google/wiki40b huggingface dataset:
Mathallen Oslo

Bygning, eierforhold og bedrifter i hallen

Mathallen holder til i den gamle hallen på Vulkan der det ble støpt jernelementer til broer, bygget i 1902 og kalt Gamle broverksted, med tre plan med nærmere 3500 kvadratmeter. Eiendomsutviklingsselskapet Aspelin Ramm står bak Mathallen Oslo, mathallen drives av selskapet Vulkan Eiendom, og det er investert ca. 120 mill. kr. Parkeringshus ligger i en tilstøtende bygning. 
Hallen inneholder en rekke butikker som selger produkter fra norske småskalaprodusenter. Ingen er tilknyttet kjeder. Stedet retter seg i større utstrekning også mot profesjonelle enn det som er vanlig for kjøpesentre. Kulinarisk Akademi holder kurs på ulike nivåer for forskjellige målgrupper.

Inspirasjonskilder

Stedet er inspirert av andre mathaller i Europa, som Mercat Santa Caterina i Barcelona, Borough Market i London,Torvehallerne i København som åpnet i 2011, Östermalms Saluhall i Stockholm fra 1888, Gamla Saluhallen i Helsingfors fra 1889, en type samling av matbedrifter som ikke har hatt noe motstykke i Norge. Mathallen har dessuten hentet inspirasjon fra Litteraturhuset i Oslo.

Besøk og omsetning

I mars 2012 holdt hallen åpent en helg, og mellom 30 og 35 000 mennesker var innom i løpet av to dager. Fra åpningen 2. oktober 2012 til 10. januar anslår eieren at minst 500 000 mennesker besøkte Mathallen, og omsetningen var i gjennomsnitt 4 mill. kr per uke. Besøkstallene har i 2014 stabilisert seg på ca. 20 000 besøkende per uke. Omsetningen fordeler seg med ca. 55 prosent servering og ca. 45 prosent handel og var ca. 160 mill. kr i 2013 og ca. 155 mill. kr i 2014.

Priser og utmerkelser

I juni 2014 ble Mathallen tildelt Olavsrosa, som gis til opplevelsestilbud med basis i norsk kulturarv. Mathallen får prisen for vellykket ny, bærekraftig bruk av et eldre, verneverdig industribygg på en måte som ivaretar de antikvariske verdiene.
Mathallen ble kåret til Årets handels- og servicebedrift 2013 av Oslo Handelsstands Forening.
John Alden Carpenter

Liv og virke

Carpenter ble født i Park Ridge i Illinois den 28. februar 1876.
Han viste tidlig et stort musikalsk talent, og i 1906 lyktes det ham å få undervisning av den kjente britiske komponisten Edward Elgar. Som komponist utviklet Carpenter en stil påvirket av både modernismen og ekspresjonismen. Han ble særlig berømt for stykket Skyscrapers (Skyskrapere, 1926). I begynnelsen av 1920-årene komponerte han dessuten en ballett basert på George Herrimans kritikerroste tegneserie Krazy Kat, som fikk sin urpremiere i New York i januar 1922.
Carpenter døde i Chicago i 1951, 75 år gammel.
Fotballklubben Bodø/Glimt i 2013

Bodø/Glimt 2

Reservelaget til Bodø/Glimt spiller i 2013 i 3. divisjon fotball for herrer.
Niels Griis Alstrup Dahl

Opplysningsprest

Niels Griis Alstrup Dahl var en svært aktiv opplysningsprest og satte i gang flere prosjekter, ofte for egen lomme. I 1814 fikk han organisert vekselsbruk i hele prestegjeldet. Dette var lenge før vekselbruk ble vanlig i resten av landet. Han fikk bøndene til å variere hva de dyrket på de ulike jordene og teigene, og på den måten ble avlingene øket. 
Som ordfører fikk han i 1839 kommunestyret med på at bønder som var forlovere for menn uten arbeid, pliktet å skaffe denne en husmannsplass.
Dahl fikk innført fastskole flere plasser i Gulen, og drev privatskole og bygde et skolehus for sine egne penger. Han fikk også bygd veier mellom flere bygder i kommunen.
I 1827 sørget han for at en av bygdens kvinner ble utdannet til jordmor. Hun ble tilsatt som den første jordmoren i ytre Sogn. Selv hadde Dahl gode medisinkunnskaper, og satte i gang en av de første koppevaksinasjonene i hele landet. Ingen fikk konfirmere seg hos Dahl uten å legge fram attest på at de var vaksinert mot kopper.
For å motvirke alkoholisme kjøpte han de to skjenkesteder i kommunen i 1827 og 1840. Den ene gjestgiveren fikk i 1847 kjøpe stedet tilbake, mot at han forpliktet seg til bare å selge alkohol til folk som ikke kom fra kommunen.  
I 1829 ble han medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim. I deres tidsskrift publiserte han to artikler om Gulatinget: «Om beliggenheden af det gamle Gaulom» og «Hvor blev Gulathingsloven given og hvor haar Gulathing staaet?».

Prestegårdasarbeid

Dahl la ned et stort arbeid på prestegården i Eivindvik. Han gjennomførte dreneringsarbeid og prøvde ut nye plantesorter. I tillegg bygde han et to kilometer langt steingjerde rundt markene. Dette gjerdet står fremdeles. I 1819 fikk han bygd den staslige prestegården i Eivindvik. Han bygget også «Herresalen»  som var kommunehus i Gulen og nå blir brukt til bibliotek Mot sjøen bygde han en kai som går under navnet «prestekaien» og videre en forsegjort trapp til kirken. Han bygde også et hus i 1814 i Fonnevik  som skulle tjene som mal for bøndenes hus. I begynnelsen bodde han selv i huset.  Dette ble senere den første faste skolen i ytre Sogn. Det er satt opp en minnestøtte over Niels Griis Alstrup Dahl i Eivindvik som er laget av Elisabeth Steen.
Urverk

Mekaniske urverk

De første urverkene var utelukkende mekaniske innretninger, som lagret energi i en opptrukket fjær eller tunge, hengende lodd. Det benyttes ennå mekaniske urverk, særlig til eksklusive, påkostede urverk. Slike urverk må vedlikeholdes med service i faste tidsintervaller (gjerne hvert 5. – 10. år).

Elektroniske urverk

De fleste klokker benytter i dag kvarts-urverk.
Peer Gynt Tours

Peer Gynt Tours AS er en norsk arrangør av gruppereiser. Selskapet omsetter for rundt 85 millioner kroner og har om lag 25 fast ansatte, samt en fast stab av reiseledere. Selskapet har fire kontorer i Norge og en avdeling for spesialreiser i Sverige. Peer Gynt Tours tilbyr gruppe- og fritidsreiser, vandreturer, tematurer, opplevelsesreiser, firma- og studieturer. Hvert år reiser om lag 700 grupper på turer med Peer Gynt Tours.
Peer Gynt Tours har flere forskjellige typer reisekategorier som vandreturer, rundreiser, bussferier, seniorfavoritter, seniordanser og langtidsferier. Selskapet legger også opp reiser for blant annet pensjonistforeninger, firmaer og skoleklasser.
Terrestrials

Terrestrials er et musikkalbum med Atrox, utgitt i 2002.
Copa América 1995

Beste tredjeplass i gruppespillet

Mexico (beste 3.-plass) og Bolivia (nest beste 3.-plass) kvalifiserte seg for kvartfinalen.

Statistikk

P=poeng, K=kamper, V=vunnet, U=uavgjort, T=Tap, MF/MM=Mål for/mot, +/-=målforskjell, % av MP=prosent av mulige poeng.
Chiles sentralbank

Historie

Banken ble etablert gjennom resolusjon 486 av 21. august 1925 under president Arturo Alessandri Palma. I denne perioden hadde Chile engasjert professor Edwin Walter Kemmerer fra University of Princeton i et forsøk på å restrukturere Chiles økonomiske system. Et av prosjektene Kemmerer-delegasjonen hadde var å etablere en ny valutalov, som skulle stabilisere Chiles valuta (peso), etablere en sentralbank, etablere en ny banklov, og en ny budsjettlov. 
Sentralbanken var i drift fra 11. januar 1926. Kapitalen dens i starten var 150 millioner pesos. Sentralbanken var allerede fra starten av uavhengig av regjeringen, som en selvstendig juridisk enhet. Imidlertid var den underlagt kontroll gjennom bankloven som ble vedtatt 26. september 1925. Hovedoppgavene i starten var å sørge for en stabil peso, og å regulere valutaen i tråd med markedets behov. Som et verktøy for å oppnå dette ble banken også gitt retten til å utstede penger. Bankloven krevde også at sentralbanken holdt en gullreserve tilsvarende 50% av bankens aksjekapital. 
Fra juli 1953 ble en ny sentralbanklov vedtatt og den videreførte sentralbankens uavhengighet, og ga den et noe utvidet mandat i forhold til den tidligere loven, med oppgave å sørge for stabil økonomisk utvikling gjennom aktiv bruk av penge- og kredittpolitikken, unngå høy inflasjon og lavkonjunktur, slik at landet får utnyttet sine ressurser maksimalt. Fra dette tidspunkt begynte sentralbanken å spille en mer aktiv rolle i landets økonomiske utvikling. 
Chile fikk også ny sentralbanklov igjen i 1960 og 1975.

Målsettinger og hovedoppgaver

Hovedstyringsmålene til sentralbanken er definert i sentralbanklovens artikkel 3. Det første hovedmålet er stabil valutakurs. For å oppnå dette har de et delmål om å holde inflasjonen lav og stabil. Det andre hovedmålet er et velfungerende innenlands betalingssystem, og det tredje hovedmålet er et velfungerende betalingssystem mot utlandet.

Sentralbanksjef

Sentralbanksjef er pr mars 2018 Mario Marcel. Han overtok etter Rodrigo Vergara i desember 2016.
Gjetergutten sang

«Gjeterguttens sang» er en vise skrevet av biskop Bernt Andreas Støylen (1858–1937). Sangen kalles også «Biskop Støylens gjetervise» og «Den gang da jeg var liten». Støylen var biskop i Agder fra 1914–1930. I 1920 utga han boken «Salmer og åndelige sanger», og i 1925 laget han Nynorsk Salmebok i samarbeid med Anders Hovden. «Gjetergutten sang» har også stått i skolens lesebøker, og er innspilt på Frem fra Glemselen kap.16 med Helge Borglund.
Gelasius II

Bakgrunn

Giovanni Coniulo ble født i Gaeta der hans slekt tilhørte adelen. I unge år ble han munk i Monte Cassino, der han oppøvde seg til stor dykrighet i latin.

Kardinal

Han ble viet til diakon og ble kansler hos pave Urban II og senere kardinal. På synodem i Roma i 1116 støttet han pave Paschalis IIs mer forsonlige politikk i investiturstriden mot andre i kirken som var mer uforsonlige til å la keiserne få rett til investitur. Han hadde også tilhørt den minoritet som stod bak undertegelsen av Privilegium.

Pave

Umedidlbart etter at han etter Paschalis' død i 1118 var blitt valgt til pave, ble han tatt til fange av Cencius Frangipani for at han var blitt utnevnt uten keiserens tillatelse, men han ble snart frigitt. Ved underrettelsen om Gelasius' utnevnelse rykket keiser Henrik V, misfornøyd med at valget var blitt foretatt uten hans medvirkning, i ilfart mot Roma. Gelasius rakk å ta sin bispestol i besittelse innen han flyktet til Gaeta, der han ble presteviet og presteviet. 
Etter at keiseren forgjeves hadde prævd å forlike seg med Gelasius i investiturspørsmålet, oppsatte han Mauritius Burdinus, erkebiskop av Braga i Portugal, til motpave under navnet Gregor VIII. Etter at Gelasius hadde bannlyst keiseren, vendte han tilbake til Roma idet keiseren hadde forlatt byen. Men han måtte snart flykte på nytt, denne gang til Frankrike.
I Frankrike holdt han i 1119 en synode i Vienne; på veien dit hanne han rukket å gjøre stasjon i Pisa og konsekrerte katedralen der. Fra Vienne begav han seg til Cluny, der han døde 18. januar samme år.
FA-cupen 1893/94

FA-cupen 1893/94 var den 23. sesongen av den engelske FA-cupen. Finalen ble spilt mellom Notts County og Bolton Wanderers på Goodison Park i Liverpool den 31. mars 1894.
Charles Hamilton (forfatter)

Liv

Han vokste opp i Ealing, West London. Faren var journalist, og døde da Charles var sju år gammel. Det er sannsynlig at Charles selv aldri gikk på kostskole, men fikk sin utdannelse på offentlige skoler i og nær Ealing. Han livnærte seg tidlig som frilansforfatter, først knyttet til forlaget Trapps Holmes og fra 1906 hos Amalgamated Press, hvor han skulle utvikle de mest kjente delene av forfatterskapet.
Han var ugift. Som ung reiste han mye i Europa, blant annet til casinoene i Monte Carlo, men etter 1926 forlot han aldri England. Da bosatte han seg i huset «Rose Lawn» i Broadstairs, Kent med en husholderske.
En diskusjon mellom Hamilton og George Orwell i 1940 trekkes ofte fram i omtaler av ham. Orwell angrep Hamilton for formelpreget litteratur og for å forskjønne virkeligheten for sine unge lesere arbeidsklassen. Hamiltons svar var at han foretrakk å gi sine lesere et glimt av varme og humor, framfor å begrense deres erfaringer til realiteter.
Hamiltons selvbiografi ble utgitt posthumt i 1962 med tittelen The Autobiography of Frank Richards.

Bøker

Hos Amalgamated Press utviklet han fortellingene fra kostskolemiljø i uketidsskrift som The Gem og The Magnet. Først fra 1907 om Tom Merry og hans venner på skolen «St. Jim's» under navnet Martin Clifford; fra 1908 om Billy Bunter og skolen «Greyfriars» under navnet Frank Richards. Han skrev ukentlige fortellinger om Billy Bunter fra 1908 til 1940, da ukebladet gikk inn. Fra 1947 til sin død i 1961 skrev han nye fortellinger om Billy i innbundne bøker. Billy er en lubben, nærsynt og komisk figur som går i fjerde klasse.
Hans forfatterskap omfatter over 5000 fortellinger fra om lag 100 fiktive skoler, i tillegg til detektivfortellinger, westernfortellinger og andre sjangre. Han skrev også fra pikeskolemiljø under psevdonymet Hilda Richards.
Fortellingene om Billy Bunter ble filmatisert som en tv-serie i førti episoder fra 1952 til 1961.
Han er ikke oversatt til norsk.
Danablu

Danablu er en dansk ost, som kan minne om Roquefort. Danablu er dog i motsetning til den fåremelkbaserte roquefort, basert på kumelk.
Hanne Nielsen (1829–1903) laget en av de første danske forsøk med blåskimmeloste i 1874. På 1920-tallet tilsatte Marius Boel homogenisert kaffefløte, og dermed oppstod en mere fet og hvit blåmuggost; den nye Danablu var født. Osten er nå anerkjent som regional spesialitet innen EU.
Federico Krutwig

Biografi

Krutwig ble født i Getxo i Baskerland (autonom region) sønn av en borgerlig familie av tysk opphav. Han lærte seg selv baskisk.
Han ble medlem av Euskaltzaindia (Det baskiske språkakademiet) i 1943 der han arbeidet for standardisering av det baskiske skriftspråket basert på den laburdinske dialekten. Akademiet valgte imidlertid en standardisering på grunnlag av Gipuzkoa-dialekten, i dag kjent som euskara batua («fellesbaskisk»).
I 1952 dro Krutwig i eksil i Frankrike.
I 1963 utga han boken Vasconia, der han tok et oppgjør med Sabino Arana og den tradisjonelle baskiske nasjonalismen, og tok til orde for en ny form for baskisk nasjonalisme. Boken var med på å dreie baskisk nasjonalisme vekk fra rasebegrepet og over på språk som nasjonal identitetsmarkør.
I 1964 ble han utvist fra Frankrike og flyttet til Brussel der han fikk kontakt med ETA. Krutwig bidro til å sette ETA i kontakt med tsjekkiske våpenhandlere.
I 1975 forlot Krutwig ETA og flyttet til Zarauz i Baskerland.
Dansk Arbejdsgiverforening

Dansk Arbejdsgiverforening (DA) er hovedorganisasjon for 12 arbeidsgiverforeninger på det danske private arbeidsmarkedet. DA er en medlemsstyrt arbeidsgiverorganisasjon, hvis formann er Lisbeth Dalgaard Svanholm, mens Jacob Holbraad er foreningens administrerende direktør.
DA eier og driver også konferanseeiendommen Egelund Slot.
Ca. 25 000 virksomheter innenfor blant annet industri, handel, transport, service og byggeri er medlem av en av DAs medlemsorganisasjoner.
Mount Dietz

Mount Dietz er et fjell, 2 250 moh, like nord for samløpet mellom Souchezbreen og Bartlettbreen hvor de markerer den sørlige grensen av Hays Mountains i Dronning Mauds Fjell. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy, 1960–64, og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter løytnant D.L. Dietz i US Navy, en pilot på flyfotograferingstuene i under Operasjon Deep Freeze 1964 og 1965.
Biobessa

Utseende

Middelsstore, kraftige, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum har tann midt på sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Øst-Afrika.
Taxibåt

Taxibåt er en båt som utfører tjenester på sjøen på samme måte som en drosje gjør på land.

Internasjonalt

Det engelske begrepet «water taxis» som oversettes til taxibåt på norsk er tvetydig ettersom den inkluderer båttjeneste innenfor drosjevirksomhet for leie for kunden som bestemmer avreise- og destinasjonssted og tidspunktet for avreise - og båttjeneste for regulær rutetrafikk. En båttjeneste i fast rute mellom destinasjonssteder defineres som ferje hvis det pågår skytteltrafikk. 
Mindre ferjebåter kan ha begrepet water bus hvis de er større og mer kapabelt for fast rute som en sightseeingstjeneste for eksempel. Større båter i sjørutetrafikk etter samme mønster som bussrutetrafikk kan i franskspråklige land betegnes som bateaux-bus som ordrette kan oversettes til «båtbuss».

Norge

Taxibåter finnes blant annet i Kragerø.
Taxibåt som passasjerbåt er beregnet på enkeltpersoner eller grupper på inntil 12 passasjerer. Om taxibåtene regnes som nyttetrafikk i tråd med sjøveisreglenes paragraf 44, kan man bruke betegnelsen «skyssbåt». Men en typisk taxibåt i Norge som regel er en ordinær motorbåt (småbåt under 15 meters lengde) med begrensede passasjerkapasitet, som ikke går i rutetrafikk eller organisert skyss.
Stigfjorden

Stigfjorden er en fjord i Lurøy kommune i Nordland. Den ligger mellom øyene Stigen i vest og Aldra i øst. Fjorden har innløp i sør mellom Oddøya i vest og Grønsvikodden i øst og strekker seg 13 kilometer til Rundvedøya. I nord grenser fjorden til Kvarøyfjorden.
Skavica-demningen

Skavica-demningen er en demning med vannkraftverk under planlegging i øvre deler av elva Drin i det nordøstlige Albania. Anlegget skal få en installert totaleffekt på 350 MW. Anlegget blir ferdigstilt senere enn  2017.
Jacques Lemercier

Jacques Lemercier (født omkring 1585 i Pontoise, død 13. januar 1654 i Paris) var en fransk kunstner og arkitekt.

Biografi

Lemercier var en av den franske renessansestilens fremste representanter  og ble etter studier i Italia kongelig arkitekt og utførte i Paris en mengde byggverk. Hans planer for fortsettelsen av Louvrebygget ble godkjent, og her ble Pavillon de l'horloge hans mest berømte verk. Til Armand Jean du Plessis de Richelieu bygde Lemercier Palais Cardinal og Sorbonne.
Blant hans kirker kan Saint Roch i Paris fremheves. Lemercier lagde også utkast til skulpturarbeider og var en dyktig gravør.
Resess

En resess (dansk reces) var i eldre dansk rett lover som var et resultat av forhandlinger mellom kongen og riksrådet eller stendene. Navnet betegner egentlig forhandlingenes avslutning, og sikter til referatet av forhandlingene, som da ble underskrevet.
Louis

Etymologi

Louis er en opprinnelig fransk form av det gammelhøytyske navnet Ludewig. En eldre form av navnet var Hluodwic, som var dannet av det frankiske navnet Chlodowich. Navnet er sammensatt av hlöd, «høylytt, berømt», og vig, «kamp».
Norges sju underverk

Norges sju underverk refererer seg til flere avstemninger i ulike norske medier sommeren 2007 som et svar på den internasjonale kåringen av verdens sju nye underverk foretatt den 7. juli, 2007.
Jeff Fabry

Meritter

Han deltok i sitt første Paralympics i 2004, der han fikk bronse individuelt i klassen W1, bak hhv John Cavanagh og Anders Grönberg. Han fikk også bronse i lagkonkurransen, sammen Aaron Cross og Kevin Stone. Ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing fikk han igjen bronse i klassen W1, der David Drahonisky vant gullet.
Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London vant han gull individuelt med buetypen compound, i klassen W1. I plasseringsrunden fikk han nest beste poengsum, med 659 poeng. Fabry slo britiske John Cavanagh 7-1 i kvartfinalen og canadiske Norbert Murphy 7-3 i semifinalen, før han til slutt slo tsjekkiske David Drahoninsky i finalen.
Kikokushijo

Kikokushijo (帰国子女 boks. «repatrierte barn») og kaigaishijo (海外子女 boks. «oversjøiske barn») er japanske begrep som refererer til barna til japanske utflyttede som tar en del av sin utdanning utenfor Japan. Det førstnevnte begrepet brukes for å referere til barn som har returnert til Japan, mens den sistnevnte brukes om slike barn som fremdeles er utenlands. På engelsk blir de vekselvis referert til som «sojourn children» eller «returnees». Begrepet «third culture kids» har også blitt brukt, men ikke uten forbehold. Omtrent 10 000 barn av japanske utenlandsboende (2002) returnerer til Japan hvert år, mens om lag 50 000 oppholder seg utenlands til enhver tid; dette antallet har forholdt seg relativt stabilt i 1990-årene efter rask vekst i 1970- og 80-årene. 40 % av dem besøker skoler drevet av Japans Utdanningsdepartement mens de bor utenlands.
Utdanningsdepartementet innså allerede i 1966 at Japans skolesystem møtte utfordringer i utdannelsen og reintegreringen av barn som hadde returnert fra utlandet. Med idéen om nihonjinron i bakgrunnen – som la vekt på det japanske samfunns påståtte unikhet – begynte kikokushijo å bli karakterisert i 1970-årene som problembarn som trengte assistanse for å omstille seg til det japanske samfunn; man mente at de var for vestlige og individualistiske. Ironisk nok kom mye av bildet av kikokushijo som «pedagogisk foreldreløse» som trengte «redning» fra foreldrene til barna selv. I løpet av 1980-årene kom imidlertid kikokushijo til å bli sett på som en ny elite heller enn et problem; deres språk- og kulturelle ferdigheter gav dem en status som verdifulle redskap for å sikre Japans internasjonalisering. Over 300 universiteter tilbyr avslappede inngangskriterier for kikokushijo (1997), et system som har blitt kritisert for preferensiell behandling og omvendt diskriminering. De blir ofte feilaktig ansett for å ha flytende kunnskaper i engelsk, til tross for at mange faktisk ikke tilbrakte tid i engelskspråklige land.
Rhabdomantis

Utseende

Små til middelsstore, brune og oransje smygere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Veiholmen gravplass

Veiholmen gravplass (eller Veiholmen kirkegård, og skrivemåten Veideholmen forekommer også) er en gravlund i Smøla kommune. Den ble etablert i 1921 og ligger vest for fylkesvei 669 på øya Innveien, et stykke nord for øya Smøla.