google/wiki40b huggingface dataset:
Bernhard Walther

Bernhard Walther (født 1430 i Memmingen, død 19. juni 1504 i Nürnberg) var en tysk kjøpmann, humanist og astronom.

Liv og virke

Bernhard Walther far først faktor for det memmingerske Vöhlin-selskap i Nürnberg og som sådan fremgangsrik og utstyrt med særlige fullmakter. Han spilte en stor rolle i samfunnslivet i Nürnberg. Der fremmet og støttet han fra 1471 Regiomontanus og hjalp ham med å bygge en trykkpresse og dessuten Tysklands første stjerneobservatorium. Senere hadde han forbindelser Albert Dürer, og muligens også til Veit Stoß, hvis figurer Adam og Eva vel ved Welser-Vöhlin-salskapets mellomkomst til slutt havnet ved hoffet i Lisboa. Han ble i 1501 i byen Nürnbergs storråd.
Stjerneobservatoriet kjøpte Walther da Regiomontanus døde i 1476 i Roma. Han kjøpte også sin læremesters og venns bibliotek og astronomiske instrumenter, etter at Hans von Dorn på oppdrag av den ungarske konge hadde ført forgjeves forhandlinger med Nürnbergs byråd om det.
Walther fortsatte studiene av planetene, deriblant Merkur. Dette gjorde han særlig ved hjelp av et astrolab (målende armillarsfære) - han fortsatte dette i tretti år, frem til sin død. Observasjonstiden ble for det meste bestemt klassisk over stjernehøyder. Walter var også den første til å benytte et (nokså unøyaktyig) hjulur. De daværende urene hadde dengang ennå ikke noen minuttviser, slik at man svleste minuttene fra tannhjulenes stilling.
Bernhard Walther var den første astronom som tok hensyn til lysbrytningen i jordatmosfæren. Han introduserte mekaniske klokker og var slik i stand til å kunne korrigere observasjonene for den brytning av lyset som oppstår i atmosfæren. Dermet ble hans observasjonsrekke den første «moderne».
Serien av observasjoner som var påbegynt av Regiomontanus gjorde det mulig for Walther å oppsette mer nøyaktige planettavler, og slik ha mer presise opplysninger til bruk for utarbeidelse av horoskoper. Tilsammen ble resultatet 746 solhøyder for bestemmelse av årspunkter og årslengder. Dessuten var det blitt målt 615 planetenposisjoner med lengde og bredde.
Dessverre fantes der omkring år 1500 ingen som sammenlignet disse målingene systematisk med planeddtavler overlevert fra eldre tider. Det ble ikke gjort ytterligere presise beregninger av disse forhold før Tycho Brahe.
Hans ekteskap med Christiane Amman (?-1498) forble barnløs. Etter hans død ble hans bibliotek og vitenskapelige instrumenter spredtdfor alle vinder. Hans hus ble i  1509 ervervet av Albrecht Dürer (det er senere blitt til museum.)
Walthers elev Johannes Schöner sendte observasjonene av Merkur til Nicolaus Copernicus men forøvrig ble ikke observasjonene publisert før i 1544.
Steinerskolen på Hedemarken

Historie

Steinerskolen på Hedemarken hadde sin første innskrivingsdag på Mjøsisen i 1981. De første år tilbragte skolen på gamle Kjonerud gård i Bekkelaget, fram til den i 1986 ble flyttet til Sandvika der den ligger i dag. «Helsepedagogisk Steinerskole på Hedemarken» forkortet (HPS), en egen skole for elever med funksjonshemninger ble grunnlagt i 1987. I 1992 fikk skolen også et videregående trinn. Videregående trinn av helsepedagogisk skole har også en avdeling ved Stiftelsen Grobunn i Romedal. I 1996 ble en liten del av skolen utbygd, og mellom 2004 og 2005 ble en helt ny steinerbarnehage bygd ved siden av skolen. Nybygget sto ferdig høsten 2005, med fire avdelinger og til sammen 70 plasser for barn i alderen 1-5 år. Enda et nytt videregående trinn ble bygd. Dette ble offisielt åpnet i januar 2011. Den gamle Videregående-brakken fra 1992 ble omgjort til kontorer.
Peter Zadek

Bakgrunn

Peter Zadek tilhørte en borgerlig liberal-jødisk familie i Berlin. I 1933 emigrerte familien til London og ved utbruddet av krigen til det roligere Oxford. Under sin utdannelse til lærer kom han i kontakt med et amatørteater, og fikk interesse for regi. Han studerte regi i London og debuterte med Oscar Wildes Salome 21 år gammel.

Karriere

Etter studiet arbeidet han ved en rekke teatre i den britiske provinsen. I 1958 fikk han en invitasjon til å arbeide ved Theater am Dom i Köln, og reiste for første gang tilbake til fødelandet. Der ble han kjent med den tyske regissøren og teaterlederen Kurt Hübner, som fikk ham med til Ulm og senere sammen med Zadek skapte furore i Bremen med den såkalte «Bremen-stilen», preget av ville insceneringer og fantasifulle scenebilder av Wilfried Minks. Siden tiden i Ulm samarbeidet Zadek med Minks.
I Ulm vekket hans oppsetning av Shakespeares Kjøpmannen i Venedig oppsikt, ettersom det negative portrettet av jøden «Shylock» førte til anklager om antisemittisme. Zadek forsvarte seg med at også dårlige sider ved jøder måtte behandles.
Hans arbeider i Bremen inkluderte oppsetningen av Frühlings Erwachen av Frank Wedekind og Die Räuber av Friedrich Schiller, som tok ånden og den revolusjonære atmosfæren i 1968 på pulsen. Sammen med Peter Zadek arbeidet også den unge Peter Stein som regissør i Bremen, og teatret ble dermed et av de viktigste på den tiden i Tyskland.
Suksessen i Bremen gjorde at han ble utnevnt til sjef for Schauspielhaus Bochum fra 1972 til 1979. Her begynte han sitt fruktbare samarbeid med en rekke fremragende skuespillere, som førte til hans mest spektakulære oppsetninger. Det byråkratiske arbeidet forbundet med ledelsen av et teater ble imidlertid for mye, og han sa fra seg stillingen for å virke som selvstendig regissør.  I 1985 ble han imidlertid sjef for Deutsches Schauspielhaus i Hamburg, hvor han virket til 1989. Siden 1990 virket han igjen som fri regissør, med oppdrag for alle store teaterscener i det tyskspråklige Europa. Hans oppsetninger skapte stor debatt, og hadde mange tilhengere såvel som kritikere. Zadek gikk i sine oppsetninger mot alle typer konvensjoner, både de som gjelder i samfunnet og de som gjelder for teater. Han var ofte eksperimentell og dermed overraskende.
Han hadde regien for to kinofilmer, i 1969 for Ich bin ein Elefant, Madame og 1983 Die wilden Fünfziger etter romanen Hurra, wir leben noch av Johannes Mario Simmel.
Zadek mottok tallrike priser og utmerkelser, og ble flere ganger valgt til «årets regissør». I 2002 mottok han Bundesverdienstkreuz.
Hans livsledsager var forfatterinnen Elisabeth Plessen.
Tandjilé

Demografi

Regionen hadde i 2009 en befolkning på 661 906, hvorav 657 680 var fastboende og 4 226 nomader.
De viktigste etnisk-språklige gruppene er marbaene (19,85 %), nangtchéréene (13,62 %), léléene (13,93 %), ngambayene (12,62 %) og gabriene (10,61 %).
Clyster trachypygus

Utseende

En middelsstor, sylindrisk, blank, svart hornbille. Hannen har et lite horn i pannen og tre små knøler på pronotum, som er litt uthulet på sidene. Dekkvingene har finee punktrader. Hunnen mangler hornet i pannen og knølene på pronotum, som er glatt og blankt hos begge kjønn.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Malaysia, Sumatra og Borneo.
De italienske kriger

Opptakt

Karl VIII av Frankrike ble oppfordret av Ludovico Sforza til å gjenta Angevinenes krav på tronen i Napoli, som på det tidspunkt var under Aragóns kontroll. Ferdinand I av Napoli døde i 1494, og Girolamo Savonarola ønsket da franskmennene velkommen til Firenze og Roma. Franskmennene ble snart upopulære i Italia, og Den venetianske liga ble dannet i opposisjon til dem. Karl ble beseiret i slaget ved Fornovo, men unnslapp og kom seg tilbake til Frankrike.

Ludvigs invasjon

Ludvig XII av Frankrike, Karls fetter og etterfølger, invaderte Italia i 1499, og tok den nordlige delen av landet. Han inngikk en avtale med Ferdinand II av Aragón om deling av Napoli, men i 1502 hadde det oppstått uenighet mellom de to partene, og franskmennene ble kastet ut av det sørlige Italia. De fortsatte okkupasjonen av Milano.

Cambrai-ligaen

Samtidig hadde pave Julius II blitt bekymret over Venezias ekspansjon, og i 1508 sto han bak dannelsen av Cambrailigaen hvor Frankrike, Spania, Det tysk-romerske rike og Pavestatene sto sammen mot Venezia. Ligaen seiret over venetianerne i slaget ved Agnadello i 1509.

Den hellige ligas krig

I 1510 hadde Julius II nådd en modus vivendi med Venezia, og så i stedet Frankrike som den farligste utfordrer i regionen. Han grunnla derfor Den hellige liga for å kaste ut franskmennene. I slaget ved Novara i 1513 ble Ludvig beseiret, men i 1515 tok hans etterfølger Frans I tilbake Milano etter å ha seiret i slaget ved Marignano.
Karl V av det tysk-romerske rike var fast bestemt på å sette en stopper for den franske innflytelsen i Italia, noe han oppnådde etter sin seiere i slaget ved Pavia i 1525. Frans I ble tatt til fange og ble holdt i Madrid inntil han hadde avgitt områdene i Italia; senere hevdet han at dette var ugyldig ettersom han hadde gjort det under press.

Plyndringen av Roma

På dette tidspunkt snudde paven igjen, da Klemens VII i frykt for det tysk-romerske rikes voksende makt allierte seg med Frankrike. Som en følge av dette plyndret keiserlige tropper Roma i 1527, i det som er kjent som Sacco di Roma. Plyndringen tok overhånd, slik at blant annet en rekke kirker ble ødelagt, noe som ble pinlig for keiseren; samtidig ble det lettere for keiseren å forhindre at Henrik VIII av Englands ekteskap med Katarina av Aragón ble annullert.

Fredstraktatene

Ved Cambrai-traktaten i 1529 sa Frans I fra seg alle krav i Italia, men først med freden i Cateau-Cambrésis i 1559 var krigene helt over.

Innvirkning på samtiden

En av de mest kjente innvirkninger krigen hadde er den innflytelse den hadde på Leonardo da Vinci. Mange av hans oppfinnelser, hvorav en del ble realisert mens andre forble tegninger, var våpensystemer laget i forbindelse med krigene. I tillegg måtte et av hans største prosjekter, den gigantiske hestestatuen som var planlagt i Milano, stoppes i 1495 da bronsen trengtes til kanoner.
Rapping

Rapping, eller rap, er en betegnelse på en måte å bruke vokal på som inneholder tekster som rimer og framføres på en bestemt rytmisk måte. Rap regnes gjerne som et av de «fire elementene» av hiphop-kulturen, og rap-musikk brukes ofte synonymt med hiphop-musikk, selv om rapping også blir brukt innen en rekke forskjellige musikkgenre, som for eksempel nu metal, og hiphop-musikk trenger heller ikke å inneholde rap. Selv om rapping i stil skiller seg fra spoken word, regnes ofte vokalist/poeter som Gil Scott-Heron og Bob Dylan som proto-rappere.
Et av hovedtrekkene ved rap er at det skal inneholde et spesielt tema, som politikk, kjærlighet eller oppvekst, og holde seg til temaet gjennom hele sangen.

Freestyling

En form for rapping er freestyling, hvor utøveren improviserer teksten, ofte inspirert av foregående handlinger av de tilstedeværende, og enda oftere ved «dissing» av motstanderen. Dette foregår ofte som «freestyle battles».

«Seremonimester»

MC er en forkortelse for Master of Ceremonies og er i dag synonymt med rapp-artist. Uttrykket har sin opprinnelse i den libanesiske katolske kirke, der det betegner en person som organiserer de religiøse seremoniene. 
Innenfor populærmusikk ble termen MC først tatt i bruk i Jamaicas dansehaller hvor man alltid hadde en «seremonimester» på dansetilstelninger. Han introdusere de forskjellige bandene og artistene ved hjelp av rap. Han hadde også andre oppgaver som konferansier, som å  gi praktiske beskjeder, og framføre reklamebudskap fra arrangementets sponsorer.
Uttrykket ble brakt til New York med jamaicanske immigranter på 1970-tallet, og ble en del av den nye musikkstilen hiphop.
Cape Flannery

Cape Flannery er et nes på vestsiden av Thule Island i Sør-Sandwichøyene. Det ble kartlagt i 1930 av et lag fra Discovery Investigations på RSS «Discovery II», som navnga det etter sir Fortescue Flannery, et medlem av Discovery Committee.
Benoît Ulysse de Ratti-Menton

Biografi

Han var italiener som var blitt naturalisert franskmann. Han ble elevert til visekonsul i 1822, tilknyttet det franske konsulat i Genève i 1824, visekonsul i Arta i 1831, t Tbilisi 15. mai 1833, i Gibraltar en 1837, konsul i Damaskus i 1839, i Canton i 1842, den første franske konsul i  Calcutta i 1846, chargé d’affaires og første diplomat som ble konsul i Lima i 1849, i Genève i 1853, i Havanna i 1855. Han gikk i pensjon i 1862.
Samiske geografiske navn i Overhalla

Samiske geografiske navn i Overhalla (knr 1744) angir stedsnavn i Overhalla kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare sørsamisk er tatt med i denne oversikten for Overhalla kommune.
Johannes Håkenåsen

Biografi

Johannes J. Håkenåsen ble født som nummer sju i en søskenflokk på åtte på garden Håkenåsen på Brøttum i Ringsaker kommune. Faren Jørgen Haakenaasen (1877–1974) var en aktiv lokalpolitiker og organisasjonsmann som var ordfører for Høyre i Ringsaker fra 1918–1921.

Utdanning

Som den eneste av søsknene fikk Johannes J. Håkenåsen høyere utdanning selv om vegen fram mot målet var lang og kronglet. Etter folkeskoleeksamen på grendeskolen Nordheim gikk han et halvårig snekkerkurs i kommunal regi, et år på Ringsaker fylkesskole, to år på Evenstad skogskole og ettårig artiumskurs på Hamar katedralskole for å kvalifisere seg til studiene ved Norges landbrukshøyskole på Ås hvor han tok eksamen som forstkandidat i 1944 med hovedkarakteren Særdeles tilfredsstillende. Blant hans medstudenter var den senere professor Ivar Samset. Håkenåsen medvirket i felttoget i Gudbrandsdalen i 1940 og var involvert i motstandsarbeid under krigen.

Karrière

Fra barnsbein av hadde Håkenåsen arbeidet i skog og mark, og undervegs mot høyskolestudiet var han sysselsatt med skogsarbeid og som tømmerblinker. 1945/1946 var han knyttet til Landbruksdepartementet hvor han utførte statistikkarbeid og kartlegging av behovet for brensel. I 1946 ble han driftsbestyrer i Pihlske Sameie hvor han nedla et stort arbeid med bygging av veger og bruer, grøfting av store myrer, allmenn skogskjøtsel og utvikling av hytteområder på Sjusjøen fram til han tok avskjed i 1965 for å tiltre en nyopprettet stilling som ledende herredsskogmester for kommunene på Ringerike. I 1971 ble han teknisk fylkesskogmester i Oslo og Akershus, og i 1974 ble han utnevnt til fylkesskogsjef for de to fylkene. Han tok avskjed i 1987.

Forfatterskap

Johannes J. Håkenåsen var en særdeles kunnskapsrik forstmann med særlig interesse for almenningshistorie og viltforvaltning. Han holdt radiokåserier om elg og de skader elgen påførte skogbruket. I bokverket Elgen i Norge redigert av Per Hohle bidro Håkenåsen med to solide artikler. På oppdrag fra sin tidligere arbeidsgiver Pihlske Sameie ( i dag: Pihl AS) og Ringsakeralmenningene Brøttum, Ringsaker og Veldre forfattet han en meget grundig og systematisert framstilling av almenningshistorien helt fra Kongealmenningens tid til 1961. Boka Ringsakeralmenningenes historie bind 1 kom ut i 1982 og er fortsatt et referanseverk som flittig siteres og som har vært en viktig rettskilde i tvister og konflikter som enten er løst i minnelighet eller er blitt behandlet i rettsapparatet.
EM i curling 1999

Curling-EM 1999 ble arrangert 9. desember – 16. desember 1999 i 
Chamonix i Frankrike. 
Det deltok 16 lag for herrer og 14 lag for kvinner.
Viktor Ponedelnik

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Sovjetunionen. Han ble europamester i fotball i 1960.
Altadalen

Geologi

Altadalen ble utformet av isbreene i istiden. To store morenerygger ble dannet på slutten av istiden da breene hadde en liten vokseperiode. Den nederste ryggen går på tvers av dalen fra  Kronstad i øst til Hjemmeluft i vest. Den andre ryggen går på tvers ca. 5 km lengre opp i dalen fra Raipas i øst til Øytun i vest.

Biotop

Altadalen er meget frodig i Finnmarksammenheng. Den har store furuskoger og løvskog bestående av bjørk, or, asp, rogn og hegg. Gran har blitt plantet og vokser også vilt noen steder. Dalen har et rikt dyre- og fugleliv.

Næring

Jordbruk er utbredt i dalen. I byen eksisterer de fleste servicetilbudene. Det finnes flere store grustak og et asfaltverk på Raipas.

Historie

Det har bodd mennesker i dalen fra lang tid tilbake. Komsakulturen er spor etter mennesker som bodde ved Komsafjellet i dalen fra ca. 7500-4000 f.kr. Det er også funnet helleristninger i Hjemmeluft, på Amtmannsnes og på Komsa som stammer fra ca. 5000 f.kr - Kr. f. Samene har brukt dalen sommerstid i århundrer. Først på slutten av 1500-tallet begynte de første å bo hele året i dalen. I 1578 ble det registrert tre skattemenn (skattebetalere) som hadde vinterboplass i Altadalen. Det var Oluf Nielsen, Sarfe Kviversen og Ener Arnesen. I starten måtte disse betale både russeskatt, skatt til den svenske kongen (Karl IX) og den dansk-norske kongen (Christian IV). Inntektene fra laksefisket var en stor del av grunnen for den store interessen fra de forskjellige kongene. I forbindelse med Kalmarkrigen i 1611 skulle striden avgjøres. Chrisitan IV bygde flere fort langs kysten av Finnmark for å forsterke posisjonen. En svensk fogd dro mot Alta med ca. 150 mann for å befeste dalen, men disse kom aldri fram. Kalmarkrigen ble utkjempet i sør Sverige uten at noe slag om Alta fant sted. De svenske planene med å befeste Finnmark ble oppgitt da Karl IX døde på slutten av 1611.
På grunn av stor hungersnød i Nord-Finland på 1800-tallet har det vært stor finsk innvandring til dalen. De store kobberfunnene på Raipas og Kåfjorden førte med seg mange innflyttere fra Sør-Norge. I tillegg ble den samiske befolkningen mer bofast etter hvert. Det har medført en sammenblanding av tre forskjellige språk, noe som stedsnavnene i dalen bærer preg av.
På slutten av 2. verdenskrig ble hele Finnmark og Nord-Troms evakuert av tyskerne og all bebyggelse i dalen ble brendt, unntatt Alta kirke. Dette kalles Den brente jords taktikk og ble brukt for å stoppe de alliertes (i hovedsak den russiske) hær sin framrykning fra øst.
Hayden Planetarium

Hayden Planetarium er et offentlig planetarium, en del av Rose Center for Earth and Space ved American Museum of Natural History i New York, som for tiden ledes astrofysikeren Neil deGrasse Tyson.
Kevin Crossley-Holland

Liv

Han vokste opp i Whiteleaf i Chiltern Hillsdistriktet, og studerte angelsaksisk språk og litteratur ved University of Oxford. Han har hele tiden arbeidet som lærer og forlagsredaktør ved siden av forfatterskapet. Han har undervist ved  University of Leeds, Tufts University og University of St. Thomas (Minnesota) og vært gjestelærer ved St. Olaf College.
Selvbiografien The Hidden Roads: A Memoir of Childhood utkom i 2009. Hans arkiv er overlatt til Universitetsbiblioteket i Leeds.
Han er medlem av Royal Society of Literature og var i 2012 ærespresident i The School Library Association.

Bøker

Han debuterte allerede i 1964 med Havelok the Dane, som var en gjenfortelling av en ridderroman fra 1200-tallet. Han utga i løpet av 1960- og 1970-tallet flere slike oversettelser og gjenfortellinger, både som bildebøker og i større samlinger. Hans oversettelse av Beowulf i 1968 var tilskyndet av J.R.R. Tolkien og W.H. Auden, som han hadde møtt ved Oxford. Han har utgitt samlinger med irske eventyr og fortellinger fra norrøn mytologi. 
Forfatterskapet er en blanding av folkeminne, historie og skjønnlitteratur, og han beskriver seg Arthur-trilogien som «historical fiction incorporating, anticipating and reflecting legend». Fra et strengt synspunkt mener han selv da at Gatty’s Tale (2006) er hans første egentlige roman, og de tidligere fiksjonsbøkene kan beskrives som noveller og korte bøker.
Hans versjon av Arthurmyten er knyttet sammen med korstogene, og Gatty’s Tale er en oppfølger til trilogien. For den første av Arthurbøkene mottok han Guardian Children's Fiction Prize og den walisiske Tir na n-Og Award; boka var også kortlistet til Nestlé Smarties Book Prize og Whitbread Awards. 
Prisvinnerboka Storm er en spøkelseshistorie i et tilpasset lesestart-format, og forfatteren forklarer selv pristildelingen som resultat av et økende ønske om å berømme bøker for yngre barn og i andre sjangre enn romaner i full lengde: «My great good fortune was to be in the right place at the right time, when there was a powerful lobby for the recognition of writing for younger children.»
Han har skrevet 8 diktsamlinger, og The Mountains of Norfolk (2011) er et utvalg fra disse samlingene. Han har skrevet libretto til to operaer av Nicola LeFanu, begge basert på engelske sagn han selv tidligere hadde utgitt i bøker: The Green Children (1989) og The Wildman (1996); han har også skrevet libretto til en kort opera om Lord Nelson, The Sailor’s Tale (2002).
På norsk finnes Arthur-trilogien (Den seende steinen 2001, Ved korsveiene 2002 og Konge av Midtmyrene 2004), den mer dokumentariske Konge og legende, historien om kong Arthur og ridderne av det runde bord (2001) og Gattys historie (2008). Alle er oversatt av Jón Sveinbjørn Jónsson og utgitt av Damm forlag.
Silence (film)

Om filmen

Filmen er basert på romanen med samme navn av Shūsaku Endō, som ble publisert i 1966. Den hadde premiere den 23. desember 2016.
Boken, og filmen, bygger på historiske hendelser.

Handling

To jesuittprester, Sebastião Rodrigues (Andrew Garfield) og Francisco Garupe (Adam Driver), drar i det syttende århundret til Japan som under Tokugawa-shōgunatet har forbudt katolisismen og nesten all utenlandsk kontakt. Der blir de vitner til at japanske kristne blir forfulgt av landets styresmakter som ønsker å renske Japan for all vestlig innflytelse. Etterhvert skilles prestene, og Rodrigues drar til landsbygda mens han lurer på hvorfor Gud forblir taus mens Hans barn lider.
Onsøy historielag

Onsøy Historielag er et historielag for Onsøy i Fredrikstad kommune. Laget gir ut tidsskriftet Varden.
Utne Hotell

Utne Hotell som ligger like ved ferjekaien på Utne er et av Norges eldste hotell. Det startet som gjestgiveri i 1722 og har siden da vært i kontinuerlig drift. En del av hotellet er fra 1700 tallet, men en stor del er utbygget og påbygget. De største utbyggingene skjedde på slutten av 1800 tallet og er preget av sveitserstilperioden. Den siste påbyggingen skjedde i 1930 da hotellet fikk ny matsal og kjøkken. Arkitekt Terje Alvsaker innredet matsalen der han tok utgangspunkt i et gammelt rosemalt skap som står i den ene enden av matsalen. Selv om denne delen av hotellet er den yngste har det høy verneverdi da den utgjør en fargemessig og formmessig helhet.

Fredning

Hotellet ble inkludert i en større fredning av et bygningsmiljø i 2006. Fredningen omfatter eksteriør og interiør til Utne hotell med ishus, tingstova med naust og det tilgrensende, laftede naustet. I forbindelse med fredningen uttalte Riksantikvaren følgende om hotellet: «det mest tradisjonsrike hotellet i Hardanger og eitt av dei mest særmerkte hotella i heile landet.» Hordaland fylkeskommune startet med fredningssaken allerede i 1991, og etter 15 år ble fredningen vedtatt i 2006. Fylket har samarbeidet med Ullensvang kommune for å få en passende verneform til hotellet og de bygningene som ligger inntil hotellet. Brochhuset som er et handelshus med uthus og hage og som ligger nær hotellet ble fredet i 2003. Selv om fredningssaken var tilbehandling har det vært utført oppussing og modernisering på hotellet, og arbeidet har blitt utført i samarbeid med fylkeskommunen på en måte alle parter var tjent med.
Mineisk

Mineisk var et gamle sørarabiske språk innenfor de semittiske språk som ble snakket i Jemen en gang mellom 1200 f.Kr. og 100 e.Kr. Hovedområdet hvor det var i bruk kan ha vært lokalisert i regionen al-Jawf i nordøstlige Jemen, først og fremst i Wadi Madhab. De meste av tekstene i dette språket ble skrevet av mineere, men andre tempelsamfunn i Wadi Madhab (Nashshan, Kaminahu, Haram, og Inabba') benyttet også språket.