google/wiki40b huggingface dataset:
Christen Christensen (billedhugger)

Bakgrunn

Christen Christensens far var kjøpmannen John Christensen, hans mor var født Birch. Han mistet kort før sitt 14. år sin far. 
Kort etter konfirmasjonen ble Christensen satt i lære hos billedhugger Nicolai Dajon, hvor han arbeidet i 4 år til dennes død i desember 1823. Samtidig gikk han på Kunstakademiets Skoler. Her vant han i  1824 den lille og store sølvmedalje, samme år en pengepremie for modellering etter levende modell og i 1825 den mindre gullmedalje som billedhugger.

Billedhugger

Til Christiansborg slott utførte han «Troskab» og «Sandhed» til forhallen, «Arkitektur», «Malerkunst» og «Billedhuggerkunst til Kongens Trappe» samt relieffet «Apollo blandt Hyrder» til dronningens påkledningsværelse, på samme tid som han konkurrerte til og vant den store gullmedaljen ved Akademiet. Oppgaven var «Elias opvækker Enkens Søn» (1827). Året før hadde han utført «Melpomene» og «Thalia» til det daværende Kongelige Teater.
Med den store gullmedalje hadde han fått rett til Akademiets stipendium som billedhugger, men etter oppfordring av akademiets preses, prins Christian Frederik, bestemte han seg for å utdanne seg til medaljør. Han konkurrerte i dette faget om en premie på 100 riksdaler for reversen til en medalje til ære for arkitekt C.F. Hansen. Medaljen benyttes fremdeles ved utdeling av C.F. Hansen-medaljen.
Christensen står også bak selve medaljen til Thorvaldsenmedaljen som ble innstiftet av kong Christian VIII i 1837. Det var meningen at Bertel Thorvaldsen selv skulle ha det første eksemplaret ved sin hjemkomst i 1838. Imidlertid oppsto det problemer med de stemplene hvor medaljen skulle preges og først i 1842 kunne medaljen presenteres.
Torvaldsenmedaljen var Christensens medlemsstykke til Kunstakademiet hvor han ble tatt opp 27. august 1838. 
I 1843 ble han tildelt Dannebrogordenen. Fra 1841 fungerte han i 2 år som professor ved modellskolen og etter Thorvaldsens død ble han 13. september 1844 selv utnevnt til professor. 
De siste 10 år av hans liv var preget av sykdom og han døde knapt 40 år gammel. Han er begravet på Assistens Kirkegård.
Automatisk skiltgjenkjennelse

Automatisk skiltgjenkjennelse (gjerne forkortet ANPR etter engelsk automatic number plate recognition) er teknologi for gjenkjennelse av bilskilter. Teknologien består av et kamerasystem og programvare som tolker bilder og gjør automatiske registersøk.
Jørgen von Ansbach

Jørgen von Ansbach (født visstnok 1510 i Tyskland og død trolig 1591 i Skien) var en innvandret bergverkskyndig, norsk forretningsmann og senere borgermester i Skien. Hans etterkommere dominerte, særlig på 1600-tallet, trelasthandelen i Skien.
Han kom ca. 1540 som bergverksforvalter til Skien i forbindelse med kong Christian 3.'s mislykte forsøk på å etablere bergverksindustri i Bratsberg. Han organiserte arbeidet med å lage vannrenner fra Hjellevannet til Skienselva, slik at vannet kunne drive oppgangssager. I løpet av noen år ble det etablert 12 sagbruk og trelasthandelen tok seg kraftig opp i Skien. 
Jørgen von Ansbach ervervet selv sagbruk og en rekke eiendommer i byen og distriktet. Han var en stor trelasthandler og ble i 1568 borgermester i Skien. Hans betydelige formue ble arvet av de fem døtrene hans. De fikk en rekke etterkommere som oppnådde stor makt og rikdom i Skien og Grenlandsdistriktet, bl.a. som trelasthandlere, bruks- og godseiere samt borgermestere og rådmenn. Blant etterkommerne er Hans Iversen, lagmannen Claus Andersen, dennes datter Anne Clausdatter på Borgestad gård og det meste av slekten Paus etter midten av 1600-tallet, og gjennom denne slekten bl.a. Henrik Ibsen.
Jørgen von Ansbachs ektefelles navn er ikke kjent, men Øystein Rian antar at hun «må ha vært av en gammel velstående norsk ætt».
Edge of Darkness (2010)

Sammendrag

Politi-etterforsker Thomas Craven (Mel Gibson) får besøk av sin datter, Emma (Bojana Novakovic) som blir syk - og de drar til sykehus. En maskert mann skyter mot dem, og Emma dør i farens armer. På sykehuset tar han med seg litt av Emmas hår som et minne. Alle tror at Craven var drapsmannens tiltenkte mål, men han ser at Emma hadde en pistol – og tror at Emma var det egentlige målet. Han oppdager at pistolen ble eid av hennes kjæreste, David (Shawn Roberts). Sporene leder videre til Northmoor, et firma hvor Emma jobbet. Firmaet forsker på atomenergi, men enkelte mistenker de driver med langt mer lyssky virksomheter.
Cantharis quadripunctata

Utbredelse

Cantharis quadripunctata finnes særlig øst i Europa, østover i Asia. Finnes i Norge

Utseende

Cantharis quadripunctata er 9-11 mm lang, generelt en stor bløtvinge. Hodet er rødgult, men bakhodet kan være mørkt (svart). Pannen har en forhøyning mellom antennefestene. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Antennene er mørke, men de to første leddene som er nærmest hodet er lyse. Antennenes tredje ledd vanligvis lengre enn det andre leddet. Brystskjoldet (pronotum) er rødgult, vanligvis med en større eller mindre mørk midtflekk. Brystskjoldet har bare en svak innbuktning i bakkanten og har en overflaten som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets bakhjørner er klart avsatt, men ikke utstående. Beina er mørke, men kan har lysere rødlige parti. Leggene på bakbeina er vanligvis krummet inn mot kroppen. Den ene kloen på alle beina har en liten men tydelig rottann. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har en okergule eller rødlig grunnfarge. Buken er mørk, men har ofte lyse sider og bakkroppsspiss. Behåringen på dekkvingene er gullfarget og ganske tett og av samme lengde. Normalt fargede dyr er generelt lett å skille fra andre på de mørkfargede beina. Men lyst fargede dyr kan ligne andre bløtvinger i slekten Cantharis, særlig Cantharis rufa og Cantharis livida.

Levevis

Cantharis quadripunctata finnes på blomster, trær og busker i juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).
Cantharis quadripunctata tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Strindheim Idrettslag

Fotball

Strindheim fotballgruppe er inndelt i Strindheim Fotball og Strindheim Fotball Yngres Avdeling. Den har en toppfotballsatsing og laget spiller i 2. divisjon

Håndball

Strindheims A-lag i håndball spiller 2013/14-sesongen i 1. divisjon.

Langrenn

Klubben har vunnet Norgesmesterskapet i stafett flere ganger. Sist i 2007. Laget bestod av Krister Trondsen, Stig Rune Kveen og Petter Northug. Den doble verdensmesteren fra VM 1982 i Oslo, Berit Aunli representerte Strindheim IL.

Friidrett

Friidrettssatsingen i klubben har i alle år hatt hovedvekten på løpesiden og det har regelmessig ført til pallplasseringer i Norgesmesterskap. Av de mest sukseerike utoverne nevens Knut Børø, Robert Ekpete og Tommy Gjølga. Friidrettsavdelingen er ansett som en hjørnestein i trøndersk friidrett. Den arrangerer flere lokale friidrettsstevner, blant annet Jentebølgen i Trondheim med over 2000 deltakende damer.

Skøyter

Klubben har hatt flere deltagere i norgesmesterskapet på skøyter, og i vinteren 1973/74 var de med og arrangerte Sprint-NM på skøyter sammen med klubbene Trondhjems SK, Spk Falken og Leinstrand IL som Trondheim-Alliansen.

Orientering

Klubben har hatt egen orienteringsavdeling i mange år. Den 8. januar i 1985 ble Nidarøst Orienteringsklubb stiftet etter at orienteringsgruppa i Strindheim IL slo seg sammen med orienteringsavdelingene til Charlottenlund, Othilienborg og Utleira Idrettslag.
Mohamed El-Nenny

Landslaget

Under Sommer-OL 2012 i London deltok han for landet sitt der laget hans ble utslått i kvartfinalen.
Han ble tatt ut i Egypts tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Norsk Bergverksmuseum

Museets avdelinger

Til museet hører også andre avdelinger. Både Den Kongelige Mynts museum, Kongsberg industrimuseum (Kongsberg Våpenfabrikks museum), og Kongsberg skimuseum har tilhold i de samme lokaler. I tillegg hører også sølvgruvene i Saggrenda, Sakkerhusene og gruvelandskapet på Knutefjell til. Museet tilbyr også spesielle gruvevandringer og byvandringer.

Den Kongelige Mynts museum

Den Kongelige Mynt ble grunnlagt av Christian V i 1686 og var en viktig og naturlig del av Kongsberg Sølvverk frem til nedleggelsen i 1958. Virksomheten ble så styrt av Finansdepartementet før den i 1962 ble overført til Norges Bank, skilt ut som eget aksjeselskap i 2001 og solgt til private investorer (Samlerhuset AS og 
Mint of Finland Ltd) i 2003. Museumssamlingene inngikk ikke i salget. Museet rommer eksemplarer av stort sett alle mynter fra Christian IVs tid og frem til våre dager.

Kongsberg Skimuseum

En av de store pådriverne av skimuseet på Kongsberg har vært Birger Ruud. Museet viser ski- og skisportshistorie gjennom ulike tider og spesielt Kongsbergs storhetsstid innenfor skiidrett fra midten av 1920-tallet og frem til 1950-tallet.

Kongsberg Våpenfabrikks museum

Siste tilskudd på museumsfronten i Kongsberg er Kongsberg Våpenfabrikks museum. Museet er forholdsvis lite, men svært rikholdig og med en rekke forseggjorte utstillinger om utviklingen innenfor forsvarsindustrien, helt frem til våre egne dager.

Sakkerhusene

Sakkerhusene er en samling av bygninger som ble reist for ukependlende gruvearbeidere. Husene brukes i dag stort sett til ulike tilstelninger og kafeteria for sølvgruvene som ligger like ved. Noen rom i noen av bygningene er imidlertid satt i stand slik de var da det fremdeles var drift her.

Sølvgruvene

Den kanskje viktigste delen av museet er Sølvgruvene (Kongsberg Sølvverk) som ligger i Saggrenda, ca. 8 km vest for Kongsberg. I sommersesongen kan man ta et minitog inn Christian VIIs stoll til Kongens Gruve som var Sølvverkets største. Det er ca. 2 300 meter fra lyset og inn til turistenes endestasjon. Da befinner man seg ca. 340 meter under overflaten. Ett av høydepunktene inne i gruva er demonstrasjon av et gammeldags heissystem, kalt «fahrkunst», som tok de gamle gruvearbeiderne hundrer av meter lenger ned i mørket.
Utenfor gruvene og ved Sakkerhusene får man i sommerhalvåret ta del i andre aktiviteter, som for eksempelvis gammeldags fyrsetting.
Yellow Submarine (film)

Handling

Det fredelige landet Pepperland blir uprovosert angrepet av De blå slemmingene, som hater musikk. Den eldre kapteinen Fred blir av borgermesteren beordret å ta den gule undervannsbåten ut for å finne hjelp mens befolkningen blir som forstenet av De blå slemmingene og deres store, grønne epler. Fred kommer seg unna (Yellow Submarine spilles). Etter noe reising kommer han til Liverpool (Eleanor Rigby spilles). Fred blir introdusert til de forskjellige beatlene på deres karakteristiske måte. Han møter Ringo som tusler meningsløst og deprimert rundt (en referanse til filmen A Hard Day's Night). John dukker opp når et Frankensteins monster drikker en eliksir og blir til ham, George dukker opp i en fargesprakende indiskinspirert kakofoni av farger og Paul framstår som en moderne Mozart. Til alle fremfører Fred en identisk usammenhengende fortelling av hva som har skjedd.
De blir enige om å hjelpe til, og til tonene av All Together Now lærer de seg å operere undervannsbåten. De ender først i Sea of Time, der tiden går baklengs. Beatles blir yngre og yngre, helt til Paul synger When I'm Sixty-Four. Deretter kommer de til The Sea of Science, der de synger Only a Northern Song. De blir deretter transportert til the Sea of Monsters, der de møter en rekke monstre. Ringo trykker på en knapp som skyter ham ut av ubåten, og han blir angrepet av monstre som kan minne om indianere. John trykker på en knapp slik at noen kavaleri-monstre rir ut av ubåten og redder Ringo. Deretter dukker et støvsugermonster opp og suger opp alle, inkludert ubåten og bakgrunnen og til slutt seg selv. Ubåten kommer seg ut, men bakgrunnen er helt hvit (Sea of Nothingness). 
Her møter de Jeremy Hillary Boob, et kortvokst, hårete vesen med markant lyseblått hår og en doktorgrad. De synger Nowhere Man til ære for ham, og da de skal dra fra ham, inviterer Ringo ham til å bli med. Boob gjør en feilkalkulering som sender Fred og ubåten langt unna, mens de selv, altså Beatles og Boob, ender opp i The Footills of the Headlands, det vil si et område befolket av hoder. John synger Lucy in the Sky With Diamonds og blåser pepper på hodene slik at de nyser Beatles over til The Sea of Holes. Her stjeler Ringo et hull og hopper etterhvert på et grønt hull som får dem via Sea of Green til...
Pepperland. De møter igjen Fred og lykkes i å bekjempe et par Blå slemminger som kaster epler. Deretter kler de seg ut som Sgt. Peppers Heart Club Band (beskytterne av byen som ble tatt først av De blå slemmingene) og finner noen instrumenter, etter at deres forsvant i Sea of Monsters. De spiller Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band og lykkes i å få De blå slemmingene til å trekke seg. Da sjefen for slemmingeene sender den grusomme handsken, blir denne lett avvæpnet av John med All You Need is Love. Gjennom hullet som Ringo stjal i Sea of Holes, fjerner de den blå materien som fanget Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, og Ringo redder Jeremy Boob. Beatles kjemper mot en firehodet bulldog (Hey Bulldog) og lykkes i å få sjefen til å bytte side (It`s All Too Much).
Mot slutten dukker medlemmene i The Beatles opp i vanlig film og forklarer at de har bidratt svært lite.
USS «Will Rogers»

Bygging og idriftsettelse

Kontrakten for å bygge Will Rogers ble underskrevet 29. juli 1963, og kjølen ble strukket 20. mars 1965 i Groton, Connecticut, av General Dynamics Corporation Electric Boatv Division. Hun ble sjøsatt  21. juli 1966 døpt  av Muriel Buck Humphrey, kona til USAs visepresident Hubert Humphrey, og satt i drift 1. april 1967.
«Will Rogers» var basert på Groton til 1974 da hun flyttet til en fremskutt base på Naval Station Rota, Spania. Rundt denne tiden ble hun konvertert til å bruke Poseidon ballistiske missiler, og hennes  kjernefysiske reaktorer ble endret. Hun gjennomført flere avskrekkende utskytinge fra Rota i 1978, og det totale antall patruljer hun utførte var 35. Hun ble hugget opp like etter 1978
Martin Noth

Første år

Noth ble født i Dresden i det daværende Kongeriket Sachsen. Han studerte ved universitetene i Erlangen, Rostock, og Leipzig, og underviste selv ved Greifswald og Königsberg. Fra 1939-1941 og 1945-1945 var Noth soldat i løpet av den andre verdenskrig. Etter krigen kunne han igjen bli lærer ved Bonn, Göttingen, Tübingen, Hamburg, og Universitet i Basel. Han døde i løpet av en forskningsekspedisjon i Negevørkenen i Israel.

Innflytelse

Noth fikk første gang omfattende oppmerksomhet med boken Das System der zwölf Stämme Israels («Systemet med Israels tolv stammer», 1930) som argumenterte for at de tolv tradisjonelle israelittiske stammene ikke eksisterte før møtet hvor pakten ble inngått i Sikem slik som beskrevet i Josvas bok.
Med Überlieferungsgeschichte des Pentateuch («En historie om tradisjonene i Pentateuk», 1948, engelsk oversettelse i 1972) fremmet en ny modell for komposisjonen av Pentateuk (Tora). Noth utfylte den dominerende modellen i samtiden, dokumenthypotesen, som så Pentateuk som komponert av blokker av tradisjonelt materiale utovervoksende en del nøkkelhistoriske erfaringer. Han identifiserte disse erfaringene som «veiledning ut av Egypt», «veiledning til dyrkbar mark», «løftet til patriarkene», «veiledning inn i villmarken» og «åpenbaring ved Sinai», detaljene i fortellingen tjente å fylle ut det tematiske omrisset. Senere viste Robert Polzin hvordan en del av hans hovedkonklusjoner var konsistent med vilkårlig eller ikkekonsistent bruk av de reglene som han hadde foreslått.
Enda mer revolusjonær og innflytelsesrik, og som nyorienterte vektleggelsen i moderne bibelforskning var Deuteronomistischen Geschichtswerk («Den deuteronomiske historie»). I dette verket argumenterte Noth at den tidligere teori om flere deuteronomiske redaksjoner av bøker fra Josvas bok til Kongebøkene ikke forklarte fakta. Isteden argumenterte han for at det hadde blitt forent en deuteronomiske historie, skrevet en enkelt forfatter sent på 600-tallet f.Kr..
Noth utga også en rekke kommentarer på alle de fem bøkene i Pentateuk (Tora): Første Mosebok, Andre Mosebok, Tredje Mosebok, Fjerde Mosebok og Femte Mosebok. Ved å følge Wellhausens hypotese foreslo Noth at Josvas bok pluss Pentateuk utgjorde opprinnelig ett verk på seks bøker, Hexateuck.
Norske Dansekunstnere

Norske Dansekunstnere (NoDa) er et norsk forbund for dansere, koreografer og pedagoger, stiftet i 1947 under navnet Norsk Ballett og Fridans forbund. I 1954 skiftet forbundet navn til Norsk Ballettforbund (NBF), og i 2002 ble dagens navn vedtatt.
I 1988 ble det etablert en underenhet under forbundet kalt Gratis Daglig Trening (GDT) for å skaffe profesjonelle frilansdansere et bedre treningstilbud. GDT er i dag blitt til stiftelsen PRODA.
Terapi

Terapi (fra gresk: θεραπεία) er i dagligtale brukt om en aktiv handling for å løse et problem hos seg selv (egenterapi) eller andre. Som regel brukes ordet om helsehjelp utøvd av en terapeut overfor en pasient eller pasientgruppe, der det anvendes metoder eller prosedyrer som krever utdannelse. 
Terapeutiske grep og teknikker utgjør gjerne flere som har fellesbenevnelsen (navn)terapi. Kjente terapiformer er fysioterapi, psykoterapi, og i nyere tid genterapi. Utøveren av terapier vil ofte benevnes som terapeut, med den aktuelle terapiformen som prefiks. Der finnes et stort antall behandlingsformer som bruker benevnelsen. Siktemål er fra helbredelse via bedring av funksjoner til rene velbefinnende, som aromaterapi.
Terapeutisk (kan oversettes med behandlingsmessig) brukes om et grep, en teknikk eller redskap brukt som element i en form for behandling av sykdom eller lidelse. At noe er terapeutisk innebærer at behandler mener at dette vil påvirke i positiv retning.
Terapeutisk samfunn er en betraktningsmåte, der en ser på hele miljøet rundt en pasient og forsøker å unngå at noe virker antiterapeutisk, samtidig som de faktorer som ansees som forbedrende blir bevisst brukt. 
Motsatsen antiterapeutisk brukes om forhold og handlinger som ansees å virke nedbrytende eller motsattvirkende i forhold til problemet som skal behandles.
The Tourist

The Tourist er en amerikansk spillefilm fra 2010 i grenselandet mellom sjangrene romantisk action og thriller. Hovedrollene innehas av Angelina Jolie og Johnny Depp. Filmen ble likevel nominert til tre priser i kategorien komedie under Golden Globe 2011, for beste film, beste kvinnelige hovedrolle (Jolie) og beste mannlige hovedrolle (Depp).
Filmen er regissert av Florian Henckel von Donnersmarck og produsert av Graham King, Tim Headington, Roger Birnbaum, Gary Barber og Jonathan Glickman. 
Filmen hadde førpremiere den 6. desember 2010, og norsk premiere den 7. januar 2011.

Handling

Under en improvisert reise til Europa for å pleie et brustent hjerte, havner turisten Frank (Johnny Depp) uventet opp i et flørtende møte med Elise (Angelina Jolie), en ekstraordinær kvinne som med hensikt har krysset hans vei. Hun forsøker å finne sin tidligere kjæreste Alexander Pierce. Fransk politi leter etter Pierce, og velger å følge henne i håp om at hun skal lede dem til målet. Hovedhandlingen i filmen utspiller seg i Venezia, og der utvikler det seg en egen romanse mellom Frank og Elise, inntil de finner seg selv kastet inn i en dødelig katt og mus-lek.

Produksjon og mottakelse

Prosjektet gjennomgikk en rekke endringer før produksjonen av filmen startet. I utgangspunktet skulle filmen regisseres av Lasse Hallstrøm, men han måtte avstå av tidsmessige årsaker. Så ble Bharat Nalluri hentet inn, men ønsket likevel ikke å delta. Da Jolie aksepterte rollen som Elise ble regien gitt til von Donnersmarck, men han ønsket likevel ikke å ha regien grunnet "kreative uenigheter" mellom ham og Sam Worthington som på det tidspunktet hadde akseptert rollen som Frank. Etter at en rekke navn var byttet ut, ville von Donnersmarck likevel ha regi på filmen.
Først var Tom Cruise tiltenkt hovedrollen som Frank, men ble erstattet med Sam Worthington. Etter dette ble rollen gitt til Depp. På et tidspunkt var Charlize Theron ment til rollen som Eloise, før denne gikk til Jolie. Filmingen begynte i Paris med Jolie den 23. februar 2010, før produksjonen flyttet til Venezia den 1. mars hvor også Depp ble med.
Dette er den første filmen Jolie og Depp spiller sammen. Originalt hadde filmen også en nakenscene, men denne ble klippet vekk.  Ryktet sier at dette var etter påtrykk fra Depps samboer Vanessa Paradis.
Filmen fikk jevnt over relativt moderate kritikker, både internasjonalt og i Norge.
Sodopsis

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Artene lever i India.
Berchtesgaden

Berchtesgaden er en by i den tyske delstaten Bayern, i det sydlige Tyskland. Den ligger i det sørlige distriktet Berchtesgadener Land nær grensen til Østerrike, rundt 30 km sør for Salzburg og 180 km sørøst for München. Den ligger nord for Nationalpark Berchtesgaden.
Byen blir ofte assosiert med det berømte fjellet Watzmann som med sine 2713 m er det tredje høyeste fjellet i Tyskland (etter Zugspitze og Hochwanner) som er kjent blant fjellklatrere for sin Ostwand og for den dype innsjøen Königssee (5,2 km²). En annen nevneverdig topp er Kehlstein-fjellet (1835 m) med sitt populære Kehlsteinhaus (Ørneredet) som gir en spektakulær utsikt for besøkende. Kehlsteinhaus var en del av Hitlers Berghofkompleks.
Berchtesgaden var inntil 1802 sete for et fyrsteprosti. Sammen med nabolandsbyene utgjorde altså Berchtesgaden en selvstendig geistlig stat i Det tysk-romerske rike.
Berchtesgadens nabolandsbyer er Bischofswiesen, Markt Schellenberg, Ramsau og Schönau am Königssee.

Dikternes fjellandsby

Både Henrik Ibsen og Jonas Lie yndet Berchtesgaden. Begge bodde de til leie hos vaktmester Anton Hasenknopf, ved Die Künl. Salinen (saltgruvene).  Det såkalte Pfieselmesterhuset, hvor de begge bodde, lå i Bahnhofstraße 1. Huset er i dag forsynt med en plakett som forteller at de to norske dikterne hadde tilhold i huset. Teksten forteller at over en periode på «20 somre bodde to norske poeter her - Henrik Ibsen, den store dramatiker i 1868, 1872, 1880 og 1882, og Jonas Lie i 16 somre fra 1882, hvor flere av hans romaner ble skapt». Det siste stemmer ikke, at Jonas Lie først kom i 1882. John Paulsen har skildret dette møtet med de ukentlige treff over et glass toddy, og har gjort rede for at Jonas og Thomasine også var til stede i 1880.
Torbjørg

Etymologi

Torbjørg er en moderne form av det norrøne navnet Þorbjǫrg eller Þorbiǫrg, som er sammensatt av navneleddene þórr, «torden», og enten bjarga, «berge», bjǫrg, «hjelp», eller borg, «borg».
Michael Yang Gaojian

Bakgrunn

Yang begynte prestestudiene på juniorseminaret i Changde, og i 1931 sluttet han seg til augustinerordenen. Han  fortsatte presteutdannelsen i provinsene Hunan og Hubei.

Prest

I 1938 ble han presteviet i Changde. Han ble assisterende direktør for juniorseminaret der, rektor for katolske skoler, sogneprest, og så dekanus.
I 1950 ble han utnevnt til administrator for bispedømmet Yuanling, og ble samme år superior for alle augustinere i Kina. I 1951 ble han administrator for Changde bispedømme.
I 1956 deltok han på møtet som grunnla den kinesiske patriotiske katolske forening, og ble året etter foreningens assisterende generalsekretær.

Biskop uten pavelig mandat

Han var blant de biskoper som ble bispeviet uten pavelig mandat i Folkerepublikken Kina 1958-1962. De i Romas øyne illegitime, men gyldige, bispevielsene, ble foretatt 26. oktober 1958 i Changsha med erkebiskop Ignatius Pi Shushi som hovedkonsekrator. 
Under kulturrevolusjonen ble han arrestert og sendt til reform ved arbeid. I 1980, da det var blitt mulig å gjenopplive trossamfunnene, flyttet han fra Changde til Beijing for å arbeide i den patriotiske forenings hovedkvarter. Der fikk han roller i hver av dette statsdirigerte apparatets sentrale da tre grener. Han ble  generalsekretær for den patriotiske bevegelsens kinesiske bispekonferanse. Han ble også medlem av Det kinesiske folks politiske konsultative konferanses stående komité.
Etter nyttår 1995 ble han syk og innlagt på sykehus, og døde noen uker etter.