Geir Selvik Malthe-Sørenssen

Karriere

Malthe-Sørenssen, som da het Geir Selvik, vokste opp i Bærum og startet journalistkarrieren i Asker og Bærums Budstikke. Han jobbet senere som journalist i Bergens Arbeiderblad, Dagbladet og Se og Hør, og som redaktør for TV3-programmet Etterlyst og som nyhetsredaktør i Nettavisen. Han har vært engasjert som frilans researcher av Brennpunkt-redaksjonen i NRK. Han var journalist i Dagbladet fra 1991 til 1998. Etter at han sluttet som journalist i 2009 var han privatetterforsker. Geir Selvik skiftet navn til Malthe-Sørenssen i 2010. I 2017 skiftet han navn igjen; hans nåværende navn er ikke kjent.

Treholt-saken

I 2010 utgav Malthe-Sørenssen boken Forfalskningen, politiets løgn i Treholt-saken, der han påstod at en ikke navngitt hemmelig kilde i Politiets sikkerhetstjeneste (PST) hevdet at politiet fabrikkerte beviser i Treholt-saken. Malthe-Sørenssen beskyldte navngitte politimenn, særlig PSTs mangeårige kontraetterretningssjef Ørnulf Tofte, for å stå bak bevisfabrikkering. Malthe-Sørenssen ble betalt av Arne Treholt for sitt arbeid med boken. Malthe-Sørenssens påstander førte til stor debatt og til en ny behandling i Gjenopptakelseskommisjonen av Treholt-saken. Kommisjonen avgjorde i 2011 at det ikke fantes bevis for Malthe-Sørenssens påstander eller noe som sannsynliggjorde dem, og gjenopptagelsesbegjæringen ble avslått for fjerde gang. Malthe-Sørenssen fikk kraftig kritikk for sine påstander av kommisjonen, og kommisjonen slo fast at påstandene hans bygget på fusk.
Malthe-Sørenssen fortsatte også etter 2010 å jobbe med Treholt-saken på oppdrag fra Treholt. I 2016 avslørte VG at Geir Selvik Malthe-Sørenssen hadde fabrikkert en ny kilde i Treholt-saken. Overfor advokat Harald Stabell og Arne Treholt hadde Malthe-Sørenssen fortalt at en ny kilde skulle kaste nytt lys over Treholt-saken. VG avslørte at denne kilden i virkeligheten var en draps- og bedrageridømt bruktbilselger som Malthe-Sørensen betalte for å utgi seg for å ha informasjon om Treholt-saken.
Malthe-Sørenssen har i flere perioder vært betalt av Treholt for å jobbe med Treholt-saken. I 2015 lurte han Treholt og Treholts advokat Harald Stabell gjennom å instruere bruktbilselgeren til å utgi seg for å være en hemmelig agent som hadde opplysninger om Treholt-saken. Bruktbilselgeren bekreftet historien, og fortalte at Malthe-Sørenssen også undersøkte muligheten for å lage manipulerte bilder av Arne Treholt med kofferten ved Fornebu lufthavn og at han «lurte på om jeg kjente noen som kunne manipulere bilder av Arne Treholt». Bruktbilselgeren uttalte også at «mitt inntrykk er at han har hatt noen andre til å spille denne rollen før meg. Han valgte meg etter at de hadde trukket seg.»
Etter avsløringen sa medforfatter Kjetil Bortelid Mæland at VG-avsløringen gjorde at det er grunn til å stille spørsmål ved om også den anonyme kilden i boka er reell. «Jeg har ikke noen grunn til å tro at han ikke eksisterte, men man må stille spørsmål ved det i lys av det som har kommet frem» sa Mæland. Mæland presiserte at det er analyser av POTs egne bilder som er de bærende bevis i boka. «Det er bildene som er det bærende beviset i boka. Men selvfølgelig, når hovedforfatteren har fått en knekk i sin troverdighet, er det uheldig for boka, og også for Treholt-saken» sa Mæland.
Etter avsløringene påstod utgiveren av Malthe-Sørenssens bok, Kjetil Kristoffersen, at kilden for boken ikke var en avdød angivelig «anonym kilde», som han nektet å navngi. Han opplyste også at påstanden om at denne angivelige avdøde personen var kilden bare bygget på Malthe-Sørenssens påstander og at «dokumentasjonen var Geir, Geirs ord», og mente at «det får være opp til andre å bedømme» om boken nå har mistet troverdighet.
Det kom også frem at Malthe-Sørenssen hadde fått både Harald Stabell og et overgrepsoffer som trodde Malthe-Sørenssen skulle lage Brennpunkt-dokumentar om ham til å låne ham store pengebeløp ved å hevde at han var syk og trengte en spesiell operasjon i utlandet. NRK kunngjorde at de skal granske alt Malthe-Sørenssen tidligere i karrieren har gjort som frilanser for NRK.
I 2014 hevdet Harald Stabell å ha fått tips fra en hemmelig kilde i Politiets sikkerhetstjeneste om at hans kontor ble avlyttet. I etterkant av avsløringen av Malthe-Sørenssens fabrikkering av informasjon opplyste Stabell i februar 2016 at han egentlig hadde fått informasjonen fra Malthe-Sørenssen, og at den bygget på en angivelig «anonym kilde» som Malthe-Sørenssen hevdet å ha, og Stabell uttalte at han ikke lenger vil «spekulere i hvorvidt han faktisk ble avlyttet». Etterforskningen av avlyttingssaken ble gjenopptatt som følge av dette. Få dager senere fikk Malthe-Sørenssen status som mistenkt i etterforskningen, og politiet mistenker ham for å ha diktet opp avlyttingen.
8. mars. 2016 innrømmet Malthe-Sørenssen at han hadde fabrikkert kilden i Treholt-saken. Harald Stabell uttalte at «troverdigheten til Malthe-Sørenssen er helt på bånn. Jeg stiller nå spørsmål ved alt han har fortalt». 9. mars 2016 ble det kjent at politiet har funnet Malthe-Sørenssens fingeravtrykk der det angivelige avlyttingsutstyret på Stabells kontor stod; Harald Stabell uttalte at «i lys av det som etter hvert nå kommer fram om at han har lurt både den ene og den andre, får jeg en stadig sterkere mistanke om at han kan ha lurt meg også når det gjelder dette». 10. mars 2016 uttalte Harald Stabell at han er «mer sikker enn usikker» på at Malthe-Sørenssens angivelige hemmelige kilde i boken Forfalskningen, som ble skrevet på oppdrag fra Treholt, også var oppdiktet.

Andre saker

I 2012 og 2013 prøvde Malthe-Sørenssen å selge informasjon som skulle renvaske Sigurd Klomsæt, som da var fratatt advokatbevillingen, basert på en angivelig «hemmelig kilde». I 2014 var Malthe-Sørenssen betalt av den ene parten i rettssaken om Mona Høiness' millionarv for å fremskaffe informasjon, og hevdet også da å sitte på hemmelige kilder som kunne ha viktig informasjon.
9. mars 2016 innrømmet den draps- og bedrageridømte bruktbilselgeren som Malthe-Sørenssen hadde fått til å spille rollen som falsk PST-agent at han også hadde blitt brukt som falsk kilde i arvesaken knyttet til Mona Høiness, på oppdrag fra Malthe-Sørenssen. Han fortalte at Malthe-Sørenssen også hadde fabrikkert et falsk testamentutkast og lagt det frem for retten.
18. mars 2016 skrev VG at Malthe-Sørenssen i samarbeid med den draps- og bedrageridømte bruktbilselgeren Thor Nord hadde drevet utpressing av en norsk forretningsmann. Ifølge VG skal Malthe-Sørenssen i denne sammenhengen også ha svertet forretningsmannen i en artikkel i NRK («Passmannen») som bygget på opplysninger fabrikkert av Malthe-Sørenssen, der Thor Nord igjen skal ha opptrådt som falsk kilde.
12. april 2016 skrev Dagbladet at RørosBanken hadde anmeldt Malthe-Sørenssen for grovt bedrageri. I mai 2016 skrev Nettavisen at Malthe-Sørenssens fraseparerte kone beskylder ham for å ha forfalsket hennes underskrift for å ta opp et banklån på 800 000 kroner i RørosBanken. Ifølge ektefellens advokat har Malthe-Sørenssen erkjent å ha forfalsket underskriften.

Korrupsjonssiktelse, bedragerietterforskning og straffesak

Malthe-Sørenssen ble i 2015 pågrepet, varetektsfengslet og siktet for grov korrupsjon, i forbindelse med at han jobbet for den bedrageridømte finansmannen Christer Tromsdal som da var tiltalt i en straffesak. I slutten av 2015 startet politiet i Asker og Bærum etterforskning av Malthe-Sørenssen for grovt bedrageri og flere andre tilfeller av økonomisk kriminalitet, herunder for forfalskning av dokumenter, i en annen straffesak. Malthe-Sørenssen har også status som mistenkt i en tredje straffesak. I september 2016 ble Malthe-Sørenssen siktet for grovt bedrageri, dokumentfalsk og uakseptabel påvirkning av parter i retten, i forbindelse med opplysninger avdekket av VG i to forskjellige saker.
Rettssaken mot Malthe-Sørenssen for bedragerier av en rekke personer og banker for nærmere syv millioner kroner samt dokumentforfalskning startet i Oslo tingrett i mai 2018, og Malthe-Sørenssen erkjente seg skyldig på alle punkter av tiltalen.
18. juni 2018 ble han dømt for grovt bedrageri i syv tilfeller og dokumentfalsk i fire tilfeller, til en fengselsstraff på tre år og til å betale over syv millioner kroner i erstatning til ofrene.