklingen.
Ryggstrengen var den første formen for hardt skjelett, og den eneste harde delen i tidlige ryggstrengdyr slik som Haikouichthys. Slike ryggstrenger utgjorde en stor fordel for de første fiskene, som en struktur musklene kunne være koblet til. Ryggstrengen tillot effektive svømmebevegelser, og var samtidig mindre stiv og tung enn et ytre skjelett, slik vi finner det hos leddyrene, som dominerte de tidlige periodene i dyrenes utvikling.
3T-Treningssenter

3T-Treningssenter er Midt-Norges største treningsskjede, etablert i Trondheim. 3T består per 2019 av 16 treningssenter og har 41 000 medlemmer. 3Ts visjon er trim, trening og trivsel, derav navnet. 3T tilbyr blant annet gruppetimer, styrkesaler, personlige trenere, fysioterapi, kiropraktor, naprapat og kostholdsveiledning. 
Det første 3T-senteret åpnet på Rosten i 1985, under navnet Dr. Tor Thommesens Treningsinstitutt. Det var det største treningssenteret i Skandinavia. Grunntanken lå på trening og rehabilitering. I 1990 ble konseptet endret fra et mer medisinsk senter til et moderne treningssenter. 
I 2019 består treningskjeden av 3T-Rosten, 3T-Sluppen, 3T-Midtby'n, 3T-Steinkjer, 3T- Leangen, 3T-Levanger, 3T-Saupstad, 3T-Orkanger, 3T-Pirbadet, 3T-Byåsen, Cageball på 3T-Sluppen, 3T-Solsiden, 3T-Moholt, 3T-Ilsvika, 3T-Melhus, 3T-Ranheim og 3T-Fossegrenda.
Nicolai Christian Friis

Titulær biskop

I 1745 fikk han tittelen konsistorialassessor, dvs. medlem av misjonskonsistoriet. I 1748 meldte han sin interesse for bispesetet i Trondheim, som da var blitt ledig. Den selvstendige makt han hadde samlet seg gjennom misjonskollegiet – og posisjonen som assessor – gjorde vel at han syntes en slik forfremmelse hadde vært passende. Han ble ikke utnevnt til embetet, men i 1754 betalte han 8 000 riksdaler til kongen for retten til en bispetittel. Hverken før eller etter reformasjonen har utnevnelse av titulærbiskoper vært uvanlig – i Norden er nok dikteren, presten, historikeren, skole- og kirkefornyeren N. F. S. Grundtvig det mest kjente eksempel på en titulærbiskop, utnevnt et århundre senere av kongen. Det kan muligens innvendes at sistnevnte dikter fortjente en slik heder bedre – og at han heller ikke betalte en stor formue for å bli utnevnt.
En slik bispetittel var noe man fikk brev på, dog ingen særskilt bispevigsel. Men på denne måten fikk Nord-Norge to biskoper i konkurranseforhold – én offisiell i Trondheim med vanlig kirkelig tilsynsansvar, og én i Bodin prestegård med ansvar for inntekter av og utgifter med kirker og kirkegods, samt med åndelig og økonomisk ansvar for misjonen i nord.

Senere liv

Friis ble etter hvert anklaget for misligholdelse av misjonskassen. Som følge av en innberetning biskop Gunnerus sendte i 1769, avtalte Friis året etter å betale 16 000 daler til Misjonsfondet for å unngå ettersyn med sin forpaktning av kirkenes fisketiende, en ordning som ble godkjent ved reskript av 25. mars 1771. Han utgav samme år trykksaken Illustration til Bispevisitatserne i Nordland og Finmarken, «hvori han udlader sin Harme mod Biskop Gunnerus i lavt liggende Beskyldninger». I 1771 ble Friis videre utnevnt til sokneprest i Korskirken i Bergen, et embete han bestyrte gjennom vikar til han fikk pensjon i 1774.  
Det kan sies at mange nybygde eller reparerte kirker og mye kirkeutsmykning i nord skyldtes hans virksomhet som «Missions Vicarius» og kasserer. Det er derimot ikke rapportert mye om hans omsorg for allmuen eller hans misjonsvirksomhet blant samene.
Perskjeret

Perskjeret er en nunatak som ligger sju km nordøst for Larsenskarvet i Mühlig-Hofmannfjella i Dronning Maud Land. Den ble kartlagt etter landmålinger og flyfoto tatt av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60 og oppkalt etter Per Larsen, som var stuert på ekspedisjonen i perioden 1956–57.
Deshret

Deshret, også kalt Den røde krona for Nedre Egypt, var det formelle, egyptiske navnet på ei kongekrone som ble båret av faraoer i oldtidas Nedre Egypt. Krona var traktformet med et høyt bakstykke, rød og utstyrt med en spiralfomet tråd som representerte sugesnabelen på en bie. Etter sammenslåinga av Nedre og Øvre Egypt ble den kombinert med hedjet, den hvite krona for Nedre Egypt, til pschent, dobbeltkrona for det forente riket.
Ifølge egyptisk mytologi lot jordguden Geb falkguden Horus regjere over Nedre Egypt. De egyptiske faraoene, som betraktet seg selv som etterkommere av Horus, bar den røde krona som tegn på sin autoritet over Nedre Egypt.
Verken røde eller hvite egyptiske kongekroner er bevart, så man vet ikke hvordan disse var konstruert eller hvilke materialer de ble lagd av. At ingen kroner har blitt funnet selv i ganske intakte graver, kan tyde på at kronene gikk i arv fra konge til konge som i dagens monarkier.
Førskolepurk

Handling

Politimannen John Kimbo og hans kvinnelige kollega Phoebe O'Hara skal oppspore en narkotikalanger som er på jakt etter sin lille sønn som bor hos moren i Oregon. Etterhvert havner han i en situasjon der han blir nødt til å gå undercover og utgi seg for å være barnehagepedagog for å fange forbryteren.

I Norge

Både VGs og Dagbladets anmelder gav den bare terningkast to. Filmsiden CINERAMA gav den terning fire i 2002.
Laiwu kullkraftverk

Laiwu kullkraftverk er et kullkraftverk i provinsen Shandong i det nordøstlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 975 MW. Anlegget ble påbegynt i 1968 og stod ferdig etter fire utbyggingsrunder i 2009.
Torba (transportsekk)

Torba er som turkmensk transportsekk, som blir brukt av nomadestammer. Den er den neste største transportsekken som nomadestammene bruker og konstruert på samme måte som en Chuval, men er mindre. Vanlige dimensjoner er fra ca. 100-150 cm bredde og 30-50 cm høyde.
Sommernatt ved fjorden

Sommernatt ved fjorden er en norsk sang skrevet av Ketil Bjørnstad og sunget av Ellen Westberg Andersen. Den er siden blitt sunget av Sissel Kyrkjebø, Christine Guldbrandsen og Rein Alexander. 
Sangen er den mest kjente fra musikkverket «Leve Patagonia» som ble utgitt på LP i 1978, senere utgitt på nytt på CD. Verket er skrevet som en moderne suite, og tar for seg historien om Kristiania-bohemene Hans Jæger og Oda Lasson. Kristiania-bohemene var en gruppe politisk engasjerte kunstnere  som holdt til i Kristiania på 1880-tallet.
Sommernatt ved fjorden handler om Hans Jæger og Oda Lasson som sitter i en pram ute på fjorden en sommernatt. Det er søsteren til Oda som betrakter paret ute på fjorden fra sitt vindu ved feriehuset på Hvitsten og sangen handler om det hun ser ute på fjorden.
Ketil Bjørnstad skrev Sommernatt ved fjorden i huset sitt ved Hagefjorden, ved Sandøya utenfor Tvedestrand tidlig på våren 1978. Han var ikke helt fornøyd og vurderte å kaste den. Men etter å ha jobbet med sangen to-tre dager, og etter en pause fikk Bjørnstad til sangen så han var fornøyd med den. I dag har den en helt egen stilling hos publikum og lever sitt eget liv.