google/wiki40b huggingface dataset:
Ryfylkemuseet

Ryfylkemuseet er regionmuseum for kommunene Forsand, Strand, Hjelmeland, Suldal, Sauda, Finnøy, Rennesøy og Kvitsøy. Regionen omfatter, øy-, fjord- og fjell-landskapet Ryfylke i Rogaland og har et folketall på ca. 30 000.
Administrasjonen til museet ligger på Sand, men museet kjennetegnes av at det har mange museumsanlegg som står på sine opprinnelige steder omkring i bygdene. Museet har avdelinger i de fleste kommunene. Hvert år gir museet ut årboken Folk i Ryfylke.

Historikk

Ryfylkemuseet ble etablert som regionsmuseum for Ryfylke gjennom en avtale mellom styret i det daværende Rogaland Folkemuseum og Rogaland fylkeskommune 21. oktober 1980. Det praktiske arbeidet med utviklingen av museet startet da det ble etablert nytt hovedsete på Sand året etter.
Det tidligere Rogaland Folkemuseum ble stiftet i 1936. Meningen var at det skulle bygges opp et folkemuseum ved Mosvatnet i Stavanger med bygninger fra Jæren, Ryfylke og Stavanger. Men grunnleggerne av museet lyktes ikke med å gjennomføre denne planen, og bygningene som museet etterhvert fikk hånd om ble stående på sine opprinnelige tomter. På den måten ble Rogaland Folkemuseum etterhvert et museum med de fleste av samlingene stående på «rot».
Etter omgjøringen til regionmuseum for Ryfylke ble samlingene på Jæren, som blant annet omfattet Grødalans-tunet, overført til Hå bygdemuseum og den nye museumsenheten Jærmuseet. Samlingene som museet hadde i Hjelmeland og Suldal gikk inn i regionmuseet.
Etter å ha arbeidet med innsamling av sang-, musikk og dansetradisjoner fra Rogaland i ti år, ble Folkemusikkarkivet for Rogaland etablert som en integrert del av Ryfylkemuseet i 1992.
Likeledes ble det etablert et senter for bygningsvern i 2002 som en avdeling ved museet, etter at museet siden 1995 hadde arbeidet med dokumentasjon, vern og videreføring av tradisjonshåndverk.
Etter hvert som museet har fått flere stillinger, har engasjementet i andre deler av regionen økt. I sammenheng med museumsreformen ble det i 2001 inngått avtaler med kommunene om etablering av Ryfylke som en konsolidert museumsenhet. Alle de kommunale samlingene er nå underlagt Ryfylkemuseet.

Avdelinger

Ryfylkemuseet har følgende avdelinger:
Doctor ingeniør

Doktor ingeniør (forkortet dr.ing.) var en doktorgrad tildelt av NTH/NTNU, innført 1974 og utfaset 2003–2008. Det var en av to doktorgrader i tekniske fag/ingeniørfag, ved siden av doctor technicae (dr.techn.). Dr.ing. ble innført ved NTH og avløste lic.techn.-graden (lisensiatgraden i tekniske fag), som var en grad plassert under dr.techn. Dr.techn. ble følgelig lenge oppfattet som en høyere grad enn dr.ing. I løpet av 1990-tallet ble imidlertid dr.ing. fastslått å være formelt likestilt med dr.techn., noe som også innebar at man ikke kunne ta dr.techn. innen samme fagområde etter først å ha tatt dr. ing. Graden var den første graden med organisert doktorgradsprogram med veiledning (ingen doktorgrader hadde vært veiledet i Norge tidligere).
Kader (navn)

Etymologi

Mannsnavnet Kader er en av flere transkripsjoner av de arabiske navnene قادر‎ (også skrevet Ghader, Kadir, Qader eller Qadir) og قدیر‎ (også skrevet Kadir, Ghadir, Kadeer, Qadeer eller Qadir). Sistnevnte betyr «kapabel, kraftfull», og har den tyrkiske formen Kadir.
Kvinnenavnet Kader har tyrkisk opprinnelse og betyr «skjebne».
Protonymphidia senta

Utseende

En liten, livlig brunlig sommerfugl. Oversiden er rødbrun med korte, mørkbrune tverrstreker, noen små, hvite flekker og en rad av små, runde, mørke prikker langs ytterkanten. Undersiden er litt mørkere og gråligere brun, mønstret som oversiden bortsett fra at de mørke tverrstrekene er omgitt av hvite felter.

Levevis

Arten er vanlig i skogkanter, langs bekker og i sekundær skog. Larvene utvikler seg på planter i slekten Bauhinia (Fabaceae). De blir stelt og passet på av maur i slekten Pheidole.

Utbredelse

Arten er funnet i Colombia og Bolivia.
Osamu Taninaka

Japans herrelandslag

Osamu Taninaka spilte 3 landskamper for Japans herrelandslag.
Senegal Airlines

Senegal Airlines, eg. Groupe Air Sénégal var et flyselskap med hovedkontor på  Léopold Sédar Senghor internasjonale lufthavn i Dakar i Senegal. Det opererte ruter i Senegal og til nabolandene fra sin hovedbase.
Setoropica

Utseende

En nokså liten, matt brun  trebukk. Antennene er nokså kraftige, litt lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk, dekkvingene jevnbrede med lyse tverrbånd. Oversiden er kledt med lange, utstående hår.

Utbredelse

Arten er utbredt i Laos.
Tospråklige lærere

En tospråklig lærer er en type lærer som er kommet inn i den norske skolen og som er del av en gruppe som er blitt større parallelt med at antallet minioritetsspråklige elever har økt. De tospråklige lærerne er voksne som kan har røtter som er sammenfallende med de nye elevenes bakgrunn og har ikke nødvendigvis formell lærerutdannelse som tilfredsstiller normale, norske krav. De fungerer både som assistenter, morsmålslærere og tospråklige lærere. Fremdeles representerer de tospråklige lærerne en liten minoritetsgruppe blant lærerne i den norske grunnskolen. De er en uensartet gruppe med svært ulik bakgrunn både i forhold til norske lærere og seg i mellom. De kommer fra forskjellige etniske grupper og nasjoner og har forskjellige språk- og kulturbakgrunn. Deres læringssyn kan også variere både sett i forhold til læringssynet i den norske skolen og seg i mellom. Noen har lærerutdanning og praksis som lærere fra hjemlandet, andre ikke. Noen mangler formell kompetanse som lærere, eller har en helt annen yrkesbakgrunn enn læreryrke fra hjemlandet.
Tospråklige lærere har mange oppgaver. De er i skolen for å tilrettelegge undervisningen for de minoritetsspråklige barna. Tospråklige lærere er en viktig faktor med hensyn til alt som gjelder for minoritetsspråklige barns læring, utvikling. språk, identitet, sosialisering, trivsel, m.m.
I veiledning L97-2003 PKT.3.1. blir tospråklige læreres funksjon og arbeidsoppgaver belyst. Blant disse kan nevns at tospråklige lærere kan bidra til at elevene forstår hva som foregår i et klasserom, både språklig og tolkning av kulturelle koder. Tospråklige lærere har en viktig språklig oppgave. Det er, ifølge Vygotsky, et gjensidig påvirkningsforhold mellom førstespråkutviklingen og andrespråksutviklingen. Ut fra denne påstanden blir tospråklige læreres rolle viktig i sammenheng med opplæring i morsmålet, og dermed også for norskopplæringen.
Det har vært lite forskning i Norge omkring tospråklige læreres rolle, og deres opplevelse av egen arbeidssituasjon.
Skarven og Ea

Handling

Skarven og Ea er basert på et gammelt sagn fra Færøyene og forteller historien om da skarvene og ærfuglene ble skapt.
Handlingen foregår ute i havgapet.
Begge fuglene ville ha tykke dun på kroppen for å holde varmen, men begge kunne ikke få det.

Oppsetninger

Skarven og Ea ble satt opp av Tromsø dukketeater i 1990 i samarbeid med Hålogaland Teater og ble produsert i samarbeid med instruktører på Riksteatrets dukketeaterkurs.
Forestillingen var regissert av Irina Niculescu og Ola Moum, scenografi var ved Brit Steinsvik og Miora Buescu og musikken er skrevet av Tom Christer Johansen. 
Dukker og skyggefigurer var designet av Brit Steinsvik og dukkemaket sammen med Randi Nilssen. Dukkespillere Skarven (Randi Nilssen og  Knut Steinlien) og Ea Brit Steinsvik . Lysdesign var av Ola Moum, mens Tone Johannessen var lystekniker under turneer. Hver forestilling var omkring 30 minutter lang.
Forestillingen fikk støtte av fylkeskulturutvalget i Troms med kr 1000 per forestilling oppad begrenset til kr 10 000 dersom den spilte forestillinger i minst tre av kommunene i Troms.
Skarven og Ea hadde førpremiere på Sommarøy sommeren 1990 og première 12. september 1990 på lillescenen i Kulturhuset i Tromsø og spilte sju forestillinger i løpet av fire dager.
I samarbeid med Troms fylkeskulturkontor turnerte den i Troms og etter det på turné med Hålogaland Teater.
Forestillingen ble blant annet vist i Sørreisa og i Studentersamfundet i Trondhjem i forbindelse med Nord-Norges-festen.
I 1991 var Tromsø dukketeater med Skarven og Ea en av fire frie grupper som Riksteatret hadde sendt på turné.
Den ble blant annet satt opp i Inderøy, på Værøy, Røst, Fauske, i Sulitjelma og Breivik.
Det ble spilt totalt 70 forestillinger rundt i landet i regi av Tromsø dukketeater profesjonelle del.
Temple Bar

Temple Bar var i tidligere tider hovedporten inn i City of London fra vest, på grensa mellom City og Westminster. Selve porten ble fjerna i 1878 for å gi plass til en utvidelse av gatene Strand og Fleet Street, men er nå gjenreist på Paternoster Square ved St Paul's Cathedral.
Temple Bar var fra først av en kjetting spent mellom to stolper; i 1351 ble det bygd en port med porthus som inneholdt fengselsceller. Byens gapestokk sto ved Temple Bar, hvor også de henrettedes hoder ble satt på stake.
En ny port ble bygd av Christopher Wren i 1670-åra. Denne ble revet i 1878 og erstatta av Horace Jones' minnesmerke med en griff i bronse av Charles Birch på toppen. Wrens port ble gjenoppført i Theobalds Park i Hertfordshire, før den i 2004 kom tilbake til London, til Paternoster Square noe lengre øst.
Etter tradisjonen er Temple Bar det eneste stedet der den britiske monarken tillates å komme inn i City of London. Hun må her anmode Lord Mayor om adgang til byen, hvorpå Lord Mayor overrekker henne byens perlesverd. Deretter blir Temple Bar seremonielt lukket.
Jean Pierre Frédéric Ancillon

Bakgrunn, prest, professor

Ancillon, som var oldebarn av Charles Ancillon, studerte teologi i Genève og virket fra 1790 som prest i den hugenottiske menigheten i fødebyen Berlin. 
I 1792 fikk han et professorat i historie ved krigsakademiet, i 1803 ble han kongelig hoffhistoriograf og medlem av vitenskapsakademiet i Berlin. Hans utnevnelse til statsråd i kulturdepartementet fulgte i 1809, og 23. juni 1810 ble han, etter ønske fra dronningen, utnevnt til Friedrich Delbrücks etterfølger som oppdrager for kronprinsen. I denne sammenhengen fratrådte han sine stillinger som prest og professor.

Embedsmann, filosof

Da prinsen ble myndig 1814 ble Ancillon utnevnt til virkelig geheime-legasjonsråd i utenriksministeriet, og 1817 ble han medlem av statsrådet og utvalget for bearbeidelsen og innføringen av provinsialforfatningene og av oversensurkollegiet.
I mai 1831 ble han virkelig geheimeråd og sjef for departementet for Fyrstedømmet Neuenburg. 25. juli samme år ble han så statssekretær i utenriksministeriet, og i 1832 endelig prøyssisk utenriksminister. Sammen med fyrst Metternich utarbeidet han bl.a. i 1834 Wiens sluttprotokoll.
Både gjennom sin europeiske horisont, og sin evne til å knytte opplysningstidens rasjonalitet sammen med sin tids reformatoriske holdning og romantikk, preget Ancillon kongen i sterk grad.
Hele sitt liv gikk Ancillon alltid inn for Preussens interesser. Tanken om et forent «Tyskland» stod ham fjernt.
Ancillons statsfilosofi beveger seg i spenningsfeltet mellom opplysning, romantikk og kristendom. Han bruker en eklektisk metode som trekker særlig fra Edmund Burke og Charles de Montesquieu. Ancillon var et tidsvitne til den franske revolusjon, og opplevelsene overbeviste ham om at den europeiske politikken måtte innrettes mot likevekt mellom alle stater og unngå én stats hegemoni. .
Gerhard Schønings skole

Gerhard Schønings skole, tidligere Trondhjems Borgerlige Realskole, er en avdeling av Thora Storm videregående skole i Trondheim. Skolen ligger i hjertet av Midtbyen i Trondheim, med Vår Frue kirke som nærmeste nabo. Trondhjems Borgerlige Realskole ble opprettet i 1783 med midler fra Stiftelsen Trondhjems Borgerlige Realskole, Waisenhusstiftelsen og Thomas Angells Stiftelser. I 1956 ble skolen omdannet til gymnas ved sammenslåingen av Trondhjems Borgerlige Realskole og Trondhjem kommunale høgre allmennskole, og oppkalt etter Gerhard Schøning som var rektor ved Trondheim katedralskole på midten av 1700-tallet, og en viktig kulturpersonlighet i norsk historie. Stiftelsen Trondhjems Borgerlige Realskole eier skolens bygninger og grunn, og leier disse ut til Sør-Trøndelag fylkeskommune som driver skolen.
Skolen ble i 2010 slått sammen med Adolf Øiens skole til én enhet, Thora Storm videregående skole.
På folkemunne går skolen under navnet «Skjøning». Skolen tilbyr studiespesialisering, studiespesialisering med formgivingsfag, design og håndverk, helse- og oppvekstfag, yrkestrening, voksenopplæring og utdanning for minoritetsspråklige. Den har derfor en stor andel elever med ikke-norsk bakgrunn, og flere titalls språk praktiseres av skolens elever.
Apogonia

Utseende

Små til middelsstore, korte, høyt hvelvede, ovale oldenborrer, gjerne mer eller mindre rødlige til svarte. Noen har metallisk glans. Oversiden er hårløs, blank og kraftig punktert. Disse billene ligner overflatisk på visse bladbiller (Chrysomelidae), men antennene og beina er annerledes bygde. Antennene er ganske korte, 9- eller 10-leddete med en liten, tre-leddet klubbe.

Levevis

Larvene lever i jorda, der de eter røtter.
De voksne billene gnager på blader og kan noen ganger gjøre noe skade, men er ikke regnet som svært alvorlige skadedyr.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Asia og Afrika.
Nordre Gudbrandsdalen

Nordre Gudbrandsdalen var en valgkrets i Kristians amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Nordre Gudbrandsdalen valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Nordre Gudbrandsdalen bestod av herredene Dovre, Lesje/Lesja, Skiaaker/Skjaak, Lom, Våge/Vaagaa, Nordre Fron, Hedalen/Heidal og Sell med rundt 20 000 innbyggere og 10 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.
Daewoo Matiz

Daewoo Matiz (1998–) er en bybil bygget av den sørkoreanske bilprodusenten Daewoo, som en etterfølger til bybilen Daewoo Tico (1991–2001).
M100 var under 3,5 meter og tegnet av Giorgetto Giugiaro ved ItalDesign. Den hadde 0,8-liters 3-sylindret motor med 51 hk bygget av britiske Tickford.
  Pris levert Bergen var 118 000 kroner.
M150 (2000–05) fikk litt endret utseende og en 1-liters motor. Den kostet 125 000 kroner i Norge, og var eid av Elin Sogn, og ifølge Finn-Obert Bentsen i 2011 ordførerbil i Saltdal kommune. M150 ble lenge fortsatt laget av Uz-DaewooAuto i Usbekistan og solgt blant annet i Kina som Chevrolet Lechi.
M200 (2005–09) var basert på konseptbilen Chevrolet M3X, også den med design av Giorgetto Giugiaro ved ItalDesign.  Solgt i store kvanta, blant annet i India som Chevrolet Spark.  I Norge het den Chevrolet Matiz og kostet 134 000 kroner.
M300 (2009–15) ble solgt som Chevrolet Spark, bortsett fra i India der den heter Chevrolet Beat etter konseptbilen fra 2007.  Den var Danmarks mest solgte bil i 2011 og kostet 110 000 kroner i Norge for 1-liters motor på 68 hk (kom også med 1,2 liter på 81 hk).  Spark EV ble i 2011 Chevrolets første elektriske bil.  
M400 (2015–) fikk blant annet Apple CarPlay og Android Auto.
Musikk i middelalderen

Kunstmusikk/kirkemusikk

Kunstmusikk fra middelalderen er stort sett ensbetydende med kirkemusikk, fordi det var denne musikken som ble ansett som viktig nok til å noteres ned, etter som det var både tungvint og dyrt å notere på datidens pergament. Det var kirken og munkene som var best organisert på denne tiden, og kirken var det eneste offisielle konsertlokale. Det ser derfor i etterkant ut som om kirkemusikken var det eneste rådende. Det fantes imidlertid også en rik kultur av verdslig musikk, som ble fremført av "artister" på torg og i gater.

Framvekst av musikk-notasjon

Et viktig trekk ved det vi tenker på som klassisk musikk, er at den er notert ned på noter. Vårt moderne notasjons-system har sine røtter i kirkemusikken i middelalderen. Det ble etterhvert viktig å notere ned kirkemusikkens standardrepertoar, den gregorianske sangen, og neumene, forløperen til moderne notasjon, ble utviklet.

Modal-epoken eller Notre-Dame-epoken

I perioden 1170-1250 var Notre-Dame-kirken i Paris et viktig senter for komponert flerstemmig musikk. Viktige komponister var Leonin og Perotin. De benyttet neumer, og et rytmisk system som kalles modalnotasjon.

Ars antiqua

Perioden 1150-1300 betegnes Ars antiqua. I denne perioden vokser flere genrer fram, som motett, den polyfone cantilena, og teknikken hoquetus. Det viktigste var kanskje at den moderne måten å notere rytme på gradvis ble utviklet.
Minyriolus pusillus

Utseende

Minyriolus pusillus er en liten edderkopp, mellom 1,1 og 1,5 millimeter lang. Den er en av dvergedderkoppene med mørk rødbrun, nesten svart bakkropp og forkropp, med lysere rødlige eller gulbrune bein. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval og forholdsvis liten, litt flat hor hunnen, men hanner har en forhøyning i framkanten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Minyriolus pusillus er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Slaget om Pyongyang (1950)

Slaget om Pyongyang (17.–19. oktober 1950) var et av de største slagene under De Forente Nasjoners offensiv i Koreakrigen. Etter  slaget om Incheon klarte FN-styrkene raskt å gjenerobre Seoul, hovedstaden i Sør-Korea, og fortsette med en fremrykning inn i Nord-Korea. Kort etter å ha innledet offensiven stod amerikanske og sørkoreanske styrker overgor de nordkoreanske forsvarsstillinger nær Pyongyang, hovedstaden i Nord-Korea, den 17. oktober.
Nord-Koreas lederskap og deres hovedstyrker hadde allerede trukket seg tilbake til Kanggye, og slik klarte FN-styrkene å innta Pyongyang den 19. oktober.
Verksallmenningen kulvert

Verksallmenningen kulvert er en tunnel i Stavanger kommune i Rogaland. Den er 71 meter lang og ble åpnet i 1971.
Gaël Givet

AS Monaco

Givet startet sin profesjonelle karriere i AS Monaco som en venstreback, før han senere ble omskolert til midtstopper. Han debuterte i en kamp mot Guingamp desember 2000, en kamp som endte 2-2. Han spilte for Monaco i tidsrommet 2000–2007, og spilte 178 ligakamper, samt at han scoret 8 mål.
Høydepunktene i hans tid i klubben var å vinne den franske ligacupen i 2003, og nådde samtidig finalen av Mesterligaen i 2004. Klubben tapte imidlertid 3-0 for Porto i finalen, men dette er til nå Givets største prestasjon på fotballbanen. Han hadde en sentral rolle i laget, under klubbens suksess. I 2003/04 sesongen storspilte han i forsvaret, og utgjorde et godt samarbeid med Patrice Evra.

Olympique Marseille

Etter en vellykket tid i Monaco, skiftet Givet klubb til Olympique Marseille. I løpet av 2007/08-sesongen spilte han 29 kamper i Ligue 1, samt 9 kamper i de europeiske turneringene.

Blackburn Rovers

Den 10. januar 2009, skrev L'Équipe at Givet var på vei til England for å skrive under en 6-måneders låneavtale med den engelske klubben Blackburn Rovers. Kort tid etter kunngjorde Sky Sports at Blackburn hadde fullført signeringen av Givet, med en låneavtale som inkluderte at klubben kunne gjøre kontrakten permanent.
Han debuterte for klubben i en FA Cup-kamp mot Sunderland AFC, der han ble kåret til banens beste i 2-1 seieren. Mai 2009 gjorde Blackburn avtalen permanent, og Givet skrev under på fire år lang kontrakt med klubben. Han scoret sitt første mål på over tre år da han scoret i åpningskampen i Premier League 2009/10, i et tap mot Sunderland på Stadium of Light.

Internasjonal karriere

Givet representerer Frankrike. Han var med i troppen til VM i 2006, og har foreløpig 13 kamper for sitt hjemland.
Yussuf Poulsen

Landslaget

Den 11. oktober 2014 debutere han for det danske landslaget mot Albania. Han scoret sitt første landslagsmål i en EM-kvalifiseringskamp hjemme mot Serbia den 13. juni 2015, en kamp Danmark vant 2-0.
Han ble tatt ut i Danmarks tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Sverre Bergh (motstandsmann)

Spion i Tyskland

Bergh vokste opp i Asker sammen med foreldre og to brødre. Han var student og hadde for dårlige karakterer til å komme inn på NTH i Trondheim. Han fikk tilbud om å studere på den tekniske høyskolen i Dresden i Tyskland, og  reiste dit for å studere i 1940.
Der levde han som student og spion for den norske etterretningsorganisasjonen XU, Berghs hovedoppgave var å formidle rapporter fra den tyske spionen Paul Rosbaud. Bergh var Rosbauds viktigste kanal ut av Tyskland. Sammen med Rosbaud var han en av de første, trolig den første, som rapporterte til de allierte om tyskernes teknologiske framskritt, deriblant V2-raketten og V2-fabrikken i Peenemünde. Han sendte 40-50 rapporter til de allierte via det nøytrale Sverige. Bergh studerte i Dresden frem til byen ble totalt ødelagt av alliert bombing, noe han selv såvidt overlevde. Han fortsatte sin spionvirksomhet i Tyskland helt frem til tyskernes kapitulasjon i 1945.

Slutten av krigen

I mars 1945 skaffet han seg dokumenter som viste at han arbeidet for Røde Kors som drev evakuering med De hvite bussene. Bergh fikk også andre dokumenter som viste at han arbeidet for svenske myndigheter, og at han lov til å ha egen bil og kjøpe bensin. Slik kunne han reise rundt i Schleswig-Holstein og rundt Hamburg og rapportere om tyske styrkebevegelser. Etter det siste besøket hos Rosbaud i Berlin 20. april gikk han på turen nordover såvidt klar av sovjetisk styrker som rykket frem fra øst. En del av kjøreturen fra Berlin til Hamburg gikk i ingemannsland der tyske og sovjetiske styrker skjøt mot hverandre over ham. I Hamburg kjøpte han seg en liten bil og kjørte nordover til han støtte på britiske styrker som han sluttet seg til. Sammen kjørte de til Flensburg og befant seg der da siste rest av tysk sentraladminstrasjon med Dönitz i spissen flyttet dit etter at Berlin falt 2. mai. På dette tidspunktet var det både tyske og britiske militære i Flensburg. De tyske styrkene i Danmark kapitulerte 4. mai og Bergh kjørte som den første fra de allierte over grensen til et fritt Danmark.i Danmark fikk han danske skilter på bilen og fikk britiske dokumenter. Fra København ble han sendt til London og debriefet hos Eric Welsh fra britisk side og Alfred Roscher Lund fra norsk side. Ifølge Rosher Lund var Bergh den første som rapporterte om utivikling av rakettvåpen i Peenemünde. I London skrev Bergh en rapport om sine fire år som XU-agent i Tyskland, rapporten var på ett maskinskrevet ark. Hans onkel Theo Findahl havnet i sovjetisk sektor og ble holdt i Moskva til september 1945.

Etter krigen

Etter 1945 arbeidet Sverre Bergh i mange forskjellige land, og ble etter hvert amerikansk statsborger. I 1946 fikk han av Forsvarets overkommando attest for tjeneste fra juli 1945 til mai 1946. Denne tjenesten besto særlig i å avhøre tyske krigsfanger i Norge. I august 1945 fikk han for første gang uniform og våpen, og ble leder for 30 norske soldater som avhørte tyske krigsfanger i Mandal. 60.000 tyske krigsfanger ble sendt gjennom leiren og arbeidet hans der besto særlig av å avsløre krigsforbrytere som gjemte seg blant vanlige soldater.