google/wiki40b huggingface dataset:
Dataterminal

En dataterminal, 'tekst-terminal, ASCII-terminal eller alfanumerisk terminal, er en elektronisk eller elektromekanisk maskinvareenhet som brukes til å kommunisere med datamaskiner. Vanligvis kobles terminalen til via en serieport, men andre (historiske) kommunikasjonsmekanismer har vært i bruk, spesielt i forbindelse med stormaskiner.

Historie

Tidlige terminaler var elektromekaniske teleskrivere (ofte kalt TTYer) med papir, fargebånd og mekanisk anslag, for eksempel Teletype ASR 33, senere Texas Instruments Silent 700 og Digital Equipment LA30. Disse var langsomme, kostbare og vedlikeholdskrevende, og ble i løpet av 1970-årene stort sett fortrengt av videoterminaler.
Den nye terminal-generasjonen la grunnlag for raskere og mer effektiv interaksjon mellom maskin og bruker. Tekstbehandling ble mulig på generelle datamaskiner, programutvikling ble vesentlig effektivisert og dataregistrering via skjermbilder ble alminnelig.
Utfordringen med førstegenerasjons videoterminaler var hastighet, minne og kostnader. En terminal trengte nok minne til å vise en hel side med tekst, typisk 80 * 24 tegn med ekstra attributter for hver tegnposisjon (understrek, revers video, uthevet etc.), til sammen mellom fem og 10 kilobyte. Til sammenligning hadde mange minimaskiner i 1970-årene 64 kilobyte eller mindre hukommelse. Hastigheten var en utfordring både på grunn av støyfølsomhet på serielinjene og lav ytelse på komponentene i terminalene. Tidlige videoterminaler hadde en typisk hastighet på 4800-9600 bps.
Videoterminalen Heathkit H19 representerte en milepæl i utviklingen av terminaler da den ble introdusert i 1980 for under 1000 amerikanske dollar, og med hastighet 9600 bps.
Obriini

Utseende

Små til middelsstore, avlange, blanke trebukker. Antennene er minst så lange som kroppen. Pronotum er tydelig lengre enn bredt og har et par trekantede knøler i midten. Dekkvingene har markerte "skuldre" og parallelle sider. Beina er middels lange med mer eller mindre klubbeformede lår og tynne legger.

Utbredelse

Gruppen er vidt utbredt, men de fleste artene lever i Vestindia, Sør-Amerika og Sørøst-Asia.
Topologilinux

TopologiLinux er en tidligere Linuxdistribusjon som var basert på Slackware og Cooperative Linux. Den var konstruert for å kjøre fra Microsoft Windows uten å kreve noen partisjonering.
Første versjon ble lansert 25. august 2002. Siste versjon er 7.0.1 og ble lansert 10. januar 2009.
Terekkosakker

Terekkosakker er en undergruppe kosakker som er bosatte i nordre Kaukasus, langs elven Terek, hvorav navnet. De antas å ha vært en utbrytergruppe fra donkosakkere, som en gang på 1400-1500-tallene bosatte seg ved sine nåværende bosetningsområder.
Terekkosakkene er altså en russisk etnografisk undergruppe, men har også opptatt i seg andre folkeelementer som for eksempel eksempel osseter, tsjerkessere, vajnakher (tsjetsjener, ingusjer) og georgiere i sin gruppe. Terekkosakkene var også i stor grad innblandet i de senere konflikter i Tsjetsjenia.
Darius Milhaud

Liv

Milhaud kom fra en gammel slekt av jødisk-provençalsk opprinnelse. Ifølge ham selv var både den geografiske og den religiøse bakgrunnen noe som hadde betydelig innflytelse på ham gjennom hele livet.
Fra 1909 studerte han fiolin i Paris, men tre år senere var det komposisjon som opptok ham mest. Han ble undervist av Xavier Leroux i harmonikk, André Gedalge i kontrapunkt og Paul Dukas i instrumentering. I Gédalges kurs ble han også kjent med bl.a. Arthur Honegger og Jacques Ibert. På denne tiden oppstod først og fremst lieder etter dikt av samtidige franske diktere, og hans første opera (La brebis égarée, 1910–1915).
Etter å ha tilbrakt to år i Sør-Amerika, hvor han ble kjent med brasiliansk folkemusikk og populærmusikk, reiste han i 1918 tilbake til Frankrike, hvor han hørte til kretsen rundt Jean Cocteau og Erik Satie. Etterhvert inngikk han i den kjente komponistgruppen les Six. Hans komposisjoner brakte Milhaud suksess, men av og til også skandaler.
I 1925 giftet han seg med sin kusine Madeleine. De hadde en sønn, Daniel, som ble kunstmaler.
Etter utbruddet av andre verdenskrig emigrerte Milhaud med sin kone til USA, og ble lærer ved Mills College i Oakland, hvor han virket til 1971. Etter krigen hadde han også en komposisjonsklasse ved konservatoriet i Paris (til 1972). Han underviste i denne tiden vekselvis ett år på hvert kontinent. Han hadde så forskjellige studenter som jazzmusikeren Dave Brubeck, minimalisten Steve Reich, symfonikeren Allan Pettersson og avantgardistene Karlheinz Stockhausen, Larry Austin og Iannis Xenakis.

Musikk

Milhaud var en ytterst produktiv komponist (hans verkliste inneholder mer enn 400 opus), som virket innen alle betydelige musikkformer (opera, symfonisk musikk, instrumentalkonserter, kammer- og vokalmusikk, lieder).
Han var sterkt under innflytelse av musikk fra middelhavsnære områder, særlig den italienske. Kompositorisk brukte han teknikker som bi-/polytonalitet, polyrytmikk og inspirasjon fra jazz, han avstod fra strenge og formale teknikker fra klassisk satslære, og en av hans styrker var en særegen melodikk. Et av hans mest kjente stykker er Scaramouche for to klaverer, som han også arrangerte for mange andre besetninger.
Yun Shouping

Yun Shouping (kinesisk: (恽寿平, født 1633 i Changzhou i provinsen Jiangsu i Kina, død 1690) var en maler i den innflytelsesrike gruppen av landskapsmalere i den første tiden i Qing-dynastiet som skulle få tilnavnet «De seks klassiske mesterne». 
I motsetning til det som var vanlig på tiden, var han maler på fulltid. De fulltids malere var ellers noe som hørte fortiden til, f.eks. Ming-dynastiet, men nå var det en beskjeftigelse for lærde mennesker overhodet, og ikke minst for litteratiene i embedsverket. Yun ble aldri embedsmann; han foretrakk å vie hele sin tid til malerkunsten. 
Han reiste meget omkring i Kina, i provinsene Jiangsu, Zhejiang og Fujian, og ble kjent med andre malere som Wang Hui (1632–1717), Zha Shibiao (1615–1698) og Cheng Sui (1605–1691). Selv om det var landskapsmaleriet han ble virkelig berømt for, gikk han midt i livet over til å male blomster og fugler, en sjanger fra 900-tallet. Han benyttet seg da av Xu Xis mogu («benløse») metode for maling av fugler og blomster. 
Mange malere tok etter ham, og hans malerstil dannet skole og fikk tilnavnet «Changzhou-skolen».
Poropteromela

Utseende

En middelsstor, bred, noe flat, lys rødbrun (i alle fall på døde eksemplarer) bladbiller. Oversiden er tett og fint punktert. Pronotum er mye bredere enn langt, avrundet trapesformet. Dekkvingene er bredere enn pronotum, uten punktrader.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det østlige Australia (New South Wales, Queensland).
Sildpollen (Tysfjord)

Sildpollen er en arm av Stefjorden i Tysfjord kommune i Nordland. Pollen strekker seg cirka 2,5 kilometer i nord-nordøstlig retning fra innløpet mellom Sildpollneset i vest og Blomhola i øst og omgis av høye fjell på alle sider unntatt i det smale innløpet, med Kulhornet (981 moh.) på nordsiden som det høyeste. Sildpollelva har utløp i bunnen av pollen.
Den eneste bebyggelsen i nærheten er noen veiløse og avfolkede gårder på begge sider av innløpet.
Taygetos

Taygetos (gresk: Ταΰγετος) er en fjellrekke i Peloponnes i det sørlige Hellas som strekker seg rundt 100 km nordover fra den sørlige enden av Kapp Matapan på Manihalvøya. Den har sitt høyeste punkt på Profitis Ilias. Fjellrekken har sitt navn etter fjellnymfen Taygete. Navnet er et av de eldste som er nedtegnet i Europa ved at det står i Homers Odysseen. På bysantinsk tid og  opp til 1800-tallet var fjellene kjent som Pentedaktylos (gresk for «fem fingre»). Fjellrekken inkluderer prefekturene Arkadia, Lakonia og Messenia.
Eli Oftedal

Familie

Eli var datter av prest Knut Eik-Nes (1895–1968) og Nina Eik-Nes (1900–97) som var Venstrepolitiker og motstandskvinne. Eli giftet seg i 1947 med språkprofessor Magne Oftedal (1921–85), paret var 1947–48 ved University of Wisconsin der Eli studerte engelsk. Hun var søster av Kristen B. Eik-Nes.
Kristofer Hansteen (anarkist)

Bakgrunn

Hansteens far var ansatt som bergverksdirektør ved kobberverket på Røros, og ble senere direktør for Kongsberg Sølvverk. Blant hans grandonkler og onkler kan nevnes astronomen professor Christopher Hansteen, høyesterettsassessor Christopher Hansteen var hans farfar, og kvinnesakskvinnen Aasta Hansteen var hans tante.
Hansteen kom tidlig i konflikt med sin aristokratiske familie: Han nektet å la seg konfirmere, og i 1891 giftet Kristofer seg med tjenestepiken Olga Strøm (1869 – 1936).

Karriere, politisk engasjement

Kort etter artium begynte han som typograf. Blant arbeiderne kom han i kontakt med de moderne sosiale idéer, leste Karl Marx og Peter Kropotkin. Det var især den siste som ble bestemmende for hans livssyn. 
Kristofer Hansteen ble anarkist og medlem av Anarkistisk-Communistisk Gruppe «Libertas». Her ble han snart en sentral person. Den mest kjente historien med Hansteen er politiets beslagleggelse av anarkistenes fane 1. mai 1893. Også året før ble fanen beslaglagt.
Hansteen ga ut bladet Anarkisten i 1898 – 99. Dette oppnådde kun 300 abonnenter i Norge og 60 i Danmark. I 1899 måtte Hansteen flykte til England for å slippe politiforfølgelse etter en kritisk artikkel om kronprinsregenten i Anarkisten nr. 4 28/3 1899. Etter ett års opphold i London kom han tilbake til Norge, og ga ut bladet Til frihet i 1901 – 04. Hansteen ga ut en rekke brosjyrer – Til proletariatet, Det frie samfund, Undervisning uten dogmer med fler –, og oversatte Kropotkins En oprørers ord.
I det sosialdemokratiske Kristianialagets første periode holdt Hansteen flere foredrag i laget, og innledet gang på gang på massemøter om aktuelle spørsmål som f. eks. arbeidsløsheten, alltid ut fra et konsekvent 'anarkistisk-kommunistisk' grunnsyn. Dette vant gjenklang hos enkelte av Kristianiabevegelsens medlemmer. Hos Hansteen finner vi lenge før invasjonen av svenske ungsosialister begynte alle de momenter som vi siden møter igjen i ungsosialismen: kamp mot religionen, avstandtagen fra parlamentarismen, propaganda for generalstreiken.
Hansteen døde av tuberkulose i 1906.
Anja-Evelin Jordalen

Rekorder

I årene 2002–2007 satte Jordalen 141 norske rekorder: 44 i ungdom, 79 i junior samt 18 i senior.
O bli hos meg

«O bli hos meg!» er en salme skrevet av Henry Francis Lyte 1847 og trykt første gang i 1850: Abide with me; fast falls the eventide. Den ble oversatt til norsk av Gustav Jensen i 1915. Tonen er komponert av William Henry Monk i 1861.

Sangen

"Eventide", av William Henry Monk
Problemer med å lytte til denne filen? Se Hjelp:Multimedia.
1

O bli hos meg! Nå er det aftentid,

og mørket stiger – dvel, o Herre blid!

Når annen hjelp blir støv og duger ei,

du, hjelpeløses hjelper, bli hos meg!

2

Snart svinner livets dag, det kvelder fort,

og jordens lys alt mørkner og går bort,

forandrings skygge følger tro min vei -

o du som ei forandres, bli hos meg!

3

Hver time trenger jeg din sterke vakt,

kun for din nåde viker mørkets makt;

hvor skal jeg vandre trygt foruten deg?

I mulm og solskinn, Herre, bli hos meg!

4

Når du velsigner, ei av frykt jeg vet,

sår gjør ei ondt, gråt har ei bitterhet.

Hvor er vel dødens brodd? Jeg frykter ei.

Du som har seiret, Herre, bli hos meg!

5

O la meg se ditt kors i dødens gys,

driv mørket bort og vær meg livets lys!

Da skinner morgenrøden på min vei.

I liv og død, o Herre, bli hos meg!
Marnie

Handling

Kontordamen Marnie stjeler store summer fra sine arbeidsgivere, men blir etterhvert knepet av forretningsmannen Rutland som er forelsket i henne. Han aner at Marnie er kleptoman og etter å ha giftet sig med henne skjønner han at hun har store psykiske problemer. Marine tåler ikke synet av rødt, hun blir stiv av skrekk når det tordner, og hun klarer ikke tanken på at en mann rører henne. Rutland får omsider vite om barndomssjokket som hun selv har fortrengt og han tvinger henne til å konfrontere moren og dermed avdekke hva som skjedde.

Publikum og økonomi

Filmen innbrakte 7 millioner dollar I USA. Dette mot et budsjett på ca 3 millioner dollar.

Anmelderne

Den ble godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 82 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske kritikeren Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.
Kvadriga

En kvadriga er et firspann, det vil si åpen vogn med fire hester. I oldtiden ble den brukt ved kappkjøring og festopptog.
Boxing Day

Boxing Day er det engelske begrepet for andre juledag, 26. desember. Begrepet er vanlig brukt i noen land tilknyttet Samveldet av nasjoner. Felles for disse landene er en større andel kristen befolkning, som i eksempelvis Storbritannia, Australia, Canada, Ghana, New Zealand, Hongkong, Nigeria, Guyana, Trinidad og Tobago og Jamaica. I Sør-Afrika kalles dagen Day of Goodwill. Til tross for at andre juledag ikke er en helligdag i USA brukes navnet Boxing Day også der, spesielt i de nordlige statene nær Canada. I Canada er dagen en helligdag med unntak av Québec og Britisk Columbia. 
I nyere tid er dagen også knyttet til salg i butikkene, der det som ikke ble solgt i julesalget selges til nedsatte priser.

Etymologi

Det er flere teorier om opphavet til begrepet Boxing Day.
I Storbritannia var Boxing Day tradisjonelt en dag da tjenestefolket fikk en boks med restene fra herskapets julemat derav «boksedagen». Det var da vanlig å spise en enklere kald buffet som tjenestefolket hadde laget dagen før. Denne tradisjonen er av flere videreført ved at menyen fortsatt består av en enklere buffet. Dagen er derfor egnet til familietid med spill og sport. På det viktorianske 1800-tallet ble en skikk at håndverkere og tjenestefolk kunne hente sine Christmas boxes dagen etter juledagen. Juleboksen inneholdt gjerne en ekstra bonus som takk for innsats gjennom året.
Det har også vært tradisjon å gi penger og gaver til fattige på denne dagen. En slik tradisjon har trolig røtter helt tilbake til middelalderen, men opprinnelsen er ikke kjent. Det var i den sammenheng vanlig å sette ut metallbokser (boxes) utenfor kirkene for innsamling av gaver. Fra rundt 1800-tallet var det ikke uvanlig at kirker fordelte pengene fra sine offerkister og til fattige

Sport

I England, Skottland og Nord-Irland er det tradisjon for full runde i fotball i respektive Premier League, Scottish Premier League og Irish Premier League på Boxing Day. Tradisjonelt settes det opp lokale derbykamper på denne dagen. Formålet var opprinnelig at spillerne skulle slippe å reise langt dagen etter juledag. I moderne tid er Boxing Day et begrep innen sport knyttet til store oppgjør og stor publikumsoppslutning.
Også andre idretter er knyttet til andre juledag, både i rugby og cricket. Spesielt er Melbourne Cricket Ground i Australia der nær 100 000 tilskuere årlig møter til Boxing Day test match, treningskamp i cricket. 
Boxing Day har også tradisjon for revejakt til hest, i Storbritannia, men også i deler av USA.
I noen afrikanske samveldeland, spesielt Ghana, Uganda, Malawi, Zambia og Tanzania, er nevekamper innen boksing avholdt på Boxing Day.
Ida Østergaard Madsen

X Factor (2012–d.d.)

Etter audition og seks liveshows i X-Factor 2012 gikk Ida videre til finalen som én av tre deltagere. Ved finalen den 23. mars 2012 i Jyske Bank Boxen i Herning sang hun Coldplays nummer «Paradise», som hun sammen med Lukas Graham sang dennes nummer «Ordinary Things». I den avgjørende runde fremførte hun sitt eget nummer «I Can Be», og vant over Line Larsen med 61.7 prosent av de 306.317 avgitte stemmene. Vinnernummeret hadde hun skrevet i samarbeid med Tobias Stenkjær og Søren Vestergaard. «I Can Be» mottok i juni 2012 platina for 30.000 downloads.
DR meddelte etter finalen i Herning, at Ida hadde fått flest sms-stemmer i alle seks liveshows.
Leken går videre

Handling

Erik og Hjertrud driver en gard et sted på Østlandet, ikke langt fra hovedstaden. Deres store sorg er at de ikke kan få barn. Etter seks års ekteskap byr Hjertrud seg fram for gardskaren Anders, og blir med barn. Etterpå forlanger hun at Anders skal dra fra garden. Anders reiser, men kommer etter en stund tilbake. For annen gang blir Hjertrud med barn, og på Hjertruds bud må Anders reise. 
Sønnene Arild og Bent viser seg å bli ganske ulike. Bent er tung og stødig, går ikke på dans, men interesserer seg for bergarter og fossiler. Arild har et flyktig sinn, og blir ikke avkrevd mye arbeid på garden. Faren har en gang da han ble redda opp av en råk gitt Gud det løftet at Arild skal bli prest, og det løftet tenker han å holde. Arild blir sendt til byen til teologiske studier, men studiene ender i utskeielser både med hensyn til livssyn og livsstil, og han blir en belastning på familieøkonomien. Når det er forbi med teologien, finner Arild ut at han vil til teateret. Her seg det ut til at han har funnet det rette for seg; hans hang til det uegentlige og forstilte folder seg ut ved teateret, og han gjør en slags karriere.
Bent blir hjemme, og må ta av for farens og moras stigende vanskeligheter. En periode omgås han Hild, som er datter av Anders. Anders har i mellomtida slått seg stort opp på skogspekulasjon og sagbruksdrift, og er blitt en kakse i bygda. Bare Hjertrud vet at Bent og Hild er halvsøsken, og når hun tror at de to er i ferd med å utvikle et forhold, får hun det for seg at Hild må vekk.
Faren har bare hatt uhell i sine økonomiske disposisjoner; han må selge skogen og snart er garden pantsatt til opp over pipa. Erik ser i et forvirret øyeblikk Anders som den som er skyld hans egne ulykker, og en måte å ramme Anders på, er å ta fra han noe han har kjær.
Hestesport under Middelhavslekene 1983

Hestesport under Middelhavslekene 1983. Hestesport var en av flere sporter under de niende middelhavslekene som ble arrangert i Casablanca i Marokko i perioden 3. til 17. september 1983. Det var fjerde gangen som hestesport var med på programmet under Middelhavslekene. Det var en individuell og en lagkonkurranse i sprangridning.
Robert Post

Oppfølgeren (2007–)

I juni 2007 begynte innspillingen av oppfølgeren, hos Ocean Sound Recordings på øya Giske utenfor Ålesund. Robert hadde flyttet hjem fra London og til Sunnmøre og Langevåg. Bandet ble etter hvert utvidet med flere medlemmer. På en av konsertene som ble gjort med det nye bandet i 2007, var på Garage i Bergen i november, hvor Einar «Engelen» Engelstad (Bergens Tidende) skrev: «Robert Post har det som skal til. Låtmaterialet er glimrende. Både de fengende popsviskene og de mer vågale veiene han har begitt seg ut på. Variert både musikalsk og stilmessig, og vanskelig å sette i bås. (...) Robert holder også mål live. Både som vokalist, gitarist, pianist og entertainer. Litt vanskelig å si hvor Robert Post til slutt havner. Men han kommer garantert frem.»
Gelugor oljekraftverk

Gelugor oljekraftverk er et varmekraftverk nær Teluk Ewa i delstaten Penang i Malaysia. Det har en installert produksjonskapasitet på 398 MW med kogenerasjon.
Brenselkilden er primært fyringsolje. Operatør er et energiselskapet Tenaga Nasional Berhad.
U23-EM i friidrett 2011

U23-EM i friidrett 2011 ble arrangert 14. – 17. juli 2011 på Městský stadion i Ostrava i Tsjekkia.
ITunes

iTunes Store

I enkelte land (Norge, Sverige, Danmark,  Frankrike, Portugal, Nederland, Sveits, Hellas, Spania, Tyskland, Italia, Luxembourg, USA, Storbritannia, Østerrike, Belgia og Finland) kan iTunes-brukere kjøpe musikk over internett fra Apple igjennom iTunes Store.
Ukraina i verdensmesterskapet i fotball 2006

Finaler

Åttendedelsfinalen mot Sveits endte 0–0 etter 90 minutter og ekstraomganger, og det ble avsluttet med en straffekonkurranse. Straffekonkurransen ble åpnet med en bom av Sjevtsjenko. Etter det bommet Sveits mye og Ukraina vant 3–0 over dem. Ukraina var klar for kvartfinale mot Italia. Kvartfinalen endte 3–0 til Italia. Førsteomgangen var ganske kjedelig med 1–0-ledelse til Italia. Den andre, derimot, var spennende der Ukraina hadde mange sjanser, men scorte ikke på noen. Det gjorde imidlertid Italia og vant 3–0 til slutt.
Pasquale Anfossi

Liv

Anfossi studerte fiolin ved Napolis Loreto-konservatorium fra 1744 til 1752 og spilte deretter fiolin i et operaorkester i omtrent ti år. Seinere studerte han komposisjon hos Sacchini og Piccini.
Anfossis første opera var farsettaen La serva spiritosa, skrevet til karnevalet i Roma i 1753. Han etablerte seg ikke som operakomponist med en gang, men assisterte læreren Sacchini ved å fullføre hans operaer. Anfossi fikk et visst gjennombrudd i Roma 1773 med dramma giocosoen L'incognita perseguitata.
Fram til 1782 skrev Anfossi omtrent 30 operaer som hovedsakelig ble oppført i Venezia og Roma, enkelte også ellers i Italia og i Wien. I 1782 fikk han med Il trionfo della costanza sin første uroppføring i London. Som musikkdirektør var han forpliktet til å oppføre fem egne, nyskrevne operaer og oppføre ulike andre komponister, for eksempel Glucks Orfeo med ekstra musikk av  Johann Christian Bach og Händel. En kritiker skrev om hans siste oppføring i London,  L'inglese in italia, at «musikken lider helt klart av en trøttende ensformighet».
Anfossi vendte tilbake til Italia og under karnevalet i 1787 fikk han med farsettaen Le pazzie de' gelosi igjen suksess i Roma. I 1789 tok likevel en 20 år lang kontinuerlig produksjon av nye operaer slutt, og han innskrenket seg deretter til kirkemusikk. Han ble utnevnt til maestro di cappella ved San Giovanni in Laterano og beholdt denne posten til sin død.

Verk

Anfossis verk er ikke kjent i sin helhet, men han skrev minst  20 oratorier på latin og italiensk og minst 60 operaer, kanskje 70 eller mer. Han tidlige verk var forståelig nok nært beslektet med lærerne Piccinni og Sacchinis stil. Harmonikken var diatonisk og noe intetsigende, men her og der med inspirert melodikk. Orkestreringsstilen endret seg i løpet av karrieren, han fikk fram en del fargerike virkninger gjennom effektiv bruk av blåseinstrumenter. Fram til midten av 1770-årene syntes han å foretrekke gammeldagse, rene da capo-arier i sine opere serie, for deretter gå over til friere former, på samme måte som i hans tidlige komiske verk. Større former, som finaler, syntes å ligge for ham, og han hadde åpenbart en forkjærlighet for sentimentale øyeblikk og karakterer.
Musikken hans ble kritisert som ikke tilstrekkelig dramatisk og svak når det gjaldt karakterisering. Hans buffokarakterer mangler i det store originaliteten til hans samtidige Cimarosa og Paisiello, og det er vanskelig å se bort fra at hans seria-musikk er temmelig formelaktig.
Til tross for sin store popularitet i hans egen tid var Anfossi lenge en glemt operakomponist som hurtig ble stående i skyggen av Salieri, Rossini og Mozart. Likevel iscenesatte Johann Wolfgang von Goethe i egenskap av teaterdirektør i Weimar Anfossis farsetta La Maga Circe («Trollkvinnen Circe»).  Librettoen omarbeidet han sammen med Christian August Vulpius og planla en utvidelse som det imidlertid ikke ble noe av.
De siste tiårene er enkelte av Anfossis verk oppført og innspilt, eksempelvis  Giuseppe riconosciuto. I 2005 ble verk av Anfossi oppført ved sommerfestspillene i Salzburg
Transmetro

Transmetro er det norske navnet på tegneserien «Transmetropolitan» skrevet av Warren Ellis og tegnet av Darick Robertson. Serien ble i Norge utgitt i bladet Inferno, som ble lagt ned før serien rakk å bli fullført.
Lindansaren

Lindansaren er et musikkalbum med Mikael Wiehe, utgitt i 1983.