google/wiki40b huggingface dataset:
Hockeyfeber

Handling

Hockeyfeber forteller ikke bare historien om sammenstøt på isen, men også om livet som det virkelig fortoner seg i det knallharde miljøet amatørsporten utspiller seg i. Filmen skildrer idrettsmiljøet på godt og vondt, og viser hvor tøffe og kyniske kravene til utøverne blir når sponsorenes gunst blir det viktigste.
Ishockeylaget Manglerud/Star holder på å rykke ned fra første divisjon. Ricky (Rune Dybedahl) er en av spillerne på laget, og han forelsker seg i Vera (Liv Bernhoft Osa) som driver med hester. Det er ikke lett for Ricky å kombinere forholdet til Vera med den intense treningen som må til for å komme i mål til neste sesong. Dessuten gjør den vanskelige situasjonen spillerne deprimerte, og både vennskap og idrettsglede står på spill. Lederne har imidlertid mange ideer, og de ivrer for å ta i bruk nye metoder for å skaffe midler til klubben. De vil også skaffe en trener av internasjonalt format. Oppkjøp av spillere, sponsing og stadig tøffere konkurranse gjør det vanskelig å opprettholde lagånden og fellesskapet gutta imellom.
Problemer som knytter seg til penger, idrettsvold og privatliv berøres i denne filmen, hvor vi kommer hockeymiljøet nær innpå livet.

Om filmen

Hockeyfeber er den siste av tre ungdomsfilmer som kom fra Oddvar Bull Tuhus sin hånd på begynnelsen av 80-tallet. I 1980 kom 1958, som handlet om Sinsen-gjengen, og i 1982 Fifty-Fifty, en film om knuste drømmer, kjedelige jobber og dansebandsuksess. 
Tore Torell ble benyttet som konsulent.

Filmanmelderne

Aftenpostens Øyvind Thorsen skrev følgende: «I begynnelsen irriterer det noe at spillerne er amatører når det gjelder replikk og mimikk, og ofte blir ord borte i mumlingen, men etterhvert blir det såpass dreis på filmen at man glemmer dette. Tyngde til filmen legger også Liv Bernhoft Osa og Jørn Donner. Donner er som finsk trener ubøyelig, viljesterk, arrogant, men vel vitende om sin kapasitet, og om at de som følger hans ordre vil komme til å vinne». 
Dagbladets Thor Ellingsen fremstår som enda mer begeistret i sin omtale og skriver følgende: «Med "Hockeyfeber" fortsetter Tuhus linjen fra 1958 og Fifty/fifty, hvor han skildret norske ungdomskulturer og tar tak i emner filmfolk tradisjonelt har neglisjert hos oss. Han er blitt bedre for hver av disse filmene – og Hockeybefer mener jeg simpelthen er den beste av hans sju spillefilmer til dato. Sjeffotograf Halvor Næss og klipper Bjørn Breigutu bidrar vesentlig til det vellykkede resultatet».  
Jan Simonsen i Filmmagasinet Z var mer delt i synet og skrev følgende i 1983: «Ungdommen rammes av en rekke sykdommer for tiden. Vi har notert oss både Saturday Night Fever, Flashdance-feber og flere andre varianter. Nå utsettes de også for en norsk virus: Hockey-feber! Zs anmelder finner det naturlig å fortsette diagnose-tradisjonen fra salige Filmavisa. Han finner filmens tema interessant, men ser svakheter ved dramaturgi og gjengivelsen av selve ishockey-spillet».
Filmen fikk terningkast 4 av Dagbladet i 1996.
Softball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982

Softball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1982. Softball var en av flere sporter i de fjortende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Havanna på Cuba i perioden 7. til 18. august 1982. Det var fjerde gangen som softball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner.
Reinhardtsgrimma

Geografi

Reinhardtsgrimma befinner seg omkring 20 km sør for Dresden og omkring 6 km øst for den store kretsbyen Dippoldiswalde. Stedet ligger i den nordlige delen av Osterzgebirge mellom elvene Rote Weißeritz og Müglitz på begge sidene av Lockwitzbach. Disse er oppdemmet i høyvannsretensjonsbassenget Reinhardtsgrimma. Reinhardstgrimma er avgrenset i nord av Wendisch-Carsdorf-forkastningen, hvor også fjellet Wilisch ligger.
Bundesstraße 170 går vest for stedet. Øst for Reinhardtsgrimma går Müglitztalbanen.
Dengkou

Dengkou (kinesisk: 磴口县; pinyin: Dèngkǒu Xiàn) er et fylke i byprefekturet Bayan Nur i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 119 335 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Det gamle kommandantur Shuofang (Shuofang jun gucheng, 朔方郡故城) fra Handynastiets tid blew i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.
Yoshikatsu Kawaguchi

Spillerekarrière

Kawaguchi studerte ved Shimizu Commercial High School, og var med på fotballaget der. Etter å ha fullført High school, gikk han inn i profesjonelt fotballspill i den japanske klubben Yokohama Marinos (nå kjent som Yokohama F. Marinos). Han ble tatt ut til det japanske landslaget og spilte for dem under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Der holdt han buret rent mot Brasil i den første kampen. Han spilte i Japans første VM-kamp i VM i fotball 1998 hvor laget tapte 0-1 mot Argentina.

Portsmouth

Etter flere imponerende forestillinger for både klubben og landslag, signerte han en kontrakt med den engelske klubben Portsmouth FC. Imidlertid hadde han vansker med å tilpasse seg livet i England, og han slet med de fysiske kravene i første divisjon, spesielt etter et tap på 3-1 i en bortekamp mot Grimsby Town FC. Kawaguchi mistet plassen sin på laget etter dette tapet til fotballveteranen Dave Beasant etter å ha blitt holdt ansvarlig for Portsmouths 4-1 tap i en kamp på hjemmebane mot Leyton Orient FC i FA-cupen.
Etter dette hadde han et opphold i danske FC Nordsjælland fra 2003 til 2005, før han dro hjem til Japan hvor han signerte for Júbilo Iwata.
Per august 2016 spilte han for SC Sagamihara i J3 League.
Paradise Hotel (Danmark)

Paradise Hotel er en dansk realityserie som har gått på dansk TV3 siden 2005. Den er basert på den amerikanske serien med samme navn.

Konsept

Paradise Hotel handler om å være den siste deltakeren som er igjen i spillet, som finner sted på et luksushotell i Mexico. Antallet spillere er nesten likt delt mellom gutter og jenter, og disse må da kombineres i par. Men det er alltid en eller flere gjenværende medlemmer av det ene kjønn som bor på solo (enkeltrom). En gang i uken sendte minst én person (av seks som er i de fleste) ute av Paradise Hotel, skjer det på den ukentlige parseremoni. Ved parseremoni bytter gutter og jenter på å være under ilden, slik at annenhver uke er det jenter som velger gutter, og annenhver uke omvendt. Følgende uke vil det være en rekke nye oppføringen, noe som igjen skaper et ulikt antall gutter og jenter.
Underholdningen består av de mange debatter og intriger som oppstår mellom seriens deltakere i forsøket på å danne / bryte opp par. Det er opptil flere uventede ting ofte i regi av TV-stasjonen, og har ofte få deltakere vanskelige valg som kunne bringe dem inn i uheldige situasjoner, for eksempel en nylig ankommet gjest gangen splitter en eksisterende par sammen.

Popularitet

Paradise Hotel har siden starten i 2005 hatt et jevnt økende antall seere, og femte sesongens finale var det mest sette programmet i historien med 417 000 seere i gjennomsnitt.
Datastriping

Datastriping er en teknikk innenfor informatikken hvorved sekvensielle data (slik som en datafil) segmenteres, slik at de resulterende segmenter blir lagret på forskjellige fysiske lagringsmedia. Striping er nyttig når en prosesserende enhet ber om data raskere enn en enkel lagringsenhet kan sørge for det.
United States Penitentiary Marion

United States Penitentiary Marion er et amerikansk fengsel i Southern Precinct i Williamson County i Illinois, og tilfredsstiller landets høyeste sikkerhetsstandarder. Anlegget er nær byen Marion. Det ble bygd i 1963 for å kunne overta etter det stengte fengselet Alcatraz i San Francisco.
Nordic Nanovector

Nordic Nanovector er et norsk bioteknologiselskap som utvikler antistoff-radionuklid-konjugater. Selskapets hovedprodukt er Betalutin for behandling av B-celle non-Hodgkin lymfom. Betalutin er et målsøkende legemiddel som vil bestråle kreftceller med minimal skade på friskt vev. Selskapet ble notert på Oslo Børs i 2015, og er i dag det største bioteknologiselskapet i Norge.

Historie

Nordic Nanovector ble grunnlagt av Roy Larsen, Øyvind Bruland og Jostein Dahle i 2009. Larsen og Bruland grunnla også Algeta, som ble kjøpt av Bayer i 2013 for 17.6 milliarder.

Betalutin

Betalutin består av et tumorsøkende monoklonalt antistoff mot CD37 konjugert til den radioaktive isotopen Lutetium-177. Betalutin er rettet mot CD37-antigenet, som finnes på mer enn 80% av non-Hodgkin lymfomer. Antistoffet er et proprietært antistoff som ble utviklet på Radiumhospitalet på 1980-tallet. Legemiddelet fører til målrettet celledød i svulsten gjennom irreversibel DNA-skade, hemming av celledeling og apoptose. Betalutin gis som én injeksjon, og halveringstiden til Lutetium-177 er 6.7 dager. Betalutin er for tiden i en fase I/II studie.
Sugar Rush (TV-serie)

Priser

20. november 2006 ble serien tildelt den 34. internasjonale Emmy-prisen, i kategorien «Barn og ungdom», i konkurranse med blant annet de norske seriene Gutta boys og Den lille redningsskøyta Elias.
Ingrid Larssen

Utdannelse

Etter utdannelse ved Statens Håndverks- og kunstindustriskole i Oslo fra 1981 til 1985, studerte Larssen videre ved Gerrit Rietveld Academie i Amsterdam fra 1985 til 1986.

Kunstnerisk virke

Hun er utdannet sølvsmed, men begynte tidlig å arbeide med tekstile teknikker. Etter å ha vært bosatt i Amsterdam og Oslo i flere år, flyttet hun til Andenes i Nordland. I 2008 flyttet hun tilbake til hjembygda Stokmarknes. 
Ingrid Larssen utviklet sitt særegne kunstneriske uttrykk da hun rundt 1998 begynte å lage tekstile halssmykker i vaffelsøm. Vaffelsøm gir stoffet en tredimensjonal flate, og Larssen videreutviklet teknikken ved å lage skulpturer av silke sydd i vaffelsøm. Hun fortsatte også å lage tekstile smykker, som hun også utsmykket med objekter fra naturen, blant annet ferskvannsperler og små kråkeboller.  
Larssen har holdt flere utstillinger med sine skulpturelle arbeider, som ofte er inspirert av havet og naturen ellers. Hun har etter utvidet sitt kunstneriske billedspråk med broderier inspirert av både nordnorsk og islandsk natur. 
Hun har mottatt Statens treårige arbeidsstipend for kunstnere. 
I 2011 ble hun portrettert i et innslag i NRKs fjernsynsmagasin Norge Rundt. 
Hun er kunstneren bak utsmykkingen "Rom for alle" til Nordlandssykehuset Vesterålen, som ble innviet i 2014. Dette arbeidet er utført i vadmel og kråkeboller.
Høsten 2017 var hun festivalkunstner under Jazzfestivalen på Kulturfabrikken Sortland. Hun markerte samtidig sitt 30 årsjubileum som kunstner med utstillingen Løse tråder.
Ferrybridge kraftverk

Ferrybridge kraftverk er et varmekraftverk i Ferrybridge i Yorkshire i det nordlig-sentrale Storbritannia. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 935 MW, fordelt på fire blokker på ca. 500 MW hver. Det var landets eneste 2 GW-anlegg i lang tid etter at det ble bygd ut.
Brenselkilden er kull. Anlegget ble utbygd omkring årene 1965–1968. Operatør er selskapet Scottish and Southern Energy plc. Det er kalksteinbasert renseanlegg som gir biproduksjon av gips.
Utslippet ved enhet 2 var CO2 er 8,9 millioner tonn i 2007. De totale CO2-utslippene i 2008 ved enhet nummer 2 var derimot nede i ca. 3 728 000 tonn, såvidt under dette årets kvote.
Xylergates

Utseende

Middelsstore, gråbrune trebukker. Antennene er tynne og mye lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider med en kraftig, butt tann litt bak midten. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med litt rundede sider, nokså kraftig punkterte.

Levevis

Larvene lever i død ved som de fleste andre trebukker.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Colombia i nord til Bolivia i sør.
Fritz Thyssen

Bakgrunn

Han var sønn av industrimannen August Thyssen, og arvet allerede i 1885 aksjeposter i familiens konsern (det nåværende ThyssenKrupp).
I 1885 arbet han en del av konsernet. Etter en ettårig praktikantperiode i farens konsert og treårig studium i London, Liège og Berlin fikk han fra 1897 fikk han forskjellige poster i virksomheten, bl.a. som medlem av styret for gruvene kontrollert av Thyssen-konsernet.

Karriere

Etter farens død i 1926 tok han vesentlige deler av konsernet inn i Vereinigte Stahlwerke AG, som han ledet frem til 1939. Som en av de første industrimennene støttet han Adolf Hitler, også med penger. Thyssen gav nokså store pengebeløp som støtte til NSDAP, blant annet 100.000 gullmark i 1923 til Ludendorff. Han håpet på en gjenopprettelse av den gamle samfunnsorden. I sitt syn var han på dette tidspunkt utypisk blant tyske forretninfsledere, som for det meste var tradisjonelle konservative som så på nazistene med mistenksomhet. 
I 1931 ble han medlem av NSDAP, i 1932 kunne Hitler tale for industriklubben i Düsseldorf med Thyssens hjelp og året etter ble Thyssen innvalgt i den tyske riksdagen.
I 1935 oppstod imidlertid de første meningsforskjellene mellom Thyssen og Hitler. Pogromene mot jødene betød slutten på Thyssens forhåpninger når det gjaldt nasjonalsosialismen, og i 1939 emigrerte han til Sveits, og senere til Frankrike. Hans eiendom i Tyskland ble beslaglagt, og han ble fratatt sitt statsborgerskap.
I 1940 ble han arrestert og overført til Tyskland, hvor han ble anbragt i forskjellige konsentrasjonsleirer. 
Etter krigens slutt ble han midlertidig tatt i USAs forvaring, og ble sluppet fri i 1948. Samme år slo han seg ned i Buenos Aires i Argentina, hvor hans datter Anita, som var gift med den ungarske greven Gabor Zichy (1910–1972), bodde. Der døde han i 1951.
Fritz Thyssen var siden 1900 gift med Amélie Thyssen (1877–1965).
Bosmandommen

Dommens historie

Jean-Marc Bosman spilte i belgisk andredivisjon for RFC Liège. Kontrakten hans gikk ut i 1990, og han ønsket en overgang til franske Dunkerque. Imidlertid ble ikke Liège og Dunkerque enige om en overgangssum, så Liège nektet å la ham gå.
I mellomtiden ble Bosmans lønn redusert, siden han ikke lenger var på Lièges førstelag. Da tok han saken til EU-domstolen i Luxembourg fordi han opplevde situasjonen som en handelsrestriksjon. 15. desember 1995 falt dommen, og EU-domstolen ga ham og alle andre fotballspillere i EU retten til gratis overgang til en ny klubb når kontrakten går ut, forutsatt at begge involverte klubber er fra land i EUs indre marked, det vil si EØS-området.

Dommens virkninger

Før bosmandommen kunne en fotballklubb forhindre overganger, selv om de aktuelle spillerne ikke var under kontrakt med klubben. Bosmandommen stadfestet at en spiller har rett til fri overgang til en annen klubb i EØS-området når kontrakten er utgått.
Bosmandommen forbød også nasjonale fotballforbund, samt det europeiske, fra å legge kvoter på antall utenlandske spillere på lagene, såfremt dette gikk utover andre land i EØS-området. Frem til da var det vanlig at de nasjonale forbundene begrenset antall utlendinger hvert lag kunne stille med til kamp. Nå kan de bare legge begrensninger på antall spillere som ikke er fra et EØS-medlemsland. Det norske fotballforbundet opererte med et tak på to utenlandske spillere, UEFA opererte med et tak på tre i sine klubbturneringer, det vil si mesterligaen, cupvinnercupen og UEFA-cupen, hvilket spesielt gikk utover britiske lag, siden UEFA og FIFA, i motsetning til de nasjonale fotballforbundene i Storbritannia, betraktet England, Nord-Irland, Skottland og Wales som forskjellige nasjoner. En walisisk spiller på et engelsk lag ville, før bosmandommen, oppta en av de tre tilgjengelige plassene for utlendinger, til tross for at walisere og engelskmenn har samme statsborgerskap.

Konsekvenser av bosmandommen

Dommen ble ikke særlig godt mottatt blant fotballklubbene i Europa. De hadde så langt vært sikret kompensasjon dersom en spiller forlot klubben, uavhengig av spillerens kontraktsstatus, og fryktet dermed umiddelbart at en viktig inntektskilde skulle forsvinne. Det første og umiddelbare resultat av bosmandommen ble derfor at klubbene sikret seg stadig lengre kontrakter med spillerne, for å sikre seg overgangssummer. Gradvis ble det dog klart at også klubbenes tilgang til spillere økte fordi det konsekvent var mange Bosman-spillere på markedet.
Bosman-dommens oppheving av kvotesystemet hadde langt mer vidtgående konsekvenser. Antallet utlendinger i de nasjonale seriene har økt enormt siden midten i 1990-årene.
Nabta Playa

Nabta Playa er et arkeologisk funnsted og tidligere bosetting sørvest i dagens Egypt, i den nubiske ørken, nordvest for Aswandammen og Nassersjøen, og lokalisert rundt 800 km sør for Kairo  eller rundt 100 km vest for Abu Simbel i sørlige Egypt. Stedet var bosatt i tidlige egyptiske neolittisk tid, 8 800-6 800 f.Kr. I årene 11 000-8 000 f.Kr var det lite fast bosetting i oldtidens Egypt, og selv ved Nabta Playa var høydepunktet for neolittisk bosetting perioden 6 600-4 700 f.Kr.
Det er gjort funn av både keramikk og husdyrhold med storfe i Nabta Playa, men det er ikke dokumentert at stedet var bosatt på helårsbasis. Storfeholdet kan ha vært nomadisk, og kunnskapen importert om domestisering fra andre steder lengre sør i Afrika.

Tidlig historie

Selv dagens vestlige ørken er fullstendig tørr og ikke egnet for mennesker, var det ikke tilfelle i oldtiden. Det er gode bevis på at det var flere fuktige perioder i fortiden da det kunne være opp til 500 mm med nedbør i året. Den siste fuktige perioden var under den siste mellomistiden og tidlig i siste istid som strakte seg mellom 130 000 og 70 000 år siden. I løpet av denne tiden var dette området en savanne og kunne fø på tallrike ville dyrearter som blant annet en utdødd bøffel og store sjiraffer, en rekke antiloper og gaseller. Fra begynnelsen av 9000 f.Kr. fikk denne regionen i den nubiske ørken mer regn, noe som dannet en innsjø. Tidlige mennesker kan ha blitt tiltrukket til denne regionen grunnet at var tilgang på vann.
Arkeologiske funn kan indikere på at menneskelig tilstedeværelse i regionen begynte en gang mellom 9000 og 7000 f.Kr. Det har blitt antydet at folk i denne regionen drev tidlig husdyrhold, kanskje kombinert med en jeger- og samlertilværelse. Samtidig er det funnet levninger krøtter som synes ikke å ha vært domestisert. Folket på denne tiden samlet villsorghum (eller durra), en gammel kulturplante av gressfamilien. De produserte også keramikk som var dekorert av komplisert malte mønster som tilhørte en generell steingodstradisjon som er assosiert med de sørlige delene av Sahara, som mesolittiske funnsteder i Khartoum i dagens Sudan.
Analyser av menneskelige levninger av arkeologen Fred Wendorf, basert på osteologiske data antyder en subsaharisk opprinnelse. Ved 6000-tallet f.Kr. var det meget store og godt organiserte bosetninger i området som var avhengige av dype brønner for sitt vannbehov. Hytter ble konstruert av rette rader. Ernæring ble inntatt av blant annet frukt, grønnsaker, hirse, sorghum, og rotfrukter. Noen senere på 6000-tallet f.Kr. ble det importert geiter og sauer, antagelig fra sørvestlige Asia.
Sportsklubben Rollon

Rollonbana

I 1954 fikk Rollon egen fotballbane med grusdekke og tilhørende klubbhus i bydelen «Bak fjellet». Da denne ikke hadde nødvendige internasjonale mål eller standard ble den gamle Rollonbana solgt. Ny naturgressbane og nytt klubbhus ble anlagt i bydelen Larsgården. Den nye Rollonbana, som arenaen er kjent som, ble offisielt åpnet 16. mai 1985. Til klubbens aktiva hører også Rollonhytta på Sulafjellet.
I 2013 fikk skiftet klubben ut gressteppe og har nå kunstgress på Rollonbana, som nå blir kalt for Rollon Park.

Rollon Supporters

Rollons supportere kaller seg «Blue Army» og «Miljoet».
I en kamp mot Valder, på Valderøy utenfor Ålesund i 2006, kom supporterne i fokus da en supporter sparket ned en spiller på Valder etter at han hadde skåret seiersmålet mot Rollon. Også i 2006 var det uniformert politi tilstede da Rollon møtte AaFK 2 til en 3.divisjonskamp i 2006. Politiet fryktet bråk under møtet mellom de to erkefiendene og tok ingen sjanser.
Neopilionidae

Utseende

Små (kroppslengde 0,9-4 mm) vevkjerringer. Noen arter av Enantiobuninae er blå, en uvanlig farge for vevkjerringer (og dyr i det hele tatt).

Utbredelse

Familien er utbredt på den sørlige halvkulen, i Sør-Amerika, Sør-Afrika og Australia.
Felix Hoppe-Seyler

Ernst Felix Immanuel Hoppe-Seyler (født 26. desember 1825, død 10. august 1895), født Felix Hoppe, var en tysk lege, fysiolog og kjemiker. Han var en av grunnleggerne av fagene biokjemi, fysiologisk kjemi og molekylærbiologi. Hoppe-Seyler var professor ved Universitetet i Strasbourg.
Han var sønn av superintendent i Freiburg Ernst August Dankegott Hoppe. Foreldrene døde tidlig og han vokste opp dels hos søsteren og svogeren, presten Georg Seyler, dels på barnehjem. Han ble i 1864 formelt adoptert av sin 25 år eldre svoger, og tok da navnet Hoppe-Seyler.
Han ble i 1858 gift med Agnes Franziska Maria Borstein, og de var foreldre til indremedisineren Georg Hoppe-Seyler, som ble professor ved Universitetet i Kiel.
Tivolivise

«Tivolivise» er et skillingstrykk fra Danmark, København Tivoli skrevet av Erik Bøgh.

Teksten

1.Det var en aften på tivoli ennu i Carstensens dage,

der skulle være fyrverkeri og det var nettopp tilbake.

Vi sto og venta på herligheten, det kom en byge og hele gleden

ble straks til vann, til bare vann.
2.Og regnet strømmede ned fra sky, der ble en jammer at høre,

min hatt var blekrød og ganske ny tenk blott hva skulle jeg gjøre.

Og skilt fra tante jeg ble i vrimlen, da kom en Herre som sendt fra himlen,

med paraply, med paraply.
3.Han var jo fremmed men herregud man vet at nød bryter lover.

Han så så god og så ærlig ut og noget må man jo vove,

og den der kjenner de røde hatte hvor lite de tåler kan saktens fatte

at jeg ble glad, ja riktig glad.
4.Han sagde: Jomfru det er så vått, jeg svarte kort: Ja det er det.

Han sagde: Unnskyld jeg mener blott, at de får tøyet fordervet.

Men må jeg låne Dem paraplyen så kan de dog komme tørr til byen

tillater De, tillater De.
5.Men straks at takke, det syntes jeg var ikke riktig anstendig,

og derfor svarte jeg også nei så lenge det var nødvendig.

Men så forsikret han at vi hadde just begge hjemme i samme gate

tenk sikket hell, tenk sikket hell.
6.På veien talte vi opp og ned om været føst det seg dreide,

men siden ble det om kjærlighet og om så gruelig meget.

Og da så efter den passiar vi kom hjem til porten så, ja så var vi

forlovede, forlovede.
Migalovo flyplass

Migalovo flyplass  FPN 41486 - er en flyplass i bruk av de russiske spesialstyrkene nærheten av Tver i Russland.