Ole Paus (1910–2003)

Bakgrunn

Ole Otto Paus, som til vanlig bare ble kalt Ole Paus, var sønn av nordmannen Thorleif Paus og østerrikeren Ella Stein, og tilhørte «skiensgrenen» av slekten Paus. Faren var oppvokst på Bygdøy og hadde flyttet til Wien i 1902, der han først var konsulatsekretær og handelsattaché ved det svensk-norske og deretter norske generalkonsulatet, og senere norsk visekonsul og fungerende generalkonsul i Wien; i årene 1906–1918 drev Thorleif Paus også egen agenturforretning som representerte Norsk Hydro i Østerrike-Ungarn og importerte Norgessalpeter. Moren tilhørte en borgerlig familie fra Wien. I 1880-årene meldte familien Stein seg ut av det jødiske trossamfunnet i Wien. Familienavnet ble offisielt skrevet von Paus (som regel forkortet v. Paus) i Østerrike frem til 1919, da navneleddet von ble forbudt i Østerrike. Familien brukte tidvis også skriveformen de Paus.
Da Ole Paus ble født bodde familien i en leilighet i Marokkanergasse 18 i ambassadestrøket sentralt i Wien; dette er også den nøyaktige adressen der hovedpersonen i TV-serien Rex bor. Rundt 1911 flyttet familien til en stor villa i Auhofstraße 78C. Foreldrene ble skilt da han var barn og faren flyttet hjem til Oslo i 1918 på grunn av den ustabile politiske situasjonen i Østerrike-Ungarn. Thorleif Paus fortsatte forretningene sine i firmaet Thorleif Paus A/S i Oslo, før han i 1936 bosatte seg som godseier i Skåne, der han eide Kvesarums slott, og bodde de siste årene av livet i København. Ole Paus vokste opp med moren i Wien, og tok østerriksk Matura ved den kjente privatskolen Theresianum i 1929. Samme år flyttet han nitten år gammel til farens hjemland Norge, uten å kunne norsk.
Faren ble gift andre gang i 1935 med grevinne Ella Moltke (f. 1899 i København), som var datter av grosserer Valdemar Glückstadt og som tilhørte Danmarks ledende jødiske forretningsdynasti, og som var enke etter grev Erik Moltke (af Nør). Ole Paus hadde en søster, Helvig Paus (f. 1909 i Wien), og en stebror, grev Erik Moltke (f. 1922). Faren var en av arvingene etter pavelig kammerherre og greve Christopher Tostrup Paus, og arvet bl.a. Magleås i Danmark. Ole Paus var oppkalt etter sin farfar, stålgrosserer og verkseier Ole Paus, som var fetter til Henrik Ibsen.
I 1949 overlot faren Kvesarums slott til sønnen Ole, som solgte det to år senere.

Militær karrière

Paus ble utdannet offiser ved Krigsskolen i Norge i 1932, og gikk senere ut fra Den militære høyskole i 1938, Senior Officers' School i Storbritannia i 1947 og gjennomførte seniorkurset ved NATO Defense College i Paris i 1963.
Fra 1932 til 1940 tjenestegjorde han bl.a. ved 1. divisjons skole og som aspirant i Generalstaben fra 1938. Under kampene i 1940 var han knyttet til Generalstaben og flyktet til Nord-Norge sammen med general Otto Ruge. Tre år senere ble han arrestert i Rjukan, men greide å bløffe seg fri på grunn av sine flytende tyskkunnskaper, tok seg over til Sverige og var knyttet til Hærens overkommando og deretter Forsvarets overkommando i London resten av krigen. Han var fra 1943 kaptein og var med å bygge opp den militære etterretningstjenesten, da kalt Forsvarets overkommando avdeling II, der han ble sjef for hæravdelingen i gruppe for offensiv etterretning.
Etter andre verdenskrig var han stabssjef for Brigade 501 i Tysklandsbrigaden (1949), militærattaché i Stockholm fra 1953 og Helsingfors fra 1954, sjef for Forsyningsstaben i Forsvarsstaben fra 1961 og sjef for Distriktskommando Trøndelag fra 1964 til 1971. Fra 1971 til 1974 var han landmilitær stedfortreder i Allied Forces Northern Europe, dvs. representerte Norge i den øverste ledelsen ved NATOs nordkommando som ville ha kommando over alle NATO-styrker i Danmark, Norge og Nord-Tyskland i en krigssituasjon.
Han var medlem av Transportberedskapsrådet og varamedlem av Sivilforsvarsrådet.
I 1973 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden for sitt arbeid med restaureringen av Erkebispegården i Trondheim, og han mottok flere andre utmerkelser.

Personlig liv

Ole Paus ble 17. mars 1944 gift i London med Else Corneliussen (1916–1951), datter av soussjef i Tiedemanns Tobaksfabrik og medlem av Industriforbundets hovedstyre Ragnar Corneliussen og Monna Morgenstierne Roll. Else Corneliussen hadde studert språk i Belgia og tok eksamen ved Barnevernsakademiet i 1939; hun bodde i London fra 1939 og jobbet under krigen bl.a. som sekretær for den norske militærattachéen i Canada og i Luftfartsdirektoratet i London. Hun var niese av forsvarssjef Elias Corneliussen. Hun mottok Deltagermedaljen, og døde av polio i 1951.
Ole Paus ble gift i andre ekteskap med Susanne Petri (f. 1931 i København), datter av legen Max Petri og Bodil Helweg, København. Han var i første ekteskap far til finansmannen Peter Paus (f. 1945) og til visesangeren Ole Paus (f. 1947), og i andre ekteskap til kaptein, adjutant for Forsvarssjefen og direktør i Accenture Thorleif Paus (f. 1957). Paus var en kort periode svoger til Kai Holst, som var gift med hans første kones søster fra desember 1944 til sin mystiske død et drøyt halvår senere. Da han var militærattaché i Sverige kom daværende oberstløytnant Paus i forbindelse med et etterretningsoppdrag i 1954 over opplysninger om Holst-saken, men ble fortalt av sine militære overordnede at det var «livsfarlig» å foreta videre undersøkelser. Selv møtte Paus aldri Holst personlig.
Som offiser flyttet Paus mye rundt og bodde bl.a. i perioder i Kommandantboligen på Singsaker (Øvre allé 12) i Trondheim, i Stockholm og i Elverum (som sønnen skrev en nidvise om), med en leilighet i Oslo som base. De siste årene bodde han på Røa i Oslo.
Ole Paus var også en ivrig genealog og skrev en slektshistorie i elleve bind.