google/wiki40b huggingface dataset:
Nilens juvel

Handling

Etter de strabasiøse hendelsene i Latin-Amerika lever Jack og Joan det gode liv på sin yacht. Men de blir gradvis lei av hverandre og det sorgløse livet. Joan bestemmer seg for å akseptere en invitasjon hos en sheik i Midtøsten, men på vei dit blir hun bortført og viklet inn i jakten på en mystisk juvel. Jack bestemmer seg for å redde henne og dermed havner de to i det ene halsbrekkende eventyret etter det andre. Etterhvert finner de ut av juvelen egentlig ikke er en edelsten, men en åndelig leder for en stamme i Nord-Afrika.

Økonomi og popularitet

Til tross for lunken mottakelse fra filmanmelderen ble Nilens juvel nesten en like stor publikumssuksess i USA som dens forgjenger. Den innbrakte $76 millioner på amerikanske kinoer, mens den forrige innbrakte $76,5 millioner. Nilens juvel gjorde det imidlertid noe bedre utenfor USA enn forgjengeren. Den ble den syvende mest innbringende filmen i USA i 1985, mens dens forgjenger ble den åttende mest innbringende filmen (i 1984).
Produksjonskostnadene er blitt estimert til $21 millioner.

Filmanmelderne

Filmen fikk lunken mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den fått 50 % på Rotten Tomatoes. (Til sammenligning har dens forgjenger fått 86 %.) Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerne, mens Leonard Maltin gav den 2 av 4.
Både VG, Dagbladet og Dagsavisen gav den terningkast tre.

Innspilling

Store deler av filmen ble innspilt i Marokko, men også Frankrike og Monte Carlo ble brukt som location. Sentrale deler av filmen ble innspilt ved Atlas Corporation Studios i den marokkanske byen Ouarzazate. Stedet har vært åsted for mange kjente filmproduksjoner, blant annet Lawrence of Arabia (1962), Star Wars (1977), The Living Daylights (1987), The Mummy (1999), Gladiator (2000) og Kingdom of Heaven (2005).

Filmmusikk

Filmens meste kjente sountrack var «When the Going Gets Tough, the Tough Get Going», fremført av Billy Ocean. Den ble en stor hit i 1985 og 1986. Både Douglas, Turner og DeVito medvirket i musikkvideoversjonen av sangen.
Sangen «Freaks Come Out At Night», av gruppa Whodini, gjorde seg også bemerket.

Planene om en tredje film

En tredje film, som var tiltenk å ha tittelen Crimson Eagle, var under planlegging allerede i 1985, men på grunn av kritikernes dårlige mottakelse av Nilens Juvel ble disse planene skrinlagt.
NM i rullestolcurling 2009

Norgesmesterskapet i rullestolcurling 2009 ble arrangert 16. – 18. oktober 2009 av Halden CC, men i Snarøyhallen. Det skulle vært arrangert i Halden Curling Center, men denne var stengt grunnet oppussing.
Kun 2 lag deltok; Halden curlingklubb og Trondheim curlingklubb. Konkurranseformen er mixed lag, det vil si at begge kjønn må være representert på banen til enhver tid. Halden stilte imidlertid med et rent herrelag.
Konkurransen ble arrangert som en del av Norwegian Open i rullestolcurling 2009, ved at det beste norske laget vant NM-gull. Halden Curlingklubb stilte i Norwegian Open som Norge I, og Trondheim Curlingklubb stilte som Norge II. Trondheim Curlingklubb ble best av de norske lagene, og ble dermed norgesmester i rullestolcurling.
Songrim

Administrativ inndeling

Byen er delt inn i 19 dong (nabolag) og 6 ri (landsby).
Salon des indépendants

Salon des indépendants («De uavhengiges salong», det vil si «de uavhengiges kunstneres kunstutstilling») eller egentlig Société des artistes indépendants («De uavhengige kunstneres forening»), på norsk ofte omtalt som independentene, er en kunstnergruppe eller stiftelse som ble dannet i Paris i 1884 og som arrangerte sin egen kunstutstilling under valgspråket  Sans jury ni récompense («Ingen jury og ingen premier»). Blant stifterne var Albert Dubois-Pillet, Odilon Redon, Georges Seurat og Paul Signac. To år senere åpnet utstilling nummer to. Utstillingen ble avholdt årlig de neste tretti årene, og var toneangivende for det nye som skjedde i Paris' kunstverden på den tiden. Alle nye retninger ble stilt ut og diskutert. Vårutstillingen 2007 blir den 117. i rekken og blir avholdt i  Espace Champerret.

Pionertiden fram til 1920

Fram til 1920 stilte Salon des indépendants ut. Blant de utstilte verkene fantes La baignade à Asnières av Georges Seurat Le Pont d’Austerlitz av Paul Signac og verker av Henri-Edmond Cross, Odilon Redon, Albert Dubois-Pillet, Louis Valtat, Armand Guillaumin og Charles Angrand.
Fra begynnelsen av 1900-tallet kom etterhvert alle de kjente kunstretningene til Ecole de Paris fram. Her kan nevnes: neo-impressionisme, fauvisme, kubisme.

Etter 1920

Grand Palais ble nå lokaler for utstillingene. Etter annen verdenskrig ble profilen fornyet blant annet gjennom den nye realismen med navn som André Dunoyer de Segonzac, Bernard Buffet, Jean Carzou, Maurice Boitel, Yves Brayer, Aristide Caillaud og Daniel du Janerand.
Serieteket (Stockholm)

Serieteket i Stockholm er ett spesialbibliotek for tegneserier, grundet 1996. Det er plassert i Kulturhuset ved Sergels torg i Stockholm og inngår siden 2013 i Kulturhuset Stadsteatern. Serieteket er det eneste spesialbiblioteket for tegneserier i Sverige.
Coffee Bay

Coffee Bay (afrikaans: Koffiebaai) er et lite tettsted og feriested på Wild Coast i provinsen Eastern Cape i Sør-Afrika, rundt 250 km sør for Durban og rundt 80 km sørøst for Viedgesville. Ved folketellingen i 2011 hadde tettstedet 258 innbyggere.
Tettstedet er oppkalt etter kaffeplantene som spiret i området fra bønner fra skipsvrak og plyndrere.
Elven Mthatha munner ut i Coffee Bay.
Oh How Happy Are They Who the Savior Obey

«Oh How Happy Are They Who the Savior Obey» er en engelsk salme. Teksten ble skrevet av Charles Wesley og publisert i Hymns and Secret Poems i 1749. Melodien er av William H. Monk. Den ble publisert i Hymns Ancient and Modern i 1889.

Norsk versjon

Den norske tittelen er «Å, hvor salig den er som har frelseren kjær».
Shanghais maglevbane

Statistikk

Banen er av typen Transrapid og drives av Shanghai Maglev Transportation Development Co., Ltd..
Toget går fra 0 til 350 km/t på 2 minutter, og har en normal topphastighet på 431 km/t. Under en testkjøring 12. november 2003 oppnådde toget en hastighet på 501 km/t. Prosjektet kostet 10 milliarder yuan (ca. 8 milliarder norske kroner) og det tok ca. 2,5 år å bygge de 30,5 km med bane.
Banen går fra Longyanggaten stasjon i Pudong på Shanghais metrolinje 2 til Pudong internasjonale lufthavn, i tillegg til en sidebane som går til verkstedet. Toget bruker 7 minutter og 20 sekunder på turen.
For tiden (september 2011) ligger billettprisen på 50 yuan (ca. 45 kroner i 2011) og ¥40 (NOK 36) for flypassasjerer ved framvisning av flybillett. En tur/retur-billett koster ¥80 (73 kr), mens VIP-billetten koster det dobbelte.
Demetris Nichols

Karriere

Nichols startet sin karriere for collegelaget til Syracuse University i 2003. Her spilte han i 4 sesonger før han i 2007 ble trukket opp til NBA av laget Portland Trail Blazers i andre uttaksrunde.
I den første sesongen til Nichols hadde han tre forskjellige klubber. Etter hans korte karriere i Portland Trail Blazers, ble han byttet til New York Knicks 28. juni 2007 til bytte mot New Yorks fremtidige uttak i andre runde i 2008. Offisielt fikk ikke Nichols kontrakt med den nye klubben sin før 1. oktober 2007, og ble sparket igjen 25. oktober 2007.
Det skulle kun ta fire dager før Nichols godtok et kontraktforslag fra NBA-klubben Cleveland Cavaliers. Dette skjedde 29. oktober 2007. 5. desember samme året ble han sparket fra denne klubben også.
To dager senere, den 7. desember, signerte Nichols en kontrakt med klubben Chicago Bulls. 24. juli 2008 signerte han sin andre kontrakt for klubben. Noe senere ble han sparket fra klubben.
Serradinga

Utseende

Middelsstore (vingespenn 45-60 millimeter), brune sommerfugler med små øyeflekker på forvingene. 
Oversiden er brun, forvingen har små, hvite flekker langs ytterkanten, bakvingen en rad av øyeflekker. Bakvingenes underside er mørkbrun med øyeflekker.

Levevis

Larvene lever på gress (Poaceae). De lever på gressmarker og har én generasjon hvert år som flyr om våren og sommeren.

Utbredelse

Slekten finnes bare i høytliggende områder i Sør-Afrika.
Gaoqiao (Pudong)

Gaoqiao (kinesisk: 高桥; pinyin: Gāoqiáo) er en storkommune i Pudong i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Gaoqiaos gamlebys historie strekker seg tilbake til Songdynastiets tid. Gaoqiao nye by, også kjent som Holland Village eller Holland Town, er mer moderne (fra 2001 og yngre) og inspirert av gammel nederlandsk arkitektur.
Gaoqiao ligger i nordre del av Pudong, på østbredden av elven Huangpu og ved siden av Waigaoqiao Free Trade Zone. Storkommunen er på 39 kvadratkilometer og hadde en fastboende befolkning på 84.900 i 2008.
Risk (hørespill)

Risk er et norsk hørespill skrevet av Christopher Grøndahl. Det ble urfremført på NRK Radio i 2003, og vant Prix Europa for beste europeiske hørespill i 2003. Stykket har senere blitt oppført på flere teaterscener som skuespill.

Handling

Stykket handler om den unge Mattis, som etter en rekke traumatiske opplevelser befinner seg på psykiatrisk sykehus hvor han prøver å samle trådene i livet sitt. Tankesprangene hans fører ham tilbake til forelskelsen, krigen og det å bli drapsmann.

Oppsetninger og utgivelser

I den opprinnelige oppsetningen av NRK-hørespillet fra 2003 ble hovedrollene i hørespillet spilt av Thorbjørn Harr og Janne Formoe. Regien var ved Morten Cranner, mens Tormod Nygaard var ansvarlig for lyddesignet.
Hørespillet er utgitt i bokform på SolumBokvennen Forlag.
Vin santo

Vin santo eller vinsanto er en søt dessertvin fra Toscana i Italia. 
Den er vanligvis laget på trebbiano- og malvasiadruer. Vinen lages på tørkede druer og den oksiderer noe under fremstillingen. Ulike vinsanto kan fremvise store variasjoner seg imellom. I noen tilfeller tilføres vinen sprit og endres til sterkvin. Graden av sødme og oksidasjon kan variere mye mellom de ulike produsenter.
Vin santo drikkes ofte til mandelskorper (cantucci).
En tradisjonell meningsoversettelse av begrepet vinsanto er «hellig vin», men det finnes også andre forklaringer. En annen forklaring er at patriark John Bessarion under et kirkemøte i 1349 drakk Vin Pretto (ren vin) og mente at vinen kom fra Xanthos. Andre hørte ham bruke ordet Xantho, gresk for gul. Noen mente han hadde sagt «Santo», hellig, og likte det bedre enn «ren». Ytterligere en versjon er at vinlagringen tradisjonelt startet allehelgensdag og at vinen ble helt på flasker i påsken.
.vn

Registrering

Registreringer foretas direkte på andre nivå, eller på tredje nivå under diverse subdomener på andre nivå.
Foundation for Environmental Education

FEE Norge

Leder for FEE Norge er Jan Braataas. Han forteller at Norge ligger an til å få fem strender og åtte marinaer med blått flagg sommeren 2008.
Skogsnutebiller

Utseende

Små til ganske store (3 – over 20 mm) snutebiller, kraftig bygde. Kroppen er avlang, som oftest med mørk grunnfarge og mønster av lyse skjell som ofte danner uregelmessige tverrbånd. Hodet er ganske stort med en lang, slank snute som ofte er noe utvidet i den ytre halvdelen. Antennene sitter vanligvis festet nær spissen av snuten og er ganske lange og kraftige, kenbøyde med en markert kølle ytterst. Brystskjoldet (pronotum) er litt bredere enn langt, med rundede sider, mer eller mindre kraftig punktert. Dekkvingene er vanligvis mer eller mindre ovale på form, med eller uten tydelige punktrekker. Beina er lange og kraftige, leggene ender i en kraftig, innoverrettet torn som gjør at billene kan klamre seg fast til det de sitter på slik at de kan være ganske vanskelige å få løs.

Levevis

De fleste artene er knyttet til bartrær, særlig finner man mange arter på furu. Larvene utvikler seg i død ved, eller under barken på svekkede, men ennå levende trær. Larveutviklingen kan være flerårig, og de voksne billene kan også leve i flere år. De voksne billene gnager på barken på unge greiner og på nye skudd, og kan gjøre stor skade i plantefelt. Det finnes også arter som lever på jordstokker (rhizomer) av ulike urter, blant annet bjørnekjeks (Heracleum) og pestrot (Petasites). Et eksempel på en slik art er Hylobius transversovittatus, som lever på røttene av kattehale som vokser på strender. Denne arten er i Norge bare funnet noen få steder ved Oslofjorden.

Skadedyr

Det alvorligste skadedyret i denne gruppen er gransnutebillen (Hylobius abietis). Tross navnet går den like gjerne på furu, og billene som lever på furu vokser seg større enn de som lever på gran. Denne billen er ganske stor (7 – 12 mm), svart med mønster av gule skjell. De voksne billene kan overvintre flere ganger og kommer gjerne fram i april. De flyr på ettermiddagen og kvelden på varme sommerdager. Billene gnager i barken på unge trær og etterlater seg traktformede groper. Trær som er hardt angrepet kan stryke med av uttørking og soppangrep. Hunnene legger egg på røttene på ferske stubber, der larvene utvikler seg unde barken. Av denne grunnen er skadeproblemene størst på unge trær på eller ved ferske hogstflater der det finnes rikelig med stubber, mens billen sjelden når store tettheter i naturlig skog. Larveutviklingen tar 3-5 år i Nord-Europa.
Artene i slekten Pissodes og andre Hylobius-arter kan av og til også gjøre noe skade på bartrær, men vanligvis bare på trær som alt er svekket av andre grunner.
Nordkjosbotn videregående skole

Skolens hovedmål

Nordkjosbotn videregående skole ønsker å være en ressurs for videregående opplæring i kommunene Balsfjord, Storfjord og Lyngen. Skolens mål er gode faglige resultat og høy kvalitet på alt arbeid. For å oppnå dette satser vi på ansvarsavklaring, samarbeid, trivsel og trygghet.
Feber i blodet

Handling

Bud (Warren Beatty) og Deanie (Natalie Wood) er to tenåringer som elsker hverandre. Foreldrene mener de er for unge til å gifte seg og Buds far har ærgjerrige planer for ham. Deanie følger sin mors ønske om å ikke innlede noe seksuelt forhold til Bud, mens Buds far overtaler sønnen til å tilfredsstille sitt begjær hos andre jenter. Bud og Deanie virker som skapt for hverandre, men tidens strenge seksualmoral og foreldrenes store makt over barna virker ødeleggende på forholdet. 
Etter å ha blitt utsatt for en nesten-voldtekt av en annen gutt får Deanie nervøst sammenbrudd og blir innlagt på et psykiatrisk sykehus. Flere tragedier rammer også Bud og familien. Hans lettsindige søster omkommer i en ulykke og faren mister sin formue i det store børskrakket. Bud beslutter seg deretter for å avslutte studiene og isteden forfølge sine egne interesser om å bli gårdbruker. Han møter den rette kvinnen og etablerer familie. Etter over to år på sykehus føler Deanie seg sterk nok til å møte Bud.

Priser og nominasjoner

Filmen ble tildelt en Oscar for beste manus (William Inge) og nominert i kategorien beste kvinnelige hovedrolle (Natalie Wood). Den ble i tillegg nominert til en BAFTA, tre Golden Globe, Laurel Award og Directors Guild of America.

Nyinnspilling

I 1981 kom en nyinnspilling av filmen. Denne var produsert for TV og hadde Melissa Gilbert og Cyril O'Reilly i hovedrollene. Michelle Pfeiffer hadde også en fremtredende rolle i denne versjonen.
Lapazina

Utseende

Middelsstore, litt brede, mørke trebukker, pronotum og lårene mer eller mindre rødlige. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Prnotum er bredere enn langt, sylindrisk til svakt tønneformet, uten tenner på sidene. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er nokså spinkle.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Ecuador, Peru og Bolivia.
Valamo kloster

Valamo kloster (russisk: Валаамский монастырь) ligger på øya Valamo i Ladogasjøen i russiske Karelen. Det er et russisk-ortodoks kloster som ble grunnlagt en gang mellom 900 og 1400 av den den hellige Sergei og Herman av Valamo. Grensestrider i Karelen mellom svenske Finland og Russland, samt mellom Finland og Sovjetunionen, medførte gjentagende vandalisering og forstyrrelse av klosteret. Under den finske vinterkrigen i 1939–40 flyttet munkene til Finland, hvor de startet Valamo nye kloster. I 1989 ble deler av klosteret på Valamoøyene tilbakeført til Den russisk-ortodokse kirke og klosterlivet ble gjenopptatt.
Klosteret produserer 60–70 tonn oppdrettsørret pr. år (2015).
Kriken (Stavanger)

Kriken eller Krigen var et område omkring Vågen i Stavanger.
Det var på 1400-tallet flere eiendommer i Stavanger som hadde navnet Kriken, Midt-Kriken, Øvre Kriken og Nedre Kriken. Det har vært ulike oppfatninger om hvor Kriken var.
Navnet Krigen betyr vrå, vinkel, bukt eller krok.

Kildegrunnlaget fra 1400-tallet

Kriken er kjent i fire dokumenter fra middelalderen, men ingen av dokumentene forteller hvor Krigen var, og det er heller ikke åpenbart fra kildene hvor det var. Arne Kvitrud argumenterte i 2017 for at Kriken fra til første halvdel av 1400-tallet var en del av Olavsklosterets eiendom Sankt Oles grunner. Den ble solgt til privatpersoner. Det ble så kjøpt opp av familien til lagmannen Eirik Gunnarson, og så gitt til korbrødrene ved Domkirken.
12. januar 1431 ble et dokumentet skrevet i ”øfra Krikenom” – Øvre Kriken i Stavanger. 30. april 1444 solgt abbed Erlend på Utstein kloster tuftene som heter ”neste Krikeren” til lagmannen Eirik Gunnarson. 3l. mars 1445 solgte Eirik Gunnarsons sønner abbeden Olav Erikson i Halsnøy kloster og kannik og senere biskop Gunnar Erikson i Stavanger – tuften som heter ”Midh-krikin” – Midt-Kriken. Midt-Kriken lå ved sjøen, slik at Kriken ikke kan være delt i nedre, midtre og øvre Kriken. 20. juni 1482 ble igjen et dokumentet skrevet i ”Krikenom” i Stavanger.

Nedre Strandgate 3 og Valberget

29. august 1698 solgte Peder Jenssen sin andel i en grunn i Krigen på Strandgaten. Denne eiendommen kan vi stedfeste til Nedre Strandgate 3 ut fra hvem som var naboer. Til Nedre Strandgate 3 var det grunnleie til rektor ved Katedralskolen i Kristiansand. 
28. februar 1705 eide borgermester Bernt Svendsen en grunn fra Krigen av Valberget til en trehage.

Kriken prebende

Det kan være at både eiendommen på Nedre Strandgate og Valberget begge lå på grunner tilhørende Kriken prebende, eller at begge eiendommene hørte til Kriken. Navnet Kriken ble etter reformasjonen brukt som navn på et prebende ved Domkirken. Prebender var samlinger med eiendommer som ga leieinntekter. Prebendene i Stavanger hadde før reformasjonen navn etter helgener. Etter reformasjonen fikk de navn etter en av største gårdene som prebenet hadde inntekter av. At lektoratet i Kristiansand hadde overtatt Nedre Strandgate 3 stemmer også med opplysningen fra 1621, der Krigen prebende ble lagt til lektoren i Stavanger for evig tid og et kongelig vedtak 20. november 1680 der to tredjedeler av Stavanger katedralskoles inntekter til Kristiansand katedralskole og resten til kapellanen i Kristiansand.
Krigen prebende eide en rekke gårder i Rogaland. Sporer vi opp eldre kilder til disse gårdene finner vi Eirik Gunnarson og sønnene Gunnar og Olav Eirikson som tidligere eiere av Vorster i Strand, Veland i Strand og Skeie på Hundvåg. Dette er neppe tilfeldig og vi må kunne gå ut fra at Gunnar og Olav Eirikson var opphavsmenn for mange av eiendommene i Kriken prebende. Vi må da også kunne gå ut fra at prebendet har omfattet "neste" Kriken og midt Kriken i Stavanger, og kom fra Gunnar og Olav Eirikson.
Skieur d’Or

Skieur d’Or er en utmerkelse som fra 1963 deles ut årlig av International Association of Ski Journalists (Association Internationale des Journalistes de Ski – AIJS). Utmerkelsen kalles også Serge Lang Trophy, oppkalt etter den første presidenten i AIJS, franskmannen Serge Lang. Han regnes som initiativtakeren til verdenscupen i alpint.
AIJS-journalistene velger ved en avstemning den beste alpine skiutøver den foregående vinteren. Vanligvis legges det til grunn sportslige prestasjoner, som olympiske seire, verdensmesterskapstitler eller verdenscupseire, men andre forhold kan også spille inn, slik som da Matthias Lanzinger fikk prisen etter sin alvorlige ulykke i 2008. Det har blitt utdelt én pris per år, bortsett fra i 1964, 1990 og 2015, da det ble utdelt to priser. Skieur d’Or ble tidligere utdelt på slutten av sesongen i forbindelse med Arlberg-Kandahar-rennene; Nå utdeles trofeet i oktober i forbindelse med sesongåpningen i Sölden.
Skieur d’Or har til og med 2018 blitt tildelt 25 menn og 16 kvinner fra 13 land. De fleste prismottakerne kommer fra Østerrike (19) og Sveits (11). Sveitseren Pirmin Zurbriggen og østerrikeren Marcel Hirscher har blitt tildelt Skieur d’Or fire ganger. Karl Schranz, Ingemar Stenmark og Alberto Tomba har blitt tildelt trofeet tre ganger hver, og Stenmark er den eneste hittil som har mottatt prisen tre år på rad. Tre nordmenn har mottatt prisen: Kjetil André Aamodt i 1993 og 2000, Lasse Kjus i 1999 og Aksel Lund Svindal i 2007.
Prisen blir på norsk noen ganger kalt «Gullskien».
Benign paroksysmal posisjonsvertigo

Etiologi og patogenese

Den beste hypotesen på årsaken til BPPV er foreløpig relatert til at det har løsnet otolitter fra macula ventriculi og/eller sacculi, som forårsaker irritasjon av buegangene i labyrinten.

Symptomer og forløp

Sykdommen karakteriseres av veldig svimmelhet (vertigo), kvalme og nystagmus (ufrivillige raske øyebevegelser). Anfallet kommer gjerne i forbindelse med at man beveger hodet i bestemte stillinger. Noen beskriver også symptomer som å være på en båt (nautisk vertigo).

Diagnose og behandling

Diagnosen kan stilles ved å utføre Dix-Hallpikes test som utløser et BPPV-anfall ved at man roterer pasientens hode 45 grader mot den syke siden og litt bakover, for så å tippe vedkommende raskt bakover i liggende stilling, med hodet litt under horisontalplanet. Hodet holdes her i 30 sekunder, innen hvilket anfallet melder seg om pasienten har BPPV.
Behandlingen er enkel, og består i Epleys manøver som er en forlengelse av Dix-Hallpikes test (se over). Denne har som mål å tømme eventuelt løse otolitter fra buegangene og ut i sacculus og/eller ventriculus. Den foregår ved at man etter endt Epleys, roterer pasientens hode 90 grader mot den friske siden. Pasienten og dens hode vris deretter ytterligere 90 grader. Til slutt rettes pasienten opp i sittende stilling (med hodet fremdeles vridd), og blir sittende her en liten stund.
Anab

Etymologi

Anab er en vanlig skrivemåte for det somaliske kvinnenavnet Canab (Canáb), som betyr «drue». Bokstaven c uttales på somalisk som en faryngal frikativ, en lyd som ikke er vanlig i mange andre språk, noe som gjør at c-en gjerne droppes når navnet skrives på andre språk.
Folkeavstemningen om salg av Dansk Vestindia

Folkeavstemningen om salg av Dansk Vestindia var en ikke-bindende folkeavstemning i Danmark om Dansk Vestindia skulle selges til USA for 25 millioner dollar i gull. Avtalen var inngått 4. august 1916 og innebar også amerikansk anerkjennelse av dansk suverenitet over hele Grønland.
Valget ble avholdt 14. desember 1916 og var det første valget kvinner kunne avgi stemme etter endringen i Danmarks grunnlov året før. 283 000 stemte for et salg og 158 000 stemte mot et salg.
Innbyggerne i Dansk Vestindia hadde ikke stemmerett i valget, men i en uoffisiell folkeavstemning på St. Croix arrangert av David Hamilton Jackson stemte 4 027 for et salg og sju imot et salg.
Øyene ble formelt overlevert til USA 31. mars 1917 og omdøpt til De amerikanske Jomfruøyer.
Astrid Onarheim

Familie

Astrid Marie Onarheim var datter av skomakermester Anders Johannessen og Christine Marie Madsdatter. Hun ble i 1897 gift med trafikkontrollør i jernbanestyrelsen Samson Onarheim (1865-1948).

Liv og virke

Astrid Onarheim var som barn elev av August Fries, og senere av Erika Nissen, Agathe Backer-Grøndahl, Otto Winther-Hjelm og Edvard Grieg, og studerte dessuten hos Percy Sherwood i Dresden.
Onarheim fikk sin offisielle solistdebut i 1896, men holdt selvstendige konserter i fødebyen Bergen allerede i 12-årsalderen. Senere har hun gitt tallrike konserter i de fleste norske byer, samt i Sverige og Danmark. I årene 1893-1895 reiste hun på turné i Skandinavia med Gina Oselio og Bjørn Bjørnson, og hun opptrådte ofte med Ellen Gulbranson. 
Som komponist har Onarheim utgitt flere klaverstykker og sanger.
Onarheim virket som musikkpedagog i Oslo. Blant hennes elever var Judith Heber, Therese Kling, Nelly Enger, Reimar Riefling , Fridtjof Backer-Grøndahl og Johan Backer Lunde.
Hun ga dessuten pasienter behandling for yrkesnevrose.