google/wiki40b huggingface dataset:
Lydighet (hundesport)

Lydighet, også kalt dressur, appell og (eng.) obedience,  er en konkurranseform (hundesport) der hund og hundefører konkurrerer sammen med og mot andre ekvipasjer om poeng og det å bli beste team i henhold til klasse og et forhåndsdefinert program. NKK er topporgan i Norge, og det deles ut championat.
Lydighet inngår gjerne også i andre former for hundesport, f.eks. i IPO og brukshundsport. Disse grenene kan ha andre regler for hva øvelsen som sådan skal inneholde av elementer.
Bradninch

Toponymi

Stedsnavnet Bradninch er første gang dokumentert i Domesday Book for 1086 hvor det opptrer som Bradenese; navnet er antatt å kunne bety «brei eik» eller «brei ask» Etter 1086 har man dokumentert 79 forskjellige stavinger av navnet.
Portugisisk India

Portugisisk India (portugisisk Índia Portuguesa eller Estado da Índia) var Portugals kolonibesittelser i India. Da India ble selvstendig i 1947, omfattet portugisisk India et antall enklaver på Indias vestkyst, inkludert Goa, i tillegg til kystenklavene Daman (portugisisk: Damão) og Diu og enklavene Dadra og Nagar Haveli som ligger inne i landet fra Daman. Territoriene til portugisisk India ble noen ganger henvist kollektivt til som Goa.
Den første visekongen, Francisco de Almeida, etablerte sitt hovedkvarter i Cochin. De etterfølgende portugisiske guvernørene hadde ikke alltid rang av visekonge. Etter 1510 ble det portugisiske visekongedømmets hovedkvarter overført til Goa. Inntil 1700-tallet hadde guvernøren i Goa myndighet over all portugisiske besittelser ved Indiahavet, fra det sørlige Afrika til sydøstlige Asia. I 1752 fikk Mozambique sitt eget kolonistyre, og i 1844 sluttet det portugisiske styret i India å administrere Macao og Timor.
Blerim Džemaili

Landslaget

Han ble tatt ut i Sveits EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Sveits' tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Høreapparat

Alt-i-øret-apparater

(AIØ eller ITE) er apparater som plasseres i brukerens ørekanal. De spesiallages etter avstøp av brukerens øre, og finnes i flere størrelser og varianter avhengig av brukerens øregang, hørselsskade og grad av hørselstap.
AIØ brukes på lette til moderate hørselstap, men lyden aksepteres sjelden av brukere med god/normal basshørsel.

Bak-øret-apparater

(BTE eller BØ) plasseres bak øret, og har en slange/kabel som går over og foran øret, og videre inn i øregangen. Alt etter fysisk form på øremuslingen, størrelsen på øregangen og hørselsskaden/graden av hørselstap, velges en av disse løsningene:

BTE med propp

Dette er den klassiske typen høreapparat, der apparatet henger over øret, og er festet til en støpt propp med en gummislange. Proppen er spesiallaget til hver enkelt brukers øre, og kan lages i forskjellig utforming alt etter brukerens behov. Proppene kan være harde, myke, store, små og med de dekorasjoner produsenten tilbyr.
Denne typen høreapparat passer for alle typer hørselstap.

RITE med standardpropp eller støpt propp

RITE står for "Reciever In The Ear". RITE-apparatene ligger bak øret, men har selve høyttaleren plassert inne i øregangen. Slangen på andre apparater er på RITE erstattet med en kabel fra ørehengeren til høyttaleren.
Høyttaleren holdes på plass i øret ved hjelp av en standardpropp eller en spesialstøpt propp.

Tynnslangeapparat eller Åpen Løsning

Apparater med tynn slange tilbys brukere som hører relativt godt i bassområdet, men har nedsatt diskanthørsel.
Tynn slange kan monteres på de aller fleste apparater av typen "bak øret", men fungerer best hos brukere med små til moderate diskanttap. Dersom hørselstapet er for stort, vil det gjerne oppstå feedback (tilbakekopling, hyling) i apparatene. Ved feedbackproblemer, må andre propper og apparater vurderes.
Slangen holdes på plass inne i øret ved hjelp av en standardpropp eller spesialstøpt propp.

Utvendig mikrofon

Høreapparater hvor mikrofonen er plassert i øremuslingen, mens selve apparatet plasseres inne i øregangen.
Passer best til små hørselstap med noe nedsatt basshørsel.

IIC: usynlig i øregangen

Høreapparat som plasseres dypt i øregangen, fra andre sving og innover. Det absolutt minste alt i øre apparatet som er på markedet i dag.

Teleslynge

Mange høreapparater har en innebygget magnetspole som gir mulighet for å benytte teleslynge som lydkilde. Dette er anlegg med en ledning rundt et rom, auditorium eller kirke, som kan kobles til en teleslyngeforsterker og mange typer elektroniske lydkilder. Anlegget gir et magnetfelt som varierer i takt med lydsignalet og forsterkes av høreapparatet.
Ghaziabad (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 4 661 452 innbyggere i distriktet, mot 3 290 586 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 67,46 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,23 % i 2011 mot 17,21 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 854 i 2011, det samme som i 2001.
Infanterikanonvagn 91

Historie og utvikling

Infanterikanonvagn 91 ble utviklet av svenske Hägglund & Söner for den svenske hæren. De første prototypene sto klare i 1969, mens produksjonen gikk fra 1975 til 1978.
Prototyper på Ikv 91 med 105 mm kanon ble fremstilt. Verken Ikv 91 eller varianter har blitt eksportert fra Sverige.

Teknisk

Kanonen har 90 mm kaliber og er spesielt utviklet for kjøretøyet av Bofors. For å skape mindre rekylkrefter enn andre våpen av samme kaliber har den lavt utskytningstrykk. Dette begrenser imidlertid rekkevidden, og også hvilke typer ammunisjon den kan avfyre. Et HEAT-prosjektil til bruk mot stridsvogner ble utviklet, og også et HE-prosjektil til bruk mot feltbefestninger og andre upansrede mål. Kanonen er riflet, lades manuelt på tradisjonell måte og kan eleveres fra -10° til +15°.  En 7,62 mm mitraljøse sitter koaksial med hovedskytset, og ytterligere en 7,62 mm mitraljøse er montert på vognkommandørens kuppel til bruk mot fly.
Motoren er en Volvo Penta TD120A sekssylindret turbodiesel som yter 330 hk ved 2 200 omdreininger i minuttet.
Glyptoscelis

Utseende

Middelsstore (7 - 10 millimeter), avlange, brunlige bladbiller, kroppen mer eller mindre kledt med lyse skjell, gjerne også tydelig hårete. Antennene er tynne. Dekkvingene er litt bredere enn pronotum.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika, fra det sørlige Canada til Chile.
Unison

Unison er det samme som «enklang». Det brukes om musikk der alle synger eller spiller de samme tonene.
Det omfatter også slike oktav-forskjeller som beror på stemmenes eller instrumentenes toneleie. For eksempel kvinne og mannsrøst, og fiolin og cello.
Velorini

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Australia og Ny-Guinea.
Hira Chand av Bilaspur

Hira Chand av Bilaspur (død i mars 1882) var raja av fyrstestaten Bilaspur fra 1850 til 1882.
Hira Chand arvet gaddien da bestefaren raja Jagat Chand abdiserte i 1850.
Hans regjeringstid, da statsstyret ble modernisert av wazir Mian Bhangi, regnes som framgangsrik for Bilaspur. Staten opplevde fred, indre stabilitet og økonomisk framgang.
Raja Hira Chand var lojal mot britene i det store opprøret i India i 1857. For dette ble han belønnet med en salutt på 11 skudd. Bilaspur forble en saluttstat med dette antallet kanonskudd.
Hira Chand ble etterfulgt av sin eneste sønn Amar Chand.
Badminton under Asialekene 2010

Badminton under Asialekene 2010. Badminton var en av flere sporter under de sekstende Asialekene som ble arrangert i Guangzhou i Kina. Badmintonturneringene ble avviklet i perioden 31. til 21. oktober 2010. Det var 190 deltakere fra 17 nasjoner som deltok i de sju turneringene; single-, double og lagkonkurranse for menn og damer samt mixeddouble. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedalje.
Babycall

Amandaprisen

Under Amandaprisen 2012 vant filmen priser for «beste kvinnelige skuespiller» (Noomi Rapace), «beste filmmanus» (Pål Sletaune), «beste produksjonsdesign / scenografi» (Roger Rosenberg) og «beste lyddesign» (Tormod Ringnes og Christian Schaanning). I tillegg var den nominert til «beste norske kinofilm», «beste mannlige birolle», «beste foto», «beste visuelle effekter» og «beste klipp».
Sudreana

Utseende

En middelsstor, avlang, brun trebukk med nokså korte bein. Antennene er noe kortere enn kroppen, litt sagttakkede i spissen. Pronotum er tønnefromet, dekkvingene jevnbrede.

Utbredelse

Arten er kjent fra Elfenbeinskysten og Burkina Faso.
Ohrvik

Ohrvik er et norsk slektsnavn som stammer fra Ohrvika i Kristiansund kommune. Frem til 1964 hørte området til Kvernes kommune på Nordmøre. Navnet var sannsynligvis opprinnelig uttalt med retrofleks; Olvika, som også er i samsvar med stavemåten Olvigen i eldre kirkebøker. Etymologi: Ohr kommer sannsynligvis av ur eller urd, som betyr steinmasser. Området er i dag en del av Vestbase, og er planert og brukt til støttefunksjoner for oljeindustrien.

Historie

Det var Erich Ingebrigtsen fra Valen (f. 1805) som sammen med kona Johanna Jørgensdatter først slo seg ned i Ohrvika. Sønnen Jørgen Erichsen Ohrvik (1834 - 1859) ble selveier i Ohrvika en gang mellom 1858 og 1865, da han kom flyttende hjem fra Stangvika, hvor han hadde bodd og arbeidet noen år. Han var mens han arbeidet i Stangvika blitt gift med Anne Johansdatter Teilgaard, f. 1832 fra Stangvika, og de hadde fått sønnen Christian Edvard Jørgensen Ohrvik (1858 - 1955), som senere ble klippfisktilvirker på Rensvikholmen. Christian Edvard Jørgensen Ohrvik var gift to ganger og fikk til sammen 19 barn.
Nyseryllikrotvikler

Utseende

En liten til middelsstor (vingespenn 10-14 millimeter), tettbygd, brun vikler. Forvingen har 2-3 skrå tverrbånd av rødlig okerfargede skjell i den ytre delen, noen små, uregelmessig formede svarte flekker ved ytterkanten og en diffus, lys flekk ved bakkanten. Bakvingen er samme farge som forvingens indre del.

Levevis

Larven lever på røttene av nyseryllik (Achillea ptarmica) som vokser på litt fuktige enger.

Utbredelse

Arten har en relativt begrenset utbredelse i Mellom- og Nordvest-Europa.
I Norge er den funnet på Østlandet og Sørlandet, men den er ikke vanlig og blir vurdert som Nær truet (NT) i den norske rødlisten fra 2010.
Jetsmark kirke

Inventar

Døpefonten av sandsten er av nyere dato.¹
En altertavle fra slutten av 1500-tallet henger over korbuen; den har vært endret flere ganger opp gjennom årene. Altertavlen viser en malt fremstilling av korsfestelsen i midtpartiet og på sidefeltene er det bibelsitater. Nationalmuseets Bevaringsafdeling restaurerte altertavlen i 2000 og førte den da tilbake til det utseendet den hadde hatt i 1746.
Prekestolen er fra slutten av 1500-tallet og skåret i eketre. Den har seks loddrette fag som igjen er delt i tre. De store feltene fremstiller scener fra Bibelen; julenatten, Jesu dåp, korsfestelsen, oppstandelsen, himmelfarten og gjenkomsten.
Øverst er det små felter med inskripsjoner som til sammen utgjør et bibelsitat. Det står: 
POTENTIA     DEIPERIN     FIRMITATEM
CONFICITUR     Z.COR.IZ V.9     16ZO
På det nederste feltet er det innrammede bilder av forskjellige personer.
I buen mellom skipet og tårnet henger votivskipet «Fulton». Det kom til kirken i 1985.
¹Det fremgår ikke av kirkens webside hvor gammel døpefonten er.

Kalkmalerier

Det var Børglumbiskopen Jep Friis som tok initiativ til at de nye krysshvelvene fra midten av 1450-tallet ble dekorert med kalkmalerier. Kalkmaleriene er fra 1474 og maleren har datert ferdigstillelsen med å male årstallet med romertall;  MCCCCLXX-IIII. Sannsynligheten er stor for at det er to malere som står bak kalkmaleriene i kirken, men de har malt samtidig.
Kirken er rik på kalkmalerier og den malte muren mellom apside og kor fungerer som altertavle. 
I den  åpner det seg et gitter til et monstransskap. Åpningen flankeres av Sankt Thomas av Canterbury, Sankt Nikolaus, Sankt Laurentius og Sankt Andreas. Over dem ses Jesus Kristus som verdensdommer flankert av jomfru Maria og Johannes Døperen samt Sankt Peter og Mikael. Nedenfor styrtes de fortapte i helvetesgapet; blant annet pave, biskop, munk og en keiser.
I korhvelvet er det evangelistsymboler samt Moses og flere kirkefedre med skriftbånd. På korets nordvegg er det svake rester av kalkmalerier fra 1300-tallet. 
I skipets to østlige hvelv fremstilles nytestamentlige scener, i skipets tredje fag ses Pinseunderet og helgener. 
I skipets 2. fag ses i østkkapen en væpnet mann med tonsur og rosenkrans i beltet, dessuten finnes det en fremstilling av Veien til Emmaus. 
I sydkappen ses Barnemordet (delvis skjult av lydhimmelen) og Martin deler sin kappe med tiggeren samt Middag i Emmaus og Himmelfarten. På nordveggen ses Bebudelsen, Besøkelsen, Fødslen (?) og Inntoget i Jerusalem.
Kalkmaleriene ble avdekket i 1908 og restaurert i 1911 av Eigil Rothe. Kalkmaleriene ble restaurert på nytt i 1999.
Chilam Balam

Chilam Balam er en samling av ni håndskrifter fra 1700-tallets Yucatán, Mexico. Bøkene, som har navn etter landbyene de kommer fra, inneholder ulike typer tekster fra den precolumbianske maya-kulturen: «gamle myter, historier og profetier som er datert i forskjellige maya-kalendre».
Tekstene er skrevet med latinsk alfabet på yukatansk mayaspråk, og tilskrives en legende-aktig forfatter kalt «Chilam Balam», et navn som er sammensatt av chilam («spåmann» eller «religionsspesialist») og balam (et vanlig etternavn som betyr jaguar).
Man kjenner til ni bøker, men det må ha eksistert flere. De viktigste av de kjente er de fra Chumayel, Maní og Tizimin. Både språk og innhold indikerer at bøkene er skrevet i den tiden da spanjolene beseiret de gamle herskerne i Yucatec, 1527-1546. Denne overgangsperioden gjenspeiler seg også i sammenblandingen av innfødt religion og katolsk kristendom.
Fritz Cassirer

Bakgrunn

Cassirer ble født i Breslau. Hans far Julius Cassirer var gjennom en felles oldefar fjernt i slekt med sin kone Julcher (Julie) neé Cassirer.

Dirigent

Efter sine musikkstudier dirigerte han ved operahusene i Lübeck, Posen, Saarbrücken og Elberfeld.
Da Cassirer oppholdt seg i Elberfeld ble han gjennom sin kollega Hans Haym introdusert til Frederick Delius’ musikk, som på det tidspunktet var lite kjent i Tyskland. Cassirer ble i likhet med Haym sterkt fascinert av muskken, og dirigerte ved premieren av Delius’ opera Koanga i Elberfeld i 1904. Han bisto også Delius i å velge en tekst av Nietzsche for hans sekulære korverk, A Mass of Life. I 1907 organiserte han premieren av Delius’ opera A Village Romeo and Juliet ved Berlin Komische Oper.
Cassirer var medlem av Komische Oper-selskapet som spilte Offenbachs The Tales of Hoffmann i London i 1907. I London dirigerte han ved flere konserter; han presenterte ved en anledning Delius’ Appalachia sammen med Thomas Beechams New Symphony Orchestra. Beecham hadde frem til da aldri hørt Delius’ musikk, men ble likefullt hengiven til hans verker frem til sin død. Beecham roste Cassirer for hans «naturlige gode, dog noe kresne smak».
Efter å ha avslått et tilbud om å opptre på Manhattan Opera House i New York, pensjonerte Cassirer seg og henga seg til studie av filosofi og litteratur. Han døde i Berlin i en alder av 55 år.

Privatliv

Fritz Cassirer var gift med Lilly Dispecker. De hadde en datter ved navn Eva Charlotte Cassirer som giftet seg med sin fars fetter Friedrich Wilhelm Cassirer (også kjent som Fritz). Han var Max Reinhardts forretningsfører og i en periode administrerende direktør ved Deutsches Theater i Berlin.
Dispecker var gift to ganger, den andre gangen med den biomedisinske forskeren Otto Neubauer.
Cassirers far Julius hadde seks brødre og to søstre. Blant Fritz’ fettere fantes kunsthandleren Paul Cassirer, filosofen Ernst Cassirer, industriherren og kunstsamleren Hugo Cassirer (hvis sønn giftet seg med romanforfatteren Nadine Gordimer) samt nevrologen Richard Cassirer.
Kinamurbreen

Kinamurbreen er en isbre i Dickson Land på Spitsbergen, Svalbard. Den ligger vest for Raudvatnet, mellom Nathorstdalen i vest og Ålandsdalen i øst. Breen har navn etter Den kinesiske mur.
Nørre-Rangstrup kommune

Kommunalreformen av 2007

Ved Kommunalreformen i 2007 ble kommunen slått sammen med kommunene Bredebro, Højer, Løgumkloster, Skærbæk og Tønder til Tønder kommune i den nye Region Syddanmark. Kommunens areal er etter dette 1278 km² og den har 40 331 (2007) innbyggere.
Anton Beatus Adeler

Ekteskap

Den 25. april 1818 giftet Anton Beatus seg i Skien med Mogensine Bentzen, enke etter skipskaptein Adreas Hall (d. 1818). Hun medbragte flere barn i ekteskapet, og da Skien manglet en skole for høyere utdannelse, flyttet familien i 1821 fra Gjemsø til Christiania for å gi barna en bedre utdannelse. To år senere ble deres felles barn Antonie Christiane Emilie født. 
Anton Beatus Adeler var glad i lese bøker, hvorav han hadde samlet seg en del. Han endte sitt liv på samme måte som sin far i 1810, nemlig ved at han veltet med sin vogn. I sitt dødsår ble han malt av Adolph Tidemand.
Kazakhstan Airlines

Kazakhstan Airlines var et flyselskap fra Kasakhstan. Det fløy som nasjonalt flyselskap for landet fra selvstendigheten i 1991 til 1996, da rollen ble videreført av Air Kazakhstan som følge av ulykken med Flight 1907. Selskapet hadde sitt hovedkontor i Almaty i Kasakhstan.
Nils Persson

Bakgrunn

Nils Persson var sønn av rustholderen Per Jönsson og hans hustru Gunella Hallberg. startet sin yrkeskarriere som femtenåring i 1851, som bodbetjänt i butikken til sin onkel.

Forretningsmann

I 1860 åpnet han sin egen butikk, hvor han blant annet importerte og solgte guano til bruk i kunstgjødsel. Driften gikk bra, og fra 1872 til 1875 drev han «Nils Perssons guano- o svafvelsyrefabrik» i Helsingborg. 
Fra 1875 var han direktør og styreformann for «Skånska superfosfat- o svafvelsyrefabrik AB» (nå en del av Kemira) samme sted. Til dette trengte han fosfat og svovelsyre. Fosforen fikk han i starten fra fossile dyreben, men han gikk snart over til å importere fosfor fra Florida og Nord-Afrika.

Virke i Norge

I 1887 startet han opp Sulitjelma Gruber AS i Norge, hvor han produserte svovelkis. Malmen i Sulitjelma var også rik på kobber, noe som gjorde at han i år 1900 var medstifter av Helsingborgs kopparverk AB i tilknytning til svovelsyrefabrikken. I Norge drev han også med jernmalm. 
I 1901 solgte han rettighetene sine i Dunderlandsdalen til Edison Ore-milling Syndicate Limited. Salgssummen skal ha vært på 3 millioner kroner, som dels ble overført i form av obligasjoner i selskapet. Persson skal ha blitt anmodet om å gå inn som Consulting Director i selskapet, som var eid av 55 interessenter, hvorav 52 engelskmenn. Edison Ore-milling Syndicate Ltd. hadde blitt opprettet for å utnytte en metode oppfunnet av Thomas Alva Edison. Den nye metoden bestod i å bearbeide jernmalmen med en elektromagnetisk separator, slik at man fikk utvunnet produktet jernslig, som man igjen brukte til å fremstille råjern og stål. Og i 1903 var det Persson som sammen med ingeniør Alfred Hasselbom oppdaget og skaffet seg rettighetene til malmforekomstene i Salangen i Troms.  
I 1906 solgte han sine rettigheter i Salangen til to tyske interessentselskaper. I 1907 startet Salangen Bergverksaktiebolag opp Salangsverket, som imidlertid ble nedlagt igjen i 1912 etter en kort, men hektisk driftsperiode.
Persson ble av enkelte nordmenn kritisert for sin lønnsomme virksomhet i Norge. Ved kongelig resolusjon den 28. oktober 1907 fikk han og «Aktieselskabet Røstvangen» avslag på sin felles søknad om konsesjon til å erverve bergverksrettigheter i Rustvangfeltet i Hedmark, i samme område som Røstvangen gruver hadde blitt etablert i 1904.

Konsulære verv

Fra 1875 til 1903 var Persson nederlandsk visekonsul.
Fra 1894 til 1911 var han tysk konsul i Helsingborg.
Fylkesvei 5166

Fylkesveg 5166, også kjent som Titlestadvegen, går gjennom boligområdet Titlestad mellom Stend og Fana kirke i Fana bydel i Bergen kommune. Veien er 3,3 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv169.
Ljubomyr Huzar

Bakgrunn

Da han ble født, het fødebyen Lwów og lå i Polen. På grunn av den sovjetiske okkupasjonen under annen verdenskrig og forfølgelsene av den ukrainsk-katolske kirken måtte han sammen med sine foreldre flykte fra landet til Østerrike i 1944 og videre til USA i 1949. Da Polen etter krigen ble «flyttet vestover», havnet Lviv i Ukraina.
Han studerte filosofi ved det ukrainske seminaret St. Basil's College i Stamford i Connecticut til 1954, deretter studerte han teologi ved Catholic University of America i Washington D.C. Han ble amerikansk statsborger.

Prest

Husar ble presteviet i 1958 i eparkiet Stamford i USA. Etter prestevielsen fortsatte han studiene, men virket samtidig som sjelesørger i USA.  I 1973 gikk han i klosteret «Studion» (eller St. Theodor) i Grottaferrata like utenfor Roma hos studittene (Monachi e Regula Studitarum [Monaca Studiti Ucraini] – MSU), en av de tre tradisjonelle bysantinske munkeordenene ved siden av basilianerne og redemptoristene av bysantinsk ritus. Han ble valgt til superior i klosteret i 1974.

Biskop

I april 1977 ble han bispeviet av den daværende ukrainsk-katolske storerkebiskop av Lviv, den legendariske Josyp Slipyj. Ordinasjonen fant sted i Castelgandolfo ved Roma, uten pavelig godkjennelse, med den intensjon at han skulle bli Slipyjs koadjutor, men det var det den senere kardinal Myroslav Ivan Ljubatsjivskyj som ble (1980).
I 1978 utnevnte kardinal Slipyj Huzar til arkimandritt for studittene i Europa og Amerika. I 1985 utnevnte storerkeepark Lubachivsky av Lviv, som hadde etterfulgt Slipyj ved hans død i 1984 og da fremdeles residerte i eksil i Roma, ham til sin generalvikar. Han vendte tilbake til Ukraina i 1994 og organiserte samme år et nytt studittkloster i eparkiet Ternopil i Ukraina. Han ble valgt av den ukrainske bispesynoden til eksark av Kiev-Vysjhorod i 1995.

Kardinal

Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 22. februar 1996 til hjelpebiskop i Lviv. Den 25. januar 2001 fulgte hans valg til storerkebiskop av Lviv. Allerede den påfølgende dag kunngjorde paven hans kardinalsutnevnelse.
Huzar flyttet i 2004 storekebispesetet fra Lviv til Kiev og tok tittelen storerkebiskopen av Kiev-Halytsj. Samtidig ble han metropolitt og erkeepark av Kiev. Den 10. februar 2011 la han aldersbetinget ned storerkebispetittelen.
Slaget ved Zorn

Slaget ved Zorn var en trefning som ble utkjempet mellom nassauiske og prøyssiske tropper under Den østerriksk-prøyssiske krig, da Nassau var alliert med Østerrike. Den fant sted 12. juli 1866 i den nassauiske landsbyen Zorn. En nassauisk soldat ble drept i trefningen. Trefningen, som ble grandiost omtalt som et slag, utgjorde Nassaus eneste militære seier over Preussen i krigen, men til tross for denne seieren førte Østerrikes tap i krigen som helhet til at Nassau ble okkupert og annektert av Preussen, og dermed opphørte å eksistere som stat.
Etnisk musikklubb

Etnisk musikklubb A/S (etablert 8. mars 1996 på Kongsberg)
er et norsk plateselskap og musikkformidler av folkemusikk, herunder
balkansk, keltisk, romani og nordisk, samt jazz.
Det ble etablert av Arne Fredriksen, med støtte
fra
Folkemusikkstudiet på Rauland,
Førde Internasjonale Folkemusikkfestival,
Kongsberg Jazzfestival,
Landslaget for Spelemenn,
Landslaget for Folkemusikk i Barnehage og Skole,
Sentret for Internasjonal Folkedans,
Telemarkfestivalen og
Vossajazz. Minst en av utgivelsene har gitt Spellemannprisen, nemlig Olav Luksengård Mjelva som fikk Spellemannprisen 2009 i klassen folkemusikk/gammaldans.
MPM (selskap)

Teknologi

MPM-måleren benytter seg av egenutviklet bredbåndsteknologi (3D Broadband), som er en tomografisk metode basert på elektromagnestiske (EM) målinger. MFI måleren er unik på flere måter, først og fremst ved at den fungerer like godt for flerfase forhold (høyt væskeinnhold), som for våtgass (høyt gassinnhold) forhold. I tillegg er den selv-konfigurerende, i og med at den selv er i stand til å bestemme saltinnholdet i det produserte vannet, samt oljen og gassens fysiske egenskaper. Dette gjør at målingene er nøyaktige i det virkelige liv, der fluid egenskapene typisk vil endre seg over tid, og som en funksjon av hvilke brønner som produseres.
Andreas Melchior Glückstad Wiel

Utmerkelser

Wiel var innehaver av St. Olavs Orden, Vasaordenen og Nordstjerneordenen.