Himejiborgen

Historie

Himejiborgen kan spores helt tilbake til 1333, da et fort ble konstruert på toppen av bakken Himeyama av Akamatsu Norimura, herskeren over den tidligere provinsen Harima. I 1346 ble fortet revet av hans sønn Sadonori som bygget Himeyamaborgen over de gamle ruinene. I 1545, ble Kurodaklanen utstasjonert i borgen av Koderaklanen, og føydalherskeren Kuroda Shigetaka bygget om Himeyamaborgen til Himejiborgen, et prosjekt som ble fullført i 1561. I 1580 ga Kuroda Yoshitaka borgen videre til Toyotomi Hideyoshi som året etter bygget om borgen og la til et treetasjes kjernetårn med et areal på 55 m².
Etter slaget om Sekigahara i 1600 ble borgen gitt av Tokugawa Ieyasu, grunnleggeren av Tokugawa shogunatet, til hans svigersønn Ikeda Terumasa, som en belønning for hans innsats i kampen. Ikeda rev ned det treetasjes kjernetårnet som hadde blitt bygd av Hideyoshi, og bygde om og utvidet borgen i perioden mellom 1601 til 1609. Han og la blant annet til tre vollgraver og ombygde borgkomplekset til det komplekset borgen er i dag. Denne siste utvidelsen er blitt beregnet å ta 25 millioner arbeidsdager. Ikeda døde i 1613 og overlot borgen til hans sønn som døde kun tre år senere. I 1617 arvet Honda Tadamasa og hans familie borgen. Honda fikk lagt til flere bygninger i borgkomplekset, blant annet et eget tårn til ære for hans svigerdatter, prinsesse Sen (千姫 Senhime).
I Meijiperioden (fra 1868 til 1912) ble mange japanske borger revet. Himejiborgen ble forlatt i 1871 og flere korridorer og porter ble revet for å skape plass til brakker for den japanske keiserlige arme. De japanske myndighetene hadde planlagt å rive borgen, men den ble reddet av en oberst i den japanske keiserlige arme ved navn Nakamura Shigeto. Et monument i stein ble plassert i borgkomplekset innenfor den første porten; Diamantporten (菱文 Hishimon), for å hedre Nakamura. Selv om Himejiborgen ble reddet, har mange andre japanske borger foreldet og vært en kilde til store restaureringskostnader.
Etter avskaffelsen av Han-systemet i 1871, ble Hijemiborgen auksjonert bort. Borgen ble kjøpt av en innbygger i byen Hijemi for 23 japanske yen (omtrent 200 000 yen eller 2 450 US$/13 800 NOK per mars 2011). Kjøperen ønsket å rive borgen for å kunne bruke tomten til noe annet, men rivningskostnadene ble anslått til å bli for høye, og borgen ble spart.
Byen Himeji ble utsatt for massiv bombing i 1945 ved andre verdenskrigs slutt, og selv om mesteparten av områdene rundt borgen brant ned, overlevde borgen uten store skader. En brannbombe landet på øverste etasje, men detonerte ikke. For å bevare borgen ble store reparasjoner påbegynt i 1956 som antas å ha krevd 250 000 arbeidsdager og 550 millioner yen. I januar 1995 ble byen Himeji rammet av jordskjelvet i Kobe som gjorde store skader på byen. Himejiborgen overlevde jordskjelvet nesten uten skader, noe som viste hvor godt den var beskyttet mot jordskjelv. En flaske med sake, plassert på et alter i øverste etasje, hadde klart å holde seg på samme sted under skjelvet.

Arkitektur

Himejiborgen er Japans største borg. Den blir ansett for å være et prakteksempel på japansk borgarkitektur med mange typiske kjennetegn for japanske borger. Bygningen er for det meste bygget opp av stein og tre. De store buede veggene er formet til å se ut som sammenleggbare vifter (扇子 sensu). Japanske hjelmtegn (紋 mon) tilhørende flere føydalfamilier er å finne gjennom hele bygningen og henviser til borgens forskjellige eiere gjennom årene.
Himejiborgen er midt i sentrum av byen  Himeji på toppen av bakken Himeyama som ligger 45,6 m over havet. Borgen består av 83 bygninger av ulike typer som lagerbygninger, porter, korridorer og japanske vakttårn (楼 yagura). Av disse 83 bygningene har 74 blitt gitt status som viktige nasjonalskatter: 11 korridorer, 16 vakttårn, 15 porter, og 32 jordvoller. Borgens høyeste vegger er 26 meter høye. I 1992 ble Koko-en hagen (好古園 Kōkoen), en japansk hage, anlagt for å feire byen Himejis 100 årsjubileum. Borgkomplekset er mellom 950 til 1 600 meter lang fra øst til vest og omtrent 900 til 1 700 m fra nord til sør. Borgkomplekset har en omkrets på 4 200 m . Det dekker et areal på 233 ha , omtrent 50 ganger så stor som Tokyo Dome eller 60 ganger så stor som Koshien Stadium.
Kjernetårnet (天守閣 tenshukaku) i midten av borgen er 46,4 meter høyt, noe som gjør at den rager 92 meter over havet. Kjernetårnet er omkranset av tre andre tårn. Fra utsiden kan det se ut til at kjernetårnet har fem etasjer fordi andre og tredje etasje ser ut til å være en og samme. Men i virkeligheten har tårnet seks etasjer i tillegg til en kjelleretasje. Kjelleretasjen dekker et areal på hele 385 m². Fra innsiden er det flere fasiliteter man ikke finner i andre borger, blant annet vannklosett. 
Kjernetårnet har to pillarer, en på østsiden og en på vestsiden. Diameteren til den østre pillaren er 97 centimeter. Den var opprinnelig en edelgran, men den har for det meste blitt byttet ut. Pillaren på vestsiden av tårnet er 85 ganger 95 cm stor og laget av solsypress. Under Shōwarestaureringen (1956–1964) ble en solsypress med en lengde på 26,4 m ført ned fra Kisofjellene for å bytte ut den gamle pillaren. Treet som skulle erstatte det gamle ble ødelagt i arbeidet med å bytte pillar så et nytt tre ble hentet fra Kasagatafjellet og sammen ble trærne kolet til hverandre ved tredje etasje.
Første etasje dekker et areal på 554 m² og blir kalt de tusen matters rom fordi den har 330 Tatamimatter. Veggene i første etasje er dekket av våpenstativ (武具掛 bugukake) som oppbevarer luntlåser og spyd. På det meste hadde borgen et arsenal på 280 skytevåpen og 90 spyd. Andre etasje dekker et areal på omtrent 550 m².
Tredje etasje har et areal på 440 m², mens fjerde etasje har et areal på 240 m². Både tredje og fjerde etasje har balkonger vendt mot sør og nord som kalles Steiningssokkel (石打棚 ishiuchidana), hvor borgens forsvarere kunne observere og kaste gjenstander mot angripere. Disse etasjene har også små rom hvor soldater kunne gjemme seg og overraske angripere som kom seg helt inn i kjernetårnet. De to siste etasjene, femte og sjette, har begge et areal på 115 m². I dag er vinduene i disse etasjene dekket av jernstenger, men i den føydale perioden hadde man uhindret panoramautsikt over området rundt borgen.

Forsvarsverk

Himejiborgens har et avansert forsvarssystem som stammer fra japans føydale periode. Flere utkikksvinduer (狭間 sama) formet som sirkler, triangler og rektangler er å finne over hele borgen for å gi musketerer og bueskyttere en mulighet til å forsvare borgen uten å selv havne i fare. Det er rundt 1 000 av disse utkikksvinduene er i borgen i dag. Flere mateåpninger i de øvre etasjene var rettet nedover for å gi forsvarere mulighetene til å dytte steiner eller helle kokende olje over angripere som gikk under. Hvit gips ble brukt i byggingen av borgen for dens brannhemmende kvaliteter. Borgkomplekset hadde tre vollgraver, men den ytterste er i dag fylt opp. Deler av den midterste vollgraven  og hele den innerste vollgraven er i dag intakt. Vollgravene har en gjennomsnittlig bredde på 20 meter, med en maksimum bredde på 34,5 meter, og en dypde på 2,7 meter. Tre lands vollgrav (三国濠 sangoku-bori) er en 2 500 m² dam. Denne dammens primære funksjon var lagringsplass for vann som skulle brukes ved brann.
Borgkomplekset inneholder flere lagerbygninger som ble brukt til å lagre ris, salt og vann som kunne  benyttes ved beleiringer av borgen. En bygning kjent som Salttårnet (潮櫓 shioyagura) ble kun brukt til å lagre salt. Det er anslått at dette lageret hadde opptil  3 000 sekker med salt når borgen var i bruk. Borgen hadde hele 33 brønner innenfor den innerste vollgraven, men kun 13 av disse eksisterer i dag. Den dypeste brønnen er 30 meter dyp.
Et av borgens viktigste forsvarselementer er dens forvirrende labyrint som leder opp mot kjernetårnet. Portene, forborgene og ytre vegger er konstruert med den hensikt å forvirre angripere i håp om at de skal gå i sirkel rundt kjernetårnet. Borgkomplekset hadde opprinnelig 84 porter hvorav 15 av disse er gitt navn i henhold til japansk stavelsesskrift (I, Ro, Ha, Ni, Ho, He, To, osv.). I dag er 21 porter intakte, hvorav 13 har navn i henhold til japansk stavelsesskrift. 
I mange tilfeller vender gangveier som tilsynelatende går mot sentrum av borgen, bakover. Dette gjør det vanskelig å navigere i komplekset. Et eksempel er gangveien fra diamantporten til kjernetårnet. Denne gangveien er 325 meter, til tross for at denne avstanden kun er 130 meter i luftlinje. Passasjene rundt om i borgkomplekset er bratte og smale noe som gjør det vanskelig for større grupper å komme seg frem. Med et slikt system kunne forsvarerne observere sine angripere og angripe fra avstand i en lengre periode. Himejiborgen har aldri blitt angrepet på denne måten så systemet er aldri blitt testet i virkeligheten. Det er dog mange turister som går seg vill i komplekset, selv om gangveiene er blitt markert i nyere tid.

Kulturell innflytelse

Borgen blir ofte kalt Hakurojō (Hvit Egret-borgen) eller Shirasagijō (Hvit hegre-borgen) på grunn av dens skinnende hvite utseende og fordi den ofte blir sammenlignet med en fugl på vei til å lette. Borgen har flere ganger blitt brukt i filminnspillinger, både japanske og utenlandske filmer. Borgen var blant annet brukt i den japanske filmregissøren  Akira Kurosawas filmer Kagemusha fra 1980 og Ran fra 1985.

Folklore

Himejiborgen er assosiert med mange japanske folklorehistorier fra japans føydale periode. En japansk spøkelseshistorie som går igjen er historien Banchō Sarayashiki hvor handlingen er sentrert rundt en av borgens brønner, Okikus brønn. Ifølge legenden ble tjenestejenta Okiku urettmessig anklaget for å ha mistet verdifullt servise og straffet med å bli kastet ned i brønnen til en sikker død. Legenden sier at hennes spøkelse har blitt igjen og hjemsøker brønnen mens hun teller servise i en fortvilet tone.
Legenden om Ubagaishi (den gamle enkens stein) er en annen historie som er rotet i borgens historie. Ifølge legenden gikk Toyotomi Hideyoshi tom for steiner mens han prøvde å konstruere det opprinnelige tre etasjes kjernetårnet. En eldre kvinne hørte om hans problemer og ga fra seg en kvernstein for å bidra, til tross for at kvinnen var avhengig av steinen i sitt eget virke. Det ble sagt at folk som hørte om denne hendelsen ble inspirert og tilbød steiner til byggingen av borgen, noe som igjen skulle ha ført til at borgen ble fullført. I dag er den antatte steinen som ble gitt av den gamle kvinnen innhyllet i hønsenetting i en av borgens mange vegger. 
En historie rundt Ikeda Terumasas snekkermester, Genbei Sakurai, og konstruksjonen av borgen verserer også. Ifølge legenden var Sakurai svært misfornøyd med hans egen konstruksjon og mente at kjernetårnet lente mot sørøst. Dette skal ha ført til at han i ren desperasjon hoppet i den sikre døden fra toppen av kjernetårnet med et stemjern i munnen.

Galleri

Borgen sett i et panoramaperspektiv
Borgen sett fra avstand
Borgen sett fra undersiden
Borgen sett ovenfra
Borgen sett innenfra