google/wiki40b huggingface dataset:
Sophie Apenes

Familie

Sophie Apenes vokste opp som pleiedatter av kaptein Jacob Andreas William Tobias Apenes og Sophie Nicoline Lemvig. Hun ble født som utenomekteskapelig datter av matros Hans Frithjof Emil Fjeldstad og Randine Andreasdatter.
Sophie Apenes ble gift 16. oktober 1889 i Trinity Church i Boston med den amerikanske forfatteren og advokaten Edgar Achorn. Giftermålet var en stor lokal begivenhet som fikk bred dekning i de lokale avisene.

Utdannelse

Sophie Apenes var først elev av Ida Basilier-Magelssen, før hun studerte hos professor Günther ved Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm. Deretter studerte hun i likhet med sin venninne Ellen Gulbranson sang hos den berømte sangpedagogen Mathilde Marchesi i Paris, i tillegg til at hun var elev av Enrico Delle Sedie samme sted i 1888.

Liv og virke

Sophie Apenes hadde allerede i 1882 opptrådt i Christiania Tivoli, men hennes offisielle debut i fødebyen Kristiania fant sted i oktober 1885, hvor hun fremførte arier fra Figaros bryllup, Faust og Afrikanerinden i Brødrene Hals' konsertsal. I februar 1886 gestaltet hun rollen som Margaretha i Faust på Kölner Stadt-Theater. Der ble hennes innsats så godt mottatt at hun straks ble engasjert av teatret, for svært god betaling. 
I Köln ble hun kjent under kunstnernavnet Zela. Her ble hun utsatt for et enormt arbeidspress. Hun sang hele elleve roller i sesongen 1886-1887. Etter et nytt opphold i Paris, reiste Apenes til Norge, hvor hun sammen med organist Christian Cappelen ga en rekke kirkekonserter i 1888. Samme år samarbeidet hun dessuten med sin nære venninne Ellen Gulbranson, og fremførte arier fra Faust i Københavns Tivoli. 
Sophie Apenes flyttet til USA i 1889. Hun fikk sin amerikanske debut i Boston 1891, i rollen som Margaretha i Faust. Hennes helsetilstand tillot henne imidlertid ikke å fortsette en karriere som hadde sett svært lovende ut. En periode bodde hun og ektemannen på Rivieraen i håp om at hennes helsetilstand skulle bli bedre. 
Sophie Apenes døde dessverre i ung alder av tuberkulose.
Bloomberg Tower

Bloomberg Tower er en skyskraper i New York. Den ligger langs Lexington Avenue på Manhattans østside. Bloomberg Tower ble bygget mellom 2001 og 2005 og er 246 meter høy, noe som gjør den til den fjortende høyeste bygningen i New York.
Naomichi Ueda

Landslaget

Han representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i gruppespillet med det japanske U23-landslaget.
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Den Danske Filmskole

Den Danske Filmskole er en videregående kunstnerisk utdannelsesinstitusjon i Danmark som er underlagt Kulturministeriet og som ivaretar utdannelsene innenfor film- og TV-produksjon samt andre medierelaterte produksjoner. Skolen har cirka 100 elever og ledes fra 1. mars 2014 av rektor Vinca Wiedemann. Skolen ligger på Holmen i København, og er Danmarks eneste statlige videregående utdannelse innenfor film- og TV-produktsjon.

Historie

Skolen ble etablert i 1966 under Det Danske Filminstitut med filminstruktør og -teoretiker Theodor Christensen og Jens Christian Lauritzen som drivkreftene bak etableringen og med sistnevnte som institusjonens første rektor. I 1988 ble skolen en uavhengig institusjon og i 1998 ble skolen–som til da hadde vært spredd på flere ulike steder–flyttet til sine nåværende lokaler på Holmen.
Adam Arndtsen

Bakgrunn

Han var sønn av Ole Arndtsen (1786–1846) og Wilhelmina Castberg (1788–1853). Faren var fogd på Alstahaug men flyttet så til Bamble for å være sorenskriver. Etter farens død i 1846 måtte Adam i malerlære i Christiania, men oppga dette for å i 1847 ta examen artium. Han studerte så fra 1849 til cand.med. i 1854 ved anatomisk institutt ved universitetet.

Karriere

Ved universitetet i Christiania fikk han så i 1851 tilsetting som assistent ved de histologiske demonstrasjoner. Året efter ble han den første til å vinne Den Skjellerupske Gullmedalje for et studentarbeide om «Melkeglandernes Structur hos Quinden, deres Physiologie og pathologiske Forandringer». I 1854 fikk han jobb som lærer i fysikk ved Krigsskolen, men gikk snart over til en stilling som universitetsstipendiat innenfor fysikk. I 1855 ble han gift med tollbetjent-datteren Thora Clausen (1828–1910).
Stipendiet brakte ham utenlands i 1857 der han først var hos Wilhelm Eduard Weber (1804–1891) ved Georg-August-Universität Göttingen og fikk prøve et speilgalvanometer. Dernest besøkte han professor Émile Verdet (1824–1866) ved École normale supérieure (Paris) og fikk uvurderlig innsikt i hvordan ulike legemer har ulike polarisasjonsplan. Vel hjemme fortsatte han studier i magnetisme med den pensjonerte astronomen Christopher Hansteen (1774–1873) som sendte ham på seilas langs norskekysten i 1860 og i 1863 kunne gi ut Resultate magnetischer Beobachtungen. Adam satt som stipendiat frem til 1868 og var ellers lærer i fysikk ved Den Militære Høiskole fra 1873 til 1903.
Ved Rikshospitalet hadde man i 1860 tilsatt Arndtsen som electriceur, og fra 1862 egen praksis med navnet Anstalt for electrotherapi med hundrevis av pasienter. Noe av dette var det som i 1864 sikret ham H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for avhandlingen «Om Electricitetens Anvendelse i Medicinen».
Det han i ettertid er forblitt mest kjent for er arbeidet med å i samarbeid med fysikerne Ole Jacob Broch (1818–1889) og Carl Fredrik Fearnley (1818–1890), innføre meterkonvensjonen til Norge, vedtatt i 1875. Dette brakte ham i 1875 til stillingen som landets første justerdirektør, sjef for Justervesenet (etablert 1832), og i 1878 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi. Fra fransk hold ble han ridder av den franske Æreslegionen i 1878, samme året som han hadde fått gullmedaljer ved Verdensutstillingen i Paris (1878) for diverse måleredskaper. En St. Olavs Orden blev ham tildelt i 1897. Adam var også fra 1900 vår representant i Det internasjonale byrå for mål og vekt. Han ga seg i 1914 og døde i 1919.
Fjellbloddråpesvermer

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn 22-33 mm), grå og rød sommerfugl. Kroppen er kullsvart og kledt med ganske lange, utstående hår, bakkroppen er piperenser-aktig. Vingene er ganske tynt skjellkledte og delvis gjennomsiktige. Forvingen er blågrå med fem røde flekker, disse kan være mer eller mindre sammenvokste. Bakvingen er rosa med grå ytterkant. Larven er ganske hårete, svart med en rad av små, gule flekker langs hver side av ryggen.

Levevis

Denne arten er knyttet til heier og skråninger i fjellet, og kan finnes ganske høyt opp der det er lite vegetasjon. Larvene kan leve på mange ulike planter, i Norge trolig mest på musøre (Salix herbacea), men også på krekling, planter i erteblomstfamilien og andre. De bruker to eller tre år på utviklingen. De voksne sommerfuglene svermer i solskinn en gang mellom juni og august, men på en lokalitet er flygetiden ganske kort, høyst to uker. Bestanden varierer kraftig fra år til år, dette synes i alle fall delvis å ha sammenheng med smågnager-syklene fordi store smågnager-bestander dreper mange av larvene. Larven forpupper seg i en hvit, vanntett kokong på et strå like over bakken.

Utbredelse

Arten finnes i fjellområdene i Mellom-Europa, i Skottland, i Fennoskandia og det nordlige Russland, mot øst til Kasakhstan og Sibir. I Norge finnes den trolig i alle fjellområder, og kan enkelte år være meget tallrik. Noen steder har den blitt kalt russeflue, et navn som ellers brukes om hårmyggen Bibio pomonae. Lengst i nord kan den finnes like ned til havnivå.
Grand Feast for Vultures

Grand Feast for Vultures er et musikkalbum med Blood Tsunami, utgitt i 2009.
Spolebein

Spolebeinet, på latin kalt radius, er et av to lange bein (rørknokler) i underarmen. Det andre heter underarmsbeinet (ulna).

Rotasjon i underarmen

Spolebeinet roteres når vi vrir på underarmen. Dersom vi holder overarmen rett ned og underarmen fremover, heter rotasjonen «supinasjon» når håndflaten peker oppover, og «pronasjon» når håndbaken vender oppover. Den øverste enden av spolebeinet, også kalt «radiushodet», er sylinderformet og kan kjennes på utsiden av albuen som en av to knoker under huden. Når underarmen roteres, kan vi kjenne at det er bevegelse i radiushodet.
Spolebeinet utgjør mesteparten av underarmsdelen av håndleddet. Ovenfor lillefingeren kan vi kjenne at spolebeinet roterer rundt ulnas hode som også er sylinderformet.

Håndleddsbrudd (radiusfraktur/Colles fraktur/fractura radii typica)

Når vi faller og tar oss for, vil det ofte bli et håndleddsbrudd like ovenfor nederste ende av spolebeinet. Når det er nysnø eller is på gater og veier er dette et av de vanligste bruddene, fractura radii typica som kan oversettes til «typisk brudd i spolebeinet».
Radiusbrudd er det hyppigste håndleddsbruddet. Bruddtypen er vanligst hos eldre kvinner, og er vanligere hos kvinner enn hos menn. Ca. 90 % av bruddene innebærer at det nederste bruddstykket er forskjøvet opp (dorsalt, mot håndryggssiden) – bruddtypen betegnes også Colles brudd.
Dersom den nederste biten av spolebeinet er rotert mot håndbaken, må det settes bedøvelse i bruddspalten før bruddet settes riktig på plass (kalt reponering). Dette gjøres med et kraftig drag i fingrene, før hånda og underarmen blir gipset fra albuen til fingrenes grunnledd.
Vanligvis taes det røntgenbilde både før og etter at bruddet er satt på plass.
Flere akuttstuer ved legevakt, legekontor eller sykehus har montert en egen krok i veggen omtrent en meter over gulvet spesielt for reponering av dette bruddet. Det benyttes en slynge fra kroken til like over albuen, slik at legen kan trekke i fingrene og manipulere bruddet for å sette det på plass, uten å trenge egen assistent for å holde igjen albuen.
Engelhart Cornelius Østby

Familie

Østby ble født i Kristiania (nå Oslo) og var sønn av Christian Østby og Josephine Dorothy Paulson. Han giftet seg med Lizzy Macy Webster (1854–1899) den 7. juni 1876 og sammen fikk de fem barn; fire sønner og ei datter.

Utdanning og jobb

Etter endt utdannelse og å ha tilbrakt seks år i lære ble han en suksessfull juvelér i Kristiana. Han emigrerte til USA i 1869 etter at foreldrene og en av brødrene hans hadde emigrert dit tre år i forveien. Østby drog til Providence på Rhode Island og slo seg ned her.
Han arbeidet blant annet for firmaet Hunt & Owen, men flyttet senere over til daværende Arnold & Webster. Hos sistnevnte var han i ni år leder for design og gravering. Han gikk også inn i kompaniskap med Nathan Barton og dannet sammen med ham firmaet Østby & Barton, et firma hvor en rekke skandinaver ble ansatt. Firmaet ble etterhvert verdens største produsent av gullringer og dens økende virksomhet førte til at de firmaet måtte flytte lokaler på grunn av plassmangel.
Han fortok seg en rekke forretningsreiser til Europa og han drog ofte innom Norge på disse reisene. Han var stort sett på utkikk etter utvikling innen produksjon og design og mye innom Paris og han gjerne ville kartlegge det europeiske markedet. I januar 1912 drog han igjen til Europa da han hadde behov for ferie. Datteren Helene ble med ham på denne reisen.
Sammen drog de rundt i de sørlige delene av Europa – blant annet til Nice i Frankrike – og helt til Egypt. Det var i Nice at muligheten om å reise hjem til Amerika med Titanic bød seg. I Paris kom de i kontakt med Anna og Frank Warren som de tidligere hadde møtt i Egypt. Ekteparet Warren hadde også billetter til Titanic.

Ombord på Titanic

Engelhart Østby og datteren Helene reiste på 1. klasse og gikk ombord entret skipet i Cherbourg – ombord på Titanic lå de to i hver sin lugar.
Etter kollisjonen med isfjellet natt mellom 14. og 15. april møtte Engelhart og Helene hverandre først i korridoren mellom lugarene deres. Deretter gikk de sammen med herr og fru Warren opp til båtdekket. Da de fire kom frem til livbåt 5 gikk Engelhart tilbake til lugaren sin for å hente varmere klær. Dette var siste gang Helene så sin far i live. Helene kom seg ombord i livbåt 5 og overlevde.
Engelhart Østby omkom i forliset og liket hans ble funnet i sjøen. Han ble registrert som lik nummer 234 og identifisert av en ansatt i Østby & Barton. Hans lik ble fraktet tilbake til Providence og begravet ved Swan Point den 11. mai 1912.
Skjestork

Beskrivelse

Skjestork er en stor fugl (70–95 cm og 1 130–1 960 g) med grunnleggende hvit fjærdrakt med en karakteristisk gul flekk eller full ring (størrelsen varierer) nederst på halsen. Den har dessuten lange fjærtuster (fjærpryd) som henger ned langs siden fra et punkt øverst i nakken. Ikke-hekkende fugler mangler den gule flekken/ringen og fjærpryden. Nebbet er langt og skjeformet, nærmest sort med gul tupp (nominatformen, P. l. leucorodia). De to underartene P. l. balsaci og P. l. archeri er fysisk mindre enn nominatformen. P. l. archeri mangler dessuten den gule tuppen på nebbet. Ekstremitetene er sorte. Hannene er noe større enn hunnene, og har dessuten lengre ekstremiteter og lengre nebb. Ungfuglene ligner ikke-hekkende voksne, men nebbet er rosa til å begynne med.

Utbredelse

De europeiske hekkeområdene ligger spredt i Sør- og Mellom-Europa. I midten av tyvende århundre var de nordligste koloniene i Nederland, men arten hekker nå også i England, Tyskland og Danmark. Den blir ganske ofte sett i Sør-Sverige, og mer sjelden i Norge, men er aldri funnet hekkende her. Videre hekker den i et bredt sammenhengende belte fra de nordøstre områdene ved Svartehavet og videre østover gjennom Asia, sør for Sibir, til Koreahalvøya og stillehavskysten. Fuglene overvintrer langs middelhavskysten sør i Europa, den nordlige delen av Afrika og i Sør-Asia og Sørøst-Asia, inkludert på Taiwan og det sørlige Japan (Okinawa). Disse fuglene tilhører underarten P. l. leucorodia (nominatformen).
En minimal bestand av underarten P. l. balsaci hekker kun i Banc d'Arguin nasjonalpark, på øyene utenfor kysten av Mauritania, og er standfugler. I tillegg finnes det bestander med standfugl av underarten P. l. archeri langs den afrikanske kysten av Rødehavet og på nordkysten av Afrikas horn (Somalia), samt i India og på Sri Lanka (nominatformen). Det er også spredt forekomster av standfugl i Midtøsten og Tyrkia (nominatformen).
Bembidion maritimum

Utbredelse

Bembidion maritimum finnes i to områder i Europa, ett i sørvest og ett i nordøst. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende

Bembidion maritimum er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis

Bembidion maritimum tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Euglypta

Beskrivelse

Små til middelsstore gullbasser uten metallisk glans. Pronotum er tydelige smalere enn dekkvingene. På farge varierer de mye, men har ofte tallrike, lysblå, hvite eller gule flekker.

Levevis

De voksne billene besøker blomster for å ete pollen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Cephalallus

Utseende

Middelsstore, avlange, brune trebukker. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Pronotum er rundet med en grop i midten, dekkvingene jevnbrede, beina slanke og middels lange.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Assam i vest til Japan i øst.
R-168 Akveduk

Radiosambandskomplekset Akveduk er et russisk femtegenerasjons digitalt radiosamband som er konstruert for å møte kravene til de russiske væpnede styrker på taktisk nivå. Forbindelsen bruker avansert digital kryptografi og kan overføre 1200 bit pr. sekund på kortbølge og 16000 bits pr. sekund i UHF-båndet. Forbindelseskomplekset kan benytte frekvenshopping for å minske risikoen for at fienden oppdager forbindelsen.
Sykling under Asialekene 1970

Sykling under Asialekene 1970. Sykling var en av flere sporter under de sjette Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand. Sykelkonkurransene ble avviklet i perioden 10. til 19. desember 1970. Det var konkurranser i både landevei og banesykling. Japan ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Thailand med tre.
Haploscapanes australicus

Utseende

Store, svartbrune, blanke biller. Hos denne slekten er det mindre utseendemessig forskjell mellom kjønnene enn hos mange andre hornbiller. Hannene er litt større enn hunnene og har horn på thorax og hodet som hunnene mangler, men disse er ikke spesielt store. Hos denne slekten har hannen gjerne et enkelt, krumt horn på hodet som har en tann på innsiden litt bak spissen, og to horn på pronotum, hos denne arten er de vanligvis lengre enn hos Haploscapanes barbarossa.

Levevis

Larvene lever i morken, død ved.

Utbredelse

Arten finnes på i Australia.
Cecilia Sandell

Karriere som klubbspiller

Sandell spilte for Lindsdals IF fram til 1993, da hun ble hentet av Älvsjö AIK FF. Med sin nye klubb vant Sandell Damallsvenskan fem sesonger på rad, fra 1995 til 1999. Sandell, som var midtbanespiller tidlig i karrieren, ble med suksess omskolert til forsvarsspiller.

Landslagskarriere

Sandell spilte sin første landslagskamp i august 1992, da Sverige møtte Norge i det som skulle bli et uavgjortoppgjør som endte 3–3. Sandell hadde skadeproblemer som skulle innvirke på hennes tidlige karriere som landslagsspiller, og hun deltok verken i EM i 1993 eller i VM i 1995, sistnevnte arrangert av Sverige. Sandell var imidlertid en del av Sveriges tropp til OL i 1996, og deltok i EM i 1997, VM i 1999, samt i OL igjen i 2000.
Sandell spilte sammenlagt 62 kamper og scoret tre mål for Sverige fra 1992 til 2003.

Senere karriere

Sandell var presseansvarlig for Sveriges damelandslag under EM i 2001. Sandell hadde da lagt opp som spiller, og var assisterende trener for Älvsjö AIK FF.

Privat

Sandells tvillingsøster, Camilla, er gift med tidligere fotballspiller Victoria Sandell Svensson.
Agniolamia

Utseende

Middelsstore, gråspraglete trebukker.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika (Gabon, Kamerun, Kongo).
Grovt skadeverk

Om

Filmen viser taggere i hovedstaden som sprayer ned Oslo Sporveiers tog og trikker med sine gruppenavn throw ups, signs og graffitikunst. Hærverket som vises i filmen utføres både på endestasjoner, på vanlige stasjoner samt i fart. Den 4. juli 2004 brøt taggere seg inn på endestasjonen på Vestli og tagget ned alle vognene der. Denne delen av innspillingen medførte at flere tusen passasjerer måtte ta buss dagen etter.
Berlins fergeforbindelser

Berlins fergeforbindelser blir delvis drevet på oppdrag fra Berliner Verkehrsbetriebe (BVG) og er delvis også med i tariffsystemet til Verkehrsverbund Berlin-Brandenburg.
Vostervatnet

Tilløp og utløp

Det er flere mindre tilløpsbekker til vannet, blant annet Leabekken og Ytrebekken som er gyteplass for ørret. Vannet renner videre ut i Fiskåna som til slutt ender i Årdalsfjorden. I Fiskåna er det så sent som i 2015 registrert tett bestand av elvemusling - noe som blant annet tyder på at vannkvaliteten her er god.
Mot slutten av middelalderen var Vostervatnet regulert, slik at man fikk vannføring i Fiskåna og ned til fjorden hele året.

Dyreliv og fiske

På grunn av høy grad av forurensing i vannet, har det blitt gjort flere fiskeundersøkelser i Vostervatnet. Særlig er det utslipp av silosaft fra gårdene omkring vannet som er en trussel mot fiskebestanden. Ytrebekken viser seg å være særlig forurenset.
I en undersøkelse fra 1991 ble det registrert forekomst av ørret, røye og stingsild. Resultatene fra den gang viste at ørretbestanden var passelig, mens røyebestanden var for stor. Dette på grunnlag av størrelsen på fiskene som ble fanget i prosjektet. Undersøkelsen viste også at på tross av vannets store areal, var gytearealet lite.
I 1984 ble det observert ringand ved Vostervatnet.
Europakommisjonens generalsekretariat

Europakommisjonens generalsekretariat er kommisjonens sentrale forvaltningsenhet, og har hovedkontor i Berlaymontbygningen i Brussel. Generalsekretariatet er ansvarlig for den overordnede samordning av kommisjonens arbeid, både med hensyn til å utforme ny politikk og å gjennomføre politikken i de øvrige av EUs institusjoner.  Generalsekretariatet er en støttefunksjon for hele kommisjonen. Det har rang som generaldirektorat.

Ledelse

Generalsekretariatet ledes av Europakommisjonens president. Direkte underordnet presidenten er det ansatt en generalsekretær og tre visegeneralsekretærer (2019).
Stavsjö (Sverige)

Stavsjö er et tettsted i Nyköping kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 212 innbyggere.
Dzūkija

Dzūkija eller Dainava er en av de fem etnografiske regioner i Litauen. Dzūkija karakteriseres av befolkningens tradisjonelle livsstil og dialekt. Dzūkija har aldri vært en politisk eller administrativ enhet. Tradisjonelt er Alytus blitt betraktet som hovedstad i landsdelen, selv om det ikke er den største byen i Dzūkija.
Amerisaprus

Utseende

En liten (2,8-3 millimeter), avlang, matt skarabide, svart på farge. Hodet er spadeformet. Pronotum er kraftig punktert, nokså hvelvet. Dekkvingene er avlange, hvelvede, med rader av svært grove punkter. Beina er korte, kraftige gravebein.

Levevis

Lite er kjent om biologien til denne arten, men de kjente eksemplarene er funnet mellom løvstrø.

Utbredelse

Arten er utbredt i Chile.
Sainte-Laguës metode

Sainte-Laguës modifiserte metode

I Norge brukes en modifisert utgave av metoden, der det første delingstallet er 1,4. Ved å gjøre det første delingstallet større blir det vanskeligere å få det første mandatet sammenliknet med de påfølgende. Dermed blir det vanskeligere for de partiene som bare får ett mandat å få mandatet med den modifiserte enn med den originale metoden. Samme modifisering ble brukt i Sverige til og med valgene i 2014; men som følge av en lovendring i 2015 er 1,2 brukt som første delingstall fra valget i 2018. Dermed ble terskelen for de små partiene senket i Sverige.
Jacqueline Kennedys rosa Chanel-drakt

En rosa drakt med skjørt og jakke designet av motehuset Chanel var en del av antrekket til Jacqueline Bouvier Kennedy da hun ledsaget sin ektemann, president John F. Kennedy da han ble myrdet. Drakten er blitt kalt «det mest legendariske klesplagget i USAs historie».
Xinshao

Xinshao (kinesisk: 新邵县; pinyin: Xīnshào Xiàn) er et fylke i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Shaoyang.
Befolkningen var på 712 072 innbyggere i 1999.

Kommunikasjoner

Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Trippelalliansen (1865)

Trippelalliansen (1865) var en allianse mellom Brasil, Uruguay og Argentina. Brasil gikk inn i Uruguay og innsatte sin egen brasil- og argentinavennlige regjering i oktober 1864 etter å ha avsatt den sittende Paraguayallierte regjeringen. Paraguay svarte med å angripe Brasil og Argentina på to fronter. Brasil og Argentina allierte seg med den nye regjeringen i Uruguay og erklærte dermed krig mot Paraguay den 1. mai 1865.
Hendelsen er også kjent som den «Paraguayanske krig» og som ble utkjempet fra 1864 til 1870, og var den blodigste konflikt i Latin-Amerikas historie, og nest blodigste konflikt som har vært på det amerikanske kontinentet.
Den 1. mars 1870 ble krigen i praksis avsluttet med døden til den paraguayanske presidenten Francisco Solano López og markerte derfor slutten på trippelalliansen.