google/wiki40b huggingface dataset:
T-90

Historie og utvikling

T-90 med en 840 hk motor kom i produksjon i 1993, basert på en prototyp kalt T-72BU. Vogna ble utviklet ved utviklingsbyrået Kartsev-Venediktov ved fabrikken Uralvagonzavod i Nizjnij Tagil. Før midten av 1996 hadde 107 vogner kommet i tjeneste med russiske styrker i Fjerne østen militærdistrikt.
I 1999 kom en ny modell av T-90, kalt Objekt 187 i utviklingsfasen. Denne hadde sveiset tårn i motsetning til originalens støpte. Modellen fikk navnet Vladimir etter sjefsutvikleren Vladimir Potkin, som gikk bort i 1999.
I 2007 er det 241 T-90-stridsvogner i tjeneste med den russiske hærens 5. stridsvogndivisjon, stasjonert i Sibirske militærdistrikt, og syv vogner i den russiske marinen. 15. mai 2006 erklærte viseforsvarsministeren at 30 nye T-90 skulle kjøpes inn, sammen med diverse annet utstyr for den russiske hæren.
T-90S er i tjeneste med den indiske hæren, og en indiskprodusert variant kalt T-90S Bhishma er under produksjon. De første indiske vognene var 310 vogner de kjøpte fra Russland i 2001, hvorav 120 var komplette, 90 delvis montert og 100 i deler. Under valget av T-90 ble det lagt vekt på at India allerede var bruker av T-72, og dette gjorde opplæring og vedlikehold enklere. India valgte T-90 etter at produksjonen av indiske Arjun-stridsvogner hadde blitt forsinket.
Djursland

Djursland er en stor halvøy midt på Jyllands østkyst like nord for Århus og syd for Randers og Randers Fjord. Fornæs helt øst på Djursland er samtidig også Jyllands østligste punkt.
De største byer er havnebyen Grenaa beliggende på Djurslands østkyst med fergerute til Anholt, seminariebyen Rønde og hovedbyen på Mols, Ebeltoft, med fregatten «Jylland» og det gamle rådhus.
På Djursland ligger bl.a. Djurs Sommerland (Danmarks fjerde største fornøyelsespark) og Jyllands eneste rundkirke (i Thorsager).
Fra omkring 1970 og de neste 10 år flyttet mange byboere, spesielt københavnere, til nedlagte landeiendommer på Djursland. Fra 1974 til ca. 1985 organisert i de såkalte «Djurslandskollektiver».
Tese

Tese av gresk thesis (setning) brukes i dag om en vitenskapelig påstand eller læresetning. Antitese er et motsatt synspunkt. Syntese er av samme greske rot, og betyr sammenkopling, sammensetning.
I marxistisk filosofi opereres med en virkelighetsbeskrivelse, der virkeligheten i dag kan kalles en tese, mens en annen og kanskje mere rettroende og motvendt beskrivelse utgjør dennes antitese. Motsetningen vil kunne gå opp i en syntese (sammensmelting) som i sin tur blir en ny tese som får sin antitese osv.
Ved helgenkåringer i den katolske kirke, vil en komité fremsette en tese, mens der oppnevnes en djevelens advokat som har i oppgave å fremme antitesen, det vil her si å finne og fremme motargumenter.
Tese, antitese og syntese er også mye i fokus når man snakker om samtalens kunst, og dens mester Sokrates, hvor tese er en påstand, antitese er et motstående argument og syntese er konklusjonen.
Kvamsøy Brimer

Brimer Kvamsøy AS på Kvamsøya i Sande på Sunnmøre er en produsent av tanker, vannbasseng og siloer av glassfiberarmert plast.

Historikk

Siden starten i 1974, har man utviklet tanksystemet BRIMER – et fleksibelt og robust tanksystem som tilpasses en rekke forskjellige markedskrav.
BRIMER tanker er blitt kjent for sine sine hvite, glatte, hygieniske, helt tette og vedlikeholdsfrie innsider, lang levetid og rasjonell montering. Konseptet er utviklet i samarbeid med kunder, medarbeidere og leverandører.
«Ariadne» (1875)

«Ariadne» var et barkskip, bygget i Sagesund utenfor Tvedestrand i 1875.
Skipstypene bark og brigg var ryggraden i den norske handelsflåten på 1800 – tallet, gullalderen for norske seilskip. «Ariadne» var en skute typisk for sin tid. Hun var bygget av lokale skipsbyggere av lokale materialer. Tømmeret var hugget i egen skog, jerngods kunne en få fra Næs verk. Seil var fra gammelt av laget av selvdyrket lin og hamp, men fra 1850 – tallet ble bomull mer vanlig som materiale for seilduk. Skuta var på 496 brt, som i Norge var en ganske stor bark. Et barkskip er ofte større og smekrere bygget enn en brigg, og derved raskere.
Skuta var finansiert gjennom et partrederi. Hovedreder var Peder Bjørn Hansen fra Eidbo. I 50 år seilte «Ariadne» i flere farter. Hun gikk på Amerikas østkyst med jernbaneskinner bort, og hvete tilbake, eller kull til Bahamas, og sukker tilbake. Skuta seilte også på India, Sri Lanka og Australia. Den siste tiden i norsk eie gikk hun mye i isfarten.
«Ariadne» seilte ute under hele 1. verdenskrig. Utenfor Lindesnes ble hun nesten senket av den tysk ubåten UC59 24. juli 1918. Mannskapet fikk beskjed om å gå i båtene, noe de gjorde. Ubåten fikk inn 10 treff med kanonen, men skuta fløt på lasten, som var props (smådimensjonert trelast til bruk i gruvene, bestemt for West Hartlepool, England). Mannskapet fra «Ariadne» ble utrolig nok tatt under slep av ubåten i 7 timer, til de fikk norskekysten i sikte. Skuta var forlatt og sterkt medtatt, men ble oppdaget av et dansk skip, og tauet inn til Fredrikshavn i Danmark. Hun ble reparert , og seilte under navnet «Orient» til 1925. Hendelsen er også detaljert loggført i tyske krigsarkiver.
Andries de Witt

Andries de Witt (født 16. juni 1573 i Dordrecht, død 26. november 1637 samme sted) var raadspensionaris over Holland mellom 1619 og 1621. Han overtok embedet etter henrettelsen av Johan van Oldenbarnevelt i 1619.
Han var bror av Jacob de Witt, og dermed onkel til Johan de Witt og Cornelis de Witt.
Léonie Sonnings musikkpris

Léonie Sonnings musikkpris (dansk: Léonie Sonnings musikpris), ofte omtalt som Sonnings Musikpris, er en internasjonal musikkpris som ble stiftet i 1965 av Léonie Sonnings musikfond. Dette er den største danske musikkprisen og utdeles hvert år til en internasjonalt kjent komponist, musiker, dirigent eller sanger som hører til blant de beste innen sitt felt. En forbindelse til Danmark er ønsket, men det er ingen betingelse. Fra 2007 er prisen på DKK 600 000.

Bakgrunn

Léonie Sonning (1894–1970), enken til den danske forfatteren Carl Johan Sonning (1879–1937), skjenket i 1965 tre gods til «Léonie Sonnings musikfond», og det er inntektene av disse som genererer midler til utdeling av prispengene og stipendiene. Prisoverrekkelsen foregår som regel i København i anledning en konsert holdt av prismottakeren. Allerede i 1959, før prisen var offisielt stiftet, ble Igor Stravinskij tildelt en Sonning musikkpris.
Léonie Sonnings musikfond tildeler også stipend til unge skandinaviske musikere.
Léonie Sonnings musikkpris må ikke forveksles med Sonningprisen som deles ut av Carl Johan Sonnings Sonningfond.
Vice (tidsskrift)

Vice er et canadisk-amerikansk tidsskrift som fokuserer på kunst og kultur. Det ble grunnlagt i 1994 i Canada. Det ble siden utvidet til Vice Media, som etter hvert utvidet seg til å omfatte Vice-tidsskriftet og nettsiden, i tillegg til et filmselskap, musikklabel, og et imprintforlag.
Oroxenofrea

Utseende

En middelsstor, gråbrunt-spraglete trebukk. Kroppsformen er forholdsvis bred. Antennene er lengre enn kroppen. På beina er lårene moe fortykkede, kølleformede.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Arten er kjent fra Brasil og det østlige Ecuador.
Kupfergraben

Kupfergraben (kobbergrøften) er navnet på den vestlige armen av Spree i Berlin, på vestsiden av Museumsinsel, fra Eiserne Brücke. Navnet antas å komme av et kobberverk som lå her fra 1500-tallet. Kobberverket ble nedlagt i 1885 da kanalen ble utvidet som følge av Spree-reguleringen.
Bodemuseet og Pergamonmuseet har innganger til Kupfergraben.
Wengyuan

Wengyuan (kinesisk: 翁源县; pinyin: Wēngyuán Xiàn, Chinese Postal Map Romanisation: Yungyun) er et fylke i den kinesiske provinsen Guangdong. Det ligger i byprefekturet Shaoguan.
Befolkningen var på 353 580 innbyggere i 1999.
Judaeo-malayalam

Judaeo-malayalam er en dialekt av malayalam, talt av jøder fra Malabarkysten (Cochin Jews) i delstaten Kerala i India. Den tales av færre enn 25 personer i India ofg dessuten i Israel, men av høyst et femtitall personer. De fleste talere eär eldre personer, og språket er å regne som utdøende.
2.500 aktiva talere skal det ha vært i Kerala i 1948. De fleste utvandret til den nydannede staten Israel, noe som er grunnen til at det er en språkrest også der.
Dommer (golf)

En dommer i golf er en funksjonær som skal hjelpe spillerne å forholde seg til golfreglene. Dommeren er i turneringer underlagt turneringskomiteen.

Historikk

I golfreglenes revisjon fra 1899 nevnes dommeren for første gang som et punkt under kapittelet om etikette. Først i neste revisjon, fra 1902, nevnes dommeren i selve golfreglene. I regel 37 het det: «An umpire or referee, when appointed, shall take cognisance of any breach of rule that he may observe, whether he be appealed to on the point or not.» Bestemmelsen om at dommeren har det avgjørende ordet i diskusjoner om reglene, kom i 1920.

Utdanning

De nasjonale golfforbundene arrangerer jevnlig kurs for fremtidige dommere. Eksempelvis arrangerer det nederlandske golfforbundet to ganger i året et tre-dagers kurs for medlemmer av turneringskomiteene. Deretter kan man ta tre-dagers kurs for å bli klubbdommer. Det er også oppfriskningskurs. Det norske golfforbundet arrangerer jevnlig klubbdommerkurs for aspiranter som først har gjennomgått regelkurs i sin lokale golfklubb.
U.S. Route 67

U.S Route 67 (også kalt U.S. Highway 67 eller med forkortelsen  US 67) er en amerikansk highway i USA.
Den løper over 2511 km fra sitt sørlige endepunkt i Presidio County ved broen som krysser Rio Grande og dermed grensen til Mexico ved byen  Presidio i Texas til sitt norøstlige endepunkt ved Sabula i Jackson County i Iowa. Der munner Highway 67 ille langt fra Savavanna Sabula Bridge i U.S. Highway 52.
Highway 67 krysser på sin kurs Mississippi River to ganger. Den første krysningen fører rundt 30 km nord for byen St. Louis fra West Alton i Missouri over Clark Bridge til Alton i Illinois. I de 390 km nordenfor liggende Quad Cities fører Rock Island Centennial Bridge fra Rock Island i Illinois til Davenport i Iowa. 
Dessuten krysser Highway 67 Missouri River over Lewis Bridge i den nordlige utkant av St. Louis, som er ca syv kilometer fra Clark Bridge.
Sykling under Middelhavslekene 1963

Sykling under Middelhavslekene 1963. Sykling var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Napoli i Italia i perioden 21. til 29. september 1963. Det var tredje gangen som sykling var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i sju øvelser i sykling, kun for menn, fem øvelser i bane- og to i landeveissykling. Italia ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Frankrike med to.
Virtual Sailor

Add-ons

Add-ons er båter, landområder/omgivelser og også sjødyr som kan installeres i spillet.
Disse er stort sett gratis, men noen koster penger. Det finnes noen norske add on-utviklere. De pleier å poste sine prosjekter på skipsfarts-forum.net.
Mine fakta

Mine første fakta er en bokklubb som drives av Sandvik AS. Mine første fakta består av 20 faktabøker tilpasset barn i alder fra fire til syv år. Bøkene forteller fakta igjennom fortellinger der 4 dyr drar på eventyr og utforsker verden.
Bokklubben Mine første fakta ble startet i 2007. Den er lansert i Norge og Sverige og vil senere bli lansert i Finland, Tyskland, Sveits og Østerrike.
Arkhangelskevangeliaret

Arkhangelskevangeliaret (russisk: Архангельское Евангелие) er et illuminert manuskript på kirkeslavisk i kyrillisk skrift. Det ble til i 1092, muligens et sted rundt Novgorod. Den er den fjerde eldste kjent østslaviske bok.
I 1997 ble det oppført på UNESCOs liste over verdensdokumentarven. Det befinner seg i det russiske statsbibliotek i Moskva (f. 178, Nr. 1666).
Manuskriptets tidligste historie er ukjent. Det ble bragt til Moskva i 1876 av en bonde fra Arkhangelsk.
Manuskriptet er i tilfredstllende stand. Blekk og sinoberfarve er delvis falmet, men pergamentsidene har ingen spor etter smuss eller vann. For å delfinansiere en spesialistundersøkelse ble det i 1912 utgitt en faksimileutgave i et opplag av 100 eksemplarer. En vitenskapelig utgave fulgte i 1997.
Thomas Angells Stiftelser

Historie

Den første bygningen som ble reist av Thomas Angells stiftelse var en bolig for ”fattige, men aktverdige kvinner utenfor borgerstanden”. Huset ble ferdigstilt i 1770 og fikk navnet Thomas Angells stuer. Den hadde opprinnelig plass til 16 personer. Bygningen er fortsatt i bruk, som kontor- og forsamlingslokale. Inngangspartiet til Thomas Angells stuer prydes av familiens våpen, som bl.a. viser to fiskekroker.
Ifølge testamentet skulle to tredeler av avkastningen gå til bygging og drift av en eldrebolig, som fikk navnet Thomas Angells hus. Bygningen i Bispegata 2-4 stod ferdig i 1772 og gav opprinnelig husrom til 16 eldre damer ”av stand”. Den ble utvidet betydelig i 1904. Kontorene til Thomas Angells stiftelse befinner seg i bygningen, der kan vi se portretter av Thomas Angell og hans slektninger.
Thomas Angells testamente bestemte at en sjettedel av avkastningen fra formuen skulle deles ut til direkte til de fattige. Denne ”Thomas Angells gave” ble delt ut årlig på hans dødsdag 19. september i Nidarosdomen. Tradisjonen er videreført til idag ved en minneseremoni som holdes årlig ved Thomas Angells sarkofag i krypten i Nidarosdomen.
En betydelig del av avkastningen gikk til driften av Waisenhuset. Katedralskolens nye bygning fra 1770-årene ble finansiert av midler fra Thomas Angells stiftelse.
Hans stiftelser består i dag av Thomas Angells hus i Trondheim sentrum med totalt 73 utleieleiligheter til eldre. I tillegg kommer en skog- og utmakseiendom på ca. 400.000 da i kommunene Selbu og Tydal, før 2018 Sør-Trøndelags største eiendom.
Tåtten om gravboeren

Tåtten om gravboeren (norrønt Kumlbúa þáttr) er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår ved Breidafjord vest på Island på 1100-tallet, og handler om bonden Torstein Tarvardsson som finner et skjelett, andre levninger og et sverd i en gravhaug da han er på vei hjem fra sin elskerinne.
På samme måte som i Bergbúa þáttr møter hovedpersonen en underjordisk som fremsier dikt for ham. Torstein blir hjemsøkt i drømme, og den hauglagte krever sitt sverd tilbake med et dikt. Torstein svarer med et eget dikt at han vil beholde sverdet. Da han senere forsøker å finne igjen gravhaugen er den borte.
Teksten har blitt oppfattet som en drøfting av det nylig kristnede Islands behandling av sin hedenske fortid.
Den er oversatt til bokmål som Tåtten om gravboeren av Jon Gunnar Jørgensen, 2014.
Jeferson Antonio Alves Dupin

Karriere

Han har spilt for Montedio Yamagata fra Japan.
Evangel University

Evangel University er et privat, kristent universitet i Springfield i delstaten Missouri i USA. Det ble grunnlagt i 1955 og har siden starten vært tilknyttet pinsebevegelsen (Assemblies of God).
I 2006 var det i alt 1 721 studenter og 156 vitenskapelig ansatte ved Evangel, og skolepengene dette året var på US$ 14 300.
Studiene tilbys opp til mastergradsnivå. Fagfokuset er det klassiske liberal'arts-programmet med lærerutdanning, musikk, språk, humaniora, sosialvitenskapelige fag og teknologi. I tillegg gir universitetet teologisk utdanning innen rammen av pinsebevegelsens troslære.
Manger Musikklag

Manger Musikklag er et brassband bestående av i overkant av 30 messingblåsere og slagverkere. Instrumentsammensetningen bygger på den britiske brassbandtradisjonen. Manger Musikklag har en sesongstart-konsert og julekonsert i Mangerkirken hvert år. Utenom desse deltar dei fast på Norgesmesterskapet for Brassband hvert år, og er arrangør av BrassWind-festivalen. Manger Musikklag er tittelforsvarer i Siddis Brass og Oslo Brass Festival per 2018. 
Manger Musikklag ble stiftet 22. april 1922, og kommer fra kommunesenteret Manger i Radøy kommune, ca. 50 minutters kjøring nord for Bergen. Uniformen til musikklaget inneholder et grønt slag, samt grønne ermer, ettersom Radøy er lokalt kjent som "Den grøne øya". Musikerne i korpset er amatørmusikere.
Gjennom generasjoner har Manger Musikklag holdt seg i toppen av den norske brass band-eliten, først i nyere tid har MML også hevdet seg internasjonalt. Til gjengjeld viste Manger Musikklag seg å være en meget god representant for Norge i internasjonale konkurranser. Musikklaget vant europamesterskapet for brassband i 2011, etterfulgt av seier i WMC i 2013.  Manger Musikklag ble i desember 2010 utnevnt som nasjonal MOT-ambassadør som første og for øyeblikket eneste brassband i Norge (2018).

Dirigenter

Sjefsdirigent for Manger Musikklag er Martin Phillip Winter, noe han har vært siden 2008. Unntaket var i perioden 2014-2017, da Rune Hannisdal ledet ensemblet fast. Andre dirigenter som har gjesta korpset de siste årene er blant andre Peter Sebastian Szilvay, Bjørn Sagstad, Trond Korsgård, Allan Withington og Thomas Rimul.

Hypermusikal

Manger Musikklag fremførte høsten 2009 verdens første helaftens opera for brassband, «Hypermusikal» av Glenn Erik Haugland med Trond Korsgård som dirigent. Prosjektet ble bestilt av Manger Musikklag, og var et samarbeid mellom Opera Omnia, BrassWind-festivalen og Den Nye Opera. 
Hypermusikal baserer seg på en idé om å lete etter svar på hva som driver musikantene til å bruke mesteparten av fritiden sin på et brassband. Dokumentaroperaen utspiller seg i en øvingssituasjon hvos musikantene gjør seg klare til å konsertfremføre et «verk i verket» – Glenn Erik Hauglands «Musikk til å leve for». En gruppe kvinnelige sangere (fra OperaVest) observerer og løfter frem tanker fra intervju gjort med medlemmene av korpset. Tekstene blir i tillegg kommentert av observasjoner fra nevrolog Oliver Sachs' bok «Musicophilia – tales of music and the brain».
I Hypermusikal får man høre om hvilken betydning musikk har hatt i oppveksten for musikantene; om forbilder, miljø og hvordan det å mestre musikalske utfordringer har vært en avgjørende faktor for musikantene. Videre forteller dem om hvordan det å spille sammen påvirker konsentrasjonsevnen, rolleforståelse, fokus og evnen til å lytte aktivt. Operaen tegner et musikalsk portrett av et lite samfunn, men først og fremst handler den om spenningen med og gleden av å skape musikk sammen.
Hypermusikal ble framført i Den Norske Opera i mai 2011.
Francesco Maria Grimaldi

Bakgrunn

Hans foreldre var Paride Grimaldi og Anna Cattani.

Jesuittprest

Grimaldi inntrådte i 1632 i jesuittordenen, tok doktorgrad i teologi i 1647 ogg ble presteviet i 1651. Han undserviste ved jesuittkollegiet i Bologna.

Forskning

Fysikk: Grimaldi observerte forskjellige farver ved lysets brytning i et prisme. Han undersøkte gcvordan lyset oppførte seg i en spalte, og preget det fysikkfaglige begrepet bøyning eller diffraksjon. Han observerte og beskrev fenomenet interferens. I sin traktat «De lumine...» beskrev Grimaldi, som den aller første, lyset som en bølge. Hans grunnleggende arbeider innen optikken fannet grunnlaget for enda grundigere arbeider, som ble uført på meget senere tidspunkter av fysikere som Isaac Newton, Christiaan Huygens, Thomas Young og Augustin Jean Fresnel, og som bekreftet hans formodninger og til slutt kunne forklare dem teoretisk.
Astronomi: Dessuten beskjeftiget Grimaldi seg med selenografi. Ette robservasjoner med teleskop forsøkte han å tegne så nøyaktige månakart som mulig. I 1651 offentliggjorde hans lærer Giovanni Riccioli ett av hans månegart i flerbindsverket Almagestum novum astronomiam veterem novamque complectens observationibus aliorum et propriis novisque theorematibus, problematibus ac tabulis promotam. Dette månegartet bar bemerkelsesverdig blant annet fordi månestrukturene der hadde fått navn, dom for det aller meste er blitt stående for ettertiden. Her ble markante punkter på månen navngutt etter berømte astronomer, vitenskapsfolk og filoasofer .De lyse områder ble getegnet som Terrae (flertallsformen av latinsk terra, «land»), de mørkere områder (som om der var vann) som Maria (fra latinsk mare, «hav»). Imidlertid var ikke Grimaldis månekart så nøyaktig som det som Johannes Hevelius hadde publisert i 1647 Selenographia sive Lunae Descriptio.
South Platte River

South Platte River, tidligere blant annet Niinéniiniicíihéhe og Río Jesús María, er en av de to elver som danner Platte River. Takket være denne er viktige østlige deler av staten Colorado fruktbar. Den andre hovedfuren er North Platte River.

Elveløp

Elven har sine kilder i Rocky Mountains og kalles South Platte River fra Park County der vassdragene South Fork og Middle Fork flyter sammen. Elven renner hovedsakelig mot nordnordøst og gjennom storbyen Denver. Nordover forbi Denver danner floden  grunnlag for et tett befolket industriområde, i en fruktbar dal. I Colorado er floden regulert med demninger for irrigasjon, kontroll av oversvømmelser  og kraftproduksjon.
Etter byen Greeley bøyer elven østover og fortsetter inn i vestre Nebraska mellom Julesburg og Big Springs. Elven passerer Ogallala i Nebraska og forenes med North Platte River i nærheten av byen North Platte.

Historie

South Platte ble kalt Niinéniiniicíihéhe av arapahoindianerne som bodde ved dens bredders. De første spanske oppdagelsesreisende kalte den Río Chato.  I 1702 fikk den navnet Río Jesús Maria av kaptein Jose Lopez, en tewa-irsk speider og krigskaptein for de indianske hjelpestyrker fra Nuevo Mexico som bler beordret av visekongen av Ny-Spania om å utforske dette Tierra Incognita for å forsøke å avdekke en fransk inntrengen mot Nuevo Mexico. 
South Platte River var en vikig vannkilde i Colorado. Lenge før byen Denver ble til kom mange reisende til South Platte River for å unnslippe det store tørre slettelandet kalt Great Plains. På norsk er det vanlig å kalle dette for prærien, men i USA skjelnes det mellom prærielandbeltet og det brede og opprinnelig mer øde og tørrere Great Plains. Den vestligste rand av Great Plains ble også lenge kalt The Great American Desert. Disse folkene tålte heten, men trengte vannet de kunne få fra South Platte River. Bøtter og brønner var tilstrekkelig for en tid, men så ble Denver vannsystem etablert.
De to sannheter

De to sannheter (sanskrit: dvasatya, devanāgarī: द्वसत्य, tibetansk: བདེན་པ་གཉིས་, wylie: bden pa gnyis, THL: denpa nyi) er et teknisk begrep innenfor buddhistisk filosofi. I henhold til dette skiller man mellom to nivåer av sannhet (satya): den «konvensjonelle» eller «foreløbige» sannhet (sanskrit: saṃvṛtisatya, devanāgarī: सव्तिसत्य; tibetansk: ཀུན་རྫོབ་བདེན་པ་, wylie: kun rdzob bden pa) og den «ytterste» eller «endelige» sannhet (sanskrit: paramārthasatya; tibetansk: དོན་དམ་བདེན་པ་, döndam denpa; wylie: don dam bden pa).
Den eksakte betydningen varierer mellom ulike skoler og tradisjoner. Den best kjente er tolkningen til madhyamaka innenfor mahayana-buddhismen, hvis grunnlegger var Nagarjuna. Nagarjuna presenterte de to sannheter som epistomologiske sannheter. Fenomenens verden har en foreløbig eksistens, og er verken virkelig eller uvirkelig, men logisk ubestemmelig. Fenomenene er tomme (sunyata) for en iboende essens eller et selv, men eksisterer gjensidig avhengige av hverandre.
Krukke (oppbevaringskar)

Krukke brukes som betegnelse for en beholder til oppbevaring av syltetøy, rømme, smør, mel, krydder og andre matvarer. Krukker er laget av keramikk eller glass. De har rundt tverrsnitt med rette eller bukete sider, og de har ofte ører til å løfte i. Enkelte krukker har også lokk i keramikk eller tre. Tidligere var det vanlig å lukke krukker ved å surre fast et stykke tøy over åpningen.
Allerede i romersk jernalder ble det produsert krukker i keramikk av høy kvalitet i Norden. I perioden 1000–1600 ser det ikke ut til å ha vært noen keramikkproduksjon i Norge. Først mot slutten av 1600-tallet blir pottemakerfaget mer synlig, og utover på 1700-tallet skjer det en stor oppblomstring med pottemakere som slår seg ned både i byer og på landsbygda.
Ormerfjorden

Ormerfjorden (også skrevet Ormefjorden) er en fjord i Porsgrunn kommune i Telemark. Den er cirka fire kilometer lang, og står i forbindelse med Eidangerfjorden via Ulesund og Løvøysundet.
Største øya i denne fjorden er Løvøya, som er skilt fra Sandøya av det smale Løvøysundet.