google/wiki40b huggingface dataset:
Moabiter Werder

Moabiter Werder er navnet på et område langs elven Spree i ortsteil Moabit i bydelen Mitte i Berlin. Området ligger langs Sprees nordlige bredd mellom Berlin Hauptbahnhof i øst og parken Präsidentendreieck (presidenttrekanten) i vest. Mot nord avgrenses området av en veitrassé og Berliner Stadtbahn.
Moabiter Werder har vært i offentlig eie siden det 13. århundret. Det er oppført en rekke offentlige bygninger i området knyttet til det nærliggende virksomheten i bl.a. Forbundspresidentens residens, Kanslerkontoret og Forbundsdagen. Det gjelder bl.a. den karakteristiske Serpentiner-bygningen som er leiligheter for medlemmer og ansatte i Forbundsdagen.
Den byarkitetoniske figur Band des Bundes som er to parallelle bånd som bl.a. krysser Spree, strekker seg inn i Moabiter Werder.
Cesare e Cleopatra

Cesare e Cleopatra er et dramma per musica i tre akter av komponisten Carl Heinrich Graun. Operaen har en libretto på 
italiensk av Giovan Gualberto Bottarelli.

Fremføringer

Det var et verk bestilt av Fredrik II av Preussen for åpningen av det nybygde Königliches Opernhaus i Berlin, og var åpningsforestillingen for den nylig dannede Staatsoper Berlin.
Selv om byggingen av operahuset ikke var helt ferdig, hadde operaen premiere i det nye teateret med en tysk oversettelse 7. desember 1742 og dirigert av komponisten. Hovedrollene i produksjonen hadde sopranen Maria Giovanna Gasparini som Kleopatra VII og kastratsanger Paolo Bedeschi som Julius Cæsar.
Konklavet 1939

Papabile

Nevnt som papabile (godt tenkelige paveemner) var August Hlond av Gniezno-Poznań, Karl Joseph Schulte av Köln, den franske kuriebiskopen Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant, Ildefonso Schuster av Milano, Adeodato Giovanni Piazza av Venezia, Maurilio Fossati av Torino, foruten den alment mest tippede Eugenio Pacelli. Utsiktene for en ikke-italiensk pave ble ansett som bedre enn ved mangfoldige tidligere pavevalg.

Forløp

Det var 62 kardinaler ved Pius XIs død, og alle deltok i konklavet. Det er senere blitt hevdet på grunnlag av en rekke indiskresjoner at kardinal Pacelli fikk 35 stemmer allerede ved første avstemning, og 40 i annen. Under tredje avstemning fikk han 48 stemmer, seks flere enn de to tredjedelsr som avgjorde valget. Andre kardinaler som mottok stemmer var i alle fall Elia Dalla Costa, Luigi Maglione og kanadieren Jean-Marie-Rodrigue Villeneuve.
Tauentzienstraße

Tauentzienstraße er en forretningsgate i bydelene Charlottenburg og Schöneberg i Berlin. Den er del av den såkalte Generalzug, en bred boulevard med midtstripe hvor det opprinnelig gikk en bytrikk. Gaten ble anlagt i keisertiden etter forbilde av Paris' boulevarder og krysser hele det sydvestlige Berlin.
Gaten er oppkalt etter den prøyssiske generalen Friedrich Bogislav von Tauentzien (1760–1824).
Tauentzienstraße er den mest frekventerte handlegaten i Berlin. Bl.a. ligger Kaufhaus des Westens i gaten.
Eudicella

Utseende

Store (gjerne 25-40 millimeter), metallisk fargede, hårløse biller. De ligner store gullbasser (Cetoniini), men kroppen er bredest foran midten (omtrent ved overgangen mellom pronotum og dekkvinger), ikke jevnbred som hos gullbassene. Hos hannene har hodet ett langt, gaffelformet fremspring midt i pannen, i tillegg er det en kort, spiss pigg foran hvert fasettøye. Pronotum er fint og spredt punktert, i tillegg med tydelig mikroskulptur. Scutellum er formet som en likesidet trekant. Dekkvingene er avsmalnet bakover, med brunlige felter eller striper. Beina er kraftige, spesielt leggene (tibiae) er tykke.

Levevis

Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten lever i tropiske områder av Afrika.
Śloka

Śloka (sanskrit: श्लोक) betyr «sang», fra roten śru, "å høre",) og er en kategori verselinje utviklet fra den vediske metriske enheten Anustubh. Den er grunnlaget for indiske episke vers, og kan bli betraktet som den indiske verseform par excellence, og forekommer mye oftere enn enhver annen meter i klassisk sanskrit prosodi. Mahabharata og Ramayana, er for eksempel skrevet nesten eksklusivt i shlokas. Det tradisjonelle synspunktet er at denne form for vers ufrivillige ble laget av Valmiki i sorg, forfatteren av Ramayana, ved at han så en jeger skyte ned en av to fugler i kjærlighet.
I Solkorsets tegn

Reaksjoner på serien

Serien ble regnet som kontroversiell. Spesielt siden Quislings tilhengere fikk stå fram og uten avbrudd gi sin oppfatning av virkeligheten, uten å møte motparten direkte. Men nettopp dette var Haagen Ringnes' programidé - at de for én gangs skyld skulle få gi sin versjon. Sentralt i programmene sto også rettsoppgjøret etter krigen, og flere av de som ble intervjuet hevdet at både juristenes og historiens dom i etterkant har vært for streng og vond å bære.
Reaksjonene, både fra motstandsfolk og mange venstreradikale, var jevnt over negative. At de landssvikdømte fikk tale uten avbrudd, ble den gang regnet som noe nær en skandale. Avisene hadde overskrifter som «Sannheten snudd på hodet», «Skal NRK rettferdiggjøre de norske nazister?» og «Krav om ny serie». Pressen brakte sinte leserinnlegg og laget reportasjeserier fra krigens dager for å korrigere de inntrykk serien hadde gitt. De fleste i kringkastingsrådets programutvalg for fjernsyn hadde også sterke innvendinger mot serien slik den ble.
I etterkant av serien gav Ringnes ut boka I skyggen av solkorset: Notater fra en fjernsynsserie (1981). I 2004 ble det skrevet en hovedfagsoppgave om serien og de reaksjonene den skapte.
Kastanjekronespurv

Underarter og utbredelse

Det er ikke beskrevet noen underarter av kastanjekronespurv: Arten forekommer i det vestlige Colombia, i Ecuador og i Peru.
St. Olavs gate (Tønsberg)

Bygninger

Bygget i St. Olavs gate 1A er den tidligere administrasjonsbygningen til Tønsberg Elektrisitetsverk, oppført i 1919. Tidligere lå Tønsbergs kraftverk «Sentralstasjonen» fra 1898 på samme sted. E-verket flyttet ut i 1995. I krysset med Øvre Langgate ligger Svend Foyns bedehus fra 1876. Ved siden av, i nummer 4, ligger Svend og Lena Foyns minde fra 1896. Nummer 6 er Villa Møllebakken fra 1890 hvor Halfdan Wilhelmsen bodde.
I krysset ved Bulls gate ligger nummer 16 og 18 som sammen med Bulls gate 2 var fabrikkområdet til Tønsberg Papirindustri, der de eldste bygningene er fra 1900. Fabrikken flyttet til Vear i 1988. Mellom Skogergaten og Meierigaten ligger den gamle Meierigården bygget 1935-36 i nummer 22. Meieriet flyttet til Ås i 1989. Gården har nå forretninger og boliger.
Ellers består gaten for det meste av trebygninger i to og tre etasjer.
Det panafrikanske parlamentet

Det Panafrikanske parlament er en institusjon innenfor Den afrikanske union. Parlamentet er et rådgivende organ som over tid muligens kan bli gitt lovgivende makt.
Parlamentet holdt sit første møde i mars 2004. Det har i dag 265 medlemmer fra alle 53 medlemsstater i Den afrikanske union. Parlamentet har hovedkontor i Johannesburg, Sør-Afrika.
Staal Jørpeland Idrettslag

Fotball

A-laget spiller i 2014 i 3. divisjon. Hjemmedraktene er grønne og svarte, mens bortedrakten er blå. De spiller hjemmekampene på Jørpeland stadion. Trener for laget er Oddbjørn Fiskå. Damelaget spiller i 2.divisjon og trenes av Helge Malmberg.
Giorgio Morandi

Biografi

Giorgio Morandi var født i Bologna. Andrea Morandi var faren, og Maria Maccaferri moren. Han bodde på Via Lame. Broren Giuseppe (som døde i 1903) og søsteren Anna, var født her. Familien flyttet til via Avesella. Der ble hans to andre søstre født. Dina i 1900, og Maria Teresa i 1906. Fra 1907 til 1913 studerte han på kunstakademiet i Bologna. Familien flyttet til via Fondazza etter at faren døde i 1909. Giorgio påtok seg familieansvaret.
Tradisjonen på akademiet bygget på malerkunst fra det 14. århundre. Morandi lærte seg å etse. Han studerte bøker om Rembrandt og utmerket seg som student, selv om professorene ikke godkjente stilendringen de to siste årene han studerte ved akademiet. Selv om Morandi bodde hele livet i Bologna, lot han seg inspirere av Cézannes, Derains og Picassos kunst. I 1910 besøkte han Firenze. Giottos, Masaccios, Piero Della Francescas og Paolo Ucellos kunst gjorde sterkt inntrykk på ham. Han gjorde et kortvarig sprang inn i futurismens verden i 1914. Samme år ble han tegneinstruktør for grunnskolene i Bologna. Stillingen hadde han til 1929.
I 1915 ble han tatt opp i hæren, men fikk sammenbrudd og ble utskrevet på ubestemt tid. Under krigen ble de komposisjonelle elementene mer redusert, og renere i formen. Han avslørte sin beundring for både Cézanne og Rousseau.
I 1918-20 var han inspirert av Carlo Carràs metafysiske malerier, Pittura Metafisica. Dette skulle bli hans siste store stilskifte. Senere fokuserte han i økende grad på subtile graderinger av fargetoner og gjenstander ordnet samlet i en atmosfærisk dis. Han la grunnen for retningen kunsten hans skulle ta resten av livet. Morandi stilte ut på utstillingen Novecento Italiano i 1926 og 1929, men var forbundet med den fascistiske Strapaese-gruppen på slutten av tiåret. For gruppen var lokale kulturtradisjoner viktige. Han sympatiserte dessuten med fascist-partiet på 1920-tallet, men vennskapet med anti-fascister førte til en kortvarig arrestasjon i 1943. Fra 1928 deltok Morandi på Veneziabiennalen, og på Quadriennale di Roma. Han stilte ut i forskjellige italienske og utenlandske byer. 
I 1929 illustrerte Giorgio Morandi Il sole a picco av Vincenzo Cardarelli, som vant Premio Bagutta. Fra 1930 til 1956 var Morandi professor i etsing ved Accademia di Belle Arti. I 1948 fikk han førsteprisen på Veneziabiennalen. Han besøkte Paris for første gang i 1956, og i 1957 vant han hovedpremien på biennalen i São Paulo.
Morandi er begravet ved kirkegården Certosa i Bologna i familiegraven sammen med sine tre søstre. På graven er det et portrett donert av skulptøren og vennen Giacomo Manzù.
Kvadratisk gjennomsnitt

Kvadratisk gjennomsnitt er en statistisk middelverdi av et sett med tall eller måleserie av en variabel størrelse. Den er spesielt egnet for slike størrelser som kan ta både positive og negative verdier hvor det mer vanlige, aritmetiske gjennomsnittet ikke gir noe anvendelig resultat. Det blir også omtalt som størrelsens effektivverdi og på engelsk som dens root mean square eller rms.
Standardavviket til en stokastisk variabel er gitt ved det kvadratiske gjennomsnittet av avviket fra dens aritmetiske middelverdi.
Anne Franks dagbok (skuespill)

Teaterstykket Anne Franks dagbok (originaltittel The Diary of Anne Frank) er skrevet av Frances Goodrich og Albert Hackett, på grunnlag av Anne Franks dagbok av Anne Frank (1929–1945). Stykket hadde urpremiere på Broadway 5. oktober 1955.
Teaterstykket har hatt to større oppsetninger i USA; den ene i 1955 med Susan Strasberg i rollen som Anne Frank og den andre i 1997 med Natalie Portman i rollen som Anne. Millie Perkins var stand-in for Strasberg da stykket kom til USA.
Stykket hadde premiere i Tyskland i 1956, og er vist i flere andre land.
Oppsetningen i 1955 ble belønnet med en Tony-pris for beste teaterstykke, og Strasberg ble nominert til beste kvinnelige hovedrolle for sin innsats. Ellers ble stykket også nominert til to design-priser og en for beste regi. Stykket fra 1997 ble nominert til to Tony-priser: beste gjenoppliving av et teaterstykke, og beste kvinnelige birolle (for Linda Lavin som spilte Mrs. Van Daan).
Televisión Española

Historie

De første offentlige tv-sendingene i Spania fant sted i Barcelona i 1948, driftet av selskapet Philips. Prøvesendingene fortsatte frem til oktober 1956, da de første offisielle tv-sendingene startet. Den første offisielle sendingen nådde ut til rundt 600 tv-apparater i Madrid, og programmet besto av en messe utført av general Francos kapellan, en tale av Spanias informasjonsminister som snakket om 20-årsmarkeringen for Francos regime, og deretter fulgte en fransk-språklig dokumentar. 
De første tv-programmene kom fra den amerikanske ambassaden, men TVE produserte også en rekke direktesendinger. Nyhetssendinger begynte i 1957, og året etter var det rundt 30 000 tv-apparater i Madrid. I begynnelsen ble TVE finansiert av reklame og statlige bidrag som ble hentet inn gjennom en luksusskatt på tv-mottakere. TVE fortsatte å bygge ut nettet og nådde Barcelona i 1959, og i 1962 dekket TVE 65 prosent av Spania. De første årene var fjernsyn dyrt og lite tilgjengelig utenfor byene, bare 1 prosent av Spanias befolkning så fjernsyn regelmessig i begynnelsen av 1960-årene.

Etter Franco-regimet

Frem til 1975 var TVE strengt statskontrollert og sterkt sentralisert; bare rundt 3 prosent av programmene var produsert i katalanske Barcelona. Etter Francos død i 1975, ble TVE liberalisert i likhet med det spanske samfunnet for øvrig. I 1980 vedtok regjeringen en reform som sikret TVE frie og åpne sendinger.
I årene 1975–1990 utviklet det spanske tv-markedet seg fra å være absolutt statskontrollert, til å bli et regulert marked der både private og offentlige tv-kanaler fikk drive. De første store kommersielle kanalene ble etablert i 1990. Hovedkanalen TVE1 dekker i dag 98,5 prosent av Spania, mens TVE2 dekker 94,7 prosent.
Dhahran

Dhahran (arabisk: الظهران, aẓ-Ẓahrān) er en by i provinsen Ash Sharqiyah i det østre Saudi-Arabia, på en liten halvøy ved Persiabukten, omkring 13 kilometer sør for Dammam. Folkemengden er på cirka 120 000 innbyggere.

Næringsliv

Dhahran er knutepunkt for flere oljeledninger, og er et viktig administrativt senter for den saudiske oljeindustrien. Store oljefunn ble gjort i området i 1931, og i 1935 boret man det første brønnen, som benyttes fortsatt, av Standard Oil of California (senere Chevron), som dannet et datterselskap i Saudiaraba, Arabian American Oil Company (ARAMCO). Selskapet heter i dag Saudi Aramco, eies av den saudiske staten og har sitt hovedkontor i Dhahran.

Samferdsel

Byen ligger ved jernbanen mellom Dammam og Riyadh, og har en internasjonal flyplass.

Kultur og utdannelse

I Dharhan finnes et universitet og et tekniskt museum.
Milanello

Milanello er et sportssenter 50 kilometer nord for Milano. Milanello blir brukt av fotballklubben AC Milan, og er et av Europas mest moderne sportssentre.
Senteret ble bygd i 1963, men gjennomgikk en stor oppgradering etter ønske av klubbeier Silvio Berlusconi.
Semnornithidae

Etymologi

Det vitenskapelige familienavnet følger av slektsnavnet Semnornis, som er satt sammen av de to greske uttrykkene semnos (σεμνος = høytidelig eller nobel) og ornithos (ορνιθος = fugl).
Sausfjellet

Fjelltrimmen

Fjellet er enkelte år med i den lokale Fjelltrimmen. Traseen er 3,3 km lang og har en stigning på 383 meter. Oppstigningen tar mellom 1 og 1,5 time.
Veit Harlan

Biografi

Han var sønn av forfatteren Walter Harlan og fru Adele, og hadde to søsken, en søster Esther og en bror Peter. Etter sølvsmedlære og skuespillundervisning under Max Reinhardt debuterte Harlan på teaterscenen i 1915. I 1916 meldte han seg frivillig til krigstjeneste, og ble satt inn ved vestfronten. Etter første verdenskrig studerte han videre ved Reinhardts seminarium i Berlin, og ble 1919 frivillig ved Berliner Volksbühne på Bülowplatz. Mellom 1920 og 1922 tilhørte han dets faste ensemble.
1922 forlot Harlan Berlin, og var virksom ved statsteatret i Meiningen (Thüringen). Han tilhørte også den nordtyske Holtorf-Gruppe, en omreisende teatertrupp. Samme år giftet han seg med den jødiske sangerinnen Dora Gerson, men de ble skilt allerede to år senere. Dora ble senere forfulgt og drept under jødeforfølgelsene - hun forsøkte å appellere til eksmannen om hjelp, men uten virkning.
Etter forskjellige roller i de følgende årene, giftet han seg 1929 med skuespillerinnen Hilde Körber, som han fikk tre barn med, frem til de skilte seg ni år senere.
På midten av 1930-tallet laget Harlan en rekke filmer for den nasjonalsosialistiske regjeringen. For Der Herrscher fikk han den nasjonale filmprisen. I 1939 giftet han seg med skuespillerinnen Kristina Söderbaum, som spilte hovedrollen i flere av hans filmer. I 1943 ble han utnevnt til professor i anledning Universum Film AGs 25-årsjubileum.
Hans sønn er forfatteren og regissøren Thomas Harlan. Christiane Kubrick, enken etter regissøren Stanley Kubrick, er hans niese. Jan Harlan, produsenten for en rekke Kubrick-filmer, er hans nevø.
Vsauce

Vsauce består av en serie YouTube-kanaler skapt av nettpersonligheten Michael Stevens. Vsauce-kanalene er kjent for å produsere videoer om vitenskap, teknologi, spill og andre temaer av allmenn interesse.

Historie

Den 24. juni 2010 debuterte Stevens med Vsauces hovedkanal på YouTube. Brukernavnet Vsauce ble først opprettet på YouTube 30. juli 2007, men brukeren ble ikke brukt av personen som opprettet den. Michael Stevens' kanal Vsauce fokuserte opprinnelig på videospill og hadde flere verter. Men etterhvert begynte de å fokusere mer på lærerike videoer, og Michael Stevens ble den eneste verten. Videoene som fokuserte på kunnskap var de mest populære, og siden 9. september 2012 er det bare disse videoene som blir sendt på hovedkanalen. 
Vsauce består i dag av flere kanaler. Vsauce er hovedkanalen, med grunnleggeren Michael Stevens som vert. Vsauce2 er den andre kanalen til Vsauce, og har seks gjentakende deler med videoer (MindBlow, FAK, BiDiPi, WAC, 54321, og BOAT) for å dekke uvanlig viten, teknologi eller kunst. Verten på Vsauce2 er Kevin Lieber. 
Vsauce3 er den tredje kanalen til Vsauce og dekker videoer om oppdiktede verdener og videospill. Som i Vsauce2 er det også seks gjentakende deler på Vsauce3 (HeadShot, Game LÜT, DONG, App All Knight, 9bit,og Fact Surgery). Verten på Vsauce3 er Jake Roper. Wesauce er en kanal som viser frem ting som tilhengerne av Vsauce har laget. 
Hovedkanalen Vsauce har om lag 8 800 000 abonnenter og nærmere 800 000 000 visninger, mens alle Vsauce-kanalene tilsammen har over 14 600 000 abonnenter og omtrent 1 500 000 000 visninger.
Boksing under Asialekene 2002

Boksing under Asialekene 2002. Boksing var en av flere sporter under de fjortende Asialekene som ble arrangert i Busan i Sør-Korea i perioden 2. til 16. oktober 2002. Det var trettende gangen som boksing var på programmet under Asialekene. Det var tolv vektklasser og Usbekistan ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Sør-Korea med tre.
Ole Furu

Bakgrunn og yrkeskarrière

Han var sønn av gårdbruker Andreas Olsen Furu (1813–1887) og Karen Olsdatter Lien, og vokste opp på et skrint småbruk i Sunndal på Nordmøre.
Han ble krambodgutt som 15-åring, og virket som voluntør ved Nordmøre sorenskriverkontor 1858–1862. I 1862 skaffet han seg lån og dro til Heltbergs studentfabrikk i Kristiania, hvor han tok examen artium etter to år, til tross for ytterst begrenset skolegang. Han avla juridisk embedseksamen i 1867, og fikk ansettelse som edsvoren fullmektig ved sitt gamle sorenskriverkontor. Furu var privatpraktiserende overrettssakfører i Kristiansund 1868–1889. Han var initiativtager til opprettelsen av Kristiansunds Kreditbank, der han selv fungerte som første administrerende direktør 1875–1889.
Hans politiske arbeid gav ham embedet som stiftamtmann i Akershus, som han skjøttet i årene 1895–1918. Som stiftamtmann bidro han blant annet til opprettelsen av Hvam landbruksskole, Akershus skogselskap (hvor han var formann 1900–1904) og Akershus Amts sinnssykeasyl, samt utbyggingen av Rånåsfoss kraftstasjon.

Politisk arbeid

Furu var medlem av Kristiansund bystyre 1875–1889 samt ordfører i årene 1877 og 1885–1889. Han var innvalgt på Stortinget som en moderat-liberal representant fra Kristiansund 1880–1882 og 1886–1888, og var tilhenger av utvidet stemmerett og statsrådenes adgang til Stortinget. På juridisk grunnlag stemte han imidlertid imot å kunngjøre statsrådenes adgang til Stortinget, ettersom som kongen hadde nektet å sanksjonere vedtaket, og Furu distanserte seg fra Venstre. Han følte seg tvunget til å stemme med regjeringen resten av perioden. I sin siste stortingsperiode representerte han derfor det nylig dannede partiet Høyre.
Furu var statsråd i Stockholm 1889–1890 og indreminister 1890–1891 i Emil Stangs første regjering. I Stangs andre regjering var Furu finansminister 1893–1895, revisjonsminister 1894–1895 og statsråd i Stockholm i 1895. Furu bidro til forlengelse av mellomriksloven, som sikret norske næringsinteresser. Han var motstander av Stangs kompromisslinje i konsulatsaken, og forsøkte å få Johan Thorne til å danne regjering, hvilket mislyktes.

Utmerkelser

Han ble tildelt kommandørkorset av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1893, og var kommandør av Nordstjerneordenen.
Amtmann Furus plass i Oslo er oppkalt etter ham.
Pudivere

Pudivere (tysk Podifer) er en landsby med 50 innbyggere (2006) i den estiske kommunen Väike-Maarja kommune i Lääne-Viru fylke.
Godset i Pudivere ble etablert i 1586. I 1886/87 bygget man den historiske hovedbygningen av tre. Til 1919 var det et sidegods til Avanduse og tilhørte den tyskbaltiske adelsfamilien von Bremen. I dag er den igjen i privat eie. Herregården ble så sterkt skadet ved en brann i 1999 at taket styrtet sammen. De verdifulle forsiringene av tre i fasaden ble da ødelagt. 
Pudivere er fødeby for den estiske forfatteren Eduard Vilde (1866 – 1933). Det er satt opp en minnestein for ham om lag en kilometer fra landsbyens sentrum på det stedet antar man at huset stod da han ble født.
Lager (øl)

Ordet lager brukes som begrep for undergjæret øl i den engelskspråklige verden.
Ordet er av tysk opphav, og betegner den måten å brygge øl på som ble utviklet i Bayern i løpet av 1800-tallet. Der begynte en å lagre ølet i kjølige grotter, samtidig som en utviklet gjærstammer som arbeidet ved lavere temperaturer enn vanlig. Hovedgjæringen foregår ved 5–9°C, mens ettergjæringen gikk over lang tid (inntil et halvt år) ved temperaturer ned mot 0°C. Lager blir vanligvis filtrert når ettergjæringen er fullført, og ølet modnes ikke videre på fat og flaske. Holdbarheten er generelt lang. Lager av pilsnertype kan lagres noen måneder uten å tape smak og aroma, sterke sorter i ett år eller mer.
Etter at problemet med kjøling lot seg løse teknisk mot slutten av århundret, ble undergjæring den dominerende metoden, og lagere overtok ølmarkedet i de fleste land. Samtidig som brygging i økende grad ble storindustri, har en presset ned lagringstiden. Tradisjonelt var tre måneder vanlig ettergjæringstid. I dag finnes det øl på markedet som ikke er lagret mer enn to uker.
I Norge og Skandinavia for øvrig ble aldri betegnelsen «lager» særlig utbredt. I Norge brukte man fellesbetegnelsen bayersk øl i det 19. århundre, men med pilsnerølets introduksjon på slutten av 1800-tallet (som også var undergjæret, men framstilt med lysere malt), kom «bayersk øl» til å bety mørkt, undergjæret øl i Norge. Lager med høyere alkoholgehalt har vært kalt export og bokkøl. Fram til 1972 var et lyst lettøl i handelen i Norge under navnet lagerøl. Dette ble avløst av briggøl som ble produsert fram til 1987.
I opphavslandet Tyskland er heller ikke betegnelsen «lager» mye brukt. Spesielt i Bayern omtales lyse og mørkere lager som henholdsvis «helles» og «dunkel». «Bock» er mørke og sterke lager. Utenom engelskspråklige land har betegnelsen lager skiftende utbredelse. Den er mye brukt i Østerrike og Sveits, og til en viss grad i Tsjekkia, mindre i Nederland. Den brukes også mye i Latin-Amerika.
Bonapartistene

Bonapartistene  var monarkister som ønsket å ha et fransk imperium under Huset Bonaparte, den korsikanske familien til Napoléon Bonaparte og hans nevø Louis (Napoleon III av Frankrike).