google/wiki40b huggingface dataset:
Henny Astrup

Familie

Henny Astrup var datter av klokker og teolog Hans Petter Bay Glatved og Nanna Münster Prahl. Hun ble i 25. mai 1897 gift i Korskirken i fødebyen Bergen med lensmann i Våler Nils Astrup (1860-1912). Ekteskapet ble oppløst allerede før århundreskiftet.

Liv og virke

Henny Astrup debuterte 28. august 1904 ved Den Nationale Scene i Bergen i rollen som Helga i stykket Geografi og Kjærlighed. Hennes såkalte annen debut fant sted 2. oktober 1904 i rollen som Lydia Longuish i Medbeilerne.
Sin debut ved Nationaltheatret fikk Henny Astrup 31. oktober 1905, som Cyprienne i Las os Skilles. Denne debuten ga henne imidlertid ikke noen ansettelse ved teatret, tross den strålende mottagelsen hun fikk: hun «eiet som Cyprienne en forbløffende sikkerhet både i replik og akeren, og var heller ikke uten et visst skjælmsk humør».
Fra høsten 1907 medvirket Astrup i Nationalturneen (Ludovica Levy) som skuespiller, sekretær og forretningsfører. I løpet av turneen spilte hun blant annet Nora i Et Dukkehjem. Etter fremførelsen av stykket i Fredrikshald, ble det sagt om Astrup at huns «var som skapt for rollen, både av utseende og vesen. Etter turneens sesongavslutning i 1910, gjorde Henny Astrup en opptreden i Tromsø med en Dramatisk og deklamatorisk musikalsk Soiré, sammen med Ludovica Levy og pianisten Gyda Foss. I fortsettelsen av dette ga Levy og Astrup blant annet en Holberg-aften, med Erasmus Montanus og Det lykkelige Skibbrudd, der de to delte alle rollene seg imellom.
I 1911 gjorde Henny Astrup seg spesielt bemerket ved en oppsetning av den fireakters farsen Chocoladepigen av Paul Gavauli. Det ble skrevet at «Henny Astru var da ogsaa mildest talt en meget sød Chocoladepige, som i kraft af sin skønhed, sin sprudlende livslyst og sine miljoner var en fare for sine omgivelser. Chocoladepigen er noget af det beste Henny Astrup har ydet». (Nationalturneen, Stavanger, 1911)
Da Ludovica Levy bosatte seg i Danmark i 1922, flyttet Henny Astrup med henne dit. Om forholdet mellom Levy og Astrup uttalte skuespilleren Ranka Knudsen blant annet at Astrup «var som en pleiedatter for fru Levy som hun omsorgsfullt tok seg av til siste stund. Det var fru Levy som gjorde Henny til den store skuespillerinne hun var».
Mullumbimby

Historie

Området ble opprinnelig bebodd av aboriginer, nærmere bestemt bundjalung-folket. På 1850-tallet etablerte britene en bosetning ved Brunswick River, som senere vokste til en landsby og til sist til byen Mullumbimby. Navnet er aboriginsk.
Mullumbimby var en selvstendig kommune fra 1908 til 1980, da stedet ble innlemmet i Byron Shire.
I 1926 ble det åpnet et mindre damanlegg med tilhørende kraftstasjon, som idag er erstattet av en omformer fra høyspent strøm.
Jim Armstrong (curlingspiller)

Karriere som curlingspiller

Armstrong begynte å spille curling som 8-åring. Som curlingspiller deltok han i The Brier (det canadiske mesterskapet) seks ganger, og var med å vinne bronse i 1974 og 1983, og sølv i 1987. I 1990 fikk han plass på «Canadian Curling Hall of Fame». Han vant «Ross Hartstone Award» i The Brier i 1983, 1987 og 1990. Denne prisen deles ut til den utøveren som har vist best sportånd, og kåres av de andre spillerne. Han er den eneste spilleren som har mottatt denne tre ganger.

Karriere som rullestolcurlingspiller

I 2003 skulle han bytte ut knærne, etter slitasje fra curlingen og hans yrke som tannlege. Han hadde operert knærne 13 ganger tidligere også, men skulle nå skifte ut knærne. To uker etter at det første kneet var byttet ut hadde han en bilulykke, der han skadet det nyopererte kneet. Han byttet også ut det andre kneet, men måtte gå med stokker, og etter hvert måtte han bruke rullestol.
Han ble rådgiver for Canadas program for rullestolcurling i 2007, og var skip på British Columbia sitt lag som vant det canadiske mesterskapet i 2008 og 2009. Han var også skip på det canadiske laget som vant gull i VM i rullestolcurling 2009, deres første VM-gull. Han var også skip på det canadiske laget som vant gull i Paralympiske vinterleker 2010 og VM i rullestolcurling 2011. 
Også i VM i rullestolcurling 2012 skulle Armstrong være skip, men måtte reise hjem dagen før turneringen startet, fordi han hadde testet positivt i en dopingprøve i desember året før. Han ble utestengt i 18 måneder. Dopingprøven viste spor av tamoxifen, som kan brukes for å skjule bruk av steroider, men Armstrong begrunnet dette med at han utilsiktet hadde fått i seg en av hans kones tamoxifen-piller. Hun tok disse som medisin mot brystkreft, men døde i september 2009.
Armstrong var igjen skip i VM i rullestolcurling 2013 i Sotsji i Russland. Canada fikk åtte seire og ett tap i Round Robin-runden, og gikk videre til sluttspillet. Laget tapte den første playoffkampen mot Sverige, men vant semifinalen mot USA med 6-3, og etter seier 4-3 i finalen mot Sverige ble Canada igjen verdensmestere.
Han ble igjen tatt ut som skip for det canadiske laget som stilte i Paralympiske vinterleker 2014. Her spilte de seg fram til finalen, der de slo hjemmelaget Russland 8-3, og vant med det sin andre paralympiske gullmedalje.
Attawandaron

Attawandaron eller de nøytrale (fransk: la Nation neutre) var et irokesisk folk som bodde i 18 byar i de sørlige deler av nåværende Ontario i Canada. De ble utslettet som politisk og demografisk størrelse av irokeserforbundet i 1653.
Johs. Andenæs

Virke

Andenæs har blitt stående som en nestor innen norsk juss, spesielt strafferett, straffeprosess og statsrett var hans fagfelt. En periode etter andre verdenskrig var han konstituert dommer i Høyesterett. Standardverket innen statsrett, Statsforfatningen i Norge, skrev han på en dorull mens han satt på Bredtveit fengsel under annen verdenskrig. Et annet verk av sentral betydning er boka Alminnelig strafferett (1. utgave 1956), som stadig er pensum ved de juridiske fakultetene. Han ble i 1943 dr. juris på avhandlingen Straffbar unnlatelse.
Andenæs var en sentral person under landssvikoppgjøret etter krigen, et emne han skrev om i boka Det vanskelige oppgjøret utgitt i 1979. Inntil 1946 beholdt en norsk kvinne gift med utlending, ifølge Statsborgerloven av 1924 sitt norske statsborgerskap så lenge hun var bosatt i Norge. Men i 1946 vedtok Stortinget en provisorisk anordning som fratok norske kvinner statsborgerskapet om de hadde giftet seg med en tysker i krigsårene. I odelstingsproposisjon nr 136, foredratt av Jens Chr. Hauge, begrunnes dette med at krigsbruden hadde «opptrådt på en høyst uverdig måte» ved å gifte seg med et medlem av okkupasjonsmakten. Om dette skrev Andenæs i Verdens Gang samme år: «Man utviser ikke landssvikere, ikke tyskertøser og deres barn, bare akkurat denne kategori som har fått sitt forhold legalisert ved ekteskap, og deres barn. Hvis man sier at det å gifte seg med en tysker er et så uverdig forhold for en norsk kvinne at hun bør miste sitt norske statsborgerskap og utvises, må det være like uverdig for en norsk mann å gifte seg med en tysk kvinne.» Faktum var at 28 norske menn hadde giftet seg med tyske kvinner i krigsårene. Disse ble aldri truet med deportasjon.
Andenæs' skrifter blir i dag ofte benyttet som referanse av de prosederende parter, såvel som av domstolene selv.

Priser og hedersbevisninger

I 1986 ble han utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden. Han ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1977.
I NRK-programmet Faktasjekken ble hans bok Det vanskelige oppgjøret kåret av medlemmer i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening til den mest betydningsfulle norske sakprosabok utgitt etter 1945 i kategorien krigslitteratur

Familie

Johs. Andenæs var bror av Tønnes Andenæs (forlegger) og Erling Rye Andenæs (motstandsmann under krigen). De stammer fra gården Andenes i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Faren Mads Andenæs (1855-1942) var i seksten år prest i Miner County i Sør-Dakota på slutten av 1800-tallet, deretter var han sogneprest i Innvik prestegjeld. Johs. Andenæs vokste opp på prestegården i Innvik. Broren Sigurd overtok gården som faren Mads hadde kjøpt i Sør-Dakota.
Johs. Andenæs giftet seg med Ida Johanne Andenæs (født Røren 19. juni 1913, død 3. mai 2008) i 1939. De fikk fire barn sammen, deriblant jusprofessor Mads Henry Andenæs og Aftenposten-journalist Ulf Andenæs.
Blåkors Ungdom

Speidere

Blåkors Ungdom har fem speidergrupper med til sammen ca. 250 speidere, som er organisert i Norges speiderforbund. Speideraktivitetene er inndelt i fire områder; livskvalitet, friluftsliv, ferdigheter og samfunnsengasjement.
Trichogomphus simson

Utseende

En stor (40-65 millimeter) og kraftig, blank, svart hornbille. Hannen har et langt og kraftig horn på hodet, dette er litt sagtakket i spissen og ett langt og krumt horn på pronotum. På sidene har pronotum brede, runde, opphøyde blanke kjøler, for øvrig har pronotum stort sett nettmasket mikroskulptur. Hunnen hos denne arten mangler horn på hodet, har bare en liten knøl, og pronotum er rundet uten noen horn eller uthulinger, svært grovt punktert foran og på sidene, med en mer eller mindre V-formet, blankt og glatt felt bak. Dekkvingene hos begge kjønn er blanke uten punktrader.
Disse billene er meget kraftig bygde, også til hornbiller å være.

Utbredelse

Arten er utbredt i Vest-Malaysia og på Sumatra.
Walt Lloyd

Walter «Walt» Lloyd er en fiktiv figur som ble spilt av skuespilleren Malcolm David Kelley i den amerikanske TV-serien Lost. Denne serien følger livene til over førti overlevende etter et flykrasj på en mystikk øy i Stillehavet. Walt er introdusert i første episode. Han er den 10 år gamle sønnen til Michael Dawson (spilt av Harold Perrineau).
Walt opptrer i over tretti episode av Lost, hovedsakelig i seriens innledende del, og er deretter mer ujevnt opptreden, og opptrer på nytt i epilogen, «The New Man in Charge». Gjennom hele serien er han kun sønnen til en hovedfigur. Innledningsvis har Walt og Michael et dysfunksjonelt forhold, noe som får Walt til å danne vennskap med andre overlevde som Locke og Sun. Walt forlater øya på en flåte med Michael og to andre overlevende i løpet av episode «Exodus», men blir kidnappet av en gruppe fiendtlige øyboere kjent som «de andre». Walt er deretter løslatt av de andre i episode «Live Together, Die Alone», som hevder at han var «mer enn de kunne håndtere», og han og Michael forlater øya på nytt ved slutten av sesong to.
Da serien opprinnelig ble utviklet hadde manusforfatterne av Lost sett for seg at Walt skulle ha overnaturlige evner, slike som eksempelvis å tilkalle ville dyr med telepati, men det ble forkastet senere. Da skuespilleren hadde blitt eldre og han i liten grad kunne framstille en ti år gammel gutt, ble figuren skrevet ut av serien.
Joel Courtney

Tidlig liv

Courtney vokste opp i Moscow i Idaho, hvor begge foreldrene er lærere på en privatskole i byen. Han har tre eldre søsken, to brødre ved navn Caleb og Josh, samt søsteren Chantelle (som er den aller eldste i søskenflokken).

Karriere

Courtney kom inn i skuespillerlivet via sin bror, som bodde i Los Angeles og satset på en skuespillerkarriere. Da Joel var 14 var han med broren på en skuespillertime, og han likte det så godt at han bestemte seg for å gi det en sjanse selv. Han gikk på opptaksprøve for en reklamefilm og håpet med det å tjene 100 dollar.
En castingagent rådet ham imidlertid til å gå på en opptaksprøve for en topphemmelig J.J. Abrams-film. Dette viste seg å være Super 8. Courtney fikk hovedrollen som Joe Lamb, filmen ble en kjempesuksess og han fikk sitt gjennombrudd i sin aller første film.
I 2013 spiller han Tom Sawyer i en ny versjon av eventyret om Tom Sawyer & Huckleberry Finn, den klassiske romanen skrevet av Mark Twain. Jake T. Austin spiller Huckleberry Finn. Han spiller tvillingbroren til Isabelle Fuhrman i The Between i 2012. Han har også fått en viktig rolle i skrekkfilmen Mercy med blant andre Chandler Riggs og Dylan McDermott. Denne filmen er basert på en novelle av Stephen King. I tillegg spiller han i Dear Eleanor (2014), der han igjen spiller mot Isabelle Fuhrman. Jessica Alba og Luke Wilson er andre som er med i filmen. I 2018 spiller han Lee Flynn, en av hovedrollene, i den romantiske komedien The Kissing Booth.
Kongslysslekta

Arter

I Norge har vi to opprinnelige arter som er vanlige i lavlandet sør i landet:
 
Filtkongslys (V. thapsus)
Mørkkongslys (V. nigrum)
I tillegg regner siste utgave av Lids flora to arter som mulig bofaste pluss at ni andre arter som har vært funnet i Norge, nevnes. Disse ni er også gitt norske navn i Artsdatabankens liste over norske navn på karplanter:
Mulig bofaste:

Fiolkongslys (V. phoeniceum L.)

Melkongslys (V. lychnitis L.)
Svært sjeldent funne og trolig ikke bofaste:

sommerkongslys (V. blattaria L.)

fransk konslys (V. chaixii Vill.)

prydkongslys (V. densiflorum Bertol.)

tyrkerkongslys (V. olympicum Boiss.)

russekongslys (V. ovalifolium Donn ex Sims)

hjertekongslys (V. phlomoides L.)

pyramidekongslys ('V. pyramidatum M.Bieb.)

praktkongslys (V. speciosum Schrad.)

kjertelkongslys (V. virgatum Stokes)
Tanzhetempelet

Tanzhetempelet (潭柘寺, Tán Zhè Sì) er et buddhistisk tempel i Xishanfjellene i distriktet Mentougou vest for Beijing i Folkerepublikken Kina.  Det var en gang ett av Kinas viktigste temper. 
Det ble bygget under Jin-dynastiet (265–420), og dekker et område på 6,8 hektar. Anlegget er organisert på en måte som minner om det som slo gjennom som det vanligste under Ming- og Qing-dynastiene.
Rudolf Theodor Adolf Schubert

Rudolf Theodor Adolf Schubert (født 15. september 1908, død 20. september 1947 i Oslo) var en tysk SS Hauptscharführer som ble idømt dødsstraff den 3. juli 1946. Han ble henrettet på Akershus festning 20. september 1947.
Kreis Dippoldiswalde

Geografi

Kreis Dippoldiswalde omfattet i topografisk henseende høyfjellsområdet og dalene i det østlige Erzgebirge. De høye platåene som er i høyder på 300 til 800 meter over havet, består av mye dyrket mark og beiteområder, og skogkledde daler som i nord er brutt av elvene Bobritzsch, Wilde Weißeritz, Rote Weißeritz og Müglitz.
De viktigste landemerker av fjell er Wilisch (476 m), Luchberg (576 m) og Geisingberg (824 m). Den høyeste fjelltoppen i det østlige Erzgebirge er Kahleberg (905 m) ved Zinnwald-Georgenfeld nær grensen til Tsjekkia. Det finnes også  store skogkledde områder som Dippoldiswalder Heide, Hirschbacher Heide og skogen Schmiedeberg-Oberfrauendorfer. Også verdt å merke seg er Georgenfelder Hochmoor ved Zinnwald og den geologisk interessante Karsdorfer Verwerfung.
Talsperren Lehnmühle, Klingenberg og Talsperre Malter, som er de viktigste drikkevannsklidene til Dresden, lå hovedsakelig i Kreis Dippoldiswalde.
Restene av tinn-gruveindustrien er fortsatt å se i Altenberg.

Byer og kommuner

Ved Tysklands gjenforening i 1990 bestod kretsen av 7 byer og 41 landkommuner (Gemeinde):
W. J. Smith

W. J. Smith var sekretær/komitemedlem i Aston Villa fra august 1926 til mai 1934. Smith var den andre og siste sekretæren i Aston Villa. Jimmy McMullan tok over etter ham og var den første som hadde betegnelsen manager.
Maltas statsminister

Postens etablering og utvikling

Posten «Head of Ministry» ble opprettet så snart Malta fikk sin autonome regjering i 1921. 1921 grunnloven ble suspendert to ganger før den ble tilbakekalt. Ved det første tilfellet (1930–33) ble «Head of Ministry» (på den tiden Gerald Strickland) og hans regjering ble beholdt. Etter den andre suspenderingen i 1934 ble regjeringen opplåst.
Grunnloven ble opphevet i 1936, og posten eksisterte ikke så lenge som Malta var under direkte koloniadministrasjon. Posten ble reetablert med tildeling av selvstyre i 1947, men da ble posten omdøpt til Maltas statsminister («Prime Minister of Malta»). Posten ble igjen undertrykt da 1947-grunnloven igjen ble suspendert mellom 1958 og 1962, men ble beholdt stort sett uendret i 1964 uavhengighetsgrunnloven og senere endringer av 1974 som forvandlet form av styresett til republikk.

Konstitusjonelle funksjoner

Maltas President, som nominelt leder den utøvende grenen, utnevner som Statsminister det medlem av parlamentet som, slik presidenten ser det, er best i stand til å lede et flertall av medlemmene i Representantenes hus. Statsministeren råder presidenten på utnevnelsen av de andre ministrene.
Statsministeren er konstitusjonelt forpliktet til å holde presidenten fullt informert om den generelle gjennomføringen av styring. Når statsministeren er borte fra Malta, kan presidenten godkjenne noe annet medlem av regjeringen til å utføre disse funksjonene, og at medlemmet kan utføre disse funksjonene midlertidig. Det er vanligvis visestatsministeren som fyller denne rollen som fungerende statsminister.
Konstitusjonelt, er statsministeren også ansvarlig for å ansette departementsråd samt gi råd til presidenten om oppnevningen av medlemmer til dømmende makt og konstitusjonelle organer.

Statsministerens kontor

Som en fullverdig minister er statsministeren ansvarlig for en rekke egne departementer. Statsministerens kontor («Office of the Prime Minister» forkortet OPM) har vært lokalisert til Auberge de Castille i Valletta siden 1972, hvor det spiller en sentral rolle i beslutningsprosessene samt å være det administrative hovedkvarteret til regjeringen.
Statsministerens kontors oppgave er å støtte statsministeren i å gi lederskap og retning for en stabil og effektiv regjering. Kjerneavdelinger av Statsministerens kontor inkluderer regjeringssekretariatet, ledelse og personellkontoret og informasjonsavdelingen.

Girgenti Palace

Girgenti Palace er den offisielle residensen til Statsministeren, men er dog ikke mye brukt.
Sumter County (Florida)

Historie

Sumter County ble opprettet i 1853 og oppkalt etter general Thomas Sumter, en helt fra den amerikanske uavhengighetskrig. Fylket har tidligere, og fortsatt den dag i dag, hatt tilnavnet «Hog County», hog betyr galte, mest sannsynlig for at tidligere var det en stor andel villsvin i området, og jakt på disse dyrene er fortsatt noe som de lokale gjør med stor iver.
Selv om fylket er meget ruralt har Sumter County i de senere år fått en særskilt stor økning i befolkningen, bortimot utelukkende grunnet utvidelsen av samfunnet The Villages nord i fylket. Dette samfunnet består hovedsakelig av pensjonister. The Villages hadde i 2010 en befolkning på 51 442 beboere, en økning på 43 109 mennesker eller 517,33 prosent på ti år. Folketelling for 2000 oppga da 8333 beboere. Denne dramatiske økningen har endret demografien for fylket og samtidig brakt inn store skatteinntekter.
Holloman Air Force Base

Holloman Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger rett vest for byen Alamogordo i New Mexico i USA. Den het tidligere Alamogordo Army Air Field. Nå er den base for 49th Fighter Wing, som opererer blant annet F-117A Nighthawk.
Flystasjonen er oppkalt etter oberst George Holloman.
Kurtsjatov (Russland)

Kurtsjatov (russisk: Курча́тов) er en by i Kursk oblast i Russland. Den ligger ved elva Sejm, rundt 40 km vest for Kursk. Innbyggertall: 46 300 (est. 2005), 45 556 (folketelling 2002).
Kurtsjatov ble grunnlagt i 1968 i forbindelse med byggingen av Kursk kjernekraftverk. Bystatus ble innvilget i 1983. Byen er oppkalt etter den sovjetiske fysikeren Igor Kurtsjatov.
Live in NY York

Live in NY York er det fjerde albumet med Bjørn Eidsvåg, utgitt i 1981 på Kirkelig Kulturverksted.
Samtlige tekster og melodier er skrevet av Bjørn Eidsvåg, bortsett fra «Nå er vår tid», som er med tekst av Eyvind Skeie. Denne platen er spilt inn live i studio, og Eidsvåg har kalt den for «Live in NY York» og henspiller på en konsert som fant sted på Broadway i New York samtidig som denne platen ble innspilt; lørdag 12. september 1981. Bjørn Eidsvåg samlet 50 unge folk i NY York Studio på Grünerløkka i Oslo på samme dato og spilte platen inn «live» eller direkte. 
Heller ikke denne platen ble noen stor suksess, men sporet «Tør'kje leva» ble brukt av Eidsvåg på konserter og ble også spilt inn på nytt på albumet Landet lenger bak i 1995 under tittelen «Livskåte fuglar».
Paraclytus

Utseende

Nokså små, avlange, mørke trebukker med gul- eller hvitaktige tegninger. Artene er litt vepse- eller maurlignende. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, ovalt. Dekkvingene er parallellsidige, beina middels lange.

Levevis

Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer. Billene klekkes vanligvis om høsten og overvintrer som nyklekte voksne under barken på det døde treet. De besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Europa, i India og i Kina, men det synes å mangle funn fra mellomliggende områder.
Andreas Otterling

Idrettskarriere

Otterling kom på 3.-plass i tresteg ved Finnkampen 2007. Året etter kom han på 2.-plass ved Finnkampen, og han kom også på 2.-plass ved det svenske mesterskapet i 2008 med 15,62 meter, bak Martin Eriksson. 
I 2009 vant han sitt første svenske mesterskap, da han vant tresteg ved det svenske innendørsmesterskapet. Han deltok også i lengdehopp, der han kom på 2.-plass bak Nicklas Wiberg. Ved SM utendørs fikk han sølv i tresteg, en drøy meter bak Christian Olsson. Ved Finnkampen 2009 kom han på 5.-plass i tresteg. 
Han fikk bronse i tresteg ved SM innendørs 2010 i Sätra i februar. Ved utendørs-SM deltok han i både tresteg og lengdehopp, og han vant tresteg med 16,21 meter, mens han måtte se seg slått av Michel Tornéus i lengde. Han vant tresteg ved Finnkampen 2010, med 16,21 meter som lengste hopp. 
Han deltok i sitt første EM ved EM i friidrett innendørs 2011 i Paris. Her hoppet han 7,63 i kvalifiseringsrunden, som var 18. beste resultat, og gikk ikke videre til finaleomgangen. Ved SM utendørs i august slo han Michel Tornéus i lengde, og vant sitt første SM-gull i lengde. I tresteg kom han på 2.-plass, bak Christian Olsson. 
I 2012 gikk SM innendørs på hjemmebane for Otterling - i Tybblelundshall i Örebro. Otterling hadde da vært skadet gjennom vinteren, med en avrevet sene. Men, til tross for at han følte seg i god form slet han med å treffe planken skikkelig, og greide bare 7,36 som lengste hopp, og fikk dermed bronse bak Michel Tornéus og 42 år gamle Mattias Sunneborn. EM i friidrett 2012 ble ingen suksess for Otterling. Han var syk den siste uken før EM, og hoppet tre døde hopp, og ble dermed stående uten tellende resultat i EM. I slutten av august fikk han en ny SM-bronse, da han hoppet 7,46 meter og kom på 3.-plass ved SM utendørs i Stockholm. 
Otterling deltok i Nordenkampen 2013, men slet der med smerter, og valgte å stå over SM innendørs. Ved EM i friidrett innendørs 2013 kom han på 22.-plass i kvalifiseringsrunden, og gikk ikke videre til finalen. Han hoppet lengst i kvalifiseringsrunden ved SM utendørs 2013, men fikk ingen godkjente hopp i finalen.
Mye av 2014-sesongen gikk bort på grunn av en operasjon i hoftene. Han gjorde comeback ved Gefle Games 18. juli, der han satte personlig rekord på både 100 og 200 meter, med hhv. 11,00 og 22,62 sekunder. Ved Finnkampen 2014 vant Otterling lengdekonkurransen. 
Han deltok ikke ved SM innendørs 2015, men deltok ved EM i friidrett innendørs 2015 i Praha. Der satte han personlig rekord i kvalifiseringsrunden med 7,96 meter, som var nest lengst av alle. I finalen forbedret han denne ytterligere til 8,06, og kom på 3.-plass, bak Michel Tornéus (8,30) og Radek Juška (8,10). Sverige deltok i Super League ved Lag-EM i friidrett 2015, og Otterling kom her på 4.-plass med 7,89 meter, dette ga 9 poeng i lagkonkurransen, der Sverige kom på 10.-plass og rykket ned til First League. I august fikk han sølv i SM, bak Tornéus, og i september vant han Finnkampen 2015, med et hopp på 7,90 meter.
Tartu lufthavn

Tartu lufthavn (IATA: TAY, ICAO: EETU) er en flyplass i Estland. Flyplassen ligger ca. 9 km fra byen Tartu.
Flyplassen har en rullebane på 1379 meters lengde og 35 meters bredde med dekke av asfalt og betong. Baneretningene er 08 og 26. Det eksisterer planer for å utvide rullebanen til ca. 2000 meter i løpet av de neste årene.
Tartu lufthavn åpnet i 1946. I 1981 fikk flyplassen ny terminal, og da ble også rullebanen og taksebanen oppgradert. Siden 2005 har flyplassen vært eid av Tallinn Airport Ltd (Tallinn lufthavn).
I 2004 reiste 1268 passasjerer via Tartu lufthavn. Det er i dag ingen rutetrafikk på flyplassen.