Carl Gottlieb Reissiger

Liv

Hans far, Christian Gottlieb Reissiger (1762 – 1825), var kantor og lærer i Belzig. Carl Gottlieb fikk opplæring av sin far i klaver- og fiolinspill, og vikarierte som organist ved gudstjenesten allerede i oppveksten. Etter grunnskolen ble han som 13-åring opptatt om elev ved Thomasskolen i Leipzig. Faren ønsket at Carl Gottlieb skulle forberede seg til studium i teologi, men Thomasskolens administrasjon ble fort klar over at studenten kunne nå meget langt hvis han fikk utvikle sin musikalske begavelse, og han ble oppfordret til å velge musikken som sin livsoppgave.
Thomasskolens kantor, Johann Gottfried Schicht (1753–1823), Johann Sebastian Bachs femte etterfølger, tok seg spesielt av ham, og ga ham også vidtrekkende materiell hjelp i den vanskelige tiden for studenter som følge av napoleonskrigen. Kantor Schicht inspirerte sin elev til å lage egne komposisjoner, og det gjorde Carl Gottlieb Reissiger så bra at han fikk fremført sine verker ikke bare under gudstjenesten, men også ved den aftensang (Vesper) som Schicht hadde innført hver lørdag kveld i Thomaskirken. I takknemlighet til sin lærer kan man lese på hans Opus nr.2, trykt 1819: «Dem Herrn Cantor und Musikdirector J.G.Schicht, seinem verdienstvollen Lehrer, hochactungsvoll gewidmet.» 
Selv om ånden fra Bach satt i veggene ved Thomasskolen, hadde musikken på Reissigers tid tatt nye veier i retning av wienerklassikerne Haydn, Mozart, Naumann, Cherubini, og særlig Beethoven som Reissiger senere fikk en forkjærlighet for.
I 1820 fikk Reissiger et reisestipend og reiste til Wien og München for å studere musikk. I denne tiden komponerte han flere operaer.  
I 1823 døde Thomasskolens kantor Schicht, og Reissiger tenkte å søke stillingen etter han, men innså at han som 25-åring nok ikke ville få den. Han dro i stedet til Berlin, hvor han underviste i flere år ved Königlichen Akademischen Institut für Kirchenmusik. Akademiets leder var Carl Friedrich Zelter som også dirigerte Sing-Akademie zu Berlin. Etter en kort studietur til Italia og Frankrike, ble Reissiger i 1825 ansatt som musikkdirektør i Dresden, og fra 1826 ble han hoffkapellmester ved Operaen. Han etterfulgte Carl Maria von Weber som døde det året. Reissiger sang også i Sing-Akademie zu Berlin i en kort periode av 1826. 
Reissiger ble en fremragende kapellmester med stor betydning for utviklingen av den tyske opera. 1842–1849 samarbeidet han med Richard Wagner, og i 1851 ble han utnevnt til 1.Hoffkapellmester.

Verker

Reissiger var en svært produktiv kunstner. Hans samlede produksjon omfatter 8 operaer,tallrike messer, flere salmer, motetter og hymner for bruk i kirken, en samling på 300 koraler, 68 sanghefter, 8 bind mannskorsanger, 23 klavertrioer, 19 klaver-og strykekvartetter, 1 festouvertyre, 1 symfoni, flere sonater for enkeltinstrumenter og danser for piano. Av hans mest kjente verker er melodramaet Die Felsenmühle og av sangene Die Grenadiere, Der Zigeunerbube og Studentenleben.

Fremføringer i nyere tid

Det er kirkemusiker i den tyske byen Bad Belzig Thea Labes' fortjeneste at komponisten Carl Gottlieb Reissiger er brakt fram i lyset igjen. Thea Labes (1937-2011) bodde i «Reissiger Haus» der Carl Gottlieb Reissiger ble født. I 1972 startet hun et møysommelig arbeid med å spore opp hans komposisjoner. P.g.a. forbudet mot å bruke kopimaskin i Øst-Tyskland, satt hun på biblioteket i Dresden og kopierte komposisjonene for hånd! På hennes initiativ ble det i Belzig i 2003 stiftet en forening, (Die Reissiger- Gesellschaft), som holder til i «Reissiger Haus».
Mange av Reissigers verker er i dag nyoppført i Tyskland, bl.a. er hans store verk, oratoriet David oppført i tysk TV under ledelse av Thea Labes. Et annet stort verk er hans Requiem i d-moll som Labes bearbeidet og nyoppførte i Belzig 2007.

Familie

I 1828 giftet Reissiger seg med Marie Stobwasser. Carl Gottlieb Reissiger fikk stor betydning for sin yngre bror (Friedrich August Reissiger) (1809–1883) som tok samme utdannelse. Med Carl Gottliebs hjelp ble Friedrich August i 1840 ansatt som kapellmester ved Christiania Theater i Oslo. De to samarbeidet også etter at Friedrich August hadde flyttet til Norge, bl.a. ved å fremføre hverandres verker.