Kairo

Historie

Området rundt dagens Kairo, spesielt Memfis, hadde lenge vært et samlingspunkt for oldtidens Egypt på grunn av sin strategiske beliggenhet like oppstrøms fra Nildeltaet. Opphavet til den moderne byen spores likevel som regel tilbake til en rekke bosetninger i det første årtusen. Rundt begynnelsen av det 4. århundre, mens Memphis fortsatte å avta i betydning, etablert romerne en festningsby langs østbredden av Nilen. Denne festningen, kjent som Babylon, står i dag som den eldste strukturen i byen. Den ligger også ved kjernen av det koptisk-ortodokse samfunnet, som skiltes fra den romerske og bysantinske kirken på slutten av det fjerde århundre. Mange av Kairos eldste koptiske kirker, inkludert Den hengende kirken, er plassert langs festningsmurene i en del av byen kjent som koptiske Kairo.
I 969 på ble en fatimidehær under ledelse av general Jawhar al-Siqilli sendt ut for å etablere en ny hovedstad for Fatimidkalifatet. Egypt ble erobret fra deres base i Ifriqiya og en ny befestet by nordøst for Fustat ble etablert. Det tok fire år for Jawhar å bygge byen, først kjent som al-Manṣūriyyah, som skulle tjene som den nye hovedstaden i kalifatet. I løpet av den tiden beordret også Jawhar byggingen av al-Azhar-moskeen, som utviklet seg til det tredje eldste universitetet i verden. Kairo skulle bli et senter for læring, og biblioteket i Kairo inneholdt hundretusenvis av bøker. Når kalifen Al-Mu'izz li-Din Allah endelig kom fra den gamle fatimidhovedstaden Mahdia i Tunisia i 973 ga han byen sitt nåværende navn, al-Qahira («De seirende»).
I nesten 200 år etter Kairo ble etablert forble det administrative sentrum av Egypt i Fustat. Men i 1168 satte fatimidene under ledelse av vesir Shawar fyr på Fustat å hindre at Kairo ble tatt av korsfarerne. Egypts hovedstad ble flyttet permanent til Kairo, som til slutt ble utvidet til å omfatte ruinene av Fustat og de tidligere hovedstedene i al-Askar og al-Qatta'i. Selv om brenningen av Fustat lyktes i å beskytte byen Kairo, førte en vedvarende maktkamp mellom Shawar, kong Amalrik I av Jerusalem og Zangidenes general Shirkuh etterhvert til oppløsningen av fatimidenes bosetning.
I 1169 ble Saladin utnevnt til ny vesir av Egypt av fatimidene og to år senere grep han makten fra familien til den siste fatimidkalifen, al-'Āḍid. Som den første sultanen av Egypt etablerte Saladin Ajjubide-dynastiet, basert i Kairo, og allierte Egypt med Abbasidene, som var hadde hovedsete i Bagdad. I sin regjeringstid fikk Saladin også bygget Kairocitadellet, som fungerte som sete for den egyptiske regjeringen fram til midten av det 19. århundre.
I 1250 tok slavesoldater, kjent som mamelukker, kontroll over Egypt og som mange av sine forgjengere etablerte de Kairo som hovedstad i sitt nye dynasti. I en fortsettelse av en praksis startet av Ayyubids ble mange av områdene som tidligere hadde hatt fatimidpalasser solgt og erstattet av nyere bygninger. Byggeprosjekter initiert av mamelukkene presset byen utover, men brakte også ny infrastruktur til sentrum av byen. I mellomtiden blomstret Kairo som et senter for islamske studier og et knutepunkt for krydderhandelen mellom sivilisasjonene i Afrika-Eurasia. Rundt 1340 hadde Kairos befolkning vokst til nærmere en halv million, og var den største byen vest for Kina.
Regionen Kairo hadde mindre enn 6 millioner innbyggere i 1965. I 1998 hadde den vokst til 10 millioner, og i 2005 hadde Kairo-regionen nesten 16 millioner innbyggere. I 2010 ca. 20 millioner.

Geografi

Kairo ligger på elvebredden og på øyer i elven Nilen nord i Egypt, sør for punktet hvor elven forlater ørkendalen den renner gjennom og deler seg i to deler inn i Nilens deltaregion. 
Den eldste delen av byen ligger litt øst for elven. Derfra sprer byen seg mot vest, og omkranser landbruksområdene som ligger ved Nilen. Disse områdene i den vestlige delen av byen er bygd av Isma'il Pasha på midten av 1800-tallet etter modell av Paris, og kjennetegnes av åpne boulevarder, offentlige hager og åpne plasser. Den eldre østlige delen av byen er annerledes; den har utviklet seg over århundrene og har trange gater og smug. Mens vestlige Kairo domineres av regjeringsbygninger og moderne arkitektur, så er den østlige delen fylt med gamle moskéer som har blitt landemerker.

Forurensning

Luftforurensning gjør at kroniske luftveissykdommer er svært utbredt, og konsentrasjonene av svoveldioksid og nitrogenoksid i lufta er farlig høy. Manglende rensing av industriutslipp, gammel og stor bilpark, samt brenning av store mengder søppel er noen av årsakene til den dårlige luftkvaliteten i byen. De egyptiske miljømyndighetene (EEAA) har blitt støttet av Danida for å etablere et informasjons- og overvåkingsprogram for miljøet for Egypt (EIMP). Ekspertise fra NILU – Norsk institutt for luftforskning var ansvarlig for utviklingen av det nasjonale overvåkingsprogrammet for luftkvalitet. Det besto av 42 målestasjoner som dekket det meste av Egypt.