Supercelle

En supercelle er et kraftig tordenvær med kraftig roterende og stigende luftbevegelser (en mesosyklon). Superceller er det største og kraftigste av forskjellige typer tordenvær som kan oppstå. I tillegg til superceller finnes det enkeltceller (en enkel tordensky), multiceller og bygelinjer. 
Superceller finnes vanligvis isolert fra andre tordenvær, men av og til kan de oppstå i bygelinjer. De kan vare mange timer og være store nok til å ikke følge hovedvindfeltet i området der de oppstår. Superceller i utkanten av tropiske sykloner på USAs østkyst er derimot svært små, typisk 5–7 km i diameter.
Superceller produserer vanligvis store mengder hagl, regn og kraftig vind. Intensiteten varierer likevel innen vide grense, både lokalt og mellom ulike typer superceller. Også størrelsen – særlig den horisontale, men også den vertikale utstrekningen – varierer mye. Omtrent 30 % av alle superceller kan danne tornadoer. 
Superceller kan oppstå overalt i verden hvis forholdene ligger til rette for det.

Oppbygging

Rotasjonen i superceller oppstår ved at vindskjær i cellen skaper en rotasjon i den horisontale vinden, som så blir vippet opp horisontalt av de stigende luftbevegelsene i cellen. Dette får så den stigende luften til å rotere, og det har oppstått en mesosyklon. 
For å få kraftig synkende luftbevegelser må en som regel ha en inversjon (temperaturen stiger med høyden, noe som gjør atmosfæren stabil) som virker som et lokk på den stigende luften. Dette fører til at luften under «lokket» blir varmet opp og/eller blir fuktigere, mens luften over lokket blir avkjølt. Dette skaper et varmere og fuktigere luftlag under et kjøligere lag. Fordi varm luft er lettere enn kald luft fører dette til en ustabilitet. Når dette lokket blir svekket eller flytter seg, kan det skje en eksplosiv utvikling av cellen.

Superceller i Norge

I Norge forekommer superceller forholdsvis sjelden, og de har ikke hatt samme intensitet som f.eks. i USAs sørstater og i Midtvesten. I Norge kan ikke luften holde på like mye fuktighet som i varmere strøk, og skysystemene når heller ikke like høyt. Norge har også vært forskånet for kjempehagl og voldsomme tornadoer. Alt dette har gjort at skadeomfanget har vært svært beskjedent sammenlignet med mer utsatte strøk. Det har også vært langt mindre enn ved nyttårsorkanen 1992, Vesleofsen 1995 og andre ekstremvær, som har rammet større områder. De materielle skadene har gjerne omfattet oversvømmede kjellere, stengte veier og jernbaner, og trær som har veltet over strømledninger eller knust biler. Enkelte steder har store (i norsk målestokk) hagl knust drivhus og slått bulker i biler. Skadene, særlig i forbindelse med hagl, har til dels vært svært lokale.

2009

3. juli var usedvanlig varm i Oslo, med opptil 33,0 °C på Blindern. Om ettermiddagen ble det så dannet en supercelle lenger nord og øst på Østlandet. Den traff Oslo litt før kl. 20.  På en time ble det registrert 2000 lynnedslag og vindkast på opptil 21,6 m/s. Mange trær gikk over ende pga. lynnedslag eller vindkast; over 4000 hus mistet strømmen. Etter en times tid var uværet over.

2014

4. august, kl. 15.09, kunne norske meteorologer for første gang varsle en supercelle. Den hadde dannet seg ved Göteborg og drev nordover. Den rammet Østfold, de østligste delene av Akershus, Hedmark og (i Oppland) Lillehammer, noe senere også Nord-Trøndelag. If skadeforsikring anslo kostnadene til 10–20 mill. kr. På en time registrerte SINTEF 5400 lynnedslag. En værstasjon i Skedsmo fikk 44,8 mm nedbør på to timer.

2019

6. juni forekom noen uvanlig kraftige tordenbyger over Sør-Norge. Dagen før hadde værvarslingsinstituttet StormGeo – for første gang – sendt ut et tornadovarsel for Sør- og Østlandet. Tidlig på dagen den 6. ble Jæren truffet av en supercelle som kom drivende fra Nordsjøen. 
27. juni ble det om ettermiddagen dannet en supercelle over Valdres–Gjøvik-området. Den beveget seg mot sørsørøst og gjorde mest skade i Oslo. Løren registrerte rekordnedbør, 21 mm i tidsrommet 1937–1947. Skadene kom opp i flere titalls millioner.