Parlamentsvalget i Tsjekkia 2013

Bakgrunn

Ved valget i 2010 ble Česká strana sociálně demokratická (ČSSD, Det tsjekkiske sosialdemokratiske partiet) det største partiet i deputertkammeret med sine 56 mandater, men da det var borgerlig flertall i deputertkammeret ble Petr Nečas, lederen for Občanská demokratická strana (ODS, Det borgerligdemokratiske partiet), den 27. juni 2010 bedt om å danne landets nye regjering. Denne sentrum-høyre-regjeringen bestod av det liberaldemokratiske ODS, det konservative TOP 09 og det sentrumsorienterte Věci veřejné (VV, Samfunnspartiet). Regjeringen ville i løpet av embetsperioden overleve en rekke mistillitsvotumer grunnet et komfortabelt (om enn til tider usikkert) flertall i deputertkammeret.
I april 2012 var regjeringen nær å bli felt da VV ble rystet av splittelse grunnet alvorlige korrupsjonsanklager rettet mot partiledelsen (især mot Vít Bárta). På grunn av dette oppløste ODS og TOP 09 den 22. april 2012 regjeringssamarbeidet med Samfunnspartiet. De så ut til at det skulle utskrives nyvalg i juni 2012, men takket være en utbryterfraksjon fra VV bestående av en rekke representanter (ledet av Karolína Peake) overlevde Nečas et mistillitsvotum den 27. april 2012 med 105 stemmer mot 93. Innen regjeringens fall ville Nečas overleve ennå et mistillitsvotum, denne gang den 17. januar 2013 på grunn av en kontroversiell benådning.
Den 17. juni 2013 gikk Petr Nečas av som statsminister etter flere dager med hardt press på grunn av en omfattende korrupsjons- og spionasjeskandale. En politisk krise var nå et faktum. På den ene siden krevde opposisjonen med ČSSD i spissen at man umiddelbart oppløste deputertkammeret og avholdt nyvalg. På den andre siden nominerte det ledende regjeringspartiet ODS Miroslava Němcová (ordførende styrer i deputertkammeret) som ny statsministerkandidat, og kunngjorde at de hadde samlet underskrifter fra 101 medlemmer (fra ODS, TOP 09, LIDEM – liberální demokraté (Liberaldemokratene) og to uavhengige representanter) som var klare til å stemme for den nye koalisjonsregjeringen ledet Němcová.
I stedet for å velge mellom nyvalg eller en regjering ledet av Němcová valgte president Miloš Zeman i stedet å utnevne et forretningsministerium (omtalt som en «regjering bestående av eksperter» av Zeman selv og som en «regjering bestående av Zemans» venner blant kritikere) med Jiří Rusnok som statsminister. Både ODS, TOP 09 og LIDEM uttrykte sin misnøye til et forretningsministerium ledet av Rusnok. Den 7. august 2013 tapte Rusnoks forretningsministerium et mistillitsvotum i deputertkammeret, med 93 stemmer for, 100 stemmer imot og 7 unnlot å stemme. Etter avstemningen uttalte TOP 09 at de ville akseptere et nyvalg da det ikke var nok støtte til en ODS–TOP 09–LIDEM-regjering. Opposisjonspartiene ČSSD og Komunistická strana Čech a Moravy (KSČM, Kommunistpartiet i Böhmen og Mähren) støttet også nyvalg. Selv om at Tsjekkias grunnlov gir presidenten to sjanser til å tilby noen muligheten til å danne en ny regjering, er det ingen tidsbegrensning for å gjøre dette, og dermed kunne regjeringen teoretisk sett fortsette i sin kapasitet som forretningsministerium inntil valget, som egentlig skulle avholdes i mai 2014. Allikevel valgte regjeringen frivillig å gå av den 13. august 2013, og deputertkammeret skulle dermed den 20. august holde en avstemning om å oppløse underhuset og avholde nyvalg innenfor 60 dager.
Avstemningen om å oppløse deputertkammeret fant sted den 20. august kl. 14:00. De fire partiene som hadde støttet forslaget om oppløsning (TOP 09, ČSSD, KSČM og VV) ville ha nok stemmer til minimumskravet på 120 stemmer (60%) til at resolusjonen kunne bli vedtatt. I alt stemte 140 for og 7 imot å oppløse deputertkammeret, og dermed utlyse nyvalg innenfor 60 dager etter presidentens godkjennelse. Foruten ČSSD (52 representanter), TOP 09 (42 representanter), KSČM (26 representanter) og VV (10 representanter) stemte 8 uavhengige representanter også for - blant dem 3 fra LIDEM. ODS' representanter, som hadde vært imot å oppløse deputertkammeret, forlot salen innen avstemningen med unntakelse av Němcová, som i rollen som deputertkammerets ordførende styrer var nødt til å delta i avstemningen og stemte imot. De 6 andre som også stemte imot var 5 representanter fra LIDEM og en uavhengig representant.
President Zeman uttalte den 16. august at han ville gi sin støtte innenfor 7 dager etter avstemningen således at nyvalget kunne avholdet den 25.-26. oktober 2013.

Etter valget

Valgets forholdsvis største vinner og overraskelse var Andrej Babiš' parti ANO 2011 som vant 47 mandater. Partiet hadde blitt dannet i 2011 i protest mot korrupsjon og «andre sykdomstrekk i det politiske systemet», og lå ved valgkampens start under sperregrensen på 5 prosent, for så å skyte opp til omkring 16 prosent på meningsmålingene. Folkets misnøye til de etablerte partiene generelt, og ODS i særdeleshet, samt ønsker om et effektivt styresett og kamp mot korrupsjon førte til at mange valgte å stemme på partiet. Ikke bare kapret partiet mange av ODS' og TOP 09s tidligere velgere, men også mange av ČSSDs velgere strømmet til partiet.
Valgets store taper ble ODS som ble mere enn halvert og fikk kun 16 mandater, en nedgang på 37 fra forrige valg og det laveste noensinne i partiets historie. Grunnet en rekke korrupsjonsskandaler i de seneste årene har partiet langsomt men sikkert mistet mye av sin velgermasse, og valget markerte også at de mistet deres status som det største borgerlige partiet. Det konservative TOP 09 opplevde også en nedgang på 15 mandater til 26.
Selv om at ČSSD vant valget så var partiet mandatmessig også valgets taper. Mens de ved starten av valgkampen lå an til å vinne opp til 30% av stemmene, så fikk de kun 20,45% av stemmene og 50 mandater, hvilket ikke bare var en nedgang på 6 mandater, men også det dårligste valget i partiets historie.
Kommunistene i KSČM ble også en av valgets vinnere, og noterte en fremgang på 3,64% til 14,91 og 33 mandater (en økning på 7). Kristendemokratene i KDU–ČSL noterte også en fremgang på 2,39% til 6,78%, og blir dermed igjen representert i deputertkammeret med 14 mandater etter at de røk ut av parlamentet etter valget i 2010. Sammen med ANO 2011 så er også Úsvit ledet av Tomio Okamura en nykommer i deputertkammeret, etter at de fikk 6,88% av stemmene og 14 mandater.
Til tross for president Miloš Zemans aktive deltagelse i valgkampen og en intensiv valgkamp fikk hans parti SPOZ kun 1,51% av stemmene, og klarte dermed ikke å komme over sperregrensen på 5 prosent.

Kaos hos Sosialdemokratene

Det skuffende valgresultatet resulterte i stridigheter innad i ČSSD. Dagen etter valget ble partiets leder, Bohuslav Sobotka, oppfordret i en resolusjon støttet av 20 av 33 medlemmer av partiledelsen til å trekke seg som partileder. Sobotka nektet å gjøre dette, og mente at hans rivaler ledet av nestleder Michal Hašek ville være under president Miloš Zemans innflytelse: «Jeg vil ikke trekke meg fordi jeg ønsker å forsvare verdiene jeg tror på innenfor dette partiet Blant dem er et uavhengig sosialdemokratisk parti». Zeman, som var statsminister i perioden 1998-2002 og ČSSDs partileder fra 1993 til 2001, har lenge vært Sobotkas største politiske rival.
Til tross for at resolusjonen ikke er bindende, så har Sobotka blitt isolert politisk ettersom at han har blitt fjernet fra gruppen som sitter i regjeringsforhandlinger. Han ble erstattet av Jeroným Tejc, partigruppen i deputertkammeret, og regjeringsforhandlingene ledes nå av Hašek. Hašeks fraksjon møtte også president Zeman i løpet av valgnatten den 26. oktober, og Zeman selv har uttrykt at han foretrekker Hašek som statsminister etter valget.

Regjering

På grunn av valgresultatet må ČSSD nå forholde seg til flere partier om regjeringsdannelse. I motsetning til den opprinnelige planen om å danne en mindretallsregjering med parlamentarisk støtte fra KSČM, så har denne muligheten kun 88 mandater i deputertkammeret, og det ville da bli nødvendig å søke om parlamentarisk støtte fra et tredje parti.
ČSSD hadde under valgkampen avvist Babiš som mulig regjeringspartner, delvis grunnet hans kompromissløse og skarpe stil og høylytte kritikk av de etablerte partiene. Babis erklærte først at han ikke kunne samarbeide med ČSSD og anbefalte partiets besluttende organer å si nei til regjeringsdeltakelse. Stemningen syntes imidlertid å endre seg dagen etter valget, selv om ANO ennå ikke har forpliktet seg til delta i en ČSSD-ledet regjering eller støtte en mindretallsregjering. Det eneste er at ikke vil samarbeide med kommunistene i KSČM.
ČSSD ønsker å starte samtaler med sentrumspartiet ANO, samt med kristendemokratene i KDU–ČSL for å danne en trepartiregjering. Dette regjeringsalternativet har til sammen har 111 mandater i deputertkammeret. De kan også søke om parlamentarisk støtte fra Okamuras Úsvit, som i likhet med kristendemokratene har 14 mandater og dermed også ville ha 111 mandater i deputertkammeret.
En annen teoretisk mulighet er at ANO 2011 danner regjering med de to borgerlige partiene ODS og TOP 09, meed støtte fra enten KDU–ČSL eller Úsvit. Denne regjeringskonstellasjonen ville ha 103 mandater i deputertkammeret.