Blindern Studenterhjem

Drift

Stiftelsen Blindern Studenterhjem har som formål å være et godt hjem for akademisk ungdom. Stiftelsen har ikke politiske, religiøse, økonomiske eller andre særformål utover dette.

Styre og råd

Blindern Studenterhjems øverste organ er rådet som møtes en gang i året. Det består av 17 medlemmer. To av medlemmene oppnevnes av universitetsstyret ved Universitetet i Oslo og sju medlemmer utpekes av rådet selv. De øvrige medlemmene er husfar, en tillitsvalgt blant de ansatte og de seks medlemmene av beboernes tillitsmannsorgan kollegiet. Rådets viktigste funksjon er å godkjenne revidert regnskap og kontrollere styrets arbeid.
Styret består av seks medlemmer: husfar, tre rådsmedlemmer, to beboere og de ansattes tillitsvalgte. Styret står for daglig drift i samarbeid med daglig leder. De godkjenner budsjett, husleie og lønninger og skal se til at driften foregår så rasjonelt som mulig.
Husfar er leder i styret og er utvalgt av rådet. Han eller hun er i full jobb utenfor Blindern Studenterhjem, men disponerer portnerboligen og deltar aktivt i det daglige livet på studenthjemmet. Tidligere var det gjerne et kriterium for husfar å ha en akademisk stilling ved universitetet, mens i dag velges husfar blant tidligere Blindern-beboere med engasjement for stedet.

Dagligliv

Studenthjemmet tilbyr enkeltrom av ulik størrelse, dobbeltrom og såkalte kombinasjonsrom. Romfordeling foregår etter ansiennitet, det vil si at det er vanlig at man bytter til større rom etter hvert som man har opparbeidet seg en viss botid. Kost er inkludert i husleien for den enkelte beboer. Det blir servert tre måltider hver dag: frokost, middag og kveldsmat. Alle måltider blir inntatt i en felles spisesal. Per dags dato (høst 2016) er månedlig husleie for enkeltrom 7395 kroner, inklusive mat, strøm og internett.
Blindern Studenterhjem har flere fellesarealer og rekreasjonsmuligheter. Peisestua og festlokalet Billa (forenkling av Biljarden) i kjelleren i hovedbygget er naturlige samlingsplasser. I tillegg finnes det badstue og romerbad, musikkrom og studentkjøkken. Utendørstilbudene består blant annet av tennisbane, fotballbane og sandvolleyballbane i tillegg til parkanlegget som omgir stedet.
I perioden 15. juni til 15. august flytter så å si alle beboerne ut av studenthjemmet og samtlige arealer blir utleid til Universitetet i Oslos internasjonale sommerskole. Studenter fra hele verden har siden 1947 inntatt Blindern Studenterhjem i sommermånedene. Dette tiltaket sikrer sommerskolen hybler til de internasjonale studentene, samt at det subsidierer pensjonsprisen til studenthjemmets alminnelige beboere resten av året.

Grunnleggelsen

Medisineren og filantropen Alette Schreiner tok i 1917 initiativ til opprettelse av et hjem for mannlige studenter. Forholdene for studenter rundt første verdenskrig var vanskelige på grunn av høye varepriser (såkalt dyrtid) og generelt prekære boligforhold i hovedstaden. De dårlige boligforholdene gikk ut over rekrutteringen til Universitetet. Samtidig hadde en rekke skipsredere og aksjespekulanter («jobbere») tjent seg søkkrike ved å utnytte Norges nøytralitet under verdenskrigen. Schreiner tok derfor til orde for at de mange «løse pengene» som fantes burde brukes til å bedre studentenes kår gjennom et studenthjem. Hun kontaktet en rekke privatpersoner og ba om større eller mindre bidrag. I alt ble det samlet inn ca. 1,8 millioner kroner, inkludert betydelige bidrag fra staten og kommunene Oslo og Aker.
Etter å ha vurdert tomter på Bygdøy, Smestad og Tøyen valgte til slutt byggekomiteen en tomt på Blindern, som på den tiden nærmest var ubebygd. Dette var før det var vedtatt å flytte universitetet til området. Arkitekt Nicolai Beer fikk oppdraget å tegne «Studenterhjemmet på Blindernbakken» som var arbeidstittelen på prosjektet. Byggearbeidene tok til i 1922, men bygget sto ikke ferdig før i 1926. De første studentene flyttet imidlertid inn høsten 1925, så dette regnes som studenthjemmets åpningsår.

Studentmiljøet de første årene

Studenthjemmets sosiale miljø ble preget av de høye losjiprisene og må kunne betegnes som relativt homogent. Juss- og medisinstudenter var i flertall, og blindernguttene framsto som borgerlige og konservative hva angår politisk ståsted. Den venstreradikale bevegelsen Mot dag som hadde en viss oppslutning blant studenter og intellektuelle på 1920- og 1930-tallet, fikk ingen medlemmer på studenthjemmet. Man kan imidlertid ikke hevde at blindernbeboerne levde et utpreget luksusliv. Det ble lagt an til mest mulig økonomisk drift, blant annet sto det i reglementet at det var forbudt å brenne leselampe og taklys samtidig. I tillegg var reglementet strengt når det gjaldt damebesøk. Det var forbudt med kvinnelige besøkende etter et visst klokkeslett og aldri uten forhåndstillatelse.

1940 til 1945

Få dager etter invasjonen i 1940 krevde den tyske okkupasjonsmakten studenthjemmets vestfløy, og i løpet av mai samme år flyttet Gestapo inn. Hjemmet ble dermed delt i en studentfløy og en Gestapo-fløy. Det hersket en isfront mellom studentene og tyskerne. De spiste samtidig, men satt adskilt uten å veksle ord. Oppholdsrommet ble delt med en skillevegg. Blant studentene ble det ble organisert enkelte illegale grupper og i kjelleren til husfar Jan Jansen, Villa Eika øst for studenthjemmet, ble motstandsavisa Bulletinen redigert. Isfronten tok slutt i mars 1942 da husfar ble avsatt, de ansatte sa opp og samtlige studenter flyttet ut. Okkupasjonsmakten (Organisation Todt) disponerte dermed hele anlegget ut krigen.
I vestibylen i hovedbygget henger en minnetavle for de 20 blindernguttene som mistet livet under andre verdenskrig. Sentrale ledere av den sivile Hjemmefronten som Alf Sanengen, Magnus Jensen og Jan Jansen, hadde bakgrunn fra Blindern Studenterhjem.
Spor etter det tyske nærværet kan erfares den dag i dag i form av skriblerier på tysk på enkelte kjellervegger og et markert søkk i gulvet i inngangspartiet til matsalen. Dette stammer fra gjentatt tramping av tyske støvelhæler når de gikk opp i rett på vei inn for å spise.
Det aller mest markante sporet etter tyskerne er bunkeren som er anlagt under vestfløyen og områdene rundt (se eget avsnitt).

Universitetet vokser seg nærmere

På 1960-tallet foregikk det en storstilt utbygging av universitetet på Blindern, noe som førte til at universitetet vokste nærmere og nærmere studenthjemmet. Dette medførte både fordeler og ulemper for studenthjemmet. En opplagt fordel var at beliggenheten, vegg i vegg med brorparten av universitetet, var svært gunstig for den enkelte student. Spesielt var dette en fordel når det gjaldt tilgangen til lesesalsplasser som det var stor mangel på, og enorm rift om, blant 1960- og 1970-tallets studenter. Beboerne på studenthjemmet kunne nærmest spasere bort på lesesalen i tøfler og morgenkåpe, holde av en plass, gå tilbake og spise frokost, for deretter å begynne dagens leseøkt.
En ulempe ved utbyggingen av universitetet var at Blindern Studenterhjem måtte leve med en overhengende fare for ekspropriasjon av hele anlegget. Universitets- og høgskolekomiteen av 1960, den såkalte Kleppekomiteen etter lederen Per Kleppe, foreslo at studenthjemmets arealer skulle benyttes til å utvide universitetsområdet. Komiteen uttalte i 1963: «Det er dog komitéens forutsetning at man snarest mulig søker å gjøre den resterende del av Blindern Studenterhjems område bebyggelig for universitetsformål.» Krefter ved studenthjemmet mobiliserte for bevaring, og etter flere runder med forhandlinger med universitetet og myndighetene, ble det vedtatt å leie ut idrettsplassen nord for hovedbygget. Den er i dag parkeringsplass for universitetet.
1960-tallet var også preget av forandringer til nytte for studentvelferden blant beboerne. Det minimalistiske festlokalet Valhall, som befinner seg i østfløyens kjeller, ble åpnet i 1965, mens studenterhytta Småbruket i Bærumsmarka ble skaffet til veie i 1967.

Politisk tendens

Slutten av 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene var preget av konflikter som sto i nær sammenheng med 68-eropprøret og den generelle radikaliseringen av studentmiljøet. Studenthjemmet og dets beboere måtte forholde seg til endringene i samfunnet rundt. Syv av beboerne ved hjemmet har vært formenn i Det Norske Studentersamfund i perioden 1947-72, 6 av dem har representert DKSF. Ved valget til Studentersamfunnet i 1967 ble det flertall til Den Konservative Studenterforening, inkludert tre beboere ved studenthjemmet i styret. Valgseieren over det røde alternativet ble angivelig sikret gjennom busslaster som fraktet Blindern-gutter til valglokalet.
I takt med avpolitiseringen av studentlivet har den politiske konformiteten ved Blindern Studenterhjem avtatt siden 1970-årene.

Damesaken

Den største omveltningen i studenthjemmets historie skjedde i 1976 da det ble åpnet for at også jenter skulle kunne flytte inn. I sine første 50 år hadde Blindern Studenterhjem vært et rent guttehjem, men tidlig på 1970-tallet ble det stilt spørsmål ved denne praksisen. I november 1973 ble det ved et allmannamøte reist spørsmål om studenthjemmet kunne åpnes for kvinnelige studenter. Det ble deretter nedsatt en «damekomité» med mandat «å utrede praktiske spørsmål i forbindelse med «damer på Bruket»». Komiteen leverte to utredninger, blant annet med forslag til endringer i statuttene og diverse nødvendige utbedringer. Ved allmannamøtet 29. oktober 1974 stemte 66,2 prosent av beboerne ja til spørsmålet: «Bør kvinner bli leietagere ved Blindern Studenterhjem?» I februar året etter vedtok styre og råd at ordet «mannlig» skulle tas ut av studenthjemmets statutter for inntak. Det ble bestemt at kvinnelige studenter skulle kunne tas inn fra og med høsten 1976. Den høsten flyttet 36 jenter inn på Blindern Studenterhjem. Siv Hunstad fikk æren av å bli den aller første kvinnelige blindernbeboer.
Den viktigste årsaken til at kvinner ble gitt adgang til studenthjemmet var økonomi. Studenthjemmet kunne ikke ta seg råd til å overse en potensielt stor gruppe betalende studenter. Av andre vektige argumenter for, kan man trekke fram likestillingsaspektet og at man anså det som fordelaktig for miljøet med jenter til stede. Blant dem som var mot jenters adgang var det redsel for at tradisjoner skulle utvannes. Det ble i tillegg ytret skepsis til om boforhold slik som toalettfasiliteter kunne tilpasses til en overkommelig kostnad.

1976 til 2000

Det viste seg raskt at det var vellykket å la jenter bo på studenthjemmet. Hele 1970-tallet var likevel preget av økonomiske utfordringer, og man innførte derfor dugnad, etter en avstemning blant beboerne. Dugnadsordningen, som fortsatt eksisterer, går ut på at alle beboere to ganger per semester blir satt til å utføre ulike kostnadsbesparende oppgaver. De første årene omfattet ordningen blant annet oppussing av rom, men dette sluttet man med på 1990-tallet etter flere episoder med misnøye med det utførte arbeidet. Dugnaden har etter hvert blitt vridd i retning av forefallende arbeid slik som postsortering, toalettvask, raking og plukking av sneiper. Andre kostnadsbesparende tiltak som kom på 1970-tallet var å la studentene forsyne seg med mat selv og vaske sine egne rom.
I 1987 ble biljardrommet i kjelleren gjort om til festlokale og bar. Billa, som baren heter, er senere modernisert flere ganger.

Fredning

I 1992 foreslo studentsamskipnaden å reise et Studentenes hus på Blindern Studenterhjems tomt, og på omtrent samme tid ønsket Oslo kommune å legge Blindernveien i ny trasé over parkanlegget. Det var tydelig at studenthjemmets arealer fremdeles var truet. Det ble derfor startet arbeid for å få anlegget fredet. I 1995 kom den første innstillingen om fredning fra riksantikvaren, og i 1997 ble både bygningene, store deler av innboet (inkludert pissoaret i kjelleren) og hele parkanlegget vedtatt fredet.

2000 til 2012

Kvalitetsreformen som ble innført ved universitetene i 2003 har fått en viss innvirkning på bomønsteret på studenthjemmet. Et sentralt element i reformen var kortere og mer intensive studier. Dette har gjort at den gjennomsnittlige botid for beboere på Blindern Studenterhjem har blitt kortere. Da reformen trådte i kraft, ble det uttrykt en viss skepsis til om studentene ville være i stand til å opprettholde det høye aktivitetsnivået på studenthjemmet. Denne frykten har imidlertid vist seg å være ubegrunnet. Studenthjemmet har i denne perioden hatt et miljø som kan sies å speile student- og ungdomsmiljøet omkring seg både politisk, sosialt og økonomisk. Det har vært stor variasjon av studier blant beboerne. Fra å være utrolig kostbart i sine første år, ble Blindern Studenterhjem på 1990- og tidlig 2000-tall ansett som et relativt billig alternativ blant studenter.

Oppussingsarbeid

I 2007 ble det satt i gang et svært omfattende oppussingsarbeid. Det ble installert nytt brannvarslings- og sprinkleranlegg og det ble påbegynt utbedring og oppussing av samtlige rom og bad. Oppussingsarbeidet, som fremdeles foregår, har medført en markant husleieøkning. I 2009 var det en konflikt mellom beboerne og styret/administrasjonen etter en varslet økning av husleien på åtte prosent fra og med høsten 2010. Våren og sommeren 2012 var vestfløyen stengt for beboere på grunn av oppussingen.
I 2009 fikk studenthjemmet to millioner fra regjeringens sysselsettingstiltak i forbindelse med finanskrisen. Bevilgningen, som kom svært uventet, var øremerket oppussing av bygningens fasade. Fasadearbeidet ble påbegynt i april 2010. Våren 2012 ble alle vestfløyens beboerrom med dusjrom totalfornyet, det samme skjedde i østfløyen våren 2017.

Arkitektur

Studenthjemmet er i nyklassisistisk stil, en stil som hadde en kort popularitet på omtrent ti år omkring første verdenskrig. Denne byggestilen hadde som forbilde nordisk empiretradisjon fra begynnelsen av 1800-tallet, med vekt på stramme symmetriske enheter.
Blindern Studenterhjem består av en hovedbygning med to framspringende fløyer. Alt dette er i gult, pusset tegl med hvite vinduer. Takene er valmet og har sortglasserte takstein. Fløyene ligger fritt fra hovedbygningen, men er forbundet med den ved ganger under bakken. Ankomst til studenthjemmet skjer langs midtaksen, opp den såkalte pærealleen, eller langs tverraksen fra innkjørselen ved portnerboligene. Det finnes nyklassiske detaljer i interiøret, blant annet buer og sirkelrammer i matsalen, foajeen og biblioteket. Peisestua er i mørk brun eik og har samme stil, men med større forsøk på gammel, engelsk atmosfære. Den totale bygningsmassen er på 9000 kvadratmeter.
Hage- og parkanlegget rundt er gjort av hagearkitekten Ellef Grobstok. Totalt er eiendommen på cirka 30 mål. På vestsiden og nordsiden av hovedbygningen er det slakt hellende gressbakker og slyngete veier i engelsk stil. Her finnes det også fotballøkke, sandvolleyballbane og to tennisbaner. Tidligere var det også friidrettsanlegg med fotballbane nord for hovedbygget, men denne ble gjort om til parkeringsplass for universitetet på 1960-tallet.

Bunkeren

Under andre verdenskrig etablerte den tyske okkupasjonsmakten en 1200 kvadratmeter stor bunker under deler av Blindern Studenterhjem og parkanlegget rundt. Dette anlegget ble benyttet som kommandosentral. Etter krigen tok forsvaret over bunkeren, og den ble utvidet og omgjort til beredskapssenter for Meteorologisk institutt. Virksomheten ble avviklet tidlig på 2000-tallet og Stiftelsen Blindern Studenterhjem overtok bunkeren i 2005.
Fjellanlegget hadde opprinnelig tre innganger: En i studenthjemmets kjeller, en like ved Blindern stasjon og en i skråningen langs studenthjemmets vestside. Ventilasjonsanlegget var avslått de siste årene forsvaret disponerte anlegget, noe som førte til store mugg- og sopproblemer. Det er fremdeles uavklart hva bunkeren skal brukes til i framtiden.

Foreningsliv

Det finnes en mengde ulike foreninger og aktiviteter blant beboerne på Blindern Studenterhjem. Enkelte har røtter tilbake til studenthjemmets tidligste år. Foreningen Blindern Studenterhjem er en paraplyorganisasjon for enkelte av foreningene. Dette er for å koordinere aktivitetene og forvalte de økonomiske midlene på en fornuftig måte. Foreningsstyret, som består av en leder og en økonomisjef samt lederne for de ulike foreningene, velges av studenthjemmets beboere.

Festforeningen

Festforeningen, inntil 1996 bare kalt Foreningen, er ansvarlig for underholdnings- og arrangementstilbudet på Blindern Studenterhjem. De driver Billa Bar og arrangerer aktiviteter og fester for studenthjemmets beboere og andre. Festforeningens leder velges for ett halvår. Lederen utpeker så de andre medlemmene.

IFBS

Idrettsforeningen Blindern Studenterhjem har eksistert siden 1925 og er studenthjemmets egen idrettsforening. IFBS har som mål å aktivisere beboerne og arrangerer ukentlige løpeturer, årlige skiturer, og diverse andre arrangementer og turneringer. På studenthjemmet finnes både tennisbane, treningsrom og fotballbane som IFBS tar i bruk.

Hyttestyret

Hyttestyret drifter Smaabruket, studenterhjemmets hytte ved Brunkollen i Bærumsmarka. Hytta har 24 sengeplasser og hems. Hvert semester arrangeres det hytteturer for beboerne.

Pigefaarsamlingen

Alle jenter på Blindern Studenterhjem er automatisk medlem av Pigefaarsamlingen, som har som mål å skape godt miljø blant jentene på studenthjemmet. Pigefaarsamlingen har sitt eget rom – pigerommet – der de inviterer til TV-kvelder og annet. Pigefaarsamlingens styre sitter et halvt år om gangen, og i forbindelse med valget hvert semester arrangeres en stor og meget populær fest for alle jentene på studenthjemmet.

Blindern Haarn oc Blaese Orchaester

Haarn oc Blaese er studenthjemmets orkester og ble stiftet i 1956. Orkesteret deltar på de aller fleste arrangementer på studenthjemmet, men er også den av studenthjemmets foreninger som er mest synlige utenfor Blindern. Orkesteret er åpent for alle som kan spille eller ønsker å lære å spille et instrument. Orkesteret er lett gjenkjennelig på sin svært uryddige marsj iført sjakett og gule stillongs, ledet av Il Maestro.

cHorus Buchus

cHorus Buchus er et mannskor tilknyttet studenthjemmet. Koret har røtter tilbake til 1926 da det første gang ble igangsatt. I årenes løp har koret flere ganger vært startet opp på nytt på grunn av inaktivitet. Koret i sin nåværende form ble startet opp høsten 2008 og er fortsatt aktivt.

Bukkekollegiet

Bukkekollegiet består av tre beboere som forvalter en av studenterhjemmets eldste og mest eiendommelige tradisjoner, Bukkeordenen, som ble innstiftet i 1926 av Georg Klem. Blindern Studenterhjems høye beskytter er Hans Majestet Den Blinde Bukk, og tidligere beboere eller andre som har gjort en særskilt innsats for studenterhjemmet kan bli tildelt Hans Majestets orden under den såkalte bukkefesten, som arrangeres annethvert år i perioden 20. februar / 20. mars. Ordenen har tre grader, Halv Bukk (= Ridder), Hel Bukk (= Kommandør) og Høy Bukk (= Storkors). Bukkefest nr. 46 vil i mars 2020 bli ledet av Buktaleren Sigve Røymo, Bokholderen Maja Fjellvær Thompson og Bokbinderen Hanna Totland Carm.