google/wiki40b huggingface dataset:
Phosphorus

Utseende

Tragocephalini er små til middelsstore trebukker, oftest svarte, ofte med gule tegninger.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Afrika (Kenya, Tanzania, Uganda).
Fjærtannspinner

Utseende

En middelsstor (vingespenn 33 – 40 mm), rødbrun spinner. Hodet er middels stort. Antennene hos hannen er stort, over halvparten så lange som forvingen, bredt fjærformede, "fjærstrålene" er ganske spredte. Hunnens antenner er trådformede og noe under halvparten så lange som forvingen. Kroppen er temmelig kort og tykk, kledt med rødbrune hår som særlig på brystet er ganske lange. Hannens bakkroppsspiss har en dusk an nokså glisne, lange hår. Vingene er tynt skjellkledt og delvis gjennomsiktige, rødbrune med et smalt, buet, lyst tverrbånd i den ytre halvdelen. Bakvingen er litt blekere enn forvingen. Begge vingepar har ganske lange hårfrynser langs bak- og ytterkantene. Larven er lang og slank, naken uten noen kroppsutvekster, grønn med flere bleke lengdestriper.

Levevis

Fjærtannspinneren flyr i løvskog der det vokser spisslønn (Acer platanoides), som er larvens næringsplante. De kan også gå på naverlønn (Acer campestre), det er uklart om den også kan gå på platanlønn (Acer pseudoplatanus). De voksne sommerfuglene flyr om natten sent på høsten, i oktober – november. Hannene, men ikke hunnene, kommer gjerne til lys. Det kan se ut som om arten ikke finnes i parker der det er gatebelysning, selv om det vokser rikelig med lønn der, kanskje fordi spinnerne i for stor grad blir tiltrukket av lyset der de gjerne blir tatt av fugler om dagen. Etter parringen legger hunnen 75 – 150 egg på og ved lønnens bladknopper, enkeltvis eller to – tre sammen. Eggene overvintrer og klekkes når bladene springer ut i mai. De nyklekte larven borer seg inn i blomsterknoppene og spiser på dem, senere kommer de ut og lever av blader. De spinner sammen et eller to blader til et hylster der de oppholder seg når de ikke er ute og spiser. Larven er utvokst i midten av juni og den kryper da ned på bakken, spinner seg inn i en kokong og forvandler seg til en puppe, som klekkes etter omtrent tre måneder.

Utbredelse

Fjærtannspinneren forekommer i Mellom-Europa og videre østover til Kaukasus. Den mangler i middelhavsområdet og det nordligste Europa. I Norge forekommer den bare langs kysten vestover til Vest-Agder, i det området der spisslønnen vokser.
Chito-ryu

Chito-ryu (千唐流) er en stilart innen karate. Navnet avslører stilartens kinesiske røtter: «Chi» betyr tusen – en henspilling på at stilarten baserer seg på tusen års tradisjon, mens «To» er navnet på en kinesisk tidsepoke.
I hjemlandet Japan er Chito-ryu en av de mellomstore stilartene med sine anslagsvis 100 dojoer. Stilarten ble skapt og grunnlagt av Tsuyoshi Chitose rett etter Andre verdenskrig. Dens internasjonale utbredelse skjøt fart på 1950-tallet. Idag er Chito-ryu å finne i 20 land verden over.
Chito-ryu ble i 1992 innført i Norge. Stilarten blir per dags dato representert av flere klubber i Norge. Disse befinner seg i Bergen, Askøy, Stavanger, Bore og Bodø.
Julepostillen

Julepostillen er en samling prekener av den tyske reformatoren Martin Luther, skrevet mens han i perioden fra mai 1521 til mars 1522 satt i skjul på Wartburg, og utgitt i februar 1522. Preknene dekker kirkeårets tekster fra julaften til helligtrekongersdag. Den er den andre delen av Luthers Kirkepostillen; den første delen var Adventpostillen, utgitt samme år, og den tredje delen, som utkom i 1525 dekket tiden fra Helligtrekongersdag til påske. Verket, med prekner til alle kirkeårets tekster, ble ikke fullført før i 1544.
Preknene er skrevet på tysk.
Thomas Kaiser

Biografi

Kaiser startet som illustratør og tegneserietegner. Han jobbet som rekvisitør ved Den Nationale Scene i Bergen i 1992–93. I 1993 spilte han Blikkmannen i Fotfolkets oppsetning av Trollmannen fra Oz som gjestespilte på Den Nationale Scene i Bergen. I 1994 var han med å grunnlegge barneteateret Krabatene i Bergen, og året etter satte han opp Staffan Göthes stykke En natt i februar på Barnas hus i Bergen. Sommeren 1996 fikk Kaiser jobb som statistansvarlig på TV-serien Familiesagaen De syv søstre, hvor han samme høst fikk tilbud om å ha regi på seks episoder. Etter ett år i Stockholm, hvor han hadde regi på TV-serien Tre Kronor, har Kaiser siden 1998 hatt sitt virke i Oslo.
Lichniops

Utseende

En middelsstor (12-14 millimeter), brun oldenborre. Dekkvingene er noe reduserte og tilsmalnede bakover, dermed spriker de i midten og dekker ikke hele bakkroppen.

Utbredelse

Arten er utbredt i Argentina, Bolivia og Paraguay.
Konisk rullelager

Koniske rullelagre er rullelagrene som kan støtte aksialkreftene (dvs., de er gode trykklagre) mot radielle krefter.

Beskrivelse

Den indre og ytre ring er deler av kjegler og rullene er koniske slik at de koniske flatene møtes i et felles punkt på den viktigste aksen i lageret. Denne geometri gjør at bevegelse av kjegler forblir aksial, med ingen glidende bevegelse mellom ytre ring og rullene.
Denne koniske geometri skaper en lineær kontaktflate som tillater større belastninger enn med kulelagrene, som bare har punkt-kontakt. 
Rullene er stabilisert og holdes på plass av en flens på den indre ringen, mot som den store enden holdes de på plass av sin koniske form.
Jo større vinkler disse kjeglene har, jo større aksial kraft kan lageret bære.

Historie

Den 23. mars 1895 fikk  John Scott Lincoln, en bonde og snekker fra Wilmot, Indiana patent fra United States Patent Office for sin oppfinnelse av det koniske rullelager. Hensikten med hans oppfinnelse var å få bedre ytelse av de vognhjul som han brukte på gårdeni. I 1898 fikk  Henry Timken  patent for koniske rullelager. På den tiden var Timken  en vognbygger i St. Louis og hadde tre patenter for fjærer til sine vogner, men var hans patent for koniske rullelagre som gjorde at hans selskap ble vellykket.
Koniske rullelagre var et gjennombrudd på slutten av det 19. århundre fordi lagrene som ble brukt i hjulaksler som ikke hadde ikke endret seg mye siden oldtiden.De besto av en sylindrisk ring omsluttet av en ytre ring med et smøremiddel. Uten tilstrekkelig smøring, ville lagrene mislykkes på grunn av sterk varme forårsaket av friksjon. Timken var i stand til å redusere friksjonen på sine aksellagrene ved å legge til koniske ruller som faktisk rullet mens de overførerte lasten jevnt fra aksel gjennom de herdede indre og ytre stålringer og valser - hans koniske rullelager.
Ducci-sekvens

Eksempelsekvenser

Denne 5-tuppel sekvensen går etter 7 steg inn i en binær løkke med periode på 15 steg.

Den følgende sekvensen har lengde 6 som ikke er en potens av to, men den ender likevel opp med bare nuller.
Yangxin (Binzhou)

Yangxin (kinesisk: 阳信县; pinyin: Yángxìn Xiàn) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.Det ligger under byprefekturet Binzhou.
Befolkningen i 1999 var på 426 117.
Vestlandske Teatersenter

Teaterskole for barn og unge

VTs Teaterskole for barn og unge ble startet i 1988, og underviser årlig ca. 150 elever (per 2018) i alderen 6–20 år. Teaterskolen gir elevene teaterfaglig kunnskap. Undervisningstilbudet er tilpasset elevenes alder og forutsetninger.
Teaterskolen arbeider produksjonsrettet, men prosessen er en del av undervisningen. Elevene arbeider med ulike teaterformer og teknikker og får opplæring i formidling av tekst og sceneuttrykk.
Teaterskolen følger skoleåret, og tar inn nye elever hver høst. Teaterskolen har tolv aldersfordelte grupper med ca. femten elever i hver. Gruppene har undervisning én ettermiddag i uken. De yngste elevene har i hovedsak interne presentasjoner for familie og venner. De eldre elevene jobber med større produksjoner som blir presentert i løpet av vårsemesteret. Men Teaterskolen har også fellesforestillinger og arbeider gjerne med felles tema på tvers av grupper.
Blant lærerne på Teaterskolen er (per 2018) Jorunn Lullau og Jan Holden fra Kompani13, en figurteatergruppe som har benyttet Cornerteateret som sin faste scene i Bergen siden gruppen ble etablert i 2013.

Visningsfestivalen Karusell-Arena

Hver av gruppene på Teaterskolen lager sin egen avslutningsforestilling som gruppen fremfører på Cornerteateret under visningsfestivalen Karusell-Arena i april/mai.

Teater Extra

VTs Teaterskole setter hvert år sammen en gruppe av 10-15 elever i alderen 13-20 år som er ekstra motiverte og interesserte i å spille teater. Teater Extra er et supplement for elever som brenner mest for å drive med teater, og som ønsker å utvikle sine skuespillerferdigheter og lære mer om teaterarbeidet. VT arrangerer intern audition for Teater Extra.

Teaterfestivalen MINI MIDI MAXI

MINI MIDI MAXI er en internasjonal teaterfestival for barn og unge som arrangeres i Bergen av Vestlandske Teatersenter for barnehager og skoler på dagtid og barnefamilier på ettermiddag. MMM-festivalen ble første gang arrangert i 2005 av Vestlandske Teatersenter, som avviklet den første festivalen i samarbeid med Den Nationale Scene, Barnas Kulturhus, Ole Bull Scene og Høgskolen i Bergen. Siden da har festivalen vært en årlig, senhøstes begivenhet. Den omfatter forestillinger fra inn- og utland, men er også et forum for diskusjon, informasjonsutveksling om teater for og med barn og unge.
I 2015 ble det vedtatt å endre arrangementstidspunktet for teaterfestivalen fra senhøstes til vår/sommer. Det ble derfor ikke arrangert noen MMM-festival høsten 2016. MINI MIDI MAXI 2017 ble arrangert i perioden 5.-17. juni 2017.
I Can't Help It (If I'm Still in Love with You)

«I Can't Help It (If I'm Still in Love with You)» er en amerikansk country and westernballade, skrevet av Hank Williams.

Originalversjonen

Hank Williams with His Drifting Cowboys spilte inn sangen 16. mars 1951. Den ble utgitt på 78-platen MGM 10961 og på singlen MGM K10961.

Norske versjoner

Kjell Grunnteig og Lars Børke har skrevet norsk tekster. Grunnteigs versjon bærer tittelen «Kan jeg hjelpe at jeg elsker deg ennu?». Børkes versjon heter «Kun en gylden ring med tre ømme ord»ørke), sang: Ottar Johansen & Lillian Askeland
Wheels of Fire

Bakgrunn

Etter at Disraeli Gears kom ut i november 1967, planla Polydor Records og Atco Records, at det tredje albumet til Cream skulle bli et dobbeltalbum, der Atco Records-produsenten Felix Pappalardi og gruppa ønsket å ha med flere konsertopptak.

Innspilling

Bandet og Pappalardi hadde i juli og august 1967 spilt inn spor i studio i IBC Studios i London, og i Atlantic Studios i New York City i september og oktober same året. Flere spor ble spilt inn i studio i Atlantic Studios i januar og februar 1968, under en pause i turneen deres. Måneden etter, leide Pappalardi et mobilt platestudio i Los Angeles til the Fillmore og Winterland Ballroom i San Francisco. Det ble tatt opp seks konserter i San Francisco, og spor som ikke kom med på Wheels of Fire kom senere ut på Goodbye, Live Cream og Live Cream Volume II.
Innspillingene av Wheels of Fire var en av dei første gangene det ble brukt åttespors båndopptakere på et tidspunkt da firesporsopptakere var standard. Lydteknikere på plate én var Tom Dowd og Adrian Barber, mens konsertene ble tatt opp av Bill Halverson.

Stykkene

Trommeslageren Ginger Baker var med på å skrive tre av sporene for albumet med pianist Mike Taylor. Bassist Jack Bruce skrev fire spor med dikteren Pete Brown. Gitarist Eric Clapton bidro til albumet med å velge coverstykkene.
Wilhelm Hoegner

Liv

Hoegner var det syvende av en jernbanearbeiders 13 barn. Han studerte jus og var mellom 1919 og 1933 virksom som statsadvokat og dommer. Han ble medlem av SPD i 1919. Mellom 1924 og 1930 var han medlem av den bayerske landdagen (delstatsparlamentet) og mellom 1930 og 1933 medlem av den tyske Riksdagen. Han var kjent som en stor motstander av nasjonalsosialistene, og holdt kraftige taler mot dem i Riksdagen. I 1933 dro han i eksil i Sveits. Da han kom tilbake til Bayern i 1945 ble han innsatt som kommissarisk ministerpresident, men ble ikke valgt ved valgene i 1946. Derimot ble han justisminister i Hans Ehards kabinett frem til 1947. Mellom 1948 og 1950 var han riksadvokat i Bayern. Etter landdagsvalget i 1950 ble han bayersk innenriksminister i en koalisjon bestående av CSU og SPD, og i 1954 ble han bayersk ministerpresident i en regjering bestående av alle partier unntatt CSU. En sentral person i forhandlingene var daværende formann i bayersk SPD Waldemar von Knoeringen. Etter landdagsvalgene i 1957 brøt denne koalisjonen av fire partier sammen, og Hoegner måtte gå av. Han var medlem av Forbundsdagen mellom 1961 og 1962.
Magnus Nielsen (erkebiskop)

Fredens mann

Magnus Nielsen var en stor forkjemper for fred; han sluttet en landefred med Skånes adel i 1380 samt året etter mellom de danske landene øst for Øresund og Sverige. Erkebiskopen var også opptatt av kirkelivet; han ga bestemmelser om helgenddager og kortjenesten, og han lot i 1383 den hellige kvinnen Magnild av Fultoftes lik overføre til Lund. I sitt siste leveår, skrev han og dronning Margrethe en forordning til det samiske folket om de skulle anta den kristne tro.
Den 2. mars 1390 faldt han ned fra vindebroen på sitt slott i Åhus og døde. Han ble senere begravet i Lund domkirke.  Hans gravsten med våpenskjold ses i Lunds domkirkes krypt, opprinnelig lå den i midtgangen tett på prekestolen.
Tadanari Lee

Japans herrelandslag

Tadanari Lee spilte elleve landskamper for Japans herrelandslag.
James I Land

James I Land er et landområde på nordvestlige Spitsbergen, Svalbard. Det avgrenses av Nordfjorden med Ekmanfjorden i sør, Oscar II Land og Kongsfjorden i vest, av Haakon VII Land, Woodfjorden og Andree Land i nord, og av Dickson Land i øst definert ved linjen Dicksonfjorden-Vestfjorden via Lagfjellet.

Natur og landformer

Kystområdet langs Isfjorden og dens sidefjorder ligger i Nordre Isfjorden nasjonalpark. Kystområdet på begge sider av den innerste halvdelen av Wijdefjorden helt i øst, utgjør Indre Wijdefjorden nasjonalpark. James I Land ligger langt fra det åpne havet, og det er ingen fuglefjell i hele området.
Landskapet i James I Land er isdekket med mye isbreer i vest, og brattere, inntil 1290 meter høye fjell i øst som stort sett ikke har isdekke. Dicksonfjorden i sørøst er en forgrening av Nordfjorden og avgrenser området mot Dickson Land. I vest ligger en av Spitsbergens største isbreer, Holtedahlfonna (1375 km²). Denne dominerer den vestlige delen av området, sammen med sidebreer som den store Kronebreen i vest (690 km²), Vonbreen og Abrahamsbreen i nord, Lisbetbreen og Orsabreen i øst, og Holmströmbreen i sør.
Området ligger i sin helhet utenfor og sørøst for Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark. Det er et fuglefjell i vest ved Kongsfjorden, inne i Ossian Sars naturreservat som er James I Lands vestligste punkt. Derpå følger Kongsfjorden fuglereservat på Lovénøyane utenfor dette. Det er bare rein i fjordbotnene i nord og øst, ikke i de svært isdekte områdene i vest og sør. Økologisk viktig er det det botanisk viktige Ossian Sars naturreservat som opprinnelig var et plantevernområde.
Området er kupert med topper jevnt over opp til 1300 meter. Høyeste topp er Rørosfjellet med 1290 moh, Diademet (1280 m), Tre Kroner (1225 m) og Dronningfjella (1223 m) i vest, og Lagfjellet på 1120 m helt i øst på grensen til Dickson Land.
Området ligger i den sentral-nordlige devonske grabenen med flerfargede sandstein og skifer i nord, avgrenset i vest av Breibogen-forkastningssonen. Dette landskapet ble skapt da midtsonen mellom forkastningene sank ned i silur og ble fylt med røde sandsedimenter. Etterhvert hellet den oppbygde gravenen nedover mot Isfjorden i sør, og her ble det lagt opp sedimenter i karbon og perm.

Bosetninger og historie

Det er ingen bosetninger i området.

Navn

Landområdet er oppkalt etter James I, konge over England og Skottland 1603–25.
Mahāmeghasūtraen

Mahāmeghasūtraen (kinesisk: 大雲經, pinyin: dà yún jīng, japansk: Daiunkyō 大雲經, «den store skyens sutra», eller Daiun Seiukyō大雲請雨經, «sutra om den store skyen som ber om regn») er en mahayana-buddhistisk tekst.
Teksten er bevart både i den tibetanske buddhistiske kanon og i den kinesiske buddhistiske kanon (Taishō Tripiṭaka, bind 12, tekst nr 387). Den blir lest opp av buddhister for å forårsake regn i tider med tørke.
Ivar Christian Johansen

Biografi

I 1994 startet han bandet Jaga Jazzist sammen med Martin Horntveth, men han sluttet etter debutalbumet A Livingroom Hush (2001). Siden spilte han keyboards i poprockbandene The Jessica Fletchers (2002–2003) og Briskeby (1999), og for den frie teatergruppa Stella Polaris.
I 2003 rappet han på Folk & Røveres album Bagateller; blant annet med sangen «Utadæsjælåplevelse». I 2003 begynte han også et samarbeid med Anders Løvlie («DJ Løv») under navnet «Ravi og DJ Løv». De ga ut to album, og singlene «Dødsøt» (2004), «E-Ore» (2005), «Tsjeriåu» med De Månråus (The Monroes) (2005) og «Bitelit» med Treisi Men (2005). I 2006 ga han ut soloalbumet Kjøpr Gitar og fikk Gammleng-prisen i klassen rap.
Hans musikkvideoer er tekstet på «ravisk», det vil si etter østnorsk lydskriftuttale. Han fikk i 2004 Norsk Målungdoms dialektpris for sin bruk av vestfolddialekt. 
Han var programleder for serien Landeplage på NRK fjernsynet i 2007–09; for X Factor i 2010; for Idol 2011 og for TV3s Småbruket 2012.
Etter ni år uten utgivelser ga han i 2015 ut singelen «Du, du, du, du du», som han sang sammen med Stella Mwangi, der Martin Horntveth er produsent. Han deltok på Hver gang vi møtes i januar 2016.
Allochernes powelli

Utbredelse

Ikke i Norge. I Europa finnes den særlig i vest, unntatt i fjellområder. Utbredelsen østover er ukjent .
EzPlanet One Linux

EzPlanet One Linux er en tidligere Linuxdistribusjon fra Italia som var basert på Fedora. Distribusjonen integrerte forskjellige avanserte teknologier som var beregnet på næringslivet.
Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøene GNOME, KDE og Xfce. Distribusjonen støttet datamaskinarkitekturen 32-biter x86.
Versjon 1.0 ble lansert 11. november 2004. Versjon 2.0 ble lansert 5. februar 2005.
Sigval Bergesen d.y.

Liv og virke

Sigval Bergesen startet sin karriere i farens rederi i 1916, men startet et eget rederi, Sigval Bergesen d.y. & co i 1936. Samme år kjøpte han tankskipet «President de Vogue» (omdøpt til «Bergesund»). Bergesen brukte krigen til å posisjonere seg i markedet, og innen 1950 hadde selskapet fire skip i sin flåte, innen 1955 syv, og seksten innen 1970.
Under andre verdenskrig fikk Bergesen eierskap i Rosenberg Mekaniske Verksted som var grunnlagt av hans far Sigval Bergesen d.e. og Knud Zimmer i 1897. I etterkrigstiden ble en rekke fartøy bygget for rederiet på verftet, frem til det ble solgt i 1970 til Kværner. Innen den tid var Bergesen ett av de største skipsrederiene i verden.
Sigval Bergesen d.y. var tett knyttet til selskapets drift til han var over 80 år, men i 1976 ble han tvunget til å trekke seg tilbake av helsemessige årsaker. 
Etter hans død ble det opprettet et allmennyttig fond i Bergesen og hans kones navn – Sigval Bergesens d.y. og Hustru Nanki’s Almennyttige Stiftelse, som deler ut Bergesen d.y.s Almennyttige Pris.
Han var gift første gang med Ingrid Sømme, datter av Jacob D. Sømme og Helene Sofie Sørensen, og søster av Sven og Iacob D. Sømme.
Boken til Aneirin

Boken til Aneirin (walisisk Llyfr Aneirin, engelsk Book of Aneirin) er et walisisk manuskript fra siste halvdel av 1200-tallet som inneholder poesi skrevet på gammelwalisisk og mellomwalisisk. Poesien er tilskrevet den nordbrytonsktalende poeten Aneirin fra 500-tallet.
Manuskriptet (Carddif MS 2.81) er i dag bevart ved biblioteket i Cardiff, Cardiff Central Library. Det er datert tilbake til 1265, men er sannsynligvis en kopi fra en tapt original fra 800-tallet. Poesien vill opprinnelig ha blitt levende via en muntlig tradisjon . Det mest velkjente diktet innenfor dette manuskriptet er Y Gododdin, et tidlig walisisk dikt som minnes krigere fra Gododdin (området Lothian i dagens Skottland) som falt i slaget ved Catraeth (antagelig Catterick i North Yorkshire) en gang rundt år 600. Deler av dette synes å være samtidig med Aneirin. Den øvrige poesien, som ikke har noen forbindelse med det nevnte slaget, inkluderer blant annet et kort dikt for et barn ved navn Dinogad. Det beskriver hvordan hans far går på jakt og fiske.
Vannerme

Vannerme (kinesisk: 水袖; pinyin: shuǐxiù) er en viktig del av mange av draktene i tradisjonell kinesisk opera.
Ermene er av et hvitt stykke stoff som er påsydd nederst på de egentlige ermene og normalt henger ned fra dem.
Vannermene tjener til å kunne uttrykke følelser og handlinger klarere. Bruken av dette virkemiddelet er en viktig del av utdannelsen av skuespillerne.
Marie og Ole

«Marie og Ole» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte det i sin visespalte i «Magasinet for alle» årgang 1957. Han forteller at det finnes mange varianter av denne i eldre visebøker. August Bondesson har blant annet tatt den i sine samlinger «Upptecknad år 1895 av Augusta Bengtson kappsömmerska i Göteborg, nu bosatt i Chicago».

Teksten

1.Å kjære min Marie å lukk meg da inn

og la meg ei utenfor stå.

Den kolde og bitende nordenvind

den kjøler fra topp og til tå.

Hver skapning om meg den uthviler seg

jeg hører kun nattuglens heslige slag

kom la meg innlukkes av deg.
2.Hva er det for dårlig og underlig snakk

du står her og plager meg med,

jeg beder for hastig fra døren deg pakk

forstyrr ei min nattlige fred.

Gå annensteds hen du dårlige venn.

Jeg har meg utkåret en annen til venn

gå bort og kom aldri igjen.
3.Er det min Marie som svarer meg så

som før haver holdt meg så kjær.

Av sorg og bedrøvelse jeg neppe kan stå,

så si meg hva årsaken er.

Ja si meg vår ve på tid eller sted,

jeg har ei forvoldt deg den minste fortred,

så si meg hva årsaken er.
4.Å kjære min Ole forlat meg min skjenn,

jeg elsker deg ennu som før.

Ja du er min eneste trofaste venn

se nu har jeg åpnet min dør.

Kom inn i min arm min seng er så varm,

gå stille så moder ei vekkes av larm 

kom la oss bortkysse min harm.
5.Nei nu kan det være som du haver sagt

du kjøper ingen narr utav meg,

men nu skal du fylles med spott og forakt

for det du har gjort urett mot meg.

En annen du får jeg dette deg spår,

som skjenn og forargelse ikke forstår,

farvel og lev lykkelig med ham.
Førde Ullvarefabrikk

Førde Ullvarefabrikk var en tekstilbedrift i Førde i Sogn og Fjordane. Den ble etablert i 1919 av Mathias Leivestad. Han hadde lære tekstilfaget på Troldefos Uldvarefabrikk.
Nepalere i Bhutan

I Bhutan finnes en stor nepalskspråklig minoritet i den sørlige delen av landet; kalt Lhotshampa.
Lhotshampa, eller Lhotsampa, er et dzongkha-ord for folk sørfra. Dzongkha er majoritetsspråket i Bhutan, og ordet lhotshampa brukes om jordarbeidere og innvandrere av nepalsk opprinnelse som bor og dyrker jorden på de fruktbare, sydvendte elveslettene i den sørlige delen av Bhutan.
Lhotshampaene kommer i hovedsak fra Nepal, og er for det meste hinduer. På slutten av 1980-tallet ble mer enn 100 000 Lhotshampa fordrevet fra Bhutan, under beskyldinger om å være ulovlige innvandrere. Mange av disse har «vendt hjem» til Nepal, men mange bor fremdeles i flyktningleirer i India og Nepal.
Beregninger over folketallet i Bhutan tyder på at 30-40% av landets befolkning er Lhotshampa, avhengig av om de fordrevne regnes som innbyggere i landet.
Politiske partier var inntil valget i 2008 forbudt i Bhutan. Det fantes inntil da fire kjente eksilparti, alle med opprinnelse i Lhotshampa, jf. Bhutans politiske system.

En minoritet som oppleves som truende

Fra de bhutanske myndighetenes side utgjør det voksende hinduistiske minoriteten et problem. Bhutans kultur og statsskikk er basert på buddhisme, språket dzongkha og kulturen til den herskende folkegruppen som lever i de midtre delene av landet.
Hinduene bor i de mest fruktbare delene av landet, og myndighetene antas å frykte – uten at dette er sagt rett ut – at dersom hinduene over tid kommer til å utgjøre mer enn 50% av befolkningen, vil de kreve en folkeavstemning om uavhengighet kontra tilslutning til India. Hinduene antas å mene at deres tro vil bli bedre beskyttet av indiske enn av bhutanske myndigheter.
En tilsvarende avstemning i den tidligere selvstendige staten Sikkim i 1974, førte til at staten ble innlemmet som en delstat i India.