Deutsche Luftwaffe

Forgjengeren under første verdenskrig

Keiserens Flytropper ble grunnlagt i 1910, før første verdenskrig. Flytroppene gjorde det skarpt, blant annet med flyveresset «den røde baron» Manfred von Richthofen, men kunne ikke hindre at Tyskland tapte krigen.

Mellomkrigstiden og andre verdenskrig

Militær flyvning ble stoppet etter krigen som følge av Versaillestraktaten. 26. februar 1935, til tross for at traktaten fortsatt var i kraft, ble flyveresset Hermann Göring fra første verdenskrig beordret av Adolf Hitler til å opprette Luftwaffe.
Mange av de første flyverne i Luftwaffe ble hentet fra Nationalsozialistisches Flieger-Korps (NSFK), en organisasjon underlagt NSDAP. Korpset var blitt opprettet for at man til tross for forbudet mot et flyvåpen, skulle kunne gi militær trening til medlemmer av partiet. Ettersom denne kjernen i Luftwaffe var partimedlemmer, fikk den nye våpengrenen en sterkere nasjonalsosialistisk profil enn Hæren og Marinen, som fortsatt var dominert av offiserer hentet fra den tyske adelen.
Innen utbruddet av andre verdenskrig i 1939 var Luftwaffe blitt det mektigste flyvåpenet i verden. Det spilte således en avgjørende rolle i Tysklands suksesser tidlig i krigen. Luftwaffe hadde monopol på all tysk militærflygning, herunder små speiderfly, skipsbaserte sjøfly – selv fallskjermjegere. Luftwaffe drev også enkelte panserdivisjoner, radarstasjoner og bemannet mye antiluftskyts.
Luftwaffe var det første flyvåpen som ble utstyrt med operative jetfly. Messerschmitt Me 262 ble introdusert i april 1944, et par måneder før det britiske Gloster Meteor. Tyskland hadde stor mangel på bensin, mens jetbrennstoff kunne produseres av hjemlig brunkull.
Luftwaffe ble nedlagt i 1945 som følge av Tysklands kapitulasjon.

Luftwaffe gjenopprettet i Vest-Tyskland 1956

Luftwaffe ble gjenopprettet 9. januar 1956 av Bundeswehr. Det fikk navnet  Bundesluftwaffe,, men dette ble endret kort etter, til Luftwaffe. Likevel er det blitt vanlig å skille det fra nazitidens flyvåpen ved å omtale det som Deutsche Luftwaffe. 
Første sjef var Generalleutnant Josef Kammhuber. Luftwaffe fikk flytyper som F-84F, RF-84F og canadiskbygde F-86D Sabre, samt forskjellige typer av transport- og skolefly. Det nye Luftwaffe fikk endel amerikansk-designet materiell produsert på lisens i Tyskland. Senere fikk Vest-Tyskland modifiserte utgaver av Lockheed F-104 Starfighter, hvorav 292 styrtet med 115 drepte piloter på kort tid. Starfighteren fikk økenavnet Der fliegende Sarg – den flyvende likkiste. Det var i denne forbindelse at flyveresset fra andre verdenskrig (176 luftseire) generalløytnant Johannes Steinhoff ble utnevnt til sjef for Luftwaffe og etterhvert med forskjellige tiltak kunne gjenopprette tilliten til Starfighteren. 
Luftwaffe utskiftet gradvis Starfighteren med andre jagertyper. 
I 1971 overtok man 88 stk. RF-4E Phantom II til luftrekognoseringsoppgaver, og senere kom blant annet F-4E Phantom II. Siden 1970-tallet ble Tyskland en pådriver for utvikling av europeiske kampfly i konkurranse med de amerikanske og den europeisk bygde Panavia Tornado; en frukt av dette var Eurofighter Typhoon.
Staben for den i 1955 opprettede Bundesmarine kunne godt huske Luftwaffes manglende flystøtte til Kriegsmarine under andre verdenskrig, så Marineflieger ble  med jetkampfly opprettet som marinens flytjeneste. Etter tilpasning av Bundeswehr til forholdene senere hadde den tyske marine pr. 2005 ikke lenger jetkampfly, men kun helikoptere og overvåkningsfly.
Tilsvarende fikk Bundesheer sin Heeresflieger. 
Etter gjenforeningen av Vest- og Øst-Tyskland overtok Luftwaffe også endel sovjetiskprodusert utstyr fra det tidligere DDR, blant annet MiG-29 fly, men dette materiellet ble i hovedsak blitt faset ut eller solgt til østeuropeiske land.

I DDR

Det gamle Luftwaffes andre historiske etterkommer, Luftstreitkräfte der NVA, ble opprettet i DDR i 1956 og eksisterte frem til 1990 da DDR opphørte å eksistere. I 1957 ble luftstyrkene slått sammen med Luftverteidigung, som hadde til oppgave å styre bakke-til-luft-missiler og radar. Tjenestens fulle navn var Luftstreitkräfte/Luftverteidigung, eller LSK/LV.
Navnet Luftstreitkräfte ble valgt fordi det hadde blitt brukt av det tyske riket mellom 1910 og slutten av den første verdenskrig. 
Luftstreitkräfte fløy primært sovjetiske fly, deriblant Sukhoi Su-22 jagerbomber og seks generasjoner av Mikoyan-Gurevich (MiG) taktiske jagere. De hadde også sovjetbygde helikoptre.
De østtyske luftstyrkene var unike i Warszawapakten i det at tjenesten var satt opp med de mest avanserte sovjetiske jagerne i stedet for nedgraderte eksportmodeller. Som en forlengelse av den sovjetiske 16. armee var Luftstreitkräfte forventet å spille en frontlinje i en eventuell krig med NATO. Som et resultat av dette var styrken under kraftigere sovjetisk kontroll enn luftstyrkene i noe annet Warszawapaktland.

Fremtidsplaner

Innføringen av Eurofighteren vil føre til at alle F-4 Phantom II blir fjernet fullstendig, mens antall Tornado blir nedjustert til 85.