André Citroën

Liv og karriere

Han ble født i Paris i 1878. André-Gustave var det femte og siste barn av jødiske foreldre, diamanthandler  Levie Citroen fra Nederland og Masza Amelia Kleinman fra Warszawa, Polen. Han var fetter av den britiske filosofen Sir A. J. Ayer (den enese sønn til hans tante Reine).
Citroen-familien flyttet til Paris fra Warszawa i 1873. Ved ankomst dit ble et trema lagt til navnet (visstnok av en av André s lærere). Han endret Citroen til Citroën (en bestefar som hadde vært en grønsakhandler og selger av tropisk frukt, hadde tatt som etternavn Limoenman, bokstavelig talt «Sitronmann», men hans sønn foretrakk Citroen, nederlandsk for "sitron").
Hans far begikk selvmord da André var seks år gammel (antagelig etter konkurs, et feilslått bedriftseventyr i en diamantgruve i Sør-Afrika).
Det er kjent at unge André var inspirert av bøkene  til Jules Verne og hadde sett byggingen av Eiffeltårnet for Verdensutstillingen i Paris 1889, noe som gjorde at han bestemte seg for å bli ingeniør.
André ble utdannet ved École Polytechnique i 1900. I det året han besøkte Polen, sin nylig avdøde mors fødeland, så han en snekker arbeide med et sett tannhjul med en «fiskebeinstruktur». Disse girene var mindre støyende og mer effektive. Citroën kjøpte patenter billig, noe som førte til oppfinnelsen som er kreditert Citroën, spissformede tannhjul. Det er også kjent for å være inspirasjon for »dobbelte chevron», Citroëns logo.
I 1906 ble han ansatt som direktør for bilfabrikken Mors (bil), et selskap hvor han ble svært vellykket.
Under første verdenskrig var han ansvarlig for masseproduksjon av våpen. Citroën fikk et internasjonalt renommé under krigen, og mer som den ledende produksjonsekspert i Frankrike. Hans virksomhet var omfattende i forbindelse med Renault-fabrikken som hadden 35 000 mann i produksjon av ammunisjon under krigen.
På midten av 1919 var Citroën en av direktørene i Societe Francaise Doble Paris som bygde dampkjøretøyer i Frankrike . Andre kjente i bedriften  var Paul Sicault fra Renault Co. M. Mery fra Turcat-Mery Co. og bilkonstruktøren Louis Delage. Hans konstruksjon var ikke mulig, og Citroën vendte seg til andre prosjekter. 
Citroën grunnla Citroën Automobile Company i 1919 og førte det til frem til å bli den fjerde største bilprodusent i verden tidlig på 1930-tallet (spesielt 1932).
Kostnadene for å utvikle den forhjulsdrevne modellen Traction Avant, som ironisk nok skulle forbedre salget for selskapet, førte til dets konkurs i 1934. Det ble tatt over av den viktigste kreditor Michelin, som hadde levert bilenes dekk.
Han døde i Paris av magekreft i 1935 og ble gravlagt i Cimetière du Montparnasse, begravelsen ble ledet av sjefsrabbien i Paris.

Senere anerkjennelse

Den 9. oktober 1958 under Paris Motor Show  ble Quai de Javel omdøpt til «Quai André-Citroën» i anerkjennelse av den forandring som hadde berørt  byens 15. arrondissement, som to generasjoner tidligere var preget av grønsakhandel, hadde blitt valgt av Citroën som stedet for Europas første anlegg for masseproduksjon av biler . Dette var det andre kjente navn på gaten som i 1843 hadde blitt døpt "Quai de Javel," i anerkjennelse av den kjemiske fabrikken som hadde blitt satt opp for å produsere en rekke industrielle syrer, og som senere hadde det kjente selvtitulerte «Eau de Javel» (blekemiddel) blant sine produkter.
I 1992, ble Parc André Citroën, en offentlig park i Paris oppkalt etter ham. Den ble anlagt på tuftene av den tidligere bilfabrikken til Citroën som ble drevet til slutten på 1970-tallet og som hadde blitt revet i løpet av en åtte-års periode mellom 1976 og 1984.
I 1998 ble André-Citroën innlemmet i Automotive Hall of Fame i Dearborn, Michigan.