Brunsbüttel

Geografi

I areal er Brunsbüttel den femte største bykommunen i Schleswig-Holstein, etter Lübeck, Fehmarn, Kiel og Neumünster. Brunsbüttel utgjør 65,24 km² og grenser til kommunene Averlak, Eddelak, Neufeld og Neufelderkoog i Ditmarsken i nord og vest. I øst ligger kommunene Büttel og Kudensee i Steinburg. I sør er Brunsbüttel skilt fra delstaten Niedersachsen med Elbes utløp.
Elbe er om lag 3 km bred ved Brunsbüttel. Vanlig tidevannsforskjell er på mellom 2,5 og 3 m. Området er oppdemmet marskland langs elveutløpet. Byen har ingen naturlige høydedrag og ligger knapt over havnivå. Utgravinger i forbindelse med anleggelsen av Kielkanalen mellom 1887 og 1895, og nye sluser mellom 1908 og 1914, har skapt noen kunstige høyder. Kanalen deler byen i en østlig og vestlig del. Gjennom byen renner også dreneringskanalen Braake, som oppstod under juleflommen i 1717. Braake brukes også til rekreasjonsformål.
Kommunen er inndelt i ortsteilene Brunsbüttel, Brunsbüttel-Ort, Brunsbüttel-Süd, Blangenmoor-Lehe, Mühlenstraßen, Ohlen, Osterbelmhusen, Ostermoor, Triangel, Westerbelmhusen og Westerbüttel.
I luftlinje ligger Brunsbüttel 10 km unna Marne i nordvest, 33 km unna Heide i nord og 80 km unna Kiel i nordøst. I øst og sørøst ligger byen 24 km unna Itzehoe, 101 km unna Lübeck og 68 km unna Hamburg. I sørvest og vest ligger byen 53 km unna Bremerhaven og 29 km unna Cuxhaven. Nærmeste autobahn ligger 27 km unna byen, og nærmeste jernbanestasjon med passasjertrafikk ligger i Sankt Michaelisdonn, 12 km fra Brunsbüttel. Jernbanen mellom Sankt Michaelisdonn og Brunsbüttel er reservert for godstrafikk.

Historie

Den eldste skriftlige kilden om Brunsbüttel er et dokument datert til 14. juli 1286. Der lover innbyggerne byens lensherre, erkebiskop Giselbert von Brunkhorst i Bremen, at de slutter å plyndre kjøpmenn fra Hamburg. Etter vedvarende tap av land ble bebyggelsen flyttet lengre inn i landet på 1600-tallet. I 1654 ble kirkegården anlagt, og i 1679 ble den første gudstjenesten holdt i den nye Jakobuskirche. Området ble hardt rammet av juleflommen i 1717.
Først i 1762 lyktes man i å stanse oversvømmelsene for godt med nye diker. Polderen som oppstod, Brunsbüttel-Eddelaker-Koog, ble gitt kommunalt selvstyre av kong Christian VII av Danmark og Norge i 1772. I 1907 skiftet Brunsbüttel-Eddelaker-Koog navn til Brunsbüttelkoog, som fikk bystatus i 1948. I 1970 ble mesteparten av dagens kommune dannet, idet bykommunen Brunsbüttelkoog og landkommunene Brunsbüttel, Mühlenstraßen, Ostermoor, Osterbelmhusen, Westerbelmhusen og Westerbüttel slo seg sammen til bykommunen Brunsbüttel. I 1972 kommunen Blangenmoor-Lehe en del av Brunsbüttel, som også fikk overført 80 hektar fra Büttel i Steinburg. På dette området ble Brunsbüttel kjernekraftverk oppført.

Politikk og administrasjon

Som en amtsfri by i Schleswig-Holstein ledes Brunsbüttel politisk-administrativt av en direktevalgt borgermester. Borgermester siden 2011 er partiløse Stefan Mohrdieck.
Bystyret i Brunsbüttel består siden 2013 av 23 partipolitiske representanter, deriblant en ordfører og to varaordførere. Ordfører siden 2013 er Karin Süfke fra SPD. SPD har ni representanter, CDU har åtte, FDP har tre, Bündnis 90/Die Grünen har to, mens Wählerinitiative Graue Panther (WGP) har én representant.