Hva nå – lille mann?

Handling

Romanen gir et bilde av Tyskland i mellomkrigstida, før Hitlers statskupp, med massearbeidsløshet, klassemotsetninger og vanskelige kår for folk flest. Første del av boka foregår i en liten provinsby i Pommern, mens det meste av handlinga er lagt til Berlin. Hovedpersonen er en mann av småborgerskapet – «en ganske alminnelig liten handelsfunksjonær, som meget tidlig fikk vite at han ikke var noe særlig – bare et lite dyr som man kan la leve eller krepere, det er virkelig ikke så betydningsfullt.» Samtidig som småborgerne tviholder på sin fattigfornemhet og kjemper hardt for å holde en avstand til arbeiderne, er de også mer sårbare: De mangler den solidariteten og den fagorganiseringa som er arbeidernes styrke, og kan styrtes ned i avgrunnen av en lunefull sjef: «Vi er alene. Og de andre som er av samme sorten, de er også alene. Men alle innbiller de seg noe. Hvis vi enda var arbeidsfolk! De sier kamerat til hverandre og hjelper hverandre. .»
23 år gamle Johannes Pinneberg er kontorist i en såvare- og gjødselhandel på det vesle stedet Ducherow i Pommern. Den ett år yngre kjæresten Emma Mörschel er blitt med barn, og de finner ut at de må gifte seg. Emma, eller «Tuppa» («Lämmchen») som Pinneberg helst kaller henne, er av solid arbeiderklassefamilie, og Pinneberg må på vegne av sin stand finne seg i å bli tatt i skole av sin sosialistiske svigerfar og svoger. De anklager funksjonærforbundet for å være et gult forbund.
Pinneberg blir ikke gammel i såvarebransjen. Han er egentlig tatt inn i firmaet Kleinholz fordi eieren og kona i han ser en framtidig ektemann til den noe til tilårskomne dattera. Kleinholz er en drikkfeldig tøffelhelt som tar ut sin egen frustrasjon på de ansatte, og når det kommer for en dag et Pinneberg i all hemmelighet har gått hen og gifta seg, er vegen ut av firmaet kort. Johannes og Tuppa står nå på bar bakke, helt til det kommer et brev fra fru Pinneberg i Berlin, som forteller at det er en ledig stilling til han i det store klesmagasinet Mandel, og at de kan bo hos henne. Johannes Pinneberg har et anstrengt forhold til mora, som aldri har brydd seg særlig om sønnen, mens han på sin side skammer seg over hennes tvilsomme og litt uklare levevei innafor serverings- og forlystelsesbransjen. Nå har de imidlertid ikke noe valg, og bryter opp med kurs for Berlin.
Det viser seg at hans bange anelser slår til. Lønna hos Mandel er ikke stort mer enn det halve av hva mora har forespeilet, mens hun på sin side forlanger en ublu husleie – tatt i betraktning at Emma må gjøre alt husarbeid hos svigermora, som holder stort hus nettene igjennom. For Johannes og Emma er dagene prega av evige overlegninger om hvordan de skal få endene til å møtes når barnet kommer, samtidig som de drømmer om alle tingene de trenger for å leve nett, men som de sannsynligvis aldri kommer til å få råd til å kjøpe seg. Det som tross alt gjør livet lett og lyst, er den aldri sviktende beundringa og kjærligheten de føler for hverandre.
Da det en dag kommer for en dag at mora driver en slags finere bordell, og at hun annonserer i avisene, blir det umulig å bli boende. Emma traver byen rundt for å finne en rimelig leilighet, og en stund er hun farlig nær arbeiderkasernene – før det ved et tilfelle dukker opp noe utenom det vanlige. Men alt er bare en utsettelse. Tidene er slik at hver og en prøver å kravle seg over de andre, for ikke sjøl å havne helt underst. Ærlig arbeid til fastsatte tariffer og på anstendige vilkår eksisterer ikke lenger. Nei, hvis De forlanger sånn luksus i dag … et fast arbeid uten svindel og løgn …
Pinneberg nekter å gjøre seg til kjeltring, og må likevel oppleve å bli behandla som en kjeltring bare på grunn av sitt etter hvert loslitte utseende. Som andre i hans situasjon står han og vipper mellom kommunismen og nazismen. I romanen Hva nå – lille mann? viser Fallada med stor innsikt hvilke forhold som beredte grunnen for  nazismen i Tyskland på 1930-tallet. 
Ny norsk oversettelse ved Nina Zandjani i 2013 med tittelen Lille mann - hva nå?.