google/wiki40b huggingface dataset:
Pierre-Joseph Proudhon

Innflytelse

Den første internasjonale besto dels av tilhengere av Proudhon, med Mikhail Bakunin som fremste talsmann, dels av tilhengere av Marx. Stridene medførte tilslutt splittelse og nedleggelse av denne.
Francisco Pi y Margall, som senere ble statsminister i Spania, oversatte Proudhon til spansk.
Lev Tolstoj brukte tittelen på Proudhons bok fra 1861, Krig og Fred, som tittel på sitt hovedverk som en hyllest.
Zoran Đinđić, senere statsminister av Serbia, skal ha oversatt Proudhon til serbisk.
Karl Marx' Filosofiens Elendighet er et svar på Proudhons Elendighetens Filosofi.
John Lennons Imagine inneholder en avvisning av de samme tre autoriteter som Proudhon kjempet mot.
Ingen av Proudhons verker er oversatt til norsk, men Marcus Thrane publiserte noen stykker med presentasjon av Proudhons idéer på norsk.
Neocerambyx

Utseende

Middelsstore til store (opptil 80 millimeter), slanke, mørke trebukker. Oversiden har en silkeaktig overflate. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, særlig de innerste leddene er vanligvis kraftige og noe fortykkede. Antennene kan ha pigger på hvert ledd eller være kamformede. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, gjerne noe knudrete eller tverr-rynket. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover. Beina er forholdsvis lange.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.
Torgeir Svendsen

Torgeir Svendsen (født 1. mars 1910, død 22. januar 1981) var en norsk politiker (Ap). Han var ordfører i Hobøl kommune 1952–1955 og 1968–1969, og vararepresentant til Stortinget fra Østfold 1954–1961.
Barfuss

Handling

Nick (Til Schweiger), en enkel mann som regelmessig mister jobben, arbeider for et kort tidsrom på en psykiatrisk klinikk. Der forhindrer han pasienten Leila (Johanna Wokalek) i å begå selvmord. Leila begynner å følge etter ham og vil bli hos ham. I begynnelsen er han ikke klar for dette, og klarer å komme seg unna henne.
Hos begge spiller familiebakgrunnen en stor rolle. Nick har et stort problem med sin innflytelsesrike og velstående stefar og sin bror. Leila levde 19 år under morens tyranni, og havnet etter morens død på klinikken. Derfor er Leila svært naiv, og selv om hun har en voksen kvinnes kropp har hun et barns sinn. Hun hater også kroppslig kontakt med fremmede.
Nick blir minnet av sin mor om at han er invitert til brorens bryllup med Nicks tidligere kjæreste. Under den tre dager lange reisen fra München til Hamburg, med noen problemer og situasjonskomikk knyttet til Leilas virkelighetsforståelse, begynner et usedvanlig kjærlighetsforhold. Under bryllupet eskalerer forholdet mellom Nick og stefaren. Nick forsøker deretter å få Leila med seg til den psykiatriske klinikken for å bli kvitt henne, men merker etterhvert at han elsker henne.
Etter at Nick blir arrestert på grunn av angivelig bortføring og Leila igjen havner på klinikken, forsøker begge å få se hverandre igjen. I begynnelsen er domstoler og leger imot, men begge overvinner hindrene og blir gjenforent.

Utmerkelser

1. desember 2005 mottok Barfuss den tyske medieprisen «Bambi» som beste film i 2005.
Jern-stein-meteoritt

Jern-stein-meteoritt er en meteoritt som inneholder både silikatmineraler og jern. De har i likhet med jernmeteorittene gjennomgått faseendringer av materiale, og blanding, breksje-dannelse eller annen deformering da de ble fragmentert under kollisjoner i asteroidebeltet.
Jernmeteoritter er antakelig rester av kjernen i tidligere planeter som i likhet med jorden har gjennomgått dannelse av silikat-svovel-metalliske bergarter i ettertid. Jern-steinmeteorittene består av en jern-komponent, og en differensiert stein-komponent. Jernkomponenten er normalt jern og nikkel (FeNi) som danner de sjeldne mineralene kamakitt eller taenitt avhengig av materialfase, Alternativt består de av jern og svovel i blanding som kalles troilitt (FeS) fra en senere materialfase.
Stein-komponenten er ulike silikater som olivin og pyroksen, eller fosfater, og eventuelt grafitt.
En spesiell type jern-stein-meteoritt kalles pallasitt, og består av 1/3 olivin og 2/3 metall. De fremstår med gul-grønne, centimeter-store og gjennomsiktige olivinkrystaller i en blåsvart masse av vesentlig jern-nikkel. I sjeldnere tilfeller inneholder de pyroksen i stedet for olivin. Pallasitter er svært sjeldne, og man antar at de oppstod i grenseovergangen mellom asteriodens jernholdige kjerne og silikatholdige mantel.
Jern-stein-meteorittene utgjør (2010) bare 9 av i alt 832 kjente meteoritter. De minner en del om jordklodens egne bergarter, og er vanskelig å gjenkjenne for amatører.
Ural-meteoritten som eksploderte over Tsjeljabinsk i 2013, bestod av 10% jern og 90 % steinmateriale..
Fylkesvei 184 (Sogn og Fjordane)

Fylkesvei 184 (Fv184) i Sogn og Fjordane gikk mellom Stokkebrua og Øyri i Vik kommune. Veien var 2,3 km lang.
2013 ble veien arm av fylkesvei 5602.
ISO 11940

ISO 11940 er en ISO-standard for å translitterere thai-skrift til det latinske alfabetet. Translitterasjon gjør at det er mulig å translitterere frem og tilbake mellom de to skriftspråkene, i motsetning til transkripsjon, som basert på lydene i språket, ikke gjør slik frem og tilbake-transkripsjon mulig.

Rekkefølge

Tegnene translittereres i den rekkefølgen de skrives, fra venstre til høyre. Dette betyr at en forskreven vokal, vil translittereres foran den vokalen den hører til. Der flere tegn er skrevet over hverandre, begynner man translitterasjonen øverst, slik at et tonemerke festes på den konsonanten den hører til, mens en over-/underskrevet vokal, vil bli skrevet etter den konsonanten den hører til. Unntaket er at nikkhahit (-ํ) skal transliteres som en sirkel over den vokalen som den indikerer skal uttales nasalt. Dette gjør at kombinasjonen -ะ med nikkhahit ikke kan translittereres med dette systemet, ettersom den ville blitt translitterert som å, det samme tegnet som for -ำ. Ettersom nikkhahit bare brukes for å skrive sanskrit og pali, der vokaltegnet -ะ ikke brukes, er dette forsåvidt bare en teoretisk mulighet.
Det oppgis at å flytte forskrevne vokaler til etter den konsonanten de hører til kan være mer behagelig for mennesker som er vant til å lese tekst skrevet med det latinske alfabetet, men det anbefales at dette ikke gjøres, ettersom det vil gjøre senere retranskripsjon (å rekonstruere thai-skrift fra en translitterasjon) vanskeligere. For eksempel vil ภาษาไทย («Thai») translitereres som p̣hās̛̄āịthy og เชียงใหม่ (Chiang Mai) som echīyngıh̄m̀.
Tysklands herrelandslag i ishockey

Historie

I 1887 ble den første ishockeykampen spilt i Tyskland, da Akademischer Sport Club Berlin møtte et studentlag og vant 11-4 i Berlin. 
I 1908 ble det skapt en seksjon for ishockey i Deutsche Eissport-Verband. I 1909 ble Tyskland medlem i det internasjonale ishockeyforbundet. 
I 1910 spilte det tyske ishockeylandslaget sin første landskamp i sammenheng med at EM ble arrangert i Les Avants. Den første landskampen ble spilt mot Sveits, og Tyskland ble nr. 2 i turneringen. I 1911 fulgte det første europamesterskapet i Tyskland da Böhmen ble europamester. Frem til 1935 hadde man ingen egentlig landslagstrener, og man hadde siden flere og mest trenere fra utlandet, da spesielt Canada.
I 1930 tok Tyskland VM-sølv etter å ha tapt finalen mot Canada med 1-6.
I 1932 tok Tyskland OL-bronse ved lekene i Lake Placid. I 1936 ble OL arrangert på hjemmebane i Garmisch-Partenkirchen og Tyskland ble nummer fem.
Etter andre verdenskrig ble det skapt et østtysk og et vesttysk landslag og begge deltok i VM, med ca. samme resultat. I OL 1956, 1960 og 1964 deltok et sammensatt tysk lag, uten særlig suksess. Vest-Tyskland tok sølv i VM 1953 da VM ble spilt i Sveits med kun fire deltagende land og der Canada og USA ikke deltok og Sverige ble verdensmestere.
I 1963 ble Tysklands ishockeyforbund grunnlagt. Deutscher Eishockey-Bund (DHB) som siden har hatt hånd om hockeyen.[frem til 1990 i Vest-Tyskland).
Under OL i Innsbruck tok Vest-Tyskland bronsemedalje med blant andre Erich Kühnhackl, Alois Schloder og Udo Kiessling på laget. 
Dagens landslag så dagens lys i 1991 daå Vest-Tysklands og Øst-Tysklands landslag ble lagt ned og forent til ett landslag.
Tyskland vant Deutschland Cup i 1995 og 1996.
I 1998 misset Tyskland for første gang siden 1976 å kvalifisere seg til A-gruppen i Ishockey-VM. Da Tyskland arrangerte VM i 2001 gjorde de comeback i A-VM sammenheng, men de kvalifiserte seg også sportslig da de vant B-VM i Polen i 2000. I 2001 kvalifiserte de seg også for OL 2002 i Salt Lake City. I OL gjorde Tyskland det sensasjonelt bra og ble gruppevinnere etter seiere mot Latvia, Slovakia og Østerrike, og til slutt havnet de på en godkjent åttendeplass. I 2005 røyk de skuffende ut av A-VM etter et tap mot Danmark 2-3, men de kom direkte opp igjen i 2006 med Uwe Krupp som kaptein.
Den spilleren med flest landkamper er Udo Kiessling som spilte 320 landskamper for Vest-Tyskland/Tyskland.
Den Hvide Knap

Den Hvide Knap er Det Norske Studentersamfunds Theaters orden og ble innstiftet i 1899. Den Hvide Knap utdeles:
«for å belønne utmerkede fortjenester av Studentersamfundets Teater, og tilsvarende aktiviteter». Den Hvide Knap ble først utdelt i perioden 1899-1958 og tradisjonen ble gjenopptatt i 1997. Nåværende Stormester er Kyrre Alvær.
Redningsdrakt

Redningsdrakt er en maritim påkledning som fungerer som redningsmiddel i kaldt vann. Med dårlig påkledning vil en svømmer i vinterkaldt vann allerede etter 10–12 minutter begynne å få alvorlige problemer med å holde seg flytende på grunn av hypotermi, som etter 30–45 minutter kan være livsfarlig. En redningsdrakt dekker hele kroppen inkludert hodet og gir økt oppdrift som en redningsvest, samt isolasjon mot vannet. Derved vil en normal person kunne øke sin overlevelsestid i 4 °C med flere timer, noe som kan øke sjansen for redning. Slike plagg blir også omtalt som «Overlevesesdrakt». Siden drakten ikke kan sikre overlevelse mener flere produsenter at en bør bruke ordet «Redningsdrakt».
En redningsdrakt skal kunne tas på utenpå vanlige klær og sko på 2–3 minutter i mørke. Den har integrerte sko og hansker og er helt tett når den er lukket. Hodet er dekket av en stor, isolert hette da en vesentlig del av varmetapet i kaldt vann skjer fra hodet. På nyere drakter er ansiktet beskyttet av en skjerm som både beskytter mot skumsprøyt og mot fuglangrep på utmattede eller bevisstløse personer.
Stoffet er vanntett og i en signalfarge med refleks. Ofte er drakten også utstyrt med fløyte og lykt. På ryggen og kanskje i front er det store hemper, sterke nok til heising, som kan forenkle innhenting av en person i sjøen. Slike hemper var et resultat av erfaringer fra Alexander L. Kielland-ulykken.
Hvit c

Utseende

Vingespennet er mellom 4 og 5 cm. Fargene er rødbrune og brune på oversiden av vingene. Undersiden av vingene er mørkt brun svarte, og på bakvingeundersiden befinner det seg en hvit c-formet figur, som har gitt sommerfuglen sitt navn. Begge vinger er sterkt fliket i randen. 
Larven er gråsvart med to røde linjer på siden.  Forreste del av ryggen er også rød, mens resten av ryggsiden er mer hvit.
Hvit c kan meget lett forveksles med kirsebærsommerfugl – ofte er bare fargen på den ytterste vingeranden forskjellig. Hos Hvit c er vingeranden gulbrun ytterst, mens den er blå eller blåskimret hos kirsebærsommerfuglen.

Levevis

Hvit c overvintrer som voksen. Den tåler noen kuldegrader, dersom temperatur endringen skjer over litt tid. Straks den første vårsolen varmer, er den på vingene, og er gjerne en av de «første» dagsommerfuglene om våren.
Hvit c flyr på solrike steder, i skog og i skoglysninger. Sommerfuglen flyr etter overvintringen, fra slutten av april til begynnelsen av juni. Og i juli og august.
Tidlig om våren legger de sommerfugler som har overvintret egg på vertsplantene straks de begynner å spire.
Larvene lever på nesleplanten (Urtica), alm (Ulmus glabra), vierarter (Salix), humle (Humulus) og forskjellige bærbusker som hagerips (Ribes rubrum) og stikkelsbær (Ribes uva-crispus).
Når tiden er kommet for å gå inn i puppestadiet kryper den ned fra planten og prøver å finne et sted å være som puppe. Den velger ofte et stivt strå eller en gren. Puppestadiet varer bare noen uker.
Reinli stavkirke

Historie

På folkemunne har denne kirken gått under tilnavnet «Gamle Guri». De første skrevne kilder som omtaler en kirke på denne plassen er fra Olaf Haraldssons reise gjennom Valdres i 1023. Han skal ha besøkt Reinli. Det er antatt at det fantes et hov av noe slag på samme sted før den første kirken, en eller annen gang før år 1000.
Deler av kirkens tømmerkonstruksjon skal ha fått en radiologisk datering (også kalt karbondatering eller C14-datering) til omkring 1190. Selv om slike dateringer ofte er unøyaktige i forhold til årringdateringer, kan dette peke mot at materialer fra en tidligere kirke på stedet har vært benyttet. De pavelige nuntius (sendebud) til Valdres nevner også kirken i sine regnskaper fra 1327. Kanskje var den nettopp blitt bygget?
Under bygningsarbeide i 1850 (?) så er det fortalt at snekkerne Eilef Bakkene og Ole Johnson fant en figur på veggen ved hoveddøra, som det stod et tall på som de tolket til 1157.

Kirkebygningen

Reinli stavkirke er en enskipet hallkirke, en langkirke med høyt tak og høy innvendig himling, der skipet og koret har samme bredde. Skip og kor, veggplanker og takverk er opprinnelige.
Skipet har fire hjørnestolper som bærer takkonstruksjonen. To ekstra stolper bærer taket over koret, som har apsidal avslutning som trolig har kommet til på et senere tidspunkt. Kirken er ellers bygget over same lest som kirkene i Haltdalen, Undredal, Rollag, Hedalen, og Eidsborg.
Reinli stavkirke følger en grunnplan gitt av kontinentale kirker som f. eks Saint-Chapelle  1242–1248 i Paris, en enskipet hallkirke der skipet og koret har samme bredde. Koret har også en apside.
Det hevdes at det var Sira Thord som fikk bygget kirken. Sagnet sier også at han skal være begravet under sørportalen. En inskripsjon i svalgangen like utenfor understøtter denne teorien, i det den sier: Her hviler Sira Thord som lod forberede denne kirke, pater noster.

Eksteriør og interiør

Bygningsmessig er trolig kirken forandret flere ganger. Både eksteriør og interiør ble restaurert så sent som i 1976–1977. Trekorsene på gavlene og de små dragene ble sannsynligvis lagt til under restaureringen i 1880. En tegning av G. A. Bull fra omkring 1855 viser kirken uten disse.
Kirkens interiør ble også forandret i 1884–1885. Det finnes ikke elektrisk oppvarming eller belysning i kirken.
Altertavlen er et helgenskap fra ca. 1300. Det er seinere blitt bemalt av Siwerts i 1923. Hovedmotivet er Jesu himmelfart. Alterskapet kan ha rommet en Mariafigur lignende den en finner i Hedal stavkirke som har hatt en baldakinkroning i form av en kirkemodell. Kirkemodellen fra Reinli er bevart i Oldsaksamlingen.
Alle de tolv innvielseskorsene er intakte – malt i tjære på kirkeveggen. Slike, greske kors i en sirkel, kors forekom ikke i Norge før etter 1200 og kan være med å datere kirken.

Annet

På utsiden av kirken står det en gammel gapestokk, som naturligvis ikke lenger er i bruk. Bruk at gapestokk ble forbudt i Norge 17. mai 1845, da de gamle middelalderlovene ble revidert.
HE0107–5240

HE0107-5240 er en stjerne i Melkeveien. Den befinner seg omtrent 36 000 lysår fra Jorden, i stjernebildet Føniks, og har en masse på ca. 80 prosent av Solens.
Det spesielle med HE0107-5240 er det lave metallinnholdet. En granskning av lyset stjernen sender ut har fastslått at metallinnholdet i HE0107-5240 er en tohundretusendel av solens. Av de stjernene vi kjenner i dag er HE0107-5240 den stjernen med det laveste innholdet av metall.
Årsaken til at enkelte stjerner inneholder vesentlig mindre metall enn andre er at stjerner har blitt dannet i tre generasjoner siden universet oppsto etter Big Bang for 13,7 milliarder år siden. Den første generasjonen stjerner inneholdt svært lite metaller, men hver generasjon stjerner har beriket den neste med flere tunge grunnstoffer. HE0107-5240 er enten en etterlevning fra første generasjon, eller en annen generasjons stjerne med svært lavt metallinnhold.
Stjernen er relativt liten til å tilhøre den første stjernegenerasjonen. En forklaring på at det ble dannet en så liten stjerne som HE0107-5240 i første generasjon kan være at den har vært en liten stjerne i et dobbeltstjernesystem der den mye større stjernen nå er død.
HE0107-5240 ble oppdaget i 2001 av tyske astronomer ved Universitetet i Hamburg.
Lymfekreftforeningen

Lymfekreftforeningen ble formelt etablert 16. september 2007 og er en av tolv pasientforeninger tilsluttet Kreftforeningen. Foreningen er åpen for alle som har eller har hatt lymfekreft og deres pårørende.
De jobber for at sykdommen ikke skal forbli kronisk, og at alle skal få tilbud som forbedrer mulighetene til å bli friske. Lymfekreftforeningen skal drive med informasjon om lymfekreft og fremskritt innen behandling til medlemmer, leger og andre, og for å fremme rettigheter og krav overfor myndigheter, leger og annet fagpersonell.
Jesper Skauen

Jesper Skauen (eng. Hard Haid Moe) var en figur som opptrådte i fortellinger om Donald Duck på 1960- og 70-tallet. En spesiell ting ved ham var at han ble tegnet på en måte som skiller seg fra de fleste figurene i samme tegneserie, bl.a. med "menneskelig" nese heller enn den vanlige hundenesen.
Jesper Skauen er en mann som bor i en hytte i skogen sammen med sin hund. Han har et stort skjegg og går med en stor hatt. Han bærer en rifle. Jesper Skauen er en overbevist eneboer som for det meste foretrekker å ha minimalt med andre folk å gjøre. Han er ofte sint og kommer i konflikt med Donald, Skrue og andre som kommer nær innpå ham. Likevel er det ikke noe egentlig ondt i Jesper, og han er ikke noen skurk.
Han ble skapt av Dick Kinney og Al Hubbard, og ble ofte brukt av Tony Strobl. Etter 70-årene forsvant han bortimot helt, men hos brasilianske tegnere ble han gjort til en populær figur utover på 80-tallet.
Spontant symmetribrudd

Spontant symmetribrudd er et fenomen i fysikken der en symmetri hos et system bryter grunntilstanden (eller vakuumtilstanden hos en kvantefeltteori)
Eksempelet i figuren viser et symmetrisk mekanisk system, der den symmetriske situasjonen ikke har lavest energi og befinner seg i labil likevekt. Et annet enkelt eksempel på spontant symmetribrudd er ferromagnetisme. Jernets struktur har speilsymmetri, og ved høye temperaturer finnes ingen spontan magnetisering. Men om det kjøles ned til under Curiepunktet, oppstår det et spontant magnetisk moment innen små domener.
Et annet eksempel der symmetrien spontant brytes ved en faseovergang er superleder og Meissner-effekten.
Et eksempel er den såkalte Higgsmekanismen, der tre av de fire elektrosvake bosonene, W⁺, W⁻ og Z⁰ får masse ved at den elektrosvake gaugesymmetrien brytes spontant til den elektromagnetiske gaugesymmetrien. Fotonene forblir masseløse. Dette er en egenskap hos den kjente Weinberg-Salam-teorien, som Steven Weinberg og Abdus Salam fikk Nobelprisen i fysikk for i 1979.
Gullfagerfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 34 – 38 mm), friskt brunoransje nattfly. Den ligner på den ubeslektede arten tistelstengelfly (Gortyna flavago), men skilles lett fra denne på at forvingene er friskere i fargen og at bakvingen har mørk ytterkant. Forvingen er brunoransje, mørkere utenfor den ytre mellomlinjen, med brune årer. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er brune og skarpe. Den ytre mellomlinjet er jevnt buet, den indre går i sik-sak. Det er dessuten en tredje tverrlinje som går i en bue mellom ringmerket og nyremerket, og tangerer innerkanten av nyremerket. Nyre- og ringmerkene er brunkantede og skarpt markerte. Bakvingen er gråhvit i den indre delen med en grå flekk nær roten, mørkgrå i den ytre delen.
Larven er gulgrønn med små, svarte flekker og en gul sidestripe.

Levevis

Gullfagerflyet finnes på åpne steder, helst ute ved kysten. Larvene lever på blomster og frø av ulike planter, som vikker (Vicia spp.) og beinurt (Ononis spp.) i erteblomstfamilien og torskemunn (Linaria spp.) og løvemunn (Antirrhinum spp.) i maskeblomstfamilien.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord. I Norge er den funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet.
Malthodes minimus

Utbredelse

Malthodes minimus finnes i Europa, østover i Asia. Finnes i Norge, og er ganske vanlige.

Levevis

De voksne (imago) finnes i juni, juli og ut i august. De observeres vanligvis på trær og busker, men oppsøker også blomster. Både larver og voksne er rovdyr og lever av andre mindre dyr.
Hypocassida

Utseende

Små til middelsstore, halvblankt gulbrune bladbiller, avlangt ovale sett ovenfra. Antennene er trådformede og middels lange. Hodet og beina er skjult under dette skjoldet, men pronotum og dekkvinger er ikke like sterkt utvidet som hos mange andre skjoldbiller. Oversiden, særlig dekkvingene, er kraftig punktert.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa nord til Tyskland, Nord-Afrika og i Asia øst til Mongolia og Hebei.
Kamer Qaka

Klubb

Qaka kom fra guttefotball for Brandbu Idrettsforening til junior- og 2. divisjonsfotball med Vålerenga Fotball i 2009-sesongen. Etter planen skal han fullføre ungdomsskolen på Hadeland, før han flytter til Oslo og begynner på Wang Toppidrettsgymnas.
Qaka signerte proffkontrakt med Vålerenga på sin 15-årsdag, 11. april 2010, som varer ut 2012-sesongen. En måned senere debuterte han for Vålerengas A-lag i en 1. rundekamp i NM, 13. mai 2010 mot Oppsal. Som den yngste spilleren som har representert Vålerenga noensinne, noterte han seg i tillegg for 11–1-målet. Halvannet år senere, 27. november 2011, fikk han sin Tippeligadebut, i Freddy dos Santos' avskjedskamp hjemme mot Stabæk.

Kristiansund

Qaka ble i 2016 lånt ut fra Sarpsborg 08 til Kristiansund Ballklubb, i første omgang ut juli 2016. Han skrev senere en permanent kontrakt med Kristiansund. Han hjalp laget vinne ligaen og sikret ett opprykk til tippeligaen. Han ble også kåret til årets spiller i Obos-ligaen.
Han er tremenning med tidligere lagkamerat Rocky Lekaj.
18. juni  2017 ble Kristiansund og Qaka enige om å terminere kontrakten hans med umiddelbar virkning.

Internastjonalt

Qaka fikk tilbud om å trene med landslaget til Kosovo sommeren 2010, men valgte Norge og debuterte på G15-landslaget mot Sverige i september samme år.
Olivenrotvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 13-16 millimeter), lyst brunlig vikler. Forvingens skjell har lys spiss slik at vingen får et "melet" utseende, forøvrig er det noen små, hvite flekker ved forkanten og noen, ofte utydelige, sølvfargede striper nær spissen. Arten ligner på ryllikrotvikler (Dichrorampha plumbagana) men er jevntover litt større enn denne.

Levevis

Larvene utvikler seg i røttene på reinfann (Tanacetum vulgare).

Utbredelse

Arten er utbredt i Nord- og Mellom-Europa (sørligst i Bulgaria) og finnes også i den nordlige delen av Asia.
I Norge er den funnet på Sørlandet og det sørlige Østlandet.
Referansegruppe

Referansegruppe er et sosiologisk konsept som refererer til en gruppe et individ eller en annen gruppe sammenlignes med.
Referansegrupper benyttes for å vurdere og bestemme egenskapene til et bestemt individs eller en bestemt gruppes særpreg og sosiale egenskaper. Det er en gruppe individet identifiserer seg med, og hvor det har forankret en eller flere av sine meninger, holdninger, identitetsmarkører og/eller andre verdier, for eksempel en venneflokk, forening og andre sosiale grupper. Gruppen kan være reell eller imaginær og medlemskapet behøver ikke å være formelt. Det kan f. eks. være en gruppe som en aspirerer til, og som påvirker individets meninger, holdninger og handlinger.