google/wiki40b huggingface dataset:
Trafikkmaskin

Trafikkmaskin, også kalt spaghettikryss eller veispaghetti, er et nettverk av hoved- og tilførselsveier som er koplet sammen, gjerne i flere plan, da kalt planskilt kryss. Utformingen på kryssene kan variere fra store rundkjøringer med flere filer til svært komplekse og omfattene spaghettikryss. Navnet kan også sees brukt på større lysregulerte veikryss i ett plan med flere enn fire parallelle kjørebaner i hver retning som løper sammen for å splittes senere.
Betegnelsen motorveikryss er egentlig reservert til kryss der to eller flere motorveistrekninger møtes, men i dagligtale brukes det ofte også på kryss der en ordinær veg møter en motorvei.
Krav om stor bilkapasitet og høy hastighet gjør at trafikkmaskiner, og særlig kryss med to eller flere motorveier, kan ta svært stor plass. I byer er gjerne hastighetene lavere, men samtidig er plassen ofte begrenset og bebyggelsen konsentrert, så lysregulering eller moderat dimensjonerte rundkjøringer er ofte den eneste løsningen som ikke medfører riving av bygninger. Noen steder har en likevel foretatt gategjennombrudd, men i siviliserte land er slike metoder mindre vanlig i dag. Trafikkmaskinene blir oftere lagt til områder utenfor bysentrene der en slipper slike drastiske tiltak, med tilsvarende lengre kjørestrekninger for dem som vil kjøre bil til sentrum. I Oslo finnes således en rekke trafikkmaskiner langs Ring 3.
De senere år er der forsøkt innlagt også støybegrensende og estetiske elementer i byggingen av trafikkmaskiner.

Trafikkmaskiner i Norden

I Sverige er det 7 trafikkmaskiner der to motorveier krysser hverandre. De er Petersborg (E6/E20/E22) og Fredriksberg (E6/E20/E22/E65) i Malmö, Sunnanå (E6/E20/E22/Rv11) og Kronetorp (E6/E20/E22) i Burlöv, Helsingborg Södra (E4/E6/E20/Lv109) og Kropp (E4/E6/E20) i Helsingborg, og Gävle Västra (E4/E16) i Gävle.
I Danmark er det 7 slike trafikkmaskiner, Aarhus Vest (E20/15), Odense (E20/9/O3), Herning (15/18), Brøndby (E47/21), Gladsaxe (E47/16), Ballerup (O4/17) og Kgs. Lyngby (E47/19/201)
På Island er det en trafikkmaskin i Reykjavik.

Etymologi

I norsk ble trafikkmaskin opprinnelig brukt om passasjerfly, trafikkfly (vel av trafikkflymaskin), f.eks. «De tre veldige motorer på den store trafikkmaskin bråker og durer» fra 1932. Trafikkmaskin om stort, komplisert veikryss ser ut til å stamme fra slutten av 1950-årene, f.eks. «Byplanrådet vedtok i går en såkalt "trafikkmaskin" til formidling av den store og innviklede trafikk som efterhvert vil bli konsentrert innerst i Frognerkilen».
Tingsryds AIF

Tingsryds AIF, også kjent som bare Tingsryd eller Taif, er en svensk ishockeyklubb basert i Tingsryd, Sverige.
Klubben ble stiftet i 1923. Siden 2010–11-sesongen spiller Tingsryd i Sveriges nest høyeste divisjon, Hockeyallsvenskan. Klubben har vært ganske vellykket, og spilte i Division jeg da det var Sveriges høyeste divisjon. Klubben spilte også flere sesonger i det tidligere Allsvenskan og Superallsvenskan (Allsvenskan og Superallsvenskan tidligere var navnene på Sveriges nest høyeste divisjon). Klubbens hjemmebane er Dackehallen, som har en kapasitet på 3400 tilskuere.
Callimicra

Utseende

Små (3-4 millimeter), avlange, fargerike, mer eller mindre metallisk skinnende praktbiller. Slekten er nokså variabel i utseende og representerer kanskje en kunstig gruppering.

Levevis

Lite er kjent med sikkerhet men larvene borer trolig i ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Baseball under Panamerikanske leker 1963

Baseball under Panamerikanske leker 1963. Baseball var en av flere sporter som var med i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo i Brasil fra 20. april til 5. mai 1963 .
Carl Bradshaw

Klubbkarriere

Ligadebuten kom for Barnsley i 1986 (på utlån). Juniorlandskamper for England. Gikk fra Sheffield Wednesday FC til Manchester City FC den 30. september 1988 (i en byttehandel). Videre fra Manchester City til Sheffield United FC den 5. oktober 1989 for £50 000. Rykket opp til 1. divisjon sesongen 1989/90 (med Sheffield United). Gikk videre til Norwich City FC i juli 1994 for £500 000 som erstatter for Ian Culverhouse. Debuterte for Norwich City mot Chelsea den 25. august 1994, da laget tapte 0–2.
Rykket ned fra Premier League i 1994/95-sesongen. Hans to år i 1. divisjon med Norwich var preget av skader og disiplinærproblemer. I 1997 måtte han sone en fengselsstraff etter at han og lagkameraten i Norwich, Andy Johnson, hadde vært i en episode med en taxisjåfør som endte med at Bradshaw bet sjåføren i hånden. Da han ble løslatt fra fengselsstraffen ble samtidig kontrakten med Norwich avsluttet. Han gikk derfor på fri transfer til Wigan Athletic FC i september 1997. Da Wigan et år senere møtte Norwich i ligacupen (på Carrow Road scoret han kampens eneste mål, et selvmål som gjorde at Wigan røk ut av cupen mot hans gamleklubb.
I sin første sesong med Alfreton Town FC, vant laget «Northern Premier League» divisjon 1 (utenfor det profesjonelle seriesystemet), samt «Derbyshire Senior Cup». Han ble fristilt fra kontrakten med Alfreton etter 2004/05-sesongen. Bradshaw arbeider nå i hjembyen Sheffield som murer, et yrke han har fagbrev i.
Gulsvik

Gulsvik (lokal uttale: Gøsjvik, IPA: [ˈgøʂviːk]) er ei bygd og en gård i Flå kommune i Buskerud. Den ligger lengst sør i Hallingdal, ved nordenden av innsjøen Krøderen, og strekker seg fra områdene ved munningen av Hallingdalselva i nord til Sørbygdi i sørøst. Sentrum i bygda ligger ved Gulsvik stasjon. Riksvei 7 går gjennom bygda, med den spesielle tunnelen Hallingporten.
Britannia Inferior

Britannia Inferior (latin for «Nedre Britannia») var en ny romersk provins som ble opprettet i romersk Britannia i tiden rundt 197 under reformene til keiser Septimius Severus. Å ta vekk kontrollen over legionene som voktet Hadrians mur i nord fra guvernørene i Londinium var et bevisst mål for å redusere disse guvernørenes makt, gitt Clodius Albinus' forsøk på å bli romersk keiser. Provinsen ble antagelig formalisert i tiden rundt 214 av Severus' sønn og arving Caracalla.
Lokalisert i moderne nordlige England ble regionen styrt fra byen Eboracum (dagens by York) av Pretorianerlegat som kommanderte en enkel legion stasjonert i byen. Denne underavdelingen av Britannia varte ut hele det severanske dynasti og fram til reorganiseringen av Romerriket under keiser Diokletian i 296.

Etablering

Under styret til Commodus havnet forsvaret av den nordlige grensen i Britannia likegyldighet og mangel på vedlikehold. Freden i regionen ble ytterligere forstyrret i den urolige tiden etter Commodus' død i 192 da det militære maktvakuumet på det europeiske fastlandet tok oppmerksomheten til de defensive legionene stasjonert i Britannia. Etter at Septimius Severus ble keiser i 193 tok han særlig interesse i å forsterke den nordlige grensen i Britannia, og i 208 flyttet han til Eboracum for å overvåke de militære angrepene mot de innfødte stammene nord for grensen. Mens det er en del forvirring om den nøyaktige datoen for når denne romerske provinsen ble opprettet, synes det klart at Severus' hensikt også var å bryte opp størrelsen på militæret som var under kommando av en enkeltstående guvernør, slik han også hadde gjort i romersk Syria, og således forhindre dem å ha en altfor stor militær makt og bli allmektig til fare for keiserens autoritet. Herodianus, som skrev et historisk verk, har plassert datoen for spaltingen av makten i 197, skjønt det er ingen bevis for at denne distinksjonen ble formalisert i inskripsjoner før etter Severus' død i 211. Det er sannsynlig at delingen av den militære kontrollen i Britannia ble formelt etablert av Caracalla en gang mellom 211 og 220.

Reorganiseringen

I 296 gjennomførte keiser Diokletian en betydelig reorganisering av riket. Romersk Britannia ble delt inn i fire provinser: Britannia Prima og Maxima Caesariensis fra Britannia Superior og Britannia Secunda (hovedstad i Eboracum) og Flavia Caesariensis (hovedstad i Lindum Colonia) fra Britannia Inferior.
Christina Schollin

Karriere

Schollin filmdebuterte i 1956 i Swing it, fröken med Alice Babs. Hun kom inn på Dramatens elevskole i 1958. Som ansatt skuespiller på Dramaten gjorde hun blant annet Beatie i Arnold Weskers Røtter samt Nerissa i William Shakespeares Kjøpmannen i Venedig. Hun har videre arbeidet på samtlige privatteatre i Stockholm. I 1974 gjestespilte hun i Hagge Geigerts revy i Göteborg.
Schollin ble i 1960-årene én av svensk films største publikumsmagneter, ikke minst i rollen som Jarl Kulles glitrende sommerpike i Änglar, finns dom?, som også ble en suksess i utlandet.
I 1966 takket hun nei til en rolle i en film med Elvis Presley. I 1968 spilte hun imidlertid rollen som prinsesse Anne i Arnljot Bergs norske film Hennes meget kongelige høyhet samt rollen som Therese Berg i den amerikanske filmen Song of Norway. I 1982 medvirket hun i Ingmar Bergmans mesterverk Fanny og Alexander. Svenske TV-tittere minnes Schollin som den intrigerende sjefen Margaretha Öhman i Tv-serien Varuhuset eller som den ulykkelige Birgitta i Tre kronor.

Privatliv

Christina Schollin har vært gift med skuespilleren Hans Wahlgren siden 1962. De har fire barn: Peter Wahlgren, Niclas Wahlgren, Pernilla Wahlgren og Linus Wahlgren. Peter Wahlgren har valgt et liv utenfor rampelyset og arbeider innenfor valutabransjen.
Schollin er kusinen til skuespilleren Helena Brodin.

Priser

Hun vant en Guldbagge for beste kvinnelige hovedrolle i 1966 for filmen Ormen.
Cruiseskip

Et cruiseskip, eller krysstoktskip, er et skip som er spesialbygd for cruisetrafikk. Cruiseskip kan sammenliknes med flytende luksushotell. Moderne cruiseskip skal i tillegg til høy lugarstandard ha gode restauranter og barer og omfattende fritids-, underholdsnings- og tax-free shoppingtilbud. Svømmebasseng, kino, bibliotek, golfsimulator, trimsenter og kasino er blant basistilbudene på cruiseskip.
I norsk farvann og i norsk eie tidlig på 1900-tallet, var DY «Meteor» og MY «Stella Polaris» kjent. Disse er gode eksempler på tidlige, eksklusive cruiseskip, og jordomseilinger med 100 passasjerer var et populært cruisetilbud.
I dag er det først og fremst de store cruiseskipene med korttidscruise og passasjerkapasitet på rundt 4 000 gjester som er kjent for folk flest. I desember 2010 var det RCCL-eide skipet MS «Allure of the Seas» verdens største.
Det finnes imidlertid fortsatt mindre skip som tilbyr eksklusive cruiseprodukter.

Forurensing

Verdens trafikk av cruiseskip vokser med ca. 8 % årlig. I vestnorske fjorder blir fisken borte, og lokalbefolkningen plages av smog i cruise-sesongen. Eksos fra et cruiseskip har 90 % høyere innhold av svovel enn eksos fra en bil. Et cruiseskip genererer daglig nesten like mye avfall som en stor kommune. I løpet av en ukes cruise kan det dreie seg om opptil 50 tonn kloakk. Der finnes ingen forbud mot utslipp av «grått vann» (dvs vann fra dusj, vask og oppvask). 
Undersøkelser har påvist at cruiseskipenes «grå vann» slipper de farligste miljøgiftene, slik som bromoform, cyanid, naftalin, benzofluorantren, karbon tetraklorid og toluen, ut i vann og luft. Noen av disse stoffene er svært kreftfremkallende. Cruise-turisme slipper imidlertid unna internasjonal klimapolitikk, og derfor kommer cruiseskipenes utslipp ikke med i noen lands klima-regnskap. Alaska har delvis tapt kampen for å få cruiseskipene til å redusere utslippene.
Horstad gård

Gårdsdriften

Siden 1870-tallet og frem til i dag har gården vært drevet ved hjelp av en ansatt bestyrer/forpakter, og innleid hjelp. Melkeproduksjonen ble lagt ned på 1970-tallet, og man gikk over til kjøttproduksjon da dette ble sett på som mer lønnsomt i lengden. Driftsbygningen fra 1941 står i dag tom. Det eldre steinfjøset ble omdisponert til redskapshus. Den dyrkede jorda blir leid bort som tilleggsjord til omkringliggende gårder. Det blir også drevet med hogst i mindre skala. Det litt kuriøse er at de fleste gårdsbrukene rundt om, som til utpå 1920-tallet var husmannsplasser under gården, fremdeles er i drift med melk og kjøttproduksjon, mens produksjonen på hovedgården opphørte på siste halvdel av 1990-tallet. Det kunne i perioder være så mange som 15 – 20 personer i arbeid på gården sysselsatt med forskjellige gjøremål. Foruten til det daglige gårdsarbeidet var det hovedsakelig om sommeren at behovet for ekstra arbeidsfolk som roere for turistene som fisket i elva samt stuepiker og kokker var størst. I vinterhalvåret var det tømmerhogst i Horstadfjellet som sysselsatte flest folk, og det var ofte de samme karene som var roere om sommeren.
Fluen (1986)

Handling

Vitenskapsmannen Seth Brundle (Jeff Goldblum) har i sitt private laboratorium arbeidet med å lage en teleportør – en maskin som kan forflytte gjenstander ved at de oppløses i sine minste bestanddeler for så å sendes og settes sammen nøyaktig slik de var i en annen mottakermaskin. Etterhvert forsøker han det samme med levende ting og lykkes. Journalisten Veronica (Geena Davis) kommer på sporet av eksperimentene og blir etterhvert delaktig i dem. Det oppstår også en romanse mellom de to. Etter en stund med eksperimenter beslutter han å sende seg selv gjennom teleportøren, men ved et uhell havner en flue i teleportøren, og fluas DNA veves dermed sammen med hans. Når han kommer ut den andre teleportøren synes alt å være ved det normale, men etter en stund endres gradvis både hans adferd og fysisk utseende.
Maria Lindberg

Karriere

1. juli 2003 fikk Lindberg sin proffdebut mot amerikanske Katherin Pugh i Memphis, Tennessee.
Lindberg ble 19. september 2009 verdensmester i lett mellomvekt etter å ha vunnet på poeng over britiske Sara Davis i Rülzheim.
Lindberg utfordret 27. mai 2011 den regjerende WBO- og WBF-verdensmesteren i mellomvekt, tyske Christina Hammer, men måtte gi tapt etter  10 runder.
Kanstadfjorden

Geografi

Kanstadfjorden ligger mellom Stordalsaksla (597 moh.), Erikstadfjordfjellet (552 moh.), Årnipen (704 moh.) og Sneistinden (722 moh.) i vest og Kanstadfjellet og Lødingsaksla i øst. Midt i fjorden går den omtrent 200 m lange Kanstadstraumen som er en populær fiskeplass. 
Nord for sundet er navnet Innerfjorden. Sør for sundet går fire fjordarmer av Kanstadfjorden: Lonkan (0,8 km) på østsiden samt Erikstadfjorden (4,3 km), Høkfjorden (5,2 km) og Hestfjorden (3,7 km) på vestsiden.

Bosetning og samferdsel

Langs Innerfjorden, mellom Austre Kanstad og Kanstadbotn, er det i dag nesten ingen bosetning, men en spredt gårdsbebyggelse. Tidligere har det imidlertid vært samisk bosetning i området. E10/Rv85 går langs østsiden. Mellom Austre og Vestre Kanstad krysser Fv837 Kanstadstraumen og fortsetter videre sørover langs den tynt befolkede vestsiden, med Erikstad, Svensgam, Hesten og Rinøyvåg. 
I Kanstadbotn er det et knutepunkt for kraftlinjen fra øst som forgreines videre til Lofoten, Vesterålen og Lødingen.
De homeriske hymnene

De homeriske hymnene er en samling på 33 religiøse dikt fra gresk mytologi i den tidlige antikkens Hellas, skrevet mellom det sjette og det fjerde århundre før vår tid. Diktene var kjent og etablert som samling allerede i antikken, men slik de er bevart er de ikke samlet etter noen helhetlig klar plan og de er uten tvil skrevet av flere ulike forfattere. Opprinnelig har det nok også eksistert flere hymner enn de 33 bevarte. Hymnene har antageligvis hatt en funksjon innenfor det kultiske, og kan ha blitt framført før selve kulthandlingene.
Referansen til Homer skal ikke forstås som at han er forfatter, men at diktene er i samme stil, altså som epos. På samme måte som Iliaden og Odysseen er hymnene skrevet i daktylisk heksameter.
Gudehymnene var bygget opp etter et fast mønster: Guden påkalles, og hans vesen og virkefelt nevnes; deretter følger fødselshistorien, og en episk beretning om gudens gjerninger.
Hymnen til Hermes er en skøyeraktig røverhistorie, som blant annet har fått stor popularitet i England på grunn av Shelleys gjendiktning. Hymnen til Apollon er en hovedkilde til kunnskap om mysteriekultene i Delia og Delfi. Demeterhymnen er trolig den eldste av de overleverte homeriske hymnene, og ble etter alt å dømme brukt under den eleusinske mysteriekulten.
Vesterlenske infanteriregiment

Vesterlenske infanteriregiment var en norsk militæravdeling som var etablert i to perioder med 71 års mellomrom. Regimentet ble trolig opprettet første gang i 1658 og andre gang i 1789. Regimentet hadde base i Kristiansand.
Ved reskript av 24. desember 1718 ble det delt i 1. vesterlenske infanteriregiment og 2. vesterlenske infanteriregiment. 
Ved reskript av 9. januar 1789 ble disse to avdelingene slått sammen igjen til et nytt Vesterlenske infanteriregiment, som kom til å bestå av to gevorbne og tre nasjonale bataljoner med i alt 19 kompanier. Regimentet ble nedlagt for andre gang 3. juli 1817.
Under forberedelsene til Riksforsamlingen i 1814 oppnevnte regimentet, på samme måte som øvrige militæravdelinger, to medlemmer av Den grunnlovgivende forsamling: major Just Henrik Ely og soldat Omund Bjørnsen Birkeland. 
Et arkiv etter Vesterlenske infanteriregment finnes i Riksarkivet. Arkivet er på nesten 3 hyllemeter og dekker perioden 1717-1817. Det inneholder blant annet kopibøker, innkomne brev og regnskaper. Her er også dokumenter om Napoleonskrigen og om soldatlegdene, samt noen mannskapsruller. 
Også i Statsarkivet i Kristiansand finnes det et arkiv etter Vesterlenske infanteriregment. Dette arkivet dekker perioden 1777-1818. Her finnes kopibøker, ordrebøker og materiale om soldatlegdene, samt en enkelt mannskapsrulle. Katalog over begge arkivene finnes på Arkivportalen.
I arkivet etter Kommanderende general (KG I) med Det norske krigsdirektorium finnes det militære ruller for 1. vesterlenske infanteriregiment fra 1718-1767 og for 2. vesterlenske infanteriregiment 1748-1765. Disse rullene er publisert på Digitalarkivet. I arkivet etter Generalitets- og kommissariatskollegiet/Det kongelige norske kommissariatskollegium finnes det ruller fra tiden 1766-1812.
The Northern Trust

The Barclays er en golfturnering på PGA-touren som spilles på Westchester Country Club i Westchester County i New York. Turneringen ble grunnlagt i 1967 som Westchester Classic, og er fortsatt kjent under dette navnet blant golfentusiaster.
Norwegian Hull Club

Historie

I Norge så sjøassuranseforeninger dagens lys allerede i 1806. Langesundfjordens Skibs Assuranceforening (senere omdøpt til Den Første norske Assuranceforening) og Skibsassuranceforeningen i Arendal ble etablert i 1837.
På nittenhundretallet var det en sterk øking i produksjon av dampskip hos rederier over hele landet, hvor Bergen opplevde den største oppgangen. For å møte etterspørselen ble Bergen Dampskibs-Assuranceforening etablert i 1879, og etterfølgende Skibsassuranceforeningen Vidar i 1895 som hadde sitt hovedkontor på Østlandet.
I 1937 slo Bergen Assuranceforening og Bergens Dampskibs-Assuranceforening seg sammen til Bergen Hull Club. Fjorten år etter, i 1951, ble flere assuranseselskap på Øst- og Sørlandet slått sammen til UNITAS, ledet av Skibsassuranceforeningen Vidar. I etterfølgende år sluttet samtlige assuranseselskap på Sør-Østlandet seg til UNITAS, som dermed ble ledende assurandør for nærmere 900 skip.
Den 1. januar 2001 slo Bergen Hull Club og UNITAS seg sammen, og etablerte Norwegian Hull Club.

Organisasjon

Norwegian Hull Club er et gjensidig assuranseselskap, og eies i sin helhet av forsikringstakerne. Selskapet er organisatorisk inndelt i Styret, Representantskapet, Valgkomité og Generalforsamling. Generalforsamlingen er selskapets øverste organ.
Norwegian Hull Club forsikrer mer enn 10 000 unike skip og enheter, og opererer som hovedassurandør for om lag 5800 av disse.
Norwegian Hull Club fikk karakteren 'A' i Standard & Poor's Rating Services august 2017.
Emmanuelle (film)

Handling

I denne første Emmanuelle-filmen er Emmanuelle den hjemmeværende kona til en fransk ambassadefunksjonær i Thailand. Av kjedsomhet blir hun involvert i forskjellige former for seksuell aktivitet. Hun har en rekke sexforhold med begge kjønn, til slutt med den aldrende Mario som har sin egen sexfilosofi og fungerer som hennes «guide» på området.

Om filmen

Filmens softcore-erotikk vakte en del rabalder da den kom, og Emmanuelle ble en enorm publikumssuksess. Den skal kun ha kostet en halv million dollar å produsere men ha spilt inn 100 millioner dollar på verdensbasis.
Emmanuelle fikk en rekke oppfølgere. Filmen eksisterer i flere versjoner med ulik grad av klipp og sensur.
Filmen ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble lansert på video på 1980-tallet.

Oppfølgere

Filmen fikk en rekke oppfølgere og etterligninger som ofte ble laget billig og raskt for å tjene på originalens popularitet. Den polske regissøren Walerian Borowczyk regisserte Emanuelle 5.
Jarmila Majerová

Utdannelse

I 1944 ble hun uteksaminert fra kunst- og håndverksskolen (tsjekkisk: Škole uměleckých řemesel) i Praha, og fortsatte deretter studiene ved Høyskolen for anvendt kunst (Vyšší uměleckoprůmyslovou školu) i Brno. Der sluttet hun seg til Brno-studentenes eget dukketeater, Ajdivadlo.

Kunstnerisk virke

I 1947 ble hun scenograf i det halvprofesjonelle dukketeaterkompaniet Radost, og fra 1949 var hun fast ansatt der. Frem til 1962 medvirket hun i over 50 teaterproduksjoner, og bidro til fremveksten av det moderne, profesjonelle dukketeateret i det daværende Tsjekkoslovakia. 
Hun arbeidet ofte i nært samarbeid med Karel Hlavatý. Sammen produserte de blant annet forestillingen Hemmeligheten om den gyldne nøkkelen (tsjekkisk: Tajemství zlatého klíčku), som ved hennes død seksti år senere fortsatt var legendarisk i tsjekkisk teaterhistorie.
I 1959 ble hun hedret for sin innsats for teaterlivet i Brno.
I 1962 ble hun assisterende professor ved Teaterinstituttet (Divadelního ústavu) i Praha, med ansvar for å bygge opp et arkiv over Tsjekkoslovakias dukketeatre. Hun sørget for å dokumentere både amatørutøvere og profesjonelle dukketeatre, og forfattet flere verker om dukketeaterfaget. Hun kuraterte også flere utstillinger om dukketeater, som ble vist både i hjemlandet og utenlands. Som utøvende kunstner var hun i flere perioder engasjert ved teatre i Tyskland og Norge.

Norge

I likhet med Karel Hlavatý arbeidet Majerová på norske scener på 1960-tallet. Blant annet var hun regissør, scenograf og dukkemaker for forestillingen Reisen til solen, som hadde premiere på Oslo Nyes Dukketeater i 1966. Året etter hadde hun scenografien på Prologus fra Ulysses von Ithacia på samme scene; da var dukkene laget av Vaclav Havlik jr., og regien var ved Guri Ludt.
Norges Snowboardforbund

Norges Snowboardforbund (NSBF) er et norsk forbund for snøbrettidretten, stiftet i 1987. Det er tilsluttet Norges idrettsforbund og World Snowboarding Federation.
NSBFs formål er å fremme snøbrettidretten i Norge på alle nivåer, herunder bidra til samarbeid mellom klubbene, representere norsk snøbrettidrett internasjonalt, gjøre snøbrett til et attraktivt aktivitets- og miljøtilbud på alle prestasjonsnivåer, bidra til å utvikle positive nærmiljøer hvor snøbrett er en del av en allsidig og helhetlig fritid for alle aldre og funksjonsnivåer, skape et inkluderende snøbrettfellesskap og integrere funksjonshemmede utøvere.
Forbundet har syv heltidsansatte, to deltidsansatte og ca. 60 lokale klubber rundt i landet. I tillegg til de ansatte jobber en rekke personer for NSBF i løpet av vinteren, som blant annet prosjektledere, kursholdere, anleggskonsulenter, dommere, teknisk delegerte og trenere.
Generalsekretær i NSBF er Dagfrid Forberg.
Symptom

Et symptom er en sansning eller endring av en helsetilstanden til en pasient. Det er en subjektiv beskrivelse, i motsetning til sykdomstegn eller kliniske funn, som er begreper som brukes om objektive tegn på tilstedeværelsen av en sykdom.
Eksempler på symptomer er tretthet, smerte, kvalme og svimmelhet. I motsetning til dette, er forhøyet blodtrykk eller utslett på huden sykdomstegn.
Sykdom som ikke gir pasienten symptomer kalles asymptomatisk (eks. klamydia)
L'Est Républicain

L'Est Républicain er en fransk regionavis som utgis i Nancy (Meurthe-et-Moselle). Avisens leserekrets hører hovedsakelig til i Lorraine og Franche-Comté, og den har et opplag på 206 970 (2003). Avisen ble grunnlagt i 1889