google/wiki40b huggingface dataset:
Qianhai (Shenzhen)

Qianhai (kinesisk: 前海, pinyin: Qiánhǎi) i den subprovisielle by Shenzhen i provinsen Guangzhou i Folkerepublikken Kina er et stort utbyggingsklargjort (2013) særskilt økonomisk utviklingsområde. Området er på 18  km² (hele Manhattans landmasse er på 59,5 km²) og det ligger sør for Shenzhen Bao'an internasjonale lufthavn og ved bredden av Perleflodens munning. Det er meningen at området skal bli hjemsted til en rekke finansinstitusjoner.
Det meget omfattende prosjektet presenteres på engelsk som Qianhai Water City.
Willys

Willys var et amerikansk bilmerke eid av Willys-Overland Motors.  De er mest kjent som opphavet til Jeep.
I 1908 kjøpte John North Willys Overland Wheel Company, og i 1912 omdøpte han selskapet til Willys-Overland Motor Company.  Fra 1912 til 1918 var Willys den nest største bilprodusenten i USA (etter Ford).  I 1936 ble selskapet reorganisert som Willys-Overland Motors.
Produksjon av Willys MB eller «krigsjeepen» begynte i 1941, og nesten 360 000 ble produsert før andre verdenskrig var slutt.
Etter krigen produserte Willys sivile jeeper, og først ut var CJ-2A.
I 1953 kjøpte Kaiser Motors opp selskapet, og endret navnet til Willys Motor Company.  I 1963 ble det hetende Kaiser-Jeep Corporation.  I 1965 forsvant Willys-navnet fullstendig.
14. strategiske missildivisjon

14. strategiske missildivisjon er en divisjon i 27. strategiske rakettarmé i Det russiske forsvaret. Divisjonen har hovedkvarter i Josjkar-Ola i republikken Mari El.
Divisjonen hadde den mobile SS-25 fra 1985 til 2017. Da fikk den SS-29.
Divisjonen har dessuten en rekke støtteelement, mellom annet en bataljon for etterretning og vakthold.
Telefolkets Fridom

Telefolkets Fridom, opprinnelig med tittelen Fridom, var en norsk avis som kom ut på Herøya/Notodden i årene 1945/1946 til 1950. Den var talerør for Norges Kommunistiske Parti. 
Initiativet til å gi ut avis ble drøftet på møte i NKP-laget på industristedet Herøya 8. september 1945. Der valgte man en komité på tre personer som skulle kontakte andre bedrifter i distriktet for å utgi en «bedriftsavis». De tre var Th. Hansen, Kr. Dahl og Einar Johansen, med H. Christensen som supleant.
Resultatet ble avisen Fridom, som de første par årene den eksisterte ble utgitt med rot i det faglige miljøet og NKP-laget på Herøya. Avisen var på fire sider, i stort seks-spaltet format. I 1946 klarte man kun å få ut ti nummer, men fra 1947 kom den om lag hver fjortende dag.
Avisen ble lansert som en fortsettelse av den illegale avisen Fridom, som under krigen var blitt smuglet inn gjennom fabrikkportene på Herøya. Avisens første nummer i 1946 var derfor merket «5. årgang». Tidlig i 1947 måtte den i all hast bytte navn. Postverket krevde det, siden en annen avis i hovedstaden visstnok benyttet det samme navnet. Fra nr. 2 1947 het avisen derfor Telefolkets Fridom.
Avisens første nummer kom med undertittelen «Bedriftsavis for fagorganiserte arbeidere i Skiensfjorden», noe som raskt ble endret til «Bedriftsavis for fagorganiserte arbeidere i Telemark». Snart proklamerte man også at avisen skulle favne Notodden. Den fungerte etter hvert som et organ for NKP i hele distriktet, og etter livlig debatt vedtok NKP-laget på Herøya 16. februar 1948 også formelt å anbefale distriktets overtagelse av avisen. Måneden etter var det imidlertid fortsatt Herøya-laget som sto for valgene til avisen, da Oddvar Aasland enstemmig ble valgt til sekretær i bladstyret, og Th. Hansen (formann), W Sivertsen, Oddvar Aasland og Olaf Syversen til avisens representantskap.
Under det dramatiske partioppgjøret i NKP i 1949 sto Peder Furubotns linje sterkt i NKP i Telemark, og Telefolkets Fridom var den eneste NKP-avisen som støttet Furubotn-fløyen. I 1950 var avisen fullstendig dominert av stoff om konfliktene i partiet, og Telefolkets Fridom gikk inn da Furubotns endelige nederlag i NKP var et faktum. Siste nummer av avisen kom 4. mars 1950.
Tong-passet

Tongguan eller Tong-passet (tradisjonell kinesisk: 潼關; forenklet kinesisk: 潼关) var et tidligere fjellpass med en festning som lå sør for elvemøtet mellom Wei og Gulelven, i det som nå er  Tongguan fylke i provinsen Shaanxi i Kina. 
Passet var en viktig flaskehals hvorfra det var mulig å beskytte Xi'an og den omliggende Guanzhongregionen fra angrep fra den nordkinesiske slette. Tongpassets befestninger ble bygd i 196 e.Kr. av krigsherren Cao Cao mot slutten av Han-dynastiets tid. Fortet var sete for Tongguan fylke. Det ble revet i 1960-årene i forbundelse med anlegget av Sanmenxiareservoaret.

Historie

Den tidlige kinesiske sivilisasjon hadde sin vugge i områdene rundt elvene Weis, Luos og Gulelvens dalfører gjennom løssplatået før de rant ned til «barbarene» som behersket Den nordkinesiske slette. Staten Qin befestet Hangupasset øst for Tongguan som sin østligste grenseutpost, og det fortsatte å beskytte det kinesiske kjerneområde fra angrep under Qin- og Han-dynastiene. 
Under det østlige Han-dynasti som etterfulgte Wang Mangs kortlivede Xin-dynastiet snudde vaktholdet ved Hangu helt rundst og var nå grensevernet som beskyttet Luoyang ute på slettelandet mot angrep fra vest. Men fra og med tiden for slaget ved Tongguan i 211, overtok Tongguan fra Hangu-passet som det viktigste strategiske forsvarspunkt mellom Guanzhongområdet og den nordkinesiske slette. 
Under Tang var det fallet av Tongguan til An Lushans opprørsstyrker som direkte førte til erobringen av hovedstaden Chang'an (nå Xi'an i Shaanxi).
Greifswald-traktaten

Greifswald-traktaten ble underskrevet den 28. oktober 1715 under den store nordiske krigen. Georg I av Storbritannia og kurfyrsten av Hannover sikret russisk nøytralitet i annekteringen av det svenske maktområdet Bremen-Verden, som han hadde blitt enig med i Berlin-traktaten. Til gjengjeld aksepterte Georg I den russiske annekteringen av svenske Ingermannland, Estland med Reval og Karelia.
Konkurransefortrinn (økonomi)

Samfunnsøkonomi

Innen samfunnsøkonomien brukes konkurransefortrinn (evt. komparativt fortrinn) om ressurser som gir hele økonomier (slik som Norges økonomi eller EUs økonomi) et fortrinn i handel overfor andre økonomier.
En økonomi har et konkurransefortrinn overfor en annen økonomi dersom en ressurs er relativt billigere i økonomien enn i den andre økonomien. Det relative begrepet er sett i forhold til prisen på andre økonomiske ressurser, slik som arbeidskraft og kompetanse eller naturressurser.

Forutsetninger

SVIMA-teorien sier at en ressurs må være sjelden (generelt), viktig (for virksomheten), ikke-imiterbar, mobiliserbar, approprierbar for at den skal gi bedriften et reelt konkurransefortrinn. Dersom bedriften har hatt et slikt fortrinn over tid kalles ressursen et realisert konkurransefortrinn.
Capobrium

Utseende

En middelsstor, avlang, blankt gulbrun trebukk. Antennene er nokså kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er sylindrisk med en kraftig tann midt på hver sidekant, lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen, beina nokså korte med litt klubbeformede lår.

Utbredelse

Artene er bare kjent fra Sør-Afrika.
Esquilinhøyden

Esquilinhøyden (italiensk: Monte Esquilino) er en av Romas syv høyder. Berget er ca. 75 meter høyt og ligger øst for Forum og Capitolium. Her ligger kirken Santa Maria Maggiore.
Esquilin er den største av Romas syv høyder. Navnets betydning er usikker. Noen mener det kommer av aesculus som er latin for den typen eiketre som skal ha dekket området før det ble bebygd. Andre hevder at høyden er oppkalt etter exquilini, de som ikke hadde romersk statsborgerskap, og derfor måtte bosette seg utenfor bygrensen. Det tryggere området innenfor Den serviske mur var forbeholdt inquilini, det vil si romerske borgere.
I antikken hadde Esquilin tre topper: Cispius, Fagutal og Oppius, som pga all bebyggelsen vanskelig lar seg skjelne fra hverandre i dag. Cispius var høyeste punkt, og svarer til dagens Piazza S. Maria Maggiore. I republikkens tid gav den østlige delen av Esquilin plass for svære massegraver for de fattige. Ulver, hunder og fugler tok for seg av restene av dem som ikke var skikkelig begravd. Rundt 50 f.Kr ble området imidlertid attraktivt, og romerske rikmenn kjøpte opp tomter de omdannet til forseggjorte parker. En elegant bydel, Collis Hortulorum (= Hagehøyden), vokste frem. Mest kjent av de som hadde råd til å bo her, var Augustus' rådgiver Mæcenas. Datidens store kunstnere var velkomne på hans eiendom, som strakte seg på begge sider av den nåværende Via Merulana. Horats har beskrevet endringen i strøkets karakter, og lagt ordene i munnen på en såkalt priapus, en fruktbarhetsstøtte, som utbryter: «Nå er det herlig å bo her og spasere over den åpne terrassen, der nylig den vandrende snek seg, ille til mote ved synet av marken med heslige knokler.»
Entasis (arkitektfirma)

Entasis er et dansk arkitektfirma stiftet av Christian og Signe Cold i 1996.  
Firmaet har tegnet flere markante bygninger og mottatt mange priser.
Deres første store prosjekt var ny hovedinngang til København Zoo. Anlegget består av tre bygninger, den ene danner portal til haven. I tillegg finnes et auditorium og en undervisningsavdeling. Det sto ferdig i 1998. Andre prosjekter de har stått bak er blant annet Emaljehaven i København; i samarbeid med CREO, og Svanemøllens kaserne. Boligbebyggelsen Emaljehaven fikk Betonelement-Prisen i 2009.
I 2006 ble Christian og Signe Cold tildelt Eckersbergmedaljen for blant annet 
hovedinngangen til Zoo, utbyggingen av Kildeskovhallen, en daginstitusjon på Vesterbro og Svanemøllens kaserne.
Arkitektene vant en åpen arkitektkonkurranse om utviklingen av Carlsberg Byen i 2007.
 To år senere vant planen førstepris innen sin kategori under World Architecture Festival.
I tillegg til ovennevnte utmerkelser mottok Entasis Nykredits Arkitekturpris i 2009.
Dusehesten

Dusehesten er ei ubetjent turisthytte tilhørende DNT Drammen og Omegn (DNTD), en lokalforening av Den Norske Turistforening (DNT). Dusehesten ligger i Nore og Uvdal kommune i Buskerud, på sørsiden av Dusetind (1177 moh.), som ligger sør for Pålsbufjorden.
Dusehesten ligger ca. 1070 moh.
Kurokawa

Kurokawa er et fransk forlag som spesialiser seg i utgivning av manga. Det ble grunnlagt i september 2005. Det er et underselskap av Univers Poche.
Marumba

Utseende

Middelsstore til store (vingespenn 68 – 138 mm), lysbrune til grå svermere, kroppen ikke særlig strømlinjeformet. Hodet er ganske lite og munndelene reduserte, antennene er tydelig fjærformede. Vingenes ytterkant er sterkt bølgete. Forvingene har flere smale, brune tverrbånd, bakvingene er ensfargede bortsett fra et par mørke flekker ved bakhjørnet. Larven er grønn med små, hvite vorter spredt utover hele kroppen og lyse sidestriper. Hodekapselen er tilspisset øverst hos unge larver, men ikke hos utvoksne.
Banbury

Historie

I romersk tid lå det en villa i Wykham Park rett ved byen. Det er ikke funnet noen andre romersk bosetninger i eller ved byen, som vokste fram i angelsaksisk tid. Den kom deretter under sterk norrøn innflytelse. I løpet av senmiddelalderen vokste den sterkt på grunn av omfattende ullproduksjon.
I 1135 ble Banbury Castle bygget av biskopen av Lincoln. Det var i bruk inntil borgerkrigen på 1600-tallet, da det ble beleiret. På grunn av nærheten til Oxford var Banbury offisielt en rojalistiske by, men innbyggerne var kjent som strenge puritanere. Etter krigen ble festningen revet.
Banbury forble en landsens markedsby inntil Oxfordkanalen ble konstruert i 1790. Den bidro til stor vekst, og senere ble dette forsterket av jernbanen, som kom i 1850.
Stabbur

Et stabbur er en bygning på en gård til oppbevaring av matvarer.

Ordet stabbur

Ordet stabbur skal komme av stav-bur. I noen deler av landet brukes betegnelsen stolpehus, stolpebod eller bare bur. Bur kan brukes om både «forrådshus på en gård» og «hus med soverom» (loft).

Historikk

I Gulatingsloven fra 900-tallet nevnes tre hus som skal stå på plass når en leilending forlater en gård: Stua, eldhuset og buret. Buret er opphavet til stabburet, og er eldre enn loftet, som ikke nevnes i Gulatingsloven. Buret ble tidlig i middelalderen bygd i to etasjer, og noen steder i landet ble det etterhvert satt på stolper, slik at vi fikk stabburet slik vi kjenner det.

Et hus med status

Stabbursdøra var en av de få dørene i gårdstunet som var låst. Ytterligere tyverisikring kunne det også være: Under melbyrene kunne det ligge steinheller som skulle hindre uvedkommende å bore hull gjennom gulv og byre for å forsyne seg av kornet som var lagret. Nøkkelen til stabburet var et av husfruens statussymboler. 
I våre dager er funksjonen som lager for matvarer opphørt, men på grunn av kunst og tradisjon, blir mange slike bygninger likevel vedlikeholdt som en lagerbod. Stabburet er også i dag en staselig bygning i gårdstunet.
Jimmie Davis

Bakgrunn

Familien hans skal ha vært så fattige at Davis ikke hadde en seng å sove i før han var ni år gammel. Han har en bachelorgrad i historie fra Louisiane College i Pineville, og en mastergrad fra Louisiane State University.

Musiker

Før han gikk inn i politikken gjorde Davis suksess som musiker. Han spilte countrymusikk i stilen til  Jimmie Rodgers, og bluessanger som Red Nightgown Blues og gospelmusikk. Davis er kjent for flere populære sanger, og den mest kjente er nok «You Are My Sunshine'», som ble Louisianas offisielle sang i 1977. Selv om han til sin død skal ha insistert på at han skrev den, er den skrevet av en Paul Rice, som spilte den inn sammen med sin bror Hoke, som solgte den til Davis. I 1999 ble «You Are My Sunshine» hedret med en Grammy Hall of Fame Award. Davis opptrådte stadig i valgkampene han deltok i, og ble kjent som den «syngende guvernøren». Som guvernør hadde han faktisk en # 1 hitsingel i 1945: «There's a New Moon Over My Shoulder». Flere av sangene hans ble brukt i filmer, og Davis spilte i flere filmer.

Politiker

Davis hadde tjent noe på musikken sin, men ikke nok til å leve av. Han gikk derfor inn i politikken. Davis ble valgt til guvernør første gang i 1944, for Demokratene, med 52,6 % av stemmene. Han stilte til valg for en andre periode i 1960 med løfte om å kjempe for segregering i den offentlige skolen, og vant valget. I ettertid har han beklaget denne holdningen.
Han døde 101 år gammel, og er den eldste tidligere amerikanske guvernør noensinne. Han har spilt inn musikk i åtte tiår.
AIK Fotboll Damer

Historie

AIK dannet sin kvinnefotballseksjon tidlig i 1970, og spilte sin første organiserte kamp (3-0 mot Ronna Södertälje) den 10. mai samme år. AIK ble fort populært blant kvinnelige fotballspillere, og de greide fort å stable på bena både et A-lag, et rekruttlag og et juniorlag, på tross av konkurranse fra nærliggende lag, da særlig Jakobsberg, et storlag på kvinnesiden i tidlig 70-tall. 
I 1971 rykket AIK opp fra Stockholmsserien til det daværende Klass I. Neste år vant AIK også Klass I, og kunne dermed bevege seg ut fra lokal til regional serie, nærmere bestemt division 2 Östra Svealand. AIK stoppet litt opp, men i 1978 vant AIK også den serien, og avanserte dermed til den øverste serien, som da het division 1. AIK rykket imidlertid rett ned igjen, for så å rykke rett opp igjen. I sin andre sesong i den øverste divisjonen, i 1981, overrasket AIK med å komme på tredjeplass. AIK holdt seg i den øverste divisjonen, som da var todelt, helt til serien i 1988 ble slått sammen fra to til en serie. AIKs åttendeplass i division 1 Norra holdt ikke til å spille i den øverste divisjonen, og dermed ble det spill i den nest øverste divisjonen.
AIK greide ikke å komme seg opp til Damallsvenskan gjennom tradisjonell kvalifisering, og fikk kallenavnet «den evige toer». Det ble også en andreplass i 1992 bak Tyresö FF, men da GAIS' kvinnelag ble slått sammen med Jitex BK og lagt inn under førstnevnte, trakk GAIS sitt topplag. I motsetning til I Norge, der dette hadde betydd at laget på 11.-plass i den øverste divisjonen (Djurgården i dette tilfellet) beholdt plassen, ble denne heller gitt til vinneren av kampen mellom de to nummer 2 i 1. divisjon, nord og sør. Det ble AIK mot Mariestad, og AIK vant tilsammen og rykket opp.
Der målet til AIK var å bli en middelhavsfarer, ble realitetene tøffere. AIK kom på niendeplass i sin første sesong, og fulgte opp med en tiende i 1994 og 11. og nedrykk i 1995. I og med nedrykket flyktet flere spillere fra AIK over til andre klubber, og AIK ble så redusert at de rykket ned enda et nivå. 
Etter tre år i den tredje øverste divisjonen, kom AIK tilbake til andredivisjon i 2000, og i 2004 rykket de igjen opp til Damallsvenskan etter 18 seire, fire uavgjort og ingen tap. Det hjalp imidlertid lite, da oppholdet i Damallsvenskan 2005 ble svært kort, og AIK rykket ned med nok en 11.-plass. Imidlertid, som i 1980, ble nedrykket avløst av et nytt opprykk, og siden 2007-sesongen har AIK holdt seg i den øverste divisjonen.
Siden opprykket i 2007 har AIK stått for to store bedrifter. Den første av cupfinale i 2007, der laget møtte Umeå, og tapte 3-4 etter å ha hentet opp 0-3. Det andre var i sesongen etter, da AIK imponerte med en fjerdeplass i serien, og for første gang noensinne ble Stockholms beste lag. Den påfølgende sesongen ble en skuffelse med en åttendeplass for AIK, om enn på trygg grunn, langt unna nedrykksstriden.
Stavangerske Adressecontoirs Efterretninger

Stavangerske Adresse Contoirs Efterretninger var en adresseavis. Det var den første avisen i Stavanger. Den kom trolig ut bare i 1769 og 1770, og var en håndskrevet ukeavis.  Avisa brakte kunngjøringer og annonser, men hadde ikke privilegium til å bringe nyheter. Den hadde likevel med en del aktuelle saker fra byen.
Ett eksemplar, nummer 14 fra 5. april 1770, er bevart i Riksarkivet. Den er på fire sider med overskriften "Notice fra Addr. Cont. i Stav: " på første side. Selv om andre utgaver ikke er bevart, kjenner vi noe av det som ble skrevet fra omtalene i De bergenske Adressecontoirs-Efterretninger i 1769 og 1770.
Loei (provins)

Geografi og natur

Provinsen ligger i nedbørsområdet til elven Loei, som renner ut i Mekong på grensen til Laos. Provinsen er den eneste i Thailand som jevnlig opplever temperaturer under 0°C i desember, men om sommeren er ikke +40 grader uvanlig på dagtid.
Det er fem nasjonalparker knyttet til fjellområdene rundt Loei-elven. Phu Kradueng nasjonalpark er kjent for sine skogslandskap, og topper opp til 1.363 meter. Dette var Thailands andre, erklærte nasjonalpark, fredet i 1969, og den har stor innenlandsk turisme knyttet til fjellene. De høyere partiene har barskog, blant annet Khasi-furu (Pinus kesiya). Dyrelivet i høyfjellet omfatter arter som elefant, hjort, fjellgeit og hare, og fjellkrabbe. Av treslag finnes blant annet furu og lønnetre.
Komische Oper Berlin

Komische Oper Berlin er et operahus i bydelen Mitte i Berlin. Det regnes som det mest eksperimentelle av Berlins tre store operahus. Fra 2003 til 2005 var nordmannen Per Boye Hansen operaens direktør.
Den ble bygget mellom 1891 og 1892 som Theater Unter den Linden av Ferdinand Fellner og Hermann Helmer og åpnet 24. september 1892 med Adolf Ferrons operette Daphne og Gaul og Haßreiters ballett Die Welt in Bild und Tanz.
Catharina van Hemessen

Liv og virke

Hun fikk trolig sin grunnopplæring i maleteknikk (olje og gouasche) hos faren. Mange av datidens kunstnere hadde familiemedlemmer til å hjelpe med grunning og tilrettelegging før bildene fikke mesterstrøkene - og kunstnerens signatur. Bildene hennes er manns- og kvinneportretter, vanligvis mot en mørk eller nøytral bakgrunn. I motsetning til andre samtidige kunstnere på lærlingnivå, signerte hun alltid sine bilder, gjerne med årstall og egen alder i tillegg. I samtiden ble hun respektert av malerlauget nok til at hun fikk ha tre mannlige lærlinger.
Hun fikk en viktig mesén omkring 1540, da hun ble kjent for Maria av Østerrike som var regent for Nederlandene på vegne av broren Karl V av det hellige romerske imperiet.
I 1554 giftet hun seg med  Christian (eller Chrétien) de Morien som var domorganist i Antwerpenkatedralen. I 1554 ble ekteparet invitert til Spania av Maria, som gikk av som regent og flyttet hjem. Paret flyttet, men returnerte to år senere etter at Maria døde. Caterina mottok i den sammenheng et rikelig testamentarisk legat. Hun er omtalt som dalevende kvinnelig kunstner i Guicciardini's Description of the Low Countries fra 1567. Der er ikke kjente verker etter henne datert senere enn 1554, noe enkelte kunsthistorikere tolker som at ekteskapet stoppet hennes videre kunstnerkarriere.
Hun døde en gang etter 1587.
Trøffelhund

Bakgrunn

Trøffelhunder har lange tradisjoner i Europa. Til Tyskland kom de første trente trøffelhundene til et fyrstehus i 1720. Tidligere var det også vanlig å bruke griser i letningen etter trøffel, siden disse dyra naturlig elsker trøfler og har en utmerket luktesans. På Sardinia skal en også ha benyttet geiter til å finne trøfler. 
Leting etter trøfler med hund har vært mest vanlig i Frankrike og Italia, men hunder brukes nå også i en rekke andre land. Hundetyper som benyttes til dette formålet har som regel svært godt utviklet luktesans. Hunder har den fordelen at de kan trenes til å oppspore soppene uten å ødelegge dem, mens såkalte trøffelgriser, særlig purker, ofte eter trøflene straks de finner og har gravd dem opp.

Trøffel

Trøfler vokser i mange land, men ikke alle er egnet som mat. Artene vokser på røttene til ulike tresorter. De beste (og mest kostbare) trøflene finnes i Mellom- og Sør-Europa og kan komme opp i en pris på 30 000 kroner per kilo. De to mest eksklusive artene er sort Périgord trøffel (Tuber melanosporum) og italiensk hvit trøffel (Tuber magnatum). Førstnevnte vokser eksklusivt på røttene til eiketrær. Sistnevnte, som vokser på flere tresorter, satte rekord da en kasinoeier fra Macao, Stanley Ho, i desember 2007 betalte $330 000 for en 1,5 kg tung hvit trøffel funnet i nærheten av Pisa i Italia.

Trening av trøffelhunder

Trøffelhunder trenes opp gjennom å tilføre små mengder av trøffel i kostholdet til valper som skal brukes i søk. På denne måten lærer hundene seg raskt å «elske trøfler». Senere får valpene lov til å være med erfarne hunder på søk etter trøffel. En god trøffelhund kan finne trøfler som ligger en halvmeter under jordoverflaten.
En rekke hunderaser kan trenes opp som trøffelhunder. Av de mest populære er lagotto romagnolo (også kalt italiensk trøffelhund og italiensk vannhund), beauceron, briard, labrador retriever og storpuddel. Også andre vannhunder benyttes, fordi disse rasene ofte har en høyt utviklet luktesans og en praktisk størrelse.
Uroš Spajić

Landslaget

Han ble tatt ut i Serbias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Tessera

Tessera eller tessella (fra gammelgresk τέσσαρες téssares, «fire» (4) og derfra til latin tessera «kube/terning», flertall tesserae)  er et lite, vanligvis terningformet stykke av glass, marmor eller andre steinsorter, gull eller sølv, som er brukt i mosaikker. Slike mosaikker har gjennom årtusener vært brukt i ulike kulturer til å utsmykke store gulvflater og veggflater.
Framstilling og bruk av tessera i farget glass og gull nådde et høydepunkt i den bysantiske kulturen. Fremdeles kan man se framragende eksempler på bysantiske tessera-utsmykninger i blant annet Istanbul og i Ravenna.
Roteberg

Roteberg er et tettsted i Ovanåker kommune i Gävleborgs län i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 393 innbyggere.