Kristofer Janson

Liv og virke

Janson ga ut mer enn 50 litterære verk og flere hundre artikler og religiøse skrifter. Han fikk dikterlønn fra Stortinget i 1876, men frasa seg lønnen i 1882. Janson var, sammen med Aasmund Olavsson Vinje, den første som skrev romaner på landsmål. Om dette språkvalget skriver han i forordet til romanen «Han og ho» i 1868: «Dat vil truleg reisa seg stor Uvilje mot denne Boki inkje somykjet fyre Ihaldet si Skuld som fyre Formi. Difyre lyt eg senda nokre Ord med henne. Til dessa heve Landsmaalet voret brukat mest i Skildringar fraa Bondalivet elder fraa dan gamle Soga, men her er dat Byfolk, som snakka Landsmaal. Detta verd soleides ein Freistnad, som inkje er botnad paa noko endaa vedande, nett dat umsnudde av dat, som vaare Diktarar ellest plaga gjera, naar dei lata Bønder tala Bymaal. Dei setja Bokmaalet i Høgsætet, eg set Landsmaalet i Høgsætet.»
Noen av Jansons sanger har levd videre til våre dager. Blant de mest kjente er «Hu hei, kor er det vel friskt og lett uppå fjellet», «Fjukande skyer», «Ung Åslaug» og «Millom rosor».
Han dannet Broderskapets Kirke (senere kalt Unitarisk Samfund) i januar 1895 i Kristiania (Oslo), og fungerte som menighetens prest fram til 1898. Da måtte han gå av etter store konflikter med menighens bestyrelse. Før dette hadde han i Amerika vært med på å danne fem unitarmenigheter og én i Danmark.
Han utga sin første bok «Fraa Bygdom» i 1866, og benyttet da skrivemåten Christopher Janson ved angivelsen av forfatternavnet på tittelbladet. Boken består av to deler: 1. «Han Per og ho Bergit» 2. «Liv». Christopher Janson er også skrivemåten i bøkene han utgir i 1867, men i 1868 har han begynt å skrive navnet sitt Kristofer Janson.
«Fraa Bygdom» består av to deler: 1. «Han Per og ho Bergit» 2. «Liv». Den siste delen ble utgitt på nytt i 1945 i på et mer moderat nynorsk enn i originalen, og var illustrert med fotografier fra Rasmus Breisteins film fra 1934. Selv om «Fraa Bygdom» var hans første utgivelse, skriver han selv i forordet til boken «Torgrim» (1872) at «(d)enne Bok er mit fyrste Verk, og vardt skrivi Hausten 1860.»
I dramaet «Jon Arason : Syrgespil i 5 Aktar» fra 1867 er handlingen lagt til Island i årene 1849 og 1850. Brytningen mellom den katolske biskopen Jon Arason og den lutherske biskop Martin er et hovedtema i dramaet.
Jansons roman «Marit Skjølte» fra 1868 danner forelegget for filmen «Brudeferden i Hardanger», som hadde premiere i 1926.
I 1873 utga Kristofer Janson anonymt i København boken «Henrik Wergeland og Norge i hans Dage». I stedet for hans eget navn angir tittelbladet at boken er skrevet af en Landsmand. Denne boken er skrevet på bokmål, eller dansk, og det fremgår av forordet at intensjonen med utgivelsen er å gi dansker kunnskap om Henrik Wergeland. Dette trenger de, skriver forfatteren i forordet, hvis de virkelig skal forstå diktningen til de samtidige norske dikterne Ibsen og Bjørnson samt hva som ellers rører seg i Norge. Etter å ha redegjort over tre kapitler for Wergelands liv og virke gir boken smakebiter på Wergelands egne verker.
I reiseskildringen «Skildringar fraa Nordland og Finnmarki» fraa 1874 er Janson til dels ganske krass i sine karakteristikker av det han opplever og iakttar. Kapitlet om Hammerfest innleder han slik: «Skulde nokon By faa Præmi, fyredi han var den styggaste, saa kom Hammerfest til at bera Prisen, denne Byen, ihopknodad av Liver, Lyse, Mur og Stein. Men om byen er stygg synes han godt om innbyggerne. Karakteristikkene sitter løst også i reiseskildringen «Skildringar fraa Italia» fra 1878, blant annet om førsteinntrykket av Roma; der er det «som ein var flutt nokre Aarhundrad att i Tidi. Alt er her paa sitt gamle Lag, Gatorna skitne og myrke, Folk trege og late, Husbunad og Klædebunad og Stell nett som i gamle Dagar.» Etter at han i Roma har overvært at en ung pike avlegger klosterløftet i kirken Gesú Bambino beskriver han det han har sett og konstaterer så: «Eit latare, unyttigare Liv enn slike Nonnor føra, kann ein inkje godt tenkja seg.»
I 1879 utgir Kristofer Janson «Austanfyre Sol og vestanfyre Maane. Eit Eventyr i Song», som han i forordet skriver at han har tenkt som utgangspunktet for ein songleik, og han forklarer selv at med dette mener han en opera.

Tidsskrift

Saamanden. Et religiøst tidsskrift som Kristofer Janson forfattet og redigerte fra slutten av 1800-tallet til begynnelsen av 1900-tallet.