google/wiki40b huggingface dataset:
Limnephilidae

Utseende

Middelsstore til ganske store, kraftig bygde vårfluer, ofte gulbrune på farge. Antennene er kraftige og omtrent så lange som forvingen. Hodet har punktøyne (ocelli). Forvingene er forholdsvis smale, ofte nærmest rektangulære, ytterkanten ofte noe innbuktet. Bakvingene er store og brede, tynne og glassklare.

Levevis

Larvene til de fleste artene lever i stillestående ferskvann. De bygger avlange hus av plantedeler holdt sammen med silke. De voksne vårfluene er gode flygere som helst flyr om natten.
Larvene er stort sett ganske trege dyr som lever av alger eller dødt organisk materiale. Husene til unge larver ser ofte ganske ulike ut enn de til de siste larvestadiene. Slekten Enoicyla utmerker seg ved at larvene lever på land, mellom fuktig mose og løvstrø. Hunnene i denne slekten, som ikke forekommer i Norge, har reduserte vinger.

Utbredelse

Limnephilidae er utbredt over det meste av verden, men de aller fleste artene lever på den nordlige halvkulen.
Ludvig Mathias Lindeman

Bakgrunn

Hans far var Ole Andreas Lindeman, organist i Vår Frue kirke i Trondhjem i en mannsalder.

Organist

L.M. Lindeman hadde studert både teologi og musikk og var organist i Vor Frelsers Kirke (nå Oslo domkirke) i Oslo i 47 år. Han samlet nesten 2 000 norske folkemelodier. 
Lindeman forsøkte flere ganger å få myndighetene til å ta et offentlig ansvar for musikkutdannelsen i Norge. Da det ikke lyktes, tok han, sammen med sønnen Peter, initiativ til opprettelsen av Organistkolen i Kristiania i 1883. Denne skolen utviklet seg etter hvert til Musikkonservatoriet i Oslo. Konservatoriet ble avviklet i 1973 og staten etablerte Norges musikkhøgskole samme år. Den store konsertsal i Norges musikkhøgskole er gitt navnet «Lindemansalen».
Lindeman var en dyktig organist. Han var blant annet kjent som en begavet improvisatør. Da et nytt orgel skulle innvies i Royal Albert Hall i London i 1874, ble han invitert til å spille der, sammen med bl.a. Bruckner og Saint-Saëns.
I årene 1853–67 ga han ut Ældre og nyere norske Fjeldmelodier. Samlede og bearbeidede for Pianoforte i tre bind. Disse heftene inneholder forskjellige slags folkemelodier, for sang, hardingfele, bukkehorn, langeleik og flere. Disse melodiene var alle arrangert for piano slik at stykkene mistet mange av de folkemusikktypiske detaljene, noe som førte til kritikk fra flere kanter, bl.a. fra Edvard Grieg, selv om Grieg benyttet materialene i heftene for sine egne komposisjoner. I originalopptegnelsene har Lindeman imidlertid registrert både uvanlige intervaller og rytmiske detaljer. I 1907 ble et siste hefte i samlingen utgitt av sønnen Peter.
Lindeman skrev blant annet ned 16 slåtter av langeleikspilleren «Berit på Pynten».
Ludvig Mathias Lindeman døde i Kristiania, 75 år gammel. Han ble gravlagt ved Vor Frelsers Kirke i Oslo. I 1906 ble det reist en byste av Lindeman ved kirken. 
Han er representert i Norsk Salmebok med 39 komposisjoner. Blant disse er noen av de mest kjent salmer i norsk tradisjon, som for eksempel «Kirken den er et gammelt hus», «Krist stod opp av døde», «Påskemorgen slukker sorgen», «Apostlene satt i Jerusalem», «Et barn er født i Betlehem» og «No livnar det i lundar».
Lindeman ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1870.
Knut Albrigt Andersen

Biografi

Andersen studerte tidlig klaver med P. Selberg og både Reimar og Robert Riefling. Deretter reiste han til Detmold i Tyskland og studerte piano med Hans Richter-Haaser. I 1958 debuterte Andersen i Oslo og vant ry som en fremragende pianist, med en spesiell følelse for lyrisk spill og delikat lydbehandlingen. Han ble en følsom og svært ettertraktet akkompagnatør. I 1956-57 hadde han en lengre turne i Sovjetunionen og Jugoslavia. Han har også turnert mye i Norge.
Andersen gjorde et banebrytende arbeid for Harald Sæverud allerede i 1957, og spille inn et album med låter fra Siljustøl. Hans pedagogiske arbeidet startet på Veitvedt musikkonservatoriet og Universitetet i Oslo. Han flyttet til Bergen i 1966, der han underviste på lærerutdanningen ved Bergen lærerhøgskole fram til 1968. Etter det var han to år i Sverige, for så å returnere til Bergen Musikk Konservatorium i 1970. Det var Gunnar Sævig som selv ba ham om å gå tilbake til Bergen før han døde. Han jobbet som pianolærer og akkompagnatør for et stort antall studenter fram til 1999.
Andersen var godt likt og mange av studentene hans har holdt kontakten med ham i mange år. Han hadde stort engasjement for alle studentene, og har bidratt mye til å utdanne musikere og sterk og dedikert musikklærere. Han var også en aktiv musiker, spesielt i sine tidlige år i Bergen, med konserter på Troldhaugen, med Bergen Filharmoniske Orkester og i NRK. Det er forhåpentligvis et antall opptak som skal nå bli tatt vare på og bevart, inkludert Andersen i samarbeid med flere av Norges fremste sangere. Den Nationale Scene fikk også viktige impulser fra ham, og han hadde mange venner blant skuespillerne.
Andersen var en munter og jovial person med en særegen evne til avvæpnende ironi. Han var far til tre musikere «Doddo», Geir Luedy og «Tino» Andersen.
Sportsjournalistenes statuett

Sportsjournalistenes statuett er en pris som årlig deles ut av Norske sportsjournalisters forbund. Med prisen følger tittelen «Årets idrettsnavn» i Norge.
Norske sportsjournalisters forbund har nedfelt i sine vedtekter at de skal stå for årlige kåringer i sportsverden. Forbundets medlemmer skal ved årets slutt stemme på den sportsutøveren eller lag de mener står for Norges beste bragd dette året. Medlemmene står fritt til å velge, og stemme på sin favoritt. Hvert medlem leverer sin stemme til forbundets styre som står for opptellingen. Prisen blir offentliggjort på en høytidelig tilstelning påfølgende vår.
Statuetten ble første gang delt ut i 1948, da til skihopperen Petter Hugsted etter hans OL-gull fra normalbakken i St. Moritz. Det er mulig for samme utøver eller lag å motta prisen flere ganger. I disse tilfellene får ikke vinneren en ny statuett, men får et gravert merke til å feste på statuettsokkelen. Grete Waitz har vunnet prisen hele fire ganger, mens Stein Eriksen, Sverre Strandli, Knut Knudsen, Ingrid Kristiansen, Johann Olav Koss, Bjørn Dæhlie, Andreas Thorkildsen, Ole Einar Bjørndalen og Petter Northug har vunnet statuetten to ganger hver.
Ved én anledning, i 1997, ble prisen tildelt to personer samme år. Da fikk forballtreneren Nils Arne Eggen prisen etter at han ledet Rosenborg til seier over AC Milan, og avansement til kvartfinalen i Mesterligaen. Samme år vant Hanne Haugland VM-gull i høydehopp med 1,97 m i Athen, og begge ble «Årets navn» for 1997.
I 2012 ble 21 lag og utøvere ble stemt frem. Det er det høyeste registrerte antall kandidater. Tora Berger vant som første kvinnelige skiskytter foran friidrettsutøveren Henrik Ingebrigtsen og sjakkspilleren Magnus Carlsen.
Hestimoides

Utbredelse

Slekten er kjent fra Salomonøyene, Molukkene og Ny-Guinea.
Winger

Karriere

Winger ble dannet i 1987 av Kip Winger (vokal og bass) og Reb Beach (gitar). Kip Winger spilte i bandet til Alice Cooper, mens Reb Beach var studiogitarist i New York. De fikk med seg Paul Taylor (gitar, keyboards), også fra Alice Cooper, og tidligere Dixie Dregs-trommeslager Rod Morgenstein.
Bandet skaffet seg fort en platekontrakt med Atlantic Records og det første albumet, Winger, kom ut i 1988. Albumet ble en suksess og bandet fikk flere hitsingler på listene i USA, blant annet "Seventeen" og "Headed For A Heartbreak.  
I 1990 ble Winger nominert for en American Music Award, og like etterpå kom det andre albumet "In the Heart of the Young. Også dette ble en suksess, og låter som "Can't Get Enuff", "Miles Away" and "Easy Come Easy Go" roterte tungt på radio og MTV i USA.
I etterkant av albumet turnerte bandet i 13 måneder sammen med band som KISS, The Scorpions, ZZ Top, Extreme og Slaughter. Etter turneen forlot Paul Taylor bandet.
Wingers siste album Pull ble utgitt i 1993. Albumet ble produsert av stjerneprodusenten Mike Shipley, men solgte likevel langt fra så bra som forgjengerne. På den påfølgende turneen ble gitarist John Roth hentet inn som erstatter for Paul Taylor, men etter Pull turneen ble bandet oppløst. 
I 2001 returnerte bandet til studio for å ta opp en ny låt "On the Inside" for samlealbumet The Very Best of Winger. Året etter ble Winger gjenforent og turnerte i Nord-Amerika sammen med blant annet Poison, men etter turneen var det igjen vært stille rundt bandet en stund.
Bandet gjorde et nytt comeback i 2006, da de gav ut studioalbumet "IV" på Frontier Records. Dette ble fulgt opp med to kortere turneer i Europa og USA. Albumet "Karma" kom i 2009, og ble en større kritiker- og salgssuksess enn "IV".
Hålogaland Amatørteaterselskap

Hålogaland Amatørteaterselskap (HATS) er en interesseorganisasjon for det frivillige revy- og teatermiljøet i Nord-Norge, og drifter HATS – kompetansesenter for revy og teater. Forkortelsen HATS blir brukt som egennavn på lik linje med Hålogaland Amatørteaterselskap. Organisasjonen har røtter tilbake til 1954 og er en av de eldste kulturorganisasjonene i Nord-Norge.
HATS drives med støtte fra Kulturdepartementet via Norsk teaterråd, Finnmark-, Troms- og Nordland fylkeskommuner. Tromsø kommune er vertskap for administrasjonen. Alle som driver med revy, teater og andre sceniske uttrykk kan tas opp som medlemmer.

HATS-Kompetansesenter for revy og teater

HATS-kompetansesenter tilbyr faglige råd og veiledning til medlemmer og andre brukere i Nord-Norge. Det gis tilbud om kurs, registøtte, workshops, prosjekter, seminarer, manuskonsultasjoner samt studiestipend.
To ganger i året produseres det et fagblad, HATS-Magasinet, som har innhold som retter seg mot alle som driver frivillig med revy og teater.
Yizhou (Hechi)

Yizhou (kinesisk: 宜州; pinyin: Yízhōu) er et byfylke i byprefekturet Hechi i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 598 643 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.
Cnemida

Utseende

Middelsstore (8-17 millimeter), mørke, blanke skarabider, dekkvinger, bakkropp og bein kan være gulbrune. Kroppen er høyt hvelvet og omtrent så høy som bred. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, ved bakkanten er det trukket ut til to utskudd som omrammer det kileformede scutellum. Dekkvingene har markerte lengdefurer og dekker ikke de bakerste bakkroppsleddene. Baklårene er kraftige.

Levevis

De voksne billene finnes ofte på blomster og annen vegetasjon. De kan legge seg ned på siden og ligner da på planterester eller rusk. Larvene lever i råtnende ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra det midtre Mexico i nord til det sørlige Brasil og nordligste Argentina i sør.
Pelplin bispedømme

Historie

Bispedømmet ble grunnlagt som Kulm bispedømme (tysk Bistum Kulm, latin Dioecesis Culmensis) i 1243 samtidig med de tre andre bispedømmene i Preussen (Pomesania, Ermland og Samland bispedømme), og utgjorde den østlige delen av det senere Vest-Preussen. Det var dermed et av ni bispedømmer som eksisterte i De tyske riddernes ordensstat, som også var verdslig hersker i to tredjedeler av bispedømmet. Resten var formelt i biskopen av Kulms besittelse (utgjorde altså et høystift). I 1255 ble de prøyssiske bispedømmene lagt til Rīgas kirkeprovins. Bispesetet var opprinnelig Kulmsee (i dag Chełmża), men bispedømmet var oppkalt etter byen Kulm (Chełmno) resp. den gammelprøyssiske stammen chelmo, som Den tyske ridderorden hadde kristnet/beseiret. I 1257 ble bispesetet flyttet til Löbau (Lubawa).
Etter Den tyske ridderordenens nederlag i trettenårskrigen ble bispedømmets territorium i den andre freden i Thorn (1466) avstått til Polen. Samtidig ble bispedømmet på det kirkelige plan løst fra sin metropolitt i Rīga og lagt til kirkeprovinsen Gniezno. Bispedømmet unngikk derfor reformasjonen, da De tyske riddernes ordensstat ble oppløst og sekularisert i 1525. Den polske formen på bispedømmets navn var Chełmno bispedømme (Diecezja chełmińska).
1824 ble bispesetet flytta til Pelplin. Navneendringen til Pelplin bispedømme skjedde derimot først i 1992. Samtidig ble bispedømmet løst fra Gniezo erkebispedømme og lagt til Gdańsks kirkeprovins.
Pusleblom

Utseende

Dette er en svært liten plante - 0,5 til 5 cm. Den har eggformede, spisse, grågrønne blader. Blomstene er små, og har små rosa eller hvite kronblad som er under 0,5 mm lange. De sitter i bladhjørnene og åpner seg lite. Planten har derfor i stor grad selvbestøving  .
Standard

Standard er en teknisk spesifikasjon som beskriver hvordan ulike objekter skal kunne defineres på en entydig måte, for eksempel mål og vekt, eller som beskriver arbeidsmetoder, for eksempel kvalitetsstyring i en bedrift. Standarder blir vanligvis utviklet og vedlikeholdt av en standardiseringsorganisasjon på nasjonalt, europeisk eller globalt plan.
Standard er også en betegnelse på standardiserte, «alminnelige», bestemmelser for kontraktsinngåelse og kontrakter, særlig Norsk Standard forkortet til NS.
Juridisk brukes også standard eller «rettslig standard» som betegnelse på skjønnmessige regler, slik som plikten til å overholde god forretningsskikk og lignende.
En forvaltningsstandard er standard gitt av en relevant myndighet om at en bestemt standard skal legges til grunn for hele eller større deler av offentlig forvaltning.

Nyttige standarder

I dagliglivet er vi vant til å bruke mange produkter som kan brukes fordi de har en utforming som gjør at produkter fra forskjellige produsenter kan brukes om hverandre. 
Ett godt eksempel er utforming av kontakt og støpsel for 230 V husholdningselektrisitet. Alle vanlige elektriske produkter som bruker 230 V som selges i ett land, har støpsel som passer i de kontaktene som er vanlige i landet.
For radioer og musikkelektronikk er det standarder for hodetelefonkontakter, høyttalerkontakter, CD-spillere og andre kilder for elektronisk lyd med definert fysisk utførelse og spenning / impedanse. Dette gir stor valgfrihet ved bruk av høyttalere, hodetelefoner og mange former for lydkilder med mange kombinasjons- og valgmuligheter for brukeren.
I helsevesenet i Norge brukes sprøyter, sprøytespisser og infusjonsutstyr med standardisert utforming på tilkoblingen, kalt "Luerlock". En annen standard kalles "Record". Med Luerlock-koblingen på alt utstyr er det enkelt å bruke sprøyter, spisser, infusjonssett etc. om hverandre selv om utstyret kommer fra forskjellige leverandører.

Manglende standarder

Mobiltelefoner og handsfree anlegg for disse har et stort antall forskjellige utforminger både for elektrisk tilkobling og for mekanisk feste for telefonen i handsfreeholderen.
Robert G. Elliott

Robert G. Elliott (1874 - 1939) var amerkansk bøddel, eller State Electrican som var hans offisielle tittel. Han virket i New York og nabostater på Østkysten fra 1926 til 1939. Det sies at han utførte 387 henrettelser i den elektriske stol. Blant hans mer kjente klienter var Sacco og Vanzetti, Ruth Snyder og Bruno Hauptmann.
Om man i denne forbindelse kan tale om perfeksjon og teknikk var Elliott en mester. han fant ut at man måtte altenere spenning og varighet, slik at den dødsdømte først mistet bevisstheten og deretter livet på en forholdsvis fredelig måte
Han var ansatt som ordinær elektriker i fengslet, men fikk et salær på 150 dollar for hver henrettelse.
Etter henrettelsen av Sacco og Vanzetti ble han utsatt for et attentat ved at ukjente sprengte huset hans. En tid hadde han liivvakt.
Pungdyr

Beskrivelse

Bortsett fra noen få, har alle pungdyrene en pung hvor ungene oppholder seg i denne tiden. Man kan nesten si at ungene blir født mens de ennå er på et fosterstadium og deretter gjennomgår siste del av svangerskapet etterpå. Ofte blir de nærmest sittende fast til patten, som svulmer opp inne i munnen deres. Hos mange arter kan de gå inn og ut av pungen også etter at de har kommet lenger i utviklingen. Pungens åpning kan vende forover eller bakover. Noen få pungdyr har ingen pung. Til disse hører numbaten, hvis unger suger seg fast til de oppsvulmende pattene etter fødselen og blir sittende festet til moren på den måten.
Hos pungdyrene fungerer plommesekken som en morkake. Plommesekken er sterkt utvidet, og vil feste seg i livmorveggen. I stedet for at fosteret fester seg dypt nede i slimhinnene i livmorveggen slik som hos placentale pattedyr, danner livmoren en grunn fordypning rundt fosteret. En god del av næringen til fosteret kommer i form av «livmormelk», en substans som skilles ut av livmorveggen og taes opp dirkete av fosteret. Noe næring passerer fra morens blodårer til blodåren i plommesekken. Punggrevlingene har en primitiv morkake av mer normal type, men også disse føder ungene på et meget tidlig tidspunkt i fosterutviklingen.  Begrepet placentale pattedyr om alle andre dyr enn pungdyr og kloakkdyr er derfor egentlig misvisende, siden det også forekommer en slags morkake hos pungdyrene.

Utdødde pungdyr

Utdødde pungdyr omfatter dyreformer som synes å ytterligere vise hvor mangeartet dyregruppen er. De fleste var plante- og insektetere, mens noen var rovformer. De varierte mye i størrelse fra meget små former til noen som var store som kuer. Noen av de utdødde formene hadde store fortenner som ligner de huggtennene som sabeltanntigerne hadde (Thylacosmilus er et eksempel på dette).
Kosmisk inflasjon

Kosmisk inflasjon er et begrep som brukes innen kosmologi blant annet for å forklare hva det kommer av at universet ser ut til å være så likeformet i alle retninger, der Big Bang-modellen ellers vanskelig kan forklares. Det syntes også å være en indikasjon på hvorfor universet er så flatt som det er.
Prinsippet er at universet i løpet av noen brøkdels sekunder, nesten rett etter smellet, ekspanderte ekstremt fort – størrelsen er beregnet å ha økt minst 10⁷⁸ ganger.
Inflasjon ble opprinnelig foreslått av den amerikanske fysikeren Alan Guth i 1979.

Bakgrunn

Helt siden Edwin Hubble oppdaget at lys fra fjerne galakser var rød-forskøvet har man tolket det som at universet ekspanderer. Presten og astronomen Georges Lemaître lanserte idèen som Fred Hoyle lett sarkastisk kalte Big Bang, men som etter hvert ble rådende teori. Fram til 1970-tallet oppdaget man flere problemer med Big Bang teorien. Tre viktige problemer var horisont-problemet, flathets-problemet og problemet med magnetiske monopoler.

Horisont-problemet

Horisont-problemet er et fininnstillings-problem som oppstår hvis man vil forklare hvorfor universet er homogent og oppfører seg likt over alt selv om det ikke finnes noen lover som skaper de samme betingelsene over alt. Hvis man har gass i en flaske vil gassen etter kort tid fordele seg og finne en likevekt. Big Bang skjedde ikke i en flaske, og universet hadde i begynnelsen ingen begrensninger som kunne skape en homogen fordeling. Likevel ser universet likt ut i alle retninger, noe som er et problem fordi det er helt usannsynlig at det skal bli slik forklart med kjente fysiske lover.

Flathets-problemet

Flathets-problemet er et annet fininstillings-problem og har med universets form å gjøre. Forholdet mellom masse og energi i universet vil bestemme hvordan universet over tid blir seende ut. Universet, slik vi forstår det er flatt, noe som krever perfekt balanse (mindre enn 10⁻¹⁵ avvik) i forholdet mellom masse og energi.

Magnetiske monopoler

Problemet med magnetiske monopoler ble kjent på 70-tallet, da det ble sannsynliggjort at høye temperaturer burde kunne skape stabile magnetiske monopoler, partikler som bare har felt i èn retning, og som har "magnetisk ladning". Defekter i ekspansjonen burde lage slike monopoler, men de har aldri vært observert, tross iherdig leting og eksperimentering.
Alan Guth studerte hvorfor det ikke finnes magnetiske monopoler, og publiserte i 1981 sin teori fra 1979 om inflasjon. Inflasjonsteorien fjerner defektene i ekspansjonen og forklarer samtidig hvordan univeresets geometri går i retning flathet. Inflasjon forklarer også hvordan regioner i rom-tid isoleres og "låser inne" uniformiteten.
Dame

Etymologi

Ordet dame kommer via fransk fra det latinske domina, det vil si «herskerinne» eller «hus» (tilsvarer det mannlige dominus som betyr «herre»). På sennorrønt ble ordet damma brukt.

Andre betydninger

Dame kan også bety spillkort med bilde av en dronning, for eksempel hjerter dame. Dame kan på tilsvarende måte dessuten betegne dronning i sjakk.
I Storbritannia er dame en tiltaleform for visse adelige, tilsvarende tiltaleformen sir. Tiltaleformen gjelder for kvinnelige innehavere av de to øverste gradene av ordener som Order of the Bath, Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden og Den britiske imperieordenen, og for kvinner som er suo jure baronetter. Hustruen til en baronett eller knight (ridder) tiltales lady <ektemannens etternavn>. Sir John Smiths hustru tiltales altså som lady Smith.
Clania

Levevis

De voksne billene finnes gjerne på blomster, larvene lever i jorda.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Anleggsgartner

En anleggsgartner arbeider  med anlegg og vedlikehold av uterom, idrettsanlegg, gater og naturområder.  Faget har historiske røtter langt tilbake til gresk, kinesisk, egyptisk og babylonsk hagekultur.
Anleggsgartneren bruker materialer som naturstein, metall, betong, tre, løsmasser, jord og planter til å forme landskap. Vedlikehold innbefatter stell av planter inkludert gressområder, renhold, snøfjerning, og tilsyn med lekeplasser. Kunnskap om økologi, geoteknikk, botanikk, byggteknikk og klima er nødvendige i anleggsgartnerens arbeid. 
Utdanningen i Norge er to-årig teknisk fagskole, og så to år i lære i bedrift.  Ved avsluttet læretid avlegges fagprøve, og kandidaten mottar sitt fagbrev.  Det har vært utdanning i faget i Norge siden 1917.