google/wiki40b huggingface dataset:
Angiografi

Angiografi eller arteriografi  er en medisinsk billeddiagnostisk metode, hvor et røntgen-bilde eller MR-bilde blir tatt for å fremstille innsiden av blodfylte strukturer som arterier, vener og hjertekamrene. Ordet er avledet fra de greske ordene angeion, "blodåre", og graphein, "å skrive eller registrere". Bildet som fremstilles kalles et angiogram.
Den portugisiske legen og nevrologen Egas Moniz, Nobel-pris vinner i 1949, utviklet i 1927 teknikken ved cerebral angiografi, for derigjennom å diagnostisere ulike sykdommer i nervesystemet som svulster og arteriovenøse malformasjoner. Han regnes som en av pionerene innenfor dette feltet.
Angiografi krever innførsel av et kateter inn i en arterie som fører blod til de arteriegrenene som skal undersøkes.
Ettersom blod har samme radiodensitet som tilliggende vev, blir det gitt et kontrastmiddel (som absorberer røntgenstråler eller modulerer magnetfelt) inn i blodbanen, slik at hulrommet i arterien blir synlig fordi kontrasten i blodet kaster skygge eller at magnetiske egenskapene i kontrasten gir annen gråtone på MRbildet enn omgivelsene. Bildene vil vise forsnevringer som hindrer blodstrømmen som tynnere grener av blodårene.
Bildene kan taes som enkeltbilder, som bilder i rekkefølge med svært få bilder pr.sekund. Bildene kan også taes som film eller video med ca.30 bilder pr sekund, som viser kontastens passasje gjennom karene i riktig hastighet. På en slik film eller hurtigserie sees hvordan blodet går saktere igjennom en forsnevring og gir dårligere blodforsyning til vevet som den blodåra skal forsyne.
En av de vanligste angiografiundersøkelsene er coronar angiografi, eller undersøkelse av hjertets kransarterier. Kransarteriene begynner like ovenfor aortaklaffen helt i begynnelsen av hovedpulsåren. Derfra går kransarteriene på hjertets overflate og forsyner det meste av hjertemuskelen. Det settes et langt kateter inn i blodåren enten ved håndleddet, eller lysken. Enden av kateteret føres mot blodstrømmen til hjertet og settes inn i åpningen til en av to kransarterier. Når kontrasten sendes inn i kransarteriene kan man på videogjennomlysning se forsnevringer som kan forårsake hjerteinfarkt eller anginaanfall. Under samme inngrep kan det settes en stent, som er en liten metallhylse i strekkmetall. Stenten føres inn i forsnevringen og blåses opp med ca. 12 atmosfærers trykk, utvider forsnevringen og blir sittende som en fôring på innsiden av blodåren. Noen forsnevringer egner seg ikke for stent-behandling. Angiografien blir da kartlegging før shuntoperasjon når vener fra benet brukes som en ny blodåre som en omvei rundt forsnevringene i kransarteriene.
Vegglifjell

Historie

Veien fra Veggli til Austbygdi i Tinn går gjennom Killingskaret. Den eldste kjente beretning om ferdsel gjennom Killingskaret finner vi i biskop Jens Nilssøns vistitatsbøker og reiseopptegnelser. I juli 1595 var han på bispevisitas i Rollag og han reiste videre gjennom Veggli og over til Tinn i Telemark. I biskopens optegnelser står det:
Saa fore wi framdelis i norduest op for en backe 3 eller 4 pilskud til Vegli kircke annex til Rollaug og haffde dem på den venstre haand ret hoss veyen, 1 mil fra Rollaug kircke. Der gaff bispen leensmanden Knud Traadem forloff hiem. Siden fore wi derfra i norduest 2 pilskud til 2. gaarde heder Møckestue liggende vdj en tungaard paa den høyre haand strax hoss kircken i noruest. Siden om en gaard heder Hougkind i norduest 3 pilskud, oc ligger den paa høyre haand. Och fulde oss 2 bønder ved naffn Haluord Barck, en gammel mand, och Niels Houkind som vaare tilsæt aff leensmanden at følge oss offuer fieldet. Och droge wi fra Hougkind i vester till en gaard liggindis vdi marchen heder Bøler 1/2 mijll fra Hougkind slem vey, och haffde den paa denn høyre haand ret hoss veyen. Saaa derfra norduest 1/2 mijll offuer en skoug kaldis Bølermarchen, ond och blød vey met field och myrer, saa offuer en aa (den haffuer intet naffn veden den kaldis Bøler aaen, den kommer aff forschrefne , myrer og løber synder vdj Nørdste aaen. 1/2 mijll.) Saa therfra 1 fierding i norduest til it field kallis Rollaugs field, eller Killingfield, aff en vaare som ther staar opreist aff steen och kallis Killingen som wi haffde paa venstre haand. Saa therfra offuer fornevnte field, (som er slet ingen skoug paa, men der voxer skiønn søde, huor aff bispen lod hente en storhob). Der fore wi offuer i vester 1 1/2 fierding til en anden vare kaldis Biskops varen. Der pleier sognepresten i Tind møde bispen med hester. Men der wi komme vaar huerken her Hans vdi Tind eller noegn hester kommen fram.
Kulturmelding

En kulturmelding er en stortingsmelding hvor regjeringen legger fram en samlet oversikt over status, mål og virkemidler for kulturpolitikken i landet. De to første kulturmeldingene introduserte «det utvidede kulturbegrep».
Vinteren 2017 satte regjeringen igang arbeidet med en ny kulturmelding som etter planen skal behandles i Stortinget i 2019.
Derinerdemningen

Derinerdemningen er en buedam med vannkraftverk under bygging for energiproduksjon i det nordøstre Tyrkia, nær grensen til Georgia. Den er anlagt på elven Çoruh i provinsen Artvin, nær byen Artvin. Byggingen har foregått fra 1998.
Demningen er 207-250 meter høy og 720 m lang, og det oppdemmede reservoaret er 70 km langt og 26,4 km² stort. Installert vannkrafteffekt er 670 MW fordelt på fire turbiner, og midlere årsproduksjon vil være ca. 2.118 GWh.
As Time Goes By (sang)

«As Time Goes By» er en sang skrevet av Herman Hupfeld i 1931. Låten ble mest kjent i 1942 da den ble sunget av Sam (Dooley Wilson) i dramafilmen Casablanca. Sangen ble stemt fram til 2.-plass på lista til det amerikanske filminstituttet over de 100 beste filmlåtene. Den har vært til bruk som fanfare for Warner Bros. Pictures siden 1998.

Historie

Herman Hupfeld skrev «As Time Goes By» for Broadway-musikalen Everybody's Welcome i 1931. I musikalen ble den sunget av Frances Williams. Den ble spilt inn det samme året av flere artister, blant annet Rudy Vallee.
Sangen ble spilt inn på nytt i 1942 i forbindelse med utgivelsen av dramafilmen Casablanca. Den ble da sunget av Dooley Wilson sammen med pianisten Elliot Carpenter, og hørt gjennom filmen som et ledemotiv. Wilson klarte ikke å få spilt inn en singelversjon av låten før det ble musikerstreik, noe som førte til at studioet ga ut Vallee-versjonen fra 1931 på nytt. Den ble en hitlåt i 1942.

Andre versjoner

Sangen er spilt inn av mange andre artister, blant annet Billie Holiday, Engelbert Humperdinck, Bing Crosby, Perry Como, Frank Sinatra, Harry Nilsson, Julio Iglesias, Johnny Nash (43.-plass på Billboard-lista i 1959), Carly Simon, Tony Bennett, Jane Monheit, Rod Stewart, Jimmy Durante, Gal Costa, Sammy Davis, Jr., Bryan Ferry, Barbra Streisand, Bob Dylan, Willie Nelson, Jimmy Durante, Vera Lynn, Andy Williams, Barry White, Tom Waits, The Duprees, ZZ Top, Widespread Panic og Johnny Mathis.
Lamborghini Gallardo

Generelt

Gallardo ble designet som en konkurrent til Ferraris 360 Modena, og konkurrerer nå med etterfølgeren, Ferrari F430. Bilen er oppkalt etter en berømt slekt kampokser, men navnet betyr også "galant" på spansk. Ytelsene er lavere enn i Murciélago, men fortsatt høye, og Gallardo ansees ofte som en mer kjørbar sportsbil fordi den er mer lettkjørt i tett trafikk og lave hastigheter, og fordi føreren har adskillig bedre sikt bakover. Dessuten er den mer praktisk i regnvær enn mange andre sportsbiler, takket være firehjulstrekk. Til tross for at Lamborghinis eier, Audi, er velkjent for sitt quattro-firehjulstrekksystem, har Lamborghini utviklet sitt eget.
Til mange entusiasters skuffelse fikk ikke Gallardo Lamborghinis varemerke – saksedørene – og mange eiere har montert sine egne saksedører. Lamborghini valgte å ha slike dører kun på sine V12-modeller, slik de har gjort siden Countach, som var første modellen med slike dører.
Gallardo er utstyrt med en V10 motor basert på Audis gamle, femsylindrede rekkedesign. 5,0-literen er i bunn og grunn Audis 4,2-liter V8 (montert i bl.a. Audi S4, Audi A6, Audi A8 og Audi Q7, med to ekstra sylindre og en noe mindre boring.
Gallardo kan leveres med to forskjellige girkasser, en tradisjonell sekstrinns, manuell girkasse, og en avansert sekstrinns, elektro-hydraulisk kontrollert, auto-clutch, manuell girkasse. som Lamborghini kaller "E-gear". Den siste lar sjåføren skifte gir adskillig raskere enn en automatisk girkasse klarer, med samme kontroll som en manuell girkasse gir. Sjåføren skifter gir ved hjelp av hendler bak rattet, og trenger ikke trykke inn clutchen.
Audi har planer om å lansere sin egen sportsbil basert på Gallardo-plattformen, Audi R8. Denne bilen vil være utstyrt med en V8-motor i stedet for Gallardos V10 for å unngå direkte konkurranse med søstermodellen.

Gallardo Spyder

Produksjonsmodellen av Gallardo Spyder ble vist for først gang på bilutstillingen i Los Angeles i januar 2006. Den ansees for å være en helt ny modell, med 520 hk (388 kW) og en sekstrinns girkasse med lavere utveksling. Taket er nedfellbart.

Gallardo SE

Sent i 2005 ble Gallardo SE (Special Edition) introdusert. SE kan skilles fra den vanlige Gallardo ved at den er lakkert i to farger med sort tak, og ved sine spesialdesignede "Calisto"-felger med Pirelli-dekk. Interiøret følger også et tofarge-tema. Mekanisk er mange av tingene Gallardo har blitt kritisert for endret i SE-utgaven; styringen er mer direkte, girkassens utvekslinger har blitt endret for å passe bedre til V10-motoren, og E-gear-systemet har nå et avansert startkontroll-system for å optimalisere akselerasjon. Dessuten har ytelsene blitt økt til 520 hk (388 kW). SE har en høyere toppfart, 315 km/t, og akselerer fra 0 til 100 km/t på 4,0 sekunder. Kun 250 eksemplarer av Gallardo SE vil bli produsert, men de mekaniske oppgraderingene vil bli gjort på alle versjoner av Gallardo fra og med 2006.

Gallardo Nera

Gallardo Nera (Special Edition) ble introdusert på bilutstillingen i Paris i 2006. Nera har en toppfart på 315 km/t, og akselererer fra 0-100 km/t på 4,0 sekunder. Kun 185 eksemplarer av Gallardo Nera vil bli produsert.
Saint Kitts og Nevis under VM i friidrett 2013

Resultater

(q – kvalifisert, NM – ikke noe gyldig resultat, SB – årsbeste)
«Valkyrien» (fly)

Valkyrien var et norskregistrert Sikorsky S-43 sjøfly («amfibium»). Flyet ble anskaffet av Det Norske Luftfartselskap (DNL) i 1936, og var ment å skulle settes inn i en ny atlanterhavsrute som skulle flys i samarbeid med Pan American World Airways fra 1. juli samme år. Samarbeidet med PanAm ble ikke noe av, og flyet ble i stedet satt inn mellom Gressholmen sjøflyhavn i Oslo og Bromma lufthavn i Stockholm sommeren 1937 og mellom Oslo og København. DNL innledet kontrakt med Igor Sikorsky og selskapet fikk overta ett av de 14 S-43-flyene som skulle leveres til Panair. Flyet ble skipet til Norge i deler, ble satt sammen og registrert i Norges luftfartøyregister som LN-DAG. Flyet kostet 600.000 kroner.
Det var tidligere inngått en avtale mellom Bernt Balchen på vegne av DNL og Juan Trippe på vegne av Panair, hvor DNL skulle besørge flyvningene mellom  Bergen og Reykjavík og Panair strekningen mellom Reykjavik og New York. Da flyplassen i Stavanger åpnet 30. mai 1937, som Norges første på land, var første flygning utført av Balchen med «Valkyrien».
Panair gikk fra avtalen, og DNL ble sittende igjen med en maskin som de ikke hadde trafikkmessig behov for. Så snart flyet var satt sammen og registret ble det fløyet til Malmö for å settes i opplag i påvente av at DNL fant en kjøper. Flyet ble solgt til Frankrike 14. september 1938 og fikk den nye registreringen F-AREX
Partall

Partall eller like tall er heltall som er delelige med 2:
... −6, −4, −2, 0,  2, 4, 6, 8...
Ethvert partall kan skrives på formen  hvor  er et heltall. En praktisk regel er at et heltall som ender på et siffer som er et partall selv er et partall.
Partall multiplisert med heltall gir partall.
Rhagophthalmidae

Utseende

Middelsstore (5 – 35 mm) biller, de larvelignende hunnene størst. Hannene er avlange, med et stort hode som gjerne er bredere enn brystskjoldet (pronotum), med store fasettøyne. Antennene er korte (kortere enn hodebredden), tråd- eller kamformede, med enten 3 eller 12 ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent firkantet. Dekkvingene er myke, de dekker flygevingene men ofte ikke de bakerste bakkroppsleddene. Bakkroppen er lang og kjegleformet. Beina er ganske lange og tynne. Hunnene er larvelignende, avlangt spoleformet, bredest på midten, hodet er ganske lite, antennene korte og sylindriske.

Levevis

Larver og hunner lever på bakken, gjerne mellom løvstrø. De er sannsynligvis rovdyr. Hannene flyr godt og blir gjerne tiltrukket til lys. I likhet med mange beslektede familier sender disse billene ut lys. Noen arter utmerker seg ved at de kan sende ut lys i flere farger.
Georgias geografi

Topografi

Til tross for det lille området landet dekker så har det en av de mest varierte topografiene av de tidligere sovjetrepublikkene. Det meste av Georgia ligger i Kaukasusfjellene, og landets nordlige grense er i stor grad definert av fjellkjeden Store Kaukasus. Sammen med andre fjell og fjellkjeder i landet utgjør de naturlige barrierer som har skapt stor variasjon mellom regionene, både språklig og kulturelt. På grunn av høyden, og den dårlig utbygde infrastrukturen, er mange landsbyer i praksis isolert fra omverdenen vinterstid. Jordskjelv og ras utgjør dessuten en stor fare for liv og eiendom i fjellområder. 
Georgia har rundt 25 000 elver, og i mange av dem er det utplassert små vannkraftverk. Elvene som renner mot vest renner ut i Svartehavet, mot øst renner de via Aserbajdsjan ut i Det kaspiske hav. Den største elven er Mtkvari, som renner 1 364 km fra Tyrkia, over slettene øst i Georgia og gjennom hovedstaden Tbilisi, gjennom Aserbajdsjan og ut i Kaspihavet. I vest er Rioni den største elven. I Sovjettiden gjorde sovjetiske ingeniører landskapet rundt denne elven om til førsteklasses subtropisk jordbruksland. Mange strekninger av elven ble rettet ut og et omfattende system av kanaler ble gravd ut.

Klima

Georgias klima påvirkes av subtropiske systemer i vest og middelhavsklimaet i øst. Store Kaukasus hindrer mye av kulden fra Russland fra å komme inn i Landet. Varm, fuktig luft fra Svartehavet kommer lett inn i lavlandet fra vest, og klimasonene i Georgia defineres av avstanden fra Svartehavet og av høydeforholdene. Langs svartehavskysten, fra Abkhasia til den tyrkiske grensen og innlandet innenfor, domineres av et subtropisk klima med høy luftfuktighet og mye nedbør. Mellom 1000 og 2000 mm nedbør er normalt i dette området, hvor gjennomsnittlig vintertemperatur er 5° C og midtsommers 22° C. Flere former for palmer vokser i dette området. 
Slettene øst i Georgia ligger i ly for Svartehavet bak flere fjell og får et mer kontinentalt klima. Sommertemperaturene ligger i snitt mellom 20° C og 24° C, vintertemperaturene mellom 2° C og 4° C. Fuktigheten er lavere, og nedbørsnormalen ligger mellom 500 og 800 mm i året. Alpine områder og høylandsområder både i øst og vest har egne mikroklimaer.
På større høyder er det gjerne dobbelt så kraftig nedbør som slettene i øst. I vest fortsetter det subtropiske klimaet opp til rundt 650 meters høyde, over dette ligger et nivå med fuktig og moderat varmt vær, så et nivå med kjølige og våte forhold. Den alpine værtypen begynner på rundt 2 100 meter, og over 3 600 meter ligger det is og snø året rundt.
Shawan (Tacheng)

Shawan (kinesisk: 沙湾县; pinyin: Shāwān Xiàn; uighur: ساۋەن ناھىيىسى / Saven Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Tacheng i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Folketallet var på 195 285 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.
Opium

Opium er lufttørket saft fra umodne frøkapsler fra opiumsvalmuen (Papaver somniferum L. eller synonymet paeoniflorum). For å utvinne opium skrapes frøkapslene med en skarp kniv eller liknende, slik at saften i kapslene siver ut. I løpet av noen timer størkner denne saften og blir brun eller sort. Dette kalles råopium.
Opium inneholder mange forskjellige alkaloider, bl.a. morfin, kodein, tebain og papaverin. Medikamenter basert på morfinlignende opiumsalkaloider kalles opiater, en undergruppe av opioidene som er forbindelser med morfinlignende effekt. Opium blir omsatt både i det legale og illegale marked, og er opphav til en rekke legemidler.
Opium kan bli foredlet til heroin. Tommelfingerregelen er at ti kilo opium blir til én kilo heroin.

Afghansk opium

Afghanistan står for dyrkingen av 92 prosent av  opiumsvalmuene i verden. Det skjedde en fordobling av opiumsproduksjonen i republikken fra 2005 til 2007 til 8870 tonn.
Ladysmith kraftverk

Ladysmith kraftverk er et varmekraftverk i Caroline County, i delstaten Virginia i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 732 MW fordelt på 4 turbiner på 175 – 178 MW hver. Operatør er energiselskapet Virginia Electric & Power Co. 
Det stod ferdig utbygd i 2001–2008. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Lorenz Juhl Vogt

Utmerkelser

Vogt var kommandør av St. Olavs Orden.
Palaeodictyoptera

Utseende

Store til svære (vingespenn opp til 55 centimeter) insekter, noen av artene er blant de aller største, kjente insektene. Gruppen kjennes lett på at de i tillegg til to par store vinger også hadde vingelignende vedheng (paranota) med årenett på det fremste thoraxleddet (pronotum), navnet "seksvinger" har derfor vært foreslått for gruppen. Antennene var lange og trådformede, hodet forholdsvis lite med sugende, nebb-lignende munndeler. Vingene hadde et tett årenett. På bakkroppen hadde de haletråder (cerci) som var omtrent like lange som bakkroppen.

Levevis

De hadde ufullstendig forvandling, men lite er kjent om ungdomsstadiene. Kroppsbygningen og munndelene kan tyde på at de livnærte seg på pollen, sporer eller frukt. Munndelenes form kan passe til skader som er funnet på fossile planter, dette tyder på at de var planteetende.

Fossiler

Gruppen er kjent fra fossiler fra Karbon og Perm, og hører til de tidligste vingede insektene man kjenner. De døde etter alt å dømme ut ved slutten av Perm.
Maurentius Viðstein

Bakgrunn og karrière

Maurentius Viðstein ble født i Tórshavn i 1892, som sønn av Christina (født Joensen) fra Selatrað og J. Poul Andreas Jacobsen (kalt Dia við Stein) fra Tórshavn. Altså fikk sønnen etternavnet Viðstein som en avledning fra farens kallenavn. Han vokste opp ved Sundini og fikk aldri noen høyere utdannelse, men startet sin yrkeskarrière som fisker. Han var senere også innom andre typer fysisk krevende arbeid, og engasjerte seg i arbeiderbevegelsens arbeid.
Han var styremedlem og en tid formann i fagforeningen Havnar arbeiðsmannafelag, og senere første formann i fagorganisasjonen Føroya Arbeiðarafelag 1925–1931. I mellomkrigstiden gikk sosialismen sin seiersgang i mange land, og Viðstein ble en av de fremste sosialistiske ideologene på Færøyene. Viðstein var medlem av Javnaðarflokkurin fra stiftelsen i 1926, og ble partiets første formann. Viðstein ble den første redaktøren i partiavisen Føroya Social Demokrat i 1927. Året etter ble han valgt inn på Lagtinget fra Suðurstreymoy. Det oppstod etter hvert en politisk konflikt mellom Viðstein, som ville følge Komintern, og utfordreren Peter Mohr Dam, som ville følge en sosialdemokratisk og moderat linje. I 1934 brøt Viðstein med Javnaðarflokkurin på Lagtinget, og ble partiuavhengig representant. I 1936 gikk han ut av Lagtinget og ble erstattet av Mohr Dam som partiformann. Året etter sluttet han også som redaktør i Føroya Social Demokrat.
Etter sin tid som politiker var Viðstein fra 1935 ansatt i nystiftede Dagblaðið, hvor han var typograf og redaktør. Avisen var ikke bare talerør for Fólkaflokkurin, men også sterkt separatistisk. Han var redaktør i Dagblaðiðs føljetong Nýtt land 1939–1943, og senere redaktør i selve Dagblaðið 1947–1971. Før sin død utgav han i alt tre bøker, herunder en diktsamling og to novellesamlinger.
Hobbit

Hobbiter er eventyrlige figurer som er relativt like mennesker. De forekommer i bøkene Hobbiten og Ringenes herre av J.R.R. Tolkien. Hobbitene er nok små og tilsynelatende ubetydelige, men tross sine ufullkommenheter, er det nettopp hobbiter som Bilbo, Frodo og Sam som viser seg å være de virkelige heltene i Tolkiens bøker.
Hobbiter er på størrelse med barn i småskolen (omtrent 1-1,2 meter høye) og har store hårete føtter. Derfor bruker de sjelden sko. De er et fredsommelig folk som ikke bryr seg så mye om verden utenfor sitt eget land, Hobsyssel, hvis det da ikke skjer noe som får dem til å bryte ut av sin koselige hverdagstilværelse. Hobbiter har ikke skjegg, liker å kle seg i gult og grønt, er glade i god mat og har lett for å bli runde over magen. De spiser middag to ganger om dagen dersom det lar seg gjøre.
Fra gammelt av var hobbitene delt i tre stammer: hørfotene, stoorer og blakkenskinner. Hørfotene var brune i huden, og selv om de ikke trengte det, gikk de i støvler. Stoorene bodde helst langs elver og på flat mark. Blakkenskinner var lysere i huden, og var ofte høyere og slankere enn de andre.
Hobbitene har aldri vært krigerske, og de har aldri slåss innbyrdes. De fleste våpnene i Hobsyssel er bare til pynt eller kan beskues på museum.

Bosted

Opprinnelig har hobbitene bodd i jordhuler som til og med kunne være uten vinduer, men etterhvert kom bare de fattigste til å bo så primitivt.
Mer velstående hobbiter skulle komme til å skaffe seg mer luksuriøse boliger med mange og lange tunneler og store rom under jorden. Siden det kan by på problemer finne egnede områder for så krevende underjordiske byggverk, har mange hobbiter tatt til å bygge over jorden.

Hobbiter i Flores

Det er gjort arkeologiske funn som viser at det fantes hobbit-liknende mennesker (homo floresiensis) i Flores i Indonesia mellom år 63 000 før vår tid til 11 000 år før vår tid. De ble rundt en meter høye, veide omtrent 25 kilo og ble omtrent 30 år gamle.
Trichiorhyssemus

Utseende

Små (gjerne 2 - 3 millimeter), avlange, knudrete, mørke gjødselbiller. Oversiden er gjerne mer eller mindre dekket med jordpartikler. Hodet er firkantet, pronotum har markerte tverrfurer. Dekkvingene er noe hvelvede, med rader av opphøyde knøler.

Utbredelse

Slekten er utbredt i alle verdensdeler, i Europa bare i den sørligste delen.
Installasjon (anlegg)

Programvare

Programvare sendes vanligvis komprimert og pakket i én fil, for å forenkle overføringen av programvaren.
Et installasjonsprogram brukes for å pakke ut, og dekomprimere filene, legge de i riktige kataloger og konfigurere programvaren, slik at den deretter kan tas i bruk av en menneskelig bruker. Et slikt installasjonsprogram kan være integrert i mottatte filer eller finnes på systemet som et separat program.
Albino Slug

Albino Slug var et norsk rockeband fra Trondheim som var aktive fra 1990 til 1996. Til å begynne med spilte bandet musikk i grenseland mellom punk og metal, men musikken gikk senere i mer progressiv og eksperimentell retning, preget av genreblanding, elektroniske elementer og bruk av blant annet dyrelyder, tale og lydeffekter fra leketøy. Bandet brukte Arnulf Øverland-diktet Du må ikke sove, lest av dikteren selv, i en av sine sanger, og de ga ut platen Barabbas, som består av ett eneste spor på over 30 minutter. Albino Slug ga ut to plater på Voices of Wonder-labelen Metal Art Disco i årene 1993–94, og var i tillegg representert på en rekke samleplater. Bandet spilte på Quartfestivalen i 1994.
Cupvinnercupen i håndball for menn

Cupvinnercupen i håndball for menn var en håndballturnering for klubblag som årlig ble arrangert av European Handball Federation. Turneringen ble for første gang i spilt i 1975/76-sesongen, mens 2011/12-sesongen ble siste sesong da den ble slått sammen med EHF-cupen.
Deltakerne var lag som hadde vunnet cupmesterskapet i sine respektive hjemland, samt at lag som ble nummer tre i gruppespillet i Mesterligaen senere entret turneringen. Turneringen startet i september og finalene ble spilt over to kamper (hjemme og borte) i mai.