Rendezvous (pelshandel)

Rendezvous var betegnelsen på de årlige handelsmøter mellom trappere og pelshandlere i Rocky Mountains som fant sted i 1820- og 30-årene: Der møttes villmarkens hvite pelsjegere og deres indianske handelspartnere på avtalte steder for å selge eller byttehandle sesongens pelsfangster til de utsendte oppkjøpere fra handelskompaniene, og samtidig skaffe seg ny proviant, varer som kunne brukes ved byttehandel, og for å få utbetalt lønn i den grad de var engasjert av pelshandelkompaniene på slike vilkår. Metoden med slike rendezvous ble først tatt i bruk for trappere som arbeidet på vegne av Rocky Mountain Fur Company, særlig av Jedediah Smith og Thomas Fitzpatrick og handelskompaniets leder, William Henry Ashley. Det første av deres rendezvous fant sted sommeren 1825 ved Henrys Fork, en sideelv til Green River, nær det som i dag er McKinnon i  Wyoming.
I alt fant det sted 16 rendezvous innen pelsjakten på nordamerikansk bever ble urentabel ettersom bestanden gikk å kraftig tilbake på grunn av den intensive jakten. Møtene i årene1829, -30 og 38 fant sted på østsiden av det kontinentale vannskillet; alle de øvrige var lenger vest, i vanskeligere tilgjengelige men rikere jaktområder vest for Rocky Mountains hovedkam. Treffene fant sted om ommeren, da det uansett ikke var jaktsesong, og i tide før høstjakten. Mellom misten av juni og midten av september mistet beveren så meget hår at pelsene var mindre verdt.

Peslshandelens metoder

I de avsides Rocky Mountains var det meget viktig for trapperne å ha fungerende våpen, krutt og ammunisjon; de trengte også til seg selv og ikke minst som byttevarer kaffe, sukker og tobakk. Oppkjøperne kunne oppnå mer pels for disse varer enn de kunne få ved å foreta byttehandelen i Saint Louis. Takket være denne prisdifferansen var rendezvoussystemet så innbringende for Ashley at han allerede etter to år kunne trekke seg tilbake fra geskjeften som en meget velstående mann, og i stedet engasjere seg i politikken. Tre av hans captains, Jedediah Smith, David Jackson og William Sublette, kjøpte hans eierandeler i 1826. 
Også fpt trapperne var systemet meget lukrativt til å begynne med. En dyktig fangstmann kunne i et godt år bringe med seg 300 til 400 pelser til rendezvouset; i 1825 hadde Jedediah Smith med seg hele 668 pelser. Ikke sjelden innbragte fangsten 2000 US-dollar til trapperen, men så kjøpte de da inn de varer de trengte til priser som kunne være det tyvedobbelte av dem i St. Louis.
Pelsene ble så transportert av oppkjøperne til St. Louis. Ruten langs North Platte River ble mot slutten av 1830-årene til en viktig del av Oregon Trail, som nybyggerne fulfte på sin vei til passene over Rocky Mountains og så ned til Stillehavskysten.
De første årene ble det lagt vekt på å legge møtestedene på forskjellige steder, for slik å styre fangsten runst om til nye områder og få utnyttet ressursene best mulig.

De forskjellige Rendezvouz

Allerede til det  første rendezvous i 1825 kom det ikke bare 91 trappere fra Ashleys eget handelskompani, men også enhelte indianere fra stammene cheyenne og Crow, og noen pelsjegere fra det britiske Hudson’s Bay Company, som slik i strid med sine kontrakter solgte sine pelser til amerikanerne. Deretter ble rendezvousene bare større og større, med mange indianere fra nær og fjern, som ville bygge pelser mot de hvites varer. De dikk betaling i form av uttynnet whiskey, glassperler og fargerike tekstiler; dette var meget innbringeende for oppkjøpersiden. Under treffene fant det sted store festligheter, og disse satte fart på spredningen av kjønnsykdommer, særlig syfilis, blant både Mountain Men og indianere.  Shoshonene avholdt hesteveddeløp, det fant sted brytekamper, løpskonkurranser, skytekonkurranser, og innslag av sirkuspreg.
Captain Benjamin Bonneville bygget i 1832 Fort Bonneville nær det som i dag er Daniel i Wyoming som den første bygning vest for fjellkammen og dedisert til rendezvousene, men den var ikke veldig god og forfalt raskt. Fra 1833 fanrt nesten alle rendezvous sted der i nærheten. Bonnevilles skildring av treffet i 1833 ble beskrevet av Washington Irving og ogffentliggjort i 1837. Den tilhører de viktigste kunnskapskilder om rendezvousene. 
Omtrent til samme tid forsøkte forretningsmannen Nathaniel J. Wyeth å forsyne Rocky Mountain Fur Companys pelshandlere med varer fra Stillehanskysten. Men i 1834 var handelskompaniet allerede insolvent ov oppløst da rendezvouset inntraff. Det fikk tilbake med pelshandelen og William Sublette var i ferd med å avvikle sitt engasjement. Wyeth skjønte ikke hva som skjedde, og tolket det hele som løftebrudd eller korrupsjon av noe slag. Wyeth tok da med seg sine varer til Snake River og kom frem til Fort Hall, slik at han kunne få solgt dem det neste året til Hudson’s Bay Company. Det året ble pelsdyrjegerne for første gang forsørget i stor stil av representanter for American Fur Company ved et rendezvous. Dette skulle så forsette slik de påfølgende årene.
Treffene forløp ikke altid fredelig. Ved rendezvousene i 1827, -28 og -32 kom det til voldelige sammenstøt mellom trappere og blackfootindianere, i 1832 også med deltagelse av Nez-Percé-indianere på trappernes side. I 1835 beseisert Kit Carson sin kollega Bully Shunar i en duell og skjøt han ned fra hesteryggen. Samme år vakte misjonæren og legen Marcus Whitman oppsikt da han opererte en blackfoot-pilspiss ut av ryggen til Jim Bridger. Maleren Alfred Jacob Miller var i 1837 den eneste kunstner som vokst seg med til et rendezvous, og blant hans verker er ett der han skildrer at en trapper kjent som Francois betaler en far med varer for  600 US-dollar for en brud.
Ved det siste rendezvouset i 1840 var den katolske prest og misjonær Pierre-Jean De Smet til stede; han holdt da den første katolske messe på det senere Wyomings område.

Gjenskapning

I Bear River State Park i Wyoming arrangeres det hvert år helgen før Labor Day dett som kalles Bear River Rendezvous, der entusiaster etterligner de  de historiske rendezvous.