google/wiki40b huggingface dataset:
Buefjorden

Buefjorden er en fjord ytterst i havgapet langs kommunegrensen mellom Solund i sør og Askvoll i nord. Den indre delen av fjorden ligger i Fjaler kommune. Fjorden har en lengde på cirka 16 kilometer og strekker seg fra vest mot øst.
Fjorden ligger på sørsiden av Bulandet, som fjorden er kalt opp etter, og Værlandet. På sørsiden av fjorden ligger øyene Ospa, Drivøyna, Færøyna, Buskøyna og Sula. På øya Sula går Hagefjorden rett sørover. Fjorden strekker seg inn til øyene Lammetu og Lutelandet og her deler fjorden seg i tre. På nordsiden av Lammetu starter Vilnesfjorden, sør for Lutelandet ligger Korssundsosen der Skifjorden fortsetter frem rett østover. Sør for Korssundsosen ligger Sakrisøyna og sør for denne igjen starter Åfjorden.
Innenfor Lutelandet ligger Bygdevågen og grenda Nordre Folkestad.
Teater i trøbbel

Fakta om filmen

Filmens alternative tittel var Itma.
Scapanoclypeus

Utseende

Små til middelsstore (5-12 millimeter), avlange, sylindriske, hårete, brunlige oldenborrer. "Snuten" (clypeus) er loddrett og danner en vinkel mot pannen, ved roten med tre tenner. Antennene er ni-leddete med en tre-leddet vifte av lange blader. Pronotum har rundede sider. Dekkvingene er parallellsidige og dekker ikke de bakerste bakkroppsleddene.

Levevis

Disse artene lever i sandete områder. De er aktive om natten, flyr godt og kommer gjerne til lys. Larvene er foreløpig ukjente.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Afrika (Northern Cape) og Namibia.
Paulo Rodrigues Barc

Karriere

Han har spilt for Verdy Kawasaki (nå kjent som Tokyo Verdy) i 1993-1994.
Gerda Wegener

Film

En amerikansk film basert på David Ebershoffs roman Den danske piken (The Danish Girl) med premiere i Storbritannia 1. januar 2016 og i Norge 5. februar 2016, omhandler Lili Elbe og Gerda Wegener.
Bjarkøyætten

Bjarkøyætten er en norsk høvdingætt i Hålogaland og lendemannsslekt fra middelalderen som hadde hovedsete på Bjarkøya i Troms, men som etter hvert hadde omfattende jordgods flere steder i Norge. Ætten blir gjerne delt i eldre og en yngre del.
Til den eldste delen kjennes Tore fra Bjarkøy, som under et besøk til sin fostersøster Sigrid (Storråde) ble brent inne sammen med Harald Grenske, far til Olav Haraldsson. Tores sønner var Sigurd Toresson på Trondenes, rett sør for Bjarkøy, og Tore Hund på Bjarkøy som var med på å lede oppstanden mot kong Olav Haraldsson og personlig var med på å drepe kongen i slaget ved Stiklestad i 1030. Sigurds sønn Asbjørn Selsbane ble drept av kongens menn, men Tore Hunds sønn, Sigurd Toresson fra Bjarkøy, fikk ingen sønn, dog en datter, Ragnhild Sigurdsdatter, som ble giftet inn med Giskeætten ved Jon Arnesson fra Giske, sønn av Arne Arnesson. Jon nedstammet fra Erling Skjalgsson på Sola og Astrid Tryggvesdatter, søster av kong Olav Tryggvason. Ragnhild og Jon fikk sønnen Vidkun Jonsson fra Bjarkøy som deltok i kong Magnus Berrføtts hær i Irland. Sigurd Jorsalfares sønn Magnus ble oppfostret hos Vidkun på Bjarkøy.
Den yngre delen stammer fra Ragna, søster til Vidkun Jonsson. Ragna var gift med Bjarne Mardsson lagmann i Hålogaland. Til denne greina hører lendemann Erling Ivarsson som deltok i hærtoktet mot Skottland i 1263–1264. Han hadde to sønner, baron Bjarne Erlingsson (død 1313) og ridder Vidkun Erlingsson (død 1302). Ætten dør ut på mannssiden med sønnen til Vidkun Erlingsson, Erling Vidkunsson som også er ridder. Erlings datter, Ingebjørg Erlingsdatter, var gift med Sigurd Havtorsson og med det gikk Bjarkøyættens store gods over til Suderheimsætten (Sudrheimsætten). Sysselmannen Bjarne Erlingsson, som deltok i riksstyret rundt 1300, døde før sin far og hadde ikke avkom.
Ætten hadde en griff som den sentrale figuren i sitt våpenskjold og segl, uten at våpenfargene (tinkturer) er kjent i dag. Dagens fylkesvåpen for Troms og kommunevåpen for Bjarkøy, er basert på segl fra Bjarkøyætten.
Lemoniidae

Utseende

Stor sett middelsstore (vingespenn 35 – 60 mm), brunaktige eller gulaktige sommerfugler, ligner sterkt på ekte spinnere (Lasiocampidae), som de imidlertid ikke er i nær slekt med. Vingene har gjerne lyse tverrbånd, ellers har de få fargetegninger. Kroppen er kraftig, langt men forholdsvis glissent hårete. Hodet er temmelig lite, munndelene er tilbakedannet hos de voksne som hos de fleste spinnere. Antennene er fjærformede hos begge kjønn. Forvingene er store og avrundet trekantede, bakvingene avrundede og forholdsvis små. Beina er korte og kraftige, særlig er frambeinas legger (tibiae) påfallende forkortet. Frambeina er utstyrt med ett par meget kraftige klør. Larvene er mørke og korthårete. Artene av den afrikanske slekten Sabalia er ganske slankbygde med raletivt store, runde vinger.

Levevis

Larvene lever helst på planter i kurvplantefamilien, for eksempel løvetann (Taraxacum). De er avhengige av varme, solåpne steder, bestandene av Lemonia dumi ved Østersjøen i Sverige er delvis truet av gjengroing. Hannene flyr i solskinn om dagen, hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner.
Austerlendske bokverk

Austerlendske bokverk var en bokserie utgitt av Studentmållaget og Det norske samlaget fra 1929 til 1932. Serien kom til å omfatte tre utgivelser.
Hymne til friheten

«Hymne til friheten» (gr. Ὕμνος εἰς τὴν Ελευθερίαν, Ýmnos is tin Eleftherían) er den greske og kypriotiske nasjonalsangen. Teksten er skrevet av Dionysios Solomos og melodien er komponert av komponisten Nikolaos Mantzaros. Solomos' dikt består av 158 firelinjede strofer, hvorav de 24 første utgjør nasjonalsangen. Vanligvis synges de 2 første strofene.
William Brade

Biografi

Lite er kjent om Brades tidlige liv. Sannsynligvis kom han til Tyskland rundt 1590, og gjennom karrieren var han virksom ved en rekke hoff, eksempelvis kong Kristian Kvarts hoff i København,  det brandenburgske hoffet i Berlin, hos grev Ernst III. Holstein-Schaumburg i Bückeburg og mange andre steder, inntil han endte i Berlin.
Brade var en anerkjent instrumentalist og komponist. Han fikk trykt fem samlinger med danser, som alle enten var egenkomponert eller egne bearbeidelser av andres stykker, og det var en anselig mengde på den tiden. Han er det første engelskmann man har en bevart canzona av, det samme gjelder et solostykke for fiolin. Brades musikk var i tillegg godt representert i andre trykte samlinger fra hans tid.
Med vidöppna fönster

Med vidöppna fönster er et musikkalbum med Tomas Ledin, utgitt i 2004.
Flachau

Flachau er en kommune i distriktet St. Johann im Pongau i delstaten Salzburg i Østerrike. Kommunen har et areal på 117,3 km² og ca. 2 700 innbyggere (2013). Flachau kommune består av landsbyene Feuersang og Flachau, samt bygdene Reitdorf og Höch. Landsbyen Flachau ligger 920 meter over havet.
Turisme er hovudnæring. Kommunen er knyttet til turistsamarbeidet Ski amadé, ett av de største skiområdene i Østerrike. Verdenscupen i alpint arrangerer konkurranser i Flachau årlig fra 2010. Alpinisten Hermann Maier kommer fra Flachau.
Graphium aristeus

Utseende

Kroppen har et ytre skjelett (hudplater) som holder de bløte indre organer på plass. Det ytre hudskjelettet er bygd opp for det meste av kitin.  Bakkroppens indre organer består av fordøyelsesorganer, forplantningsorganer og åndedrett. Åndedrettet hos sommerfugler foregår ikke ved lunger, men ved at luft hentes inn og ut av kroppen gjennom små hull i hudskjelettet (spirakler).  I kroppen er det et svært finmasket system av trakéer som leder oksygenet til kroppens vitale deler. En blodvæske som sirkulerer i kroppen, pumpes rundt av et avlangt rørformet hjerte.  
Brystpartiet består for det meste av vingenes muskulatur. Sanseorganer, for syn, smak og lukt er stort sett plassert i hodet. Nervesystemet består av en bukmarg med to nervestrenger og én nerveknute (ganglion) i hvert kroppssegment. Den første nerveknuten, som ligger foran munnåpningen, er spesielt stor og omtales som hjerne.
Larvens hode består av en hard hodekapsel med noen punktøyne. Under øynene er det noen små antenner larven bruker til å finne riktig føde. Larvens bakkropp består nesten bare av fordøyelsessystemet. Dette er ganske kort og mye av maten larven spiser passerer før all næringen er tatt opp. Avføringen kommer ut som små kuler helt bakerst på kroppen.  Larvene ånder gjennom åpninger i hudskjelettet (spirakler), langs kroppens sider.

Levevis

Parringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. 
Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning.  Larven lever som plantespiser. 
Graphium aristeus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Markiezaatskade

Vannkvaliteten

Det er viktig at vannet er av god kvalitet, ikke bare på grunn av at innsjøen brukes til vannsport, men også fordi den har en viktig rolle som drikkevannsbuffer for området rundt. Ved stor nedbør, brukes den til å bufre overflatevann fra Noord-Brabant, mens man ved tørke henter vann herfra. Det er ikke til å unngå at små mengder saltvann strømmer inn i Markiezaatssjøen vie Kreekrakslusene og Philipsdemningen selv om disse er utrustet med spesielle sluser som skiller saltvann fra ferskvann. Bathse spuisluis ble bygget for å pumpe salt- eller forurenset vann tilbake til Westerschelde fra Zoomsjøen (Markiezaatssjøen) og Volkerak.
Transportmiddel

Et transportmiddel eller framkomstmiddel er et middel for transport, frakt og forflytning av gjenstander, mennesker og dyr. Det kan være mekaniske og motoriserte kjøretøy, det vil si vogner, fartøy eller fly drevet med motor, eller muskelkraft til frakt av varer og passasjerer.
Verklärte Nacht

Verklärte Nacht (norsk: Forklaret natt), op. 4, er sekstett for strykere (to fioliner, to bratsjer og to celli) i en sats av Arnold Schönberg, komponert i 1899.
Schönberg var inspirert av en tekst av Richard Dehmel med samme tittel, og stykket ble komponert i løpet av tre uker og tilegnet Alexander von Zemlinskys søster Mathilde, som Schönberg senere giftet seg med. Stykkets tonalitet er innenfor senromantikken.
Tysklands departement for fordrevne, flyktninger og krigsofre

Tysklands departement for fordrevne, flyktninger og krigsofre (Bundesministerium für Vertriebene, Flüchtlinge und Kriegsgeschädigte) var et tysk føderalt departement som eksisterte fra 1949 til 1969.
Departementets oppgave var hovedsakelig å ta seg av de ca. 15 millionene tyske ofre for fordrivelse gjennom etnisk rensning fra Øst-Tyskland og det øvrige Øst-Europa ved slutten av annen verdenskrig, og alle forhold som angikk flyktningene og integrasjonen av dem. I mange år bodde store antall flyktninger i flyktningleire. Da departementet ble oppløst i 1969 var de fleste flyktningene vel integrert i samfunnet i sitt nye hjemland. Departementets gjenværende oppgaver ble da fordelt på andre departementer.
Hans Lukaschek var departementets første sjef.
Kvasikrystall

Kvasikrystaller er strukturelle former som er ordnet men ikke periodiske. De danner mønstre som fyller alt rom, men mangler i motsetning til vanlige krystaller translasjonssymmetri.
De såkalte kvasiperiodiske krystallene ble først oppdaget av professor Dan Shechtman den 8. april 1982 på et elektronmikroskop-bilde. Professor Shechtman fikk Nobelprisen i kjemi i 2011 for sin oppdagelse av kvasikrystaller.
Molorchus umbellatarum

Utseende

En liten (5-8 mm), spinkel, mørkbrun trebukk med forkortede dekkvinger. Arten kan bare forveksles med den beslektede Molorchus minor, men kan nokså lett kjennes på at antennenes tredje ledd ikke er spesielt langt, mindre enn halvparten langt som pronotum. Hos M. minor er det omtrent så langt som pronotum. Dessuten er lårene noe mindre kølleformede enn hos M. minor. Antennene er ganske tynne og tydelig lengre enn kroppen. Kroppen er ganske jevnbred. Hodet er forholdsvis stort og bredt, pronotum litt lengre enn bredt, hvelvet med et par sideknøler litt bak midten. Dekkvingene er rødbrune  og dekker unde halvparten av bakkroppen, de tynne flygevingene kan ikke foldes inn under dekkvingene og ligger foldet over resten av bakkroppen. Beina er nokså lange, lårene tydelig kølleformede, ellers middels kraftige.

Levevis

Larvene utvikler seg i tynne, døde grener av busker og trær i rosefamilien, først og fremst villepletrær. Av en eller annen grunn ser det ut til at den ikke går på dyrkede epletrær. Larveutviklingen tar to år. De voksne billene finnes gjerne på blomster i juni-juli.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, mot øst til Kaukasus, mot nord til Sør-Skandinavia. I Norge er arten først nylig oppdaget, og til nå bare funnet i Vestfold og Østfold.
Karmapa

Gyalwa Karmapa er overhode for karma-kagyü-skolen, en av de mest betydningsfulle skoleretninger inen tibetansk buddhisme. Karmapa anses å være alle buddhaers aktivitet og en fullt virkeliggjort bodhisattva – en buddha – og handler derfor til gagn for alt levende. Hver ny Karmapa ansees å være sin forgjenger gjenfødt.

Opprinnelse og historie

Nabnet Karmapa betyr «Handlingens mann». Gyalwa er en hederstittel som folk benytter for å vise Karmapa respekt. Den betyr «den seirende» og betegner Karmapas evne til å overvinne alle hinder på veien til opplysning.
Karma-Kagyü-skolen ble grunnlagt av den første Karmapa, Düsum Khyenpa (1110-1193), som ved sin død erklærte at han skulle reinkarneres som sin egen etterfølger. Dette anses å ha lagt grunnen for tradisjonen med reinkarnerte lamaer i den tibetanske buddhismen og karma-kagyü-ættelinjen av reinkarnerte lamaer har fortsatt inn i våre dager.
Karmapas kjennetegen er den svarte krone som Yongle-keiseren gav ham i 1406 da han utpekte Karmapa til «keiserlig lærer». Kronen symboliserer det forvirkleigede kraftfelt som omgir Karmapas hode.

Skismaet omkring den 17. Karmapa

Etter at den 16. Karmapa døde i 1981 har to rivaliserende inkarnasjoner av Karmapa blitt identifisert, noe som har ført til et dypt skisma innen Karma-Kagyü. Dette er blitt kalt Karmapa-kontroversen.
Den fjortende Dalai Lama og Folkerepublikken Kinas myndigheter har erkjent Ogyen Trinley Dorje, mens Shamarpa, den nest høyeste lamaen innen Karma-Kagyü, erkjenner Trinley Thaye Dorje som den 17. Karmapa. Den danske lamaen Ole Nydahl støtter også Trinley Thaye Dorje.
Munich Sound

Munich Sound var en musikkstil fra 1970-årenes discoæra. Kjennetegnet var det dominerende innslag av strykere – ofte orkestrert av Die Münchner Symphoniker – oppebåret av mekaniske bass- og trommerytmer. Musikkstilen oppsto i den sydtyske by München, hvor også størsteparten av musikken ble produsert.  
Pionerer innenfor Munich Sound var blant andre produsent og låtskriver Giorgio Moroder samt Michael Kunze og Frank Farian. Noen av de mest kjente artistene var Silver Convention og Donna Summer.
Mount Endeavour

Mount Endeavour er en 1 810 moh høy fjelltopp som ligger 1,5 km nord for foten av Ketchum Ridge i den sørlige delen av Endeavour Massif i Kirkwood Range i Victoria Land.
Navnet «Mount Endeavour» ble gitt til den sørlige blokken av Kirkwood Range av den nordlige landmålingsgruppen fra New Zealand under Samveldets trans-antarktiske ekspedisjon i oktober 1957, men på senere kart fra New Zealand og USA, er navnet identifisert som denne toppen. Etter ytterligere kartlegging av U.S. Geological Survey i 1999 og samtaler mellom Advisory Committee on Antarctic Names og New Zealand Geographic Board, ble navnet «Endeavour Massif» benyttet om den sørlige blokken av Kirkwood Range. For å holde på det historiske navnet ble «Mount Endeavour» brukt om toppen nær Ketchum Ridge. Toppen og massivet er begge kalt opp etter HMNZS «Endeavour» (tidligere «John Biscoe»), et forsyningsskip for den nordlige landmålingsgruppen fra New Zealand i 1957.
Tvedestrandsposten

Tvedestrandsposten er en avis som blir utgitt i Tvedestrand i Aust-Agder. Den ble grunnlagt 1872 av Arne Garborg.
Vindåsen

Vindåsen er et nes med en ås i Vrengensundet lengst nord på Tjøme i Færder kommune. Det mindre sundet Vindåshølet går mellom Vindås og Saueholmen. Vest for Vindåsen ligger utmarksområdet Helvete, og i øst ligger Bustangbukta.
På Vindåsen ligger det et skipperhus med samme navn, hvor Edvard Munchs familie ferierte sommeren 1888. Bygninga eies i dag av Norges Bank og benyttes som ferie- og konferansested.
La Toya Jackson (album)

Bakgrunn

Jackson var fremdeles på denne tiden sterkt religiøs, og hadde problemer med flere av albumets tekster. Hun var heller ikke interesset i og ha etternavnet på LP-en fordi hun ville se hva hun kunne klare som en individuel artist, og ikke som Michael Jacksons lillesøster. Michael Jackson bidro med en låt til LP-en, orginialt skrevet for Donna Summer under tittelen «Fire Is the Feeling» som ble til «Night Time Lover» for La Toya. En annen låt på LP-en, «Lovely Is She» ble skrevet av Jacksons selv sammen med lillesøsteren Janet Jackson.
Jackson promoterte LP-en på flere populære TV-show i USA og Europa, men de store salgstallene uteble.

Mottakelse

Albumet ble mottatt med blandede kritikker. Flere aviser var negative til LP-en, men mange komplimenterte Jackson for sin stemme, en stemme hun senere i karrieren ble slaktet for. The Evening Independent skrev blant annet at Jackson hadde «en attraktiv, behagelig stemme som er voksen og kontrollert». To singler ble sluppet fra LP-en, «If You Feel the Funk» (#103) og «Night Time Lover» med broren Michael som korist. Ingen av singlene kom inn på den amerikanske topp 100-listen, men førstesingelen gjorde det bedre med en 17.-plass på den amerikanske dance/club-listen og 40.-plass på Billboard R&B-listen. Singelen gjorde det bedre i Europa, hvor den nådde 42.-plass i Tyskland og 18.-plass i Nederland. Singelen ble også lansert i England, uten at den nådde singel-listen. 
Den andre singelen floppet, til tross for Michaels bidrag, og nådde som beste en 59.-plass på Billboards R&B-liste. Albumet stoppet på 116.-plass på Billboard 200, og er Jacksons beste plassering hittil.
«West Larissa»

«West Larissa» (tidligere navn «Ju Ekha» og «SeaDrill 5») var en oppjekkbar plattform av typen «MSC CJ-50 Independent Leg Cantilever». «West Larissa» hadde en maksimal vanndybde på 91 m og en maksimal boredybde på 6 500 m.
Den ble designet av Marine Structure Consultants (MSC) i Nederland og bygget i 1984 av Keppel FELS.
«West Larissa» var eid av Seadrill frem til oktober 2010, og ble solgt videre til Seatankers i Panama. Salget foregått som en del av moderniseringsplanene til Seadrill. Plattformen ble solgt for USD 55 millioner. Før salget i oktober 2010 var «West Larissa» flagget i Kypros. Plattformen var på oppdrag hos VSP offshore i Vietnam da den ble solgt. SeaDrills «West Prospero» boret den siste delen av kontrakten.

Havariet i 2007

«West Larissa», som var under oppdrag hos Premier Oil i Indonesia, opplevde en fatal arbeidsulykke i mai 2007. Videre i juni 2007 opplevde «West Larissa» skader på en av leggene sine i forbindelse med en punch-through under posisjonering for oppstart av operasjon på en brønnhodeplattform. Ulykken skjedde i Block NEC-OSN-97/1 i Bengalbukta.
Etter hendelsen ble «West Larissa» fraktet til Singapore for reparasjon og var ute av drift til tidlig i november 2007. Den fortsatte med sin oppdrag for Premier Oil i Indonesia.
Listroptera

Utseende

Middelsstore, spinkle, mørke trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene har én opphøyd lengderibbe.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Mimagelasta

Utseende

Mesosini er små til middelsstore, tettbygde, oftest brunspraglete trebukker.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra India.
Phyxium

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea, Molukkene og Aruøyene.
Ivar Myklebust

Bakgrunn

Foreldrene hans var Paul Sevrin Myklebust (1859-1934) og Sevrine Marie Arnesdatter (f.Vatne) (1862-1941). Faren startet Ørsten Uldspinderi ved Rysteelva i Hovdebygda i 1890. Virksomheten ble senere til Ørsta Aktie-Ullvarefabrikk og senere Møre Ullvarefabrikk. Mellom bygdefolket ble han kalt «Spinneri-Pål». Han hadde dampskipsekspedisjon og var poståpner ved Rysten poståpneri.
Ivar Myklebust vokste opp i Rystene i Hovdebygda. Han begynte på middelskolen i Volda og tok eksamen som privatist i Molde i 1909. Senere begynte han på gymnaset i Volda, der han fant venner som Olav Riste (1884–1967) og Olav Kårstad. I 1911 reiste han til Molde for å gå på gymnaset der, og han tok til slutt eksamen på reallinjen i Trondheim i 1913. Etter gymnaset fikk han sitt første arbeid som matematisk assistent i livsforsikringsselskapet Hygea i Bergen. Samtidig fulgte han med på forelesninger i matematikk og forsikringsteori på Universitetet. Han var med i student-venstrelaget, varaformann i realistforeningen og aktiv debattant i Studentersamfunnet.

Virksomhet

Fra våren 1916 og i de følgende årene ble han ansatt som polisesjef, matematiker og aktuar i forskjellige forsikringsselskaper (Gjensidige, Norske Forenede Livsforsikringsselskap, Andvake). I 1922 ble han leder for «felleskontoret for utanlandsforsikring» og i de neste årene hadde han flere opphold i utlandet, bl.a. for å studere forsikringsteknikk. Han deltok også i aktuarkongresser både i USA og i Europa. Han hadde ellers en rekke oppdrag om forsikringsspørsmål for innenlandske selskaper og organisasjoner.

Bygdebokforfatter

Allerede fra 1924 hadde han forsket på beregninger av folkeøkningen i Norge på 1500-1600-tallet, og gjennom flere artikler kom han med kritiske kommentarer til bl.a. beregninger som professor Ernst Sars hadde gjort. Gjennom dette arbeidet samlet han inn et rikt tilfang av opplysninger om gardene i Ørsta, og etter hvert ble materialet så stort han syntes at han like godt kunne samle det i en gardshistorie for Ørsta (gamle Ørsta kommune). 
Bygdeboka Ørsta kom ut i 1933 og var da den første bygdehistorien på Sunnmøre, etter Hans Strøms berømte Beskrivelse over Fogderiet Søndmør fra 1762-1766, og en av de første bygdebøkene i Norge. Boken fikk mye positiv omtale, både fra regionalt og nasjonalt hold, og det er ikke tvil om at den ble et forbilde for innhold og utforming av en bygdehistorie.

Hjemme i Ørsta

Etter 1932 hadde Ivar Myklebust hjem og hus i Ørsta. I perioder var han fortsatt ofte på oppdrag andre steder i forbindelse med sin aktuarpraksis, men de siste årene skrantet helsen og det ble mindre reising. Ivar Myklebust døde 24. november 1966, 74 år gammel, og ble gravlagt fra Ørsta Frikyrkje. Om han ble det sagt at han var en unik personlighet, ein vidsynt og jordnær gransker.
Phorine

Levevis

Artene lever på gressmarker der larvene lever i jorden og eter på røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia.
SART

Frekvensbånd og presentasjon

SART`en slås på til stand-by modus og vil kun sende når den blir truffet av radar bølger. Den reagerer kun på radarbølger fra en 3cm ( x-bånd – 9 GHz) radar. Signalet den sender ut vil da vises som 12 blip på radarskjermen, stiplet linje når den ligger ett stykke unna som vil vokse til fullstendige sirkler når en har kommet frem til transponderen. Den stiplet linjen vil gjøre det mulig å peile retningen til transponderen.