google/wiki40b huggingface dataset:
Abrotonom

Abrotonom (gresk: Ἀβρότονον) var en trakisk hetære på 500-tallet f.Kr. i antikkens Hellas. I henhold til en del redegjørelser var hun mor til Themistokles, en athensk hærfører og politiker, en av de nye politikere som ikke kom fra aristokratiet i de første årene av demokratiet i Athen. Det er et epigram bevart som nedtegner denne forbindelsen. Plutark viser til henne i sin Erotikos (Ἐρωτικός). Også Lukian nevner en hetære av det samme navnet.
Navnet Abrotonum er også i sin latinske form betegnelsen på en blomst som Plinius den eldre nevner i Naturalis Historia: «Blomsten til abrotonum, som dukker opp om somrene, har en kraftig, men behagelig duft; den er av skinnende gyllen farge...»
Pulau Sakra kraftverk

Pulau Sakra kraftverk er et varmekraftverk basert på kogenerasjon i Singapore. Det har en installert produksjonskapasitet på 815 MW fordelt på 1 blokk. Teknologien er levert av Alstom og General Electric.
Brenselkilden er primært naturgass. Anlegget ble utbygd med driftsstart i 2001. Operatør er selskapet SembCorp Utilities. Anlegget leverer også fjernvarme til industrien.
Barna fra Tibet

Barna fra Tibet er en bildebok fra 1990 med tekst og illustrasjoner av svenske Bodil Hagbrink. Boken kom på norsk i 1990 i Jo Tenfjords oversettelse.

Handling

Boken handler om den lille jenta Tenzin, som bor sammen med familien sin i flyktningleiren Tashi Ling i Nepal. Familien er fra Tibet. Tenzins far tar henne med opp i fjellene for å vise henne Himalaya og fortelle om det tibetanske folkets historie.
Tina Turner

The Ike & Tina Turner Revue

Anna Mae startet sin karriere i 1956 sammen med Ike Turner og The Kings of Rhythm, der hun sang B.B. Kings You Know I Love You. Etter den kvelden ble hun fast medlem av bandet og ble bare kalt Little Ann.
I 1958 spilte de inn og ga ut sin første singel Boxtop.
Gjennombruddet kom i 1960 med sangen A Fool in Love. Hun ble gitt navnet Tina i forbindelse med utgivelse av singelen, og bandet ble da hetende The Ike & Tina Turner Revue.
I 1966 spilte hun inn sangen River Deep – Mountain High som ble produsert av Phil Spector og regnes som en av rockemusikkens klassikere.

Solokarrière

Hun ga ut sitt første soloalbum i 1974, Tina Turns the Country On!. Turner har gjort en del coverversjoner på låter av countrysangere som Kris Kristofferson, Bob Dylan, Olivia Newton-John, James Taylor og Dolly Parton. I 1975 spilte hun rollen som The Acid Queen i rockeoperaen Tommy og ga ut albumet Acid Queen senere. Albumet Rough ble gitt ut i 1978. Love Explosion ble gitt ut i 1979.
Våren 1984 gjorde Turner stor suksess med albumet Private Dancer som solgte over 20 millioner kopier verden over . Albumet fikk også tre Grammypriser i 1985. Senere samme år kom filmen Mad Max Beyond Thunderdome ut, der hun spilte rollen som Aunty Entity. Hun var også med på sangen We Are the World og spilte inn en egen sang på albumet We Are the World som het Total Control. 13 juli står hun på scenen på John F. Kennedy Stadium i Philadelphia under Live Aid. Selvbiografien I, Tina, ført i pennen av Kurt Loder, ble utgitt i 1986. Disney kjøpte rettighetene til boka som de i 1993 brukte for å lage filmen Tina, What's Love Got to Do with It. Senere samme år kom albumet Break Every Rule som ble tildelt en Grammy i 1987. Foreign Affair ble gitt ut i 1989.
Filmmusikken til selvbiografien Tina, What's Love Got to Do with It spilte Turner inn selv og ga den ut som sitt åttende album What's Love Got to Do with It i 1993. Goldeneye ble begynnelsen på Turners album Wildest Dreams som kom i 1996. Hennes siste album, Twenty Four Seven, ble spilt inn og gitt ut i 1999.
I mars 2000 la Turner ut på sin avskjedsturné, Twenty Four Seven Millennium Tour.
I april 2013, i en alder av 73 år, var Turner på forsiden av den tyske utgaven av magasinet Vogue. Hun er den eldste personen i verden som har vært på forsiden av Vogue. 4. juli samme år giftet Turner seg med Erwin Bach, som hun har vært sammen med siden 1986.
I mars 2018 var det premiere på musikalen Tina - The Tina Turner Musical. Sommeren 2018 fikl hun Grammy Lifetime Achievement Award. I oktober 2018 kom den nye selvbiografien My Love Story.

Priser og nominasjoner

Liste over priser og nominasjoner mottatt av Tina Turner
Skalite (hoppbakke)

Historie

Den første Skalite-bakken ble åpnet i 1937, og tålte da hopp på opptil 40 meter. Etter utbygging i 1953 nådde Antoni Wieczorek 63,5 meter som ny bakkerekord. Foran den siste store utbyggingen hadde bakken K-punkt 85 meter og bakkestørrelse 93 meter. Bakkerekorden var 93,5 meter, satt av Krystian Długopolski og Adam Małysz.
Skalite ble utbygd foran junior-VM i 2008, som skulle arrangeres i Szczyrk. I tillegg til hovedbakken, ble det også bygd to mindre hoppbakker i anlegget. Snømangel gjorde imidlertid at mesterskapet måtte flyttes til Zakopane, der hoppkonkurransene ble arrangert i Średnia Krokiew.
HS106-bakken var i 2009 arena for hopprennene under det europeiske ungdoms-OL. Sommeren 2011 hadde den renn i mennenes Sommer Grand Prix og kvinnenes kontinentalcup. Anlegget var tildelt renn i verdenscupen for kvinner i januar 2012, men rennene ble avlyst.
Lul Krag

Familie

Lul Krag var datter av oberst Ole Herman Krag (1837–1916) og Kaja (eg. Karen Elise Theodora) Collett (1844–1926). Hun var kusine til dikteren Wilhelm Krag. Hun var dessuten sønnedatters datter av Peter Collett (1766–1836) og tante (fars søster) til Herman Krag (1920–82). Lul Krag var ugift.

Utdannelse

Krag, som først begynte å male i 20-årsalderen, var elev av blant andre Harriet Backer omkring århundreskiftet, som hun i sterkest grad var påvirket av, og dessuten av Christian Krohg, Lucien Simon og Hélène-Olga Boznanska i Paris 1908–10. Dessuten hentet hun fra utgangen av 1920-årene i stor grad inspirasjon fra kinesisk kunst og filosofi.
Ust Khantajka-demningen

Ust Khantajka-demningen er en demning med et vannkraftverk i elva Jenisejs sideelv Khantajka, i det østlig-sentrale Russland. Installert effekt er 441 MW. Årlig produksjon er ca 2,00 TWh. Utbyggingen startet i 1963 og anlegget stod ferdig i 1975.
Rock 'n' Roll Kids

Eurovision Song Contest

Sangen var en av åtte som deltok i den irske finalen i Limerick 13. mars 1994, der den vant en klar seier med 110 poeng. «Rock 'n' Roll Kids» ble dermed Irlands bidrag til Eurovision Song Contest i Dublin samme år.
Harrington og Gettigan var på hjemmebane da de fremførte sangen som det tredje bidraget av 25 deltakere i den internasjonale finalen i Dublin 30. april. Den stillfarne balladen og fremføringen fikk naturlig nok øredøvende applaus fra hjemmepublikummet både før og etter opptredenen. Sangen hadde ikke noe orkesterarrangement, de eneste instrumentene var McGettigans gitar og Harringtons piano samt stemmene deres. 
På forhånd var «Rock 'n' Roll Kids» en av favorittene sammen med Tyskland og Storbritannia. Få trodde likevel at Irland skulle klare å vinne konkurransen for tredje år på rad. Utover i avstemningen ble det likevel klart at sangen ville vinne en solid seier. Den fikk 12 poeng fra åtte land, blant annet Norge, og vant med hele 226 poeng. Dette var ny poengrekord og første gang et bidrag fikk over 200 poeng.

Om sangen

Sangen er en sart popballade der de to sangerne minnes barndommen og oppveksten i begynnelsen av 1960-årene. De hørte på pop og rock og artister som Jerry Lee Lewis og Elvis Presley. Deretter skifter teksten til nåtiden, der «rock'n'roll-barna» har blitt voksne og travle menn som er «too busy running to a different beat».
«Rock 'n' Roll Kids» fikk en heller laber kommersiell suksess etter seieren og nådde «bare» en andreplass på den irske singellisten. Det skyldes imidlertid at pausenummeret «Riverdance» la beslag på den irske førsteplassen store deler av våren og sommeren 1994. «Rock 'n' Roll Kids» har siden gått inn i konkurransens historie som en evergreen, blant annet ble den fremført under konkurransens 50-årsjubileumsshow i København i 2005.

Norsk versjon

R. Dahl Bjørnsen og Eldar Vågan har skrevet norsk tekst med tittelen «Mere rock'n'roll før». Sangen ble utgitt av Vazelina Bilopphøggers på albumet Gammel Oppland (Slagerfabrikken/Opal SCD 99014) i 1994. Den ble også utgitt på singelen «Gammel Oppland» av Slagerfabrikken samme år.
Indometacin

Indometacin (C₁₉H₁₆ClNO₄) er et betennelsesdempende (antiinflammatorisk) legemiddel (et non-steroid) som tilhører gruppen med ikke-steroide antiinflammatoriske midler (NSAIDs).
Indometacin finnes blant annet som kapsler og stikkpiller. Det brukes blant annet mot betennelser og smerter bevegelsesapparatet, men også mot urinsyregikt, nyrestein og gallestein. Nevrologisk brukes også indometacin til behandling visse sjeldne typer trigeminal-autonome hodepiner (såkalte TACs).
Hodepiner som responderer positivt på indometacin kalles gjerne i et samlebegrep for indometacinresponsive hodepiner. Kapsler bør inntas sammen med mat.

Indotesten for hodepine

Dersom legen mistenker at hodepinen kan være en trigeminal-autonom hodepine testes gjerne pasienten for behandling med indometacin. Denne testen kalles gjerne «indotesten». Dersom pasienten responderer positivt på indometacin (altså lar seg behandle med det), så kan man utelukke både SUNCT/SUNA og klasehodepine. Da er det enten paroksysmal hemikrani eller hemicrania continua. Er testen negativ testes derfor gjerne pasienten for behandling med oksygen, som virker positivt på klasehodepine, men er helt eller delvis uvirksomt for paroksysmal hemikrani, SUNCT/SUNA og hemicrania continua.
Pasienter som responderer positivt på indometacin vil kunne forvente tilnærmet 100 % effekt av medisinen. Dersom pasienten av ulike årsaker ikke kan bruke indometacin og legen allikevel mistenker paroksysmal hemikrani eller hemicrania continua, kan melatonin være et alternativ.

Bivirkninger

Indometacin er forbundet med noe større bivirkningsrisiko enn andre NSAIDs. I følge St Olavs Hospital HF (Universitetssykehuset i Trondheim) er det vanlig med med bivirkninger i mage- og tarmsystemet, spesielt magekatarr og blødende magesår, som gir smerte i magen, kvalme og oppkast, eventuelt svart avføring som tegn på blødning. En kombinasjon med medikamenter som beskytter ventrikkelslimhinnen er derfor ofte nødvendig, som for eksempel omeprazol (en protonpumpehemmer som reduserer syremengden magen produserer) 20 eller 40 mg. 
Ved magesmerter bør man slutte med medisinen raskt, og eventuelt ta kontakt med lege umiddelbart. Andre bivirkninger er allergiske reaksjoner, diaré, øresus, svimmelhet og hodepine. I noen tilfeller er det også kjent, at brukerne kan få hallusinerende syns- og hørselsforstyrrelser.

Stønad (Helfo)

Helfo gir ikke stønad når legemidlet skal brukes til å påvise sykdommen (diagnostisk). Stønad innvilges eventuel først når en diagnose er fastsatt, etter søknad fra spesialist i indremedisin, anestesiologi, nevrologi, klinisk nevrofysiologi eller fra en lege ved tilsvarende sykehusavdelinger.
Lyckliga gatan (sang)

«Lyckliga gatan» er den svenske versjonen av den italienske popballaden «Il ragazzo della via Gluck» med tekst av Luciano Beretta og Miki Del Prete, og melodi av Adriano Celentano, som spilte inn sangen i 1966.
Den svenske teksten, som handler om nostalgiske minner fra barndommens idylliske gate, ble skrevet av slagerforfatteren Britt Lindeborg (1928–1998), og sangen ble spilt inn av den unge popartisten Anna-Lena Löfgren (1944–2010). «Lyckliga gatan» lå på Svensktoppen i 14 uker fra 10. desember 1967 til 10. mars 1968, en tid også som nummer én. Sangen toppet også salgslistene i Sverige, og den gav Löfgren hennes andre gullplate. Artisten sang ellers inn en tyskspråklig versjon under tittelen «Immer am Sonntag» beregnet på det tyske platemarkedet. «Lyckliga gatan» har blitt en klassisk popslager i Sverige og er spilt inn av flere svenske artister siden. Den svenske versjonen lå også på topp på VG-lista i 1968, og fortsatte å være populær i deler av Norge langt inn på 1970-tallet.

Norsk versjon

Day Seedland skrev en norsk tekst. På norsk har den tittelen «Lykkelige gate».

Innspilling

Margrethe Thoresen. Utgitt som b-side på singelen Triola TN 493 i 1968.
Pigalle (Paris Metro)

Pigalle er en stasjon på metroen i Paris, og ble åpnet i 1902. Både stasjonen og kvarteret der den ligger har sitt navn etter billedhuggeren Jean-Baptiste Pigalle (1714–1785), som bodde i Rue Pigalle der metrostasjonen nå ligger.
Stasjonen betjener linje 2 og linje 12.
Jena (Louisiana)

Jena er en småby i den amerikanske delstaten Louisiana. Den ble grunnlagt i 1906 og oppkalt etter den tyske universitetsbyen Jena, der Napoleons styrker nøyaktig hundre år tidligere hadde tilføyd Preussen et kraftig nederlag på slagmarken.
Byen hadde i 2000 en befolkning på 2 971.
I september 2007 ble byen kjent utover statens og USAs grenser på grunn av en kjempedemonstrasjon der 10 000 mennesker demonstrerte mot en rettsforfølgelse av seks unge negre. Saken og dens forhistorie i byen over de siste få årene fikk mange til å mene at rasisme blomstret i byen.
U-dal

En U-dal er en dal gravet ut av en isbre, noe som gir et distinkt U-formet tverrsnitt. U-daler er motsatsen til V-daler der dalsidene møtes i en skarp vinkel eller flate, elvegravde daler.

Dannelse

U-daler er kjennetegnet ved en ganske jevn avrundet dalbunn, med bratte fjellsider opp til et fjellplatå på begge sider. Slike daler er dannet ved at en utløper fra en isbre (en brearm) har seget over terrenget over svært lang tid. Stein og sand fryser fast under breen, og når breen beveger på seg, virker steinene som et grovt sandpapir som «pusser» dalen i fasong. Når tykkelsen på en isbre overstiger 50 meter, vil isen begynne å oppføre seg plastisk og vil renne nedover og gi opphav til såkalte hengebreer og isstrømmer. Brearmer vil følge eksisterende forsenkninger i terrenget (et bekkefar eller elveleie) og bevegelsene i breen vil forme og utvide disse til de utgjør en dal. Fullt utviklede U-daler slik vi finner i Norge er et resultat av gjentatte isstrømmer gjennom mange istider.
Dalsidene i en U-dal kan være ganske glattslipte og vil noen ganger være nesten uten vegetasjon. Dalbunnen er i noen tilfeller fylt av stein og grus fra bunnmorene som ble dannet under breen, og kan ha godt jordsmonn. Noen steder vil dalen ha tydelige «trinn» der en endemorene har blitt dannet. I slike daler vil det kunne dannes en liten V-dal i bunnen av dalen der en elv graver seg gjennom morenen. En del større U-daler kan også ha en esker langs dalbunnen. Noen steder kan en mindre isstrøm ha ledet ut i en større og dypere. Når isen smelter av vil man da får et fenomen der en u-dal greiner av fra en annen u-dal et stykke oppe i dalsiden. Dette kalles en hengende dal.

Utbredelse og eksempler

U-daler finnes bare der det er fjellrikt terreng og har vært nedising i istidene i kvartær, det vil si rundt polarområdene på begge sider av Jorda. På den nordlige halvkule er det i første rekke Norge og Grønland som har slike landskapsformer, men de finnes også i Canada og i Rocky Mountains. Nedising i høyfjellsområder gjør at slike daler også finnes i Alpene og Himalaya. På den sørlige halvkule er det lite landområder på de aktuelle breddegradene, men det finnes U-daler i Ildlandet, på New Zealand og på enkelte isfrie områder i Antarktis.
I Norge finnes mange gode eksempler på U-daler. Både Hemsedal, Gudbrandsdalen og Adventdalen på Svalbard er typiske U-daler. Engabreen, en bredarm av Svartisen har siden den lille istid trukket seg tilbake og er et meget tydelig eksempel på en U-dal i dannelse. Mange av fjordene i Norge er opprinnelige u-daler, slik som Sognefjorden som er en oversvømt U-dal. Det samme er Tyrifjorden.
Nina Bawden

Liv og virke

Hun vokste opp i London hvor hun levde et rolig og beskyttet liv med en mor som var lærer og en far i Royal Marines. Under krigen ble hun evakuert til Aberdare i Wales. Hun studerte ved Somerville College ved University of Oxford, og giftet seg i 1946 med Harry Bawden. De fikk to sønner. I 1954 skilte hun seg fra Bawden og giftet seg med Austen Kark, som senere ble direktør i BBC. Han døde i Potters Bar-ulykken i 2002. De hadde en datter.
Hun ble utnevnt til kommandant av Order of the British Empire i 1985. Hun var medlem av Royal Society of Literature, aktiv i PENklubben og president i Society of Women Writers and Journalists.
Selvbiografien In My Own Time: Almost an Autobiography utkom i 1994.

Bøker

Carrie's War (1973), som beskrives som «hennes mest likte bok» og «hennes mest kjent verk», skildrer søskene Carrie og Nick som lever som evakuerte i Wales under krigen. Som vanlig hos Bawden møter barna eksentriske og uvanlige voksne. Boka mottok Phoenix Award i 1993, og er filmet av BBC 2 ganger; i 1974 og 2004. Boka er også dramatisert for teater. 
Flere av de tidligste barnebøkene hennes var dramatiske spenningsfortellinger, likevel plassert i realistiske omgivelser. I senere bøker, som The Peppermint Pig er hun mer opptatt av å vise hvordan barn håndterer uvanlige omgivelser.
På norsk finnes barnebøkene Mary i knipe (The runaway summer 1969, oversatt 1970), På flukt (On the run 1964, oversatt 1984) og Ekornet Henry (Keeping Henry 1988, oversatt 1989). 
Flere av bøkene hennes er filmet.
380-årene

-- 380 -- 381 -- 382 -- 383 -- 384 -- 385 -- 386 -- 387 -- 388 -- 389
Tiårsoversikt
Malteserordenen

Regjering

Ordenens overhode er stormesteren, som velges på livstid. Stormesteren biståes av Det suverene råd, som velges av Generalkapittelet, ordenens lovgivende forsamling. Generalkapittelet møtes hvert femte år; på hvert møte velges alle medlemmene av Det suverene råd. Rådet består av seks medlemmer og fire embedsmenn: Storkommandøren, storkansellisten, storhospitalleren og forvalteren av hovedkassen. Storkommandøren er ordenens øverste religiøse embetsmann og fungerer som interimsfullmektig når stormesterens embede er ledig. Storkansellisten har ansvar for administrasjonen av ordenen. Storhospitalleren koordinerer ordenens humanitære og veldedige virksomhet. Forvalteren av hovedkassen er ordenens finanssjef.
Ordenens finanser granskes av Revisornevnden, som består av en president og fire rådsmedlemmer, alle valgt av Generalkapittelet. Ordenens dømmende myndighet utøves av domstoler med dommere utnevnt av Stormesteren og Det suverene råd.

Medlemmer

Medlemskap er bare ved invitasjon, og er inndelt i ulike klasser. Viktigst er skillet mellom riddere som avlegger religiøse ordensløfter og riddere som ikke gjør det.
Ordenen tar i utgangspunktet bare opp adelige medlemmer, men har i nyere tid gjort visse unntak fra dette. Den har hatt noen få norske medlemmer, blant andre pavelig kammerherre Christopher Tostrup Paus (ridder) og Janne Haaland Matlary (dame). Andre europeiske medlemmer inkluderer Otto von Habsburg, Franz von Papen, Luigi Parrilli og Reinhard Gehlen.

Internasjonal organisasjon

Malteserordenen er tilstedeværende i 120 land. Ordenen er organisert i seks storpriorier, seks underpriorier og 48 nasjonalforbund.
Copaeodes

Utseende

Ganske små (vingespenn 18-25 millimeter), blekt fargede smygere. Oversiden er lyst brunoransje, undersiden brungul, uten tegninger.

Levevis

Disse artene flyr gjerne på enger, der larvene lever på gress.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Amerika, fra det sørligste USA til Argentina, inkludert Karibia.
Nintendo Life

Nintendo Life er en nettside som omtaler Nintendo-produkter, inkludert spill og nedlastbar programvare. Det drives av Nlife Ltd, som igjen er eid av Gamer Network.
Siden har seksjoner som dekker Nintendo Switch, Wii U, Wii, Nintendo 3DS, Nintendo DSi, WiiWare, DSiWare og klassiske titler som blir gjenutgitt gjennom Nintendos Virtual Console-spill. De dekker nyheter og anmeldelser av kommende spill og for hver konsoll dekker de det meste av spill og digitale utgivelser på Nintendo eShop.

Historie

Nintendo Life ble opprettet 16. november i 2006, da nettsiden skulle lanseres for å sammenfalle med utgivelsen av Wii i USA. Selskapet er basert i Storbritannia og i 2009 overtok Nintendo Life sidene WiiWare World og Virtual Console Reviews for å ekspandere sin dekning av nedlastbare spill til 100%. I 2014 ble Nintendo Lifes YouTube-kanal utvidet til å utgi regelmessige videoer.
Koreansk won

Etymologi

Wŏn er et kognat fra kinesisk yuan og japansk yen. Alle de tre ordene betyr «rund form». En wŏn er delt i 100 chŏn (전; 錢; McCune-Reischauer: chŏn; Revidert romanisering: jeon), som betyr «penger».

Historie

Koreansk won ble benyttet som den koreanske valutaen fra 1902 og erstattet den tidligere yang til kursen 1 won = 5 yang. I 1909 ble Koreas sentralbank (韓國銀行) opprettet i Seoul og begynte å utstede moderne valuta. Won var lik japanske yen og ble erstattet av denne i 1910 da Japans kolonisering av Korea startet. I 1910 ble sentralbanken gitt navnet Bank of Joseon (朝鮮銀行), og begynte i stedet å utstede sedler i Koreanske yen og sen.
Da andre verdenskrig tok slutt i 1945, ble Korea delt i to okkupasjonssoner, henholdsvis sør og nord for den 38. breddegrad. Dermed ble det også benyttet ulike valutaer i de to landene. Med en gang erstattet begge okkupasjonssonene yen med nye koreanske won. I den amerikansk-okkuperte sørsonen ble sørkoreansk won tatt i bruk, mens nordkoreansk won ble tatt i bruk i nord av den sovjetiske okkupasjonsmakten. I sør ble det bare benyttet sedler som til å begynne med sirkulerte sammen med sedler pålydende både japanske og koreanske yen, samt japanske mynter.
Zumba

Zumba er et dans- og treningsprogram basert på latinomusikk som ble konstruert av den kolombianske danseren og koreografen Alberto «Beto» Perez på 1990-tallet. Zumba er et opphavsrettslig betegnelse eid av Zumba Fitness, LLC. Den brasilianske popsangeren Claudia Leitte er internasjonal talskvinne for Zumba Fitness.
Datianchifeltet

Datianchifeltet er et stort felt for naturgass som ligger i den østlige del av provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Geologisk består det av tre lag med gass som strekker seg over 200 km i en bredde av 20 km. De påviste reserver i feltet (2000) er på over 50 milliarder kubikkmeter. Dets årlige produksjohn er på tre milliarder kubikkmeter gass.
Transcendentaletyde nr. 5 i B-dur (Liszt)

Transcendentaletyde nr. 5 i B-dur er et musikkstykke skrevet av den ungarske pianisten og komponisten Franz Liszt. Etyden er den femte i en serie på tolv, og ble første gang publisert i 1826 under tittelen Étude en douze exercices. Franz Liszt var da 15 år gammel, og etydene ble skrevet om i varierende grad frem til den tredje og endelige versjonen i 1852, som ble dedisert til hans tidligere lærer Carl Czerny. Nr. 5 er en av etydene som ikke ble endret mye siden originalversjonen.

Tekniske utfordringer

Etyden har tilnavnet "Feux Follets" (Will o' the wisp), og blir på denne måten en musikalsk framstilling av fenomenet. Som i mange av Liszts etyder er det ikke bare én teknisk vanskelighet å finne. Lange, raske intervaller med sekster, kvinter, kvarter og terser i høyrehånden veves sammen med en underfundig melodi i venstre. Melodien bytter imidlertid ofte mellom hendene. Man finner også triller, kromatiske skalaer og andre kompliserte tekniske utfordringer i verket, og alt skal spilles med en lett hånd, med vekt på å formidle den mystiske atmosfæren. Etyden regnes for å være en av de vanskelige i settet.
Eumerophilus

Levevis

De kraftige baklårene rommer muskler som gjør at disse billene hopper godt.
Bente Skansgård

Tidlig liv

Skansgård kom fra Østerdalen. Da hun var 13 år brakk hun nakken i en stupeulykke, noe som førte til at hun ble lam fra nakken og ned. Skansgård ble sengeliggende i 4 år, og det var ingen mulighet for rehabilitering på den tiden, for skaden hun fikk. Hun fullførte skolen ved hjelp av hjemmeskole og etter det 4. året timer på grunnskolen.

Utdannelse og arbeid

Bente Skansgård begynte på Universitetet i Oslo, og ble utdannet sosiolog i 1980. 
1981-1990 jobbet Bente som forsker ved Norges byggforskningsinstitutt. 
I 1991 var hun en av grunderne som opprettet Uloba Independent Living SA

Publikasjoner

Bente Skansgård har vært forfatter på flere publikasjoner, og medvirket til andre.