google/wiki40b huggingface dataset:
Tiendekrigen

Tiendekrigen var en periode med regelmessige voldelige sammenstøt og opprør i Irland i årene 1831–1836. Bakgrunnen for at voldsepisodene ble så hyppige og organiserte at de fikk betegnelsen «krig» var irske katolikkers motstand mot at de måtte betale tiende for å opprettholde det anglikanske presteskapet.

Bakgrunn

Tiende var en form for skattlegging som har bibelske røtter. I praksis ble den gjerne håndhevet slik at man måtte betale en tiendedel av verdien på visse landbruksprodukter – og tienden gikk til driften av Den anglikanske kirken. Denne praksisen ble etablert da Penal Laws ble innført i Irland i det 17. århundre, selv om det store flertallet av befolkningen var katolikker. Tienden førte også til ytterligere utarming av befolkningen på landsbygda, som allerede levde på eller under eksistensminimum. Til tross for at katolsk emansipasjon ble oppnådd i 1829, gjennom Daniel O'Connells kampanje, fortsatte innkrevingen av tiende. Normalt ble den samlet inn i naturalia, spesielt kveg, ettersom de færreste på landsbygda hadde penger.
Fra 1829 begynte en overveiende ikkevoldelig kampanje mot tienden, og dette førte til at det anglikanske presteskapet fikk økonomiske problemer. I 1831 begynte de å føre lister over personer som nektet å betale, og etterhvert var det nesten 30 000 navn på disse listene, med tyngdepunkt i Kilkenny, Tipperary og Wexford. Listene ble levert til Royal Irish Constabulary.

«Krigen»

Det første sammenstøtet fant sted 3. mars 1831 i Graiguenamanagh i Kilkenny, da en gruppe på 120 væpnede polititjenestemenn beslagla kveg som tilhørte en katolsk prest. Han hadde, med støtte fra sin biskop, organisert motstand mot betalingen av tiende. Han eksempel ble raskt fulgt av mange andre, og etter kort tid kom neste episode i Newtownbarry i Wexford. Der gjorde en gruppe motstand under forsøk på å beslaglegge kveg, og politiet åpnet ild mot dem. Tolv ble drept, og tyve ble alvorlig såret. Dette fikk folk til å organisere motstanden, blant annet gjennom avtalte signaler som at kirkeklokkene ringte når politiet nærmet seg landsbyer. 14. desember 1831 førte en slik advarsel til at lokalbefolkningen lå i bakhold da førti politimenn kom til Carrickshock i Kilkenny. Nitten politimenn ble drept, inkludert sjefen, og de andre ble jaget på flukt.
Den britiske regjeringen sendte tropper til Irland, da den fryktet en gjentagelse av 1798-opprøret. Regjeringen registrerte 242 mord, 1179 ran, 401 innbrudd, 568 tilfeller av mordbrann, 280 tilfeller av lemlesting av kveg, 161 voldelige angrep, 203 oppløp og 723 tilfeller av angrep på eiendom som kunne knyttes direkte til innhentingen av tiende i 1831. Allikevel fortsatte de å kreve betaling.
I 1835 nådde «krigen» en topp med massakren i Rathcormack, der militæret og politiet drepte sytten og skadet tretti under forsøk på å kreve inn 40 skilling fra en enke.
Young's Literal Translation

Young's Literal Translation er en oversettelse av Bibelen til engelsk som ble utgitt i 1862. Oversettelsen ble foretatt av Robert Young, kompilatoren av Young's Analytical Conkordence to the Bible og Concise Critical Comments on the New Testament. Young produserte en «revidert versjon» av oversettelsen i 1887. Etter at han døde 14. oktober 1888, ble det i 1898 utgitt en ny revidert utgave.
Matthias Lanzinger

Ulykken i Kvitfjell

Søndag den 2. mars 2008 kolliderte Lanzinger med en port i en fart av 120 km/t i super-G-mesterskapet i Kvitfjell Alpinanlegg. Ulykken forårsaket at bena i den venstre leggen brakk tvers av, i tillegg til at han havnet i koma som følge av slagene han fikk mot hodet. Etter fallet ble han sendt direkte til Lillehammer sentralsykehus i et privat helikopter, deretter til Ullevål universitetssykehus i Oslo i et ambulansehelikopter for umiddelbar operasjon. Tirsdag formiddag den 4. mars ble det klart at leggen måtte amputeres. Beslutningen ble tatt etter gjentatte mislykkede forsøk på å gjenopprette blodsirkulasjonen.
En av årsakene til det alvorlige omfanget av skadene kan være at mekanismen i bindingen som skal løsne skien i slike situasjoner ikke fungerte ordentlig.

Erstatningskrav

I oktober 2008 fremmet Lanzinger via sin advokat Manfred Ainedter krav om 100 000 euro i erstatning fra Det internasjonale skiforbundet (FIS). FIS avslo kravet og viste til sin forsikring, hvilket førte kravet videre til den lokale arrangøren.
Årsaken til kravet er basert på uttalelser og redegjørelser fra den tyske kirurgen Bernd Steckmeier, som mener beredsskapplanen på Kvitfjell ikke var tilstrekkelig, noe som førte til at det tok for lang tid før Lanzinger fikk rett behandling.
Snapseruten

Snapseruten er et tilbud for bil- og sykkelturisme i distriktene rundt Limfjorden i Danmark.
6 kroer og 4 hoteller er med i ordningen som ellers består av 6 blomster- og urtehager og 8 museer som belyser snapseframstillingen og hvordan lage sin egen.
De danske spritfabrikker har laget individuelle snapser til overnattingsstedene. En prøvesmak og en bedre middag hører til i pakken.
Ramnflauget

Ramnflauget er et sted i Sortland kommune i Vesterålen. Stedet ligger på Langøya, ca. 5 km nord for Sortland by.
Dette er et fint sted å se midnattssola på, og det er midnattssolutsikt mellom 23. mai og 23. juli.
Renovasjonsselskapet Reno-Vest har også sitt hovedkontor i Ramnflauget, og her er det miljøstasjon. Miljøstasjonen ligger i et tidligere steinbrudd i området.
Erling Strand

Bakgrunn og utdanning

Strand tok vinterlandbruksskolen ved Norges landbrukshøyskole på Ås (nå NMBU) i 1944. Han fikk graden Master of Science ved North Dakota Agricultural University og studerte planteforedling og plantepatologi ved University of Minnesota.

Virke

Strand arbeidet en tid ved Selskapet for Norges Vel fjellbeiteundersøkelser før han i 1946 ble ansatt ved Institutt for plantekultur. Han var professor fra 1966 til 1985 og instituttleder i omkring 20 år. 
Da den arbeidsbesparende høsteteknikken skurtresking ble tatt i bruk i 1950-årene, egnet de gamle kornsortene så dårlig at norsk matkorndyrking var i ferd med å forsvinne. Tidligere ble kornet høstet tidlig og sto ute på jordet for å tørke før det ble kjørt inn og tresket. Ved skurtresking blir kornet høstet og tresket ute på jordet og det må da være overmodent og tørt. Strand og hans medarbeidere foredlet 10 nye hvete- og byggsorter som i forsøk og i praksis dokumenterte bedre resistens og avkastningsevne. Foredlingen har resultert i at 60 – 70 % av hveteavlingen oppfyller de strenge kravene til norsk matkornkvalitet. 
Stands belyste det genetisk grunnlaget for spiretreghet i korn, dets utvikling og forsvinning, samt hvordan graden av spiretreghet kan måles og utnyttes i praksis.

Utmerkelser og ettermæle

Strand ble belønnet med æresmedlemskap i flere utenlandske forskningsinstitusjoner for sitt arbeid. Han ble Ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden. 
I tillegg til å være en ledende forsker, var Strand også en kjent formidler. Studentene satte stor pris på hans forelesninger, og han var en etterspurt foredragsholder på foredrag og markdager rundt i landet hvor mange bønder møtte opp.
Strand var under andre verdenskrig aktiv i hjemmefronten og han representerte Senterpartiet i kommunestyret i Ås 1960-1975.
Euorodalus

Utseende

Små, litt matte, gjerne svarte gjødselbiller. Dekkvingene kan være gulbrune. Kroppen er kort og høyt hvelvet.

Levevis

Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Holarktis.
Ølkrus

Ølkrus er brukt som generell betegnelse på krus og kanner til å drikke øl av.
I eldre tid er betegnelsen krus brukt om drikkekar av krustøy (keramikk og glass), men i nyere tid er betegnelsen krus også brukt om kanner av tre og metall.
Se drikkekanne, krus og nebbkanne.
Alba Mons

Alba Mons (tidligere Alba Patera) er en unik vulkansk struktur nord for Tharsis-regionen på planeten Mars. Strukturen er en enorm skjoldvulkan omtrent 1 600 km i diameter, men bare ~6 km hly. Den er den største kjente vulkanen i solsystemet målt i areal og volum (med et areal på 5,7×10⁶ km² dekker den 5 % av overflaten på Mars). Vulkanen har en tynnere lavastrøm enn de andre skjoldvulkanene på Mars, med både enorme platelignende lag og hundrevis av lange trange kanaler på sidene. Flesteparten av de trange kanalene er over 100 km lange; noen er så lange som over 300 km; noe som tyder på utbrudd over lang tid av lava med lav viskositet. Alba Mons ligger på et system av forkastninger som går nordover fra Tharsis.
Alba Mons skiller seg fra de andre patera-formasjonene på Mars på flere måter; vulkanen mangler furete askeavsetninger og ligger i lavland og ikke høyland.
Anette Olsen

Familie

Anette Sofie Olsen er datter av skipsreder Fred. Olsen og Kristin Olsen født Åsnes. Hun tilhører slekten Olsen fra Hvitsten og er tippoldebarn av Petter Olsen (1821–1899), som grunnla det som etterhvert ble rederiet Fred. Olsen & Co.

Karriere

Olsen er utdannet BA i Business Organization fra Heriot-Watt i Edinburgh og MBA fra University of San Francisco.
Hun er idag eneeier av selskapet Fred. Olsen & Co. og er administrerende direktør i sjøfartskonsernene Bonheur og Ganger Rolf. Hun er styreleder i Fred Olsen Energy, First Olsen Ltd, Timex Corporation, Norges Handels og Sjøfartstidende og nestleder i styret i Dagens Næringsliv, i tillegg til en rekke andre styreroller. Hun er også medlem av Rådet i Norges Rederiforbund og i Det Norske Veritas. Hun var nummer 30 på tidsskriftet Kapitals oversikt over Norges hundre mektigste kvinner i 2008.
Sauda! Streik!

Sauda! Streik! er en roman av Tor Obrestad fra 1972.
Romanen handler om streiken i Sauda i 1970. Saudastreiken var en streik i regi av omnshusarbeidarane på Sauda Smelteverk fra 2. juni til 3. juli 1970.
Oddvar Bull Tuhus' spillefilm Streik! (1975) er basert på romanen.
Pyrrhonisk skeptisisme

Den andre debatt om pyrrhonisme i tidlig moderne tid

Tradisjonene til antikkens skeptisisme fant ny interesse i tidlig moderne tid på 1600-tallet i diskusjonen om historisk tvil, «Pyrrhonismus historicus», og «Fides historica», tro i historien. Den fundamentale spørsmålet i debatten kunne ikke, og kan ikke, bli løst: hvordan kan vi bevise historiske data? Historien er et område som ikke tillater eksperimentale bevis. Eksempelvis Thor Heyerdahls Kon-Tiki-ekspedisjonen i 1947 beviste ikke at urbefolkningen i Sør-Amerika bosatte øyene i Stillehavet, kun at det var mulig at de gjorde det. Spørsmålet om hvor dødelig stikksår ble Julius Cæsar drept med kan kun bli løst med å diskutere på grunnlag av skriftlige dokumenter. Om et dokument sier imot et annet dokument kan historikere forsøke å balansere motsigelsene opp mot hverandre. Kan bestemte dokumenter ha forrang over andre som øyevitnerapporter, kan de bli validert ved erfaring, eller inkluderer de usannsynlige, fantastiske hendelser som burde bli diskvalifisert som legendariske?
Resultatet av debatten ga ingen endelig løsning på det iboende problemet, men innføringen av en ny vitenskap av kritisk analyse av dokumenter. Spørsmålene hadde potensialet å underminere religiøse historier. De mistet mye av deres vekt som historiske sannheter da historiefaget gikk fra å være en narrativ (fortellende) prosjekt og til et prosjekt av kritisk debatt. I tillegg ga 1800-tallets innføring av arkeologi som vitenskap historiefaget en nødvendig måte å validere historiske fortellinger. I tilfellet med Kontiki har DNA-analyser vist at Heyerdahl tok feil i sin teori, skjønt bare delvis.

Fallibilisme

Fallibilisme er en moderne, grunnleggende perspektiv på den vitenskapelige metode som ble fremmet av Karl Popper og Charles Sanders Peirce som hevder at all kunnskap er, i beste fall, provisorisk eller ikke fullstendig sikker, og at enhver forsker må alltid stipulere for dette i forskningen og de funn som man kommer fram til. Det er en moderne forlengelse av pyrrhonismen. Faktisk har de historiske pyrronister tidvis blitt beskrevet av dagens forfattere som fallibilister, og moderne fallibilister har også tidvis blitt beskrevet som pyrrhonister.
Graskammygg

Utseende

En liten til middelsstor (lengde gjerne 4,5 – 7 mm), blankt svart hårmygg. Som andre arter i slekten Dilophus har den to tverr-kammer av pigger på ryggsiden av forkroppen (thorax), og for-leggen (protibia) har kraftige pigger nær midten og i en krans rundt spissen. Hos denne arten er piggene midt på for-leggen vanligvis ordnet 3 + 1, der de tre står på en linje og den fjerde er noe nærmere spissen av leggen, men dette kan variere. Både kroppen og beina er blankt svarte hos begge kjønn. Hannen har glassklare vinger, det beste feltkjennetgnet er at de fremste vingeårene er svarte (hos de andre norske artene er de lyst brunlige). Vingemerket (pterostigma) er middels tydelig. Elles kjennes arten på visse detaljer ved de ytre kjønnsorganene. Hunnen kjennes lett på at vingene er svarte. Larven er hvit med mørkebrun hodekapsel, kroppen virker forholdsvis glatt i motsetning til larven til vanlig kammygg (Dilophus femoratus), som den ofte finnes sammen med.

Levevis

Arten kan påtreffes i mange ulike, åpne miljøer men ikke i skog. Mest tallrik er den på dyrket mark. Som den eneste av de norske hårmyggene har den to generasjoner hvert år, vår-generasjonen flyr i mai og høst-generasjonen i august – september. Hannene svermer i to – tre meters høyde over bakken. Ulikt arter i slekten Bibio holdes bakbeina bakover, ikke rett ned. Bakkroppsspissen er påfallende bøyd opp over ryggen slik at myggene kan ligne flygende fiskefluer. Begge kjønn finnes ofte på blomster der de spiser nektar og trolig også pollen, det er trolig at spesielt vår-generasjonen kan være viktig som pollinator av enkelte planter. Larvene spiser i stor grad planterøtter og kan enkelte ganger gjøre betydelig skade på eng, plener, fotballbaner og torvtak. Skadene er flekkvise fordi larvene holder sammen i tette klynger. Det er spesielt vår-generasjonen som kan gjøre skade på ettervinteren og tidlig på våren. På den andre siden er disse myggene, siden de er svært tallrike og lette å fange, trolig viktig mat for noen fugler og rovinsekter, blant annet blir de fanget i store mengder av noen dansefluer (Empididae).

Utbredelse

Arten er vanlig over det meste av Europa, unntatt i de tørreste områdene. Fra Norge kjennes det bare ett funn før 1990 (fra Tjøme, Vestfold) men deretter har arten spredt seg mye. Den er i dag vanlig langs kysten til og med Hordaland og forekommer i alle fall nord til Sognefjorden. Det er sannsynlig at den har blitt spredt ved at larvene har blitt transportert med gresstorv.
This Mortal Coil (album)

This Mortal Coil er det sjette musikkalbumet fra det amerikanske progressiv metal-bandet Redemption.
Albumet ble utgitt i oktober 2011.
Österbotten (historisk landskap)

Österbotten (finsk: Pohjanmaa, på latin: Botnia orientalis) var et historisk landskap i den finske delen av Sverige i årene 1634–1775. Landskapet var 122 188 km² hvilket tilsvarte 36 % av arealet i den finske delen av Sverige.
Det historiske landskapet Österbotten omfattet stort sett dagens landskap Österbotten, Södra Österbotten, Mellersta Österbotten, Norra Österbotten, Kajanaland og de sørlige delene av dagens Lappland. Österbotten ble et eget len i 1634 men ble i 1775 delt opp i Vasa len og Uleaåborgs len. En mindre del av området (Salla-området) ble avstått til Sovjetunionen etter andre verdenskrig. Større byer i området er Vasa, Seinäjoki, Karleby, Jakobstad, Kajana, Kemi og Rovaniemi.
Syrphoidea

Larvene

Mange arter av blomsterfluer har larver som lever av bladlus, men noen blomsterfluer har larver som lever i vann.  Øyefluenes larver er parasitter på sikader og andre nebbmunner.
Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium.
Vrangeløya

Bosetting

Hovedbosettingen Ushakovskoye ligger midt på sørkysten. På 1960-tallet ble en ny bosetting kalt Zvëzdnij anlagt sammen med en ny flyplass for militær anvendelse. Flyplassen og bosettingen ble forlatt på 1970-tallet.
I Sovjet-tiden ble øya tildels benyttet som gulag. Det ble drevet krystaller fra en gruve ved Khrustalnyi rotsej («Krystallbekken») midt på øya. 
En militær radar ble anlagt på sydøstkysten ved Kapp Hawaii, men forlatt i 1992.
Nåværende befolkning er antatt omkring 100 mennesker.

Historie

I siste istid hadde øya en mammutart som var mindre i størrelse enn den vanligste. Det er påvist at disse overlevde så sent som til 1700 f.Kr., 6000 år senere enn noen annen kjent mammutpopulasjon. Dette sammenfaller i tid med sporene etter den tidligste bosettingen, men det er ikke påvist jakt på mammut.
Øya er oppkalt etter Ferdinand von Wrangel, som lette etter den i 1820-årene etter at han hadde fått høre om dem fra tsjuktsjerne. Han fant den ikke, men ble likevel kreditert av den amerikanske hvalfangstkapteinen Thomas Long som ga navnet i 1867.
Den første moderne landstigning skjedde 12. august 1881, av en amerikansk ekspedisjon som erklærte USAs overherredømme. Naturhistorikeren John Muir deltok i ekspedisjonen, og publiserte den første naturbeskrivelsen.
Den første russiske landstigningen fulgte i 1911, og i 1914 strandet de overlevende etter en kanadisk arktisk ekspedisjon under ledelse av Vilhjalmur Stefansson der, med et ufrivillig opphold på ni måneder. Stefansson ledet en ny ekspedisjon dit i 1921, og etterlot fem nybyggere i et forsøk på å forberede kanadisk overhøyhet. Den siste overlevende av nybyggerne, inuitten Ada Blackjack, ble reddet to år senere, og ble erstattet av en gruppe på tretten nybyggere. Sovjetiske myndigheter fjernet amerikanerne fra øya i 1924, og opprettet den nåværende bosettingen med 55 innbyggere.
Tsar-Russland erklærte rikets suverenitet over øya i 1916, bekreftet av Sovjetunionens regjering i 1926.

Fauna

Vrangeløya er preget av permafrost. Dyrelivet består av isbjørner, moskusfe, reinsdyr, hvalross, seler, lemen (Dycrostonix groenlandicus og Lemmus portenkoi), rev (Alopex Lagopus), jerv og ulv. Om sommeren utgjør Vrangeløya et viktig hekkeområde for mange fuglearter.
Tamrein ble satt ut første gang i 1948. Reinbestanden er senere regulert til omkring 1000 dyr. Moskusfeet ble introdusert i 1975, og bestanden har vokst fra opprinnelig 20 individer til mer enn 200. Ulvebestanden ble utryddet på 1970-tallet for å beskytte den senere nedlagte reindriften, og igjen i 1983 til beskyttelse av moskusfeet, men ulv ble på nytt observert i 2002.
Marina da Glória

Marina da Glória er en marina i Glória-distriktet i Rio de Janeiro i Brasil. Arenaen vil under Sommer-OL 2016 arrangere seiling fra 7. til 19. august 2016.
Firebox Records

Firebox Records er et finsk plateselskap etablert i 2001 med kontorer i Seinäjoki, Södra Österbotten. Plateselskapet har spesialisert seg på doom metal, death metal og hard rock.
Firedoom Music er et underprosjekt av Firebox Records. De har spesialisert seg i ekstrem doom metal.
Erik Ninn-Hansen

Bakgrunn

Erik Ninn-Hansen var sønn av gårdbruker Christian Hansen og lærer Marie Ninn fra Skørpinge ved Slagelse. Han ønsket seg et yrkesliv vekk fra jordbruket, og distanserte seg fra hjemstedets orientering mot partiet Venstre. 
Han giftet seg i 1947 med juristen Astrid Pedersen fra Krummerup ved Næstved. Paret tilbragte mesteparten av livet i Charlottenlund.

Utdannelse, jurist

Han hadde studentereksamen fra Slagelse Gymnasium fra 1941, juridisk embedseksamen fra Københavns Universitet fra 1948, sakførerbevilling fra 1952 samt møterett for Højesteret. Ninn-Hansen var sekretær ved Østre Landsret 1948–1955, sakførerfullmektig 1951–1952, landsrettssakfører fra 1954 samt høyesterettsadvokat med eget firma fra 1955. Han hadde en lang rekke styreverv i bedrifter og institusjoner.

Politiker, motstandsmann

I 1930-årene ble han med i Konservativ Ungdom, i opposisjon til organisasjonens antidemokratiske, nasjonalistiske og til dels fascistiske fløy. 
Under den andre verdenskrig gikk han inn i motstandsbevegelsen, og dannet Studenternes Efterretningstjeneste sammen med blant andre Arne Sejr. Ninn-Hansen var formann i Studenterforeningens Konservative 1942–1945, formann i Konservative Studenter 1944–1948, medlem av Folkeligt Oplysningsforbunds forretningsutvalg 1947–1952 og formann i Konservativ Ungdom 1948–1950.

Toppolitikken

I 1953 ble han innvalgt i Folketinget, hvor han ble sittende frem til 1994. 
Han var videre medlem av Konservative Folkepartis hovedstyre fra 1963 samt forsvarsminister 1968–1971 og finansminister i 1971 i Hilmar Baunsgaards regjering. Han rykket deretter opp til å bli partiets politiske leder og gruppeformann 1971–1974, men valgene i 1973 og 1975 betydde nederlag for partiet. Ninn-Hansen var senere justisminister i Poul Schlüters regjeringer 1982–1989 og formann i Folketinget 1989–1992. Han gikk av som justisminister grunnet den såkalte tamilsaken, og i 1993 ble han skarpt kritisert av en offentlig rapport om saken. I 1995 dømte riksretten ham til fire måneders fengsel for brudd på ministeransvarlighetsloven, og Ninn-Hansen var i realiteten ferdig i dansk politikk.
I 2011 solgte han sin 80 år gamle og 187 m² store villa i Charlottenlund, etter å ha flyttet inn i en eldrebolig året før.
Slaget om labyrinten

Slaget om labyrinten er den fjerde av fem bøker i serien om Percy Jackson, som er skrevet av Rick Riordan. Boken kom ut i 2008, men ble oversatt til norsk i 2011.

Sammendrag av boken

Etter at Percy blir angrepet av demon cheerleadere på sin nye skole, drar han tilbake til Halvblodsleiren. Der får han vite om Labyrinten, som er en del av Kong Minos sitt palass på Kreta.
Under en kamp mot gigant skorpioner, finner Annabeth og Percy ved et uhell inngangen til Labyrinten. Percy finner fort ut at Luke har brukt denne inngangen før, og vil prøve å lede hæren sin gjennom Labyrinten og rett inn i selve hjertet av Halvblodsleiren. Annabeth leser spådommen, og hun og Percy møtes deretter i Athenes hytte.
Dagen etter, drar Percy og de andre(Annabeth, Grover og Tyson), for å finne Hephaestus, som de håper vet hvor Daedulus befinner seg. Mens de reiser, blir gruppen splittet. Percy og Annabeth leter etter Hephaestus, og Tyson og Grover leter etter Pan. Etter å ha møtt Hephaestus, drar Annabeth og Percy til fjellet St. Helens. De har en diskusjon, som ender med at Percy ber Annabeth dra. Annabeth kysser Percy, ber han være forsiktig, og forsvinner.
På fjellet finner Percy ”Telkhines”, som også er kjent som sjødemoner. Sjødemonene oppdager Percy, og angriper han. I et forsøk på å rømme, får Percy fjellet til å bryte ut, og dytter han ut av vulkanen. Når Percy våkner etter utbruddet, oppdager han at han er på den mytiske øyen, Ogygia, som er bebodd av Calypso, som senere blir forelsket i ham. Hun viser seg å være datteren til Titanen, Atlas. Etter at Percy er blitt behandlet for skadene sine, drar han tilbake til de dødeliges verden, der han finner Annabeth som sier sine siste ord. Percy får hjelp fra en jente som heter Rachel Elizabeth Dare, som også kan se gjennom den magiske hæren som skal ta Halvblodsleiren via Labyrinten. Mens de kjemper en kamp de ser ut til å tape, siden hele leiren er enten skadet eller drept, kommer Daedalus og Briares ut gjennom Labyrinten og hjelper de å vinne kampen og ødelegge Kampe. Grover redder Halvblodsleiren, ved å skape panikk, noe Pan hadde brukt tidligere, for å skremme vekk fienden. Når Percy kommer hjem igjen, får han et besøk av faren sin, Poseidon. Poseidon forteller Percy om ondskap og problemer i Olympus, nå som Kronos er i Lukes kropp. Han får også en "sand dollar". Senere, kommer Nico og skal til å fortelle Percy hvordan han kan bekjempe Luke.
Dicheros childrenii

Utseende

En middelsstor, blank, gul- eller brunaktig gullbasse uten metallisk glans. Hannen har to rette, flate, litt vridde horn på hodet. Pronotum er gjerne rødlig med svarte kanter, dekkvingene gulaktige med svart sømstripe og svarte for- og bakkanter, fordelingen av gult og svart varierer en del.

Utbredelse

Arten finnes i Myanmar.