google/wiki40b huggingface dataset:
Acilius sulcatus

Utseende

Acilius sulcatus  har en oval fasong slik som hos alle vannkalver. Hode, bryst og bakkropp danner én kurve, noe som reduserer vannmotstanden når de svømmer. Hodet er bredt og noe skovlformet, med en mer eller mindre skarp fremkant. Brystet (pronotum) er bredere enn langt. Brystskjoldet (pronotum) er mørkt og kantet med gult hele veien rundt, det har en markert gul avlang flekk midt på. Kroppen er nokså flattrykt, mye bredere enn høy. Dekkvingene har langsgående striper. Fasettøynene er relativt små og ikke utstående. Antennene er trådformede. 
Den er mellom 16 og 18 millimeter lang som voksen. Larven er i sine siste larvestadier omtrent dobbelt så stor, nær 30 millimeter.
Fargen er svart og gul. Brystskjoldet (pronotum) er kantet med gult hele veien rundt. 
Hunnen har alminnelige framføtter, mens hannen har brede framføtter.  De er utvidet med noen sugeskåler den bruker under parring, for å holde seg fast på hunnens rygg. Bakbeina er typiske for vannkalver. Leggene (tibiae) og fotleddene (tarsene) er avflatet og utstyrt med tette frynser av lange hår som virker som årer.

Levevis

De voksne billene, og særlig larvene, er grådige rovdyr.  Både de voksne billene og  larvene er raske og elegante svømmere.  Larvestadiene er i ferskvann. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet. Vannkalvene svømmer raskt med symmetriske bevegelser, det vil si at begge beina i et par går framover og bakover samtidig.
Acilius sulcatus finnes i stillestående ferskvann, både i mer næringsfattige myrdammer og i vegetasjonsrike (næringsrike) dammer. De har ikke gjeller og er avhengige av å hente oksygen fra luften. Man kan se både voksne og larver hengende fra vannoverflaten, der bare bakkroppsspissen bryter overflatehinna. De voksne billene lagrer luft under dekkvingene.
Acilius sulcatus tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie,  en hvileperiode, der vannkalvens indre og ytre organer endres.  Acilius sulcatus lever i ferskvann både som larver og som voksne. Det eneste stadiet som er på land er puppestadiet. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land, graver ut et kammer i løs jorden eller lignende, hvor puppestadiet tilbringes.
Vektløfting under Middelhavslekene 2001

Vektløfting under Middelhavslekene 2001. Vektløfting var en av flere sporter under de fjortende middelhavslekene som ble arrangert i Tunis i Tunisia i perioden 2. til 15. september 2001. Det var trettende gangen som vektløfting var med på programmet under middelhavslekene. Det ble konkurrert i åtte vektklasser i både støt og rykk for menn og sju vektklasser støt og rykk for kvinner. Det var første gangen som kvinner deltok i vektløfting under middelhavslekene. Tyrkia ble beste nasjon med tretten gullmedaljer foran Hellas med åtte.
Tenuiphantes flavipes

Utseende

Tenuiphantes flavipes er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Zoolander 2

Handling

Derek og Hansel er tilbake som modeller, men får problemer når et rivaliserende firma prøver å få dem ut av modellvirksomheten.
Varangerhalvøya

Varangerhalvøya (nordsamisk: Várnjárga, kvensk: Varenkinniemi, finsk: Varangin niemimaa) er ei halvøy i Finnmark. Den avgrenses av Tanafjorden i vest og Varangerfjorden i sør. I nord og øst ligger Barentshavet. Halvøya kjennetegnes av høyfjellsvegetasjon. Det høyeste punktet er Stangenestind på 725 moh. Noen av byene og tettstedene på Varangerhalvøya er Vadsø, Vardø, Berlevåg og Båtsfjord.

Reiseliv

Varangerhalvøya markedsføres som en attraktiv reiselivsdestinasjon som kan tilby både friluftsopplevelser og ulike festivaler.
Hetti, Netti og Letti

Opptreden

De opptrådte for første gang i en historie av Carl Barks i 1953, og kom til Norge i Donald Duck & Co nr. 6/1954. I denne historien hadde de imidlertid ikke navn. I Donald Duck & Co nr. 45/1961 kom de tilbake, men het da Hetty, Letty og Netty. 
Hetti, Letti og Netti er en slags jenteversjon av Ole, Dole og Doffen, men de er like forskjellige som Dolly Duck er fra Donald Duck.

Øvrig liv

Hetti, Letti og Netti er Grønnmeiser, som er Andebys jentespeiderklubb. De og Hakkespettene kommer ofte i konflikter. En gang utfordret Grønnmeisene Hakkespettene, og da valgte Hakkespettene brubygging som konkurranse. Det endte uavgjort, men Hakkespettene fikk mest ære, for landssjefen deres hadde sett hele konkurransen og lagt merke til alle gangene de måtte redde Donald Duck, som prøvde å hjelpe dem. En av de store tingene Grønnmeisene har klart å få til, er å få et gratis klubbhus hos Skrue McDuck, noe som neppe er så lett som det kan høres ut som.
Académie royale de peinture et de sculpture

Académie royale de peinture et de sculpture var et kunstakademi for maleri og skulptur i Paris som ble opprettet i 1648 etter tillatelse fra kong Ludvig XIV. Akademiet stengte i samband med den franske revolusjon i 1793. Etterfølgerinstitusjonen ble Académie des Beaux-Arts som fortsatt eksisterer.
Akademiet trådte opprinnelig sammen i rue Taînée (i dag rue Rambuteau) im Quartier des Halles, så i det såkalte Hôtel de Clisson i rue des Deux-Boules, så flyttet man i 1661 til Palais Brion nær Palais Royal, og fikk til slutt i 1692 stilt til disposisjon Anna av Østerrikes gemakker i Louvre. Der hadde det tilhold til det ble stengt.
Erythresthes

Utseende

Middelsstore, slanke, rødlige eller svarte trebukker. Antennene er kraftige, noe flate og sagtakkede. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er lange, slanke og parallellsidige.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (sørlige Kina, Thailand, Laos og Borneo).
Vredestein

Vredestein Banden B.V. er en produsent av dekk til biler, landbruk, industri og til sykler. Selskapet ble etablert i 1946 i Enschede i Nederland som et nederlandsk-amerikansk samarbeidsprosjekt. Den amerikanske partneren var selskapet BF Goodrich. I 1991 ble selskapet kjøpt fra den nederlandske staten av Vredestein Investment Consortium.
I april 2005 ble selskapet kjøpt av russiske Amtel, og ble en del av selskapet Amtel-Vredestein Group. Det russiske eventyret ble imidlertid kort, og allerede i april 2009 gikk Amtel-Vredestein konkurs.
Vredestein Banden BV ble etter konkursen overtatt av den indiske dekkprodusenten Apollo Tyres Ltd og skiftet navn til Apollo Vredestein BV.
Selskapet er kjent for et langt samarbeid med italienske Giugiaro Design, som har stått for design av selskapets serie med premiumdekk.
Zalo

Zalo er et håndoppvaskmiddel som blir produsert av selskapet Lilleborg. 
Den første zalo-flasken ble produsert i 1951. Zalo ble den gang stavet med en S i stedet for en Z, men det endret seg allerede i 1952. Flasken i seg selv er gjort svært få endringer på, mens innholdet er blitt forbedret opp gjennom årene.
Zalo kommer i 4 ulike varianter; Zalo Ultra, Zalo Frisk Sitron, Zalo Epleblomst og Zalo Oppvask- og Kjøkkenspray. Zalo Epleblomst kom på markedet i 2019, og erstattet den tidligere varianten Zalo Antibakteriell. Zalo Frisk Sitron kom på markedet i 2008 og Zalo Oppvask- og Kjøkkenspray i 2009.
I Zalo antibakteriell fantes et middel kalt salisylsyre som er bakteriedrepende, derfor ble denne typen Zalo tatt opp i media i 2002. I 2011 kom Folkehelsa med den påstanden at innholdet var helsefarlig og helt unødvendig. Det diskuteres mye om middelet har den effekten at den fremmer bakterienes resistens, noe som for eksempel kan føre til at en infeksjon vil bli relativt vanskeligere å behandle og det gir økt risiko for alvorlige infeksjoner.

Miljø

Zalo Oppvask- og Kjøkkenspray Refill ble lansert i 2011. Refillposen har 80 % mindre emballasje og blir solgt til en lavere pris enn flasken. Zalo skal imidlertid ikke være miljøskadelig, så lenge produktet brukes i normale mengder. Zalo oppløses i vann og er kun fremstilt av biologisk nedbrytbare stoffer.
Sogndal Fotball

Fosshaugane Campus

Fosshaugane Campus (tidligere Fosshaugane stadion) er hjemmearenaen til Sogndal Fotball. 
Den 7. juli 2006 var det offisiell åpning av Fosshaugane Campus med direktesendt kamp på TV 2 mellom Sogndal og Bryne. Sogndal vant 2–0, og påførte Bryne sitt første tap for sesongen. I mai 2012 ble det lagt om til kunstgress på Fosshaugane.
Publikumsrekorden ble satt før dagens anlegg stod ferdig, da 7 025 tilskuere så kvartfinalen mot Start i 1976.

Meritter

1976: Cupfinalen
1981: Nr 1 2 divisjon avdeling B
1987: Nr 1 2 divisjon avdeling A
1990: Nr 1 2 divisjon avdeling A
1993: Nr 1 1 divisjon avdeling B
2000: Nr 3 1 divisjon
2010: Nr 1 1 divisjon
2014: Nr 1  La Manga Cup 
2015: Nr 1 1 divisjon
2018: Vinner av NM G19 og Sandinavisk G19 Cup.

Profiler

Svein Bakke, Eirik Bakke, Frode Grodås, Jostein Flo, Håvard Flo, Tore André Flo, Lasse Opseth, Anders Stadheim, Tommy Øren, Rune Buer Johansen, Terje Skjeldestad og Alexander Ødegaard er spillere på Sogndal som er registrert med én eller flere kamper på det norske A-landslaget i fotball.
Også på trenersiden har Sogndal bidratt. Tidligere spiller Ingvar Stadheim, far til Anders Stadheim, var trener for landslaget fra 1988–1990. Harald Aabrekk har vært assisterende landslagssjef og hatt ansvaret for U21-landslaget.
Svein Bakke har scoret flest mål for Sogndal, 323 mål på 513 kamper. Knut Christiansen har med 608 innhopp (257 mål) rekorden for flest spilte kamper, like bak kommer Asle Hillestad med 606 kamper.
Oracle Linux

Oracle Linux, tidligere kjent som Oracle Enterprise Linux, er en Linuxdistribusjon som er basert på Red Hat Enterprise Linux (RHEL) som er distribuert som et fritt og åpent operativsystem av Oracle Corporation. Oracle Linux ble lansert 26. oktober 2006 og er tilgjengelig under GNU General Public License (GPL).
Kommersiell teknisk support er tilgjengelig gjennom Oracle Linux Support program, som også støtter eksisterende installasjoner av RHEL og CentOS uten reinstallering. Per 2013 har Oracle Linux mer enn 11,000 kunder som er underlagt support-programmet.
Fransk franc

Franske franc er en tidligere pengeenhet og valuta i Frankrike. Franske franc hadde etter ISO 4217-standarden valutakoden FRF.
Den ble innført 1795 som etterfølger av livre og var da den første valuta som fulgte desimalsystemet. Den 1. januar 1999 ble det ved euro-fikseringen fastlagt at 1 € = 6,55957 FRF. 1. januar 2002 ble euroen innført som valuta i Frankrike.
Di'Anno

Di'Anno er det første soloalbumet til Paul Di'Anno, utgitt i 1984. Bandet gikk også under navnet Di'Anno. I Japan ble albumet først utgitt med tittelen Two Swimmers & a Bag of Jockies.
Psebium

Utseende

En middelsstore, blank, mørkbrunlig trebukk. Antennene er noe lengre enn kroppen. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen, flygevingene (bakvingene) stikker ut bak dekkvingene og gjør at disse billene overflatisk minner om små veps. Dekkvingene er gulbrune i den fremre halvdelen, brunsvarte i den bakre. Beina er slanke.

Utbredelse

Arten lever i Sør-Afrika (Natal).
Psykiatri som avstraffelsesmetode i Sovjetunionen

I Sovjetunionen ble psykiatriske institusjoner brukt for å straffe motstandere av kommunistregimet. Politiske fanger ble sperret inne i mentalsykehus for å isolere dem fra omverdenen, diskreditere dem og ødelegge dem fysisk og psykisk. Bruken av psykiatrien som straff mot friske mennesker regnes som tortur.
Fangene ble utsatt for frihetsberøvelse, elektrosjokk, elektromagnetisk tortur, strålingstortur, provokasjoner, slaveri, vold og ødeleggende medikamenter, som narkotika, antipsykotika og insulin.
Richmondia

Utseende

En middelsstore, bred, blankt svart bladbille. Dekkvingene har markerte "skuldre" og et par smale, opphøyde knøler nær midten som bakover går over til buede lengderibber. Oversiden er uregelemessig, litt rynkete punktert. Pornotum er rundet, bare omtrent halvpartebn så bredt som dekkvingene. Antennene er noe krafgtige, omtren to tredjedeler så lange som kroppen. Beina er forholdsvis slanke.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia (New South Wales).
Star Mountains

Star Mountains er en fjellkjede på Ny-Guinea, som ligger i Bismarckfjellene og inngår i Ny-Guineahøylandet. Fjellkjeden ligger i praksis ligger på grensen (5°S 141°Ø) mellom Indonesia (i provinsen Papua) og Papua Ny-Guinea. I øst strekker den seg til Hindenburgfjellene (Hindenburg Range), og i vest grenser fjellkjeden mot de enorme Maokefjellene. Området regnes blant de våteste på kloden og får årlig i snitt cirka 5 823 mm nedbør.
Star Mountains har temperert klima og er blant annet kjent for sitt enorme biomangfold og for sitt vertskap for ei av verdens største kobbergruver - Ok Tedi. Området inkluderer også mange av Ny-Guineas høyeste fjelltopper.
Amagerbrogade (København)

Amager Landevej

Opprinnelig var Amagerbrogade og Amager Landevej deler av kongeveien til Store Magleby og Dragør. Ved innlemmelsen av Sundbyerne i Københavns Kommune i 1902 het hele veien Amager Landevej (syklistpaviljongen Alhambra som lå nær Sundbyvester Plads, lå således ved Amager Landevej), men etter hvert vant navnet Amagerbrogade innpass, og i dag skifter navnet ved grensen til Tårnby kommune. 
Da Københavns Lufthavn vokste seg større og slukte Maglebylille, ble også Amager Landevej avskåret like nord for Store Magleby. Ved den ytterste ende av Amager Landevej ligger i dag Flyvergrillen.
Bruvin gravlund

Bruvin gravlund i Øyer ble innviet 7. november 2010. Gravlunden avlaster kirkegården ved Øyer kirke.
Foruten gravfelt har gravlunden klokketårn og driftsbygning/servicebygg. Bare de delene som er beregnet på kristne begravelser, er formelt vigslet.
Adkomst til gravlunden er via fylkesvei 361.
Connaught Bridge gasskraftverk

Connaught Bridge gasskraftverk er et varmekraftverk nær delstatshovedstaden Klang i delstaten Selangor i Malaysia. Det har en installert produksjonskapasitet på 895 MW fordelt på én 315 MW kogenerasjonsblokk, og 4 x 130 MW enkeltsykuls-gassturbiner. Utstyret er levert av Siemens og general Electric
Brenselkilden er primært naturgass. Anlegget ble ferdigstilt for driftsstart i 1993 under navnet Serdang, men senere oppgradert. Operatør er et selskapet Tenaga Nasional Berhad. Kraftverket er blant de eldste i landet, med åpningsdato i 1953 med senere oppgraderinger til full gassdrift.
«Southern Actor»

Hvalbåt

Den ble bygd i 1950 for hvalfangstselskapet Sevilla Whaling Co Ltd., og ble opprinnelig disponert av Chr. Salvesen & Co, Skottland. Skorsteinen bærer i dag Salvesens farger, og båten er forsøkt tilbakeført til sin opprinnelige stand så langt det praktisk har latt seg gjøre og i samsvar med den dokumentasjon man har greid å skaffe. Salvesen benyttet i all hovedsak norsk mannskap på sine hvalfangstekspedisjoner. 
Under 2. verdenskrig ble verdens hvalfangstflåte kraftig redusert. En rekke skip gikk tapt, mange ble ombygd til andre formål, mens andre etter krigen fremsto som svært umoderne. «Southern Actor» er en typisk etterkrigshvalbåt, representativ for de som preget perioden 1945-1955. 
Chr. Salvesens rederi hadde i 1950-årene to flytende hvalkokerier i Sørishavet, og dessuten landstasjonen Leith Harbour på Sør-Georgia. Båten ble tatt ut av fangst og gikk i opplag i Melsomvik i 1962. Den ble solgt i 1964 til E. Aarseth & Co i Ålesund. I perioden 1964 - 75 fanget «Southern Actor» fra landstasjonen i Tromsø på Skjelnan under navnet "Polarbris 8".
I 1975 ble hvalbåten solgt til det spanske hvalfangstselskapet Industria Ballenera SA i Vigo. 
Det var sannsynligvis Paul Watson og Sea Shepherd som senket båten i 1981. En bombe som var montert på skroget sprenget et stort hull i skutesida. Den ble hevet og reparert kort tid etter på og ble omdøpt til ITAXA III.

Museumsbåt

Da hvalfangsten fra Sandefjord tok slutt etter 1968, forsvant alle hvalbåtene fra byen. I en statlig utredning om fartøyvern i 1975 ble det ytret ønske om vern av en hvalbåt. I Vestfold ble det gjort en utredning i samarbeid mellom Hvalfangstmuseet og Vestfold fylkeskommune om bevaring av en hvalbåt. Utredningen konkluderte med at «Southern Actor» var den mest egnede båten. Den ble kjøpt inn og siden slept til Sandefjord. 
I 1995 var «Southern Actor» ferdig restaurert, så autentisk som mulig i forhold til slik båten opprinnelig var. Samme år ble hun erklært verneverdig («status som vernet skip») av Riksantikvaren.  Riksantikvaren bevilget senere midler til vedlikehold. 
Den 22. juni 2017 grunnstøtte båten, og propell og aksel ble skadet. «Southern Actor» ble derfor tatt ut av drift for resten av sesongen 2017. 
Vinteren 2017/18 ble det gjennomført nødvendige reparasjoner i Horten. Båten kom tilbake til Sandefjord i mai 2018, klar for drift.
Tre kvart från nu

Tre kvart från nu er en samleplate med Anni-Frid Lyngstad, utgitt i 1993.
In My Arms

Informasjon

I Belgia nådde sangen nummer 33 den 3. februar 2008 i Flandern, og nådde nummer fjorten påfølgende uke. Sangen nådde nummer elleve i Wallonia. «In My Arms» nådde nummer åtte i Hellas og Tyskland, så vel som nummer ti i Frankrike, og ble hennes største hit der siden «Can't Get You Out of My Head». Andre steder nådde sangen Top 5 i Tsjekkia og Tyrkia, Top 10 i Slovakia og Sveits, og Top 20 i Østerrike, Irland, Nederland og Sverige. Singlen nådde nummer 69 på UK Singles Chart, og nådde nummer ti tre uker senere. I Australia nådde sangen nummer 35 og bodde bare to uker på Top 50.

Musikkvideo

Videoen ble filmet i Los Angeles, California, sammen med videoen til «Wow». Det finnes fem sekvenser, den første med Minogue kledd i en rød og hvit drakt med futuristiske solbriller. Den andre har Minogue som synger i en mikrofon i et blått rom. Den tredje scenen er med en tropp av dansere, og den fjerde scenen viser Minogue i en gul kjole som danser i en rosa boks. Den siste scenen har Minogue som danser foran en gigantisk vifte, og hun har på seg en Dolce & Gabbana-kjole.
Grønvold Hageby

Grønvold Hageby er en hageby på Helsfyr i Oslo med adresse til Grønvoll allé 1–15.
Bebyggelsen er tegnet av arkitekt Magnus Poulsson og ble oppført i 1912 som arbeiderboliger for Nitedal Tændstikfabrikk som hadde sin produksjon like ved.
Det Danske Kriminalakademis debutantpris

Det Danske Kriminalakademis debutantpris er en dansk litteraturpris, som deles ut av Det Danske Kriminalakademi. Prisen ble innstiftet i 1989 og gis for en bemerkelsesverdig debut i spenningsgenren.
The Way He Makes Me Feel

Bruk i filmen

I filmen synger Yentl (Streisand) låten når hun løper vekk fra Avigdor (Mandy Patinkin), som hun er hemmelig forelsket i.

Andre fremføringer

Streisand har blant annet sunget låten på konsertturneen Barbra Live i 2012 og 2013.
Johnny Blue

«Johnny Blue» var den vesttyske sangen i Eurovision Song Contest 1981 og ble framført på tysk av Lena Valaitis. Opphavsmenn var Ralph Siegel og Bernd Meinunger. 
Den ble framført som tredje låt om kvelden (etter Tyrkias Modern Folk Üçlüsü og Ayşegül Aldinç  med «Dönme Dolap» og før Luxembourgs Jean-Claude Pascal med «C'est peut-être pas l'Amérique»). Da avstemningen var ferdig, hadde den fått 132 poeng, hvilket ga den en andreplass blant 20 deltakere.
Sangen er balladen om den titulære Johnny Blue, en blind gutt som blir skydd av andre barn på grunn av sitt handikapp. Han får en gitar og lærer snart hvordan han skal spille på den, skriver populære sanger hvor han oppmuntrer andre til å overvinne sine problemer og på den måten oppnår den berømmelsen og populariteten som alltid hadde vært hans rette.
Valaitis spilte også inn sangen på engelsk under samme tittel.
Sangen har blitt noe av en favoritt i Tyskland og fikk en niendeplass i en Best of Eurovision-avstemning i 2006.

Norsk versjon

Den norske tittelen er også «Johnny Blue».
Kinesiske klassiske tekster

Med kinesiske klassiske tekster eller de kinesiske kanoniske tekster (典籍) siktes det i spesifikk forstand kun til tekster eldre enn Qin-tidens tekster, og da særlig til de konfucianske fire bøker og fem klassikere (四書五經). Alle disse pre-Qin tekster ble forfattet på klassisk kinesisk. De kan omtales som jing (經). 
Men i mer generell forstand kan de kinesiske klassiske tekster også omfatte en rekke andre tekster, hva enten de er på klassisk kinesisk eller dagligtalens kinesisk, alle fra tiden før 1912. De kan omfatte shi (史, historiske verker), zi (子, filosofiske arbeider tilhørende andre skoleretninger enn konfucianismen, men også verker om landbruk, medisin, matematikk, astronomi, spådomskunst, kunstkritikk og mange andre slags emner), og ji (集, litterære verk)- i tillegg til de allerede nevnte jing.  
I det keiserlige Kina var de fire bøker og fem klassikere pliktstudium for de konfucianske lærde som ønsket å bli embedsmenn i regjeringsverket. Enhver politisk diskusjon hadde disse som referanseramme, og man kunne ikke bli mandarin og heller ikke høyere offiser uten å kjenne disse tekstene meget godt. Vanligvis begynte man å la barn tilegne seg de kinesiske skrifttegn ved utenatlæring av tretegnsklassikeren og de hundre slektsnavn, og deretter fortsatte de med utenatlæring av andre klassikere.
James Busby

Liv

Han ble født i Skottland, sønn til en engelsk ingeniør, John Busby, og hans kone, Sarah Kennedy. Familien hans emigrerte fra England til New South Wales i 1824.
Busby dro ikke lenge etter tilbake til England hvor han arbeidet for myndighetene før han reiste til Spania og Frankrike for å studere vitikultur (vindyrking). I mars 1832 ble han utpekt til stillingen som engelsk representant (British Resident) på New Zealand, og dro til Bay of Islands og hadde med seg noen vinstokker som han hadde samlet i Europa. Han giftet seg med Agnes Dow på Segenhoe i Hunter Valley i New South Wales i 1832.
Det ble bygget et hus til ham Waitangi i Northland, hvor han plantet en vingård som produserte vin før vingårdene hans i Australia var produktive.
Oppgavene hans var å beskytte den britiske handelen, føre oppsyn med, og mekle mellom de ustyrlige pākehānybyggere og māoriene på New Zealand. Men han var ikke utrustet med noen som helst ressurser for å kunne utøve makten sin.

Politisk virksomhet

James Busby foreslo at New Zealand skulle få et eget nasjonalt flagg, etter at et uregistrert newzealandsk skip ble tatt i arrest i Australia. Et utvalg med tre eller fire forslag ble sendt fra Australia, og ett ble valgt av māorihøvdingane på et møte i Busbys residens den 20. mars 1834. (Se United Tribes of New Zealand.)
I 1835 fikk Busby greie på at Baron Charles Philippe Hippolyte de Thierry, en franskmann, foreslo å utrope fransk herredømme over New Zealand. Han la fram utkastet til Declaration of the Independence of New Zealand (Erklæring om selvstyre for New Zealand), som ble undertegnet på et møte i oktober med 35 māorihøvdinger fra den nordlige delen av New Zealand.
Da William Hobson kom fram til Bay of Islands i 1840, utformet Busby Waitangitraktaten sammen med ham. Traktaten  ble undertegnet den 6. februar 1840 på plenen foran huset hans. Busby og familien hans forlot Waitangi dette året. Han avslo et tilbud om en post i den nye regjeringen i kolonien, og konsentrerte seg mest om landbrukinteressene sine, men ble innblandet i rettsstridigheter over landeiendommene sine. Finansvirksomheten New Zealand Banking Company beslagla eiendommene hans i Waitangi uten å gi Busbys debitorer mulighet til å betale det de skylden ham og guvernør 
Grey ekspropriterte Busbys eiendommer i Whangarei. Busby redigerte også en avis, og gjorde tjeneste som medlem i Provinsstyret i Auckland (Auckland Provincial Council). Han stilte til valg i 1860 for et sete i Representanthuset på New Zealand for valgdistriktet Bay of Islands, men lykkes ikke.
Busby døde i 1871 i  Anerley i England etter å ha reist tilbake for å få en øyeoperasjon, og er gravlagt i London. Konen hans dro tilbake til New Zealand hvor hun døde i  Pakaraka i 1889, og hun er gravlagt i Paihia.
Treaty house (traktathuset), hvor Waitangitraktaten ble undertegnet forfalt fram til 1930-årene, da det ble kjøpt av daværende generalguvernør Bledisloe og gitt til nasjonen.