google/wiki40b huggingface dataset:
Hallsteindoktrinen

Hallsteindoktrinen var en nøkkeldoktrine i Vest-Tysklands utenrikspolitikk fra 1955 til 1969. Den har sitt navn etter den konservative politikeren Walter Hallstein, daværende statssekretær i Auswärtiges Amt og senere mest kjent som Europakommisjonens første formann.
Doktrinen gikk ut på at regjeringen i Forbundsrepublikken Tyskland (Vest-Tyskland) var den eneste lovlige tyske regjeringen, og hadde som mål å hindre internasjonal anerkjennelse av DDR (Øst-Tyskland), eller «SBZ» som det het i vesttysk språkbruk. Doktrinen slo fast at opprettelse av noen form for forbindelser med DDR var en uvennlig handling mot Forbundsrepublikken Tyskland. Vest-Tysklands alliansepartnere i NATO, herunder Norge, fulgte dermed den vesttyske linjen i dette spørsmålet.
Hallstein-doktrinen sto i motsetning til den såkalte Ulbricht-doktrinen.
Sanksjonspolitikken førte til at Vest-Tyskland brøt diplomatiske forbindelser med Jugoslavia (1957) og Cuba (1963), og stoppet utviklingshjelpen til Sri Lanka som reaksjon på anerkjennelse av DDR. I andre tilfeller protesterte den vesttyske regjeringen mot noen form for kontakt med eller anerkjennelse av DDR. Dette innebar også overvåkning av hvorvidt andre stater tillot bruk av DDRs flagg (i Vest-Tyskland kalt «Spalterflagge») og andre statssymboler, som var forbudt i Vest-Tyskland. Utenriksdepartementet brukte betydelige ressurser på denne overvåkningen. For eksempel protesterte vesttyske myndigheter, med trussel om brudd i diplomatisk kontakt, utviklingshjelp eller annet samarbeid, hvis skip seilte med DDR-flagg i stater som Vest-Tyskland hadde diplomatisk kontakt med.
Sosialdemokratene under Willy Brandt gikk i praksis bort fra sanksjonspolitikken rundt 1970 og Grunnavtalen ble inngått mellom de to tyske statene i 1972.
Konstitusjonelt har Forbundsrepublikken Tyskland fortsatt å betrakte seg som den eneste legitime tyske statsmakt. Ved den tyske gjenforeningen ble i realiteten flere av prinsippene Hallsteindoktrinen bygget på lagt til grunn.
Forbundsrepublikken Tyskland anerkjente aldri noe eget DDR-statsborgerskap og behandlet personer fra DDR som egne statsborgere. Flyktninger ble aldri utlevert. Enhver person fra DDR som klarte å komme seg over til vesten kunne få vesttysk pass, dette gjaldt også besøkende fra DDR som reiste med tillatelse fra regimet der.
Harpyørn

Beskrivelse

Harpyørn er cirka 89-105 cm lang og har et vingespenn på cirka 176–201 cm. Den veier typisk 4–9 kg, avhengig av kjønn. Hunnen (6–9 kg) er betydelig større enn hannen (4–4,8 kg), noe som er typisk for rovfuglene. Bare kjempehavørn (Haliaeetus pelagicus) kan måle seg i størrelse, selv om også apeørn (Pithecophaga jefferyi) tilhører gigantene.
Harpyørnen er hovedsakelig grå med gråsvart delt brystkrans og overside. Kroppen er massiv og vingene er relativt korte i forhold til kroppen og avrunda, men de har usedvanlig stor bæreflate (ekstra lange svingfjær), sammenlignet med ørner med et tilsvarende eller større vingespenn. Det er trolig en adapsjon som har vært nødvendig for at den store fuglen skal kunne manøvrere effektivt blant trærne i jungelen. Stjerten er lang og vifteformet. Buken er hvit, mens hodet, som har ei splittet (todelt) fjærkrone (som blir mørke mot tuppene) som kan reises etter ønske, er lysere askegrått. Typisk er også kransen av fjær rundt halsen, som kan reises så de minner om en parabol. Nebbet tilnærmet sort og svært kraftig. Lemmene har lys gul bar hud fra albuen og ned og er meget kraftige, med store klør. Øvre del er fjærkledd og hvit og sortspraglet.
Artens nærmeste nålevende slektning ser ut til å være brynjeørn (Morphnus guianensis).

Utbredelse og habitat

Harpyørn er utbredt fra det sørlige Mexico til det nordøstlige Argentina og trives i urørt tropisk lavlandsregnskog, i høyder opp mot 800 moh. Enkeltindivider har blitt registrert i høyder opp mot 1 600 moh. Det er dessuten registrert et tilfelle på cerradoen i Sørøst-Brasil, sørvest i Minas Gerais 1 150 moh.

Ernæring

Harpyørnen er en aktiv rovfugl som jakter på et bredt utvalg av pattedyr, reptiler og fugler som lever i trærne, spesielt dovendyr og apekatter (spesielt brølaper og kapusineraper), men også iguaner, slanger og annet. De voldsomme klørne, som er på størrelse med en brunbjørns klør, er formidable våpen og griperedskaper. Arten kan løfte med seg et bytte på opp mot halve egenvekten.

Reproduksjon

Harpyørnene bygger rede i trekronene på store trær, vanligvis 25–55 meter over bakken (i Guyana og Ecuador 50–75 m over bakken). Arten legger vanligvis kun 2 egg (3–4 unntaksvis) og hekker normalt annethvert år. Inkubasjonstiden er typisk 56 dager (64 i fangenskap). Hannen jakter og mora tar seg av ungen. Normalt får hannen bare komme ombord i reiret når han bringer mat. Ungen får voksen fjærdrakt da den er omkring 6 måneder gammel. Ungfugler holder seg imidlertid innenfor en radius på 100 m fra redet til de er minst 15 måneder gamle, og noe lenger unna fram til de er omkring 30 måneder.
Harpyørnen trues av jakt, fangst og avskoging og har blitt et sjeldent syn.
Kurveskrik

Kurveskrik er høyfrekvent støy som kan oppstå når et tog eller en trikk kjører gjennom en krapp kurve.
I Norge er støyplagen fra jernbaner redusert siden 2000, men en del mennesker nær jernbane- og trikkelinjer er fortsatt plaget av kurveskrik. Denne støyen kan reduseres med skinnesliping eller –smøring, og/eller støyfølsomme omgivelser kan beskyttes med støyskjerming – eller kurven kan rettes ut.
Keiichi Zaizen

Karriere

Keiichi Zaizen startet sin profesjonelle karriere i Yokohama Marinos i 1987. Han har også spilt for Kashiwa Reysol og Consadole Sapporo.
NM i bryting 1964

NM i bryting 1964 ble arrangert i Kristiansund. Arrangører var IL Braatt og Kristiansund Atletklubb. Kongepokalen ble vunnet av Trond Martiniussen.
Olaf Willums

Olaf Willums (født 25. april 1886 i Porsgrunn, død 25. februar 1967 i Eidanger) var en norsk maler.
Han studerte ved Kunstakademiet under Halfdan Strøm og Christian Krohg 1912–13, ved Statens håndverks- og kunstindustriskole under Johan Nordhagen 1912–1918, og senere under Basil Schoukhaeff og André Lhote i Paris. Han var i en årrekke overlærer ved Statens håndverks- og kunstindustriskole.
Tullus Hostilius

Tullus Hostilius var en mytisk romersk konge, og ifølge romersk tradisjon den tredje i rekkefølgen av konger. I sin regjering tradisjonelt plassert fra 673–642 f.Kr. skal han ifølge overleveringene ha gått til krig mot Alba Longa, og i en senere krig mot byen skal han ha henrettet albanerlederen Mettius Fufetius ved å knytte hans armer og ben til fire hester og få dem til å rive ham i stykker. Hostilius skal også ha jevnet Alba Longa med jorda, og innlemmet befolkningen i Roma. Han skal etter sigende ha blitt drept etter et lyn sent av guden Jupiter selv slo ned i hans hjem, etter at han hadde forsømt gudene og kulten.
Senatsbygget Curia Hostilia skal ha vært konstruert og oppkalt etter ham.
Historisiteten til de fire første kongene av Roma er omdiskutert, og mange historikere anser de som utelukkende mytiske skikkelser.

Navn

Hostilius betyr «fremmed» eller «fiendtlig», jamfør det beslektede engelske ordet hostility – «fiendtlighet», «fiendskap». Hans navn virker knyttet til hans regjering, da han fremstår som en krigerkonge.

Historie

Tullus Hostilius skal ha etterfulgt kongen Numa Pompilius, og ble med det den tredje romerske konge. Livius hevdet at han følte at samfunnet ble svekket av rolig liv, og lette dermed etter å starte nye kriger. Ikke lenge etter sin tiltredelse erklærte romerne krig mot byen Alba Longa, en krig som, etter en lengre stillingskrig, skulle avgjøres ved at et sett trillinger skulle duellere til døden ved sverd. En avtale mellom byene sa dermed at vinneren skulle herske over den tapende parts by i fred og ro. Horatiene (Horatii) fra Roma og curiatene (Curiatii) fra Alba Longa møttes i kamp, og etter at to av de romerske brødrene døde begynte den siste gjenlevende broren å løpe; med dette utmattet han og beseiret de sårede albanerbrødrene én etter én.
Selv om dette bekreftet romersk herredømme over Alba Longa underkastet ikke albanerne seg helt, og deres leder Mettius forsøkte seg på en form for dobbeltspill i en ny krig mot Veii og Fidenae. Tradisjonen forteller da at Tullus fikk Alba jevnet med jorden, og flyttet befolkningen til Roma – noe som fordoblet Romas befolkning. Tullus henrettet også Mettius ved å binde hans armer og ben til fire hester og lot de rive ham i stykker – ifølge Livius den siste gangen denne straffemetoden ble brukt. De fremste slektene fra Alba Longa ble innlemmet i senatet, blant annet julierne, og senatsbygget Curia Hostilia ble konstruert av og oppkalt etter ham.
Hostilius ble ifølge tradisjonen etterfulgt av Ancus Marcius, angivelig Numa Pompilius' barnebarn, som ble valgt for å ta bedre vare på gudene enn Hostilius hadde gjort.
Samiske geografiske navn (Kvalsund)

Samiske geografiske navn i Kvalsund (knr 2017) angir stedsnavn i Kvalsund kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning, kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare nordsamisk er tatt med i denne oversikten for Kvalsund kommune.
Sæterjentens søndag

«Sæterjentens søndag» er en norsk sang, skrevet av Ole Bull (melodi) og Jørgen Moe (tekst).
Det er kordirigent Johan Diederich Behrens' og kapellmester Friedrich August Reissigers fortjeneste at den ble en egen melodi. Behrens festet seg ved denne sekvensen i et større verk av Ole Bull, satte til Jørgen Moes tekst og kalte den «Seterjentens søndag». Reissiger arrangerte den så for mannskor og piano i 1851.
Trikken i Pyongyang

Historie

Før Koreakrigen (1950–1953) eksisterte det tre trikkesystemer i Korea, i Seoul, Busan og i Pyongyang. Under krigen ble trafikken i Pyongyang lagt ned, mens systemene i Seoul og Busan overlevde krigen. De ble imidlertid lagt ned senere ettersom trafikken gradvis ble overført til busser på 1960-tallet.
Behovet for offentlig kollektivtransport er betydelig større i Nord-Korea, sammenlignet med Sør-Korea, blant annet fordi privatbilisme stort sett er ikke-eksisterende. Kollektivtrafikken måtte dessuten på grunn av oljemangel fokusere på elektrifiserte løsninger, som undergrunnsbane og trolleybuss. Etterhvert som bussrutene ble overfylte, ble det bestemt at en skulle bygge ut et trikkenett for å øke kapasiteten. Den første trikkelinja ble åpnet i 1991.
Gjennom 1990-tallet har det vært flere strømbrudd, som har gått ut over trikkelinjenes regularitet. I 2003 ble den østligste delen av linje 1 mellom P'yŏngyang-yŏk og Songsin stengt, fordi brua over Taedongelva ble for skrøpelig.
Det var tidligere forbudt for utenlandske turister å kjøre med trikken, men enkelte turoperatører legger nå inn en trikketur i programmet.
Vognmateriellet er produsert av det tsjekkoslovakiske selskapet Tatra så lenge landet var kommunistisk. Flere ulike modeller er i bruk, inkludert lavgulvtrikker.
I 1999 ble det også åpnet en trikkelinje i den nordkoreanske byen Ch'ŏngjin.

Kŭmsusanlinja

Pyongyang har en egen trikkelinje som blir benyttet i Kumsusan minnepalass, der Kim Il-sung ligger begravet. Denne linja er bare for palassets besøkende og er ikke knyttet sammen med byens øvrige trikkenett. Det kreves ikke betaling for denne linja. Den benytter en egen sporvidde og egne vogner produsert i Sveits.
Hybotidae

Utseende

Små (1,5–6 mm lange), slanke fluer, vanligvis lite hårete. 
Hodet er tydelige avsatt fra kroppen, mer eller mindre halvkuleformet. Fasettøynene er store, hos noen hanner møtes de i pannen, hos andre møtes de under antennene. I fremkanten har fasettøynene en dyp innskjæring ved antennefestene. I pannen sitter tre punktøyne (ocelli). Antennene er vanligvis middels lange, består av tre tydelige ledd med en antennebørste (arista) i spissen av det ytterste leddet. Det tredje leddet er tilspisset i den ytre enden. Munndelene er vanligvis korte men kraftige, av og til noe forlenget (slektene Euthyneura og Hybos).
brystet (thorax)  er ofte noe langstrakt (underfamilien Tachydromiinae) men kan også være høyt hvelvet (slekten Bicellaria). Børstene på thorax er ikke lange men kan være kraftige.
Vingene er lange og smale hos underfamiliene Tachydromiinae og Hybotinae, brede og trekantede hos underfamilien Ocydromiinae. De har tydelig årenett med flere lukkede celler, vanligvis er de klare uten fargeflekker eller bånd, et unntak her er slekten Tachydromia der vingene har mørke tverrbånd.
Beina er lange og kraftige. Ofte er et av beinparene spesielt kraftig utviklet for å fange eller holde fast på byttedyr.
Bakkroppen er forholdsvis lang og sylindrisk. Hos hannene er de ytre kjønnsorganene store og danner en kraftig, hard kapsel i enden av bakkroppen.

Levevis

De voksne fluene er rovdyr, og fanger helst andre tovinger. Begge kjønn fanger bytte, og i motsetning til dansefluene inngår ikke overlevering av bytte som en del av parringsritualet. Fluene i underfamilien Tachydromiinae løper rundt i vegetasjonen, og flyr sjelden (navnet «Tachydromia» betyr "hurtigløper"). Fluene i underfamilien Ocydromiinae er temmelig gode flyvere som danser i luften slik som dansefluene. 
Overraskende lite er kjent om larvene til denne vanlige familien, men i alle fall noen grupper lever i jorden eller i råtnende ved, og er sannsynligvis rovdyr.
Urzjin Garmaev

Biografi

Urzjin Garmaev ble født i 1888 i Nertsjinsk-distriktet i Transbaikal oblast i det russiske imperiet.
Han var etnisk burjat. I 1912 ble han uteksaminert fra kommuneskolen i Tsjita og jobbet som språklærer i russisk og burjatisk i burjatiske bosetninger.
Hærens flyvåpen

Hærens flyskole

Hærens flyskole ble opprettet i juli 1914 med fire elever i det første kullet. Hovedinstruktør var kaptein Einar Sem-Jacobsen. Det siste kullet som ble opptatt ved skolene, i 1939, skulle ha graduert i april 1940, men den tyske invasjonen kom i veien. De fleste elevene ved kullet kom seg til Little Norway i Toronto og fullførte utdanningen der. I alt ble 362 elever utdannet mellom 1914 og 1939/1940.
Rikard Kaarbø

Karriere

Rikard Kaarbø overtok farens forretning i 1876. Han ble valgt inn i direksjonen for Tromsø Amts Dampskibsselskab. Var med å stifte Trondenes skytterlag og ble senere formann der. Var med da Haalogalands Dampskibsselskab ble stiftet i 1888, og var disponent der til sin død. Han ble formann da Harstad Telefonkompani ble stiftet i 1891. I 1894 var han med å stifte Harstad Meieri. I 1895 stiftet han Harstad Mekaniske Verksted, som senere ble Kaarbøs Mekaniske Verksted (Kaarbøverkstedet). Stiftet A/S Kalvegjerdets Vandledning i 1896, som ble videreført til Harstadvann i 1910. Han stiftet et selskap for gatebelysning, drev havfiske på Svensgrunnen med flere fangstbåter og et større fabrikkskip som tilberedte fisken. I 1889 kom det kai i Harstad på hans initiativ og med hans navn «Rikard Kaarbøs Kai». Han hadde flere offentlige tillitsverv, blant annet som ordfører i Trondenes kommune fra 1882 til sin død i 1901.
Nordtyske orgelskole

Den nordtyske orgelskole er en stilretning innen orgelmusikken som oppsto på 1600-tallet med blomstringstid fram mot midten av 1700-tallet.
Stilretningen vokste fram under innflytelse fra nederlandske organister, spesielt Jan Pieterszoon Sweelinck i Amsterdam. Særtrekk ved den nordtyske skolen er hyppige skift mellom manualene og et svært selvstendig pedalspill, en praksis som ble mulig etter en kraftig kvalitetsforbedring av nordtyske orgler utover 1600-tallet og tidlig 1700-tall. Kjente orgelbyggere i denne perioden var framfor alt Hans Scherer den eldre, Hans Scherer den yngre og Arp Schnitger.
Senteret for stilen var rundt Hamburg, først og fremst Lübeck, Bremen, Lüneburg og Stade, men det fantes utøvere også i Danmark og Sverige, som Christian Geist.
Norsk Folkehøgskolelag

Norsk Folkehøgskolelag, også forkortet til NF, er en medlemsbasert idé- og fagorganisasjon for norsk folkehøgskole. NF arbeider for de idéer den frilynte folkehøgskolen bygger på og fremmer folkehøgskolens innvirkning og plass i det norske samfunnet. Samtidig arbeider NF med lønns- og arbeidsforhold og driver studie- og opplysningsarbeid.
Norsk Folkehøgskolelag ble opprettet i 1905.
Norsk Folkehøgskolelag gir ut medlemsbladet FOLKEHØGSKOLEN.
Norsk Folkehøgskolelag organiserer det felles pedagogiske utviklingsarbeidet sammen med Informasjonskontoret for folkehøgskolen.
Norsk Folkehøgskolelag har sekretariat i Oslo sammen med Informasjonskontoret for folkehøgskolen, Noregs Kristelege Folkehøgskolelag, Informasjonskontor for kristen folkehøgskole og Folkehøgskolerådet.
Jarl Øverby

Idrettskarriere

Jarl Øverby har spilt 13 sesonger for Stabæk i bandy. Han var spillende trener i sesongene 95/96 og 96/97. Øverby har spilt 52 A-landskamper for Norge og spilte på laget som vant bronse i VM 1993. Han scoret ett mål i bronsefinalen i seieren 5-3 mot Finland. Øverby var også med på VM-lagene frem til og med 1999.
Jarl Øverby var konstituert som styreleder i Stabæk Fotball fra oktober 2011 til mars 2012. Perioden var kjennetegnet av stor turbulens på grunn av en mye omtalt overgangssak (Veigar Páll Gunnarsson fra Stabæk til Vålerenga), kostnadsnedskjæringer og flytting fra Telenor Arena.
Steven Reineke

Biografi

Reineke ble født i 1970 i Tipp City i Ohio, og utviklet en interesse i hans musikalske talent, på trompet, i tidlig alder. 15 år gammel lærte han å spille piano, av seg selv. Han fortsatte sine studier på trompet på Miami University i Oxford, Ohio hvor han mottok to Bachelorgrader i både trompet og komponering.
Etegildet

Handling

Fire fremgangsrike middelaldrende herrer stenger seg inne i en villa i Paris hvor de vil begå selvmord gjennom å ete seg ihjel. De diskuterer kunst, filosofi og livet, får besøk av prostituerte, promper og kaster opp, mens de hele tiden spiser enorme mengder mat.
Garveren

Utseende

En meget stor (20-45 mm) og kraftig, mørkbrun trebukk. Det er andre arter som blir like lange, men ingen andre er så kraftige, slik at den bør regnes som Norges største trebukk. Antennene er svært kraftige, sagtakkede, særlig hos hannen. De er litt kortere enn halve kroppen hos hunnen, litt lengre enn halve kroppen hos hannen. De store kjevene (mandiblene) er tydelig synlige ovenfra. Hodet er kort og bredt. Pronotum er minst dobbelt så bredt som langt, ytterkanten har tre kraftige pigger. Dekkvingene har markerte skuldre, er ganske hvelvede med en læraktig overflate og én, ofte utydelig, lengdelist omtrent midt på hver vinge. Beina er middels lange og svært kraftige.

Levevis

Larvene utvikler seg i både løvtrær og bartrær, for det meste i røttene på døde trær. Den kan trolig ogsp utvikle seg i sagmugg. Utviklingen tar 3-4 år. Egnede lokaliteter bør være varme og tørre. De voksne billene flyr i skumringen og om natten. De tar ikke næring til seg og lever bare ca. tre uker.

Utbredelse

Arten finnes i Europa og Nord-Afrika, men har trolig gått mye tilbake de siste ti-årene. I Norge er den funnet noen få steder langs kysten av sør- og østlandet, men det går nå mange år mellom hvert norske funn av denne arten.
Sopor

Handlingen

En mandagsmorgen okkuperer en gjeng barn fra Farsta kongehuset og holder kongen i husarrest på slottet. Dette gjør de for å få oppmerksomhet for sitt syn på samfunnet. Den bare treårige prinsessen Victoria står bak de samme synspunktene som barna og framstår som et av de klokeste menneskene i hela filmen.
Karikaturer av samtidige politiker og andra samfunnsdebattanter, spilt av ulike skuespillere, opptrer i filmen og kommenterer de politiske implikasjonene av barnas oppførsel på et komisk overdrevet måte av partienes egentlige meninger. Massemedia parodieres også: til tross for at barnenes okkupasjon av slottet fortsetter, er hovednyheten på TV att man ved kontrollmåling har kommet fram til at avstanden mellom Björn Borgs og Ingemar Stenmarks leiligheter i Monaco er et annet enn man tidigere hadde trodd.
Også samtidens politiske foreteelser kommenteres, for eksempel driver man med folkeavstemningsinstituttet med tanke på att folkeavstemning om kjernekraft i Sverige hadde hatt tre ulike linjer (valgalternativ) og derfor ikke resultert i noe klart beskjed om folkets mening; i filmen holder man folkeavstemning om monarkiets være eller ikke være, og en av de tre linjene angir en «arvelig republikk» med prinsesse Victoria som president.
Sigrid Helliesen Lund

Biografi

Sigrid vokste opp i et gjestfritt hjem, som var åpent for tidens kunstnere og intellektuelle. Hun utviklet tidlig en sterk selvstendighet, og nektet blant annet å bli konfirmert i Den norske kirke. Hun tok sin examen artium i 1911, og studerte deretter musikk i Kristiania, Bayreuth, og Paris. Hun hadde sin debut i 1918 i Oslo. Men hun utviklet en sykdom i åndedrettsorganene som gjorde hennes sangkarriere umulig.
Hun giftet seg med Diderich H. Lund i 1923. De fikk to barn. Hun startet sin humanitære innsats i 1927 mens hun bodde med sin familie i Odda. Der protesterte hun mot mot det hun oppfattet som uakseptabel klasseforskjell. Etter at hun besøkte Tyskland i 1934, ble hun med i Internasjonal kvinneliga for fred og frihet i 1935. Hun ble også påvirket til å begynne arbeidet for flyktninger. Hun var aktiv i Nansenhjelpen og fortsatte sin innsats i det okkuperte Norge under andre verdenskrig, samtidig som hun også startet sin innsats for barn med spesielle behov.
Høsten 1939 reiste hun til Praha for å bringe 37 jødiske barn til Norge på sommerleir. Ettersom forholdene for jøder i barnas hjemland ble stadig verre, fikk barnas foreldre tilbud om å la barna bli værende i Norge. Fjorten barn ble igjen her i landet. Den tysk-russiske barnepsykologen Nina Meyer Hasvold ble overtalt til å starte et barnehjem der barna kunne bo, og Sigrid Helliesen Lund ble en aktiv støttespiller for det  jødiske barnehjem i Oslo. Hun spilte også en sentral rolle da barna ble smuglet over til Sverige høsten 1942, og dermed unnslapp Holocaust. Filmskaperen Nina Grünfelds dokumentarfilm Ninas Barn handler om denne redningsaksjonen.
Som pasifist var hun ellers aktiv blant kvekerne under krigen.
I februar 1944 måtte hun selv flykte fra Norge til Sverige, hvor hun ble fikk kapteins grad med ansvar for velferdsstatens tjenester for nordmenn som var blitt repatriert fra nazistenes konsentrasjonsleire. Hun fortsatte med dette arbeidet etter krigen, og utvidet arbeid til også å omfatte handelsflåten. Hun var også den første lederen av Redd Barna i Norge.
Sigrid Helliesen Lund sluttet seg formelt til kvekersamfunnet i Oslo i 1947, og ble en ledende skikkelse innenfor det globale kvekersamfunnet.
Suspicious Minds

Suspicious Minds: The Memphis 1969 Anthology er et samlealbum med Elvis Presley, utgitt 18. april 1999.
Wick (Skottland)

Forbindelser til Norge

Byens historie går tilbake minst til tiden da Caithness ble styrt som en del av Orknøyene, en periode som endte i 1266. Navnet er av norrøn opprinnelse, og betyr «vik». 
I senere år har byen også hatt en forbindelse til Norge, da den lå under den katolske Nordpolmisjonen, som hadde hovedkvarter i Alta. En av de som virket som katolsk sogneprest i byen var Bernard Bernard (i 1860), senere prefekt for Det apostoliske prefektur Norge. Wick er hjembyen til den norske maleren Odd Wick, som filmen John Wick er basert på.
Pseudocophora

Utseende

Middelssttore (5 - 6 millimeter), slanke, blanke, brunrødlige eller brungule bladbiller, dekkvingene ofte mørke. Pronotum er så langt som bredt, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.

Utbredelse

Slekten forekommer i Sørøst-Asia.