google/wiki40b huggingface dataset:
Neishabur kraftverk

Neishabur kraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Khorasan i det norsøstlige  Iran. Det har en installert produksjonskapasitet på 1044 MW, fordelt på 3 like store blokker á 348  MW hver. Teknologien er levert av bl.a Doosan og Alstom.
Anlegget ble utbygd i årene 1995–2003. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje. Dette er landets niende største varmekraftverk målt etter installert effekt.
M14

Historie

M14 ble tatt i bruk, i 1954 for å erstatte M1 Garand. Den var populær som skarpskyttergevær på grunn av sin lengde, vekt, og kraftige kaliber (7,62 x 51 mm NATO). Den var standardrifle for infanteriet frem til produksjonen stanset i 1964. I amerikansk tjeneste har den i store trekk blitt erstattet av M16 riflen, men den brukes fremdeles blant annet ombord på amerikanske krigsskip. Den er også basis for M21, M25 og XM25 skarpskyttergevær. Den er også skarpskyttergevær for United States Navy SEALs under navnet Mk 14 Enhanced Battle Rifle (M14 EBR).

Design

Svakhetene med M14 var at på grunn av dens kraftige kaliber, lave vekt og konstruksjon, var helautomatisk ild ukontrollerbart, en stor svakhet med en militær rifle. Dessuten var M14 for lang og for kraftig for moderne soldater som ofte driver med urban krigføring
Erobringen av Abu Musa

Bakgrunn

Abu Musa hadde vært en del av Iran fra antikken til det tidlige 1900-tallet. Tunb-øyene hadde vært under kontroll av en rekke lokale kongeriker før de ble invadert av Portugal i 1507. Portugiserne okkuperte øyene inntil 1611, da de ble kastet ut av Abbas I av Persia. Øyene ble okkupert av Storbritannia den 7. juni 1921, og ble plassert under administrasjon av Sharjah-emiratet. I 1971, kort tid før slutten på det britiske protektoratet og opprettelsen av De forente arabiske emirater, ble øyene plassert under delt administrasjon mellom Sharjah og Iran gjennom en diplomatisk avtale. En dag senere, den 30. november, invaderte Iran øyene og tok kontroll over dem med militære midler.

Operasjonen

Den iranske marinen møtte liten motstand fra den lille politistyrken Sharjah-emiratet hadde utstasjonert der. Iranerne var blitt instruert til å ikke åpne ild, og de første skuddene skal angivelig ha kommet fra den arabiske motstandsstyrken. Tre iranske soldater ble drept og en ble skadet. Likevel gikk det ikke lang tid før øyene var under full iransk kontroll. Noen kilder hevder at den sivile arabiske befolkningen ble forvist fra øyene, mens andre kilder hevder øyene allerede var ubefolket.

I senere tid

I de påfølgende årene etter invasjonen forble saken årsak til en anspent stemning mellom arabiske stater og Iran. Forhandlinger mellom Emiratene og Iran i 1992 mislyktes, og Emiratene har gjort forsøk på å bringe saken til internasjonale domstoler. Teheran hevder Irans rett på øyene er udiskutabel, og at øyene alltid har tilhørt Iran. Emiratene argumenterer med at øyene var kontrollert av arabiske sjeiker gjennom 1900-tallet. I 1980 brakte Emiratene kravet sitt fram for FN. I 1992 styrket Iran sin kontroll ved å kaste ut utenlandske arbeidere. Under Iran-Irak-krigen var ett av Saddam Husseins mål å erobre øyene, noe han mislyktes i.
Rhomborhina microcephala

Utseende

En middelsstor (opptil 29 millimeter), avlang, metallisk farget gullbasse. Hos denne slekten har ikke hannene noe fremspring i pannen, hodet er flatt og avlangt firkantet.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sikkim og Assam. Arten er også nylig funnet i Pakistan
Bergensskolen i arkitektur

Bergensskolen var en retning i norsk arkitektur fra ca. 1910 frem til annen verdenskrig. Skolen videreførte ideer fra den engelske Arts- and Craftsbevegelsen. Ved hjelp av oppmåling av eldre bygg og restaureringsarbeider skaffet arkitektene seg kunnskap om eldre byggeskikk og om håndverkets betydning for kvaliteten. Ut fra kunnskapen om lokal byggeskikk og lokale håndverkstradisjoner fornyet de den vestnorske byggeskikken.

Arkitektursyn

Bergensskolen bygger på Arts- and Craftsideologiens oppfatninger om det intime forholdet mellom arkitektur og omgivelser, bruk av regionale materialer og tradisjonelt håndverk. Det skapende håndverk ble ansett som kunst og arkitekten hadde en kunstnerisk oppgave. Bergensskolen var en reaksjon mot funksjonalismen og deres ikonoklastiske, historiefiendtlige syn på arkitekturen. Bergensskolen representerte den regionale byggeskikkens kamp mot internasjonal stilarkitektur, håndverkstradisjonenes kamp mot industriell masseproduksjon og den skapende arkitekts kamp mot ingeniørens og entreprenørens innflytelse.

Arkitektene

Mange av arkitektene i Bergensskolen ble født i tiåret før eller like rundt århundreskiftet. Skolens faddere var arkitektene Einar Oscar Schou, Egill Reimers og Ole Landmark. Andre sentrale medlemmer var Frederik Konow Lund, Per Grieg, Kristian Bjerknes, Hans Wichmann Rohde, Johan Lindstrøm, Andres Nortvedt og Ludolf Eide Parr. Mange av arkitektene var sosialt engasjert, arbeidet for Fortidsminneforeningen og med restaurering av eldre arkitektur.

Verk

Bergensskolen blir ofte forbundet med eneboliger i tre og gråstein. Rommene i disse boligene var som regel svært nøkterne, men også preget av et utsøkt håndverk.
Målbladet Vestmannen

Vestmannen var et nynorsk tidsskrift gitt ut av Rasmus Steinsvik i perioden 1887–1890. Bladet hadde undertittelen maalblad for Vestlandet. I 1890 ble Vestmannen slått sammen med Fedraheimen.
Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880

Innhold

Norsk Forfatter-Lexikon omfatter seks bind, og inneholder biografiske artikler, i alfabetisk rekkefølge, om alle norske forfattere som utga egne skrifter eller deltok i diskusjonen i den offentlige pressen mellom 1814 og 1880. Artiklene inneholder forfatterens biografi og en bibliografi over de utgitte skriftene.

Historie

Arbeidet ble påbegynt av Jens Braage Halvorsen, som utga det første bindet i 1885, og rakk å utgi det fjerde bindet i 1896, før han døde i 1900. Det femte bindet var da under arbeid. Avslutningen av verket ble overlatt den unge historikeren Halvdan Koht, som brukte åtte år på å fullføre det femte bindet og skrive det sjette og siste.
Punto Chapultepec

Punto Chapultepec er en skyskraper under bygging i Mexico by. Den oppføres ved sida av Torre Mayor langs Paseo de la Reforma. Når den står ferdig i 2015, blir den 238 meter høy, med 59 etasjer. Den blir dermed Mexicos nest høyeste bygning, etter Torre Reforma. Den får et totalt gulvareal på 92 726 m².
Eudicella pauperata

Utseende

En nokså stor (ca. 40 millimeter), skinnende grønn gullbasse. Dekkvingene har en rødlig sidestripe, eller kan være grønnlig gule med en grønn skåstripe og en grønn stripe langs scutellum og søm. Beina er mørke, hodets fremre del er rødlig. Hannen har et langt, Y-formet horn i pannen, dette har krumme spisser, ved siden av det et par korte pigger.

Levevis

Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sentral-Afrika, fra Ghana i vest til Uganda i øst.
Antarctic Funding Initiative

Antarctic Funding Initiative (forkortet AFI) er en britisk organisasjon som gir støtte til feltbasert forskning i de områdene som British Antarctic Survey har virksomhet i.
Antarctic Funding Initiative ble etablert i 1999 etter at Natural Environment Research Council henvendte seg til British Antarctic Survey i 1998 for å etablere en stipend- og støtteordning for å få en bredere deltagelse fra britiske universiteter og andre akademiske institusjoner.
Antarctic Funding Initiative deler årlig ut stipender på tilsammen GBP 2,2 millioner, og prosjekter som har forskningsmessig samarbeid med British Antarctic Survey blir prioritert. I 2008 ble 12 prosjekter tildelt støtte.
Love Is All Around

Listeplasseringer

15. mai 1994 gikk «Love Is All Around» inn på UK Singles Chart på en fjerdeplass. Etter å ha klatret til andreplassen uken etter, nådde den toppen av lista 29. mai. Der ble sangen liggende i 15 uker. Det er det nest lengste en song har ligget på toppen av den britiske singellisten, bare slått av Bryan Adams' «(Everything I Do) I Do It for You», som lå 16 uker på toppen av listen i 1991.  
«Love Is All Around» lå i alt 37 uker inne på topp 75 av den britiske listen. Sangen ble liggende så lenge på toppen at enkelte radiostasjoner nektet å spille den, fordi mange lyttere var lei av sangen. Bandet valgte til slutt selv å trekke singelen fra salg. Frem til 2016 hadde singelen solgt 1,88 millioner eksemplarer i Storbritannia, noe som gjør den til den mestselgende kjærlighetsballaden gjennom tidene. I Norge lå sangen elleve uker på toppen av VG-lista. 
Reg Presley brukte de store inntektene han fikk som låtskriver til forsking av blant annet kornsirkler. Pellow spelte også inn sin egen versjon av sangen i 2002, på albumet Marti Pellow Sings the Hits of Wet Wet Wet & Smile.

Andre versjoner

Før de fikk internasjonal suksess med singelen «These Eyes», ble «Love Is All Around» spilt inn av The Guess Who rundt 1967–1968 og finnes på samlealbumet This Time Long Ago. Sangen ble også spilt inn av Lotta Engbergs orkester under tittelen «Du ger mig av din kärlek» med svensk tekst av Peter Stedt i 1994. En spansk versjon, «El amor me envuelve (sabes que te amo)» ble spilt inn av Rocío Banquells i 1999 på albumet hennes Fuerza Del Amor. Andre versjoner er spilt inn av The Johnny Mann Singers i 1968, på albumet This Guy's In Love With You • The Look Of Love.
Sangen har også blitt brukt i filmene Get Real (1998), og ikke minst i Love Actually – der omskrevet til julesangen «Christmas Is All Around», fremført av av Bill Nighy som den oppdiktede avdankede rockestjernen Billy Mack). Filmen ble også brukt i en episode av situasjonskomedien The Vicar of Dibley. R.E.M.s versjon er brukt i filmen I Shot Andy Warhol.
Taggart

Taggart er en britisk-skotsk kriminalserie som gikk på ITV fra 1983 til 2010. Serien handlet om kriminaloverbetjenten Jim Taggart som var ansatt ved kriminalavdelingen i Glasgow. Han var en barsk, erfaren, ofte spydig etterforsker, men med en sterk rettferdighetssans. Serien ble produsert av Scottish Television for ITV. Rollen som Taggart ble spilt av Mark McManus frem til han døde i 1994. Serien fortsatte uten ham, men produsentene valgte likevel å beholde tittelen.
Serien var den lengstlevende britiske kriminalserien da den ble avsluttet i 2010. Serien ble avsluttet på grunn av sviktende seertall. Den hadde over 14 millioner seere i sine glansdager, mens tallene for siste sesong var på 3,8 millioner.

Rollefigurer

I seriens første år er hovedpersonen kriminaloverbetjent «Jim Taggart», spilt av den skotske skuespilleren Marc McManus (død 1994). Han er en barsk, erfaren, ofte spydig og mavesur etterforsker, men med en sterk rettferdighetssans.
Taggarts overordnede er kriminalførstebetjent «Jack McVitie» som ofte omtales som «The Biscuit» (Kjeksen), et ordspill som refererer til kjeksemerket McVitie's. Han ble spilt av Iain Anders (død 1997). McVitie var en ikke uhumoristisk, men dog byråkratisk overordnet. Således får «Jim Taggart» for eksempel en irettesettelse da han går hen over «McVities» hode og ber om å få utlevert en mistenkts militærpapirer hvor de rettelig skulle skaffes via «McVitie».
«Taggarts» første høyre hånd var kriminalbetjent «Peter Livingstone» (spilt av Neil Duncan) som var av en helt annen støpning enn «Taggart». Hvor «Taggart» var sønn av en sporvognsfører som ville ha ham til å fortsette i den samme metier, var «Peter Livingstone» akademiker – og kom tilmed fra en middelklassebakgrunn i Edinburgh.
«Taggarts» neste høyre hånd var kriminalbetjent «Michael Jardine» (spilt av James MacPherson). Han er mere i «Taggarts» smak, blant annet på grunn av at «Taggart» gikk på politiskole med «Jardines» far. Da «Livingstone» senere tok vekk, ble «Jardine» forfremmet til kriminalbetjent og ble «Taggarts» nabo. Mellom «Livingstone» og «Jardine» hadde der vært et gjensidig misforhold.
Mulhjort

Atferd

Mulhjorten er ikke et typisk flokkdyr, og tilbringer det meste av sitt liv alene. I næringsfattige amerikanske vintere danner den ofte flokker på opptil 50 dyr, som går sammen for å lage seg beiteplasser. Dette gjør derimot stor skade på bakken, og derfor gjør bønder mye for å forhindre at mulhjorten tar seg inn på avlingene deres.
Mulhjorten har en spesiell løpemåte, og hopper høyt mens den løper. Dette har gitt den tilnavnet «den hoppende hjorten».

Ernæring

Mulhjortens føde består hovedsakelig av kvister og skudd fra furu, amerikaosp og ulike busker. Om vinteren går føden for det meste på gress, og den sier heller ikke nei takk til sopp og lav.

Forplantning

Paringstiden foregår fra slutten av september til midten av november, og det er i denne tiden at de ellers så fredelige bukkene (hanndyrene) blir aggressive og slåss om hindene (hunndyrene). En bukk kan få opptil fire hinder for seg selv.
Drektighetstiden er på 6 – 7 måneder, og mulhjorthinden føder som oftest to kalver. Disse kalvene har de karakteristiske hvite flekkene i pelsen, som gjør at de er godt skjulte blant vegetasjonen for rovdyr.

Tilstand og utbredelse

Selv om det har blitt drevet sterk jakt på mulhjorten, er den per i dag ikke utrydningstruet. Jakten, samt de naturlige fiendene dens – puma, bjørn, jerv og lignende rovdyr – er nødvendig for å holde bestanden nede.
I tidsperioden 1905–1925 ble det drevet sterk jakt på ulv, puma og prærieulv i Arizona, og uten rovdyrene eksploderte mulhjortbestanden drastisk. Dette førte til massedød som følge av matmangel, og det ble meldt om at hele 60 000 mulhjort døde i løpet av kun ett år.
Mulhjorten finnes i det vestre USA, det sørvestlige Canada og det nordlige Mexico. Den er svært tilpasningsdyktig, og av den grunn forekommer den i mange forskjellige leveområder, alt fra fjelltrakter like under tregrensen til ørkensletter.
William Steig

Liv og karriere

Steig var født inn i en kreativ og kunstnerisk familie. Som barn malte han mye og leste mye litteratur. Steig var inspirert av kjente historier, filmer og forfatterskap som Brødrene Grimm, Charlie Chaplin, Robinson Crusoe og særlig Pinocchio. I tillegg til sine kunstneriske anlegg var han også en atlet og var en dyktig vannpolospiller. Han fullførte aldri college, selv om han begynte på tre forskjellige. Han var to år på City College of New York, tre år ved National Academy of Design, og hele fem dager på Yale School of Fine Arts før han droppet ut av dem.
Da hans familie også ble rammet av den store depresjonen og fikk finansielle problemer, begynte han å tegne tegneserier som frilansutøver, og han solgte sin første stripe til magasinet The New Yorker i 1930. Han ble raskt ganske suksessfull, og i de kommende tiårene publiserte han over 1 600 tegneserier i magasinet, inkludert 117 forsider. Dette førte til at Newsweek kåret ham til «Kongen av tegneserier».
Da han var i sekstiårene, bestemte han seg for å forsøke seg på en annen kunstnerisk form, og i 1968 kom hans første barnebok. Han utmerket seg her også, og hans tredje bok Sylvester and the Magic Pebble (1970), vant den prestisjefulle Caldecott Medal. Han fortsatte å skrive til han var langt over 90 år, og skrev totalt over tretti barnebøker, inkludert den berømte «Doctor De Soto»-serien. Blant hans andre velkjente arbeider, er billedboken Shrek (1990) som er grunnlaget for suksessfilmen fra 2001 med samme navn.
William Steig var bror til kunstneren Irwin Steig og far til jazzfløytisten Jeremy Steig.
Ghost Rockers

Ghost Rockers er en belgisk ungdomsserie fra 2014, produsert av Studio 100. Serien har fire sesonger fordelt på tolv minutter per episode.
I Norge blir serien sendt på NRK Super.
NASA Chief Scientist

Historie

Posisjonen Chief Scientist ble opprettet for å råde NASA Administratoren på budsjett, strategiske mål og dagens innhold av NASAs vitenskapelige programmer. Chief Scientist arbeider tett med aktuelle representanter for NASA Strategic Enterprises og Field Centers, samt rådgivende komiteer og det eksterne samfunnet. Chief Scientist representerer byråets vitenskapelige mål og prestasjoner til andre føderale etater, næringsliv, akademia, andre offentlige organisasjoner, det internasjonale samfunnet og allmennheten.
Chief Scientist leder NASA Science Council, et forum for diskusjon av byrået politikk, praksis og saker fra synspunktet til vitenskapen disipliner.
NASAs Chief Scientist posisjonen ble avviklet i september 2005 og mange av funksjonene flyttet til å være en del av Science Mission Directorate (SMD).
Jennifer Government: NationStates

Spillet

Man må registrere minst én nasjon for å spille, og man kan selv velge navn, flagg, styreform, regjeringstype, valuta og motto. Ved opprettelsen blir også alle spillere bedt om å fylle ut et skjema med en rekke påstander som man kan si seg enig eller uenig i, slik at nasjonen deretter kan klassifiseres politisk. Senere må man også ta stilling i politiske saker (issues) som påvirker denne klassifikasjonen, og de oftest humoristiske alternativene gir ekstreme utslag. Alle nasjoner har en egen presentasjonsside som er tilgjengelig for alle spillere, og her genereres automatisk en forholdsvis humoristisk tekst ut fra de politiske avgjørelsene som er tatt av spilleren. I takt med nasjonens alder øker også innbyggertallet, som kan nå absurde høyder, automatisk. Det genereres også et kort skjema som viser grader av sivile rettigheter, politisk frihet og økonomisk styrke. Man kan registrere et ubegrenset antall nasjoner.
Alle spillere har muligheten til å søke medlemskap i Verdensforsamlingen (World Assembly), men bare for én nasjon om gangen. Resolusjoner i Verdensforsamlingen utformes av spillerne og implementeres i alle medlemsland ved vedtak. Verdensforsamlingen er videre delt inn i Generalforsamlingen og Sikkerhetsrådet. Verdensforsamlingen ble opprettet den 1. april 2008 og avløste det som tidligere het Forente nasjoner (United Nations), hvilket ble mottatt som en aprilspøk av spillermiljøet. Den 2. april viste det seg imidlertid at spilleier Max Barry hadde mottatt en klage fra virkelighetens Forente nasjoner med henvisninger til opphavsretten. Alle resolusjoner vedtatt av FN i spillet ble henlagt, og Verdensforsamlingen begynte fra bunnen av.
Alle nasjoner er lokaliserte i såkalte regioner, som man står fritt til å flytte mellom. Mange regioner representerer et bestemt politisk syn eller en virkelig stat. Endel regioner har egne internettbaserte foraer uten tilknytning til spillets internettside, og de mest avanserte av disse har egne brukerstyrte og fullutviklede politiske systemer. I slike regioner vil nasjonene samhandle mer som borgere i én nasjon. Medlemmer av Verdensforsamlingen kan til enhver tid gi sin støtte (endorsement) til ett annet medlem i sin region, og den som til enhver tid har størst støtte, vil fungere som regionens delegat til Verdensforsamlingen. Den regionale delegaten har et stemmetall i Verdensforsamlingen tilsvarende regionens totale antall medlemmer.
Presidentvalget i Iran 2009

Presidentvalget i Iran 2009 ble avholdt 12. juni 2009. Dette var det tiende presidentvalget i Iran. 
Irans president er landets øverste myndighet som velges ved folkeavstemning, men kontrollerer ikke landets utenrikspolitikk, og ikke landets væpnede styrker. Presidentkandidater må godkjennes av Vokterrådet, et råd bestående av 12 medlemmer; seks geistlige og seks jurister. 
Presidentvalget er et direkte valg, det vil si at man stemmer på de enkelte kandidatene. For å vinne valget må en kandidat få over 50 % av stemmene. Dersom ingen av kandidatene får over 50 % av stemmene i første valgomgang blir det en ny stemmerunde der kun de to beste kandidatene stiller. En president kan sitte i kun to påfølgende perioder, men kan gjenvelges etter en fireårsperiode ute av embetet.
Stemmerettsalderen i Iran er 18 år. Det er ca. 46,2 millioner stemmeberettigede.

Bakgrunn

Mahmoud Ahmadinejad ble valgt til Irans president ved presidentvalget i 2005. Motkandidatene påberopte seg uregelmessigheter ved valgstedene, men dette ble aldri etterforsket.

Kandidatene

Til sammen 475 kandidater hadde meldt seg som presidentkandidater. 20. mai 2009 offentliggjorde Vokterrådet den offisielle listen over godkjente kandidater, samtidig som de presenterte kandidatene som ikke var godkjent:

Før valget

1. juni ble valgkamplokalene til Ahmadinejads hovedkonkurrent, Mir Hossein Moussavi, tent på. Kontorene lå i byen Qom, sør for Teheran. Ingen har påtatt seg ansvaret for dette angrepet. Samtidig ble det meldt om et drapsforsøk på tidligere president Mohammad Khatami, ved at en bombe var plassert på et fly som han skulle ta.

Blokkering av kommunikasjon

Mobiltelefonbasert kommunikasjon ble forstyrret i Teheran på valgdagen. BBC rapporterte om at "kraftig elektronisk jamming" ble brukt for å stanse deres sendinger. 23. mai blokkerte Irans regjering tilgangen til Facebook over hele landet. Gulfnews.com meldte at dette ble gjort som en respons på at Ahmadinejads motkandidater brukte Facebook i sine valgkampanjer. Ifølge PC World hadde Mousavi 6.600 tilhengere på Facebook. Tilgangen til Facebook ble imidlertid åpnet igjen 26. mai.

Påstander om valgfusk og kuppforsøk

I et intervju med Mohsen Makhmalbaf, som var offisiell talsmann for Mir-Hossein Mousavis valgkampanje, gjort mens bare stemmene fra landsbyene og de minste byene var ferdig opptelt, sa han at det ville være et kupp på lørdag. New York Times siterte en ansatt i innenriksdepartementet, som skal ha sagt at "regjeringen har planlagt dette bedrageriet i ukevis, rensket ut alle de tvilte på lojaliteten hos, og innsatt lojale ansatte fra hele landet". The New Yorker skrev at dissidenter innen innenriksminsteriet skal ha sendt ut et åpent brev som sier at valget er fikset. Også The Guardian omtalte rapporter om lekkasjer fra innenriksminsteriet om at Mousavi allerede hadde vunnet valget.
Europas Grand Prix 2007

Rapport

Regjerende verdensmester Fernando Alonso i sin McLaren vant løpet etter å ha utduellert Felipe Massa i Ferrari under kaotiske forhold i Europas Grand Prix.
Store nedbørsmengder falt over Nürburgring allerede halvveis inn i den første runden i løpet. Det førte til fullt kaos med biler som vannplanet, kjørte og ut krasjet med hverandre. Det resulterte i rødt flagg og løpet ble stoppet. Men før dette hadde debutanten, Markus Winkelhock, som har vært mellom tre og fem sekunder bak de beste hele helgen, satt beste rundetid og ledet løpet i sin Spyker – han startet fra pitlane med intermediate dekk.
Etter omstarten var det imidlertid Felipe Massa i Ferrari som ledet mesteparten av løpet, men det var før regnet kom tilbake igjen, og førte til ytterligere dramatikk. Førerne i teten gikk inn for å bytte fra tørrværsdekk til intermediate da det bare var noen ganske få runder igjen, og under de glatte og vanskelige forholdene tok Fernando Alonso raskt innpå Massa. Da bare fire runder gjensto ble det mer dramatikk da de to bilene var borti hverandre i det Alonso tok over ledelsen inn i den femte svingen, og brasilianeren Massa hadde ikke mulighet til å slå tilbake. Dette var McLarens første seier på Nürburgring siden 1998, da vunnet av Mika Häkkinen.
Inn på tredjeplass kom, ganske overraskende, australske Mark Webber i Red Bull. Det var teamets første pallplass siden løpet i Monaco i Formel 1-sesongen 2006.
Alexander Wurz i Williams tok fjerdeplass foran enda en Red Bull, nemlig David Coulthard. BMW-førerne Robert Kubica og Nick Heidfeld kolliderte med hverandre på løpets første runde, men i alt kaoset klarte de likevel å sikre sjette- og syvendeplass. Den siste poengplassen tok finske Heikki Kovalainen i Renault.
Lewis Hamilton i McLaren som krasjet stygt under kvalifisering startet som nummer ti, men var en av førerne som kjørte av banen på den første runden, han kom tilbake i løpet, men klarte aldri å ta igjen tiden han tapte, og endte til slutt som nummer ni. Dermed tok både Fernando Alonso og Felipe Massa kraftig innpå briten som fremdeles ledet mesterskapet med to poeng foran teamkollega Alonso. Dette var det første løpet Lewis Hamilton fullførte utenfor poengplass og utenfor podiet for sesongen.