google/wiki40b huggingface dataset:
Skolehjem

Skolehjem var en tidligere norsk institusjon eller anstalt som kombinerte barnehjem og skole, og som hadde til oppgave å forbedre barn og ungdom som hadde vist dårlig oppførsel eller var rammet av omsorgssvikt. Skolehjemmene ble tidvis også kalt redningshjem, forbedrings- og oppdragelsesanstalter eller 'offentlige skoler'. Skolehjemmene i Norge sto under Kirke- og undervisningsdepartementets tilsyn, med hjemmel i Lov av 6. juni 1896 om Behandlingen av forsømte Børn. I 1951 kom 'Spesialskoleloven', og skolene ble da etter hvert kalt spesialskoler. Noen få av skolehjemmene ble da overført til Sosialdepartementet fra 1. juli 1953, og fikk betegnelsen verneskoler. Dette gjaldt Bjerketun i Bærum og Bastøy (Foldin).
De mest kjente skolehjemmene i Norge var de statlig drevne guttehjemmene Toftes gave på Helgøya i Mjøsa, Ulfsnesøy oppdragelsesanstalt fem mil øst for Bergen, Lindøy utenfor Stavanger, Falstad skolehjem på Ekne ved Levanger i Nord-Trøndelag og Bastøy skolehjem i Oslofjorden, utenfor Horten.

Skolehjem i Norge

I 1948 var det til sammen 412 elevplasser for gutter, 177 for jenter.  I de påfølgende årene sank skolehjemsplassene ganske raskt i antall, blant annet som følge av at Toftes Gave ble nedlagt som skolehjem i 1949. I 1950 var det 347 barn i skolehjem. Til sammenligning var 893 barn plassert i barnehjem.
Nedenstående opplisting er ikke komplett. For en mer utførlig beskrivelse, se
Ramil Sheydayev

Landslaget

4. september 2016 fikk han sin første landskamp for Aserbajdsjan mot San Marino.
Eetion elia

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 38 millimeter), brun smyger. Vingene er mørkbrune, mesteparten av bakvingen på undersiden sølvaktig hvit. Vingene har noen små, avlange, halvt gjennomsiktige, lyse flekker. Bakkroppen er brunt med hvite tverrstriper på oversiden, helt hvit på undersiden.
Larven er naken, gråaktig grønn, hodekapselen brun med noen store, svarte flekker.

Levevis

Larven lever på planten Cleistanthus sumatranus (familien Phyllanthaceae). Larven bygger seg et skjul ved å brette sammen deler av eller hele bladet den gnager på og feste det med silke. I likhet med mange andre sommerfugllarver skyter den ut ekskrementene sine med betydelig kraft, dette er trolig for å hindre at rovdyr og parasitter skal finne larven ved å gå etter lukten av ekskrementene.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia, der den forekommer i Malaya, på Sumatra og Borneo.
24. juli

Navnedag

Kristine, Kristin, Kristi.
Navnedagen er etter Kristina av Bolsena, ble martyr som ungjente år 304 fordi hun knuste avgudsbilder og delte ut gullet til fattige.
Norgesmesterskapet i fotball for jenter 19 år 2013

Norgesmesterskapet i fotball for jenter 19 år 2013 eller Telenor Cup var en norsk fotballturnering for jentelag med spillere under 19 år. I 2013 ble turneringen arrangert for 6. gang. Grand Bodø ble norgesmester etter å ha slått Arna-Bjørnar 4-3 i finalen.
Vladislav

Etymologi

Vladislav er dannet av de slaviske navneleddene volod, «herske», og slav, «herlighet, ære, prakt».
MF «Fjordgar» (1967)

Skipet

Fergen var byggnummer 33 ved Hatlø Verksted AS i Ulsteinvik, Møre og Romsdal. Ved overlevering var tonnasjen 135 bruttoregistertonn og 60 nettoregistertonn. Hovedmaskinen var en firesylindret firetakts dieselmotor bygd av Aabenraa Motorfabrik Heinr. Callesen A/S i Åbenrå, Danmark. Oppgitt ytelse var 320 hestekrefter (bhk).
Carlo I Tocco

Biografi

Carlo I var sønn av grev Leonardo I Tocco av Kefallinia og Leukas og hans kone Maddalena de’
Buondelmondi, søster til den tidligere despot Esau de' Buondelmonti av Epirus. Leonardo I, som var greve av Kefallinia fra 1357 til 1376 og hertug av Leukas fra 1362 til 1376 var selv sønn av Guglielmo II Tocco, guvernør av Kefallinia fra 1328 til 1335, og Margherita Orsini, søster av Nikolas Orsini og Johannes II Orsini, begge tidligere despoter av  Epirus. Slik kunne Carlo Tocco hevde retten til å styre Epirus både som arving i Orsini- og Buondelmondi-slekten.
Carlo I etterfulgte sin far Leonardo I som greve av Kefallinia og hertug av Leukas i 1376. Kefallinia og Leukas tilhørte De joniske øyer utenfor vestkysten av Epirus. Han delte makten med sin bror Leonardo II Tocco som arvet øya Zante i 1399. Fra sin svigerfar Nerio I Acciaioli som var hertug av Athen arvet han byene Korint og Megara i 1395. Han involverte seg også i styringen av Peloponnes og holdt deler av Elis fra 1402 til bysantinerne overtok området etter slaget ved Ekhinades i 1427. Fra 1405 kontrollerte han også flere befestninger på fastlandet, blant annet Gjirokastër. Etter at despoten Giorgio de’ Buondelmonti og hans mor, regenten Eudokia i Epirus ble avsatt i februar 1411 ble Carlo I tilbudt riket. Carlo var Giorgios fetter. Han måtte imidlertid ta kampen opp mot de albanske klanene som hadde kontroll over store deler av landsbygda i Epirus, og spesielt med herskeren i Arta, Yaqub Spata.
Til tross for at de beseiret Carlo i 1412 klarte albanerne ikke å ta Ioannina. Carlo klarte derimot å gjenerobre Arta i 1416 og innsatte sin yngre bror Leonardo II som hersker der. Tocco-slekten kontrollerte nå alle de større byene i Epirus. I 1415 mottok han tittelen «despot» av den bysantinske keiser Manuel II Palaiologos. Som konsekvens av dette undertegnet han alle sine offisielle brev og dekreter på gresk.
Bortsett fra konflikten med de bysantinske herskerne i Despotatet Morea på Peloponnes omkring herredømmet over Elis, tilbrakte Carlo resten av sin regjeringstid i fred.
Carlo I hadde flere utenomekteskapelige barn, men han ble likevel etterfulgt av sin nevø Carlo II Tocco som var sønn av Leonardo II. Hans niese Creusa Tocco ble gift med den bysantinske keiser Konstantin XI Palaiologos.

Tocco-krøniken

Det finnes vesentlig informasjon om Carlo I Tocco i  Tocco-krøniken  som etter all sannsynlighet ble skrevet av en av hans nære medarbeidere i Iannina. Krøniken er skrevet rundt 1428 og dekker perioden 1375-1425, det vil si mesteparten av Carlos regjeringstid.
Gheorghe Cristescu

Liv og virke

Cristescu var utdannet dynemaker og eide en dyneforretning før han begynte i politikken. Han var aktiv i sosialistiske kretser så tidlig som 1898, og snart ble han et ledende medlem av det rumenske Sosialdemokratiske arbeiderparti (frem til 1899, da partiet ble oppløst). Fra 1908 til 1920 var han aktiv i den rumenske fagbevegelsen. Cristescu ble innvalgt til parlamentet i 1919. I denne posisjonen gjorde han seg bemerket i sammenheng med debatten om fengslingen av Mihai Gheorghiu Bujor, en rumensk statsborger som hadde sluttet seg til russiske røde armé i Bessarabia under oktoberrevolusjonen, og som hadde blitt dømt for landssvik.
Cristescu ble valgt til den første generalsekretær i det nydannede rumenske kommunistpartiet i 1921. Han trakk seg fra politikken i 1936. Cristescu ble arrestert, dømt og tilbrakte tid i arbeidsleirer mellom 1950 til 1954, bl.a. ved Donau-Svartehavskanalen. Han ble frigitt gjennom amnesti for politiske fanger, som forekom kort tid etter Josef Stalins død. Cristescu tilbrakte sine gjenværende år i relativ anonymitet. Hans ubehagelige meninger ble sensurert, og han var gjenstand for sikkerhetstjenesten Securitates overvåkning til sin død.
Hans datter, Tita Cristescu, en tidligere Miss Romania, som var elskerinnen til Liviu Ciulley (en berømt arkitekt og sivilingeniør, og far til regissør Liviu Ciulei), døde under uoppklarte omstendigheter i 1936. Mest sannsynlig ble hun myrdet, og Ciulley ble arrestert etter anklager om at han hadde forgiftet henne, men han ble frifunnet senere samme år. En annen teori var at det var hushjelpen som hadde myrdet henne.
Stovner Rockefabrikk

Stovner Rockefabrikk er et tilbud til barn og unge fra Oslo kommune for å motvirke rasisme, rus og vold, opprettet i 1993.
De holder til i Tokeruddalen 105, på Stovner i Oslo, men har brukere fra hele Norge. Rockefabrikken tilbyr instrumentopplæring, pre-produksjon, studio, øvingslokaler og kurs i musikkproduksjon.
Flere av Norges mest kjente artister har benyttet seg av Rockefabrikken, artister som a-ha, Kurt Nilsen, Turboneger, Sissel Kyrkjebø og mange flere, har leid seg inn i Stovner Rockefabrikks lokaler.
Onthophagini

Utseende

Små til middelsstore (gjerne 4–10 millimeter), korte og kraftige gjødselbiller med forholdsvis lange bein. På farge er de ofte matt brunlige, men kan ha mange ulike farger, ofte med metallglans. Hannene hos mange arter har knøler eller horn på hodet, som noen ganger kan bli like lange som kroppen. Det kan også være ulike slags utvekster på pronotum.

Levevis

Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har parret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder.

Utbredelse

Gruppen er vidt utbredt med særlig mange arter i Afrika.
Eduard von Keyserling

Biografi

Keyserling ble født ved Schloss Tels-Paddern nær Aizpute, Kurland, en del av Det russiske keiserdømmet, nå en del av Latvia. Han tilhørte en gammel baltisk-tysk adelsfamilie og var fetter av filosofen Hermann Keyserling. 
Keyserlings tidlige romaner Fräulein Rosa Herz. Eine Kleinstadtliebe (1887) og Die dritte Stiege (1892) var påvirket av naturalisme. Hans essays på generelle og kulturelle spørsmål, i likhet med hans teaterstykker, er stort sett glemte, mens hans fortellinger, noveller og romaner, skrevet etter 1902, plasserer Keyserling i fronten av den tyske litterære impressionisme. 
Keyserling anses gjerne som en subtil og elegant stilist. Hans kanskje mest emblematiske verk er Fürstinnen, som bare overfladisk betraktet er relatert til den typiske tyske Schlossroman. Keyserling plasseres gjerne med ståsted mellom Ivan Turgenev og Franz Kafka, og det pessimistiske slektskap mellom Keyserling og Anton Chekhov har blitt påpekt.
Strandengvikler

Levevis

Arten lever på flate, sandete elvebredder som hyppig blir oversvømmet. Næringsplanten er ukjent men trolig utvikler larvene seg som hos de fleste artene i slekten Eucosma på blomsterhoder av en plante i kurvplantefamilien. Gullris (Solidago virgaurea) synes å være den mest sannsynlige vertsplanten for denne arten.

Utbredelse

I Europa er arten bare kjent fra Norge, Finland og det nordvestlige Russland, den finnes dessuten i det nordligste Asia. I Norge er den bare funnet på tre lokaliteter i Karasjok kommune, Finnmark. Arten blir vurdert som Kritisk truet (CR) i den norske rødlisten fra 2010.
Buraka Som Sistema

Opprinnelse

Buraka Som Sistema ble grunnlagt i 2002 av João Barbosa (Branko), Rui Pité (DJ Riot), Andro Carvalho (Conductor) og Kalaf Ângelo.
Barbosa og Pité var produsenter fra Cool Train Crew kollektivet, der Kalaf var en hyppig vokal samarbeidspartner. De var interessert i å lage et kuduro prosjektet, og hadde tidligere jobbet sammen som 1-UIK-Project. De møtte Carvalho, en hiphop-produsent fra Angola og medlem av hiphop-bandet Conjunto Ngonguenha, da han var innom Portugal.
Buraka Som Sistema er oversatt fra portugisisk ord for ord til Buraka Sound System, med engelsk ordstilling (den korrekte oversettelsen til portugisisk uten engelsk ordstilling vil være «Sistema de Som da Buraka»). De tok navnet sitt, Buraka, fra freguesia (bydel) Buraca i byen Amadora', i forstedene til Lisboa.

Karriere

Deres første utgivelse var From Buraka to the World, en EP utgitt på den portugisiske etiketten Enchufada, som inkluderer singelen «Yah!», med vokal fra angolanske hiphop MC Petty. Den ble etterfulgt av et annen Petty vocalized spor, «Wawaba», og en re-release av From Buraka to the World, utvidet til et fullt album.
Etter å ha turnert i flere Europeiske land, blant annet spilt på Glastonbury-Festivalen og Roskilde Festival, slapp de tre produsentene «Sound of Kuduro» i 2007, som har rapping av M. I. A., DJ Znobia, Saborosa og Puto Prata. Sporet var en forløper til deres andre album, Black Diamond, som ble utgitt i 2008 av Sony BMG, etterfulgt av en ny singel, «Kalemba (Wegue Wegue)», med vokal av Pongolove. De er for tiden signert til Aftercluv Dans Lab, et Latin EDM-label lansert av Universal Music.
1. juli 2016 kuraterte Buraka Som sistema Globaile, et musikk-arrangement på Torre de Belém området, som en del av Festas de Lisboa, hvor de fremførte sin siste konsert.

Produsenter

Relatert til egenproduksjon har de blant annet gjennom plateselskapet Enchufada produsert andre.

Priser

I MTV Europe Music Awards 2007 de var 8. (av 19) i Nye Lyder av Europa Internasjonale Konkurransen og var en av de nominerte for Beste portugisiske Handle. I MTV Europe Music Awards 2008 ble de tildelt Beste portugisiske Act og ble nominerte for Beste Europeiske Handle.

MTV Europe Music Awards

Den MTV Europe Music Awards er en årlig prisutdeling etablert i 1994 av MTV Europe.

Golden Globes

Golden Globe er en årlig prisutdeling av portugisiske TV-stasjon SIC.

Europeiske Grensen Breakers Awards

Den Europeiske Grensen Breakers Award er en årlig prisutdeling for artister eller grupper som nådde publikum utenfor sitt eget land med sin første internasjonalt utgitt album i løpet av året.

BEFFTA Awards

Buraka Som Sistema vant BEFFTA Internasjonale Underholdnings-Ikoner prisen på oktober 25, 2014. De sa at Lyd Og Bevegelse magazine at de «ble hedret for å samle en award.»
Festeavtale

En festeavtale eller festekontrakt, er en avtale mellom to parter som gjelder bruk av grunn i en viss tidsperiode. Avtalen innebærer at en annen part enn grunneieren har en rettighet til å benytte grunneierens eiendom til et eller flere formål.
Det klassiske eksempelet er en festetomt til bolighus eller fritidshus, men det kan også gjelde andre forhold (f.eks. skytebane, golfbane, dyrket mark e.l.).
Det normale er at det svares en årlig betaling for en slik avtale.
Slike avtaler bør tinglyses for å ha full rettskraft overfor en «tredjeperson».
Etter gjeldende regler må det foretas en oppmåling av det arealet som festekontrakten omfatter, dersom avtalen gjelder for mere enn 10 år, og den gjelder for en avgrenset del av eiendommen. Det er visse unntak fra denne oppmålingsplikten.
Hommebåt

Hommebåten

I motsetning til de fleste variantene av båttypen blekingsekan er hommebåten nesten helt flatbunnet med grunn kjølbunn, slik at den var ikke mulig å seile. Denne store båten måtte roes ut til stedene der de sette ut og hentet opp bunngarnene i skjærgården. Størrelsen på båten er på mellom 16 og 20 fot i lengde eller ca. 5 til 6 meter.
I likhet med alle variantene av blekingsekan har det et akterspeil som en speilgattede båt, noe fallende ned mot bunnen, men ikke så mye. Akterspeilet ble redusert til bare et bredt stykke langt over vannet, men det antagelig er om de østskånske båtene av «den vestlige varianten».
Denne båttypen er ikke lenge i bruk.
Angantyr

Angantyr var navnet på tre mannspersoner i samme slektslinje i norrøn mytologi, og som er omtalt i fornaldersagaen Hervors saga, i den danske historieskriveren Saxo Grammaticus’ bok Gesta Danorum, og i den færøyske balladen Arngríms synir.
Den yngste Angantyr som nevnes kan være identisk med den Incgentheow som navngis i det gammelengelske diktet Widsith (linje 116), sammen med sin far Heidrek (Heathoric), halvbroren Hlod (Hlithe) og Hlods mor Sifka (Sifecan).

Angantyr Höfundsson

Angantyrs datter Hervor ble gift med Höfund, en sønn av Gudmund på Glæsisvollene, og de hadde sønnene Heidrek og Angantyr. Angantyr skulle bli den neste av Tyrfings ofre. Angantyrs bror Heidrek hadde skikket seg dårlig hjemme og ble forvist av sin far. Angantyr ønsket å følge sin bror et stykke for å si farvel og etter en stund ba han om å få se sverdet Tyrfing som Heidrek hadde fått fra sin mor Hervor. Heidrek viste velvillig sin bror våpenet, men siden Tyrfing ikke kunne dras av sliren uten å drepe en mann ble Angantyr dens neste offer.

Angantyr Heidreksson

Heidrek hadde datteren Hervor og sønnene Angantyr og Hlod. Da goternes konge Heidrek døde overtok Angantyr arven og nektet å gi Hlod sin andel. Hlod angrep med støtte av hunerhæren og i en episk kamp ble Hlod drept. Legenden om kampen mellom Angantyr og Hlod har klare historiske referanser til kamper mellom gotere og hunere på 300-tallet.
Angantyr ble en av forfedrene til den svenske kongeslekten Munsöætten.

Angantyr jarl

I Fridtjof den frøknes saga møter Fridtjov en Angantyr jarl på Orknøyene og får veitsle hos ham en vinter. Denne Angantyr er sannsynligvis en rent oppdiktet person.

Bandet Angantyr

Angantyr er også navn på et dansk black metal-band som ble startet i 1997.
Le monde diplomatique Norden

Le monde diplomatique Norden (LMD) er en norsk-dansk utgave av den franske månedsavisen. Avisen har norsk (bokmål) som hovedspråk, og er regnet som radikal og anti-amerikansk. Den er kjent for lange og dyptgående artikler innen emner som for eksempel filosofi, politikk, kultur og media, men driver ikke med dagsaktuell nyhetsformidling.
Hovedsakelig inneholder avisen oversatte artikler fra franske Le monde diplomatique, men en tredel av stoffet skal være egenprodusert av den norsk-danske redaksjonen.
Avisen blir distribuert i Norge, Danmark og Sverige. Nordmannen Truls Lie var ansvarlig redaktør for avisen siden den nordiske utgaven kom ut første gangen i april 2003 og fram til 2007 da Remi Nilsen overtok som redaktør. I 2006 skapte avisen kontroverser ved at akademikeren Emil André Røyrvik fikk publisere flere artikler som støttet konspirasjonsteorier rundt 11. september-angrepet.
I tillegg til å bli solgt i løssalg, får abonnenter av avisen Klassekampen den som vedlegg hver måned (2006). Tidligere har LMD hatt samme avtalen med Morgenbladet.
Avisen har 45 søsterpublikasjoner på andre steder i verden.
Propaganda Due

«Propaganda Massonica» (1877)

Frimurerlosjen «Propaganda Massonica» ble grunnlagt i 1877 i Torino, og ble ofte besøkt av politikere og regjeringsmedlemmer fra store deler av Italia, som på grunn av lange avstander ikke kunne delta i møtene i deres egne losjer. Blant medlemmene var prominente skikkelser innenfor adelen i Piemonte. Etter andre verdenskrig, da Grand Orient i Italia nummererte losjene, ble navnet endret til «Propaganda Due». På 1960-tallet var losjen nærmest nedlagt, og holdt noen få møter.

P2 (1966)

Denne losjen hadde lite og ingenting å gjøre med den losjen som Gelli etablerte i 1966, to år etter at han selv ble frimurer. Ved å benyttet seg av en liste med «sovende medlemmer», som ikke lenger ble inviterte til å delta i frimurer-ritualer, utvidet han sitt kontaktnett til toppene innenfor det italienske establishement.
Ridderslag

Ridderslag er en handling der en fyrste i en seremoni opphøyer en person i den adelige ridderstand. Seremonien kan ta mange former, men har sitt navn etter praksisen der ridderstatusen tildeles gjennom at fyrsten lar sitt sverd berøre begge skuldre til den person som opphøyes i ridderstanden. Praksisen med ridderslag kom til på 1100-tallet. Den ble senere også knyttet til medlemskap i ridderordener.
I dagligtalen omtales noen ganger utnevnelse av personer til fortjenstorden med at vedkommende er utnevnt til ridder. Utnevnelse til en fortjenstorden innebærer i våre dager i de fleste land verken ridderslag eller adelstittel. Storbritannia er her et unntak da utnevnelse til enkelte av dette landets ordener i noen tilfeller samtidig også medfører at vedkommende mottar ridderslag av dronningen. Ridderslaget medfører da ikke-arvelig adelskap som en del av den lavadelige ridderstanden. I de fleste andre land er ridder betegnelsen på den laveste klasse av fortjenstordener uten at dette medfører ridderslag.
Nectarian

Nectarian-perioden i månens historie strekker seg fra 3,92–3,85 milliarder år siden. Det er i denne perioden at Mare Nectaris og andre store månehav ble dannet etter store nedslag av objekter fra rommet. Utkastninger fra Nectaris danner det øverste laget av høylandene på månen, som er tett besatt av kratre.

Forholdet til jordens geologiske tidslinje

Siden det finnes svært lite (eller ingenting) bevart geologisk materiale på jorden fra dette tidsrommet som tilsvarer månens nectarian-periode, er den blitt brukt som inndeling av i det minste et vitenskapelig verk om jordens historie for å dele opp den uoffisielle hadeikum.
Aulacoscelis

Utseende

Små (ca. 7 millimeter), avlange, blanke, , gulrøde eller mørke bladbiller. Kroppsformen er avlangt oval og noe flat, kroppen er glatt uten synlige hår. Fargen varierer mye, kan ha metallisk glans, pronotum kan være rødt. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum, middels kraftige med kjegleformede ledd, ikke påfallende tykkere mot spissen. Pronotum er rundet med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er jevnbrede, kraftig punkterte, med litt opphøyde lengderibber. Beina er slanke og nokså korte.

Levevis

Slekten er knyttet til konglepalmer (Cycadales) der de spiser pollen og også på bladene.

Utbredelse

Artene lever i Mellom- og Nord-Amerika.
Lakkadivene

Lakkadivene, eller Lakshadweep, (malayalam ലക്ഷദ്വീപ്, [Lakṣadvīp]) er et indisk forbundsterritorium som består av tolv korallatoller, tre korallrev og flere mindre øyer og banker. Lakkadivene ligger 200–300 km utenfor kysten av Kerala. Elleve av øyene er befolket. Ved folketellingen i 2011 hadde Lakkadivene et folketall på 64 429.
Havstykket mellom Lakkadivene i nord og Maldivene i sør kalles Maliku Kandu (eller Åttegraderskanalen).
Trango

Klatrehistorikk

Trango-massivet byr på noe av den vanskeligste fjellklatringen i noen av verdens største fjellvegger. Great Trango ble første gang besteget fra vestsiden i 1977 av en amerikansk ekspedisjon. Østveggen på Great Trango ble første gang klatret av nordmennene Hans Christian Doseth og Finn Dæhli i august 1984. Med på denne ekspedisjonen var også Dag Kolsrud og Stein P. Aasheim, som på grunn av matmangel måtte returnere ned veggen noen hundre meter under toppen. Doseth og Dæhli fortsatte til topps, og fullførte det som har blitt stående som en av Himalaya-klatringens største bedrifter. Under rappellene ned den enorme veggen ble de to klatrerne enten tatt av ras, eller de falt ut idet et rapellanker sviktet, og begge klatrerne falt i døden.
I 1992 ble en ny rute gått i denne majestetiske veggen. «Grand Voyage» ble etablert av den amerikanske klatreren John Middendorf og sveitsiske Xaver Bongard. Denne ruta er av tilsvarende vanskelighetsgrad som «Norskeruta», og dette er fremdeles de to eneste rutene opp østveggen. Flere ruter er siden etablert opp Great Trangos sør- og vestvegger, samtlige av svært høy vanskelighetsgrad.
En norsk ekspedisjon ledet av Robert Caspersen (med Per Ludvig Skjerven, Gunnar Karlsen og Einar Wold) klatret en ny, vanskelig rute i den bratte nordveggen på Trango Pulpit (6050 moh.) i 1999. Dette regnes også som en av norsk klatrehistories største bragder.
I løpet av mai og juni 2008 ble Norskeruta fra '84 repetert for første gang helt til topps av et nytt norsk taulag opp veggen. Den 2. juni sto Rolf Bae, Bjarte Bø, Sigurd Felde og Stein-Ivar Gravdal på toppen av Great Trango, etter 27 dager i veggen.
Odontolabis lowei

Utseende

En stor (hannen 32-65 millimeter), bred og kraftig, svart hjortebille. Pronotums sider og bakkant er oransje, dekkvingene brungule med svart rot. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, disse kan være lange og krumme eller korte og brede. Hos hanner med lange kjever er disse sigdformede med en enkelt, butt, i spissen kløvet tann litt utenfor midten. Pronotum er rundet uten markerte bakhjørner, kraftig inbnskåret ved roten. Dekkvingene er blanke, noe hvelvede, bredest bak roten. Beina er svarte. Hunnen er bredere, dekkvingene har en bred, svart kile i midten, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene, hode og forkropp kraftig punkterte og litt matte.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt på Borneo.
Sjokoladekake

Sjokoladekake er en kake laget av sjokolade og en variasjon av andre ingredienser. Sjokoladekake serveres ofte ved fødselsdager, brylluper og andre sammenkomster.