google/wiki40b huggingface dataset:
Kvitretten

Kvitretten (etablert 1991 i Trondheim, nedlagt 2001) var en norsk vokalgruppe, kjent for improvisasjon og a cappella-musikk på utgivelser, konserter, fjernsyn og internasjonale turneer.
Kvitretten var initielt bestående av arrangør og komponist Eldbjørg Raknes, Kjersti Stubø (91-97), Tone Åse, Anna Sundström (91-94) og Hans Jørgen Støp (91-95). De var å finne på Nordlyd 1993 med bestillingsverket Ro u ro av Elin Rosseland, komponiststøttet av Rikskonsertene. Etter endel utskiftinger, ga Raknes/Stubø/Åse samt Kristin Asbjørnsen ut debutalbumet Voices (1996) med tekster av Raknes og Sidsel Endresen. De medvirket på bestillingsverket Hysj av Lars Martin Myhre til Vestfoldspillene 97 (Tylden & Co., 1997), samt Odd Børretzens Vintersang (1998) og mottok Norsk kulturråds ensemblestøtte 1997-99.
Med Solveig Slettahjell istedenfor Stubø utkom Everything turns (1999). Tjueseks tekster av lyrikeren Torgeir Rebolledo Pedersen ble fremført som bestillingsverk til Moldejazz 2000, og utgitt på platen Kloden er en snurrebass som snurrer oss (2001). Etter turne i Tyskland ble avskjedskonserter holdt 2000-01.
Musikk og arrangement har, i tillegg til i hovedsak Raknes, vært ved Jon Balke, Elin Rosseland, Vigleik Storaas, Christian Wallumrød og Ståle Storløkken. Alle plater ble utgitt på Curling Legs.
Aethiopia

Utseende

Middelsstore (ca. 13 millimeter), avlange, brune trebukker, kroppsformen temmelig sylindrisk. Antennene er nokså kraftige og kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover og litt tilspisset bakerst.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Øst- og Sentral-Afrika.
Norgesmesterskapet i orientering 1977

Norgesmesterskapet i orientering 1977 bestod av flere arrangementer som i 1977 kåret norgesmestere i orientering.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Kristiansand 17.-18. september. Kongepokalene ble vunnet av Wenche Jacobsen og Egil Johansen.
TT 09

TT:09 var en ungdomsfestival som ble arrangert av Norges KFUK-KFUM på Gjøvik 23. til 27. juni, 2009. Slike festivaler har vært årvisse fra 1960-årene.
Hovedarenaene for festivalen var Fjellhallen og Gjøvik gård, samt skolene underleirene befant seg på.
Gulden Mis

Gulden Mis (nederlandsk) eller gullmessen er i den katolske liturgis tridentinske ritus (som var i alminnelig bruk til 1970) en votivmesse lagt til onsdagen etter søndag Gaudete (tredje søndag i advent).
Messen begynner med Rorate. Messens særlige tematikk er Marias gledelige forventning rett forut at tiden er inne for fødselen av Jesus.
Det ble flere steder knyttet en særlig verdi til deltakelse ved denne messen, noe som har gitt den tilnavnet den gyldne messe. Messen tiltrakk seg ikke minst mennesker i nød og trengsel, eller folk med slektninger som var til sjøs. Messen ble på nederlandsk derfor også kalt Schippersmis.
Denne bruk knyttet til messen onsdag etter Gaudete, kvatemberdagen i adventstiden, har eksistert siden det femtende århundre, særlig i Nederland og Belgia.
Die PARTEI

Navn

Navnet PARTEI (partiet) dannes av den første bokstaven i hvert ord av partiets lange betegnelse: Partei für Arbeit, Rechtsstaat, Tierschutz, Elitenförderung und basisdemokratische Initiative (Partiet for arbeid, rettsstat, dyrebeskyttelse, elitens understøttelse og grunnleggende demokratisk initiativ) og er således både et akronym og et apronym (akronym som innebærer et allerede eksisterende ord).

Program

Partiprogrammet gjelder uendret siden stiftelsen i august 2004. Det er ifølge stifteren Sonnenborn utledet av programmet til Bündnis 90/Die Grünen. I tillegg finnes fremfor alt regionale ideer og krav som utveksles mellom medlemmene og brukes i valgkamp, men som ikke nødvendigvis er i samsvar med programmet. Ifølge Sonnenborn dreier det seg om en bevisst populisme for å vinne velgere.

Hintnerjugend

Under mottoet «Vi trenger en barne- og ungdomsbevegelse, fordi en barne- og ungdomsbevegelse er noe vi behøver» ble det 5. juni 2005 grunnlagt ungdomspartiet Hintner-Jugend, oppkalt etter generalsekretær Thomas Hintner. Den offisielle hilsen til Hintnerjugend er «Hi Hintner».
Ungdomspartiets hilsen henspiller således på ungdomsbevegelsen til NSDAP, Hitlerjugend, såvel som på partiets hilsen, den såkalte Hitlerhilsen. Bekledningen til Hintner-Jugend er blå skjorte, grå bukser og rødt halstørkle, slik som den til Freie Deutsche Jugend, ungdomsorganisasjonen i DDR.

Representanter

Manuel Lindlar, som opprinnelig var valgt inn til kommunestyret i Leverkusen for die Linke, kunngjorde 17. mai 2011 sin overgang til PARTIET. I 2013 fikk partiet valgt én representant ved lokalvalget i Lübeck. Ved europaparlamentsvalget i 2014 fikk partiet sitt første mandat på europeisk plan.
Marc Johnson

Karriere

I en alder av 19 år jobbet Johnson profesjonelt med «Fort Worth Symphony», og mens han studerte ved University of North Texas, spilte han i bandet «One O'Clock Lab Band», og var også den viktigste bassist i NTSU Symphony. I 1978 var Johnson med i den siste trioen til den legendariske pianisten Bill Evans. Han turnerte med og spilte inn plater med Evans til denne døde i 1980. 
Hans mange samarbeidspartnere på innspillinger siden da har resultert i plater med Joe Lovano, Michael Brecker, Chet Baker, Stan Getz, Bob Brookmeyer, Gary Burton, John Abercrombie, Bill Frisell, Pat Metheny, Eliane Elias, Enrico Pieranunzi, Joey Baron, Philly Joe Jones, Jack DeJohnette, Peter Erskine, Paul Motian og mange andre. Han har også medvirket som leder av egne band, først og fremst med 'Bass Desires', en kvartet som i tillegg til Frisell hadde med gitaristen John Scofield og trommeslageren Peter Erskine, og som fikk internasjonal anerkjennelse etter to ECM innspillinger i midten av åttiårene. Han har også spilt inn to album med sin egen gruppe 'Right Brain Patrol' for 'JMT Records', etterfulgt av Sound of Summer Running utgivelsen på Verve. Fredag 4. juni 1993 under Nattjazzen, spilte 'Right Brain Patrol' for et 30-talls mennesker i Grillen på Studensenteret i Bergen. Samtidig spilte 'Bergen Bluesband' for et tusentalls støyende mennesker i Kantinen på Studentsenteret. De som ikke var i Grillen denne kvelden, gikk glipp av en uforglemmelig kveld med jazz i verdensklasse.
Hans ECM-utgivelse Shades of Jade ble omtalt i Time's 17. oktober 2005, og titulert "5 CDs that Really Swing", som en av de fem beste jazz utgivelser av sesongen. Den ble valgt av Chicago Tribune som en av de 10 beste jazzinnspillinger i 2005 og fikk også prisen for beste utenlandske plateutgivelse av "Danish Music Award" i 2005. Her spiller hans kone, pianist og komponist Eliane Elias, Joe Lovano (tenorsaksofon), John Scofield (gitar) og Joey Baron på trommer.
Johnson slapp en ny innspilling Swept Away (2012), med Eliane Elias, Joe Lovano og Joey Baron på ECM.
Modell 1853 Enfield

Konstruksjon

Modell 1853 erstattet en serie med våpen i den engelske hæren. Da Enfield-riflen ble introdusert, var både glattborde perkusjonsmusketter (Modell 1839 Muskett, i praksis en Brown Bess bygget om til perkusjonslås og Modell 1842 Musket) og tidlige rifler som Modell 1851 Minié-rifle i bruk. Enfield riflen var ment som en nytt standardvåpen for å erstatte dem alle og gjøre forsyninger enklere. Etter innføringen av 1851 Minié-riflen hadde man kommet til at mengden bly i et sylindrisk Minié-prosjektil med samme kaliber som de gamle runde muskettkulene var større enn nødvendig og gjorde våpen og ammunisjon unødvendig tunge. Enfield-riflen fikk derfor mindre kaliber enn sine forgjengere (alle de nevnte våpnene hadde kalber rundt .75, ca. 19 mm), mens 1853 Enfield hadde kaliber .577 (15 mm).

Ammunisjon

Ammunisjonen til Enfield-riflen var etter samtidens standard og besto av en papirhylse med den tilmålte mengden svartkrutt og Minié-projektilet. Selve papiret var satt inn med en fett/voks for å tåle fuktighet. For å lade våpenet ble patronen åpnet ved å bite i den og rive av bunnen, kruttet helt i løpet og til slutt prosjektilet dunket ned i kammeret med ladestokken.
Patronen til Enfield-riflen ble den utløsende årsaken til det indiske opprøret i 1857. De indiske soldatene i britisk tjeneste fryktet at patronen var satt inn med fett fra gris og ku, noe som ville være tabu for henholdsvis muslimer og hinduer. Bare noen få indiske avdelinger hadde på dette tidspunktet mottatt den nye Enfield-riflen, og delvis takket være den overlegne rekkevidden og treffsikkerheten til britiske styrker utstyrt med det nye våpenet ble opprøret slått ned.

Produksjon

Det ble produsert omkring en og en halv million Enfield-rifler fra 1853 til 1867, da modellen ble erstattet av Snider-Enfield, en «midlertidig» modell der Enfield-riflen var bygget om til baklader. Fortsatt er Modell 1853 Enfield Enfield etterspurt blant svartkruttentusiaster og reenactere, og det produseres stadig nye rifler av forskjellige selskaper.
Eddie the Eagle (film)

Handling

Tar for seg historien til Storbritannias mest berømte skihopper gjennom tidene, Eddie Edwards (Taron Egerton), som trener for Vinter-OL 1988 i Calgary med hjelp fra den amerikanske skihoppeksperten Bronson Peary (Hugh Jackman).
Primera División de México (clausura 2009)

Primera División – clausura 2009 var den andre turneringa i 2008–2009-sesongen i den meksikanske eliteserien i fotball. Pumas de la UNAM ble mester etter å ha slått Pachuca 3–2 sammenlangt i finalekampene etter ekstraomganger. Necaxa rykka ned.

Gruppetabeller

Laga som gikk videre til sluttspillet er markert med grønt.
Åttende armé (USA)

Åttende armé (Eighth Army) er en armé i den amerikanske hæren, med ansvar for alle hærens styrker i Sør-Korea.
Åttende armé ble opprettet 10. juni 1944 under generalløytnant Robert Eichelberger. Forbandet tok del i mange av de store amfibiske landgangene i stillehavsområdet under annen verdenskrig. Det første oppdraget, i september 1944, var å avløse Sjette armé på Ny-Guinea, New Britain, Admiralitetsøyene og Morotai for å frigjøre denne til operasjoner på Filippinene.
Deutsche Lastautomobilfabrik

Deutsche Last-Automobilfabrik AG, forkortet til DAAG, var en tysk bilprodusent som ble grunnlagt i 1910. Selskapet kom med en rekke nyheter i mellomkrigstiden innenfor lastebil- og bussmarkedet og hadde høy teknisk kompetanse som sitt kjennetegn. Blant annet var man først ut med firehjulsbremser på en lastebil i Tyskland i 1923. Men til tross for økt produksjon var driften ikke lønnsom, og Krupp-konsernet overtok fabrikken i 1929. 
Merket levet videre i ti år og omstilte produksjonen til delevarer, slik at DAAG lastebiler og busser fortsatt var i drift fram til 1960.
Postkubisme

Postkubismen i Norge

Kubismen fikk ingen utøverer i Norge, men mange tok for seg mange av de kubistiske ideene. Axel Revold og flere Matisse-elever utviklet kunsten sin i kubistisk retning etter 1918. Hos Per Krohg kan vi finne spor av kubistiske trekk. Borghild Lærum malte bilder med kubistiske trekk og Stinius Fredriksen brukte kubistiske virkemidler i flere av skulpturene sine.
Sebaris

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Angola, Sør-Afrika).
Mons Løvset

Liv og virke

Han var sønn av gårdbruker Arnt Monsen Løvset og hustru Helle Jørgensdatter Hove. I 1899 kjøpte foreldrene gården Æle (Eli) i Børsa. Som enkemann giftet faren seg på nytt med Berit Handberg, søster til stortingsmann Martin Handberg. Familien tilhørte et indremisjonsmiljø. Etter middelskolen og gymnaset i Trondheim studerte han teologi, men ombestemte seg og gikk handelsskolen. Han giftet seg i 1915 med Sigfrid Mo, datter av redaktør i avisen Sør-Trøndelag Anders Johnsen Mo og hustru Ingeborg Huseby. Sigfrids morfar Ole Larsen Huseby og morbror Erik Huseby var ordførere i Buvik.
I 1922 overtok han gårdsdriften på Æle etter faren. Ved siden av gårdsdriften var Løvset ligningssjef og bankrevisor i Børsa, avdelingssjef i Den Norske Krigsforsikring for Skib fra 1917 til 1922 samt sekretær for Sør- og Nord-Trøndelag Høyre fra 1928 til 1958. Løvset var også redaktør i Fosens Blad i Trondheim fra 1936 til avisen ble sensurert av okkupasjonsmyndighetene i 1941.
Løvset var medlem av Børsa kommunestyre 1948–1953, medlem av Høyres landsstyre 1946–1958, medlem av Høyres sentralstyre 1950–1958 og bestyrer for Høyres opplysningsorganisasjon (aftenskolene) 1952–1957. Han var innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag 1950–1961, hele tiden som medlem av Stortingets landbrukskomité.
Løvset hadde en rekke verv i nærings- og organisasjonsliv. Han var styreformann i Orkla trekonstruksjon og impregnering på Orkanger og nestformann i styret og representantskapet for Trøndelag melksentral og Trøndermeieriet. Trøndelag melksentral hadde faren i sin tid vært med på å etablere. I Børsa var han styremedlem i bondelaget og styreformann i skogeierlaget, kaiselskapet og idrettslaget.
Econa

Historie

Econa ble stiftet stiftet 28. februar 1939 i Oslo som en forening for handelskandidater fra Norges Handelshøyskole. I 1977 ble foreningen en interesseorganisasjon, da den ble med i Akademikernes Fellesorganisasjon. I 1997 var Siviløkonomene med på bruddet med Akademikernes Fellesorganisasjon, og var med på å stifte Akademikerne.
Fra og med 2003 har medlemskap vært åpent for flere enn personer med siviløkonomutdanning og alle personer med utdanning på nivå med mastergrad i økonomiske eller administrative fagområder kunne nå bli medlem. I tillegg kan enkelte med fireårig utdanning i økonomiske/administrative fag få medlemskap. Fra 2010 skiftet organisasjonen navn fra Siviløkonomene til Econa.
Tmesorrhina laeta

Utseende

En middelsstor (ca. 21 millimeter), avlang, blankt gulgrønn gullbasse. Oversiden er ganske spredt punktert med mørke punkter, på dekkvingene danner punktene delvis rader.

Levevis

Arten lever i regnskog.

Utbredelse

Arten er utbredt i Kongo-Brazzaville.
Torvefjorden

Torvefjorden er en fjord i Søgne kommune i Vest-Agder. Den strekker seg tre kilometer nordover fra Borøya til munningen av Lundeelva, en kilometer sør for det tidligere kommunesenteret i Søgne.
På vestsida av fjorden ligger Oftenes, mens Amfenes utgjør mesteparten av østsida. Øst for Amfenes ligger Høllefjorden. Vest for Okse ligger Rivenesfjorden, mens Songvårfjorden ligger sør for Borøya.
Det ligger ei stor småbåthavn, Torvefjorden båthavn, på østsida innerst i fjorden i le av holmen Østre Niglus. Andre holmer i fjorden er Vestre Niglus, Lohneholmen, Kniven Gulemannskjærene og Gulemann. Det har vært planer om å bygge et stort hotell på Amfenes, kalt Hotell Atlantis. Planene har imidlertid ført til protester fra de lokale innbyggerne.
Det er også en småbåthavn på vestsida av fjorden ved Ausviga, øst for Oftenesstranda.
Kaijiang

Kaijiang (kinesisk: 开江县; pinyin: Kāijiāng Xiàn) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Dazhou.
Befolkningen var på 531 476 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Paifangen i Kaijiang (Kaijiang paifang 开江牌坊) fra Qingdynastiets tid ble i 2006 oppført til Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Objektorientert operativsystem

Et objektorientert operaivsystem er et operativsystem som bruker metoder fra objektorientert programmering. Det står som sådan i kontrast til objektoriente brukergrensesnitt og rammeverk for programmering som kan kjøre på toppen av operativsystemer som ikke er objektorienterte.
Objektorienterte operativsystemer benytter objekter og arv, og det sistnvente er den eneste tilnærmelse til delegering som finner sted i ethvert operativsystem.
Ctenomaeus

Utseende

Middelsstore (ca. 15 millimeter), slanke, mørke trebukker med mørkt blålig metallisk glans. Hannene har kamformede antenner. Pronotum er avrundet tønneformet. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Beina er ganske lange, særlig bakbeina, lårene klubbeformede, forbeina gjerne rødlige.

Levevis

Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det østlige Afrika (Somalia, Etiopia, Kenya og Tanzania).
Esthesopus

Utseende

Nokså små (3 - 6 millimeter) og brede, brunlige smelllere. Oversiden er fint hårete. Pronotum er hvelvet, ofte livlig farget i gult eller rødt. Dekkvingene har også ofte fargetegninger. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet.

Utbredelse

Slekten har en holarktisk utbredelse.
Insecta norvegiae

Insecta norvegiae er et entomologisk vitenskapelig tidsskrift og omfatter monografier, utbredelsesoversikter, sjekklister og bibliografier. Heftet er et supplement til Norwegian Journal of Entomology.
Redaktør er Lars Ove Hansen og det utgis av Norsk entomologisk forening.
Insecta norvegiae omhandler hovedsakelig entomologien (insekter) i Norge, men stoff om andre norske arter leddyr får plass i heftetet. Språket er engelsk.
Dvergsneglespinner

Utseende

En ganske liten (vingespenn 14-22 mm) og slank, brunlig sommerfugl. Antennene er trådformede hos begge kjønn, med dette skiller den seg fra hannene av enkelte sekkspinnere (Psychidae) som den ellers ligner mye på. Vingene er ensfargede, mørkbrune hos hannen, okerbrune hos hunnen, bakvingen av og til noe mørkere enn forvingen. De har en del oppstående skjell og virker rufsete. Larven er oval sett ovanfra, flattrykt, grønn med en stor, mer eller mindre korsformet, brun flekk som dekker ryggen.

Levevis

Arten er knyttet til edelløvskog, der larven utvikler seg på ulike trær. Den vanligste næringsplanten er bøk (Fagus sylvatica), men larven kan også leve på eik, lind, hegg, hestekastanje og andre løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av juni til slutten av august, og kommer til lys. Denne arten ser ut til å være sjelden overalt i det vide utbredelsesområdet, og kan være truet av hogst.

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, og i det nordlige Asia øst til Amur-området og Japan. I Norge er den bare kjent fra to lokaliteter, i Tvedestrand i Aust-Agder og i Frogn, Akershus.
Richárd Guzmics

Landslaget

Han ble tatt ut i Ungarns EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Danwei

Danwei (kinesisk: 单位, pinyin: Dān Wèi, betyr «tjenestested») er et begrep som i Folkerepublikken Kina betegner en arbeidsenhet. Slike arbeidsenheter dominerte kinesisk økonomi og arbeidsliv i den periode av Folkerepublikken Kinas historie da samfunnet var langt mer sosialistisk av type enn det utviklet seg til under reform og åpningspolitikken, særlig fra annen del av 1990-årene. Det eksisterer fortsatt (2008) danweier i Kina, og de er stedvis fremdeles viktige, men de hadde en langt viktigere stilling i samfunnet tidligere.

Beskrivelse

Selv om danweisystemet er en frukt av maoismen, er den ikke uten forhistorie i for eksempel Republikken Kina før annen verdenskrig. Det har også sterke og interessante paralleller til japansk næringsliv.
Forut for den kinesiske topplederen Deng Xiaopings økonomiske reformer fungerte disse arbeidsenhetene også som det første skritt i det mangeleddede hierarki som knyttet hver person til det kinesiske kommunistpartis infrastruktur. Arbeidsenhetene spilte også en nøkkelrolle når det gjaldt å implementere Partiets politikk.
Arbeidere ble ikke bare knyttet sammen i enheter på en måte som kan minne om den eldre kinesiske slektssolidariteten som uttrykt i den konfucianske grunnverdien barnlig hengivenhet, men var videre innbundet i et nettverk med boliger, barnepass og barns helsepleie, skoler, klinikker, butikker, postkontotrer og andre tjenester.
Deanweitilhørighet skapte identitet. Det ble vanlig å presentere/identifisere seg i arbeidslivet og i kontakt med øvrighetspersoner eller det offentlige byråkrati med navn og danwei.
Tilhørighet til en danwei innebar også jobbsikkerhet, aldersomsorg og forsikringsordninger (uttrykt ved slagordet jernrisbollen 铁饭碗).
Danweisystemet spilte for eksempel en avgjørende rolle for å få implementert i folkemassene for den kinesiske befolkningsbegrensningspolitikken. På danweinivå ble familiene nøye overvåket; ulydighet ved å få for mange barn ble meldt fra danweien til myndighetene og utløste bøter eller andre sanksjoner, og kunne straffes også på danweinivå med for eksempel nedgradering av boligforhold, nedsatt lønn og lignende.
Etter årtusenskiftet var de viktigste sidene ved danweisystemet utvannet eller bortfalt. Nedtrappingen av systemet var i stor grad en følge av overgangen til kapitalisme i økonomien, et system som krevde mer individualisering og en større sosial mobilitet. Det å forlate sin danwei hadde under det maoistiske system kunnet medføre alvorlige sanksjoner.
For eksempel var det fra og med 2003 ikke lenger nødvendig å få tillatelse fra sin danwei i forbindelse med ekteskapsinngåelse. Danwei-boliger var langt på vei blitt solgt til enkeltmedlemmene, forsikringssystemet var individualisert, og det var innført fritt skolevalg.
Finnefondet

Finnefondet var et sentralt instrument i statens fornorskingspolitikk mellom 1852 og 1921. Fondet var de første årene en bevilgning over statsbudsjettet for å finansiere en rekke tiltak innen skolevesenet i Finnmark og Troms til assimilering av samer: "at bibringe Lapperne undervisning i det Norske Sprog". Budsjettposten ble av Stortinget kalt beskrevet som «Til foranstaltninger til udbredelse af kjendskab til det Norske sprog blandt lapper og kvæner».
Fondets midler ble i begynnelsen brukt til belønning av lærere som viste effektivitet i å lære samiske og kvenske barn norsk. Mot slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet ble bevilgningene trappet betydelig opp og fordoblet opp mot første verdenskrig. Årsaken var et ønske om å effektivisere fornorskingsarbeidet gjennom opprettelse av statlige skoleinternater for samiske og kvenske barn. I 1921 ble navnet på Finnefondet endret til det litt mindre kontroversielle "Særbidrag til folkeskolene i Finmark landdistrikter" etter en gradvis voksende motstanden mot den norske assimileringspolitikken, blant i form av det første samiske landsmøtet 6. februar 1917.
White Diary

White Diary er et musikkalbum med Silver, utgitt i 2004. Dette er bandets debutalbum. Albumet lå 5 uker på VG-lista og endte med 16.-plass som beste plassering.
Ragnhild Thrane

Bakgrunn og familie

Ragnhild Thrane var datter av offiser Paul Conrad Clausen Thrane (1818-1861) og Marthe Kristine Thrane, født Schnitler (født 1830). Faren Paul var sønnesønn av Paul Olsen Thrane, kjøpmann og eier av Borregaard Hovedgård. Faren var også fetter av arbeiderlederen Marcus Thrane.
Thrane var den eldste av fem søsken; tre døtre og to sønner. Søsteren Nanna Thrane ble en anerkjent forfatter. Faren døde mens barna var små, og familien flyttet deretter til Thranes mormor Kristina Margareta Schnitler (født 1805) på Lillehammer. Her bodde også Thranes tre ugifte tanter. Etter noen år flyttet Thranes mor med barna til Christiania. Her tok Thranes brødre utdannelse og giftet seg. Thrane og hennes to søstre forble ugifte og bodde hjemme hos moren. Moren døde i 1911.

Utdannelse

Thrane tok kunstutdannelse inntil 1875, da hun avbrøt denne av økonomiske årsaker. Da hadde hun blant annet vært elv ved Knud Bergsliens malerskole i Kristiania i årene 1872-74. Deretter tok hun middelskoleeksamen, og arbeidet som lærer frem til 1884. Hun var elev av Christian Krohg i årene 1883-85, og parallelt Eilif Peterssen, ved Christian Krohg, Eilif Peterssen og Hans Heyerdahls malerskole i Kristiania. Sommeren 1887 deltok Gerhard Munthes «damekurs» i Sandvika.

Kunstnerisk virke

I 1880-årene virket Thrane som maler, og føyde seg inn datidens toneangivende realistiske kunstretning. Henimot 1890-årene tok hennes uttrykk en ny, mer personlig retning, under påvirkning av mer nyromantiske impulser. Hun utmerket seg i første rekke som portrettmaler, men utførte også flere landskapsmalerier med motiver hentet fra Kristiania og Lillehammer, samt en rekke stemningsfulle interiører. Hennes stil ble i samtiden betegnes som lyrisk og stillferdig.

Etter århundreskiftet knyttet hun seg nært til Lillehammermalerne. Hennes bortgang ble markert med en minneutstilling med flere av hennes arbeider.