google/wiki40b huggingface dataset:
Gammahydroksysmørsyre

Gammahydroksysmørsyre, 4-hydroksysmørsyre eller gammahydroksybutyrat (GHB) er en naturlig forekommende nevrotransmitter og et psykoaktivt stoff som brukes som rusmiddel og i behandling av narkolepsi.

Bruk som legemiddel

Syntetisk GHB ble første gang fremstilt i 1960 til bruk som legemiddel (beroligende og bedøvende). I dag brukes det i hovedsak i behandling av narkolepsi med katapleksi, som virkestoffet i legemiddelet natriumoksybat (Xylem). Det har også blitt brukt i behandling av alkoholisme.

Bruk som rusmiddel

GHB blir illegalt framstilt og omsatt som tabletter, i pulverform eller flytende på små flasker. Det siste alternativet er mest vanlig. Stoffet regnes som moderat skadelig etter vitenskapelige tester, og har skadevirkninger som er sammenlignbare med MDMA og poppers. De fleste skadene av stoffet kommer fra overdoseringer, ettersom det er meget vanskelig å beregne rett dosering. Det er vanskelig å behandle tilfeller av GHB-overdose, da det ikke finnes noen motgift.
Små doser GHB gir en oppkvikkende rus: Man føler seg våken og kunstig pigg og opplagt. Større mengder kan gi en bedøvende og sløvende effekt, og en hallusinogen effekt (sansebedrag). Virkningen kommer etter 5–20 minutter og kan vare i halvannen til tre timer. Mange blir hissige og aggressive under rus. Selv små doser kan føre til svimmelhet, snøvling, hodepine, kramper og lavere blodtrykk. Ved overdose kan brukeren svime av og havne i koma mens hjertet svekkes eller luftveien blokkeres. GHB er spesielt farlig når det brukes sammen med alkohol. Langtidsbruk av GHB kan føre til leverskader, nyreskader, psykiske problemer og depresjoner.
Högholmen (Helsingfors)

Högholmen (finsk Korkeasaari) er en øy på 22 hektar og en dyrepark i Helsingfors. Högholmen tilhører bydel 19 Blåbärslandet-Högholmen.

Historie

Högholmen har en lang historie som rekreasjonsområde for byen; allerede i 1569 ga kong Johan III av Sverige øya til byens borgere, sammen med flere andre øyer. Øya ble brukt som beitemark og som fiskevær, senere ble også skogen utnyttet.
Under Krimkrigen (1853–56) kom Högholmen under militær kontroll, men etter en offentlig debatt ble den igjen frigitt i 1864. Det ble opprettet en skipsrute til øya, og den ble et populært utfartsmål, med paviljonger og restauranter. I 1883 ble øya utleid til et firma (Helsingin Anniskeluyhtiö) som både anla veier og oppførte flere bygninger på øya. En av bygningene var en sommerrestaurant, tegnet av Theodor Höijer. Firmaet planla også en dyrehage, og etter at bystyret i 1889 forkastet planene om dyrehage på Alphyddan ble planene for Högholmen mer konkrete. 
I forbudstiden gikk virksomheten på øya dårlig, og dyreparken ble overtatt av bystyret i 1920. Ei bru mellom Blåbärslandet og Högholmen blei ferdig i 1972, og fra da av blei det mulig å ha dyreparken åpen heile vinteren. Tidligere hadde parken stengt når båttrafikken slutta om høsten.

Högholmens dyrepark

Parken har spesialisert seg på store kattedyr, og har blant anna indiske løver. Til sammen finns det rundt 200 dyrearter og meir enn 1000 plantearter. Dyreparken er delt i tre deler: Amazonia, Africasia og Borealia. Högholmen er mest kjent for sine snøleoparder, som har blitt oppfostret her siden 1976. En annen publikumsfavoritt er bavianene.
Parken har over 520 000 årlige besøkende (2006).
Jozef Gašpar

Karriere

Jozef Gašpar startet sin profesjonelle karriere i FK Inter Bratislava i 2000. Han har også spilt for Vegalta Sendai, ŠK Slovan Bratislava, Diósgyőri VTK, Panionios GSS, Kerkyra FC, Ethnikos Asteras FC og Vasas SC.
Kontrollutvalget for kommunikasjonskontroll

Kontrollutvalget for kommunikasjonskontroll er et norsk statlig kontrollorgan som fører tilsyn med politiets og påtalemyndighetens bruk av kommunikasjonskontroll. Utvalget kontrollerer at bruken av kommunikasjonskontroll skjer innenfor rammen av lov og instrukser, og skal sørge for at bruken av begrenses mest mulig. Utvalget behandler ikke saker som hører inn under Politiets sikkerhetstjeneste siden disse kontrolleres av et eget kontrollorgan, EOS-utvalget.
Kontrollutvalget for kommunikasjonskontroll vurderer innberetninger fra politidistriktene og undersøker klager fra enkeltpersoner og organisasjoner som mener seg urettmessig utsatt for kommunikasjonskontroll. Utvalget kan også, på eget initiativ, ta opp ethvert forhold om politiets og påtalemyndighetens bruk av kommunikasjonskontroll som det finner grunn til å behandle.
Kontrollutvalget oppnevnes av Kongen i statsråd og er administrativt underlagt Justis- og beredskapsdepartementet.
Gibson ES-335

Gibson ES-335 var den første og mest populære halvakustiske gitaren til Gibson og det finnes en billigere modell som lages av Epiphone. ES-335 ble solgt for første gang i 1958 og selges fortsatt i dag. Kroppen har topp og bunn i laminert lønn, og den er tynn som en el-gitar. Gitaren er halvveis hul med to f-hull i toppen. Blueslegenden B. B. King har brukt ES-355, en dyrere utgave av ES-335, i mange år. Denne gitaren blir ofte ansett som Gibsons blues og jazz gitar. Ikonet til Apples Garageband program er en ES-335 gitar.
Dave Grohl fra Foo Fighters bruker ofte sin lyseblåe Gibson ES-335.
Grå bladvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 15-22 millimeter), grå vikler. Arten mangler påfallende tegninger og er også nokså variabel i fargen, dermed ikke helt lett å bestemme. Hodet, thorax og forvingen er mer eller mindre brunlig grå. Forvingen har et mer eller mindre tydelig, bredt, brunt tverrbånd i midten. Bakvingen er lyst gråbrun.

Levevis

Arten kan finnes i mange ulike miljøer, særlig i ulike slags skog men også på heier og i fjellet. Larvene lever blant annet på bjørnebær, bjørk og eik, men også på mange andre planter. De voksne sommerfuglene flyr om ettermiddagen og kvelden i mai-juni.

Utbredelse

Arten er utbredt i hele Europa (bortsett fra Island) og også i det nordlige Asia.
Den er vanlig i Sør-Norge.
Anne Blunt

Bakgrunn

Lady Anne var datter av Ada Byron Lovelace, grevinne Lovelace, verdens første dataprogrammerer. Hennes besteforeldre på morssiden var Lord Byron og Anna Isabel Milbanke, 11. baronesse Wentworth. I barndommen var hun kjent som «Annabella», etter bestemoren som hun var oppkalt etter.

Interessen for språk og kunst

Hun var meget språksterk og snakket flytende fransk, tysk, italiensk, spansk og arabisk. Hun var også en dyktig fiolinist og hadde evner innen kunstneriske fag. Hun studerte en tid tegning under John Ruskin.

Interessen for hester

Hennes største pasjon var hennes livslange kjærlighet til hester, og hun var en dyktig rytter. Hennes interesse for arabiske hester, kombinert med ektemannen Wilfrids interesse for politikken i Midtøsten, førte til deres felles interesse for å redde den arabiske hesterasen og var grunnlaget for deres mange reiser. Bøkene Bedouin Tribes of the Euphrates og A Pilgrimage to Nejd er tilskrevet henne og var basert på hennes dagbøker, men ble i stor grad redigert av hennes ektemann. Hennes egen stemme kommer langt mer tydelig fram i hennes utgitte dagbøker.

Ekteskapet

Ekteskapet ble tornefylt. Trass i flere svangerskap overlevde bare ett av hennes barn, datteren Judith Anne Dorothea Blunt-Lytton. Ektemannen la ikke skjul på at han meget heller hadde ønsket seg en sønn, og hadde mange utenomekteskapelige forhold. I 1906 flyttet hans elskerinne, Dorothy Carleton (senere adoptert som hans niese), inn i deres hjem. Lady Anne var ikke i stand til å akseptere det hun kalte for en «orientalsk livsstil», og flyttet ut. Ekteparet ble siden enige om en formell separasjon, og Crabbet Arabian Stud ble først delt. Senere inngikk de en ny avtale som medførte at hun beholdt stutteriet og halvparten av hestene, mens han beholdt andre eiendommer. Etter skilsmissen bodde hun flere måneder i året på en eiendom i nærheten av Kairo i Egypt, hvor hun hadde sitt eget hesteoppdrett. Hennes datter, Judith, bodde på Crabbet-eiendommen med sin ektemann og egne barn. Til sist lot hun datteren overta Crabbet helt og holdent. Hun forlot England for godt i 1915 og bosatte seg permanent i Egypt, der hun døde i 1917.

Stradivarius-fiolinen

På 1860-tallet fant den prisbelønte strengeinstrumentmakeren Jean Baptiste Vuillaume en Stradivarius-fiolin på en reise i Spania. Han solgte instrumentet til Lady Anne Blunt. På 1890-tallet kjøpte firmaet W.E. Hill & Sons fiolinen av Lady Blunt og solgte den videre til en betydelig samler. Fiolinen beholdt kallenavnet «Lady Blunt» etter sin adelige tidligere eier.
Piotr Świerczewski

Landslaget

Piotr Świerczewski spilte 70 landskamper for Polens herrelandslag. Han ble tatt ut i Polens tropp til Fotball under Sommer-OL 1992 og VM i fotball 2002.
Eidsfos Jernverk

Eidsfos Jernverk var et jernverk i Eidsfoss.

Historie

På det gamle jernverksstedet Eidsfoss kom den første masovnen i gang i 1697. Fram til 1926 var det knutepunkt for dampskipstrafikk på Eikeren (lokalt: Eiker'n) med forbindelse sørover på den smalsporete jernbanelinja til Tønsberg. Innenlandsk turisttrafikk i rundreisestil hadde stort omfang fram til 1920-årene. Like før krigen var det slutt på jernbanedriften ved Tønsberg–Eidsfoss-banen, bilen overtok her som så mange andre steder. Jernverket var på 1700-tallet kjent som landets beste, og til tider eneste produsent av stål. Etter opphør av støperi og ovnsproduksjon ble jernbanevogner produsert der fram til etterkrigstiden.

Verkets bygningsmasse

Fortsatt finnes 25 av verkets gamle bygninger, mest bolighus, spredt i området mellom Eikeren og Bergsvannet. Langs elvedraget finnes rester etter tre store kornmøller fra tidlig middelalder og fundamenter etter en oppgangssag fra 1500-tallet.

Eidsfos Hovedgård

Rundt den fredete Eidsfos Hovedgård vitner alléer og formasjoner i terrenget om et engang høyt pleiet kulturlandskap. Et parkanlegg i barokk- og renessansestil var anlagt her på 1700-tallet av verkseiere. Hovedbygningen var privatbolig for eierne helt til 1987. Bygningen var oppført omkring 1750, siden påbygd og fredet i 1923.

Eiere

Fra 1742 til 1753 var Frederik Ferdinand Hausmann en av verkets eiere.  
Jernverket og hovedgården var på 1800-tallet eid av blant andre Peder Juel von Cappelen i Drammen som tilhørte en annen gren av slekten Cappelen enn den grenen som eide Fossesholm. Deretter var det andre eiere, blant andre medlemmer av familien Schwartz.
Stangeland Maskin

Historie

Det var Trygve Stangeland som etablerte selskapet i 1959. I begynnelsen gikk virksomheten for det meste i utleie av gravemaskiner, men selskapet vokste raskt da det ble fart i oljevirksomheten i Stavangerområdet. Det var grunnarbeidet til oljebasene i Tananger og Dusavik som stod for veksten.
Ugandas bank

Ugandas bank (engelsk: Bank of Uganda) er sentralbanken i Uganda.

Historie

Kommersiell bankvirksomhet i Uganda startet i 1906, da National and Grindlays Bank of Calcutta etablerte en filial i Entebbe. Fram til etableringen av sentralbanken ble ytterligere syv banker etablert i landet. Fra 1919 og fram til etableringen av en egen sentralbank i Uganda var det Det østafrikanske valutarådet (EACB) som utførte de tradisjonelle sentralbankoppgavene i de britiske koloniene i Øst-Afrika. 
Uganda fikk sin uavhengighet fra Storbritannia i 1962. 15. august 1966 ble sentralbanken etablert, med Joseph Mubiru som sentralbanksjef.
Samfundsvernet

Samfundsvernet eller Norsk Samfundsvern var en paramilitær «hvit garde», sterkt forankret i det borgerlige samfunn, som organiserte borgervern og halvmilitære grupperinger. Organisasjonen hadde aktiviteter over hele Norge en periode i mellomkrigstiden.

Virksomhet og omfang

Organisasjonen ble fra 1925 ledet av den norske offiseren og politikeren Ragnvald Hvoslef, tidligere forsvarsattaché til Washington D.C. og sjef for HM Kongens Garde. Medlemmene var vanlige borgere som ikke nødvendigvis hadde militær eller politi-bakgrunn. Det var knesatt et celleprinsipp der hvert nytt medlem måtte ha to faddere. Organisasjonen var basert på frivillige økonomiske bidrag, og ble støttet av både bankvesenet og næringslivet. 
Offiserer meldte seg for å trene medlemmene. Instruksjon i skyting og gatekamp foregikk på øyer i Oslofjorden og i Nordmarka. Medlemmene ble utstyrt bl.a. med Mauser 7.65 mm automatpistoler. Etter to års aktivitet hadde organisasjonen cirka 3 000 medlemmer over hele landet. 
Forsvarsminister Quisling tok Samfundsvernets deltagelse i beregningen da han la sine tidlige planer for statskupp i 1932. Organisasjonen besto da av en reservepolitistyrke på 12–15 000 mann. Hvoslef var medstifter av Nasjonal Samling og fra starten del av partiets politiske komité.

Innlemmelse i politiet og nedleggelse

Samfundsvernet fortsatte som privat organisasjon frem til 1928, etter hvilket Stortinget godkjente Samfundsvernet som reservepoliti, og vernets lokalavdelinger ble stilt under politimestrenes kommando. Det var frykt blant politikerne for hva en slik privat paramilitær styrke kunne benyttes til, for eksempel ved et eventuelt statskupp. Tilhengere av NNSAP var lite fornøyde med denne tvungne innlemmelse.
I 1935 ble det brakt på det rene at Samfundsvernet drev militærøvelser med hærens materiell. Ved den nye politiloven av februar 1936 ble det opprettet forbud mot private garder. Dermed ble Samfundsvernet forbudt ved lov, og opphørte å eksistere.
Langfjorden (Loppa)

Langfjorden (nordsamisk: Stuoravuotna) er en fjord i Loppa kommune i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Marøya i vest og Vindholmen i øst, like sør for bygda Bergsfjord, og strekker seg 12 kilometer sørover til Langfjordhamn i botn av fjorden og er en fortsettelse av Bergsfjorden, som kommer sørover langs østsiden av øya Silda.
Fra Bergsfjord går det ferge til Sør-Tverrfjord som ligger på vestsiden litt lenger sør. På østsiden av fjorden går fjordarmen Nordre Tverrfjorden østover. Innover i fjorden fra Sør-Tverrfjord er det ingen bosetning før den veiløse bygda Langfjordhamn innerst i fjorden. Den innerste delen av fjorden bli på samisk kalt Stuoaravuonbahta.
Løgn, forbannet løgn og statistikk

«Løgn, forbannet løgn og statistikk» (engelsk «Lies, damned lies, and statistics») er en del av en frase tilskrevet statsmannen Benjamin Disraeli (1804 – 1881) og som ble gjort populær i USA av forfatteren Mark Twain (1835 – 1910): «Det er tre typer løgner: løgn, forbannet løgn, og statistikk.» 
Utsagnet viser til den overbevisende og tilsynelatende troverdigheten i tall, bruken av statistikk for understøtte svake argumenter og samtidig tendensen til enkelte å nedvurdere og kritisere statistikk som ikke støtter deres egen posisjon (tilsvarende utsagnet «Ikke forstyrr meg med fakta når jeg vet at jeg har rett!»).
En alternativ norsk oversettelse er «Hvite løgner, svarte løgner og statistikk».

Historie

Twain populariserte utsagnet i «Kapitler fra min selvbiografi», utgitt i North American Review, No. DCXVIII., 5. juli 1907. «Tall tiltrekker meg,» skrev han, «spesielt når jeg har arrangert dem selv; og i den saken er utsagnet som er tilskrevet Disraeli ofte virke riktig og nødvendig: ”Det er tre typer løgner: ‘løgn, forbannet løgn, og statistikk’.».
Alternative tilskrivelser omfatter den radikale journalisten og politikeren Henry Du Pré Labouchère (1831 – 1912), og den britiske politikeren og ordsmeden Leonard H. Courtney (1832 – 1918) som brukte frasen i 1895 og som to år senere ble president av Det kongelige statistiske samfunn. Det er en del tvil knyttet til hva Courtney hadde til hensikt med frasen.
I moderne tid har det blitt satt søkelys bruken av frasen i 1892 av Cornelia Augusta Hewitt Crosse (1827 – 1895). I 1894 skal en lege ved navn M. Price ha lest en avis fra Philadelphia County Medical Society hvor han refererte til «den velkjente former for usannheter, «Det er tre typer løgner: løgn, forbannet løgn, og statistikk.» Det faktum at han viser til frasen som «velkjente» («proverbial») synes å indikere at det allerede var velkjent i 1894.
Tidvis har frasen også blitt tilskrevet til (William) Abraham Hewitt (1875 – 1966) og kommandørkaptein Holloway Halstead Frost (1889 – 1935). Om frasen faktisk var velkjent i 1892 er Frost ikke en kandidat og Hewitt er usannsynlig.
Heliometer

Heliometer (fra gresk helios (sol) og metron (måle)) er et instrument som opprinnelig ble konstruert for å måle variasjonene i solens diameter gjennom årets årstider. I dag brukes betegnelsen også om moderne instrumeter med et større bruksområde.
Det grunnleggende prinsippet er at en introduserer et delt element i den optiske banen i et teleskop slik at det dannes et dobbelbilde. Dersom det ene elementet kan beveges med en mikrometerskrue kan en utføre presise vinkelmålinger. Den enkelt metoden er å dele objektivet i to der den ene delen står fast og den andre kan flyttes med mikrometerskruen slik at to delene forflyttes langs skillelinjen mellom dem.
For å måle, for eksempel, solens diameter så skrur en til de to halvdelene av solen såvidt rører hverandre og avleser mikrometeret. Tilsvarende kan en måle avstanden mellom to stjerner ved at bildet av den ene såvidt rører bildet av den andre. (Egentlig kanten av den ene mot tilsvarende kant på den andre stjernen)
Den første bruk av dette prinsippet innen astronomiske målinger tilskrives Servington Savary fra Exeter i 1743. I 1748 videreførte Pierre Bouguer prinsippene ved målinger ved hjelp av dobbelbilder, men nå uten bruk av filamentmikrometer ved å flytte to linser med samme brennvidde. John Dollond kombinerte ideene til begge og ble den første som i 1754 laget det første praktiske heliometer. Så langt en kan se så var det Joseph von Fraunhofer som i ca 1820 benyttet en akromatisk linse og dermed skapte det første moderne heliometer.
Den første vellykkede målingen av avstanden til en stjerne ble gjort av Friedrich Bessel i 1838for stjernen 61 Cygni der han benyttet et Fraunhoferheliometer. Dette var heliometeret ved observatoriet i Königsberg. Heliomteret var bygget av Joseph von Fraunhofers firma, men selv døde denne før heliometeret ble overlevert til Bessel. 
Selv om heliometeret var vanskelig i bruk hadde det enkelte fortrinn som Bessel dro nytte av, blant annet en større synsvinkel enn mange andre refraktorer i perioden. Det kunne også minimere virkningen av atmosfærsisk turbulens sammenlignet med heliometer med filamentmikrometer.
Bartosz Piasecki

Sommer-OL 2012

Piasecki representerte Norge i Sommer-OL 2012, hvor han var rangert som nr. 23 av deltagerne. Piasecki var på forhånd rangert som nr. 47 i verden.
I sin første kamp møtte han franske Gauthier Grumier, en kamp Piasecki vant 14-13. I åttedelsfinalen slo han ungarske Geza Imre, og gikk til kvartfinalen. Der møtte han Yannick Borel, i en kamp der Borel ledet 4-0, men som Piasecki snudde, og vant 15-14. Semifinalen mot sørkoreanske Jung Jin-sun ble jevn, men etter seier 15-13 gikk Piasecki til finalen. I finalen tapte han 15-10 og fikk sølvmedalje. Han ble slått av venezuelanske Rubén Limardo, som ledet 4-3 etter første periode og 12-6 etter andre periode. I tredje periode satte Limardo de to første poengene, deretter kom Piasecki tilbake med 4 poeng på rad, før Limardo satte inn det avgjørende poenget og vant kampen.
I Oslo Open 2012 i november tapte han igjen finalen mot Limardo, denne gangen med 15-14, etter at Piasecki hadde ledet det meste av kampen.
Han ble tildelt Fearnleys olympiske ærespris for prestasjonen.
Reel Bad Arabs: How Hollywood Vilifies a People (film)

Handling

Dokumentaren forsøker å peke på de anti-arabiske holdninger og typetegninger som har vært fremtredende i amerikanske Hollywood-filmer. Filmen peker på den ene stereotypien etter den andre av arabere som har kommet ut av Hollywoods produksjonsselskaper siden filmens tidlige morgen. Den amerikanske filmkjenneren og konsulenten dr. Jack Shaheen har undervist om stereotypier av arabere og muslimer i amerikansk film i USA, samt i en rekke andre land. I denne dokumentar forsøker han å vise hvordan en slik standhaftig produksjon av bakvaskelser over lang tid har gjort det «naturlig» å ha fordomsfulle holdninger til arabere og deres kultur. 
Det blir i løpet av filmen vist klipp av en rekke kjente og mer ukjente filmer hvor denne holdningen i ulik grad er til stede. Jack Shaheen trekker særlig frem den am. krigsfilmenfilmen Rules of Engagement fra 2000, som kanskje det verste eksemplet på anti-arabiske holdninger. Han hevder også at den er rasistisk og at den prøver å rettferdiggjøre folkmord på arabere. Filmen er produsert i samarbeid med det amerikanske forsvaret. Andre filmen som han særlig trekker frem er actionfilmene The Delta Force (1986) Death Before Dishonor (1987) og True Lies (1994). Han retter også et kritisk søkelys på de to israelsk-amerikanske filmprodusentene Menahem Golan og Yoram Globus som på 1980-tallet produserte en rekke actionfilmer der flere av dem hadde klare anti-arabiske trekk. Shaheen forsøker videre å dra en forbindelse mellom budskapet til disse filmene og den forakt for arabere som eksisterer i deler av det am. samfunn, og at kanskje forakten delvis er et resultat av flere tiår med negative karakteristikker av arabere på film. Han forsøker også å trekke paralleller mellom disse holdningene og det amerikanske angrepet på Irak i 2003 og grusomhetene som utspant seg i Abu Ghraib-fengslet. Han påstår at de verste Hollywood-filmene ikke bare lager negative karakterstikker av arabere, men også forsøker på å avhumanisere arabere ved å fremstille dem så endimensjonale som mulig.

Positiv fremstilling

Noen av filmene vist i dokumentaren viser også eksempler på positiv fremstilling av arabere, som f.eks. Kingdom of Heaven fra 2004. Andre filmer er Fahrenheit 9/11  (2004), A Perfect Murder (1998), Three Kings (1999) og Syriana (2005).
Stian Hoelgaard

Sesongene 2009–2012

Hoelgaard deltok i klassen M 19/20 år i Junior-NM på ski 2010, og endte der på 79.-plass på 10 km fri teknikk og 75.-plass på 20 km klassisk. I Junior-NM på ski 2011 deltok han også i klassen M 19/20 år. På 20 km fri kom han på 50.-plass, og på 10 km klassisk kom han på 56.-plass. I tillegg deltok han på Agder og Rogaland skikrets lag 1 som kom på 15.-plass på 4 × 5 km stafett.
Han deltok i to renn i Skandinavisk Cup 2011/12, og kom på 63.-plass i begge. I slutten av januar deltok han i NM på ski 2012 på Voss, og kom der på 56.-plass på 15 km fri teknikk. På sprinten ble han slått ut i kvalifiseringen, og endte på 63.-plass, og han fullførte ikke 15 km skiathlon (skibytte).

Sesongen 2012/13

Hoelgaard gikk for Team NPRO i sesongen 2012/13. Han kom på 48.-plass i Jizerská padesátka, 37.-plass i Marcialonga og 12.-plass i Tartu Maraton i 2013. Han kom dermed på 63.-plass med 22 poeng i FIS Marathon Cup 2012/13.
Av andre langløp gikk han blant annet Årefjällsloppet (25.-plass) og König Ludwig Lauf (36.-plass). I Ski Classics 2013 kom han på 51.-plass med tolv poeng sammenlagt, og han kom på åttendeplass i ungdomscupen.
Han deltok i ett av rennene i Skandinavisk Cup denne sesongen.

Sesongen 2013/14

I NM på ski 2014 gikk han 15 km klassisk, og kom på 140.-plass. Han gikk Marcialonga, og kom der på 16.-plass, og han kom på åttendeplass i Vasaloppet 2014. Han kom på 64.-plass med 15 poeng sammenlagt i FIS Marathon Cup 2013/14.
I Ski Classics 2013/14 fikk han 182 poeng, som holdt til tredjeplass i ungdomscupen og 20.-plass sammenlagt.

Sesongen 2014/15

Hoelgaard gikk for Team LeasePlan Go denne sesongen. Hans beste plasseringer i langløp denne sesongen var åttendeplass i prologen i Ski Classics 2014/15, samt niendeplass i Marcialonga, ellevteplass i Jizerská padesátka og 13.-plass i Årefjällsloppet. Han fikk til sammen 346 poeng i Ski Classics, og endte med det på 13.-plass sammenlagt, og andreplass i ungdomscupen, bak Anders Høst.

Sesongen 2015/16

I 2016 fikk han sin første pallplass i Ski Classics, da han gikk inn til tredjeplass i Marcialonga. Han kom også på andreplass i Vasaloppet, og sanket til sammen 781 poeng i Ski Classics 2015/16. Han endte med det på åttendeplass sammenlagt, og han vant ungdomsklassen.
Han kom også på 20.-plass i FIS Worldloppet Cup 2016, med 60 poeng.

Sesongen 2016/17

Han fikk flere topp 10-plasseringer i Ski Classics 2016/17. Han kom på andreplass i Årefjällsloppet, og tredjeplass i Kaiser Maximilian Lauf, Vasaloppet og Vasaloppet China. Han kom også på femteplass i Marcialonga og sjetteplass i Toblach-Cortina.