Sligo

Historie

Sligos irske navn Sligeach, som betyr «skjellstedet» kommer av store mengder skjell i elva og dens utløp, og for flere skjelldynger som er funnet omkring byen etter matlaging helt tilbake til steinalderen.Brev til kartmyndighetene fra 1836 beskriver at kjerrelaster av skjell er funnet under bakken mange steder i byen som nå er bebygget. Ved oppsetting av grunnmurer ble det stadig gravd opp store mengder skjell. Hele distriktet med kysten, elveutløpet og elva var rikt på sjømat som ble utnyttet så tidlig som i stenalderen.
Den første rundkjøringen i byen ble bygget rundt et gravkammer som var hugget ut fra en stor stenblokk.
I middelalderen var Sligo et viktig knutepunkt både handelsmessig og strategisk.
Dominikanerklosteret er den eneste middelalderbygningen i byen som fremdeles står. Klosteret ble grunnlagt i 1253 av Maurice Fitzgerald som var «Lord Chief Justice of Ireland». Det ble ødelagt av brann i 1414 men gjenreist til sin nåværende stand.
Under den store sultkatastrofen i Irland og i tidsrommet 1847 til 1851 emigrerte 30 000 irer fra havna i Sligo. I havna med utsikt over elva Garavogue er det reist en statue som ett av tre minnesmerker om disse emigrantene. En plakett med et «brev til Amerika» forteller om en families triste skjebne: 
Nå er jeg dessverre alene i verden. Alle mine brødre og søstre, og alle barna mine, unntatt deg, er døde. Vi er alle kastet ut fra eiendommen til landeieren herr Enright. Det er så dårlige tider og hele Irland er i slik fattigdom at ingen kan betale jordleia. Mitt eneste håp nå er deg, nå som jeg har brukt min siste shilling. Nå må jeg enten tigge eller gå på fattighuset. Hilsen fra din kjære far, Owen Larkin.
Det er sagt at den idylliske øya «Coney island» i Sligobukten har blitt oppkalt av Coney island i New York. Coinín på gaelisk betyr hare. Cuniculus på latin betyr hare eller passasje under bakken. Det er sagt at kaptein Peter O'Connor på skonnerten Arethusa, som tok flere turer mellom Sligo og New York for 200 år siden, kalte øya i New York opp etter øya som ligger noen kilometer fra hjemmet hans i Sligo.
Poeten W. B. Yeats, som er en av de mest betydningsfulle forfatterne i Irland, og er nobelprisvinner, har nær tilknytning til Sligo. Han vokste opp i Sligo, døde i 1939 og er gravlagt på Drumcliffe kirkegård i Sligo. Flere av hans verker har handling hentet fra omegnen rundt byen Sligo.
Byen er omgitt av to fjellkjeder, «Dartry-fjellene» på nordsiden og Ox-fjellene mot sør.

Transport

Sligo har et moderne veinett betjent av flere strekninger med 4-felts motorvei og 2-felts motorvei. Riksveien N4 til Dublin har god standard. Det er bygget motorvei gjennom byen og opprettet flere gågater i sentrumsområdet for å bedre funksjonen av byens sentrum.
Jernbaneforbindelsen til Dublin ble åpnet i 1862. Nordover igjennom Enniskillen kom jernbanen i 1881. Sørover til Limerick og sørlige Irland åpnet en linje i 1895. Nå er det Intercity-togrute til Dublin, men flere av de andre strekningene er enten nedlagt eller ubrukt. Det er et prosjekt igang for å bedre jernbanenettet, spesielt langs vestkysten. I Irland er det det offentlige jernbaneselskapet CIE som driver jernbanenettet.
Sligo Lufthavn ved landsbyen Strandhill betjener byen og grevskapet Sligo, og har flyruter til Dublin og Manchester.
Havna i Sligo betjener relativt små lasteskip opp til 2000 tonn.

Byutvikling

I mange år har Sligo og mange byer i Irland hatt svært lite nybygging og byutvikling. De siste årene har dette forandret seg mye. Det har blitt nye hoteller, boligblokker, kjøpesentre og boligfelter. Flere steder i byen er det bygget gangbroer over elva Garavogue og opprettet gågater.