google/wiki40b huggingface dataset:
Golfe du Lion

Golfe du Lion (Løvebukta) er en vid bukt langs middelhavskysten i distriktene Languedoc-Roussillon og Provence i Frankrike som strekker seg fra grensen til Catalonia i vest til Toulon i øst. Den viktigste havnen i bukta er Marseille, men også Toulon har vært og er en viktig havn. Fiskerinæringen i bukta baserer seg først og fremst på lysing som tas i trål.
Elver som ender opp i bukta er Tech, Têt, Aude, Orb, Hérault, Vidourle og Rhône.
I Golfe du Lion finner du også den kalde, katabatiske vinden Mistral som kommer fra Massif Central og Alpene ned gjennom Rhônedalen.
Layamon

Layamon eller Laghamon (mellomengelsk: Laȝamon, Laȝamonn) var en engelsk poet tidlig på 1200-tallet og forfatteren av Brut, et kjent dikt fra 1200-tallet som var det første engelske verk som diskuterte legendene om kong Arthur av britene, og ridderne av det runde bord.
Layamon beskrev seg selv i sine dikt som en prest som levde i Areley Kings i Worcestershire. Hans dikt har inspirert tallrike senere forfattere, inkludert sir Thomas Malory og Jorge Luis Borges, og hadde en betydning på engelsk historieskrivning i middelalderen.
Katalogister og redaktører fra den første tiden med trykkemaskiner har stavet hans navn på ulikt vis, blant annet «Layamon», «Lazamon», eller tidvis også «Lawman». Brown University har hevdet at formen «Layamon» er etymologisk ukorrekt, mens Den femte internasjonal konferanse på Laȝamons Brut ved Brown University nevner at manuskriptet BL MS Cotton Caligula A.ix staver det «Laȝamon», den tredje bokstav er en yogh (ȝ), mens manuskriptet BL MS Cotton Otho C.xiii staver det «Laweman» og «Loweman».

Brut

Brut (ca. 1190) er dikt skrevet på mellomengelsk, satt sammen og omarbeidet av den engelske presten Layamon. Det er navngitt etter Britannias mytiske grunnlegger Brutus av Troja. Det er blitt bevart i manuskriptene MS. Cotton Caligula A ix, skrevet i løpet av den første kvarten av 1200-tallet, og i Cotton Otho C xiii, omtrent femti år senere (skjønt denne utgaven er kortere). Begge blir oppbevart i British Museum.
Brut består av 16 095 linjer og forteller historien om Britannia på vers. Det er hovedsakelig basert på det anglo-normanniske diktverket Roman de Brut av Wace fra Jersey, som igjen er inspirert av Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae, skjønt lengre enn dem begge og omfatter en utvidet seksjon om livet og dådene til kong Arthur. Stilen i Brut består av stavrim som var vanlig i mellomengelsk poesi.
Pytonslanger

Beskrivelse

Pytonslangene har en robust og muskuløs kropp. Halen er forholdsvis kort, og mange arter har gripehale. Hodet er som regel tydelig adskilt fra nakken. Kroppslengden varierer fra 0,45 m til nesten 9 m, men det finnes usikre rapporter om eksemplarer på over 10 m. Bukskjellene er små, og det er to rekker av haleskjell. Ved kloakkåpningen er det to sporer, som er rester av baklemmene. Øynene har en loddrett, spalteformet pupill. De fleste pytonslanger har varmefølsomme organer på leppene.
Boaslanger og pytonslanger har en utbredelse som overlapper i liten grad. Hvis de to gruppene møtes, dreier det seg som regel om gravende boaslanger, som fyller en annen økologisk nisje enn pytonene. Bygningstrekk som skiller boa- og pytonslanger er blant annet at alle pytonslanger har et ekstra bein over øyehulen (supraorbital), og at de er eggleggende. Pytonslanger har som regel tenner på mellomkjevebeinet (premaxilare).
Utbredelsen omfatter Den gamle verdens tropiske strøk. Pytonslangene er svært varmekrevende, og de går ikke langt inn i områder med kaldere klima. En finner dem i Afrika sør for Sahara, men ikke på Madagaskar. Videre lever de i Asia fra Pakistan, India og Sri Lanka til Sør-Kina, den sørøstasiatiske øyverden, og Australia. De finnes ikke lengst sørøst i Australia, eller på Tasmania. Pytoner som er rømt, eller sluppet fri, har etablert seg i Florida i USA.
I motsetning til de fleste andre slanger viser pytonslangene omsorg for avkommet. Hunnen kveiler seg rundt eggene, og vokter dem mot eggrøvere. Arter som lever i subtropisk klima sørger for jevn temperatur på ulike måter. Flere australske arter forlater eggene for å sole seg, og varmer deretter eggene med kroppen. Den indiske tigerpytonen vibrerer musklene, og øker slik kroppstemperaturen med anaerob forbrenning for å varme eggene.
Visa vid vindens ängar

Visa vid vindens ängar er en svensk vise laget av visesangeren og komponisten Mats Paulson. Alexander Rybak ga ut et album med samme navn den 17. juni 2011. Albumet er et samarbeid med Mats Paulson og ble produsert i Gjerdrum på hjemmestudioet til Knut Bjørnar Asphol.
Altertavle

En altertavle er et religiøst kunstverk som er plassert over eller bak alteret i en kristen kirke.
Altertavlen kan være laget av forskjellig materiale. Den kan være malt, hugget i stein eller utskåret i tre.
Kyron McMaster

2012

McMaster deltok i Junior-CAC-mesterskapet i friidrett 2012 (Central American and Caribbean Junior Championships), og kom der på sjuendeplass i høydehopp, og ble slått ut i innledningsheatet på 400 meter med 12. beste tid.

2013

Han deltok i U17-klassen i CARIFTA Games 2013, og kom på femteplass på 400 meter og sjuendeplass på 200 meter. I Ungdoms-VM i friidrett 2013 i Donetsk deltok han på 200 og 400 meter. På 200 meter kom han på sjetteplass i sitt forsøksheat, med tiden 22,55, som var 62. beste tid totalt, og han gikk ikke videre til semifinalene. Også på 400 meter ble han slått ut i forsøksheatet, med 46. beste tid totalt.

2014

I CARIFTA Games 2014 deltok McMaster i U18-klassen og fikk der bronse på 400 meter hekk (84 cm), bak Jaheel Hyde fra Jamaica og Rivaldo Leacock fra Barbados. På 400 meter kom han på sjetteplass.
Den 28. juni satte han personlig rekord på 400 meter, med 48,10. I juli deltok han i Junior-VM i friidrett 2014 i Eugene, men ble slått ut i forsøksheatet på 400 meter hekk, der han løp på 54,21. Han deltok igjen på 400 meter hekk under Sommer-OL for ungdom 2014 (Youth Olympic Games), men ble diskvalifisert.

2015

Han deltok på 400 meter hekk i det panamerikanske juniormesterskapet i 2015, og fikk raskeste tid i forsøksheatet. Han fullførte imidlertid ikke finalen.

2016

I finalen på 400 meter hekk i U20-VM i friidrett 2016 satte han nasjonal juniorrekord, med tiden 49,56 og kom på tredjeplass bak Jaheel Hyde og Taylor McLaughlin.

2017

Han representerte De britiske Jomfruøyer under VM i friidrett 2017, men ble diskvalifisert i forsøksheatet på 400 meter hekk. I Diamond League 2017 kvalifiserte han seg til finalen, som var Weltklasse Zurich. Han vant finalen, med tiden 48,07.
Dvergbiller

Utseende

Knøttsmå til små biller (0,7 – 3 mm, de fleste mindre enn 2 mm), rund kroppsform. Hodet er vanligvis stort og bredt, uthulet på undersiden, og kan foldes inn i frembrystet slik at det blir helt skjult. Fasettøynene er små og ovale. Antennene består av åtte til ti ledd, de to ytterste danner en kølle. Brystskjoldet (pronotum) er temmelig stort og bredt. Dekkvingene er avrundede og hvelvede, dekker hele bakkroppen. De har ikke punktstriper. Beina er forholdsvis korte, føttene fine og spinkle. Bakhoftene (metacoxae) har store, bladformede utvekster som resten av bakbeinet kan gjemmes bak. Larvene er sylindriske eller spoleformede.

Levevis

Både larvene og de voksne billene lever mellom råtnende plantedeler, for eksempel kompost og løvstrø. De spiser hyfer og sporer av muggsopper. De voksne billene flyr godt.
Nord-Ferjer

A/S Nord-Ferjer, forkortet NF, og grunnlagt som Kristian Ravns ferjerederi, er et tidligere fergerederi som hadde hovedkontor i Narvik. Rederiet drev flere viktige samband i Nordland, fra Sørfold i sør til Tjeldsund i nord, i perioden fra 1940 til 1990 og eide til sammen 19 bilferger gjennom sin historie.

Kristian Ravns ferjerederi

I 1940 sto veien mellom Fauske og Narvik klar, og i oktober samme år fikk Kristian Ravn i oppdrag å bistå veivesenet i oppføring av fergeleier og skaffe til veie ferger for samband på Efjorden, med den innleide jekta «Nordstjernen» og Leirfjorden, med den innleide ferga «Petrus». Til sambandet mellom Korsnes og Skarberget kjøpte Ravn inn «Dagmar» som ble bygt om til ferge. I løpet av ett par år fikk Ravn overlevert sitt første nybygg, «Solfrid» levert fra Johan Drages båtbyggeri på Rognan, og det opprinnelig tyske passasjerskipet «Moltke» som fikk navnet «Jonas».
I årene som fulgte fikk Kristian Ravns ferjerederi konsesjoner på flere fergestrekninger, blant annet over Skjomen og Ramsundet samt fra Bognes til Lødingen og fra Drag til Kjøpsvik. I 1961 driftet Kristian Ravn syv bilferger og hadde konsesjon på ni samband, hvorav fire på europavei 6.
Den 1. desember 1961 ble Kristian Ravns personlige selskap omdannet til et aksjeselskap.

Nord-Ferjer

Det nye aksjeselskapet, A/S Nord-Ferjer, hadde en kapital på 120 000 kroner med aksjonærer hovedsakelig fra Narvik. Selskapet overtok alle konsesjoner og ferger fra Kristian Ravn, med unntak av «Dagmar».
Ravn var disponent i Nord-Ferjer i ett år, og deretter nestformann i styret. Selskapet hadde en økende aktivitet de neste tiårene og moderniserte fergeflåten for å ta seg av en stadig voksende trafikkmengde på flere av sambandene.
I 1986 ble 51% av aksjene i Nord-Ferjer solgt til Saltens Dampskibsselskab, og senere samme år ble ytterligere 20 % solgt. SDS-aksjene ble videre solgt til Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab i 1988: OVDS løste inn resten av NFs aksjer og i 1989 ble dermed rederiet et datterselskap under OVDS.
De to rederiene ble formelt slått sammen og OVDS overtok konsesjonene på de tre sambandene som Nord-Ferjer hadde igjen. NFs ferger, med unntak av én som ble solgt til Torghatten Trafikkselskap, ble også overtatt av OVDS.
Landet tiden glemte

Handling

Filmen begynner med at en flaskepost strander på en øde strand for så å bli plukket opp av en fisker. Han oppdager brevet på innsiden og begynner å lese...
Handlingen er lagt til året 1916, under første verdenskrig. En tysk ubåt torpederer et britisk skip i den Den engelske kanal. Skipet eksploderer og bare en håndfull klarer å redde seg, inkludert Bowen Tyler, en amerikaner på vei til Frankrike. Med assistanse fra de andre overlevende klarer de å angripe og overta ubåten da den kommer til overflaten. En tysk soldat klarer imidlertid å sabotere radioen slik at deres nødsignal til et britisk skip ikke blir identifisert, og de blir dermed utsatt for beskyttelse fra skipet som tror de er fienden. De bestemmer seg derfor å dra vestover mot USA. Etter seks dager ser de fremdels ikke tegn til land. Bown oppdager da til sin forbauselse at kompasset har blitt tuklet med, og at de istedenfor USA har beveget seg sørover og mot Sør-Amerika. Det oppstår forvirring blant kaprerne, noe som tyskerne utnytter og de klarer å ta tilbake kontrollen over skipet. De forsøker å sende signal til et tysk skip som befinner seg i nærheten, men Bowen og noen medhjelpere klarer å sende en torpedo mot skipet slik at det blir ødelagt og de klarer atter å få kontrollen over ubåten.
Ubåten beveger seg nå lengre og lengre mot Sydpolens isøde og Bowen spør den tyske kapteinen om assistanse for å finne en vei ut. De kommer over en stor øy som er dekket av is og omringet av høye fjell, men samtidig oppdager de at det kommer varmt vann ut fra øya. Kapteinen tror det dreier seg om det «tapte kontinent» Caprona, som noen sjømenn hadde beskrevet for 200 år siden. Samtidig med dette oppdager de at ubåten er i ferd med å gå tom for drivstoff, men finner etterhvert en passasje via noen undersjøiske huler slik at de kan ta seg inn på den tilsynelatende utilgjengelige øya. Når de kommer opp til overflaten oppdager de at stedet har et tropisk klima med rik vegetasjon og vulkansk aktivitet. Etterhvert får de også stifte bekjentskap med stedets bemerkelsesverdige dyreliv, som består av forhistoriske skapninger som var utdødd for millioner av år siden. Det viser seg at stedets skapninger står på forskjellige utviklingsteg. Mannskapet kommer også i konflikt med en primitiv menneskerase – og etter en stund blir det store spørsmålet er om de kan komme derfra i live.

Om filmen

Filmen blir omtalt som en «sleeper hit», dvs. at de fikk uventet popularitet, og bidro også til at andre filmatiseringer basert på Edgar Rice Burroughs bøker kom de nærmeste årene, blant annet At the Earth's Core (1976) og The People That Time Forgot (1977). Den fikk lunken mottakelse av de amerikanske kritikerne og har oppnådd 46 % på Rotten Tomatoes.
Tidens tann har gnagd noe på filmen og dette gjelder særlig spesialeffektene, som i ettertid fremstår som litt komisk. Særlig scenen der ubåtmannskapet blir angrepet av et sjømonster ser unektelig litt komisk ut i dag. Det bør kanskje taes forbehold om at dette var mange år før Jurassic Park og dens revolusjonerende dataanimerte spesialeffekter.
Filmen ble innspilt på Kanariøyene, den skotske øya Skye og i Shepperton Studios.
Pikens klagesang over ikke å bli gift

«Pikens klagesang over ikke å bli gift» er et skillingstrykk av den danske dikteren Erik Bøgh til melodien «Enkens trøst».

Teksten

1.Verden er nu rent av lave mannfolk er forunderlig,

ingen vil meg stakkels have jeg er helt ulykkelig.

Ja mitt hjerte det må briste, mine øyne står i vann,

thi jeg må den skjebne friste at jeg ei kan få en mann.
2.Tenk o hvilken stor ulykke jeg er alt nu femten år,

jeg må savne all den lykke mann og seng jeg ikke får,

hva dertil kan årsak være er meg ganske ubekjent

speglet vil meg daglig lære om hvortil jeg er bestemt.
3.Søte spegl du alltid siger at jeg er så hvit og rød

alle andre stadens piker kan jo få en mann så søt.

Jeg har ingen feil og lyte smukk og glatt er ell min hud

billig må jeg dog fortryde at jeg ei får stå som brud.
4.Smukke øyne, hvite tenner bløtt som silke er mitt hår,

rette ben og glatte hender nett jeg ut i dansen går.

Lik roser skinner mine kinner munn og lepper sukkersøt,

likevel ei mann jeg finner jeg er nok uheldig født.
5.Fromt og godt er mitt gemytte penger mangler jeg dog ei

men hvor til kan penger nytte når hver unkarl sier nei.

Jeg vil jo ikke annen have enn en mann og brudeseng

og til slutt som morgengave sikken yndig liten dreng.
6.Unge karler se jeg bier venter at I komme skal,

kom kun derfor til meg frier og gjør ende på min kval.

Mø vil jeg ei lenger være brudesengen står meg an

og jeg sverger ved min ære at jeg snart skal få en mann.
Charlie Airlines

Charlie Airlines er et flyselskap på Kypros. Charlie Airlines ble opprettet i 2016 etter at Cyprus Airways gikk konkurs. Charlie Airlines er er et joint venture hvor det russiske flyselskap S7 er viktigste part. Det nye selskapet har sikret seg retten til å bruke det tidligere Cyprus Airways merkevare og planlegger å bruke dette med nytt logo og nytt «colour scheme». Det vil betjene europeiske ruter med to Airbus A319 fra S7. Russiske aksjonærer vil få 40% av aksjekapitalen, mens utenlandske investorer vil få en kontrollerende 60% of the airline, for å møte EASAs krav. Det er forventet at selskapet vil få driftstillatelse i 2016 og starte operasjoner senere.
Wiikend a Go Go

Wiikend a Go Go er et musikkalbum med Terje Wiik, utgitt i 1984.
Flåtebatteri

Flåtebatterier

Bevæpnede fartøyer med begrenset eller ingen bevegelsesevne uten assistanse kalles for enkelthetens skyld «flåtebatteri», endog disse teknisk sett kan omtales som stykkprammer. Slike flytende batterier har spilt viktige roller i historiske slag, blant annet flytebatteriet i Charleston, som var pansret med jernplater, under bombardementet av Fort Sumter 12. til 13. april 1861 da den amerikanske borgerkrigen startet. Bruk av panserbeskyttelse var inspirert av de pansrede stykkprammer under Krimkrigen som betegnes som «floating batteries» tross bruk av dampkraft og seilføring.
Danmark-Norge og Sverige hadde slike flåtebatterier i deres flåtelister fra krigene, men av en meget enkel konstruksjon ettersom betegnelsen «flåte» er korrekt brukt om slike fartøyer. To større flåtebatterier ble bygd for Tordenskjolds operasjoner langs den svenske vestkysten i 1719 på meget kort tid ettersom disse var flåtefarkoster med tømmerstykker som sørget for oppdriften. Som et rent defensivt våpen i grunt farvann der det ikke var mulig å ha kystbefestninger, kom flåtebatteriene til sin rett som et forsvarstiltak under Englandskrigene i 1801–1814 med et lite antall kanoner på et åpent dekk. Tilsammen ble ni danske og femten norske flåtebatterier bygd og sjøsatt for det lokale forsvaret.
I Norge er disse flåtebatteriene betegnet som «defensionsprammer», meget lite annet er kjent, ettersom disse ikke kunne seile for egne hånd. Det største flåtebatteriet er «Norsk Flåtebatteri Nr. 01» med en besetning på 150 mann og en bestykning på 12 24-punds kanoner. Det er andre farkoster i Norge som også betegnes som prammer og som har blitt berømt for ettertiden, som det snodige «Prammen», et slags flytende blokkhus på 16 alen lengde og bredde, fra 1716.
E3 Harelbeke 2012

E3 Harelbeke 2012 (også kjent som E3-Prijs (Vlaanderen)) var den 55. utgaven av endagsrittet E3 Harelbeke. Rittet ble kjørt 23. mars og gikk over 203 km. Det var første gang rittet ble kjørt som en del av UCI WorldTour, og var det 6. rittet i UCI WorldTour 2012. Rittet ble vunnet av Tom Boonen som tok sin femte seier.
Catochrysops

Utseende

Små, bleke blåvinger med en tynn stjert bakerst på bakvingen, ved roten av denne med en rund, svart flekk. Hannens overside er blekblå, på engelsk blir noen arter kalt "forget-me-nots" fordi fargen ligner blomsten forglemmegei (Myosotis). Undersiden er lyst gulbrun med utydelige, hvite tverrstreker.

Levevis

Larvene lever mest på planter i erteblomstfamilien, blant annet på dyrkede erter og bønner.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.
Åmdals Verk Gruver

Historie

Historien om kobberverket i Åmdal går tilbake til 1540, da kong Kristian 3. av Danmark/Norge sendte tyske bergmenn til Telemark for å starte gruvedrift. Det første bergverket ble kalt Moisesberg. 
Malmgangene på Åmdals Verk ble funnet i 1689. Åmdals Verk kobberverk har en komplisert historie med drift, stillstand og skiftende eierinteresser. Gruvene var "hjartet" i ei urbanisert fjellbygd der gruvearbeiderens hverdag var avhengig av gode malmforekomster og politiske forhold ute i Europa.

Museet

Museumsbygget er en rekonstruksjon av verkets gamle sjeidehus. Her er tegninger, bilder, kart, bøker og ulik reiskap fra kobberverkets historie. Videre er det modeller av gamle bygningar og arbeidssituasjonar som gir godt innsyn i driften gjennom 400 år. 
Omviserne tar gjestene med på en spennende gruvevandring som viser synker, strosser og forholdene gruvearbeiderne jobbet under. Åmdals Verk Gruver er også et lokalt geologisenter. Gruveområdet er omkranset av flott natur, turstier og er rikt på mineraler.

Kulturpris

Åmdals Verk Gruver mottok Telemark fylkeskommunes kulturpris 1993.
Treff 78-2

Treff 78-2 er det syttende og siste albumet i Treff-serien utgitt på plateselskapet Talent i 1978. Interessen for serien var dalende, og Talent valgte å slutte mens leken var god. Artistene på dette siste albumet var Inger Lise Rypdal, Stein Ingebrigtsen, Gro Anita Schønn, Dag Spantell, Septimus og Arabesque. Med de sytten utgavene som ble utgitt på Talent Produksjon, sto også Arve Sigvaldsen som produsent på Treff,Treff 2, Treff 3 og Treff 4 utgitt på RCA i årene før Sigvaldsen startet sitt eget selskap, så totalt kom det 21 Treff-album.
Lysekrone

En lysekrone er en dekorativ, takmontert armatur med to eller flere armer med holdere for lyskilder. Lyskildene kan være levende lys eller elektriske lyspærer. Lysekroner er ofte ornamentale, og kan ha dusinvis av lyskilder. Noen lysekroner har også glassprismer som gnistrer og bidrar til å spre lyset. Best gnistre-effekt fås ved bruk av glass med høy brytningsindeks, som krystallglass.
Verdens største lysekrone godkjent av Guiness rekordbok finnes i moskeen Hassan Sharbatley i Kairo.
Toving

Toving kan skje både naturlig og gjennom bearbeiding av ull. Hos pelsdyr med dobbelt pelslag (underull og dekkhår) vil pelsen naturlig tove, dersom den ikke blir stelt regelmessig. Tovingen oppstår når pelsen blir fuktig og tørker (varme) opp igjen, og filtreringen påvirkes av statisk elektrisitet som oppstår når fibrene beveger seg mot hverandre. Toveprosessen får ullfibrene til å filtrere seg i hverandre, slik at de danner ei tett filtmatte av ull. Denne prosessen kan også utnyttes til å danne svært varmeisolerende stoffer (filt) som kan utnyttes til tekstiler.
Ull kan toves på flere måter. Ved bruk av vann og såpe kan en gni og forme ull til sitteunderlag, tøfler og liknende. Ferdige strikke- eller heklede tekstiler kan toves i vaskemaskin. Ved hjelp av en spesiell nål er det mulig å lage småting av ull uten bruk av såpe og vann. Denne teknikken kalles nålefilting eller nåletoving. 
Større tekstiler kunne tidligere toves ved bruk av vanndrevet stampemølle.
Vebjørn Hegdal

2012/13

Hegdal vant klassen 16–20 år i motbakkeløpet Lysebotn Opp i juli 2012. Han vant også Moaløpet 2012. I september vant han UM14-klassen i Birkebeinerløpet 2012.
Han ble tildelt Ungdommens Idrettspris for 2012 av Larvik Idrettsråd i mars 2013. Hovedlandsrennet 2013 ble arrangert på Savalen i mars, og Hegdal kom her på tredjeplass på 5 km i klassen G15. Han vant UngdomsBirken på ski i mars.

2013/14

Han vant Natrudstilrennet 2013 i desember. I Hovedlandsrennet hadde han sent startnummer og fikk kraftig snøfall, og endte på tredjeplass på 7,5 km klassisk.
I juni vant han Kjoseløpet 2014, og han kom på annenplass i UngdomsBirkenløpet.

2014/15

Hegdal vant Lysebotn Opp i juli 2014, i klassen M17/18 år. Under denne festivalen ble han også tildelt Petter Northugs og Coops talentpris.
Skisesongen startet med Natrudstilrennet i november, og Hegdal vant der 10 km fristil i klassen M17.
Nordisk juniorlandskamp i Örnsköldsvik i Sverige i februar telte som nordisk mesterskap, og Hegdal vant der 10 km fristil. I mars vant han 10 km klassisk i junior-NM på ski 2015 i Hommelvik og på Nes vant han 10 km fristil, foran Jørgen Lippert og Jon Rolf Skamo Hope. I tillegg vant han 7,5 km klassisk, og han kom på annenplass på sprinten, bak Magnus Bøe. På stafetten kom han på sjetteplass sammen med Telemark og Vestfolds 1. lag.
I Skarverennet 2015 kom han på fjerdeplass, og slo blant andre Finn-Hågen Krogh, Petter Northug og Sjur Røthe. Han deltok også i NM på ski 2015 i Harstad, og kom på 24.-plass på 10 km klassisk. Han vant klassen M17 sammenlagt i Norgescupen i langrenn for junior 2014/15, med seier i syv av rennene.
I juni deltok han i sykkelløpet Farrisrunden, der han vant klassen «junior elite», og kom på niendeplass totalt.

2015/16

Han forsvarte seieren fra 2014 da han vant M18-klassen i Lysebotn Opp i juli 2015. Han vant 18-årsklassen i Natrudstilen i desember.
Han deltok i Vinter-OL for ungdom 2016, der han fikk tre medaljer. På 10 km fri teknikk fikk han sølv, bak Magnus Bøe (Kim Magnus). I øvelsen kombinert stafett, der to langrennsløpere, to skihoppere og en kombinertløper utgjorde et lag, fikk han sølv sammen med Anna Odine Strøm, Einar Luraas Oftebro, Marius Lindvik og Martine Engebretsen. I tillegg fikk han bronse på sprinten individuelt. I Junior-NM på ski 2016 vant han 15 km klassisk og 10 km fri, og fikk også bronse på 4 × 5 km stafett.
Hegdal vant Norgescupen i langrenn for junior 2015/16 sammenlagt i klasse M18, etter at han vant fem av rennene.