google/wiki40b huggingface dataset:
Oppgaveparallellisme

Oppgaveparallellisme, også kjent som funskjonsparallellisme og kontrollparallellisme, er en form for parallellisering av datamaskinkode som utføres i mange mikroprosessorer i miljøer med parallell databehandling. Oppgaveparallellisering fokuserer på distribuerte oppgaver – parallell utførelse av prosesser eller tråder, mellom flere forskjellige mikroprosessorer. Begrepet står i kontrast til dataparallellisme som er en annen form for parallellisme.
Percut Sei Tuan

Percut Sei Tuan er en by i provinsen Nord-Sumatra på Sumatra i Indonesia. Befolkningen anslås (2001) til 17 863. Den er distriktshovedstad for distriktet Percut Sei Tuan som i henhold til folketellingen av 2010 hadde en befolkning på 384 672.
Halofil

Halofiler er organismer som er i stand til å overleve og trives i miljø med svært høy salinitet. De fleste av de vokser svært sakte eller ikke i det hele ved lave elektrolyttkonsentrasjoner.
Ulike forfattere opererer med ulike definisjoner på hva en halofil er, men det vanligste er at organismen trenger et saltinnhold fra 0,5 M og oppover i miljøet sitt for å kunne vokse og formere seg. Eksempler på habitat hvor det finnes halofiler kan være Dødehavet, Store Saltsjø ved Salt Lake City og Owens Lake i California.
De fleste halofiler er arker, men det finnes også noen bakterier som trives i slike miljøer.
Thomas Strønen

Karriere

Strønen er utdannet ved Jazzlinja (NTNU) (1995–99). Han er i dag aktiv som komponist og utøver i Food med iain Ballamy) , Meadow (med John Taylor og Tore Brunborg), Reflections in Cosmo (med Ståle Storløkken, Kjetil Møster og Hans Magnus 'Snah' Ryan), Humcrush (med Ståle Storløkken) og Time is A blind Guide (med Kit Downes, Lucy Railton, Ole Morten Vågan og Håkon Aase). 
Strønen spiller også i Mats Eilertsen trio ( med Harmen Franje), The Living Room ( med Torben Snekkestad og Søren Kjærgaard)   
Han startet opp Food sammen med Iain Ballamy i 1998. Bandet ga ut fire plater som kvartett med  Arve Henriksen & Mats Eilertsen. Fra 2004 ble kvartetten til duo som har invitert med seg ulike gjester for plater og konserter. Nils Petter Molvær, Eivind Aarset og Christian Fennesz har vært faste gjester i bandet de siste årene. Food har gitt ut plater på Feral Records (Dave McKean) og Rune grammofon, men er nå på tyske ECM Records hvor de i 2015 gir ut sin totalt åttende plate og tredje for Ecm.
Han har medvirket i gruppene «Pohlitz» som eneste utøver og den svensk-norske  Parish med Bobo Stenson, Fredrik Ljungkvist og Mats Eilertsen. Videre spilte han i Maria Kannegaard trio ( med Mats Eiertsen/ Ole Morten Vågan) , Phil Bancroft quartet (med Mike Walker og Reid Anderson) , Trinity og Turanga. Han har også laget flere bestillingsverk, samt produsert og arrangert verk for en rekke artister. Strønen er også førsteamanuensis ved Norges musikkhøgskole.
Strønen har utgitt mer enn 65 plater på bl.a. Rune Grammofon og ECM.
Thomas Strønen er medlem av Norsk Komponistforening. Som komponist har Strønen medvirket på en rekke verk og forestillinger:
Semljicola latus

Utseende

Semljicola latus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Lough

Lough i Irland

Nesten alle innsjøer og vann på Irland blir kalt «lough» på den angeliserte formen. Lough Neagh i Ulster er den største innsjøen på De britiske øyer. De tre innsjøene langs elva Shannon er Lough Allen, Lough Ree og Lough Derg. Den øvre og nedre Lough Erne er to etterfølgende innsjøer i Fermanagh, et område som ofte ble kalt «Innsjødistriktet på Irland.

Av Sea loughs finner man blant annet Lough Swilly og Lough Foyle.

Lough i England

Nord i England blir lough benyttet om enkelte innsjøer og andre stedsnavn. Mange av disse ligger i nærheten av Hadrians mur og i Lake District.

I etternavn

Lough er i seg selv også et irsk etternavn, og inngår i flere forskjellige former, som Loughan, Lougheed, Loughlin, Loughman, Loughnan, Loughnane, Loughney, Loughran og Loughrey. Lough i irske etternavn kan uttales på mange forskjellige måter: law, loch, low, lowe, loth. Dette fordi ordet lough inneholder firebokstavskombinasjonen ough, som kan uttales på opptil ti forskjellige måter i britisk engelsk.
Wapello County

Navn

Fylket er oppkalt etter foxhøvdingen Wapello.
Neptūnas Klaipėda

Neptūnas Klaipėda  er en basketballklubb fra Klaipėda i Litauen, som i 2014 debuterte i Euroleague.  Den ble grunnlagt i 1962 under navnet BC Maistas, men skiftet navn til det nåværende i 1964. Navnet er lånt fra den romerske havguden Neptun. De fleste spillerne kommer selv fra og er vokst opp i havnebyen Klaipėda.
Christiania-Posten

Christiania-Posten var en norsk dagsavis som kom ut med første utgave 17. mai 1848. De første årene ble den redigert av Carl Arntzen i samarbeid med Frederik Ludvig Vibe. I 1853 overtok Ludvig Kristensen Daa redaktørstolen og avisen endret karakter fra å ha vært konservativ til å bli mer liberal.
Avisen skiftet redaktører flere ganger før den gikk inn i 1863.
Atlee Mahorn

Karriere

Mahorn vant 200-metersfinalen i samveldelekene 1986 i Edinburgh i Skottland på tiden 20,31, foran Englands Todd Bennett (20,54 og, den senere dopingdømte canadieren Ben Johnson) (20,64)). I VM i Roma endte han på åttende- og sisteplass i finalen for 200 meter sprint (Calvin Smith fra USA vant). I OL 1988 forbedret han seg og tok femteplassen, Joe DeLoach vant med tiden 19,75. 
Under VM i Tokyo i 1991 vant Mahorn bronsemedalje på 200 meter. I det neste VM, i Stuttgart 1993, tok han med det canadiske stafettlaget på 4x100 meter bronsemedalje og satte canadisk rekord med tiden 37,83.
Høyerholmen

Høyerholmen er en liten øy langt øst i Asker kommune i Akershus. Øya ligger i Indre Oslofjord, like utenfor Langåra. På øya er det 12 privateide hytter i tillegg til at Tomm Murstads sjøleir holder til på nordpynten siden 1960.
Høyerholmen ligger helt i den østlige randsonen av Oslofeltet, nær forkastningssonen i øst, og består av sørvest-nordøst-foldede prekambrium-lag av avsatt havbunn med kalkstein og skifer, som er vendt 90°. Øya dekker ca. 30 dekar, og er bratt og kupert. Sydvest for Høyerholmen ligger Skaueren.
Russifisering

Russifisering refererer dels til offisielle og uoffisielle politiske intensjoner i Russland og Sovjetunionen, med mål om å spre den russiske majoritetskulturen til minoriteter rundt om i landet. Dette avspeiles blant annet i spredning av det russiske språket, på bekostning av lokale slaviske, uralske og andre minoritetsspråk.
De to hovedretningene av russifiseringen er politikk og kultur. Det hevdes også at tvangforflytninger av folkegrupper til fordel for den russiske befolkningsgruppen også er en slags russifisering. I politikk innebærer det delvis å gi russere høyere embeter og bedre tjenester.
En form av russifiering er å bruke det offisielle kyrilliske alfabetet for språk som opphavelig brukte latinsk alfabet, eksempelvis tatarsk og karelsk.
Skisprinten i Drammen

Skisprinten i Drammen  har blitt et årlig skirenn med verdenscupstatus i Drammen. Skirennet ble arrangert første gang i 2003 med Jens Arne Svartedal og Bente Skari som vinnere. Skirennet blir arrangert i byens gater etter at store mengder snø har blitt lagt ut i gatene. Ved rennet i 2007 ble det  produsert mellom 15 000 og 20 000 kubikk med snø av snøkanoner plassert på Konnerud skistadion. I 2009 ble rennet flyttet til Trondheim, men i 2010 var det tilbake i Drammen igjen. 
Blant arrangørene er Konnerud IL, Drammen kommune og Norges Skiforbund.
2010 var første året noen andre enn en nordmann vant blant herrene, da svenske Emil Jönsson vant over norske Petter Northug (andreplass) og amerikanske Andrew Newell (tredjeplass).
Badeplasser i Oslo

Badeplasser i Oslo er en oversikt over badeplasser i Oslo.
Ord for alt

Ord for alt er et bokverk i norskfaget utgitt av Cappelen Damm. Det finnes «Ord for alt» fra første til sjuende trinn. Hvert av dem har Språkbok A, Språkbok B, Tekstbok, en bok for læreren, CD og et nettsted.
Telura

Utseende

Middelsstore, avlange, hvelvede, blanke, brunlige oldenborrer. Fasettøynene er store og rundt utstående, antennene forholdsvis lange med en fem-leddet vifte. Pronotum og dekkvingene er gjerne gulbrune med mørke tegninger.
Beina er forholdsvis lange, leggene med skarpe pigger.

Levevis

Artene lever på gressmarker der larvene lever i jorden og eter på røtter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia (Tasmania, Victoria og New South Wales).
Aram (bibelsk region)

Aram er en historisk region som er nevnt i Bibelen. Det er lokalisert i sentrale Syria, inkludert hvor dagens by Aleppo (også kalt for Halab) ligger, en av de eldste vedvarende bebodde byer i verden. Byen har også vært blant de største og mest folkerike i regionen og i hele Levanten.

Historie

Aram strakte seg fra fjellene i Libanon østover over Eufrat, inkludert Haburdalen i nordvestlige Mesopotamia. Navnet er tradisjonelt avledet fra Aram, sønn av Sem, en sønnesønn av Noah i Bibelen.
I denne regionen utviklet det seg i løpet av 1000-tallet f.Kr. to arameiske kongedømmer av middels størrelse; Aram-Damaskus og Hamat, og flere småkongedømmer og uavhengige bystater.

Tidlige referanser

En inskripsjon av Naram-Sin av Akkad (ca. 2250 f.Kr.) har gitt den eldste referanse til Aram som et stedsnavn, men forskerne har ikke kommet til enighet om dens nøyaktige lokalisering og betydning. Andre tidlige referanser til et sted eller et folk har opptrådt i arkivene til Mari (ca. 1900 f.Kr.) og ved Ugarit (ca 1300 f.Kr.). Den ubestridelige tilstedeværelsen av arameere, talere av arameisk, i regionen er datert til slutten av 1100-tallet f.Kr.
Arameere begynte å bosette seg i Mesopotamia og i sørøstlige Anatolia fra 1200-tallet f.Kr. De blandet seg etter hvert med de innfødte akkadiske semittene i Assyria og Babylonia. Arameisk ble hovedspråket i Assyria og Babylonia fra 700-tallet og erstattet gradvis akkadisk.
Noen få steler som navngir konger fra denne perioden har blitt funnet. Se eksempelvis Zakkurstelen. Kaldéerne, som bosatte seg i sørlige Babylonia en gang rundt 1000 f.Kr. ble grunnleggerne av det nybabylonske riket i 625 f.Kr., er også antatt å ha vært en arameisk stamme. Dette er imidlertid ikke sikkert og det  påståtte arameisk etnisitet blant det kaldeanske dynastiet. Det er således hevdet at de var et semittisk folk, muligens fra Arabia, beslektet med arameere, men adskilt.

Moderne tid

Etter hvert som de innfødte arameere og assyrerne i Syria begynte å gå over til kristendommen ble det utviklet en egen dialekt av arameisk som er kalt gammelsyrisk. Således ble gammelsyrisk blitt assosiert med kristne assyrere.
Dette området er i dag flere orientalske katolske kirker som skiller seg fra den katolske kirke i vest. To av disse er Den maronittiske kirke og Den melkittiske kirke, begge vanlige i Syria og Libanon. Den syriske ortodokse kirke er også bevart, og det er også medlemmer av Den assyriske kirke i øst og Den kaldeisk-katolske kirke, og de som følger disse kirkene er etniske assyrere og snakker fortsatt arameisk som deres morsmål. En del av disse lever i Syria, men de fleste er fra Irak.
I dag er det mange kristne fra Syria, særlig de som lever utenfor Syria, som betegner seg selv som assyrere for skille seg fra den arabiske identiteten i dagens Syria. En del, særlig de fra nordlige og østlige Syria, identifiserer også som assyrere.
Steyr 680M

680M var en terrenggående lastebil produsert av Steyr-Daimler-Puch i Østerrike, med to eller tre aksler. Den ble brukt av østerrikske, sveitsiske og greske myndigheter. På grunn av høy pris og relativt lav lastekapasitet ble ikke 680M noen suksess på det sivile markedet.

Historie

Steyr 680M var den vanligste lastevognen i den østerrikske hær siden slutten av 1960-tallet. Den ble brukt til materiell- og passasjertransport. Personellvarianten hadde plass til 19 passasjerer i tillegg til vognfører. Det ble også tatt fram en treakslet variant, primært som trekkvogn for felthaubits, feltkjøkken og annet. Spesialvarianter med tank og til brannslukning ble også tatt fram.
I østerriksk tjeneste utgikk 680M tidlig i 2007. De ble erstattet av Steyr 12M18 og MAN TGM 12.240 i lettere terreng og Unimog U4000 i tøffere terreng.
Over 3700 var i bruk i Østerrike.

Teknisk

Kjøretøyet ble drevet av en vannkjølt sekssylindret firetakts dieselmotor av type WD-609 eller WD-610. Førstnevnte hadde forkammerkonstruksjon mens sistnevne var direkteinnsprøytet. Disse motorene utviklet 88 kW og ble brukt fram til 1979 når de ble erstattet av WD-612 på 104 kW. Konstruksjonen var god for 80 km/h på faltmark og hadde en rekkevidde på rundt 450 km.
Versjonen med to aksler hadde en nyttelast på 4500 kg og en totalvekt på 10100 kg. Den treakslede versjonen 680M3 hadde en turboladet motor på 110 kW (senere WD-612 med 125 kW), med nyttelast på 5500 kg og totalvekt på 12 tonn. Girkassen på 680-serien var ikke synkronisert, og krever dobbeltclutching og mellomgass fra vognførerens side.
Vognen ble tilpasset for terrengkjøring med valgbar forhjulstrekk og reduksjonsgir. Enkelte kjøretøyer ble også utstyr med en mekanisk vinsj.
På 1990-tallet ble vognene oppgradert med doble utvendige speil, forsterket lasteplan, bedre bremser, ny type dekk og bedre instrumentpanel, det siste hentet fra lastebilen Steyr 12M18.
I motsetning til andre frambygde lastebiler så har ikke 680M hengslet hytte for å komme til motoren. Vedlikeholdet av motoren gjøres gjennom en luke montert på skinner inne i førerhytten, på omtrent 50×100 cm.
Den osiandriske strid

Den osiandriske strid fant sted under den kirkepolitiske reformasjon i Tyskland. Navnet er fra Andreas Osiander, den som utløste striden i 1550/51, idet han i sin rettferdiggjørelseslære hevdet det nye menneskes «essensielle rettferdighet (essentielle Gerechtigkeit). Dette skulle bety at Guds rettferdiggjørelse av mennesket skulle bestå i at Kristus som Guds evige Ord er reelt present i menneskene og at mennesket slik blir rettferdiggjort ved Kriste rettferd.
Det lutherske flertall, anført av Philipp Melanchthon, anklaget Andreas Osiander for å utviske grensen mellom rettferdiggjørelsen og helligelsen, og dermed for å lære at mennesket blir rettferdiggjort for Gud ved sine gode gjerninger. Men dette var en fortegnelse av Osianders standpunkt. Mot dette oppstilte filippistene en rent imputativ forståelse av rettferdiggjørelsen: I rettferdiggjørelsen blir mennesket tilregnet (lat. imputare) Kristi rettferd , og tilgjengjeld blr dets stnder tilregnet Kristus. For de på ham overdratte synder lider sp Kristus Guds straff på korset. Denne imputative forståelse av rettferdiggjørelsen ble til den lutherske ortodoksis standardteologi. Slik vektla gnesiolutheranerne og filippistene sammen den «tilregnede rettferdighet» (zugerechnete Gerechtigkeit).
Svømming under EM i svømmesport 2016 – 50 meter rygg menn

Semifinaler

Semifinalene ble avholdt den 18. mai fra kl. 19.49 lokal tid.
En stille flirt

En stille flirt var en svensk romantisk filmkomedie med norske skuespillere fra 1934. Som litterært forelegg hadde man romanen «Blomman i mitt knapphål». Filmselskap var Svensk Filmindustri (SF). Manuskriptet var skrevet av Gösta Stevens og regissør var Gustaf Molander. Lengden var 95 minutter.
På samme tid ble det også laget en svenskspråklig versjon med svenske skuespillere. Norske Tutta Rolf spilte imidlertid den kvinnelige hovedrollen i begge versjonene. I den svenske versjonen het hennes rollefigur Diddi Werner, i den norske het den Lillemor. Den svenske tittelen var «En stilla flirt».
Tutta fremførte tittelsangen fra filmen. Den var komponert av Jules Sylvain.
Slagvolum (biologi)

Slagvolum (SV) er den blodmengden som blir pumpet ut fra hjertet i hvert slag. Størrelsen på hjertet, hjertefrekvensen, fyllingen av hjertet, blodvolumet i kroppen og sammentrekningen av blodårene påvirker slagvolumet.

Slagvolum i menneskets hjerte

Slagvolumet i hvile er normalt ca. 75 ml.
Morten Bremer Mærli

Bakgrunn

Fra 1981 til 1984 studerte Bremer Mærli allmennfag ved Linderud videregående skole (nå Bjerke videregående skole) i Oslo, før han hadde et opphold i Sogndal, der han studerte naturvitenskap ved distriktshøgskolen . Etter Sogndal tok ha til på studier i ved Universitetet i Oslo, det ble hovedfag og studier innen filosofi, idehistorie og pedagogikk. Fra 1994 var Bremer Mærli vitenskapelig assistent ved Institutt for medier og kommunikasjon, hvor han studerte til Cand mag på risikokommunikasjon og persepsjoner av strålingsrisiko.
Fra 1995 til 2000 arbeidet han som Førstekonsulent ved Statens strålevern, og var prosjektleder for atomsikkerhetsprosjekter i Nordvest-Russland og med oppsyn med atomaktiviteter i Norge. Bremer Mærli fikk ble med dette regionale kunnskaper og vidtrekkende erfaring og praksis ved håndtering, sikring og kontroll av spaltbart våpenmateriale i Nordvest-Russland.
I forbindelse med arbeidet med doktorgradsarbeidet var Bremer Mærli «Fulbright Science Fellow» ved Stanford University, Center for International Security (CISAC) i California. Året deretter gjestet han Sandia National Laboratories, California, som Visiting Research Scholar. Han har senere arbeidet som teknisk konsulent til Utenriksdepartementet, bl.a. ved Nedrustningskonferansen (CD, Conference on Disarmament), 2000 Review Conference og 2002 Forberedende komitéen om Ikkespredningsavtalen (NPT).
Bremer Mærli er medlem av «Den norske Pugwash-komité» og «International Network of Engineers and Scientist Against Proliferation» (INESAP). Han er styremedlem ved den norske avdelingen av «International Physicians for the Prevention of Nuclear War», og er medlem av den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi (NENT) 
I internasjonale fora han har arbeidet som vitenskapelig sekretær for NUMAT, den toppnivå EF konferansen «International Conference on Physical Protection: Strengthening Practices for Protecting Nuclear Material» avholdt i Salzburg i september 2002, og dessuten som taskforce leder for NATO-prosjektet «Terrorist Attacks on Nuclear Power Plants and Nuclear Material Transports».
Bremer Mærli har ved flere anledninger vært intervjuet i tv som fagekspert i internasjonal sikkerhetspolitikk.

Forskning

Morten Bremer Maerli har internasjonal politikk som spesialområde. Og har forsket mest på følgende områder: Ikke-spredning, nedrustning, terrorisme, masseødeleggelsesvåpen, atomsikkerhet, trusselreduserende tiltak i Nordvest-Russland, atomubåter, atombrensel, Nordflåten, sikring og kontroll av spaltbart våpenmateriale, uran og plutonium, enkle kjernevåpen, radiologiske våpen, radioaktivt avfall.
Boracay

Boracay er en tropisk øy som ligger på Filippinene, rett nord for øya Panay. Øya tilhører kommunen Malay i provinsen Aklan. Boracay delt inn i de tre smådistriktene (barangay) Balabag, Manoc-Manoc og Yapak, og antall innbyggere var oppgitt å være  18 229 ved en folketelling i 2007. Arealet er cirka 10 km².
Boracay er et kjent turistmål med cirka en halv million besøkende hvert år. Øya er cirka 7 kilometer lang og på noen steder er den opp til 2 kilometer bred, og har en cirka 3 kilometer lang sandstrand som kalles White Beach. White Beach har ved flere anledninger blitt kåret til verdens fineste strand. Grunnet dens hvite og stenløse strender. I de siste årene har turiststrømmen økt for hvert år og det bygges i dag flere hoteller og resorts for å dekke behovet. White beach deles oftest i 3 deler, Station 1, Station 2 og Station 3. Stranden på station 1 defineres ofte som finere og prisklassen på hotellene langs stranden blir priset deretter. Station 2 på White Beach defineres gjerne som den mest folkerike, da dette ligger i midten på White Beach. Mye av turistnæringen og det som defineres som sentrum holder til på Station 2. Station 3 er defineres som roligere, har lavere standard på hotellene enn eksempelvis Station 1. 
Hotell og restauranter er hovedsakelig samlet ved White Beach, men det finnes også hotell og restauranter spredt ut på de øvrige delene av øya. White Beach dekker en stor del av øyas sørvestlige side og ligger ofte i le til forskjell fra den nordøstlige siden, som er populær blant vindsurfere da den tilbyr bra vindsurfeforhold.
Eurycallinus

Utseende

Middelsstore, kraftige, lysbrune trebukker. Kroppsformen er kort og bred med markerte "skuldre" på dekkvingene, som er jevnt tilsmalnende bakover fra skuldrene og grovt punkterte. Antennene er lengre enn kroppen.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra det østlige Mexico.
Pseudochoeromorpha

Utseende

Middelsstore, kraftige, mørke trebukker. Kroppsformen er kort og plump, forbeina hos hannene er forlengede med utvidete føtter. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Borneo i øst.
Det norske kongeflagget

Det norske kongeflagget har røtter tilbake til middelalderen, og et nokså likt banner finnes i kongsdatteren Ingebjørgs segl fra 1318. Flagget har på rød bunn riksvåpenets kronede løve i gull i framlabbene en gull øks med sølv økseblad. Løven er et  gammelt kongesymbol fra Midtøsten, kjent bl.a. fra Bibelen. Øksen ble plassert i forlabbene ca. 1280 og skilte da den norske løve fra andre fyrsteløver. Øksen symboliserer Olav den helliges martyrdød på Stiklestad. Løven med øks er blitt tolket som å knytte Hellig-Olav som «Norges evige konge» til senere kongemakt.
Det norske middelalderflagget med kongens løvevåpen ble også brukt i noen tilfelle på festningsverk og på skip, inntil danskenes Dannebrog ble mer vanlig også i Norge fra 1600-tallet.

Kongeflagget i unionstiden

Fra  1844 til 1905  var kongeflagget et orlogsflagg med unionsmerke, splitt og tunge, med kongevåpenet midt i korset. Kongevåpenet var identisk med unionsvåpenet, en sammenstilling i ett skjold av farger og figurer fra Sveriges og Norges riksvåpen.  Over skjoldet sto to kongekroner for å markere at kongen regjerte over to separate kongeriker, og det hele var omgitt av en våpenkappe med kongekrone på toppen. 
Unionskongene etter 1844 brukte det norske kongeflagget når de var i Norge, og et tilsvarende svensk kongeflagg i Sverige.
Det siste unionskongeflagget som vaiet over Slottet i Kristiania er nå en del av Bernadotte-samlingen i Stockholm.

Kongeflagget etter 1905

15. november 1905 vedtok den norske regjeringen at kongeflagget skulle være et heraldisk våpenbanner med riksvåpenets løve på rød duk.  Orlogsskipet Heimdal  førte dette kongeflagget da kong Haakon VII kom til Kristiania 25. november. Løven med tilleggsfigurene øks og krone ble  utformet av maleren Eilif Peterssen og står i riksvåpenet, kongevåpenet og kongeflagget. Våpenfigurene i riksvåpenet er senere blitt noe omformet av Hallvard Trætteberg og Sverre Morken, mens Eilif Peterssens versjon fortsatt blir brukt i kongeflagget, kongevåpenet og kronprinsflagget.

Bruken av kongeflagget

Frem til 2003 ble kongeflagget heist på Slottet når Kongen var hjemme. Dagens praksis går ut på at kongeflagget blir heist på Slottet når Kongen er i riket, med mindre han oppholder seg på Stiftsgården i Trondheim som da utgjør hans offisielle residens.
Når Kongen ikke er i landet, er kronprinsen regent, og derfor vaier kronprinsflagget over Slottet når Kongen er i utlendighet.  Dersom både Kongen og kronprinsen er utenlands, er det statsflagget som heises på flaggstangen over Slottet. Regjeringen alene utøver da Kongens myndighet etter Grunnloven § 41.
Kongeflagget blir også brukt på kongeskipet når Kongen er om bord.
Kronprinsflagget er mindre enn kongeflagget og har en butt splitt, ellers er duken og våpenet det samme.
Malženice gasskraftverk

Malženice gasskraftverk er et varmekraftverk i Slovakia. Installert total produksjonseffekt er 430 MW. Operatør er energiselskapet E.ON. Brenseltypen er naturgass. Anlegget har en blokk med gassturbiner. Anlegget ble utbygd fra omtrent 2007 og stod ferdig i 2010. Utstyret er i stor grad levert av Siemens.