google/wiki40b huggingface dataset:
Fred Severud

Bakgrunn

Severud vokste opp i Bergen, i en familie som også talte Harald Sæverud.
Han gikk ved Bergen katedralskole. I 1923 ble han diplomingeniør fra Norges tekniske høgskole i Trondheim.

Virke

Severud utvandret i 1923 til USA, der han endret navn.
I 1928 etablerte han eget firma, senere kjent som Severud Associates, i New York.  En av de første oppgavene konsulentfirmaet fikk, var bygging av større boligprosjekter. Erfaringene han vant i dette arbeidet ledet også til boken Apartment Houses, samforfattet med Joseph Abel og utgitt i 1947.
Under andre verdenskrig ble Severud engasjert av den norske regjeringen i London for å utrede boligbygging i Norge etter krigen. Sammen med John Engh skrev Severud Hurtigbygging av boliger i USA (1944) og Notater om byggningsartikkelindustrien i U.S.A. under krigen med spesiellt henblikk på norske interesser (1945).
På 1950-tallet ble han særlig kjent for utvikling av innovative takkonstruksjoner, særlig benyttet i idrettsarenaer. Han var involvert i arbeidet med oppføringen av Madison Square Garden i New York, Ingalls Rink ved Yale University, Cricket Arena i Charlotte og Dorton Arena i Raleigh.
Severud var på 1950- og 1960-tallet også involvert i oppføring av høyhus som Mile High Center i Denver, Toronto City Hall, Place Ville Marie i Montréal, Richard J. Daley Center i Chicago og Ford Foundation Building i New York. Haus der Kulturen der Welt i Berlin og monumentet Gateway Arch i St. Louis er andre prosjekter Severud var engasjert i.

Utmerkelser

Severud mottok en rekke utmerkelser for sitt virke. Han ble innvalgt som medlem av National Academy of Engineering (NAE) og var fellow av American Society of Civil Engineers (ASCE).
For sin innsats for Norges regjering under andre verdenskrig mottok han Haakon VIIs Frihetskors.
Beijing Schmidt CCD Asteroid Program

BAO Schmidt CCD Asteroid Program, (SCAP) var et prosjekt som ble organisert i mai 1995 av Beijing Astronomical Observatory og finansiert av det kinesiske vitenskapsakademi. Prosjektets målsetning var å oppdage jordnære asteroider og kometer.
Fra 1995 til 1999 oppdaget SCAP en ny komet, 2460 nye asteroider og observerte 43860 andre asteroider, noe som gjør det til det femte største asteroide-observasjonsprosjekt på denne tiden. Fem av de oppdagede asteroidene var objekter som kan være farlige for jorden. I 2002 ble en slik asteroide oppdaget nær jordens måne.
Røsslandsåstunnelen

Røsslandsåstunnelen er en 75 meter lang veitunnel langs tidligere E134 i Etne kommune i Hordaland. Den ble erstattet av Åkrafjordtunnelen i 2000.
Kendall Waston

Landslaget

Han ble tatt ut i Costa Ricas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Trafikklys

Et trafikklys er en teknisk innretning som ved hjelp av lyssignaler regulerer trafikken av biler så vel som fotgjengere og syklister i et område som av offentlige myndigheter oppfattes som tilstrekkelig trafikkert til å fordre en slik innretning. Trafikklysene har mange steder erstattet tidligere manuell dirigering av trafikken. Denne dirigeringen ble tidligere som oftest besørget av personer med politimyndighet. Manuell dirigerering av trafikken skjer enda i områder som er akutt trafikalt belastet eller på andre steder der det oppstår spesielle situasjoner som krever ekstraordinær oppfølging av trafikkpolitiet (f.eks. ved brann). Ordinære trafikklys er utstyrt med lysende lamper i tre farger som indikerer ulik informasjon til trafikantene:

For fotgjengere

Lyssignalene for fotgjengere gjengis med et rødt og et grønt fotgjengersymbol. Grønt lysende fotgjengersymbol indikerer at øvrig trafikk venter på fotgjengere som skal krysse gaten. Rødt lysende fotgjengersymbol indikerer at fotgjengere skal vente til lysindikatoren skifter til grønt. Syklister regnes som fotgjengere kun hvis sykkelen leies.  
I Norge er det tillatt å gå på rødt lys så lenge man ikke er til hinder for kjørende, og dette ikke innebærer fare. I mange andre land som Australia, Danmark, Tyskland og USA er det forbudt å gå på rødt lys. I Sverige er det forbudt men ingen bøter om ingen farlig situasjon oppstår.
Beauforts skala

Beauforts skala er en skala og måleenhet som brukes for å måle og uttrykke vindstyrke. Den ble utviklet og oppkalt etter den engelske admiralen Francis Beaufort tidlig på 1800-tallet. Ideen var å definere vindstyrken ut fra nødvendig seilføring på fullriggede orlogsfartøy (man of war) som var den vanligste skipstypen i den britiske marinen på den tiden.

Inndeling av skalaen

Skalaen fikk 13 nivåer. I dag refereres det til nivåtallene som eksempelvis «Bf 9». Men den opprinnelige skalaen hadde kvalitative beskrivelser av effekten vinden hadde på seilføringen fra «Akkurat nok til styrefart» til «Det som ingen seil kan tåle».
Nivåene 0-4 omfatter vindstyrker der fartøyet kan forventes å ha alle seil satt, 5-9 omfatter seilsettingen som kreves for å beholde manøvreringsevnen i en stridssituasjon og 10-12 omfatter seilføring for å overleve. Senere tiders meteorologer (the International Meteorological Committee, 1946) har lagt til trinn 13-17 for å omfatte også de vindstyrker som kan oppstå i tropiske orkaner, tornadoer (skypumper) m.m., men de er normalt ikke tatt med når skalaen presenteres i en populærsammenheng.

Bakgrunn

På 1800-tallet fantes det en rekke vindskalaer rundt om i verden og det er et slumpetreff at nettopp Beauforts har overlevd og blitt en universell standard – en slump der den gjengse historieskrivningen, to oppfinnelser og en værkatastrofe spiller viktige roller. Beauforts skala ble antatt som en standard av Royal Navy i 1838, Samuel Morse oppfant telegrafen i 1837, T. R. Robinson oppfant skål-anemometeret for vindmåling i 1846 og i slaget ved Sevastopol i 1854 slo en overraskende vinterstorm store deler av de franske og engelske flåtene til pinneved. Mot denne bakgrunnen oppstod det et behov for å kunne varsle plutselige omslag i været, og løsningen ble oppdaget da fremsynte personer i admiralitetet koplet sammen de nye eksakte vindmålingene og muligheten for ved hjelp av Beauforts sifrer å kunne telegrafere prognoser til flåteenhetene.
På 1900-tallet kom skalaen til å bli tolket på ulike måter i samband med at man forsøkte å oversette skalaens nivåer til en felles standard med angivelser av vindhastighet og meteorologiske benevninger – et komplisert skritt, dels med tanke på ulike enhetssystem og dels ettersom orlogsfartøys seilsetting ikke lengre var allmenn kunnskap. Gradvis vokste en felles standard frem, og ved midten av 1900-tallet hadde de nye vindstyrkebetegnelsene slått ut Beauforts sifre i de fleste sammenhenger utenom i skipsloggbøkene.
Mikojan-Gurevitsj MiG-29

Utvikling

Utviklingen av MiG-29 (i likhet med Sukhoj Su-27 «Flanker») ble påbegynt som følge av det amerikanske «FX» programmet. FX-programmet førte til de 4. generasjons jetjagerflyene: F-14, F-15, F-16 og F-18. På sovjetisk side ble det i stedet to "familier": MiG-29-familien og Su-27-familien.
MiG-29 skulle være et lett jagerfly, motstykket til F-16, mens Su-27 skulle være motstykket til de tunge, slik som F-14 og F-15.

Land som bruker eller har brukt MiG-29

Bangladesh, Bulgaria, Cuba, Eritrea, India, Irak, Iran, Jemen, Malaysia, Nord-Korea, Peru, Polen, Romania, Serbia, Slovakia, Syria, Tsjekkia, Tyskland og Ungarn, samt de tidligere sovjetrepublikkene Hviterussland, Kasakhstan, Moldova, Turkmenistan og Usbekistan.
De moldovske flyene har blitt solgt videre til utlandet. 21 av disse ble solgt til USA for evaluering. Det er antatt at de fleste av disse er skrotet, selv om en rekke av dem er utstilt eller lagret ved flere museer. Tyskland solgte sine til Polen.

Varianter

MiG-29 er blitt oppgradert til flere nye varianter. Disse er blitt kalt MiG-29K, MiG-29M, og MiG-35. Sistnevnte er det kun produsert ett eksemplar av.
Roger Pontare

Bakgrunn

Pontare ble født i Arjeplog og har samisk opphav. Han har representert Sverige i Eurovision Song Contest to ganger: i 1994 sammen med Marie Bergman og sangen «Stjärnorna», og i 2000 med «When Spirits Are Calling My Name». Bidragene endte på henholdsvis 13. og 7. plass. Roger Pontare er gift og far til tre gutter.

Diskografi

Oversikt over Pontares album og singler:
Molorchini

Utseende

Små (oftest mindre enn 10 millimeter), spinkle, brunlige trebukker eller rødlige. Antennene er ofte betydelig lengre enn kroppen, i alle fall hos hannene. Pronotum er lengre enn bredt og mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er mer eller mindre forkortede med avrundet spiss, og dekker sjelden hele bakkroppen. De har gjerne en lys flekk i spissen. Lårene er mer eller mindre påfallende kølleformede, leggene (tibiae) tynne og litt krummede.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i alle verdensdeler bortsett fra Sør-Amerika, den er også representert på New Zealand og Madagaskar.
Igelboda

Igelboda i Nacka kommune er et villaområde og en stasjon på Saltsjöbanan i Saltsjöbaden i landskapet Södermanland.

Jernbanestasjonen

Jernbanestasjonen i Igelboda er utgangspunktet for sidebanen til Solsidan på Saltsjöbanan. Stasjonsbygningen ble innviet i 1913 og er tegnet av Gustaf Hugo Sandberg, som også har tegnet en rekke av stasjonsbygningene langs Saltsjöbanen. Avstanden til Slussen er 13 kilometer.
Øyvind Eriksen

Utdannelse og erfaring

I tillegg til Luftforsvarets befalskole er Eriksen utdannet jurist ved Universitetet i Oslo Han var ansatt i advokatfirmaet BAHR fra 1990, som partner siden 1996, og som styremedlem/-formann fra 2003. Som forretningsadvokat jobbet Eriksen blant annet med strategisk og operasjonell utvikling transaksjoner (M&A) og forhandlinger. Eriksen har hatt en rekke styreverv i ulike bransjer, deriblant shipping, finans, kapitalforvaltning/investeringsselskaper, offshore drilling, fiskeri, media, handel og industri. Som konsernsjef er Eriksen er i dag styreleder i Aker BP ASA, Aker Solutions ASA, Cognite AS, Aker Capital AS, Aker Energy AS og Aker Kværner Holding AS, samt styremedlem i bl.a. Akastor ASA, The Resource Group TRG AS, TRG Holding AS og Reitangruppen AS.

Aker Scholarship

Eriksen er også styreleder i Aker Scholarship, som finansierer master- og doktorgradsstudenter ved noen av verdens ledende universiteter internasjonalt. Målet er å gi talentfulle stipendiater inspirasjon til å utgjøre en forskjell i utviklingen av norsk næringsliv og samfunnsliv til beste for kommende generasjoner. Aker Scholarship deles ut av «Anne Grete Eidsvig og Kjell Inge Røkkes allmennyttige stiftelse for utdanning».

Stiftelsen VI

I 2018 ble Stiftelsen VI etablert med Eriksen som styreleder. Stiftelsen VI arbeider for funksjonshemmedes muligheter og rettigheter. Gjennom stiftelsen har Aker, Aker-eide selskaper og Kjell Inge Røkkes private selskap, TRG forpliktet seg til å bidra med 125 millioner kroner til paraidretten i perioden 2018 – 2023.

Kreftengasjement

Sommeren 2012 ble Eriksen operert for kreft i skjoldbruskkjertelen ved Rikshospitalet. Operasjonen var vellykket, og Eriksen var raskt tilbake i jobb hos Aker. Etter behandling ved det gamle Radiumhospitalet fikk Eriksen sommeren 2014 et ledende arkitektkontor til å tegne et utkast til nytt sykehusbygg. Forslaget ble gitt som en gave til styret i august samme år. Eriksen og eiendomsinvestor og tidligere kreftpasient Arthur Buchardt har som mål å få reist klinikkbygget som et offentlig ideelt samarbeid, der et eventuelt overskudd går til kreftforskning. I juni 2016 ble oppføringen av det nye klinikkbygget for kreftbehandling ved Radiumhospitalet vedtatt.
Chenzhou

Chenzhou (kinesisk: 郴州, pinyin: Chēnzhōu) er en by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen anslås (2008) til 4 510 000.
Det er større forekomster av wolfram, vismut og molybden i prefekturet.

Jernbane

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

Vei

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstadene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Trolljegeren

Markedsføring og mottakelse

Filmen ble lansert internasjonalt under tittelen The Troll Hunter. Etter at filmen ble vist på festivaler for filmer i samme sjanger, har den fått flere begeistrede anmeldelser. I norsk presse har den fått jevnt over gode kritikker.
Filmen vant "Publikumsprisen Folkets Amanda" under Amandaprisen 2011.

Henvisninger til troll i folkediktning

Trolljegeren er spekket med henvisninger til troll-forestillinger hentet fra norsk folkloristikk og folkediktning. Det gjelder blant annet forestillingene om at det fins berg- og skogstroll (som igjen kan være tusseladder, rimtusser, dovregubber og jotner), at troll er store, har hale, kan ha flere hoder, kan lukte en «kristenmanns blod» og spiser stein. Et hovedpoeng i filmen er at troll sprekker eller forkalker når UV-stråler skinner på dem. Trolljegeren bruker kraftige blitz som stråler UV-Lys som våpen mot trollene i filmen.
Filmen har også referanser til folkeeventyret  «De tre bukkene Bruse» i partiet der tre geiter brukes som lokkemat for et troll under ei bru, og til eventyret «Askeladden som kappåt med trollet» når kameramannen spør om troll som vil kappete. Kampesteiner (flyttblokker) blir i filmen presentert som resultatet av kamper mellom skogs- og bergtroll. Selve framstillingene av trollene lener seg også på Theodor Kittelsens klassiske illustrasjoner til Asbjørnsen og Moes folkeeventyr.
Overdragelseslinje

Zenbuddhismen vedlikeholder opptegnelser av sine historiske lærere som, ifølge denne skolens tradisjonelle historie, har ført dharma fra generasjon til generasjon i en ubrutt linje siden Buddhas tid. Denne vertikale linjen er en overdragelseslinje av forgjengere som utgjør en validering av zen-erfaringen til dagens generasjon av lærere.
Ordet overdragelseslinje forekommer også i andre buddhist-tradisjoner; for eksempel inkluderer kravene for ordinering som en bhikkhu (munk) tilstedeværelse av minst fem andre bhikkuer, av hvilke én må være en fullt ordinert preseptor, og en annen en acharya (lærer). Slik dannes en monastisk overdragelseslinje som når bakover helt til Buddha. Vajrayana-buddhisme legger også stor vekt på kontinuiteten til en læreretnings overdragelseslinje.
Handlingen der dharma føres over til en ny lærer, og med det forlenger overdragelseslinjen, refereres til som dharma-overføring.
Enkelte av lenkene i chan/zen overførings-kjeden har møtt alvorlig utfordring av historikere slik som Charles Yampolsky. Spesielt finnes det få eller ingen beviser som forbinder noen av de indiske lærerne før Bodhidharma spesifikt til zen-sekten. Dette til tross så er konseptet om overdragelseslinjer nyttig. Selv dersom en overdragelseslinje ikke lar seg verifisere hele veien tilbake til Buddhas tid, vil det å ha flere generasjoner med unektelig ubrutt dharma-overføring i det minste gi en viss validering av integriteten i erfaringen og læren som overføres langs den linjen.
For chan og zen-tradisjonene var den første patriarken i overdragelseslinjen etter Buddha Mahakasyapa. Deretter var det 26 andre etterfølgere i India før Bodhidharma reiste til Østen for å bringe dharma til Kina i det 5. århundre.
Seks generasjoner senere var Huineng den berømte sjette kinesiske patriarken (den 33. i linje fra Buddha) i det 7. århundre. Etter hvert som chan florerte i Kina var det mange grener av den overdragelseslinjen. Noen døde ut i tidens løp mens andre har eksistert ubrutt fram til vår tid.
Enkelte av disse linjene ble overført til Japan, og med dem ble zen-tradisjonen opprettet. Den kanskje mest berømte av disse overføringene til Japan var Dōgen som dro til Kina for opplæring i chan i det 13. århundre, og etter å ha mottatt dharma-overføringen i Caodong-skolen dro han tilbake til Japan og etablerte Sotoskolen. Linji-skolen ble også overført til Japan der den kom til å bli kjent som Rinzaiskolen.
Ogna (elv)

Ogna er ei elv i Ogndal i Steinkjer kommune i Trøndelag. Den dannes ved samløpet mellom elvene Rokta og Sørrokta, rundt 25 kilometer øst for Steinkjer by. Elva renner deretter vestover og ved Guldbergaunet, nordøst for Steinkjer sentrum, løper den sammen med Byaelva og danner den korte Steinkjerelva, som munner ut i Beitstadfjorden etter 1,5 kilometer. Ogna er 75,2 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 573,54 km². De to største innsjøene i Ogna sitt nedbørfelt er Lustadvatnet og Mokkavatnet. Middelvannføringen ved munningen er 19,86 m³/s.
Elva ble i 1986 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan III for vassdrag.
Lakseprasitten gyrodactylus salaris ble påvist i 1977. Etter flere rotenonbehandlinger ble elva friskmeldt i 2014.
Rhinocoeta

Utseende

Nokså store, svarte eller rødlige gullbasser med kraftig kroppsbygning. Sidene på pronotum og dekkvingene kan være røde. Oversiden er kledt med korte, fine hår.

Levevis

Denne slekten har et uvanlig levesett for gullbasser i og med at de voksne billene blir tiltrukket til møkk av drøvtyggere.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i det sørlige Afrika og i Kongo.
Karantenenemnda

Karantenenemnda (tidligere Karanteneutvalget) er en norsk statlig nemnd som med hjemmel i § 4 i karanteneloven treffer vedtak om karantene og saksforbud ved politikeres overgang til stilling eller verv utenfor statsforvaltningen eller etablering av næringsvirksomhet.
Sekretariatet er lagt til Kommunal- og moderniseringsdepartementet.
Europé (katt)

Historikk

Opphavet til rasen europé går helt tilbake til Roma under keisernes tid. Romerne spredte sin kultur over hele Europa, og kattene fulgte med dem.
Rasen har hatt tilhold i Sverige siden  400-tallet, og derfor fikk den navnet svensk huskatt. Senere fikk den navnet europeisk korthår, men i dag går den under navnet europé.
Frem til 1982 ble europé klassifisert som britisk korthår. Den ble da godkjent av FIFé som egen rase, og den fikk en effektiv start som «fiks ferdig» rase, med innarbeidet standard og fargevarianter, samt avlsmateriale med kjent historikk. På tross av denne fordelen, eller kanskje fordi den er så lik britisk korthår og amerikansk korthår, ser det ikke ut til at europé har fanget oppdretteres oppmerksomhet. Den forblir uvanlig.

Rasen avles nå selektivt, og det er ikke lenger tillatt med utkrysning til britisk korthår. Den er ikke godkjent hos GCCF eller de store forbundene utenfor Europa.

Utseende

Europeisk korthår er en middels stor katt. Den har et avrundet hode. Middels lang, rett og jevnt bred nese.Den har en kraftig hake. Ørene er middels store og plassert godt fra hverandre. Øynene er store, runde, noe skråstilte. Den har stor avstand mellom øynene sammenlignet med andre katteraser. Fargen på øynene må være klar og ren og passe til pelsfargen. Nakken er halvlang og muskuløs. Kroppen er muskuløs og kraftig, men ikke tett. Bena er halvlange, kraftige og muskuløse med runde poter. Halen er halvlang og ganske kraftig ved roten, smalner gradvis til en avrundet tupp. Pelsen er kort, tett, og flattliggende. Dekkhår, underpels, ullhår. Dekkhårene er ganske grove.

Fargevarianter, mønstre og markeringer

Alle ordinære farger er tillatt. Men farger som sjokolade, lilla og siameserfarger som ikke er naturlige hos skandiaviske katter er ikke tillatt. Katten skal være renavlet.
Oselva (Os)

Natur

Dalbunnen er flat og elva har flere steder lagt opp grus- og sandterrasser. Vassdraget har et stort naturmangfold knyttet til elveløpsformer, botanikk og vannfauna. Store mengder dykkender og sangsvaner har tilhold i vassdraget både i trekktiden og vinterstid. Den rødlistede arten elvemusling finnes også i elva.

Bruk

Områdene langs elva er i stor grad utnyttet til landbruksformål og bebyggelse. Bebyggelsen er hovedsakelig konsentrert rundt tettstedene Søfteland og Osøyro. E39 følger vassdraget fra Osøyro til Kalandseidet, og fylkesvei 164 går videre opp Hauglandsdalen.
Nedbørfeltet er blant Bergens viktigste friluftsområder. Både fjellområdene og skogen i Raudlimarka er mye brukt av turfolk, og selve vassdraget benyttes blant annet til kanofart, elvepadling og bading.

Fiske

Oselva er blant de beste lakseelvene i Hordaland og er attraktiv for sportsfiskere. Elva er spesielt kjent for at laksen her har en tidlig oppvandring fra havet. Vassdraget er lakseførende over 26 kilometer, hvorav ni kilometer er elv og resten innsjø. I vassdraget finnes foruten laks også ørret, sjøørret, røye, ål, gjedde og trepigget stingsild.

Vern

Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan I for vassdrag. Hovedbegrunnelsen for vernevedtaket var betydningen for friluftslivet grunnet beliggenheten nær større tettsteder.
Katalysator

En katalysator er et stoff som øker hastigheten på en kjemisk reaksjon, 
uten at det selv (permanent) forandres.
Tilstedeværelsen i prosessen åpner en alternativ reaksjonsvei med lavere aktiveringsenergi slik at flere molekyler får tilstrekkelig høy energi for å reagere ved lavere trykk og temperatur enn ellers. Visse katalysatorer kan også endre en reaksjon ved å selektivt påvirke aktiveringsenergiene for ulike komponenter i en blanding. 
Katalysator til gassrensing er i bruk blant annet i biler og andre motorkjøretøyer. Man renser luften slik at man bare får utslipp av nitrogengass, ikke nitrogenoksid. Dette er ikke så skadelig for miljøet. Katalysatoren oppnår driftstemperatur først etter seks kjørte kilometer, og den kan da begynne å rense utslippene.
Katalysatorer reagerer vanligvis med en eller flere stoffer og lager en midlertidig kjemisk substans som igjen reagerer for å lage det endelige produktet. I prosessen gjenskapes katalysatoren slik at den ikke blir forbrukt av prosessen. Det følgende et typisk reaksjons-forløp:
A og B er stoffene som skal reagere med hverandre til D som er sluttproduktet. C er katalysatoren.

A + C → AC (1)
B + AC → ABC (2)
ABC → CD (3)
CD → C + D (4)
Selv om katalysatoren (C) brukes opp i reaksjon (1) blir den produsert igjen i reaksjon (4).  Derfor blir totale situasjonen slik

A + B + C → D + C 
Katalysatoren blir altså hverken brukt opp eller produsert.

Forskjellige typer katalysatorer

Det finnes tre hovedgrupper av katalysatorer, heterogene katalysatorer, homogene katalysatorer og biokatalysatorer (enzymkatalysatorer).

Heterogene katalysatorer

Ved heterogen katalyse er reaktantene og katalysatoren i forskjellige faser. Denne blir mye brukt i industrien der reaktantene er i gassfase, mens katalysatoren er i fast form.

Reaksjonsselektivitet

Katalysatorens reaksjonsselektivitet kan bli endret ved å gjøre alle de aktive setene identiske, vi kan feks ha alle metalpartikklene av lik størrelse. Formselektivitet er spesielt for mikroporøse materialer.

Deaktivering

Heterogene katalysatorer kan deaktiveres ved flere måter, de vanligste er koksing, sintring og forgiftning.

Homogene katalysatorer

Ved homogen katalyse er både reaktantene og katalysatoren i samme fase.

Reaksjonsselektivitet

Vi kan kontrollere reaksjonsselektiviteten ved å kontrollere steriske og elektromagnetiske egenskaper ved å endre på ligandene.

Deaktivering

En homogen katalysator kan deaktiveres ved metal leaching, liganddekomponering, luft- og fuktighetsfølsomhet, og forgiftning.

Biokatalysator

I biokatalyse eller enzymkatalyse er katalysatoren ofte ett enzym. Her vil ofte reaksjonen skje i ett vandig miljø ved moderate temperaturer.

Deaktivering

Den vanligste måten for et enzym å bli deaktivert på er termisk tap av struktur, altså refolding og denaturering (inhibitor).
Parc de la Tête d'Or

Parc de la Tête d'Or (norsk: Parken det gyldne hode) er en park i Lyon i Frankrike. Parken er 1170 dekar stor og omfatter bl.a. en stor innsjø, en dyrehage og en rekke anlegg som velodrom, boulesbane, mini-golf, ridestier og miniatyrtog.
Parken ble grunnlagt i 1857 etter planer fra 1812. Formålet var å gi rekreasjonsmuligheter til byens stadig voksende befolkning.
Navnet skriver seg fra en legende; Jesu hode skulle finnes i et skrin i området hvor parken ble anlagt. Parc de la Tête d'Or ligger ikke langt fra Rhône og våtmarksområdet innenfor parkens område tilhører det gamle flodlandskapet.
Mellom parken og elven Rhone finnes bl.a. kultur- og forretningskvartalet Cité Internationale tegnet av Renzo Piano og Interpols hovedkvarter.