Belize

Etymologi

Opphavet til navnet Belize er uklart, men de tidligste dokumentasjonene av navnet er funnet i et tidsskrift av den dominikanske presten Fray José Delgado, datert til 1677. Delgado noterte navnene til tre store elver han krysset da han reiste nordover langs den karibiske kysten: Rio Soyte, Rio Xibum og Rio Balis. Disse navnene, som nå tilsvarer elvene Sittee, Sibun og Belize, ble gitt Delgado av hans tolk. Det er sannsynlig at Delgados «Balis» egentlig var fra ordet belix (eller beliz) på Mayaisk som betyr «sølevann». Andre har foreslått at navnet kommer fra den spanske uttalelsen av navnet på den skotske buccaneer Peter Wallace, som stod for en av de tidlige bosetningene ved munningen av Belizeelven. Det finnes dog ikke bevis for at Wallace faktisk bosatte seg i området og noen har karakterisert denne påstanden som en myte. Flere andre mulige etymologiske opphav er foreslått av skribenter og historikere, inkludert teorier om fransk og afrikansk opphav til navnet.

Naturgeografi

Det nordlige Belize består for det meste av flate sumpaktige kystområder, noen steder overgrodd av regnskog. I sør ligger den lave fjellkjeden Mayafjellene, hvor Belizes høyeste punkt, Doyle's Delight på 1 124 meter over havet, ligger. Den dypeste hula i Belize er Actun Box Ch'iich' som strekker seg ned til 183 meter under bakkenivå
Belize ligger mellom elvene Hondo og Sarstoon, med elva Belize som renner gjennom midten av landet. Utenfor kysten ligger det en hel del korallrev.
Klimaet er tropisk og er generelt veldig varmt og fuktig. Regntiden varer fra mai til november med hyppige innslag av naturkatastrofer som orkaner og oversvømmelser.

Religion

Ved folketellingen i 2010 var 40,1 % av befolkningen katolikker. Andelen katolikker gikk ned fra 49,4 % ved folketellingen i 2000. Ved siden av Den katolske kirke finnes det en rekke kristne og andre trosretninger, som alle samlet under 10 % av befolkningen i 2010. 8,4 % var pinsevenner, 5,7 % sjuendedagsadventister, 4,7 % var anglikanere, 3,7 % mennonitter, 3,6 % baptister, 2,9 % metodister, 2,8 % nasarener og 1,7 % tilhørte Jehovas vitner. 15,5 % hadde ingen religion.

Historie

Mayasivilisasjonen vokste ut fra det som idag kalles Belize fra ca. 1500 f.Kr. og blomstret til rundt 800 e.Kr. De historiske nedtegnelsene er senterte rundt Caracol-området, hvor innskrifter på monumenter finnes. Det finnes også innskrifter i andre språk. I den sene klassiske perioden av mayasivilisasjonen (ca. 1000 e.Kr.) fantes det kanskje så mange som 400 000 innbyggere i det området som nå er Belize. Da europeerne ankom i det 16. århundre, var det fortsatt noen mayaer som levde der. De tidlige forsøk på å kolonisere området ble møtt med motstand fra de innfødte.
Engelskmenn og skotter etablerte seg på kysten av Belize i 1638. I tillegg til piratvirksomhet, drev de med hogst av edle tresorter. Spania tillot britene å etablere seg der mot at de avsto fra piratvirksomhet, og heller bedrev annen næring. Uansett var Belize en avkrok i det større spillet om koloniene. Britene utpekte først i 1786 en administrator for området. Dette ledet til en tilstand av lovløshet og manglende sentralmakt, hvor noen utvalgte rikmenn i realiteten tok avgjørelsene.
Tidlig på 1800-tallet søkte britene større kontroll over innbyggerne og forlangte at slaveriet skulle avskaffes og at andre institusjoner skulle innføres. Slaveri ble avskaffet i Det britiske imperiet i 1838, men ting ble ikke endret i Belize. Grunnet den lokale treindustrien var slavehold meget lukrativt. Etter påtrykk fra metropolen ble de gamle slavene lønnsarbeidere, men hadde få andre alternativer enn å fortsette med det samme arbeidet.
I 1836, etter frigjøringen av Mellom-Amerika fra spansk herredømme, gjorde britene krav på retten til å administrere Belize. I 1862 ble området formelt sett en kronkoloni, underordnet Jamaica, og ble kalt Britisk Honduras. Som koloni begynte Belize å tiltrekke seg investorer. Et dominerende selskap var Belize Estate and Produce Company, som til slutt eide halvparten av alt privat eiendom i landet. Belize Estate-selskapets innfyltelse var meget sterk og førte til at kolonien ble dominert av handel med mahogni gjennom hele det 19. århundre og første halvdel av det 20. århundre.
Den store depresjonen førte til kollaps i mahogniprisene og store økonomiske vansker for Belize med stor arbeidsledighet. Tilstandene ble verre etter at en sterk orkan rammet kolonien i 1931. Samtidig nektet styresmaktene å legalisere minimumslønn eller fagforeninger. Demonstrasjoner og opprør 1934 markerte begynnelsen på en uavhengighetsbevegelse. Økonomien tok seg opp under andre verdenskrig ettersom mange ble med i militære styrker eller bidro med annet arbeid. Etter krigen opplevde landet stagnasjon, og Storbritannias avgjørelse om å devaluere valutaen i 1949.
En reform av grunnloven ble påbegynt i 1954 og resulterte i en ny grunnlov 10 år senere. Storbritannia ga Britisk Honduras selvstyre i 1964, og opposisjonslederen ble den første statsminister. Britisk Honduras fikk offisielt navnet Belize i 1973. Veien mot full uavhengighet ble forhindret av grensestridigheter med Guatemala. Da Belize ble fullt uavhengig den 21. september 1981, nektet Guatemala å anerkjenne den nye nasjonen; anerkjennelse skjedde først i 1992. Britiske soldater ble i landet fram til 1994, men bidro etter dette også til opplæringen av de nye styrkene. Grensen til Guatemala er fortsatt et stridsspørsmål, og på en del kart fra Guatemala presenteres Belize som den 23. provinsen i landet.
Etter uavhengigheten er en britisk garnison stasjonert i Belize etter ønske fra Belizes regjering. Det britiske militære nærværet omfatter også Hawker Siddeley Harrier-fly.

Politikk og administrasjon

Belize er et konstitusjonelt monarki med Elisabeth II av Belize som statsoverhode. Monarken er representert i Belize av generalguvernøren, som må være fra Belize. Den utøvende makt ligger hos statsministeren og hans regjering. Regjeringsmedlemmene er medlemmer av partiet med høyest oppslutning i parlamentet.
Det tokamrede beliziske parlamentet består av et overhus og underhus, de 29 medlemmene av underhuset blir valgt for perioder på 5 år. Av overhusets 8 representanter blir fem valgt av statsministeren, to av opposisjonslederen og en av guvernøren. Overhuset ledes av en president, som ikke har stemmerett og er oppnevnt av det regjerende partiet.

Forsvars- og utenrikspolitikk

Landets forsvarsstyrke, Belize Defence Force, ble etablert i 1978. I tillegg til oppgaven med å ivareta landets forsvar, skal forsvarsstyrken også bidra til indre sikkerhet og orden og bistå ved naturkatastrofer og krisesituasjoner.
Belize Defence Force består av to infanteribataljoner, en støttebataljon, en bataljon av frivillige og en luftving. Kystvakt utgjør en selvstendig enhet utenfor forsvaret. Til sammen disponerer forsvaret en styrke på 1 029 mann (2010).