Otto Robsahm

Bakgrunn og virke

Otto Robsahm ble født i Kristiania (dagens Oslo) 27. september 1890, foreldrene var Otto Christen Robsahm (1847–1933) og Rehardine (Harda) Marie (1857–1943). Faren hadde sammen med sin eldre bror startet firmaet Otto Robsahm & Co i 1873, med lokaler i Karl Johans gate 15. Etter å ha avbrutt gymnaset begynte han i sin fars firma, men sluttet i 1918 da hans eldre bror overtok, og Otto Robsahm begynte for seg selv. I 1916 giftet han seg første gang, fikk en sønn i 1923, men ekteskapet ble oppløst og han giftet seg på ny i 1934 med den 22 år yngre Margrete Darbo, som han fikk tre barn med. Familien var bosatt på Røa i Oslo. I 1930-årene drev Robsahm stort sett i bilbransjen, med agentur på Morris og Ford. Han tapte mye penger på sine forretninger, men tross det hadde han et høyt privat forbruk. I årene 1935 til 1937 var han også salgssjef for Strømmens Værksted. Ved utbruddet av andre verdenskrig var han arbeidsløs og hadde store pengeproblemer.

Kvarstadbåtene

Ved et nytt besøk i Stockholm høsten 1940 fikk Robsahm første gang høre om de såkalte kvarstadbåtene (norske handelsfartøy i svenske havner), i et møte med norske skipsredere i den norske ambassaden. Flere av fartøyene hadde last med svensk kulelager og annet viktig krigsmateriell, som britene ønsket å få til Storbritannia. Tilbake i Oslo rapporterte Robsahm om kvarstadbåtene til Abwehr. Robsahm fulgte også opp Cranner, og fikk forskjellig materiale han hadde samlet, som skulle til SIS i Stockholm. Under nok en reise til Stockholm møtte Robsahm major Sydney Smith, SIS' representant i Helsingfors. I desember 1940 arresterte Gestapo Jervell ut fra informasjon Abwehr hadde fått fra Robsahm, Jervell ble holdt fengslet til januar 1945. Av britiske SIS fikk Robsahm nye oppdrag og 10 tusen kroner for å kjøpe aksjer i et svensk firma, så han lettere kunne få visum (innreisetillatelse) for å reise til Sverige. Tyskerne betalte dårligere enn britene, fra de fikk Robsahm 400–800 kroner for hver tur til Sverige. Robsahm traff sin svoger Fred Fuglesang i januar 1941, han var både norsk konsul i Göteborg og representant for det norske statsrederiet Nortraship. Fem av de norske fartøyene hadde nettopp klart å seile over til Storbritannia og Fuglesang kunne fortelle at flere kvarstadbåter skulle seiles til Storbritannia med britisk hjelp.
Grunnet sine mange reiser til Sverige ble Robsahm av flere mistenkt for å være spion, mens noen mente han oppga å arbeide for britene, når han i virkeligheten arbeidet for tyskerne (noe som var korrekt), mente andre (som Arne B. Mollén i motstandsgruppen 2A, senere kjent idrettsleder) at han arbeidet for britene og at han snart ville bli arrestert av Gestapo. Robsahms viktigste oppdrag for Abwehr ble etterhvert å følge opp kvarstadbåtene i Göteborg. I april 1941 fikk Robsahm igjen 10 tusen kroner fra britene, pengene skulle blant annet gå til honorar for Cranner, men Robsahm beholdt alt selv. I juli 1941 hadde Robsahm et møte med Iacob D. Sømme, sambandssjef for Milorg i Sør-Norge, Sømme ba blant annet Robsahm om å ta kontakt med commander Malcolm Munthe. Robsahm ga Abwehr informasjon om møtet med Sømme og han ble bedt om å møte Sømme igjen, noe han gjorde, og Robsahm fikk da et miniatyrfoto av Bardufoss flyplass.
Under et besøk hos sin svoger i Göteborg traff Robsahm briten George Binney, han ledet arbeidet med et nytt utbrudd av kvarstadbåter. I mars 1942 fortalte svogeren Fred Fuglesang til Robsahm at kvarstadbåtene skulle forsøke et utbrudd en av de første dagene i april. Basert på informasjon fra Robsahm og andre av Abwehrs agenter ble seks av de ti fartøyene som deltok i utbruddet senket, kun to kom seg til Storbritannia, mens to gikk tilbake til Göteborg. 19 nordmenn og to briter ble drept, 233 mann ble tatt til fange, av de døde 43 i tysk fangenskap. Robsahm fortsatte å følge med og melde fra til Abwehr om de to kvarstadbåtene som vendte tilbake til Göteborg. 
Etterhvert ble Robsahm overvåket av det svenske sikkerhetspolitiet Säpo under sine besøk i Sverige. Säpo ble tidlig klar over at Robsahm arbeidet for det tyske Abwehr, men delte ikke denne kunnskapen med britiske eller norske myndigheter før etter krigens slutt. Säpo bygget opp en omfattende mappe på Robsahms aktiviteter i Sverige, blant annet hans kontakter med svenske næringslivsfolk. I Robsahms arkivmappe hos Säpo er det for eksempel beskrevet overvåking av en middag Robsahm hadde med en tysk diplomat, på den kjente restauranten Den gyldene freden i juni 1942. I Stockholm hadde Robsahm også kontakt med de norske motstandsfolkene Alfhild Hovdan og Finn Dahl, de arbeidet på den norske legasjonen, ved det såkalte idrettskontoret. Fra Dahl fikk Robsahm kjennskap til at det skulle etableres en hemmelig radioforbindelse til Iacob Sømme i Oslo. Etter at han kom tilbake til Norge møtte Robsahm igjen Sømme, som nå kunne fortelle at han skulle flykte fra landet, noe Robsahm igjen meldte videre til Abwehr. Kort etter ble både Sømme og flere av hans medarbeidere arrestert, Sømme selv ble henrettet i 1944. Etter krigens slutt forklarte Siegfried Wolfgang Fehmer at Gestapo hadde fått informasjon om Sømme fra andre kilder, men etter arrestasjonen var Robsahms opplysninger viktig for etterforskingen av saken.

Arrestert av Gestapo

Ved utgangen av 1943 fikk Robsahm gjennom Sommerville og Fuglesang kjennskap til flere nye britiske våpensystemer, han ble også informert om opprettelsen av det såkalte reservepolitiet, hvor norske flyktninger i Sverige fikk militær trening, alt ble rapportert videre til Abwehr. I februar 1944 fikk Robsahm under et møte med Alfhild Hovdan kopi av et klagebrev hun hadde skrevet til statsråd Paul Hartmann i London, Hovdan var oppbragt over behandlingen av henne og ga det til Robsahm så han kunne ta det med til hennes kontakter i Norge. Skrivet ble senere brukt av tyskerne i propagandaøyemed, og trykket i den nazi-kontrollerte avisen Aftenposten i oktober 1944. Høsten 1944 infiltrerte Robsahm en flyktningorganisasjon i Oslo, basert på hans informasjon ble den etterhvert rullet opp av tyskerne, flere ble arrestert og sendt til Grini fangeleir.
Alf Edgar Hamre Cranner fikk etterhvert mistanke til at Robsahm samarbeidet med tyskerne, han fikk mistanken bekreftet høsten 1944 ved at han observerte Robsahm i fortrolig samtale med NS-general Carl Frølich Hanssen og Tryggve Gran. Under et møte med Robsahm i september 1944 tok Cranner opp mistankene mot han hadde mot Robsahm, og Robsahm forlot Cranner i sinne. Kun ett kvarter etter ble Cranner arrestert av tyskerne, utpekt av Robsahm. Under forhør ble Cranner konfrontert med materiale han hadde overlatt til Robsahm for mikrofotografering og transport til SIS i Sverige. Cranner ble mishandlet av Gestapo etter arrestasjonen, og satt på Grini fangeleir inntil frigjøringen i 1945. Cranner ble helt ufør fra slag mot hodet etter mishandlingen av Gestapo. Kort etter arrestasjonen av Cranner ble Robsahm selv arrestert av Gestapo og sendt til Grini fangeleir i oktober 1944. Gestapo hadde i lengre tid fulgt med Robsahm, hans mange reiser til Sverige hadde vekket deres interesse. Etter påvirkning fra Abwehr ble Robsahm løslatt etter én måned. Samarbeidet mellom Gestapo og Abwehr var ikke det beste, de konkurrerte om å avsløre fiendens agenter. Abwehr anså tapet av Robsahm som betydelig.