google/wiki40b huggingface dataset:
Sukhoj Su-9

Utvikling

Su-9 ble utviklet parallelt med Su-7 og flyene har flere fellestrekk. Den største forskjellen var at Su-9 ble levert med deltavinge i motsetning til Su-7 med pilvinge. Su-9 fikk også konvensjonelle ror. Deltavingen gjorde at Su-9 fikk samme vingeflate som Su-7 med 80 cm kortere vingespenn. Det ga lavere vekt og høyere hastighet.
Ettersom Su-9 ble utviklet for Sovjets luftforsvar fikk den ingen maskingevær. Hovedvåpenet var missiler. Missilet Kaliningrad K-5 var en primitiv strålestyrt  robot som viste seg ha dårlig treffsikkerhet. Man utviklet derfor den forbedrede varianten K-55 som var samme robot, men levert med infrarød eller semiaktiv radarsøker fra roboten Vympel K-13.
Radaren SjD-30 var også et primitivt apparat som stort sett bare var brukbar som avstandsmåler og strålesender. Derfor startet Sukhoj på slutten av 1950-tallet med å utvikle Su-11 med radaren Orjol og roboten Kaliningrad R-8. Kombinasjonen radar-robot var tilfredsstillende, men Su-11 hadde fortsatt dårlig rekkevidde, noe som gjorde at produksjonen ble avbrutt etter drøyt hundre bygde fly.
På slutten av 1960-tallet ble det gjennomført våpenprøve med formål å gjøre Su-9 mer fleksibel. Blant annet prøvde man kanonkapselen UPK-23-250 og bomben FAB-250, men bruken av disse fikk ingen større tilslutning.
På begynnelsen av 1970-tallet ble Su-9 tatt ut og erstattet med Sukhoj Su-15 og Mikojan-Gurevitsj MiG-23. De fleste av flyene ble bygget om til fjernstyrtev målroboter.

Bruk

1. mai 1960 forsøkte en Su-9 å avvise en amerikansk Lockheed U-2 som krenkt sovjetisk luftrom ved Sverdlovsk. For å nå tilstrekkelig høyde starttet piloten uten robotbevæpning og var forberedt på å skyte ned det fremmede flyet om det ble nødvendig. Flyet ble i stedet skutt ned av en S-75 Dvina luftvernrobot og piloten Gary Powers ble tatt til fange.
Fljótsdalur

Fljótsdalur er en dal øst på Island. Det ligger et gammelt gjestgiveri her. Den er blitt formet av elven med samme navn. Innsjøen Lagarfljót og tettstedet Egilsstaðir ligger i dalen.
Øygarden-Sotra Rutelag

Øygarden-Sotra Rutelag L/L (ØSR) var et transportselskap med hovedkontor på Straume på Litlesotra. ØSR ble stiftet etter en fusjon mellom Sotra Billag L/L og Øygardsbåtane L/L i 1960. Selskapets kjerneområde var persontransport med buss i kommunene Sund, Fjell og Øygarden, og mellom disse og Bergen. I tillegg til dette hadde laget godstransport og båt- og ferjetransport i området.
Bussene til Øygarden-Sotra var stort sett av halvturist-standard, og fargene var grønn med gule striper. Lagets logo var en vimpel med bokstavene ø og s.
Øygarden-Sotra Rutelag L/L fusjonerte med Askøy-Bergen Bil A/S og Rutelaget Bergen-Vest A/S i 1992, og VestTrafikk AS var dermed et faktum.
Ålberga

Ålberga er et tettsted i Nyköping kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 247 innbyggere.
Jærens rev

Vrak

Skipet MS «Knute Nelson» sank ved Jærens rev den 27. september 1944, sammen med flere av skipene i konvoien.
Cinematic World

Cinematic World er et band fra Alta dannet i 1989.
Deres første plate Searching for Gold var den første CD-utgivelsen som ble produsert i Finnmark. Bandet hadde lanseringskonsert på musikk/platebutikken Puskas i Alta. I kjølvannet av plateutgivelsen hadde de TV-opptreden i NRK programmet Panorama med programlederne Robert og Harald Stoltenberg. Platen ble utgitt på plateselskapet Spectrum. I 1995 kom platen Cinematic World. Sangen «Little Girl» lå flere uker på Norsktoppen og bandet hadde flere TV-opptredener, blant annet i NRK-programmet Wiese. Foreløpig siste plateutgivelse er Faded Picture fra 2007. Bandmedlemmene har i tillegg et par sideprosjekter. Alle fem er med i The Norwegian Beatles, et Beatles-tributeband som har fått mye oppmerksomhet, og som opptrer på Beatles-festivaler rundt om i verden. Originalbesetningen spilte på Aronnesrocken 2014 for å markere 25-års jubileet av plata Searching for Gold.
Ravenna (provins)

Historie

Ravenna var originalt bebodd av Italikere fra de nordligere regionene, og ble erobret av den Romersk Republikk i år 191 Før Kristus. En havn ble konstruert av Romerne nær Classe, og den Adriatiske flåte var stasjonert i Ravenna. I 402 Etter Kristus ble Ravenna hovedstaten for det vesterlige Romerske riket, som varte fram til riket kollapset i 476.
Vernepleier

Vernepleier er autorisert helsepersonell etter lov om helsepersonell, som arbeider med mennesker med ulike funksjonsnedsettelser. Vernepleierens hovedarbeidsområde er funksjonshemmede, men man finner dem også i rus-omsorgen, eldreomsorgen, psykiatrien, i kommunalt psykisk helsearbeid, barnehager, skoler, spesialisthelsetjenesten, NAV og som en del av kommunale helse- og sosialpolitiske tildelingsfunksjoner. 
En vernepleier utdannes til å vedlikeholde ferdigheter, samt etablere nye ferdigheter hos mennesker med ulike funksjonsnedsettelser. De kan iverksette og koordinere endringsprosesser ved hjelp av vitenskapsteoretiske verktøy. Dette er særlig egnet ved koordinering av tverrfaglig samarbeid, dokumentasjon og ledelse. 
De har det bredeste nedslagsfeltet som er å finne blant de ulike profesjonene i helse-sektoren, og noen av dem kan likegodt tre inn i rollen som rådgivere, saksbehandlere og ulike funksjoner i private foretak. 
Vernepleieutdanningen skal kvalifisere for å «utføre miljøarbeid, habiliterings- og rehabiliteringsarbeid sammen med mennesker med fysiske, psykiske og/eller sosiale funksjonsvansker som ønsker og har bruk for slike tjenester. Mennesker med utviklingshemming er en sentral målgruppe for vernepleiefaglig arbeid.»En vernepleier er også sidestilt med sykepleiere hva angår utdeling av medikamenter.
Utdanningen stammer fra de store sentralinstitusjonene som Emma Hjorths Hjem, Trastad gård og Hallsetheimen (Klæbu pleiehjem). Overlege Munch på Emma Hjort regnes som utdanningens grunnlegger, da han pekte på behovet for kvalifisert personell til det krevende arbeidet det var å bedre livssituasjonen for personer med utviklingshemning. Munch mente at det var behov for en utdanning med fokus på kunnskaper om menneskers sosiale, psykologiske og fysiske behov, samt at pedagogiske emner også burde ha en sentral plass. Vernepleierutdannelsen ved Emma Hjorths Hjem ble etablert i 1949. 
Den treårige utdanningen for vernepleiere ble startet i 1961 og godkjent i 1963 av Sosialdepartementet.
Lektor (liturgi)

En lektor (fra latin lector, «leser») er i liturgisk sammenheng en legperson som leser bibellesninger og eventuelt andre tekster under gudstjenester.
Historisk har lektoroppgaven hatt høy status, fordi det tidligere var bare et fåtall som var i stand til å lese godt nok til å utføre den. I moderne tid er ikke dette en faktor i de fleste deler av verden, men oppgaven regnes fortsatt som en betrodd posisjon i menigheter.
Hva lektorens oppgaver består i varierer mellom ulike kirkesamfunn.

Den anglikanske kirke

Ved reformasjonen avskaffet Den anglikanske kirke de mindre ordinasjoner (se Den katolske kirke nedenfor), og lektoroppgaven ble enten utført av en prest eller tildelt legmenn, readers.
Lektoroppgaven tildeles nå lisensierte legpredikanter, som må ta en utdanning. I Den engelske kirke er denne normalt på tre år med kveldsundervisning. Han eller hun kan så lese bibeltekstene, preke og lede gudstjenester når det ikke er en prest tilstede. Lektoren kan ikke utføre sakramentale oppgaver, men kan dersom det er behov forrette i begravelser.

Protestantiske kirker

Praksis varierer innenfor protestantiske kirker. I episkopale kirker med en grad av høykirkelighet er det vanlig med lektorer som får en viss opplæring, eller at klokkeren utfører oppgavene. I lavkirkelige protestantiske samfunn fylles lektorrollen ofte av en legpredikant.
I Den norske kirke er det ofte en lønnet eller frivillig klokker som forestår de to første tekstlesningene i høymessen eller den første tekstlesningen i familiegudstjenester. Det er vanligvis den som preker, i regelen forrettende prest, som leser prekenteksten. Klokkeren deltar i regelen ikke ved andre kirkelige handlinger som gravferd og vielse. I klokkertjenesten inngår normalt også å assistere ved dåp og nattverd, samt å lese kunngjøringer. Klokkertjenesten er i mange menigheter fordelt på flere personer etter en turnus. Det er også vanlig at konfirmanter utfører en eller flere av klokkerens oppgaver som del av konfirmasjonsforberedelsene. Det er ingen formalisert utdannelse til klokkertjenesten.
Legenden om Narnia – Løven, heksa og klesskapet

Priser og nominasjoner

Under den 78. Oscar-utdelingen ble Legenden om Narnia nominert til 3 Oscar-priser, beste lyd, beste visuelle effekter og beste sminke. Under prisutdelingen vant filmen prisen for beste sminke.
Miguel Ángel Fernández Ordóñez

Utdanning og yrkeskarriere

Som utdanning er han juridisk kandidat fra Universidad Complutense de Madrid, og har også økonomiutdanning fra samme universitet.
Ordóñez begynte sin arbeidekarriere som foreleser ved Universidad Complutense i Madrid, fra 1970 til 1972. Han jobbet for OECD i 1973, før han begynte sin karriere i ulike spanske departementer. Fra 1974 til 1975 ledet han koordineringstjenesten (Servicio de Coordinación) i ministeriet for utviklingsplanlegging, før han i 1976 var rådgiver i ministeriet for finans, og i 1977 underdirektør for kunjunkturanalyse ved ministeriet for økonomi.
Fra 1978 til 1980 jobbet han i Verdensbanken, der han var rådgiver for administrerende direktør. Etter dette gikk han tilbake til Ministeriet for økonomi, og i 1982 ble han statssekretær i ministeriet for økonomi og planlegging. Denne stillingen hadde han fram til 1986, samtidig som han var leder for de spanske myndighetene for overvåking av bankene og myndighetene for overvåking av aksjemarkedet; Consejo Superior Bancario og Consejo Superior de Bolsas.
Ved Parlamentsvalget i Spania 1986 ble han valgt inn i parlamentet for Madrid, men han trakk seg i 1988. I denne perioden (1987–88) var han også statssekretær i Ministeriet for handel. I 1988 gikk han til IMF, og jobbet der som alternativ direktør fram til 1990. Etter en periode der han ledet hhv. Icopostal, Fundación Argentaria, det spanske konkurransetilsynet (Tribunal de Defensa de la Competencia) og den spanske strømnettkommisjonen (Comisión Nacional del Sistema Eléctrico), jobbet han i media i noen år, fra 2000 til 2003. Han var spaltist i avisene El País og Cinco Días, og deltok i TV-programmet «Economía a Fondo» på CNN+. Han ledet også et radioprogram; «Economía de los Negocios».
Fra 2004 til 2006 var han statssekretær i Ministeriet for økonomi og finans, og var samtidig president i de spanske statlige skattemyndighetene, Agencia Estatal de Administración Tributaria (tilsvarende Skatteetaten i Norge).
Den 7. mars 2006 fratrådte han som statssekretær, fordi han ble utpekt som den neste sentralbanksjefen i Spania. Han ble da medlem av arbeidsutvalget i Spanias bank. Den avtroppende sentralbanksjefen, Jaime Caruana sin periode utgikk i juli 2006. Partido Popular (det største opposisjonspartiet) var imot utnevnelsen «på grunn av hans høye politiske profil».
Den 29. mai 2012 annonserte han sin avgang som sentralbanksjef, én måned før perioden hans gikk ut. Da han gikk av fordømte han det han kalte en «kampanje» mot sentralbanken. Ordóñes ble kritisert av Partido Popular for sin håndtering av finanskrisen, der bl.a. Bankia group ble nasjonalisert i mai. Luis María Linde overtok som sentralbanksjef etter Ordóñez.
Sheikhpura (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 634 927 innbyggere i distriktet, mot 525 502 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 17,14 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 18,62 % i 2011 mot 20,89 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 940 i 2011 mot 955 i 2001.
Calometopus hirsutus

Utseende

Små til middelsstore, avlange, litt matte gullbasser. Hodet er forholdsvis stort med tydelig "hals", foran med en U-formet innskjæring. De er mørke med lyse flekker.

Utbredelse

Arten er utbredt i Den demokratiske republikken Kongo.
Taganrog

Historie

Byen ble grunnlagt i 1698 av Peter den store som det første russiske marinehavn og sporene fra historien er sterkt levende i dagens bybilde. Den første borgermester i Taganrog var nordmannen Cornelius Cruys (Nils Olsen), skreddersønn fra Skagen i Stavanger. 
Taganrog har etablert seg som en kulturby med mange museer og kunstgallerier, attraksjoner og aktiviteter, blant annet Tsjekhov dramatiske teater, Anton Tsjekhovs hus, litteraturmuseum, Durov museum, kunstmuseum, historisk-etnografisk museum, arkitekturmuseum og Alferakis-palasset. 
Taganrog er hjemby til Anton Tsjekhov og Aleksander Pusjkin, Aleksander I av Russland, Pjotr Tsjajkovskij, Akilles Alferaki, Nestor Kukolnik, Arkhip Kuindzhi er også forbundet med Taganrog. General Apollon Dasjkov var byens første generalguvernør fra 1802. Baltasar von Campenhausen overtok vervet i 1805 og hadde det til 1809.
Taganrog har en rekke minnesmerker knyttet til Anton Tsjekhovs barndom og ungdom i byen. Først og fremst det et det eldste (1809) gymnasiet i Sør-Russland hvor han gikk i 11 år. Gymnasiet er nå et litteraturmuseum som bærer hans navn.
Taganrog har flere utdanningsinstitusjoner.
Byen er i dag også et ferieområde på kysten av det varme Azovhavet.

Kontakter med andre land

Taganrog er i vennskap og partnerskap med Ludenscheid og Badenweiler i Tyskland, Tsjerven Bryag i Bulgaria, Mariupol i Ukraina, Vlissingen i Nederland, Jining i Folkerepublikken Kina og Pinsk i Hviterussland. Formålet med vennskaps- og partnerskapsprogrammer er å fremstille Taganrog i utlandet gjennom forretninger, kulturell og utdanningsutveksling. Programmet bringer i fokus det å bidra økonomiske forbindelser samtidig forsterke kulturell gjensidig forståelse. Gjennom vennskap mellom folk og regjeringer underviser vi våre barn om verden og forskjellige mennesker, ved hjelp av felles forretninger forsterkes vår økonomi. Taganrog er også aktivt medlem av Den internasjonale Svartehavsklubben (International Black Sea Club). Disse og andre internasjonale forhold er et resultat av gjensidig samarbeid i økonomi, vitenskap, kultur og andre områder.
Virginia-klassen (ubåt)

Block IV

SSN-792–SSN-801 har ikke fått navn enda. Er forventet vedtatt i forsvarsbudsjettet for 2014.

Block V

SSN-802–SSN-804 har ikke fått navn enda. Disse båtene vil sannsynligvis ha en såkalt Virginia Payload Module (VPM). Dette vil gi ubåtene litt av kapasiteten til de fire ubåtene i Ohio-klassen som er ombygget med 154 kryssermissiler, og som vil bli tatt ut av tjeneste rundt 2019.
Kjønnsdimorfisme

Kjønnsdimorfisme er innenfor biologien betegnelsen på det fenomen at hann og hunn av samme art varierer betydelig kroppslig (morfologisk). Betegnelsen brukes gjerne når forskjellen omfatter andre deler av kroppen enn de rent reproduktive organer. Dimorfisme oppstår gjennom evolusjonær seleksjon, ofte knyttet til konkurranse mellom det større eller mer iøynefallende kjønnet, om å få formere seg med det mindre iøynefallende (mindre morfologisk selekterte) kjønnet. Stor løvemanke imponerer hunnene, og stor kroppsbygning gir seier i kampen om hunnløvene. Dette selekterer store hannløver når disse i større grad får formere seg, og dimofismen videreføres og kan forsterkes.
Typiske utslag av dimorfisme er ulik størrelse eller farge. Gode eksempler hva angår kroppsstørrelse er tiur, mange krepsdyr(for eksempel Caprella), menneske, og i  enda større grad gorilla. Dimorfisme med ulik kroppsfarge er typisk for så forskjellige organismer som blåstål, påfugl, og løve. Typiske tilfeller av kjønnsdimorfisme er antakeligvis ulike fjærdrakter og ofte også størrelse hos fugler, f.eks. andefugler, som ærfugl, hønsefugler og mange spurvefugler. Hos pattedyr består kjønnsdimorfismen oftest vesentlig i størrelsesforskjell, og som hos mennesker i forskjeller i hårkledning. Men også utvekster som gevir og horn varierer, se figuren nedenfor.  Mer omfattende kjønnsdimorfisme finner vi blant annet hos insekter (se illustrasjonen øverst til høyre) og enkelte fisker som cikliden Lamprologus callipterus (hvor hannen blir 60 ganger større enn hunnen), marulker, blåstål/rødnebb og honninggurami. I de siste tilfellene er forskjellen så stor at hann og hunn tidligere ble tatt for to ulike arter.
Det er likevel svært mange arter som har liten grad av dimorfisme, og hvor hann og hunn er svært like kroppslig sett. Gode eksempler på dette er tiger, huskatt, hund og isbjørn.
Et beslektet fenomen finner vi i sosiale insekter som maur, bier og termitter, hvor de fertile hunnene («dronningene») kan avvike sterkt i størrelse og utseende, ikke bare fra hanner, men også fra ikke-fertile hunner («arbeidere»).
Nygårdslien skole

Historie

Nygårdslien skole ble bygget som erstatning for og på samme tomt som gamle Nygård skole, som ble revet. Tomten for nybygget var liten, den lå i et etablert boligområde og her var kun mulighet for mindre utvidelser. Skolen måtte bygges ned i terrenget for å passe inn mellom boligene. På 1970-tallet ble flere skoler bygget som såkalte landskapskoler, med åpne arealer der flere klasser kunne bli undervist samtidig. På Nygårdslien ble overetasjen innredet med et 350 kvadratmeter stort åpent undervisningsareal, omgitt av klasserom, grupperom, mediatek m.m. Laksevåg ble i 1972 en del av Bergen kommune, og siden det allerede lå en Nygård skole her, fikk den nye skolen navnet Nygårdslien.
Elevtallet i området gikk markant ned på begynnelsen av 1980-tallet. Det ble etter hvert besluttet at naboskolen Valheim skulle nedlegges og elevene overføres til Nygårdslien. Forslaget møtte store protester, Nygårdslien var allerede utnyttet til fulle med undervisning i tilfluktsrom, og utearealene var små. Vedtaket ble likevel gjort, og fra skolestart i 1985 ble de to skolene samlet til én administrativ enhet. Valheim fortsatte å eksistere i ytterligere to år før den ble endelig nedlagt i 1987.

Arkivet

Arkivet etter Nygårdslien skole oppbevares ved Bergen Byarkiv. Her finnes informasjon om Nygårdslien skolekorps, Klubben av norsk lærerlag ved Nygårdslien skole og Nygård skoles foreldrelag. Skolen har vært involvert i en del prosjekter, eksempelvis Skolebasert vurdering og prosjekter mot mobbing. Utbygging av Nygårdslien og bygging av volleyballhall er dokumentert gjennom korrespondanse og tegninger. Her finnes en stor samling klassebilder fra skolens oppstart og fram til midten av 1990-tallet. I tillegg er her klassebilder fra Nygård skole, de fleste fra 1960-tallet, det eldste fra 1947, samt en samling små klassebilder fra årene 1970 - 1984, sannsynligvis fra Valheim. Her er også portrettbilder av skolens første rektorer. Arkivmateriale fra byggingen av skolen finnes i arkivet etter arkitektene Lindstrøm.
NOU 2000:14, Mjøs-utvalget

NOU 2000: 14 «Frihet med ansvar. Om høgre utdanning og forskning i Norge» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt av Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet 30. april 1998 og som avla sin innstilling 8. mai 2000. Utvalget ble ledet av Ole Danbolt Mjøs, og det blir gjerne referert til som «Mjøs-utvalget» eller «Utvalget for høgre utdanning».
Utvalget la grunnlag for Kvalitetsreformen som blant annet innebar at gradene cand.mag.-grad og hovedfag, med titlene cand.mag. og cand.philol./cand.scient. mfl, ble erstattet av bachelorgrad på 3–3 1/2 år og mastergrad på fem år. Det foreslo også å innføre bokstavkarakterer (ECTS-systemet). Endringene var begrunnet med behovet for å tilpasse norsk utdannelse til utenlandske studiesystemer.
For universitetene og høyskolene førte Mjøsutvalgets arbeid til at det ble innført en ny finansieringsmodell. Utdanningsinstitusjoner fikk nå deler av de offentlige tilskuddene knyttet opp imot produksjon av studiepoeng. Tanken bak dette var at universitetene og høyskolene nå måtte konkurrere om å tiltrekke seg studenter, og samtidig følge opp studentene bedre slik at de kom seg igjennom studiene.
Mjøsutvalget kom også med flere anbefalinger for forskning. De foreslo blant annet at bevilgningene til grunnforskning skulle økes til et nivå som minst tilsvarte gjennomsnittlig OECD-standard i løpet av en femårsperiode.
En annen konsekvens av Mjøsutvalgets innstilling var at det ble lettere for høyskoler å bli omgjort til universiteter. Dette skjedde senere med Universitetet i Agder, Universitetet for miljø- og biovitenskap og Universitetet i Stavanger.
Utvalget hadde 18 medlemmer, blant dem Mjøs, Gro Brækken, Ole Henrik Magga, Victor Norman, Kari Kjenndalen, Gerd-Liv Valla og Tora Aasland.
ISO 3166-2:NU

ISO 3166-2:NU er Niues del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Organization for Standardization, som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1.
Det er for tiden ikke definert noen ISO 3166-2-koder for Niue.
Niues ISO 3166-1 alfa-2-kode er NU.
Trolltinden (Dronning Maud Land)

Trolltinden er en av tre fjelltopper i en fjellformasjon i Dronning Maud Land som også består av Trollvekja og Trollguten. Fjellformasjonen ligger i nærheten av forskningstasjonen Troll. Fjellet ble sammen med sine søsterfjell døpt av statsminister Jens Stoltenberg under hans besøk i det norske bilandet den 19. januar 2008. De typisk norske navnene ble valgt for å vise hvem som har krav på området.
John Edwin Ashley Williams

Liv og virke

Williams reiste til Storbritannia der han sluttet seg til flyvåpenet RAF i 1938 og han tjenestegjorde blant annet i Midtøsten og Nord-Afrika sammen med Royal Air Force (RAF). Den 14. august 1939 ble Williams forfremmet til løytnant.
I løpet av juni 1942 ødela Williams en tysk Junkers Ju 87 og en Messerschmitt Bf 109 i nærheten av Gambut. Den 5. juli samme år skjøt Williams ned et Junkers Ju 88. I slutten av september 1942, ble Williams tildelt utmerkelsen Distinguished Flying Cross. Under det andre slaget ved El Alamein, spilte RAF en viktig rolle og de gjennomførte en rekke angrep som sørget for store tap på aksemaktenes militære våpen og utrustning. Williams ble i 1942 forfremmet til fungerende skvadron-leder og han ble utnevnt til sjef for den 450. skvadronen. Samme året ble Williams sitt fly tilfeldigvis truffet av ild fra et annet medlem av hans skvadron. Flyet hans krasjlandet og han ble oppdaget og tatt til fange av tyskerne. Williams hadde da fem offisielle seire i luftkamper mot det tyske Luftwaffe.
Hans Kiefert

Utdanning og arbeid

Han utdannet seg som tømrer og arbeidet fra 1925 i dette yrket. Fra 1919 til 1928 var han medlem i Deutschen Holzarbeiterverbanes.

KPD-aktivist

Fra 1920 arbeidet Kiefert i Kommunistischer Jugendverband Deutschlands og var fra 1926 til 1929 medlem i sentralkomiteen. I 1923 ble han medlem i KPD. Der var han fra 1929 til 1930 sekretær i distriktsledelsen i Pfalz, fra 1930 til 1931 var han i distriktsledelsen i Hessen og fra 1932 til 1933 var han i distriktsledelsen i Halle-Merseburg. Etter den nazistiske maktovertagelsen arbeidet han illegalt for KPD og ble arrestert 5. mai 1933. Fra 1933 til 1935 satt som fange. Fra 1935 til 1937 var han arbeidsløs til han fant arbeid i Berlin. I mai-juli 1938 ble han igjen holdt som fange. Han hadde kontakter i motstandsgruppen rundt Anton Saefkow. I årene 1943 til 1945 var han soldat i Wehrmacht og tilbrakte årene 1945-46 i sovjetiske krigsfangenskap.

SED-funksjonær

Etter den annen verdenskrig ble han medlem i SED og var fra 1954 til 1966 medlem i sentralkomiteen i partiet. Fra 1953 til 1957 var han førstesekretær i distriktsledelsen i SED i Erfurt. Fra 1957 til 1963 var henholdsvis første- og annensekretær i distriktsledelsen i SED i Berlin. Deretter ble han byråd for arbeid i Berlin. Fra 1954 til 1966 var han representant i Volkskammer (fra 1958 som representant for Berlin)og fra 1958 til 1966 representant i byrådet i Berlin.

Utmerkelser

I årene 1955, 1959 og 1965 mottok Kiefert Fedrelandets fortjenstorden. Urnen hans er satt ned på Gedenkstätte der Sozialisten på Zentralfriedhof Friedrichsfelde i Lichtenberg i Berlin.
Scarabaeinus

Levevis

Arten er knyttet til termitter av arten Cornitermes similis .

Utbredelse

Arten lever i Brasil.