google/wiki40b huggingface dataset:
Mørkved bydelssenter

Mørkved bydelssenter, også kjent under navnet Mørkved sentrum, er en drabantby i Mørkved bydel i Bodø. Navnet kommer av bydelens navn, og at stedet er det lokale bydelssenteret. Drabantbyen er Bodøs største, mye på grunn av sin lange avstand til sentrum og at stedet ligger rett øst for Universitetet i Nordland.
Strøket blir avgrenset av Mørkvedveien i sør, Høgliveien i vest, Tiurveien i nord og Greisdalsveien i øst. Ellers fins det enkelte boligområder vest og nord for dette som også kan bli medregnet. Dette er fordi disse områdene dels ikke ligger innenfor noe annet strøk.
Drabantbyens hovedgate er en gågate omgitt av et lite antall bygårder, med små sidegater. Her fins det restaurant, pizzabakeri, kiosk, frisør, to dagligvarehandlere og et legesenter. Områdene rundt består hovedsakelig av blokkbebyggelse i ulik høyde.
Presseklubben

Presseklubben (har sin fortid som Tostrupkjelleren og Ryktebørsen) var et utested i Oslo som hovedsakelig orienterte seg mot politikere og ansatte i mediebransjen. Stedet holdt tidligere til i Arbeidergaten og ble der drevet som Oslo Journalistklubbs presseklubb. Senere flyttet den til Tostrupgården, i det som ble kjent som Tostrupkjelleren. Stedet flyttet til Egertorget i 2005. Om sommeren har de hatt uteservering langs nordsiden av torget. Stedet ble drevet av Anne Dawson.
21. desember 2007 stengte Presseklubben dørene. Utestedet er solgt til gårdeier, som har foretatt en ombygning av Kjøpesenteret Eger.
Chrysidoidea

Utseende

Små til middelsstore (1-17 mm), som oftest kraftige vepser. Antennene er trådformede, hodet forholdsvis stort og bredt. De fleste er harde (sterkt sklerotiserte), mange er vingeløse, særlig hunnene.

Levevis

Biologien til flere av undergruppene er dårlig eller ikke kjent, men det ser ut til at alle er parasitoider som snylter på ulike insekter, særlig på nebbmunner, årevinger og biller.
Johan Gabriel Oxenstierna

Liv

Oxenstierna vokste opp hos morens foreldre, under nærmeste oppsyn av onkelen, dikteren Gustaf Fredrik Gyllenborg. I 1764 fikk han dikteren Olof Bergklint til lærer. En del av oppveksten tilbragte han i Uppsala, hvor han avla kancellieksamen i 1767. I disse ungdomsårene førte han en dagbok, som viser ham som en melankolsk og svermerisk ungdom med sans for skjønnhet. Alt tidlig forsøkte han seg som dikter, påvirket av Creutz, Gyllenborg og Bergklint.
I 1768 fikk han en stilling i utenrikskabinettet. Året etter ble han medlem av selskapet Utile Dulci, hvor han sto frem med flere dikt. 1770–74 var han kommisjonssekretær i Wien. Her brevvekslet han med en østerriksk dame, og sendte poesi hjem til Utile Dulci.
Da han vendte tilbake til Sverige, var Gustav III blitt konge. Kong Gustav lot ham være ved hoffet og ga ham titulærembeter. I 1782 ble han en af rikets herrar, i 1783 øverstekammarjunkare og i 1785 medlem av kansellikollegiet med ansvar for pommerske og wismarske saker. Ved hoffet var han en avholdt selskapsmann og leilighetsdikter. Selv om forholdet til kongen etter hvert ble kjøligere, kom han med i hertug Karls krets, og ble en ivrig frimurer. I 1786 ble han medlem av Svenska Akademien som en av de tretten opprinnelige medlemmene valgt ut av Gustav III selv, og samme år ble han utnevnt til riksråd og kansellipresident. Han var æresmedlem av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien fra 23. mai 1786. 
I navnet var han kongens utenriksminister, men i virkeligheten tok Gustav selv hånd om utenrikspolitikken. I 1788 måtte han følge kongen til Finland under krigen med Russland. På sensommeren samme år grep han imidlertid inn i begivenhetene, da han trodde kongen kom til å abdisere. Sammen med Ruuth, Taube, Armfelt og andre deltok i en plan med det formål å tvinge kongen til å slutte fred og inngå i en forsvarsallianse med Danmark og Russland.
Etter riksdagen i 1789, da kanselliet ble oppløst, ble Oxenstierna utnevnt til dronningens førstemarskalk. Selv om tittelen var ærefull, hadde han i disse årene økonomiske problemer. I 1791 giftet han seg med Kristina Lovisa Wachschlager, datter av en av Sveriges rikeste menn, uten at det løste problemene hans. Kort før kong Gustavs død i 1792 ble han utnevnt til riksmarskalk.
Etter kongens død falt Oxenstierna i unåde hos de nye makthaverne. Han ble rehabilitert, men gikk i 1801 av fra riksmarskalkembetet og levde tilbaketrukkent resten av livet. Han ble imidlertid regnet som en pålitelig rojalist, og deltok på riksdagen i 1809.

Diktning

Oxenstierna regnes gjerne som den fremste av de gustavianske dikterne i Sverige. Som hoffpoet strødde han ut skuespill, leilighetsdikt og små epigrammer. På 1780-tallet tok han fatt på en mer selvstendig poesi, og fullførte diktsyklusen Dagens stunder, et naturbeskrivende læredikt, og Skördarne. Oxenstierna virket også som oversetter, idet han oversatte Miltons Paradise Lost og deler av Tassos Gerusalemme liberata til svensk. Han skrev dagbok, utga et Äreminne öfver Gustaf III (1794), og etterlot seg flere selvbiografiske stykker.
Jerusalemdagen

Jerusalemdagen (hebraisk יום ירושלים, Yom Yerushalayim) er en israelsk nasjonal helligdag hvor man minnes gjenforeningen av Jerusalem og gjenopprettingen av jødisk kontroll over Gamlebyen i 1967.
Dagen blir markert med statsseremonier, minnemarkeringer over soldater som døde i slaget om Jerusalem, parader gjennom den nedre delen av Jerusalem, opplesning av Hallelbønnen i synagogen, forelesninger om Jerusalem-relaterte temaer, sang, dans og spesielle tv-program. Skolebarn i landet lærer om Jerusalems viktighet, og skoler i selve byen har festsamlinger. Borgermesteren holder en mottakelse som er åpen for hele det offentlige.
Noen medlemmer av ultra-ortodokse samfunn feirer ikke Jerusalemdagen fordi de ikke anerkjenner statens embetsområde.

Den 40. jubileumsfeiringen

Slagordet for Jerusalemdagen i 2007, som markerte den 40. jubileumsfeiringen for gjenforeningen av Jerusalem, var «Mashehu Meyuhad leKol Ehad» (hebriask משהו מיוחד לכל אחד), Noe spesielt for alle), med ordspill på ordene «meyuhad» (spesiell) og «me'uhad» (forent). For å markere feiringen, var innfartsveien til mellom Jerusalem og Tel Aviv markert med dekorativ blå belysning som skulle stå der gjennom året. Paraden planlagt for dagen regnet bort (regnfallet i mai er sjeldent).
Stor påfuglspinner

Bruker feromoner

Hannene flyr omkring på let etter hunnene, som de finner ved hjelp av sine ekstremt følsomme antenner. Hunnene sitter gjerne i ro, sender ut luktstoffene og venter på at hannene skal dukke opp. Hannens antenne kan reagere på et enkelt molekyl av feromonet, og det antas at en hann kan finne en hunn på opptil 10 km avstand, noe som er viktig for disse vanligvis fåtallige sommerfuglene. Den berømte, franske entomologen Jean-Henri Fabre fant en gang en hunn av stor påfuglspinner, en art han ikke hadde sett i området før. Han plasserte hunnen i et bur i laboratoriet sitt om kvelden, og lot vinduene stå åpne. I løpet av noen timer hadde flere titalls hanner kommet til laboratoriet.
Micropelta

Utseende

En middelsstor, avlang, blank, svart trebukk med grønnlig eller blå metallglans. Antennene er tynne, betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en liten tann på sidene. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede, røde i den indre delen.

Utbredelse

Arten er kjent fra Fransk Guyana, Peru og Brasil.
Lucanus fortunei

Kjennetegn

En middelsstor til stor (29-55 millimeter) og kraftig, rødbrun hjortebille. Hannen har kraftige, krumme kjever, disse har en tann noe utenfor midten, og er kløvede i spissen. Dessuten er det noen mindre, butte tenner på innersiden nesten i hele lengden. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Bakhodet har nokså høye men forholdsvis korte tverrkjøler langs sidene og bakkanten på siden. Beina er mørke, lårene rødbrune langs forkanten, leggene rødbrune. Hunnen er mindre enn hannen og mangler de forstørrede kjevene og kjølene og hornene på hodet.

Utbredelse

Arten er nokså vidt utbredt i fjellområder i den sørlige delen av Kina.
Val d'Ossola

Geografi

Val d'Ossola er Piemontes nordligste dal. Qua areal utgjør den mer enn to tredjedeler av provinsen Verbano Cusio Ossola, men har pga. dalens alpine karakter under halvparten av provinsens innbyggere.
Strengt tatt er det bare den nedre, brede dalen frem til Domodossola som heter Val d'Ossola. Fortsettelsen nordover langs Toce heter først Valle Antigorio, mens den øverste delen heter Val Formazza. Her fører flere uutbygde fjellpass til Sveits: Arbola- og Griespasset til Goms i Wallis og San Giacomo- og Boscopasset til Ticino.
Fire bebodde sidedaler fører vestover inn i Wallis-Alpene. Den sydligste av disse, Valle Anzasca, strekker seg opp mot Monte Rosa, Sveits’ høyeste fjellmassiv (4634 moh.). De neste er Valle Antrona og Val Bognanco. Val Divedro fører frem til Simplonpasset. Denne sidedalens to siste kommuner (Gondo og Simplon) ligger i Sveits og er tysktalende.
Val Vigezzo ligger på Val d'Ossolas østre side. Hydrologisk hører den til Ticino, dvs. dalens elv (Melezza) drenener ikke til Toce, men østover. Likevel regnes Val Vigezzo av historiske grunner til Val d'Ossola.

Historie

I oldtiden var dalen bebodd av lepontinerne, en sannsynligvis keltisk stamme tilhørende golasecca-kulturen. Under keiser Augustus ble dalen innlemmet i den romerske provinsen Gallia Transpadana. Dalen hadde en større betydning enn i dag, siden Arbola- og Griespasset ble brukt for transport over Alpenes hovedkam.
1014 gjorde den tysk-romerske keiseren Henrik II biskopen av Novara til greve av Val d'Ossola. Fra 1200-tallet kolonialiserte walserne med herskernes velsignelse de høyest beliggende sidedalene. De kom over fjellpassene fra Goms og bosatte seg i de tidligere ubebodde Val Formazza (tysk Pomatt) og Valle Anzasca (tysk Vischpertal). Via Boscopasset grunnla walserne fra Formazza også bosettingen Bosco/Gurin i Ticino.
Utover middelalderen ble det ført flere kriger om kontrollen over fjellovergangene. Biskopen av Sion og det sveitsiske edsforbund forsøkte å etablere seg sør for Alpenes hovedkam. Hertugdømmet Milano, som hadde kommet i besittelse av Val d'Ossola i 1381, klarte imidlertid å slå angrepene tilbake. Bare fra 1512 til 1515 lyktes sveitserne kortvarig å kontrolle Val d'Ossola (tysk Eschental) som Untertanenland.
1743 falt Val d'Ossola til slutt til Piemonte. Veien over Simplonpasset ble bygget under en kortvarig periode med fransk forvaltning under napoleonskrigene. Denne passveien samt jernbanetunnelen, som ble ferdigstilt i 1906, lot de gamle fjellovergangene i nord gå i glemmeboken.
Etter første verdenskrig førte fascistenes italieniseringspolitikk til at walsertysken ble fortrengt som talespråk i walserlandsbyene. Bortsett fra Val Formazza, der noen gamle innbyggere fremdeles behersker språket og barna får to timer med walsertysk undervisning per uke, har dette språket nå forsvunnet fra Val d'Ossola.
På slutten av andre verdenskrig klarte partisaner å befri hele Val d'Ossola fra fascistene og grunnla Repubblica dell'Ossola, som eksisterte fra 10. september til 22. oktober 1944.
Detroit-blues

Detroit-blues er den bluesmusikk som spilles av musikere i og rundt den amerikanske byen Detroit i delstaten Michigan, særskilt slik den ble spilt på 1940- og 1950-tallet. Detroit-blues har sin opprinnelse da afroamerikanere som spilte Deltablues fra Deltaområdet i Mississippi og Memphis i Tennessee for å søke arbeide industrien i Detroit på 1920- og 1930-tallet.
Typisk Detroit-blues er lik i stil med Chicago-blues, men dens sound skiller seg fra Deltablues ved bruk av elektriske musikkinstrumenter koblet til forsterker (se elektrisk blues), og mer variert instrumentering, inkludert bassgitar og piano.
Detroit-blues har historisk blitt overskygget av to grunner: rikdommen i annen musikk som byen er bedre kjent for, som gospel, jazz og rock & roll, og den langt mer kjente bluesmiljøet i nabobyen Chicago. Den eneste musikeren som fikk berømmelse direkte fra miljøet i Detroit var John Lee Hooker. Hans særegne stil var vanskelig å etterligne og således aldri ble en typisk sound for byen.
Kockegården

Kockegården er en fredet bygård i Tønsberg. Den befinner seg i forlengelsen av den gamle trehusbebyggelsen nedenfor Slottsfjellet, Fjerdingen, med adresse Tollbodgaten 14.
Hovedbygningen er et patrisierhus i klassisistisk stil som ble oppført i 1790-årene av kjøpmann Mathias Faye. Den består av flere laftekjerner i forskjellige størrelser, men er utjevnet med stående panel utvendig. Bygningen har to etasjer og bratt saltak. På langfasaden ut mot Tollbodgaten er det to nesten identiske portaler med tofløyede inngangsdører i Louis-seize-stil. Den ene portalen har initialene FF i dørpartiets overlys. Bygningen ble fredet i 1924.
Tidligere strakk en stor hage seg sørover mot Møllegaten, anlagt etter fransk mønster med fontener og pryd- og nyttevekster.
På baksiden fantes låve, vognskur, korn- og høyloft, stall, lagerplass og et brennevinsbrenneri.
Gården, som opprinnelig ble kalt Fayegården, har fått sitt nåværende navn fra familien Kock som var senere eiere. Wilh. Wilhelmsen hadde sitt første rederkontor i Kockegården. I dag huser bygningen kontorer og selskapslokaler.
Marie Pleyel

Liv og virke

Marie Mokes far stammet fra Belgia og var professor i lingvistikk i Paris. Moren, som var tysk, drev en lingerieforretning i 9. arrondissement. Marie begynte å spille piano i fireårsalderen og fikk senere videregående undervisning av storheter som Ignaz Moscheles, Henri Herz og Friedrich Kalkbrenner. Hun gav sin første konsert i tolvårsalderen.
Etter en kort forlovelse med Hector Berlioz, giftet hun i 1831 med Camille Pleyel. Han var over 20 år eldre enn henne, pianist og en velhavende innehaver av klaverfabrikken Pleyel. Fire år seinere fikk han innvilget skilsmisse på grunn av konas mange sidesprang. Privatlivet hennes var i det hele temmelig turbulent, med en lang rekke venner, beundrere og elskere, eksempelvis Daniel-François-Esprit Auber, Felix Mendelssohn Bartholdy, Frédéric Chopin, Robert Schumann, Ferdinand Hiller, Gérard Labrunie, Alfred de Musset, Alexandre Dumas, Jules Janin, Eugène Delacroix, Adolphe Yvon og andre.
I årene 1838–1874 opptrådte Marie Pleyel i en rekke europeiske byer, som St. Petersburg, Leipzig, Dresden, Wien, Brüssel,Paris, Bonn og London. I 1848 ansatte François-Joseph Fétis henne som professor ved konservatoriet i Brussel, en post hun hadde fram til 1872.

Ry

Flere komponister dediserte verk til Marie Pleyel: Chopin Trois Nocturnes op. 9, Kalkbrenner Fantaisie et variations sur une mazourka de Chopin op. 120 og Franz Liszt Réminiscences de Norma og Tarantelle di bravura d’après la Tarantelle de „La muette de Portici“ d’Auber.
Schumann var svært begieistret for Marie Pleyels pianospill og skrev i en anmeldelse at «det er mer poesi i henne enn i ti Thalberger.»
Kritikeren François-Joseph Fétis, som fortalte at han hadde hørt alle kjente pianister, skrev «... men jeg erklærer at ingen av dem kunne formidle en så perfekt stemning som Madame Pleyel.»
Nordiska högskolan för folkhälsovetenskap

Nordiska högskolan för folkhälsovetenskap er en fellesnordisk utdannelsesinstitusjon i Göteborg, Sverige som utdanner helsepersonell på master- og doktorgrads-nivå i tillegg til å bedrive større forskningsarbeid. De er finansiert gjennom det svenske Sosialdepartementet og Nordisk ministerråd.
Blant de norske ansatte er psykologiprofessorene Arnulf Kolstad og Tor-Johan Ekeland.
Zenica-Doboj kanton

Kommuner

Kantonen består av tolv kommuner: Breza, Doboj Jug, Kakanj, Maglaj, Olovo, Tešanj, Vareš, Visoko, Zavidovići, Zenica, Žepče og Usora.
Damptrykk

Damptrykket er det trykket som en gass av et stoff utøver når den er i termodynamisk likevekt med det samme stoffet i fast eller flytende form.
Når en væske lukkes inne i et tett kammer, vil noe av væsken fordampe ved at molekyler river seg løs og går over i gassform, og det oppstår en utveksling av molekyler mellom gass og væske, inntil det er en likevekt, slik at det pr. tidsenhet går like mange molekyler den ene som den andre vegen. Det trykket gassen har på dette stadiet, kalles metningstrykket eller likså godt bare damptrykket for vedkommende stoff ved den gitte temperaturen. Trykk som måles før metning inntreffer, omtales oftest som gasstrykk. 
Hvis væsken varmes opp, vil mer stoff fordampe og damptrykket stiger. Blir dette like stort som lufttrykket, vil væsken koke. Metningstrykket for vanndamp i luft er i praksis uavhengig av tilstedeværelsen av de andre komponentene som oksygen og nitrogen. Øker vanndampens trykk, må partialtrykkene fra disse andre komponentene avta for at det totale lufttykket skal forbli det samme.
Et flytende stoff som har et høyt damptrykk ved normal temperatur, omtales ofte som flyktig. Hvis en slik væske fortynnes, vil dens damptrykk reduseres som beskrevet ved Raoults lov. På samme måte vil en væske som består av flere flyktige komponenter, gi opphav til en damp som er en blanding av de samme komponentene. Partialtrykket til hver av dem er gitt ved en utvidet form av Raoults lov. 
Også faste stoff har et damptrykk. Det kan defineres som gasstrykket som oppstår når sublimasjon og avsetning (deposisjon) er i likevekt. For de aller fleste faste stoff er gasstrykket svært lavt og vanskelig å måle. Ett viktig unntak er is.
Ergoterapi

Ergoterapi, tidligere kalt arbeidsterapi, er en helsefaglig betegnelse for behandling gjennom forskjellige former for (arbeids-) aktivitet. Terapien har som mål å hjelpe mennesker å oppnå maksimalt funksjonsnivå ut fra deres egne forutsetninger. Behandlingsformen utøves av en ergoterapeut.  De tilbyr blant annet trening i enkelte aktiviteter, tilrettelegging av hjemmet og råd om og formidling av hjelpemidler. Det er også et mål å forebygge ulykker, isolasjon og aktivitetstap. Faget omfatter medisin, natur-, samfunns- og humanvitenskap, med særlig vekt på pediatri, psykiatri, geriatri, nevrologi, ortopedi og kunnskap om utstyr og hjelpemidler for mennesker som er psykisk eller fysisk svekket. 
I 2011 var det omkring 3500 yrkesaktive ergoterapeuter i Norge. Rundt 2900 av disse er organisert i Norsk Ergoterapeutforbund.
Provence-Alpes-Côte d'Azur

Geografi

Regionen grenser til Middelhavet i sør, Italia i øst, regionen Languedoc-Roussillon i vest og regionen Rhône-Alpes i nord.
Brorparten av Provence består av fjell, men ved elven Rhône og kystlandskapet Côte d'Azur, eller Rivieraen, er landskapet flatt. I fjellene finnes dype daler med elver. Rivieraen er kanskje den mest kjente delen av Provence. Her er det store og små byer som også er meget kjente som for eksempel Marseille, Toulon, Grasse, Cannes, Antibes, Avignon, Aix-en-Provence og Nice. Provence er et ettertraktet feriested og byer som Saint-Tropez, Cassis, Bandol og mange andre er hyppig besøkt av turister. 
Langs kysten finnes mange strender. Kystklimaet er mildt. Innlandet er svært varmt om sommeren, om vinteren er det kaldt og vått.

Økonomi

I dag dominerer to virksomheter næringslivet: Havnetrafikken fra Frankrikes største havn Fos-sur-Mer (Marseille), og forskning og teknologi i IT- og forskningsregionen Sophia-Antipolis. I regionen dyrkes det også vindruer, frukt, oliven, grønnsaker og blomster.
Universitetet i Leiden

Universitetet i Leiden (nederlandsk: Universiteit Leiden, latin: Academia Lugduno-Batava) er Nederlands eldste universitet. Det ligger i Leiden i provinsen Zuid-Holland, og har om lag 25 800 studenter (2015-2016).
Universitetet i Leiden ble grunnlagt i 1575 av Vilhelm I av Oranien; Huset Oranien-Nassau og universitetet har fortsatt tette bånd. I dets tidlige historie ble fremstående forskere tilknyttet universitetet, og det fikk snart rykte på seg som et av de fremste lærestedene i Europa. Det var ved dette universitet som René Descartes' teorier fikk sitt første gjennombrudd, og det ble også et sentrum for filologi, botanikk og medisinsk vitenskap. Til forskjell fra universitetene i Frankrike og Italia, ble Leiden også et viktig sted for protestantismen; da Justus Lipsius konverterte til katolisismen i 1590 måtte han trolig oppgi sitt professorat ved universitetet.
Dets første campus var ved St. Barbaraklosteret, men flyttet i 1581 til De hvite nonnenes kloster. Bygningen ble ødelagt i 1616, men universitetet eier fremdeles det stedet.
Blant de mest berømte institusjonene ved universitetet er observatoriet fra 1633, det naturhistoriske museet med sitt anatomiske teater, det historiske museet (Museum van Oudheden) samt Hortus Botanicus. Universitetsbiblioteket har mer enn 3,5 millioner bøker. Det er medlem av Coimbragruppen, Europaeum og League of European Research Universities.
Liten firkamp

Liten firkamp betegner i hurtigløp på skøyter for menn et løpsprogram med distansene 500 m, 1500 m, 3000 m og 5000 m. Vanligvis gås distansene 500 og 3000 m første dag og 1500 og 5000 m andre dag.
Liten firkamp har aldri vært offisielt løpsprogram ved mesterskap, men det noteres verdensrekord sammenlagt for liten firkamp. Under EM i Lahtis 1967 ble 10 000 m erstattet med 3000 for å unngå forfrysninger i ekstrem kulde, slik at det i praksis ble gått liten firkamp.
For kvinner og for juniorer er liten firkamp det normale løpsprogrammet i mesterskap.
Orkanen Irma

Orkanen Irma var en orkan som rammet De små Antiller i Vestindia samt Puerto Rico, Bahamas og Cuba, og som beveget seg oppover Florida og videre mot Georgia i USA. Den var en kategori 5-orkan og den kraftigste som noen gang er registrert i Atlanterhavet med hensyn til maksimale vedvarende vindstyrker (145 knop ≈ 267 km/t ≈ 75 m/s). Dessuten har man registrert Irmas sentertrykk på 914 hPa, hvilket er det dypeste/laveste siden orkanen Dean i 2007. Irma ble dannet omkring 30. august litt vest for Kapp Verde-øyene. Den strakk seg fra 30. august til 12. september 2017.
Orkanen krevde 134 menneskeliv i Karibien og USA. På den franske del av øya Saint Martin kunngjorde en embedsmann at 95% av øya ble ødelagt.
Orkanen svekket seg etter at den kom inn over land i Florida.
Rippel Rappel (TV-serie)

Rippel Rappel var et norsk pedagogisk TV-serie for barn med musikalske innslag, produsert av NRK i 1994. Programleder var May-Britt Andersen og Trond Brænne. May-Britt Andersen sang i tillegg egenkomponerte sanger.
Mr. Pimp-Lotion

Produsent og artist

Mr. Pimp-Lotion er mest kjent for å være en del av produsentkollektivet Da Playboy Foundation, som i tillegg til ham selv består av Oral Bee (Anders Kranmo Smedstad) og Big Ice (Andreas Wille Paulsen). Han har i en årrekke produsert og medvirket på utgivelser fra Oral Bee. Blant låtene der Mr. Pimp-Lotion har medvirket som rapper, er «Den Breiale Stilen» som lå én uke på VG-lista i 2001 og «Tennis» utgitt i 2014. De to har hatt mange felles sceneopptredener, blant annet på Øyafestivalen, Rockefeller og Sentrum Scene.
Mr. Pimp-Lotion og Oral Bee driver også en podcast sammen, kalt Lotion & Smedstad.
I media og på scenen opptrer Mr. Pimp-Lotion gjerne med iøynefallende kostymer, ofte en pelsfrakk og hatt eller et ettersittende tennisantrekk med svært kort shorts. Thrap Huse har selv omtalt Mr. Pimp-Lotion som en rolle.

Debut som soloartist

Den 11. august 2017 ga Mr. Pimp-Lotion ut sitt debutalbum som soloartist, Lotion's Eleven, på plateselskapet Oslo Records. Albumet inneholdt blant annet sangen «Baris» som ble spilt på radio og førte til en del omtale i pressen. Senere laget Mr. Pimp-Lotion en remix av «Baris» sammen med Stian «Staysman» Thorbjørnsen fra duoen Staysman & Lazz. Den opprinnelige versjonen av «Baris» mottok i november 2018 salgstrofé i gull («gullplate») fra IFPI Norge etter å ha blitt strømmet over tre millioner ganger.
Den 12. og 13. august 2017 ga Mr. Pimp-Lotion ut to nye album, henholdsvis Lotion's Twelve og Lotion's Thirteen. Plateselskapet Oslo Records har omtalt de tre albumene utgitt i august 2017 som en trilogi.
I desember 2018 offentliggjorde Mr. Pimp-Lotion at verdensmesteren i sjakk, Magnus Carlsen, ville medvirke på hans nye singel «Hvem Stjal Spenolen?».