google/wiki40b huggingface dataset:
Osmanieordenen

Osmanieordenen (tyrkisk: Nişân-ı Osmânî) var en orden som ble tildelt i Det osmanske rike. Den ble innstiftet 9. desember 1861 av sultan Abdülâziz til belønning av fortjenester for Det osmanske rike. Osmanieordenen var rikets fornemste orden og rangerte foran Mecidi-ordenen innstiftet i 1852. Den overtok dermed også som den orden som ble tildelt fremmede lands statsoverhoder.

Inndeling

Ved innstiftelsen hadde Osmanieordenen tre grader, men en fjerde grad ble føyd til etter kort tid. Gradene hadde nummerbetegnelser, der første grad var den fornemste.

Insignier

Ordensinsigniene for Osmanieordenen besto av et ordenstegn i gull utformet som en grønnemaljert stjerne med syv odder, alle med en kule i enden, og med tre korte stråler imellom. Midtmedaljongen var rød med en bred grønn bord. På den røde skiven fantes en liggende halvmåne i gull sammen med inskripsjonen «Abdülâziz khan, Den osmanske stats hersker, som støtter seg til Guddommelig rettledning» på arabisk. Baksiden var preget av korslagte flagg og trommer sammen med årstallene 699/1299-1300, ansett som året for grunnleggelsen av Det osmanske rike. Ordenstegnet kan derigjennom anses som en hyllest til rikets grunnlegger, Osman I, og som et ledd i etableringen av ottomanisme som ideologi. Etableringen av en forbindelse mellom ordenen og dynastiets gylne historie ble styrket ved at Osman I i april 1862 posthumt ble tildelt ordenens øverste grad og en kostbart utsmykket ordensstjerne ble plassert på hans grav.
Ordenstegnet var opphengt i et bånd ved hjelp av en halvmåne og stjerne. Ordensbåndet var grønt med smale røde striper. Rødt og grønt var forbundet med henholdsvis islam og Det osmanske rike, og ordensbåndet kan ses på som et symbolsk uttrykk for statens karakter som en kombinasjon av kalifat og sultanat.
Bryststjernen var en åtteoddet stjerne i diamanter med en midtmedaljong som i ordenstegnet.

Tildeling

Statuttene fastsatt kriterier for tildeling av Osmanieordenen, men sultanen hadde rett til å tildele ordenen etter eget forgodtbefinnende. I statuttene ble det spesifisert at en bestemt tjenestetid før inntreden og ytterligere tjenestetid for opprykk, lik reglene som fantes for Mecidi-ordenen. Medlemskap var også begrenset i statuttene: Første klasse var begrenset til 50 medlemmer, andre klasse til 200, tredje klasse til 1000 og fjerde klasse til 2000. Disse begrensningene gjaldt ikke for tildelinger til utlendinger.
Tildeling av Osmanieordenen fortsatte fram til 1922.

Norske innehavere

Kong Haakon VII var innehaver av Osmanieordenen «med briljanter». Ordenen ble også andre nordmenn til del.
Svømming under VM i svømming 2013 – 100 meter brystsvømming menn

Semifinaler

Semifinalene ble avholdt 19.06.
Tyfjorden

Tyfjorden (nordsamisk: Dáigevuotna) er en fjordarm av Tanafjorden på østsiden av Nordkinnhalvøya i Gamvik kommune i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Hanstyske i nord og Tyfjordneset i sør og strekker seg 4,5 kilometer vestover til Tyfjord i bunnen av fjorden.
Tyfjord er en gammel bygd ved fjorden. Det er ingen annen bebyggelse her.
Transocean Tours

Historie

Transocean Tours Turistik ble dannet i Vest-Tyskland i 1954. I 1967 ble rederiet vesttyske agenter for Sovjetunionens-baserte Baltic Shipping Company, cruise markedsføringen på MS «Alexandr Pusjkin» og MS «Estonia». I 1972 chartret Transocean Tours «Estonia» for heltids cruisefart fra det tyske markedet. Hun ble senere etterfulgt av flere skip, inkludert elvecruisebåter, som chartret fra både Baltic Shipping Company og Black Sea Shipping Company. Frem til 1990-tallet innleide de skip som beholdt sine sovjetiske skorsteinsfarger selv når de opererte i Transocean-tjenesten. Etter oppløsningen av Sovjetunionen begynte rederiet å chartre skip fra andre rederi, og startet med MS «Calypso» i 1994. De samme skipene i Transocean-tjenesten ble senere malt i rederiets hvit/blå bekledning.
Mellom 1997 og 2001 hadde rederiets flåte bare to skip, det havgående cruiseskipet MS «Astor» og elvecruiseskipet RMS «Moldavia». I 2001, gjensluttet elvecruisebåten MS «Ukraina» seg i flåten, etterfulgt av «Astor»'s søsterskip MS «Astoria» i 2002. En annen elvecruisebåt sluttet seg i flåten i 2005, mens MS «Arielle» ble chartret i 2006 for britisk-marked cruise. I 2008 ble «Arielle» erstattet av MS «Marco Polo».
I 2008 uttalte Transocean Tours charter av «Astoria» ville bli avsluttet i 2009, og at rederiet ville være på jakt etter et annet skip for å erstatte henne. I dag (som i juli 2009) er skipet ved havn i Coaling Island, Gibraltar.
Den 4. september 2010 annonserte Transocean Tours at den tysk-baserte linjen skulle gå igjennom en restrukturering. Denne restruktureringen er også kjent i USA som Chapter 11 konkursen.
Kamarilja

Kamarilja er betegnelsen på en gruppe personer som nyter en herskers gunst, og som dermed uten å ha formelt ansvar, utøver hemmelig makt og innflytelse.

Etymologi

Begrepet skriver seg fra spansk camarilla, som på norsk er oversatt til lite kammer.

Historie

Begrepet skriver seg opprinnelig fra Spania under Ferdinand VII (1814–33).
I tysk historie er begrepet brukt om kretsen rundt keiser Vilhelm II, og senere den tilsvarende krets rundt president Paul von Hindenburg. Spesielt i Weimarrepublikkens sene år, da Hindenburg var svekket av senilitet og den politiske situasjonen var kaotisk, spilte kamariljaen en rolle.
Vanlig grasfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 24 – 38 mm), brunt nattfly, kraftig bygd. Arten kjennes lett igjen på forvingens lyse tegninger. Hannen har fjærformede antenner. Forvingen er avrundet, rødbrun eller gulbrun, den midtre delen mørk. Nyre- og ringmerkene er lyst gulbrune, like bak dem går det en bred, hvit lengdestrek som henger sammen med bakkanten av nyremerket. Det er også en kortere, lys lengdestrek bak denne. Bakvingen er lysbrun.

Levevis

Den er vanlig og ofte ganske tallrik på åpne områder med gras, også i fjellet. Larven lever på ulike gras som for eksempel sølvbunke (Deschampsia caespitosa), smyle (Deschampsia flexuosa) og svingel-arter (Festuca spp.) og kan forårsake store masseangrep. De voksne sommerfuglene flyr både om dagen og om natten, i juni – september. De besøker gjerne blomster for å drikke nektar, om natten kommer de også til lys. Arten har en ganske rask, brå flukt.

Utbredelse

Gressmarkfly er utbredt over hele Europa og forekommer også i Nord-Amerika. I Norge er den vanlig over hele landet.
Drøm (TV-film)

Handling

Etter et avgjørende samlivsbrudd tar en ung kvinne inn på et avsidesliggende hotell. Hun behøver tid for seg selv. Spillet er en blanding av drøm og virkelighet, mest drøm, uten grenser i mellom.
Sandra Izbașa

Karriere

I verdensmesterskapet i turn 2006 i Århus tok hun bronse i individuell mangekamp og sølv i bom.
Hun vant sølv i individuell mangekamp i europamesterskapet i turn 2007 i Amsterdam. I verdensmesterskapet i turn 2007 i Stuttgart kom hun på niendeplass individuelt og var med på det rumenske laget som tok bronse.
I 2008 var hun med på det rumenske laget som vant gull i europamesterskapet i Clermont-Ferrand. Hun tok også et individuelt gull i frittstående og sølv i bom. I sommer-OL 2008 i Beijing ble hun olympisk mester i frittstående.
I 2009 kom hun på syvendeplass i frittstående i europamesterskapet i Milano.
I verdensmesterskapet i turn 2010 var hun med på det rumenske laget som tok fjerdeplass og fikk en syvendeplass i frittstående.
I Europamesterskapet i turn 2011 i Berlin vant hun gull i hopp og frittstående.
I Europamesterskapet i turn 2012 i Brüssel vant hun gull i hopp og var med på det rumenske laget som vant gull sammenlagt.
Under Sommer-OL 2012 i London var hun med på det rumenske laget som vant bronse i mangekamp, lagkonkurranse, kvinner. I individuell mangekamp kom hun på femteplass. Hun vant kvinnenes apparatkonkurranse i hopp og ble olympisk mester.
Sphaerionillum

Utseende

Middelsstore, noe kraftige, rødbrune til svarte trebukker, dekkvingene med to par gule flekker. Antennene er nokså kraftige og omtrebt så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med spredte, oppstående hår.

Levevis

Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse

Artene er utbredt i Mexico og Guatemala.
Regattastrekningen i Grünau

Regattastrekningen i Grünau er en regattabane i Grünau i bydelen Treptow-Köpenick sørøst i Berlin. Den var arena for ro- og padlekonkurransene under sommer-OL 1936.
Regattastrekningen er 2000 meter lang og har bredde til seks robaner og ni padlebaner. Banen eies av bydelen Treptow-Köpenick. Den er i bruk til roing, padling og motorbåtrace. Som følge av skipstrafikken og strømningene i elven Dahme tilfredsstiller strekningen ikke lenger kravene til internasjonale ro- og padlemesterskap.
Den første offisielle roregatta på banen fant sted 27. juni 1880 og den er dermed den eldste idrettsarena i Berlin som fremdeles er i bruk.
The CumEx-files

The CumEx-files er betegnelsen som er satt på avsløringer av massive skatteunndragelser som i 2018 ble avdekket i et samarbeid mellom en rekke europeiske nyhetsmedier.
Uttrykket avledes av de latinske ordene «cum» og «ex», som betyr «med» og «uten». Konseptet har bestått i proforma korttidshandling av aksjer slik at eierskapet for skattemyndighetene har fremstått som annerledes enn realitetene. På denne måten har investorene fått uberettiget skatterefusjon.
Totalt er det anslått at mer enn 500 milliarder kroner er unndratt i utbytteskatt til europeiske land, og at en rekke banker har bidratt til unndragelsen. Virksomheten skal ha pågått siden 2001.
Karen (folkeslag)

Karen er et folkeslag og en fjellstamme i Burma (ca. 3 500 000 mennesker) og Thailand (ca. 400 000), av en total befolkning på 7 millioner. Karenfolket stammer opprinnelig fra Tibet. De har kjempet for uavhengighet fra Burma siden 31. januar 1949, og denne dagen er derfor folkets «revolusjonsdag».
Karenfolket er et sinotibetanskspråklig etnisk folkegruppe som bor hovedsakelig i sørlige og sørøstlige Burma. De utgjør rundt 7 prosent av Burmas befolkning på rundt 50 millioner mennesker. Et stort antall karenfolk bor også i Thailand, de fleste langs grensen av Burma. Karenfolket er ofte forvekslet med «rødkarenfolket» eller karenni. En undergruppe av karenni, padungstammen fra grenseområdet mellom Thailand og Burma, er kjent for de halsringene som kvinnene bærer. Legender hos karenfolket viser til en «elv av rennende sand» som forfedrene hyppig krysset. Mange karenfolk mener dette viser til Gobiørkenen, skjønt de har bodd i Burma i århundrer. Karenfolket utgjør den tredje største etniske befolkningen i Burma etter bamarere og shanere.
Mellom 30 og 40 prosent av karenfolket er kristne, i motsetning til Burmas 89 prosent buddhister; dermed er den burmesiske regjerings undertrykkelse av religionsfriheten et særlig stort problem for denne folkegruppen.
Sandbiller

Utseende

Små til middelsstore (1,2 – 7 mm) biller, kroppen tydelig oppdelt i hode, bryst og bakkropp med markerte innskjæringer mellom. På farge er de oftest brunlige eller svarte, dekkvingene har ofte lysere flekker eller tverrbånd. Oversiden er fint og sparsomt hårete. Hodet er stort og gjerne mer eller mindre firkantet. Fasettøynene er ganske små og runde. Antennene er 11-leddete, ganske lange og mer eller mindre trådformede. De ytterste leddene kan være sterkt forlengede. Bakerst er hodet kraftig innsnevret, og disse billene har en tydelig, smal "hals", noe som er karakteristisk for familien. Brystskjoldet (pronotum) er temmelig lite, høyst så bredt som hodet og minst så langt som bredt. Ofte er det timeglass-formet sett ovenfra. Hos slekten Notoxus har pronotums fremkant en skjeformet utvekst som nesten dekker hodet sett ovenfra. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, parallellsidige eller ovale, tydelig punkterte men vanligvis uten markerte punktrekker. Beina er temmelig lange og slanke, men lårene er ofte fortykkede. For- og mellomføttene har fem ledd, bakføttene fire. På alle beina er det nest ytterste fotleddet tolappet.

Levevis

Sandbillene ser ut til å være altetere som kan leve på mange ulike slags føde. De spiser blant annet små leddyr, sopp og pollen. Det antas at noen kan leve av andre insekters egg. De er særlig vanlige mellom råtnende plantedeler som komposter eller lignende, og på varme, soleksponerte steder. De løper omkring med kvikke, brå bevegelser og man tar dem gjerne ved første øyekast for små maur. Det er vist at sandbiller blir tiltrukket til giftstoffet cantharidin, som visse andre biller produserer. Man tror at de spiser dette for selv å bli usmakelige for rovdyr.

Kilder

Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Versett

Versett (også versetto) er korte musikkstykker, vanligvis spilt på orgel i liturgiske stykker, eksempelvis salmer eller magnificat, der de fungerer som alternativ til sungne vers (alternatim-praksis).
Versettene kan spores tilbake til 1400-tallets begynnelse og hadde sin blomstringstid i perioden 1500- og 1700-tallet. Opprinnelig dreide det seg om cantus firmus-bundne koralbearbeidelser av verset, senere endret formen seg, og på 1700-tallet dominerte cantus-firmus-fri versetter. Likevel var versettene fremdeles toneart-bundne mellomspill, vanligvis en fuge, eller på grunn av den begrensede varigheten, en fugeeksposisjon med sluttkadens.
Av versett-komponister kan nevnes Antonio Valente, Domenico Zipoli, Georg Muffat (72 Versetl sammt 12 Toccaten), Franz Xaver Murschhauser, Wolfgang Amadeus Mozart (Zwei kleine Fugen bzw. Versetten, KV 154a) og noen franske komponister fra 1800-tallet, som Louis Lefébure-Wély, Léon Boëllmann og César Franck.
Samuel Adams sr.

Liv

Han ble født i Boston, 16. mai 1689. Han var diakon i Congregational church
Han var medlem av Boston Caucus sammen med Elisa Cooke.
I 1740, bidro til å etablere en bank, i Massachusetts Bay-Kolonien for å fremme handelen, men måtte bruke papirpenger på grunn av knapphet på mynter av gull og sølv . I juli 1741 vedtok  House of Commons et lovforslag om å ødelegge bankn ved å gjøre aksjonærene ansvarlig for bankens gjeld.

Familie

I 1713. giftet han seg med Mary Fifield.
De fikk tolv barn.
Tre vokste opp til voksen alder, blant dem Samuel Adams.
Utrecht-psalteret

Utrecht-psalteret er en berømt karolingisk håndskrift og et illuminert manuskript, et hovedverk innen karolingisk middelalderkunst, og antagelig det mest verdifulle manuskript i Nederland hvor det blir oppbevart ved Universitetsbiblioteket i Utrecht (MS Bibl. Rhenotraiectinae I Nr 32.). Det har 166 livlige illustrasjoner gjort med penn, en for hver salme og andre tekster i manuskriptet. Bindet består av 108 pergamentpapir som måler ca. 330 mm x 250 mm. 
Hvor gammelt manuskriptet er noe uklart. Det ble gjenoppdaget på 1800-tallet og ble da antatt å være fra 500-tallet hovedsakelig på grunn av bruken av arkaiske konvensjoner i teksten. Det er skrevet i grove, rustikke bokstaver som på 800-tallet var blitt umoderne i karolingiske manuskripter. Det er nå antatt å være ikke eldre enn fra 800-tallet, antagelig gjort i nærheten av Reims i Frankrike da dens stil minner en del om Ebo-evangeliaret. Det er mulig at det er gjort med støtte fra Ebo, erkebiskop av Reims, og av den grunn er det vanligvis datert til mellom 816 og 835, skjønt noen forskere vil forskyve datoen til rundt 850, særlig med henvisning til salmeillustrasjonene.
Manuskriptet tilbrakte en tid på slutten av 800-tallet i området ved Metz, kanskje ved hoffet til Karl II av Det tysk-romerske rike. En gang rundt år 1000 nådde manuskriptet fram til Canterburykatedralen i England og ikke lenge etter ble det gjort en kopi av det. Kopien, Harley-psalteret er i dag ved British Library (MS Harley 603). Utrecht-psalteriet ble kopiert i sin helhet tre ganger i løpet av middelalderen, den andre kopien er Eadwine-psalteret (Cambridge, Trinity College Library, MS R.17.1) som ble gjort i tiden 1155–1160. Den siste kopien ble gjort i farger med bladgull og er kjent som det anglo-katalanske-psalteret (MS Lat. 8846 i Bibliothèque nationale de France), gjort i 1180–1190.
I den tiden som manuskriptet tilbrakte i England, fra rundt 1000 til 1640, hadde det gjennomgående innflytelse på angelsaksisk kunst og ga opphav til hva som er karakterisert Utrecht-stilen. 
Etter oppløsningen av Englands klostre kom Utrecht-psalteriet i besittelse hos Robert Bruce Cotton, en kjent oldtidsgransker, som på et tidspunkt fikk det innbundet på nytt med sitt våpenskjold på omslaget. Cotton lånte manuskriptet den store samleren Thomas Howard, 21. jarl av Arundel, som tok det med seg da han dro i eksil i løpet av den engelske borgerkrigen. Det ble tatt med til Nederland en gang rundt 1642 og ved Howards død ble det solgt av hans enke og sønn. Det nådde Universitetet i Utrecht i 1716 og ved et tidspunkt plassert i universitets bibliotek hvor det gikk i glemselen inntil det ble gjenoppdaget i 1858.
Comacmaeops

Utseende

Middelsstore (ca. 10 millimeter), noe brede, brune trebukker. Oversiden er ganske tett kledt med korte, lyse hår. Antennene er tynne og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet, smalere enn dekkvingene som er noe avsmalnende bakover. Beina er middels lange og tynne.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. Disse artene går i ved av bartrær. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Texas og delstatene Hidalgo og Guerrero i Mexico.
Yrkespedagogikk

Yrkespedagogikk er et vidt begrep som omfatter pedagogisk aktivitet i form av undervisning, læring og utviklingsarbeid rettet mot yrkesfag i den videregående skolen og mot lærerutdanning og lærerarbeid til denne sektoren. Yrkespedagogikken har fotfeste i både arbeidslivspraksis og skolepraksis, ofte omtalt som det doble praksisbegrepet. Kjernen i det yrkespedagogiske fagområdet er yrkesdidaktikken som binder sammen yrkesfag i skolen, arbeidslivets mange yrker og læringsprosesser.
I Norge startet utdanning i yrkespedagogikk i 1947 som et ettårig studium ved Statens yrkeslærerskole. I 1967 ble studiet slått sammen med Statens Yrkeslærerkurs til Pedagogisk seminar for yrkeslærere og i 1978 ble hovedfag i yrkespedagogikk utviklet for å møte behovet for høyere utdanning på feltet.

Mastergrad

Ved  studiereformen i 2003 ble hovedfaget endret til master i yrkespedagogikk. Høgskolen i Oslo og Akershus avdeling Kjeller har vært eneste studiested som tilbyr denne utdanningen, men fra 2011 er det etablert et mastergradsstudium i yrkesdidaktikk ved NTNU. Studiet gir 120 studiepoeng og er et samlingsbasert deltidsstudium over åtte semestere. Det undervises på norsk og det tas opp 43 studenter på hvert kull.
For å komme inn på studiet må man ha yrkesfaglærerutdanning eller profesjonsrettet bachelorutdanning med minst 60 studiepoeng grunnleggende + 20 studiepoeng fordypning i yrkespedagogikk. Også yrkesfaglærere med fagbrev og fire års praksis i faget pluss to års yrkesteoretisk utdanning og ettårig pedagogisk utdanning og ytterligere 20 studiepoeng fordypning i pedagogikk kan begynne på mastergradsstudiet.
Skyttorp

Skyttorp er et tettsted i Uppsala kommune i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 666 innbyggere.
Mitsubishi Lancer

Mitsubishi Lancer er en familiebil bygget av Mitsubishi Motors. Den er kjent som både Colt Lancer, Dodge/Plymouth Colt, Chrysler Valiant Lancer, Chrysler Lancer, Eagle Summit, Hindustan Lancer, Soueast Lioncel, Mitsubishi Carisma og Mitsubishi Mirage i forskjellige land og forskjellige år, og vil bli solgt under navnet Galant Fortis i sitt hjemmemarked fra 2007. Den har også blitt solgt som Lancer Fortis i Taiwan med et annet design sammenlignet med Galant Fortis fra 15. september, 2007.
Siden lanseringen i 1973 har det blitt solgt over seks millioner eksemplarer.
Svenssonstiftelsen

Svenssonstiftelsen ble opprettet i 2014 av fagforbundet Industri Energi. Formålet er å arbeide for å fremme verdien av fagorganisering og respekt for faglige rettigheter, arbeide for å gjennomføre prosjekter som har som mål å øke fagorganisering, fellesskap og solidaritetsarbeid både nasjonalt og internasjonalt. Stiftelsen skal i særlig grad arbeide for å utvikle aktiviteter i tilknytning til Arthur Svenssons internasjonale pris for faglige rettigheter, informere om prisen og følge opp prisvinnerne og deres arbeid.
Daglig leder siden 1. januar 2019 er Espen Løken.
Norges statskalender

Norges statskalender var en fortegnelse over kongehus, regjering, domstoler, Stortinget og statsforvaltningen, som ble utgitt fra 1815 til 2012.
Statskalenderen inneholdt en komplett oversikt over statsinstitusjoner, adresser og korte biografiske data om alle ansatte, deriblant embetsmenn. Den inneholdt også opplysninger om mottagere av ordner og stipendier, og styresammensetning for statsetater.
Utgivelsen av Norges statskalender hadde sin hjemmel i kgl.res. 27. november 1875 og 14. desember 1928. Departementenes servicesenter hadde ansvaret for utgivelsen. Boken utkom første gang i 1815. Fra 1877 utkom den årlig, unntatt under andre verdenskrig. I de første årene kom den med to til fire års mellomrom. Kalenderen gikk over fra gotisk skrift til antikvafont i 1869. På 1980-tallet gikk statskalenderen over til å liste de statsansatte alfabetisk i stedet for etter ansettelsestidspunkt. Fra 1997 kom den ut i internettutgave, med identisk innhold med papirutgaven. Statskalenderen var også en abonnementstjeneste på internett som var driftet av Kommuneforlaget.
I 2011 besluttet Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet å legge den ned begrunnet i lite behov for tjenesten, og at innholdet var tilgjengelig fra andre steder på internett.
Galacticidae

Utseende

Små (vingespenn 8 – 17 mm), tettbygde sommerfugler. Kroppen er mer eller mindre sylindrisk, hodet forholdsvis lite, tett hårete. Labialpalpene er ikke påfallende lange, antennene er middels lange og trådformede. Forvingene er avrundet firkantede, avlange, med middels lange hårfrynser langs ytterkanten. På farge er de gjerne lyst brunspraglete, eller sølvgrå med små, mørke flekker (i det siste tilfellet ligner de sterkt på spinnmøll-slekten Yponomeuta). Bakvingene er bleke, avrundede og ganske brede, forhjørnet er noe uttrukket. Ytter- og bakkanten bærer ganske lange hårfrynser. Beina er forholdsvis korte, med markerte sporer.

Levevis

Galacticidenes larver ser ut til å ha et levevis nokså likt spinnmøll (Yponomeutidae), og mange av dem ble også før regnet til denne gruppen. De lever på levende planter, i "telt" av silke og plantedeler.

Skadedyr

Den opprinnelig asiatiske arten Homadaula anisocentra har blitt overført til det østlige Nord-Amerika, der den gjøe skade på mimoser og andre prydbusker i erteblomstfamilien. Den overvintrer som puppe i en silekokong mellom løvstrø på bakken, eller i en barksprekk. De voksne sommerfuglene klekkes om våren og flyr i mai-juni. De er sølvgrå med små, svarte flekker og ligner mye på slekten Yponomeuta (Yponomeutidae). Etter parring legger hunnen egg i små klynger nær spissen på greinene på vertstreet. En hunn kan legge egg over flere uker. Larvene bygger et reir av silke og blader i greinspissene. Bladene visner etter hvert og reirene er lett synlige som brune flekker. Om de er tallrike kan de ødelegge det meste av bladverket. En andre generasjon flyr om ettersommeren, dennes avkom overvintrer.
House of Frankenstein (1944)

Historien

«Dr. Nieman» (Boris Karloff) og hans pukkelryggede assistent (J. Carrol Naish) rømmer fra et asyl hvor de har vært i 15 år. De gjenopplever «Grev Dracula» (John Carradine), sammen drar de til «Frankenstein»s borg for å lete etter de siste to. Her finner de «Ulvemannen» (Lon Chaney Jr.) og «Frankensteins monster» (Glenn Strange) nediset, noe som gir oss svaret på hva som skjedde med de på slutten av filmen Frankenstein Meets the Wolfman. De tiner de og sammen drar de alle for å hevne seg på sine mange fiender.