google/wiki40b huggingface dataset:
Early Morning Rain

«Early Morning Rain» (Noen ganger «Early Mornin' Rain») er en sang, skrevet og innspilt av den kanadiske sanger og låtskriver, Gordon Lightfoot. Sangen finnes på hans debutalbum Lightfoot! (United Artists UAS 6487) fra 1966 og i nyinnspilt versjon på samleplaten Gord's Gold (Reprise 2RS 2237) fra 1974. Den har blitt spilt inn på plate av mange anerkjente artister, innbefattet Elvis Presley, Bob Dylan and Paul Weller.
Lightfoot skrev sangen i 1964 som antas å være inspirert av at han vinket av gårde en venn på Los Angeles Airport noen år tidligere. Teksten antyder en uheldig person, som står ved flyplassgjerdet og observerver den dundrende avgangen til et Boeing 707-jetfly. Sangens generelle fortelling kan ses på som en slags musikalsk jetalderallegori over en loffer fra fortiden som ligger i skjul på jernbaneområdet og som forsøker å gå ombord i og kjøre godstog.

Norsk versjon

Philip A. Kruse har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Morgenregnet».

Innspilling

Ottar Johansen. Utgitt på LP-platen Countryfest 6 (Talent TLS 4042) i 1980

Listeplassering

Paul Wellers versjon kom på den britiske singlelisten 26. mars 2005 og lå der i en uke med # 40 som høyeste plassering.
Kammertonen

Historikk

Egentlige forsøk på å standardisere kammertonen kom ikke før mot slutten av 1800-tallet. Før dette var det til dels store forskjeller i tonehøyde. For eksempel har man funnet en engelsk stemmefløyte fra 1720 som spiller a' = 380 Hz, mens orglene som Johann Sebastian Bach spilte på i Hamburg, Dresden og Weimar er stemt i a' = 480 Hz, altså en ters høyere. Stemmefløyta fra 1720 ville klinge med samme frekvens som f' spilt på et av orglene til Bach.
Kammertonen har heller ikke vært konstant gjennom historien. Funn av stemmegafler viser at kammertonen har steget med tiden, særlig utover på 1800-tallet. Dette kan skyldes utvikling av bedre strenger for strykeinstrumentene, noe som gjorde at strengene kunne strammes mer uten å ryke.
16. februar 1859 la den franske regjeringen fram en lov som fastsatte a' til 435 Hz. Det blir påstått at loven ble framtvunget av sangere som protesterte mot at orkestrene ble stemt stadig høyere, noe som førte til økt belastning på stemmen. Dette var det første forsøket på å standardisere tonehøyden etter en slik skala, og ble raskt en populær norm også utenfor Frankrike.
En konsekvens av at kammertonen a' = 435 Hz, er at frekvensen for c blir ≈ 258,65 Hz. Nå fulgte en diskusjon rundt en «matematisk» tonehøyde som satte c til 256 Hz, dvs. 2⁸ Hz. Dette gir a' ≈ 430,54 Hz. Denne tonehøyden vant en viss interesse på grunn av dens matematiske opplagthet; frekvensene for alle c-ene blir potenser av 2. Men den nådde ikke samme popularitet som a' = 435 Hz, og var ikke mye brukt.
I 1939 ble det holdt en internasjonal konferanse som kom med anbefaling om at kammertonen a' skulle stemmes til 440 Hz. Denne standarden ble tatt opp av International Organization for Standardization (ISO) først i 1955 og igjen i 1975 som ISO 16. Dette plutselige hoppet i svingetall fra 435 Hz til 440 Hz skyldtes forvirring omkring hvilken temperatur den franske standarden skulle måles ved. Tonen ble målt til a' ≈ 439 Hz, men ble erstattet av a' = 440 Hz fordi 439 Hz var vanskelig å gjenskape i et laboratorium ettersom 439 er et primtall.
Etter all denne forvirringen er a' = 440 Hz nå allment akseptert overalt. Iallfall i teorien. I praksis stemmer orkestrene gjerne etter en tone som blir gitt av oboen i stedet for etter et digitalt stemmeapparat. Derfor er det ofte en viss variasjon i den faktiske tonehøyden. Dessuten er soloinstrumenter, som orkesteret stemmer opp etter når de skal spille sammen, slett ikke alltid stemt etter a' = 440 Hz.
Siden midten av det 20. århundre har orkestrene gått i retning av å stemme instrumentene stadig høyere. Men denne stigningen i tonehøyden forgår i langt mindre grad enn den gjorde tidligere. Dagens kammertone er, i store deler av Europa, nå på 442 Hz. Land med en meget konservativ orkestertradisjon, som Østerrike, har fremdeles en kammertone rundt 435 Hz.
VM i fotball for kvinner 1999 kvalifisering UEFA

Den europeiske delen av kvalifiseringen til VM i fotball for kvinner 1999 ble arrangert mellom 21. august 1997 og 11. oktober 1998. Det var første gangen det ble spilt kvalifisering til VM. Tidligere hadde resultatene av EM vært avgjørende.
Colville Channel

Colville Channel er et av tre sund som forbinder Haurakigolfen, som ligger nordøst for Auckland på New Zealand, med Stillehavet. Sundet ligger mellom Great Barrier Island og Cape Colville, som er det nordligste punktet på Coromandelhalvøya. 
De to andre sundene er Cradock Channel (mellom Great Barrier Island og Little Barrier Island) og Jellicoe Channel (mellom Little Barrier Island og North Aucklandhalvøya på fastlandet).
X-Men: The Last Stand

Handling

X-Men, mutantheltene som sverger å forsvare en verden som hater og frykter dem, er tilbake. Denne gangen, med hjelp fra de nye rekruttene «The Beast» og «Angel», må de stå imot utviklingen i form av sin tidligere lagkompis «Jean Grey». «Grey» er besatt av makten til «Dark Phoenix», og har blitt en fare for seg selv, sine mutantkamerater og hele planeten. For å bli kvitt denne trusselen mot menneskeheten finner man en mulig kur mot genetisk mutasjon. X-Men, ledet av professor «Charles Xavier», må hamle opp med både «Jean Greys» krefter i tillegg til det ondskapsfulle brorskapet som er ledet av «Xaviers» erkefiende, og tidligere allierte, «Magneto».
Papegøyesyke

Papegøyesyke (også kalt ornitose eller psittakose) er en smittsom infeksjonssykdom som skyldes en bakterie (Chlamydophila (Chlamydia) psittaci). Den finnes hos en rekke fuglearter, blant annet papegøyer (derav navnet), og kan smitte over til mennesker, noe som gjør at den klassifiseres som en zoonose.

Symptomer

Inkubasjonstiden er 5 – 14 dager, men det er blitt rapportert om lengre tid. Symptomene er som ved influensa, men det kan også oppstå tørrhoste, brystsmerter og pustebesvær. Videre kan sykdommen ofte føre til alvorlig lungebetennelse.

Behandling

Tidligere ble den regnet som meget alvorlig, men nå kan den behandles effektivt med antibiotika, primært tetracyklin (doksycyklin), mens det for barn og gravide finnes makrolid som et alternativ. Behandlingen foretas 10 – 14 dager etter at feberen har sluppet taket (feberfrihet).
Det finnes ingen vaksine mot sykdommen.
Friedrich Georg Wieck

Liv

Wieck var sønn av en slesvigsk forretningsmann, som handlet med manufakturvarer, tekstiler og motevarer samt med svenske produkter. Etter at han hadde fullført skolen i sin hjemby, sendte faren ham i 1815 til firmaet «Eisenstuck & Co.», en handelspartner i Annaberg i Sachsen, for videre utdannelse. Her lærte han som hjelper manuelt blondeveveri. Etter en englandsreise i 1827 utviklet han ideen om å fremstille blonder ved hjelp av engelske bobinettspinnemaskiner også i Sachsen. Sammen med broren Heinrich og konstruktøren Wilhelm Schönherr begynte Wieck med kopieringen av de engelske maskinene. Hans bobinettvevestol fra 1829/39 var den første av denne typen maskiner som var fremstilt i Tyskland
For å skaffe kapital omvandlet Wieck i 1830 firmaet til «aksjeforeningen for saksisk bobinettmanifaktur» (Aktienverein der Sächsischen Bobinett-Manufaktur), et av de første aksjeselskapene i Chemnitz-regionen. Produksjonen startet med 14 egenfabrikerte maskiner. Snart vokste firmaet og flyttet inn i lokalene til «Bernhardsche Spinnerei» i Harthau. Riktignok kunne Wiecks maskiner i lengden ikke holde tritt med konkurransen fra England på pris, da englenderne hadde introdusert en rekke tekniske nyvinninger i sine maskiner. Etter at prisene for bobinettstoff sank hurtig i midten av 1830-årene, ble firmaet oppløst i 1838. Wieck forsøkte flere ganger forgjeves å få foten innenfor forretningslivet igjen. Til sist ga han seg i kast med økonomisk og teknisk journalistikk.
I flere verker beskrev Wieck utførlig Sachsens manufakturer og fabrikker. I «Gewerbeblatt für Sachsen» offentliggjorde han regelmessig om tekniske nyvinninger og oppfinnelser. Fra 1840 utgav han med «Erzgebirgischer Courier mit Herberge» en egen ukesavis. I tillegg skapte Wieck seg et navn som oversetter av teknisk litteratur fra engelsk til tysk. Han interesserte seg også for patentbeskyttelse for oppfinnelser.
Friedrich Georg Wieck tilbragte sine siste leveår i Leipzig. Her døde han den 17. januar 1860.

Fortjenester

Wieck utviklet seg som journalist til en talsperson for saksiske entreprenører. I sine skrifter forsvarte han interessene til borgerskapet i Chemnitz og i Erzgebirge. Han gikk bl.a. i bresjen for byggingen av en jernbane i Erzgebirge og for etableringen av et teknisk utdannelsessted. Han engasjerte seg også kulturelt. Wieck var blant grunnleggerne av «Chemnitz' teater-aksjeselskap» (Chemnitzer Theater-Aktiengesellschaft). Hans skildringer av den saksiske industris tilstand formidler et inntrykksfullt og vidtgående objektivt bilde fra tiden rundt den industrielle revolusjon.
Rhopalophorini

Utseende

Middelsstore, slanke og langbeinte trebukker. På farge kan de være svarte, eller brokete farget i rødt, gult og svart. Antennene er lange og tynne, ofte med én eller flere dusker av lange børster.
Beina er lange og tynne med tydelig klubbeformede lår og tynne legger, på leggene kan det også være store hårdusker.

Utbredelse

Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika. Noen få arter forekommer i det sørvestlige USA. Slekten Amphirhoe utmerker seg ved å leve i Australia.
Virginia Grey

Barndom

Grey ble født 22. mars 1917 i Los Angeles i California , som datter av filmregissøren Ray Grey og Florence Grey. Hun hadde to eldre søstre. Det var mange håpefulle skuespillere på besøk hos dem, og stumfilmskuespillerinnen Gloria Swanson satt barnevakt for Grey. Da Greys far døde i 1925, fikk hennes mor seg jobb som filmklipper hos Universal Pictures.

Karriere

Grey debuterte i rollen som lille Eva i stumfilmen Onkel Toms hytte (1927). Hun spilte i noen få filmer til det neste året, før hun tok en tre år lang pause for å fokusere på utdannelsen sin. Grey ønsket egentlig å bli sykepleier, men returnerte til filmbransjen ettersom familien trengte pengene. Hun spilte små roller i filmer som Secrets (1933), Dames (1934), Gold Diggers of 1935 (1935) og Den store Ziegfeld (1936). I slutten av tiåret fikk Grey flere litt større roller, inkludert hovedroller i B-filmen Bad Guy (1937) og i dramafilmen Thunder Afloat (1939). Hun gjorde seg også bemerket i en mindre rolle i Kvinner (1939).
De neste tiårene spilte Grey blant annet i The Big Store (1941), Tarzans eventyr i New York (1942), Stjerneparaden (1943), Ubeseiret (1947), Highway 301 (1950), Med kjærlighetens rett (1955), Den tatoverte rosen (1955), Jeanne Eagles - Et liv i storm (1957), Den annen kvinne (1961), The Naked Kiss (1964), Madame X (1966) og Airport (1970). Hun spilte også gjesteroller i TV-serier som The Red Skelton Show, Bonanza, Love, American Style, Playhouse 90, The DuPont Show with June Allyson, Ironside, Peter Gunn, General Electric Theater, Burke's Law og The Virginian.
Til tross for en aktiv og allsidig skuespillerkarriere, der hun spilte i over 100 filmer, fikk Gray aldri det store gjennombruddet. Louis B. Mayer, sjefen for Metro-Goldwyn-Mayer, som Grey hadde filmkontrakt med en periode, mente at hun hadde «alt, unntatt flaks».

Privatliv

Grey hadde et forhold til Clark Gable og håpet at han skulle gifte seg med henne. Hun skal ha blitt skuffet da han giftet seg med Carole Lombard i stedet. Grey giftet seg aldri. De to siste årene av livet sitt bodde hun på et aldershjem drevet av Motion Picture & Television Fund. Grey døde av hjertesykdom 31. juli 2004 i Woodland Hills i Los Angeles.
Loire (vin)

Loire, eller Loiredalen, er et fransk vindistrikt som strekker seg fra byen Nantes ved atlanterhavskysten til Sancerre og Pouilly-Fume i det nordlige og sentrale Frankrike. I mellom ligger blant annet regionene Anjou, Saumur, Bourgueil, Chinon, og Vouvray med fler.
Mesteparten av produksjonen er hvitvin fra chenin blanc-, sauvignon blanc- og melon de Bourgogne-druer, men det produseres også røde viner laget av cabernet franc, spesielt rundt regionen Chinon. 

Vindistrikter

Vinregionen Loire er delt opp i følgende fem underdistrikter.

Pays Nantais

Lokalisert ved Atlanterhavskysten, nær byen Nantes. Regionen er kjent for sine viner Muscadet, som er laget av druen Melon de Bourgogne. “Sur Lie” (på bunnfallet) er en gammel tradisjonell produksjonsmetode som ble formalisert i 1977 og spesiell for Nantes-regionen. Vinen ligger lagret flere måneder på bunnfallet for å gi mest mulig smak, fylde og kompleksitet.
Pays Nantais vinområdet inkluderer 7 AOC:
Côteaux d’Ancenis, Fiefs Vendéens, Gros Plant du Pays Nantais, Muscadet Blanc, Muscadet de Sèvre-et-Maine, Muscadet des Côtes de Grandlieu, Muscadet des Côteaux de Loire.

Anjou-Saumur

Anjou produserer mange av Loiredalens søte viner som Bonnezeaux, Coteaux du Layon og Quarts de Chaume, alle fra druen chenin blanc.  Anjou er hjemstedet til Savennières, en spesiell tørr chenin blanc, og en rød Anjou (av cabernet franc) samt en halvtørr Rosé d'Anjou. Hoveddruen i distriktet, chenin blanc, blir lokalt omtalt som «Pineau de Loire». Saumur-Champigny produserer blandingsvin fra cabernet franc og cabernet sauvignon, to druevarianter som trives i det kalkholdige jordsmonnet i regionen.
Anjou-Saumur vinområdet har 18 AOC:
Anjou, Anjou Villages, Anjou Villages Brissac, Anjou Côteaux de la Loire, Bonnezeaux, Cabernet d’Anjou, Cabernet de Saumur, Côteaux de l’Aubance, Côteaux de Saumur, Côteaux du Layon, Crémant de Loire, Haut Poitou, Quarts de Chaume, Rosé d’Anjou, Rosé de Loire, Saumur, Savennières og Saumur Champigny.

Touraine

Distriktet produserer hvitvin av chenin blanc og fra sauvignon blanc og Arbois. Rødviner er laget av druene Cabernet Franc, Cabernet Sauvignon, Côt, Pinot noir, Pinot Meunier, Pinot gris, Pineau d'Aunis og Gamay.
Vinområdet Touraine inkluderer 15 AOC:
Touraine, Touraine Noble-Joué, Bourgueil, Cheverny, Cour-Cheverny, Chinon, Côteaux du Loir, Côteaux du Vendômois, Crémant de la Loire, Haut Poitou, Jasnières, Montlouis-sur-Loire, Rosé de Loire, St-Nicolas de Bourgueil og Vouvray

Auvergne

Vinområdene i Auvergne er de som er lengst oppstrøms langs Loireelven. Dette er et av de eldste vinområdene i Frankrike. Vingårdene i Auvergne produserer rød, rosé og hvitviner. AOC status er gitt fra 1990-tallet og fram til 2011.
De røde produseres i hovedsak fra gamay og pinot noir, de hvite fra chardonnay, tressalier, aligoté og sauvignon blanc.
Vinområder i Auvergne består av 4 AOC:
Côtes d'Auvergne, Côtes du Forez, Côte Roannaise og Saint-Pourçain.
Statens bevilgningsreglement

Statens bevilgningsreglement er et reglement for Statens budsjettering gjennom Statsbudsjettet samt for statsregnskapet innkludert folketrygden. Reglementet ble opprinnelig vedtatt av Stortinget den 19. november 1959 og har blitt endret en rekke gang siden da, senest den 26. mai 2005. Dagens bevilgningsreglement trådte i kraft den 1. januar 2006 og erstattet det tidligere reglementet av 19. november 1959.
Sandžak

Sandžak (serbisk: Санџак) er en geografisk region i grenseområdet mellom Serbia og Montenegro. Den strekker seg fra grensen til Bosnia-Hercegovina i nord til Kosovo i sør. Seks kommuner tilhører Serbia: Novi Pazar, Sjenica, Tutin, Prijepolje, Nova Varoš, og Priboj. Like mange tilhører Montenegro: Pljevlja, Bijelo Polje, Berane, Andrijevica, Rožaje, og Plav.
Mange muslimer bor i området (ca. 45 % er bosnjaker og ca. 27 % er muslimer av annen nasjonalitet). Største byen i området er Novi Pazar med 55 000 innbyggere.
Syklist Velkommen

Syklist Velkommen er syklistvennlige overnattingssteder, merket av Sykkelturisme i Norge sine skilter. Prosjektet ble satt i gang av Stiftelsen Sykkelturisme i 1999. For å kvalifisere til å være en Syklist Velkommen-bedrift kreves det blant annet trygg sykkelparkering, matservering til sent på kvelden, mulighet for laging av matpakke og mulighet for tørk av tøy og tilgang på vaskemaskin. Syklist Velkommen er et resultat av det internasjonale sykkelprosjeket North Sea Cycle Route (Nordsjøsykkelruta). Syklist Velkommen-steder er som oftest hoteller, moteller, pensjonater, campingplasser og vandrehjem.
Baebia (gens)

Baebia var en plebeiersk romersk slekt. I den senere perioden av den romerske republikk, ble Baebii hyppig forbundet med den patrisiske slekten Aemilia.

Praenomina

Baebia-slekten brukte praenominaene Quintus, Gnaeus, Marcus, Lucius, Gaius og Aulus.

Grener og Cognomina

Cognomen som bæres av medlemmer av Baebia-slekten, er Dives, Herennius, Sulca og Tamphilus. Det siste av disse er det eneste cognomn som er brukt på mynt, og da stavet Tampilus. Alle konsulene og de fleste pretorene i denne slekten tilhørte denne familiegrenen.
Det demokratiske partiet (Sør-Korea, 2008)

Politisk plattform

Det demokratiske partiet har støttet militante fagforeninger og vært tilhenger av regulering av næringslivet. Det har støttet økte sosiale tjenester for lavinntektsgrupper finansiert ved økt skattlegging av middelklassen og har lagt mindre vekt på den økonomiske veksten. En av strategiene har vært å fokusere mer på inntektsforskjellene, selv om forskjellene er forholdsvis små sammenlignet med USA og Vest-Europa.
Partiet har støttet grupper som er positive til Nord-Korea og har støttet regjeringens politikk om å yte bistand til nabolandet uten betingelser, den såkalte solskinnspolitikken.
Klimagass

En klimagass eller drivhusgass er en gass i atmosfæren som bidrar til drivhuseffekten, og som ved økte konsentrasjoner vil bidra til global oppvarming.

Beskrivelse av komponentene

I mai 2013 ble det meldt at avlesninger for CO₂ tatt på verdens primære referansested i Mauna Loa-observatoriet hadde nådd 400 ppm. Månedlige globale CO₂-konsentrasjoner oversteg 400 ppm i mars 2015, trolig for første gang på flere millioner år. Ved begynnelsen av 2000-tallet blir omtrent halvparten av alt CO₂ fra forbrenning av fossilt brensel ikke absorbert av vegetasjon og hav, og dermed forblir det i atmosfæren.

Karbondioksid

Karbondioksid (CO₂) inngår i et kompleks global kretsløp, kalt karbonkretsløpet. Den frigjøres fra jordens indre, produseres av levende organismer via ånding, videre dannes det under prosesser i jordsmonnet, frigjøres ved forbrenning og fra levende organismer i havet. Ubalansen mellom frigivelse ved forbrenning på den ene siden, og opptak i havet og i jordoverflatens biosfære, er årsaken til nettoøkningen av denne gassen i atmosfæren.

Metan

Metan (CH₄) produseres først og fremst under anaerob (uten oksygen) prosesser i våtmarker og ved risdyrkning (40 % av totalen), men også via fordøyels hos dyr, av termitter, ved bearbeidelse av olje og kull, forbrenning av biomasse og fra søppelfyllinger. En tredjedel kommer fra menneskelige aktiviteter.

Lystgass

Lystgass (N₂O) produseres primært av nitrogenbasert kunstgjødsel (50–75 %), samt andre industrielle prosesser. Flere andre kilder finnes også, både industrielle og naturlige. Det brytes ned via kjemiske prosesser drevet av sollys i stratosfæren, dermed oppstår  NOₓ.

Ozon

O₃ dannes ved spalting av oksygenmolekyler i den øvre atmosfæren ved at ultrafiolett solstråling skaper en komplisert kjemisk prosess. Gassen blir ødelagt av prosesser som drives av NOₓ og klor (Cl). Cl har sitt opphav fra KFK-gasser, vulkanisme og skogbranner.

Klorfluorkarbon og Hydrofluorkarbon

KFK- og HFC-gasser er tilstede på grunn av menneskelig produksjon. KFK-gassene stiger langsomt opp i stratosfæren og beveger seg deretter mot polene. De brytes så ned til Cl via kjemiske prosesser på grunn av sollys. Levetiden i atmosfæren er estimert til 65–130 år. Gruppen av HFC-gasser har en levetid i atmosfæren på noen få år, men har i denne tiden en påvirkning på drivhus effekten.
Babyboomere

Babyboomere (etter engelsk baby boomers) er et begrep for generasjonen født i årene etter andre verdenskrig fra og med 1946 til rundt 1960. Generasjonen har navnet fra den såkalte babyboomen, en periode med økte fødselstall i etterkrigsårene. Baby boomers brukes både som et demografisk og et kulturelt begrep. Ifølge Oxford English Dictionary ble begrepet baby boomer første gang brukt i 1970 i en artikkel i The Washington Post. Babyboomerne var barn og ungdommer mellom 1950-tallet og 1970-tallet. Noen ganger deles generasjonen i tidlige babyboomere (også kalt kulturelle babyboomere), med fødselsår fra 1946 til rundt 1955 eller 1956, og sene babyboomere, med fødselsår fra rundt 1955/1956 til rundt 1960 eller 1964. Generasjonen etter baby boomer-generasjonen omtales som generasjon X.
Atlungstad (Østre Toten)

Atlungstad er en gard i Nordlia i Østre Toten (gnr. 119). Eiendommen består (1997) av 143 mål dyrka mark, 30 mål beite og 223 mål skau, samt 21 mål anna areal. Garden ligger ved fylkesvei 33, ca. 8 kilometer sør for Gjøvik. Atlungstad har lang strandlinje mot Mjøsa. Bebyggelsen på garden er i hovedsak fra tidlig på 1900-tallet, med unntak av et svært gammalt stabbur (ifølge tradisjonen fra 1600-tallet).
Ifølge Rygh kommer gardsnavnet av norrønt "Aslaugarstaðir, af Kvindenavnet Aslaug", som Atlungstad i Stange.
Thomas Erpingham

Thomas Erpingham (født 1357, død 1428) var en engelsk ridder som særlig er kjent ved at han hadde kommandoen over de engelske langbueskytterne under slaget ved Agincourt i 1415.
Han er udødeliggjort gjennom William Shakespeares skuespill Kong Henrik V, men det er særlig gjennom hans lange og lojale tjeneste til John av Gaunt, Henrik IV og Henrik V at hans bidrag til å etablere Huset Lancaster på den engelske tronen at hans historiske bidrag primært ligger.
Men det er hans lange og lojale tjeneste for John av Gaunt, Henrik IV og Henrik V som la grunnlaget for etableringen av Huset Lancaster på den engelske tronen som er hans viktigste historiske bedrag. hans militær karriere strakk seg over nesten 50 år, og brakte ham til Frankrike under hundreårskrigen, til Spania, til Skottland mot skottene, til Preussen med kamper mot Den tyske orden, og til Det hellige land. Han startet karrieren med å tjenestegjøre i Aquitaine under hertugen av Aquitaine, Edward, den svarte prinsen i 1368, og endte med hans innsats under slaget ved Agincourt i 1415.
Etter å ha kjempet med Henrik IV i Preussen i 1392, fulgte han Henrik IV på en reise gjennom Europa til Jerusalem. På denne reisen fikk han i Italia tak i stoffet til messehagelen som nå er utstilt i Victoria and Albert Museum.
I 1399 ble han utnevnt til Lord Chamberlain. Etter at han ble tildelt Hosebåndsordenen og senere medlem av Det kongelige råd, har Lord Chamberlain har alltid hatt adelig rang. Samme år ble han utnevnt til Lord Warden of the Cinque Ports, et verv han innehadde i de følgende ti årene.
Selv om han mest er kjent for sin militære innsats, deltok han også i tidens debatt, og støttet John Wyclifs reformarbeid av Bibelen.
Han var en stor bidragsyter til byen Norwich og fikk bygget en inngang som bærer hans navn inn til byens katedral fra til tilhørende bygningene.  Han ligger begravet på nordsiden av katedralens kor.
Mestis

En mestis (fra spansk mestizo, av latin mixtus, «blandet») er en rasebetegnelse for personer som har foreldre hvor en er europeer (opprinnelig spansk) og den andre er fra urbefolkningen i Latin-Amerika.
Zelotes latreillei

Utseende

Zelotes latreillei er en middelsstor, litt flat edderkopp med kraftige bein. Forkroppen er ganske bred bak, sterkt tilsmalnet forover (smalt hode). Kroppen er glinsende svart og todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene danner to tverr-rader. De midtre øynene i den bakerste raden er mer eller mindre uregelmessig (ikke sirkelrundt) formet.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Zelotes latreillei er nattaktiv og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. De bygger seg et skjulested av edderkoppsilke under steiner, mellom død vegetasjon eller lignende steder. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene.