google/wiki40b huggingface dataset:
Bukkehorn

Bukkehorn er et norsk folkemusikkinstrument, og er rett og slett et bukkehorn med et hull i den spisse enden, hvilket blir brukt som blåseåpning. De fleste horn har også fingerhull. Antallet kan variere, men det vanligste ser ut til å ha vært fra 3 – 5 hull. I Norge har man hatt to måter å få tone i bukkehornet: "Trompethornet" der leppene vibrerer og setter lufta i svingninger, og flishornet (eller tungehornet) der det er påsatt en flis (oftest av einer) for å produsere tonen. Bukkehorn har mennesket brukt som skremmeredskap og signalinstrument i flere tusen år. I Norge har instrumentet overlevd helt frem til vår egen tid i setermiljøet. Gjeterne brukte dette for å skremme rovdyr fra buskapen, og til å spille enkle melodier.
I 1996 ble Norsk lur- og bukkehornlag stiftet, en forening som arbeider for å fremme bruken av instrumentene bukkehorn og lur.
Vasskalvsundet

Vasskalvsundet er et sund mellom øyene Hvasser og Vasskalven i Færder kommune. Det er om lag 14 meter dypt på sitt dypeste.
Atylotus

Utseende

Atylotus er middelsstore fluer, vanligvis mellom 9 og 18 millimeter lange. De ligner storklegger og artene i slekten Hybomitra, og er ikke alltid så lett å skille fra disse. De skilles taksonomiske på forskjeller i hodet, pannestripen, ocellarmerket, behåring på fasettøynene, med mer.  
Kroppen er lysgrålig eller okergul, noe flattrykt, vanligvis med korte hår, ofte blekgråe hår. Hodet er ganske stort og domineres av de store fasettøynene, samt den kraftige men ganske korte «snabelen» (munnen). Den har skarpe stikkeredskaper omgitt av en «hylse» (slire). Hos hunnen er fasettøyne adskilt med en pannestripe, mens de hos hannen møtes i pannen. Fasettøynene har korte hår mellom hver av fasettene, men dette kan være vanskelig å se. Øynene er ofte mønstret med fargerike bånd på grunn av lysbrytningen i fasettene. Punktøyne (ocelli) mangler, hun hunner mangler også ocellarmerket. Beina er middels lange og slanke. Vingene er gjerne litt sotfarget.

Levevis

Larveutviklingen for de fleste av de nordiske artene tar normalt ett år, mens enkelte av de største artene trenger to år. Larvene er predatore (rovdyr) som fanger ulike slags bytte, særlig andre insektlarver. 
Hanner er fredelige og langt sjeldnere enn hunner, de oppsøker ikke mennesker eller dyr, siden de lever av nektar og pollen fra blomster.
Første tideverv

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden, begynte det første tideverv med solens første reise og Noldoenes komme til Beleriand i Midgard, og det sluttet med Morgoths fall. Det første tideverv er også kjent som Alders tid.
Dette tidevervet varte bare litt mer enn 580 år (og er det korteste av de tre tidevervene som er beskrevet av Tolkien), og det sluttet med Morgoths endelige fall ved å kombinere både Beleriands og Valinors hærstyrker.
Tolkien beskrev primært de hendelsene som dukket opp i Beleriand. Disse hendelsene ble samlet rundt de mange slagene skapt av Sindaene, Noldoene og de tre hus av Edain mot Angbands hærer og onde menn. Slagene hadde begynt alt før det første tideverv, faktisk i De to trærs år, men begynte for ramme alvor først etter at Noldoene kom til Beleriand. Det hadde vært alver i Beleriand for uminnelige tider, men de syntes nesten ikke å eksistere, og derfor hadde Morgoth tatt liten notis av dem, men Noldoene, særlig Fëanors sønner, hadde kommet nettopp for å overvinne Morgoth.
Se oså: andre tideverv, tredje tideverv og fjerde tideverv
Khalkidiki

Historie

I antikken var Khalkidiki en del av Trakia. De første greske bosetterne kom til området fra Khalkis og Eretria, byer på Evvia, en gang på 700-tallet f.Kr. og grunnla byer som Mende, Torone og Skione. En ny bølge med emigranter kom fra Andros på 500-tallet f.Kr. Filosofen Aristoteles ble her i byen Stageira i 384 f.Kr. Byen hans ble herjet av Filip II av Makedonia, og innbyggerne fordrevet. Da Filip fikk Aristoteles som lærer for sin sønn Aleksander var betingelsen at Filip gjenoppbygde Stageira, kjøpte fri de som var solgt som salver og lot de forviste komme tilbake.

Gruvedrift

Kassandra-gruvene har vært i drift siden 500-tallet f.Kr, og 33 millioner tonn gull hentet ut. Gruveområdet i Khalkidiki er del av det serbo-makedonske malmbeltet som har frembrakt gull, sølv, kobber, bly og sink til og fra siden Filip av Makedonias dager. Siden slutten av 2011 har det vært stor uro rundt de miljømessige konsekvensene av gruvedriften.
Rengasdengklok

Rengasdengklok er en by i provinsen Vest-Java på Java i Indonesia. Den ligger bare om lag 50 km fra Jakarta og tilhører kommunen Karawang. Befolkningen anslås (2005) til 201 700.
Cikada Duo

Cikado Duo er en norsk musikkduo tilknyttet samtidsmusikkensemblet Cikada som ble stiftet i 1989. Duoen består av Kenneth Karlsson på piano og piano og synthesizer og Bjørn Rabben på perkusjon. I 2007 ga de ut sitt andre album, Nordheim, med musikk av Arne Nordheim. Med på utgivelsen var også Åke Parmerud på elektronikk og sopranen Elisabeth Holmertz. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2007 i klassen samtidsmusikk.
Dan (kampsport)

Dan (japansk: 段) innen kampsport, eller kampkunst, er mestergrader som angir en utøvers dyktighet basert på et japansk system, vanligvis gradert på en skala fra 1. dan til 10. dan. Tradisjonelt bæres dan grader sammen med et svart belte. Lavere grader blir ofte betegnet som kyu.
Det japanske ordet har betydningen trinn eller nivå. Graderingssystemet ble introdusert til kampkunst av Jigorō Kanō, grunnleggeren av judo.
Plastoceridae

Utseende

Middelsstore (11 – 18 mm), slanke biller, ligner slanke smellere. Oversiden er fint hårete, hodet er kort og bredt, fasettøynene små og uststående, antennene lange, 11-leddete og kamformede. Brystskjoldet er sterkt punktert, med tilbaketrukne bakhjørner. Dekkvingene er lange og smale, spissen er trukket ut til en pigg. Beina er slanke, føttene enkle og fem-leddet. Larvene er ukjente.
Kinas sentralbank

Republikken Kinas sentralbank (eng: Central Bank of the Republic of China (Taiwan)) er sentralbanken i Republikken Kina (på Taiwan). Denne må ikke forveksles med Kinas folkebank, som er sentralbanken i Folkerepublikken Kina.

Historie

Sentralbanken ble besluttet i 1923, og opprettet i 1924 av Sun Yat-sen, republikkens første provisoriske presidenten i denne republikken. Sentralbankloven ble formelt vedtatt i 1935. 
Hovedmålet ved opprettelsen var å finansiere nasjonale investeringer. Senere har banken utviklet seg til å bli en mer rendyrket sentralbank, med tilhørende oppgaver. I 1949 ble banken og regjeringen flyttet fra Fastlands-Kina til Taipei, etter at de mistet fastlandet til Folkerepublikken Kina (Kuomintang-styret) under den kinesiske borgerkrigen. Sentralbanken vr imidlertid ikke i full drift igjen før i 1961, med alle funksjoner. I mellomtiden var det Bank of Taiwan som fungerte som de facto sentralbank, og denne banken sto også for utstedingen av landets valuta (New Taiwan dollar inntil 2000, da Kinas sentralbank gjenopptok denne oppgaven. 
Sentralbankloven ble sist revidert i 1979. Da ble den underlagt kabinettet, som ligger under regjeringen, men beholdt en selvstendig rolle i å utforme landets pengepolitikk. Den fikk også som mandat å overvåke landets banknæring. Det ble også samtidig valgt å ha flytende valutakurs.

Oppgaver og målsettinger

Bankens hovedoppgaver er å forme og utøve landets valuta- og pengepolitikk, utstede valuta, samt å være bankenes bank og regjeringens bank. Hovedmålsettingene er en finansiell stabilitet, en sunn banknæring, stabile valutaforhold og bidra til økonomisk utvikling innenfor rammen av de 3 første målsettingene.

Sentralbanksjef

Sentralbanksjef er pr august 2018 Chin-Long Yang. Han har hatt denne stillingen siden februar 2018. Som visesentralbanksjefer har han Tzung-Ta Yen og Nan-Kuang Chen.
Xu Guangqin

Idrettskarriere

Xu var i 2007 ener ved kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2008, men Kina kom på 9.-plass i denne kvalifiseringen, og ble ikke kvalifisert til VM 2008. Ved kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2009 kom Kina på 2.-plass, og ble dermed kvalifisert for VM 2009, der de kom på 8.-plass. 
Hun var toer da Kina i 2010 vant kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2011 i Praha i Tsjekkia, og ved VM 2011 kom Kina på 5.-plass. Ved VM i rullestolcurling 2012 fikk Kina bronse, de slo Slovakia 7-4 i bronsefinalen. Ved neste VM, i 2013, kom de også på 3.-plass, denne gangen slo de USA 6-5 i bronsefinalen. 
Hun var igjen ener ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, der det kinesiske laget kom på 4.-plass. Her tapte de 3-7 for Storbritannia i bronsefinalen.
Schwäbische Alb

Geologi

Schwäbische Alb består stort sett av kalkstein som dannet havbunnen i juratiden. For 50 millioner år siden trakk havet seg tilbake. Siden kalkstein løser seg opp i vann, forsvinner regnvann ned i sprekker og danner underjordiske elver som renner gjennom store grottesystemer før de kommer opp av bakken. Det er nesten ingen elver, innsjøer eller andre former for overflatevann i Schwabisk Alb. 
Regn og andre værsituasjoner løser sakte, men sikkert opp hele fjellkjeden. Hvert år blir den omtrent 5 cm kortere. For noen millioner år siden strakk kjeden seg helt til det som i dag er Stuttgart. Enkelte steder var kalksteinen mer robust og det utviklet seg derfor små fjell i fjellkjeden. Flere steder finnes grotter, og mange av disse er populære turiststeder. Det er flere typer grotter, fra tørre dryppsteinshuler til grotter det er mulig å komme inn i med båt. Enkelte steder der vannet kommer ut igjen av fjellet finnes flotte utspring, som for eksempel Blautopf, en kilde til en av sideelvene til Donau. På grunn av den porøse kalksteinen forsvinner nesten Donau nær Immendingen (i 1911, 1921, 1928 og 1943 forsvant den helt), og dukker opp et par kilometer lenger nede. Det meste av vannet som forsvinner fra Donau dukker opp igjen nær Aachtopf, som er en kilde til en sideelv til Rhinen.

Landskap

Området er stort sett åslendt, og i øst stort sett flatt. Åsene er ofte dekket av små skoger med små sletter og små landsbyer innimellom.
Clito

Utseende

Middelsstore smygere. Forvingene er mørkbrune med noen hvite flekker, bakvingene mest hvite med brune kanter.

Levevis

Artene lever i skog, gjerne tropisk regnskog.

Utbredelse

Slekten er neotropisk og forekommer i Mellom. og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Brasil i sør.
Divertikulitt

Divertikulitt også kalt divertikulose er betennelse i divertiklene i tykktarmen.
Sykdommen kommer «snikende» og oppleves som smerter og ubehag i magen, sammen med feber og frysninger. Normalt sett behandles betennelsen med antibiotika, men i alvorlige tilfeller kan operasjon være nødvendig.
Poecilonota

Utseende

Middelsstore (gjerne 10-15 millimeter), avlange praktbiller. Oversiden er nokså ujevn på grunn av groper og lengdefurer. På farge er de svarte eller brunsvarte, mer eller mindre kledt med lyse skjell. Dekkvingene er bakerst litt trukket ut i en spiss.

Levevis

Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.
Flere av artene er knyttet til osp eller andre arter i poppelslekten.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Holarktis.
Åsbro

Åsbro er et tettsted i Askersund kommune i Örebro län i landskapet Närke i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 1 164 innbyggere.
Ulvsvåg (Alta)

Ulvsvåg er ei grend i Alta kommune i Finnmark. Den ligger på sørsida av Langfjorden, ved munningen av Ulvsvågelva, og rundt seksten kilometer øst for Bognelv. Europavei 6 går gjennom Ulvsvåg.
James Milner

Landslaget

For England har han spilt siden 2009, og han har også 46 kamper og 9 mål for England U21 som han spilte for fra 2004-2009.
Han ble tatt ut i Englands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Moldova 1

Bakgrunn

Kanalen ble opprettet i 1958 etter at sovjetiske myndigheter to år tidligere hadde besluttet å innføre tv-sendinger i Moldova. Planene startet med byggingen av et 196 meter høyt tv-tårn på en høyde i den nordøstlige delen av hovedstaden Chisinau i 1957. Prøvesendinger kom i gang like etter, og det første offisielle programmet ble sendt 30. april 1958. Det første programmet var en velkomsttale fra det kommunistiske partiet i landet, etterfulgt av tv-magasinet Sovjetisk Moldova og en film om moldovske sanger og til slutt et opptak fra en konsert i Leningrad.
De første månedene sendte kanalen bare 2–3 timer daglig, to ganger i uken. Senere økte sendetiden til fire dager i uken, og programmene var hovedsakelig direktesendinger av nyheter, konserter og show. Utover i 1960-årene ble sendenettet utbygget til å dekke hele landet, og i 1974 begynte kanalen fargesendinger.
Etter murens fall endret tv-markedet seg radikalt i Moldova. Flere kommersielle kanaler kom til, og kringkasteren Teleradio-Moldova gjennomgikk store strukturelle endringer og ble blant annet medlem av Den europeiske kringkastingsunion i 1993. Sendeflaten økte fra 18 timer i 1996 til 24-timerssendinger i 2007.
I 2016 fikk M1 en søsterkanal, Moldova 2. Den nye kanalen fungerer som en avlastningskanal for M1, særlig ved store sportsbegivenheter som OL og verdensmesterskapet i fotball.
An der schönen blauen Donau

An der schönen blauen Donau eller Donauwalzer (Op. 314) er en vals av Johann Strauss d.y. som ble komponert høsten/vinteren 1866/1867. Den ble opprinnelig skrevet for sangforeningen Wiener Männergesang-Verein («Mannskoret i Wien»), og da i to versjoner, som orkester- og korvals.
Valsen ble uroppført 15. februar 1867 i Dianabad i Wien-Leopoldstadt. Det foreligger også to versjoner av teksten, én av Josef Weyl og én av Franz von Gernerth. Musikkstykket har vært en av de jevnlig populære innenfor klassisk repertoar.
Da musikken var komponert, ble teksten skrevet Mannskorets poet, Joseph Weyl. Strauss skrev senere mer musikk, og Weyl trengte å endre en del av ordene. Strauss tilpasset stykket til ren orkesterversjon for Verdensutstillingen i Paris i 1867, og det oppnådde suksess i denne utgaven. Instrumentalversjonen er den mest vanlige oppføringen i dag. En alternativ tekst ved Franz von Gernerth, «Donau so blau», er også tidvis benyttet. Stykket hadde sin premiere i USA i orkesterversjon den 1. juli 1867 i New York, og i Storbritannia hadde korversjonen premiere den 21. september 1867 i London ved promenadekonsertene i Covent Garden.

Nasjonal betydning

I 1874 betegnet musikkanmelderen Eduard Hanslick donauvalsen som en «ordløs freds-Marseillaise» Allerede i 1888 ble den nevnt sammen med Keiserhymnen og nasjonalsangen. Uroppførelsen av Gernerths tekst i 1890 ble også mottatt med god kritikk.
Efter den annen verdenskrig manglet man en nasjonalsang, og ved kunngjøringen av landets gjenvunne uavhengighet spilte man valsen foran parlamentsbygningen i Wien. Likeledes ble den benyttet som «nasjonalsang» ved idrettsarrangementer, blant annet av fotballandslaget inntil Østerrike fikk sin nåværende Land der Berge, Land am Strome i 1946.
Tradisjonelt blir valsen spilt ved årsskiftet i alle østerrikske offentlige radio- og tv-sendere, slik at den innleder nyåret. Den er også, sammen med Radetzkymarsch et fast ekstranummer i Wiener-filharmonikernes nyttårskonsert, selv om den ikke står på programmet.

I andre media

Valsen spile en fremtredende rolle i Stanley Kubricks episke science-fiction-film 2001: En romodyssé.
Papuana woodlarkiana

Utseende

En nokså stor (ca. 25 millimeter) og kraftig, matt brunsvart hornbille. Den er den største og kraftigste arten i slekten Papuana. Hannen har et nokså langt, krumt horn i pannen og pronotum er kraftig uthulet, uthulingen dekker mesteparten av oversiden og er kantet av et høytm hornlignende framspring øverst og to mindre horn på sidene. Mesteparten av pronotum har grov, nettmasket mikroskulptur. Dekkvingene har tydelige punktrader. Hunnen mangler hornet i pannen, pronotum er jevnt rundet uten påfallende mikroskulptur.

Levevis

Larvene lever i jorda der de spiser råtnende plantemateriale. De voksne billene kan gjøre en del skade, særlig på taro, men også på andre rotfrukter som søtpoteter, ved at de ganger ganger i røttene. I tillegg til selve gnagskadene forårsaker der dermed også betydelige råteskader. Dette er et stort problem siden taro er en svært viktig avling i de aktuelle områdene.

Utbredelse

Arten er utbredt i Queensland, på Salomonøyene, Bismarckarkipelet, Admiralitetsøyene og i Indonesia fra Sumatra i vest til Ny-Guinea i øst.
Simon Nicolay Wiborg

Politiker

Wiborg var også aktiv innen politikk og var blant annet ordfører i Kragerø ved flere perioder. I periodene 1907-1909 og 1913-1915 var han suppleant på Stortinget fra Kragerø krets. Wiborg representerte Samlingspartiet i den første perioden og Det Frisinnede Venstre i den neste perioden.
Samveldelekene

Opprinnelse

Et sportsevenement for å samle landene i Det britiske imperiet ble først foreslått av Astley Cooper i 1891 i en artikkel i The Times der han tok til orde for en «Pan-britisk-pan-anglikansk konkurranse og festival hvert fjerde år for å fremme forståelse og goodwill innen det britiske imperiet».
I 1911 ble «Imperiets festival» arrangert i London for å feire kroningen av kong George V. Som en del av festivalen ble et inter-imperiemesterskap arrangert mellom lag fra Australia, Canada, Sør-Afrika og Storbritannia i forskjellige sporter som boksing, bryting, svømming og friidrett.
I 1928 ble Melville Marks Robinson fra Canada bedt om å organisere de første Samveldelekene (British Empire Games), som ble arrangert i Hamilton i Ontario i Canada to år senere.

Sporter og deltagere

I tillegg til mange sporter som står på det olympiske programmet, inkluderer Samveldelekene også typiske britiske sporter som lawn bowls, rugby sevens og netball. Konkurranseprogrammet ellers kan variere noe fra år til år, men friidrett og svømming er obligatorisk. 
Det er for tiden 53 medlemmer i Samveldet av nasjoner, og 71 nasjonslag med i lekene. England, Skottland, Nord-Irland og Wales sender separate lag til lekene, til forskjell fra OL der Storbritannia stiller samlet. Kronbesittelsene Guernsey, Jersey og Isle of Man, samt britiske oversjøiske territorier har også stilt med egne lag. Det samme gjelder Australias territorium Norfolk Island og Cookøyene og Niue, som er assosierte stater tilknyttet New Zealand.
Kun seks nasjoner har deltatt i samtlige Samveldeleker: Australia, Canada, England, New Zealand, Skottland and Wales.  Australia har vært beste nasjon i ti leker, England i sju og Canada i en.  
Under lekene i 1930 deltok kvinner kun i svømming og stup, men fra 1934 kunne de også delta i enkelte friidretts-øvelser.
Siamang

Biologi

Siamangene er utbredt i Malaysia, Thailand, og på Sumatra. Begge kjønn har forstørret strupesekk, som fungerer som resonanskammer for de høylydte ropene. Ropene er de kraftigste blant gibbonene. Et annet særtrekk er at to av tærne på føttene er delvis forbundet av en membran, noe som er opphavet til selve artsnavnet syndactylus, som stammer fra gammelgresk sun (forent) og daktulos (finger) - i betydningen forente tær. Siamangen er dekket av svart, buskete pels. Hannen blir noe større (typisk opp mot 90–100 cm høy og 14 kg tung) enn hunnen og har en hårdusk i kjønnsregionen, som på avstand kan se ut som en hale. Arten er imidlertid haleløs.
Siamangene lever med tette familiebånd i grupper. Foreldre og unger beveger seg sjelden mer enn 30 m bort fra hverandre; vanligvis befinner de seg mindre enn 10 m fra hverandre. Omtrent tre femdeler av kosten består av blader, og en tredel består av frukt, supplert med noen få blomster, mark og andre smådyr. Familiene lever på et omtrent 47 ha store områder, men forsvarer bare omkring 60 prosent av det, hovedsakelig med sine kraftfulle rop. Hannens maskuline skrik skal ta motet fra andre hanner, mens hunnens lengre, mer særegne, bjeffende lyder fungerer som et forsvar av territoriet.
Iđut

Iđut AS er et lite, norsk bok-, tidsskrift-, film- og musikkforlag i Ikkaldas i Indre Billefjord i Porsanger. Det utgir skjønnlitteratur, barnebøker, læremidler, fagbøker, generell litteratur, musikk og film. Det gir også ut magasinet Š for ungdom (redaktør Inga Marja Steinfjell, journalist Máret Ánne Sara) med hovedkontor i Karasjok. Utgivelsene er i hovedsak på nordsamisk, i tillegg til lulesamisk, sørsamisk, kvensk og norsk. Daglig leder i 2006 er Åge Persen. Redaktør er Nan Persen.
Flystyrten i Svartehavet 2016

Flyet

Flyet som var involvert i ulykken var en Tupolev Tu-154B-2-maskin, med registreringsnummer RA-85572, som hadde blitt produsert i Sovjetunionen og vært i drift siden 1983.

Ulykken

Flyet styrtet kort tid etter avgang fra Sotsji internasjonale lufthavn i Russland, med den russiske Hmeimim-basen utenfor den syriske byen Latakia som sin destinasjon. Flyet tok av fra svartehavsbyen Sotsji med 92 personer om bord klokken 05.27 lokal tid. Om bord på flyet var 64 medlemmer i det berømte Aleksandrov-ensemblet (det offisielle koret til Russlands væpnede styrker), inkludert dets dirigent Valerij Khalilov. Ni av passasjerene var journalister, tre hver fra Pervyj kanal, NTV og Zvezda. Flymannskapet besto av åtte personer. I tillegg var det med åtte militære, to embetsmenn og en lege.
Flyet styrtet i Svartehavet 1,5 kilometer utenfor kysten av Sotsji. Det ble gjort funn av vrakrester på 50–70 meters dyp, halvannen til seks kilometer fra kysten. Ingen av 93 personene om bord overlevde styrten. Tolv omkomne ble hentet opp fra havet på havaristedet.

Granskning

Russlands president Vladimir Putin beordret full gransking av styrten. Umiddelbart etter styrten satte den russiske etterforskningskomiteen i gang en kriminaletterforskning for å finne årsaken til ulykken. 
Vladimir Putin erklærte dessuten 26. desember 2016 for å være en nasjonal sørgedag.
Norges Grunnlov § 100

§ 100 i Norges grunnlov sikrer at alle har rett til ytringsfrihet og rett til tilgang til offentlig informasjon.
Paragrafen hadde stått uendret fra vedtagelsen i 1814 og frem til 2004. I september 2004 ble det foretatt omfattende endringer av
paragrafen.
Paragrafen ble sist endret 2. februar 2006 sammen med en rekke andre paragrafer. Endringene bestod i retting av språklige feil.

Paragrafens nåværende tekst

Ytringsfrihet bør finne sted.
Ingen kan holdes rettslig ansvarlig for å ha meddelt eller mottatt opplysninger, ideer og budskap med mindre det lar seg forsvare holdt opp imot ytringsfrihetens begrunnelse i sannhetssøken, demokrati og individets frie meningsdannelse. Det rettslige ansvar bør være foreskrevet i lov.
Frimodige ytringer om statsstyret og hvilken som helst annen gjenstand er tillatt for enhver. Det kan bare settes klart definerte grenser for denne rett der særlig tungtveiende hensyn gjør det forsvarlig holdt opp imot ytringsfrihetens begrunnelser.
Forhåndssensur og andre forebyggende forholdsregler kan ikke benyttes med mindre det er nødvendig for å beskytte barn og unge mot skadelig
påvirkning fra levende bilder. Brevsensur kan ikke settes i verk utenfor anstalter.
Enhver har rett til innsyn i statens og kommunenes dokumenter og til å følge forhandlingene i rettsmøter og folkevalgte organer. Det kan i lov fastsettes begrensninger i denne rett ut fra hensyn til personvern og av andre tungtveiende grunner.
Det påligger statens myndigheter å legge forholdene til rette for en åpen og opplyst offentlig samtale.
Vaughan Promontory

Vaughan Promontory er et høyt, ulendt og isdekt forberg som strekker seg østover fra Holland Range mellom Ekblad- og Mortonbreen. Det ender ved Cape Maude på Rossbarrieren. Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter offiser V.J. Vaughan i U.S. Navy som var øverstkommanderende på isbryteren USS «Glacier» under Operation Deep Freeze i 1964 og 1965.
Roing under de britiske imperielekene 1950

Roing under de britiske imperielekene 1950. Roing var en av flere sporter under de fjerde britiske imperieleker som ble arrangert i Auckland i New South Wales i Australia 4. til 11. februar 1950. Det var fem øvelser i roing, kun for menn.  Australia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran New Zealand med en.