google/wiki40b huggingface dataset:
Melhus kirke

Historie

Melhus prestegjeld hadde i 1589 5 kirker betjent av to prester. Melhus kirke var hovedkirke, og annekskirker var Leinstrand, Flå, Grøtan og Kolbrandstad – de to siste i Hølonda. Kolbrandstad kirke ble nedrevet midt på 1600-tallet. Ved kgl.res. 6.3.1889 ble det tillatt å rive den gamle steinkirken i Melhus hovedsokn og bygge en ny kirke på samme tomt.
Fra historikeren Gerhard Schønings besøk i  Melhus kirke siteres:
«Ved den søndre Siide af Indgangen til Choret, staaer et Epitaphium som 
K a r e n,  A n d e r s  H e l k a n d t s, har ladet sætte, over sine Forældre og Børn.» («Børn» skal vel være «Søskende», se lengre ut i artikkelen.)
Dette «Epitaphium» hang i gammelkirka i Melhus. Det  ble ikke flyttet over til nykirka da den gamle middelalderkirka ble revet i 1890.
«Eldre folk i bygda visste å fortelle at det hadde hengt ei tavle på veggen i gammelkirka, men i nykirka var den ikke kommet og mange tenkte på hvor den var havnet. Bare noen få visste at den var satt unda på – Søndre Melhuus gård.»
Her stod tavla til 1899.

Prestegårdslåna

Prestegårdslåna som ligger rett sør for kirka var rivningstruet på 90-tallet. Kommunen mente utgiftene med bygget var for store, men i 1996 ble bygget fredet av Riksantikvaren. Lektor Kristine Kaasa Moe tok initiativ til kulturkvelder, «Onsdagskveld i Låna», med blant annet forelesninger og konserter, og hun har vært primus motor for dette i en tiårsperiode. Med bygget i bruk har stemningen endret seg, Kaasa Moe har fått kulturpris, og kommunen har i de senere årene bevilget midler i hundretusenkronersklassen til restaurering og vedlikehold av den gamle presteboligen. Bygningen eies i dag av Stiftelsen Prestegårdslåna i Melhus. Det planleges nå en tilbakeføring/anlegging av prestegårdshagen og en gjenreisning av det gamle stabburet.
Emily Langberg

Familie

Emily Langberg var datter av fysiker og professor Lorentz Christian Langberg og hans hustru Andrea Margrethe Heyerdahl. Hun var søster av maleren Juliane Fredrikke Langberg.

Utdannelse

Emily Langberg var to måneder i 1877 elev av Hans Gude i Karlsruhe, og hos Carl Oesterley i Hamburg i 1889. Hun studerte ved Den kgl. Tegneskole under Erik Werenskiold og Eilif Peterssen i 1890, og hos Harriet Backer i Kristiania i 1901-02. Vintrene 1893 og 1895 var hun ved Atelier Delécluze i Paris.

Kunstnerliv

Langberg var spesielt preget av inspirasjonen fra Harriet Backer, både i formspråk og fargeholdning, og motivkretsen hentet hun fra sine mange reiser, noen av dem gjennomført sammen med den tyske malervenninnen Marie Woermann. Frem til århundreskiftet utførte Langberg i hovedsak akvareller, men fra 1901 arbeidet hun også med oljemalerier. Foruten hennes mange landskapsskildringer malte hun også interiører og stilleben.
Langberg stilte en rekke ganger ut på Høstutstillingen, første gang i 1892. Samme år holdt hun sin første separatutstilling i Drammen kunstforening. Hun holdt senere flere separatutstillinger i Drammen og Kristiania. I 1914 stilte hun ut en samling landskapsakvareller fra Madeira i Kristiania kunstforening.
Trichovelleda

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Arten lever i Kenya.
Bahrain under VM i friidrett 2019

Deltakere

Bahrain er påmeldt med 21 deltakere (11 menn og 10 kvinner):
NM i fotball for kvinner 2009

Referater

Trippel Dobbel for Røa – Aftenposten.no
Det er bare Elise som scorer sånne mål – dagbladet.no
Røas tredje "The Double" – dagsavisen.no (det vil si NTB)
Reims-Gueux

Reims-Gueux (også kalt Circuit de Reims-Gueux) var en trekantformet motorsportbane ved Reims i Frankrike. Det ble kjørt i alt 14 utgaver av Formel 1-løpet Frankrikes Grand Prix på banen.
Reims-Gueux ble etablert i 1926 på offentlige veier mellom de små landsbyene Thillois og Gueux. Banen hadde to svært lange rettstrekninger, og racingteamene anstrengte seg for å maksimalisere topphastigheten på bilene til løpene på banen. For å gjøre banen enda raskere ble det også fjernet trær, og gamle hus langs banen ble revet. I 1952 ble banen betydelig endret slik at den nå gikk helt utenom landsbyen Gueux, og etter dette ble banen ofte bare kalt Circuit de Reims.
Det første løpet på banen var Grand Prix de la Marne, arrangert av Automobile Club de Champagne. Internasjonal racing fulgte snart etter, og i 1950 ble det første offisielle Frankrikes Grand Prix arrangert her, i den aller første sesongen i Formel 1. Banen ble siste gang brukt i Formel 1 i 1966.
Banen ble permanent stengt i 1972 på grunn av finansielle problemer. I 2002 ble deler av banen fjernet, men ved det tidligere pit-området kan fremdeles deler av banen ses. En non-profit organisasjon, Les Amis du Circuit de Gueux, jobber for å bevare de sporene av banen som ennå eksisterer.
Banerekorden på den opprinnelige banen (1926-1951) var 2.25,7 satt av Juan Manuel Fangio i en Alfa Romeo 159, og banerekorden for den raskere banen (1954-1972) var 2.07,8 av Lorenzo Bandini i en Ferrari.
Chacras de Dolores

Transport

Ruta 21/R-21 Treinta y Tres Orientales forbinder Chacras de Dolores med Colonia-departementet.
Hans Brüggemann

Hans Brüggemann (født ca. 1480 i Walsrode, død ca. 1540) (aktiv i perioden ca. 1514 – ca. 1521) var en tysk billedskjærer.
Brüggemann var født i Walsrode, Lüneburger Heide, Tyskland og arbeidet som billedskjærer i Slesvig-Holstein i årene rundt 1520.
Han er i dag kjent for Bordesholmalteret, som ble utført til Bordesholm kloster syd for Kiel. Alteret ble flyttet til Schleswig domkirke i 1666.
Bordesholmalteret er tatt opp i den danske Kulturkanonen.
De troubadour

Eurovision Song Contest

«De troubadour» var én av ti sanger i den nederlandske nasjonale finalen, Nationaal Songfestival 1969. Finalen ble arrangert 26. februar, og sangen vant en knapp seier over andreplassen. «De troubadour» ble dermed Nederlands bidrag til Eurovision Song Contest i Spania lørdag 29. mars. 
Sangen var det åttende bidraget ut på scenen i Madrid av til sammen 16 deltakere. På scenen stilte Kuhr i en rød kjole og spillende på en kassegitar. I avstemningen fikk Nederland til sammen 18 stemmer – like mange som Spanias «Vivo cantando» med Salomé, Storbritannias «Boom Bang-a-Bang» med Lulu og Frankrikes «Un jour, un enfant» med Frida Boccara. Det var imidlertid ingen regler som sa at det bare skulle være én vinner. Dermed ble alle fire landene erklært som vinnere, for første – og eneste – gang i historien. Året etter ble reglene endret, slik at det bare kan være ett land som vinner Eurovision Song Contest. 
«De troubadour» fikk ett poeng fra den norske juryen. I juryen satt ti personer som hver hadde ett poeng å fordele til sin favorittmelodi.
Nederland fikk likevel arrangere finalen i 1970, noe som ble avgjort ved kast av mynt og kron etter konkurransen i 1969.

Sangen

«De troubadour» er en ballade, inspirert av folkevise-tradisjoner. Kuhr synger om en trubadur i Middelalderen og beskriver hvilken kraft musikken hans har på publikum.
Kuhr spilte også inn sangen på engelsk («The troubadour»), fransk («Le troubadour»), tysk («Der troubadour»), italiensk («Un canta storie») og spansk («El trovador»). Sangen ble ingen stor salgsuksess, og i hjemlandet lå den bare én uke på Topp 40-listen, på en 18. plass.
I 1974 spilte hun inn en ny nederlandsk tekst, kalt «De generaal» (generalen). Dette var en hyllest til treneren for det nederlandske landslaget i fotball, Rinus Michels, som ble kalt «De Generaal» av spillerne.
Subhanahu wa ta'ala

Subhanahu wa Ta’ala (سبحانه و تعالى) er et islamsk arabisk uttrykk i meningen lovpriset er Han eller lovpriset være Han. Uttrykket følger gjerne navnet Allah i islamske tekster som eksempelvis Koranen og Hadith, da gjerne som forkortelsen SWT i tekster gjengitt i det latinske alfabetet.
Weston Underwood (Milton Keynes)

Stedsnavnet

Navnleddet Weston er av angelsaksisk oppgav, og betyr «vestlig bosted/eiendom». Det andre leddet viser til en skog i nærheten, muligens Yardley Chase eller Whittlewood Forest.

Kjente personer

Av kjente personer fra Weston Underwood er William Cowper (1731–1800), poet og salmedikter, som bodde i landsbyen fra 1785 og til 1795.
Svullrya

Svullrya ligger i Grue kommune i Hedmark ved elva Rotna og er sentret på Grue Finnskog. Det er et lite sted med museum (finnekulturen), butikk, bilverksted, barneskole, barnehage, bensinstasjon med kafeteria og overnatting samt Grue Finnskog kirke.
Folketall i Svullrya grunnkrets er 236 (år 2015, Statistisk sentralbyrå).
På stedet proklameres egen republikk andre helg i juli hvert år under feiringen av Finnskogdagene.
Svullrya regnes som sentret for finnekulturen på Østlandet. Tyngdepunktet av den finske innvandringen skjedde i løpet av hundreårsperioden ca. 1575–1660. I Svullrya ligger også Finnetunet, som er en avdeling av Norsk Skogfinsk Museum. På Finnetunet kan man se gammel finsk byggeskikk med røykstue og andre typiske Finnskog-bygninger.
Forfatteren Åsta Holth var fra Svullrya. Andre forfattere fra samme sted er Merete Wiger og Adelheid Seyfarth. Flere kunstnere har også base på Svullrya. De mest kjente av disse er ekteparet Hanne Borchgrevink og Tore Hansen.
Stedet ligger ca. 26 km fra Kirkenær, ca. 42 km fra Kongsvinger, ca. 134 km fra Oslo, og ca. 11 km fra svenskegrensen.
Allotinus

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn 20-50 millimeter), mer eller mindre brunlige dagsommerfugler. Oversiden er brun med hvite felter, eller hvit med brune vingespisser. Undersiden er brunhvit til lysbrun med tallrike, små, brune tverrflekker. Bakkroppen er uvanlig lang og tynn, og stikker tydelig ut bak vingene når sommerfuglene sitter med lukkede vinger. Artene har også uvanlig lang sugesnabel.

Levevis

Larvene er rovdyr som lever av nymfene til tornsikader og skjoldlus. En del av artene er assosiert med maur, og i alle fall noen tilbringer den siste delen av larvetiden inne i maurenes reir. De voksne sommerfuglene suger i seg honningdugg fra insektene larvene lever av. Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne tropisk regnskog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.
Schnappi, das kleine Krokodil

Schnappi, das kleine Krokodil (tysk «Schnappi, den lille krokodillen») er en tegnefilmfigur som er en liten krokodille som bor ved Nilen i Egypt. Navnet Schnappi henspiller på det tyske verbet schnappen, som betyr å snappe (til seg). Schnappi ble kjent gjennom en barnesang med samme navn, som i begynnelsen av 2005 nådde førsteplass på hitlistene i flere land. Sangerinnen er Joy Gruttmann, som var fem år gammel da opptaket ble gjort. Hun er niese av komponisten Iris Gruttmann, som har skrevet musikken.
Sammen med Rosita Blissenbach skrev Iris Gruttmann også teksten til sangen og offentliggjorde den første gang i 2001. I sangen synger Schnappi om seg selv og sitt liv ved Nilen. Det fengende refrenget og den enkle teksten har vært hovedårsaken til sangens popularitet.
Schnappis opphav er ARDs barnesending Die Sendung mit der Maus (direkte oversatt «Sendingen med musa»). Schnappi var ment å være en barnefilmfigur, men har nå fått kultstatus blant mange Internett-brukere i alle aldre.
I løpet av sommermånedene i 2004 ble sangen «Schnappi» plutselig populær. I begynnelsen ble den spilt om igjen og om igjen på Internettradio. I juli 2004 spredde sangen seg via forskjellige websider, chatforum og webforum og ble så kjent at man besluttet, i slutten av 2004, å gi ut en single. For TV ble det laget en musikkvideo.
Sangen nådde førsteplass på hitlistene i Tyskland første uken i 2005, og nådde siden førsteplass i Østerrike, Sveits, Nederland, Norge med flere. Den belgiske technogruppen Dynamite laget en coverversion som nådde sjuendeplass i Belgia og andreplass i Nederland.
Som en følge av singelens suksess har folk som har vært kritiske overfor musikkindustrien påpekt at illegal nedlasting av opphavsrettslig beskyttet musikk ikke trenger å bety tap for musikkindustrien. I dette tilfellet, tvert om, ettersom spredningen på Internett har bidratt betydelig til markedsføringen av sangen.
Fenomenet at barnesanger plutselig blir populære utenfor den egentlige målgruppen har skjedd flere ganger før, blant annet med musikken fra Byggmester Bob på 1990-tallet.
Grammofonplategrossistenes Forening

Grammofonplategrossistenes Forening (GGF) er en merkantil interesseorganisasjon for de største platedistributørene i Norge.
Acherontiini

Utseende

De er store, kraftige sommerfugler med spoleformet kropp og smale vinger, noen er meget raske flygere. På farge er de gjerne grå eller brune, bakvingene ofte rosa eller gule, med tverrstriper av samme farge på bakkroppen.

Levevis

Disse svermerne henger gjerne på svirrende vinger foran blomster og suger nektar ved hjelp av den ofte meget lange sugesnabelen – et unntak her er slekten Acherontia som har en ganske kort og kraftig sugesnabel og ikke besøker blomster, men gjerne stjeler honning fra bikuber. Mange arter kan vandre over lange avstander. I Norge hender det at de vandrende artene dødningehodesvermer (Acherontia atropos) og vindelsvermer (Agrius convolvuli) besøker landet. Larvene lever på mange forskjellige urter, busker og trær.
Jingnanfelttoget

Jingnanfelttoget (kinesisk: 靖難之役, 1399-1402) eller Jingnanopprøret (kinesisk: 靖難之變) var en borgerkrig i Mingdynastiets tidligste år i Kina.  
Det hele tok til i 1399. Etter at Jianwen-keiseren besteg tronen, samlet hans onkel Zhu Di, prinsen av Yan, en hær for å styrte ham. I 1402 klarte Zhu Di å erobre Jianwen-keiserens trone og ble kronet som Yongle-keiseren.
Grunnkretser i Kvænangen kommune

Grunnkretser i Kvænangen kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Kvænangen kommune, Troms, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Biebrich slott

Biebrich slott er et slott i Biebrich (bydel av Wiesbaden) i Hessen. Det ble anlagt som en slott i 1702 og er ved siden av sin historiske betydning som den første residensen for landgrevene av Nassau.
Bløtbukker

Utseende

Små til middelsstore (5 – 20 mm), slanke biller, kroppen vanligvis mer eller mindre myk. På farge er de ofte metallisk grønne eller blå, men det finnes også en del brunlige eller brokete arter. Oversiden er fint og kort hårete. Hodet er ganske lite, med utstående, nyreformede fasettøyne. Antennene er 11-leddete, trådformede eller sagtakkede, og omtrent halvparten så lange som kroppen. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, mye smalere enn dekkvingene, hvelvet, ofte med knøler eller groper. Dekkvingene er langstrakte og  parallellsidige, vanligvis myke, ofte med lengdefurer eller opphøyde ribber. Beina er lange og slanke, hos mange arter er hannenes baklår sterkt fortykkede og bakleggene krumme. For- og mellomføttene har fem ledd, bakføttene fire. Larvene er langstrakte og tynnhudete.

Levevis

Bløtbukkenes larver lever enten inne i plantestengler eller i fuktig, råtten, død ved. Av de norske artene lever den store arten Calopus serraticornis og bolverkbillen (Nacerdes melanura) i soppangrepet trevirke, som døde stokker av ulike treslag, men de kan også forekomme i gjerdestolper og råttent bygningstømmer. De rører ikke friskt tømmer og gjør dermed ikke noen skade der det ikke er betydelige råteskader fra før. De vanlige, metallgrønne artene av slekten Oedemera utvikler seg i tørre stengler av storvokste urter. De voksne billene finner man ofte på blomster, særlig i kurvplantefamilien, der de spiser pollen. De er aktive i solskinn.
Norm for informasjonssikkerhet i helse-, omsorgs- og sosialsektoren

Formål og område

Den økende bruken av elektronisk behandling av informasjon i helsesektoren medførte samtidig økende risiko for at sensitive helseopplysninger kommer uvedkommende i hende. Man så derfor behovet for en norm som i tilpasning til den teknologiske utvikling kunne supplere og utdype øvrig regelverk som berører personvernet og behandling av helseopplysninger.
Normen er juridisk bindende for alle virksomheter i helsesektoren som gjennom avtale med Norsk Helsenett har forpliktet seg til å følge den, samt alle aktører som gjennom kontakt med slike virksomheter kan få tilgang til pasientopplysninger. For øvrig anses normen å være et veiledende dokument.
Normen beskriver tiltak og forsiktighetsregler som anses som nødvendige for å ivareta pasientenes informasjonssikkerhet. Herunder reguleres både begrensning av tilgang til sensitive opplysninger og retningslinjer for å behandle disse på en slik måte at personvernet ikke krenkes.
En av utfordringene ved utarbeidelse av normen var balansen mellom overvåking av pasientenes personvern parallelt med ivaretakelse av de ansattes personvern.
Man Maya lufthavn

Man Maya lufthavn (IATA: KDN, ICAO: VNKD), eller Khanidanda lufthavn er en flystripe nær Diket som er hovedkvarter for Khotang-distriktet i Nepal.
Flystripen var opprinnelig på 590 meter uten asfalt, noe som hindret bruk i regntiden, men den ble asfaltert i juli 2015 og kan nå brukes året rundt. Simrik Airlines og Tara Air (Kathmandu) har annosert planer om å gjenoppta sine flyvninger.
Churchill Falls

Churchill Falls er et vannfall med vannkraftverk fra 1971 i elven Churchill i provinsen Newfoundland og Labrador, Canada. Verket ligger nordøst på Labrador-halvøya, ikke langt fra utløpet i Atlanterhavet. Området og vannfallet ble oppdaget av ansatte i Hudson's Bay Company så sent som i 1839. Vannfallet er 75 meter høyt, men totalt fall over et litt lengre strekk er 316 meter. 
Tanken om å demme opp vannmengdene her stammer fra 1942, men først med tilgjengelighet av teknologi for å frakte strøm over store avstander, ble det innledet arbeider med oppdemming i 1967. Et antall demninger og underjordiske vannledninger demmer opp Smallwood-reservoaret på hele 6 000 km² – verdens nest største kunstige reservoar og provinsens største innsjø. Vannmengder fra det tidligere Twin Falls-anlegget er siden 1974 ledet over til Churchill Falls-anlegget via Smallwood-reservoaret.
Siden 1970 har vann blitt ledet til underjordiske tunneler som gir vannkraft til Churchill Falls hydroelectric power station. Installert effekt er 5 428 MW, og dette kan utvides til 6 300 MW. Det er 11 turbiner som produserer opptil 35 TWh årlig. Kraftstasjonen ligger under fjell, og er den nest største i Nord-Amerika etter installert produksjonskapasitet. Det er også verdens nest største underjordiske kraftstasjon, etter Robert-Bourassa vannkraftverk.
Danny Vukovic

Landslaget

Han ble tatt ut i Australias tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i Australias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Chattanooga

Historie

Tennesseelven var en viktig del av en fransk handelsrute på 1600-tallet. Strid mellom franskmennene og engelskmennene endte med at engelskmennene vant kontroll over handelsstedene langs elven i 1760. Byen het opprinnelig «Ross's Landing» etter John Ross. Navnet «Chattanooga» er fra 1838. I 1860, nær utbruddet av den amerikanske borgerkrig hadde byen et folketall på 2 000. Byen var et viktig jernbaneknutepunkt, og ble åsted for en rekke slag under krigen. De to første var angrep fra nordstatene på byen 7.-8. juni 1862 og 21. august-8. september 1863. Det store slaget ved Chattanooga ble utkjempet i oktober og november i 1863. Konfødersjonens tap av Chattanooga gjorde at Tennessee ble helt overtatt av unionsstyrker, og Chattanooga ble en base for fremstøtet i Georgia.
Etter borgerkrigen var Chattanooga et viktig transportknutepunkt og industrisenter. Industriell utbygging førte til alvorlig luftforurensning, og i 1969 ble Chattanooga utnevnt til USAs mest skitne by. Byen gikk gjennom revitaliseringsprosjekter på 1980- og 90-tallet.

Økonomi

Chattanooga har idag en variert økonomi. Posisjonen til industriell produksjon har sunket og utgjør nå 16,5% av arbeidsstyrken. Transport, handel, og energi har blitt viktigere for byen, og Tennessee Valley Authority har en avdeling basert i Chattanooga.
Byen er godt betjent av motorvei og jernbane (sistnevnte kun for godstrafikk.) Byen er også betjent av flyplassen Chattanooga Metropolitan Airport på østsiden av byen. Chattanooga Area Regional Transportation Authority står for kollektivtrafikken i byen.
Järlepa herregård

Järlepa (tysk: Jerlep) er en landsby og herregård beliggende i Juuru kommune, Rapla fylke i Estland.
Järlepa ble grunnlagt etter 1688 av Johann Andreas von der Pahlen. Godset ble flere ganger kjøpt og solgt av forskjellige baltiske herremenn. I 1803 ble det kjøpt av Otto Wilhelm Krusenstern, onkel til den oppdagelsesreisende Adam Johann Krusenstern. I 1804 giftet førstnevntes datter Wilhelmine seg med skuespillforfatteren August von Kotzebue, hvoretter paret slo seg ned på Jarlepä. Kotzebue forfattet flere av sine berømte skuespill her.
Etter brannen i 1905, ble bygningen gjenoppført i neoklassisistisk stil med en søylegang. I 1913 overtok Otto Krusenstern herregården, hvoretter den i 1919 ble ekspropriert av staten. Før 2. verdenskrig ble bygningene brukt av Hendrik Antons tobakksfabrikker, mens den etter krigen skiftet mellem forskjellige eiere. På slutten av 1990-tallet overgikk eiendommen til privat eie og ble etterfølgende restaurert.
Bøverbru flyplass

Flyplassdata

Rullebaneretning 18-36, lengde 600 meter, bredde 30 meter, gress, høyde 1330 fot. Radiofrekvens 123,500 MHz for blind-rapportering. Det er ingen landingsavgift.
Ca. 8 km mot nordvest ligger Reinsvoll flyplass som bruker samme radiofrekvens.

Veibeskrivelse

Kjørebeskrivelse til Bøverbru: Bøverbru flyplass ligger i Vestre Toten kommune. Nærmeste tettsted er Bøverbru som ligger langs riksvei 246, som går fra Lillo ved fylkesvei 33 til Reinsvoll ved riksvei 4. Kjør ca. 1 km på avkjøring sydover fra Bøverbru skiltet Blili. Deretter avkjøring til venstre på fylkesvei 113, skiltet Nerseth. Følg denne veien ca. 2,5 km. Følg denne avkjøringen ca. 500 m så er du fremme.
Europavei 16 (Buskerud)

Historikk

Europavei 16 følger stort sett samme trasé som den tidligere europavei 68. E68 gikk imidlertid gjennom Hønefoss sentrum, E16 følger en ny omkjøringsstrekning vest for byen fra Nymoen til Hvervenkastet.
Da E16 ble forlenget til Gävle i Sverige 2012 ble en bit av den gamle E68 mellom Nymoen og Hov europavei igjen, den nye strekningen fortsetter mot Jevnaker og var før 2012 del av riksvei 35.
Norgesmesterskapet i boksing 2009

Norgesmesterskapet i boksing 2009 ble arrangert 27.-29. mars i Oslo.
Kongepokalene ble vunnet av Ingrid Egner og Glodi Eneste. Forbundspokalene ble vunnet av Marielle Hansen og Mohammed Massoudy.