google/wiki40b huggingface dataset:
Kratie (provins)

Historie

Området nær Kratie langs Mekongelven var en av de tettest befolkede regionene i pre-angkoriansk Kambodsja. 
Lon Nol, som senere skulle bli en sentral figur i kampen mot Røde Khmer var provinsens guvernør i 1945.
Under Vietnamkrigen og den påfølgende borgerkrigen opplevde Kratie spesielt harde kamper. Under Operation Menu ble Kratie utsatt for mange bombetokter av USA, som mente at nordvietnamesiske styrker hadde tilhold her. Rydding av ueksploderte bomber og minerydding har i de senere årene vært et satsingsområde i provinsen. 
Den 30. desember 1978, vietnamesiske styrker erobret Kratié. Borgerkrigen fortsatte i Kratie etter nederlaget i Pol Pot.

Geografi

Mekong renner fra nord til sør i provinsen og rundt 140 km av elven ligger i Kratié. Elven er hjemsted for Irrawaddydelfinene, samt flere arter av fisk og fugl. Strømmen i Mekong på Kratié byen varierer veldig avhengig av årstiden, og det er hundrevis øyer i elva som oversvømmes når vannstanden er på sitt høyeste. I 2007 planla den kambodsjanske regjeringen å bygge en demning i Mekong elven nær Kratie by for å igangsette vannkraftproduksjon. 
Provinsen er stort sett dekket av tett skog, men skogen er likevel åpnere og enn andre steder i Kambodsja, og består for det meste av løvfellende trær som mister bladene sine i den tørre årstiden. Krater fra Operasjon Menu bombeangrep under Vietnamkrigen, hvorav noen er fylt med vann, er fortsatt synlige på landsbygda. Noe land i Kratie brukes til jordbruk, men andelen er mindre enn andre steder i Kambodsja. 
Provinsen har et tropisk monsunklima, med en kjølig sesong fra november til mars, en varm årstid fra mars til mai og regntid fra mai til oktober. Flom forekommer hyppig i Kratie, Mekong kan stige over sine bredder med så mye som fire meter i regntiden. 
Kratie er kjent for sin attraktive natur langs elvebredden og dens grønne landsbyer og rismarker.
Uelen

Uelen (russisk: Уэ́лен) er en landsby (selo) som ligger like sør for polarsirkelen i Tsjukotka, like ved Kapp Dezjnjov (russisk:Мыс Дежнёв), stedet hvor Beringhavet og Tsjuktsjerhavet møtes, på det aller østligste punktet på det russiske fastland og dermed også det asiatiske kontinent.
Uelen har en befolkning på rundt 5-800 (varierende anslag).
Landsbyen er velkjent for sine utskjæringer i hvalrosstenner og -bein. Den tjener også som base for naturvitenskapelige og arkeologiske ekspedisjoner i området, som blant annet har avdekket en gravplass inneholdende mer enn 300 graver fra tidlige hvaljegerkulturer, fra et tidsområde mellom 500 f.kr. og 1000 e.kr.
Uelens mest kjente sønn er forfatteren Jurij Sergejevitsj Rytkheu, som ble født der i 1930.
I 1934 var byen et øyeblikk i det internasjonale rampelyset, da de overlevende etter forliset til skipet Tsjeljuskin ble fløyet ut derfra.
Uelen er også betydningsfullt i og med at det er det befolkede stedet av noen betydning i Russland som ligger nærmest De forente stater, og under den kalde krigen ble militærbaser av denne grunn anlagt på stedet.
Ian Watkins

Oppvekst

Watkins vokste opp i byen Pontypridd i Wales, nær Cardiff, hvor han gikk på Hawthorn skole sammen med mesteparten av dagens medlemmer av Lostprophets. Der lærte han å spille trommer. Han var en stor fan av band som Faith No More, Red Hot Chili Peppers og Megadeth.
På skolen ble Mike Lewis og Ian gode venner, med rock- og metall-musikk som felles interesse. Dette gjorde at de dannet et trash metal-band sammen i 1991 som het Aftermath.

Arrestasjon og dom

I 2012, Watkins ble arrestert i hjemlandet Wales etter at politiet fant pornografiske bilder av barn i hans hjem. I 2013 Watkins blev dømt for seksuell overgrep mot barn og dømt til 35 år fengsel.
Seyfert-galakse

Seyfert-galakser er en type aktiv galaksekjerne kjennetegnet ved en stjernelignende kjerne og emisjonslinjer fra høy-ionisert materiale med stor fart. Typen ble først identifisert av astronomen Carl Keenan Seyfert.
Seyfert-galakse finnes for det meste i tidlige spiralgalakser (S0, Sa og Sb). Av Seyfert-galaksene finnes det to undertyper; type og type 2. Type 1 har spektrum som ligner på kvasarer og emisjonslinjene fra hydrogen (balmerlinjene) er mye bredere enn andre emisjonslinjer. I spektrum fra type 2 er bredden på emisjonslinjene mer den samme. Det er teorisert at type 2 er en type 1 som blir sett gjennom gjemmende materiale, og målinger av polarisering støtter opp om dette.
Explorer I

Oppdragsbeskrivelse

Satellitten ble skutt opp fra Cape Canaveral (nå under navnet John F. Kennedy Space Center) i Florida 10:48 lokal tid 31. januar 1958 av bæreraketten Jupiter-C.
Bæreraketten Jupiter-Cs opphav var fra den amerikanske hærens prosjekt orbiter i 1954.
Etter oppskytningen av Sovjetunionens Sputnik I den 4. oktober 1957 ble ABMA (Army Ballistic Missile Agency) beordret til å fortsette jobben med å få skutt opp en satellitt med Jupiter-C som bærerakett. Raketten hadde blitt prøvd uten sprengstoff under testene med Jupiter IRBM (mellomdistanse rakett). ABMA og JPL jobbet tett sasmmen i 84 dager for å modifisere Jupiter-C og bygge Explorer I.

Design

Explorer I var utstyrt med en geigerteller som målte kosmisk stråling. Den målte noen ganger den forventede strålingen på rundt 30 partikler/s, mens noen ganger viste den 0 partikler/s. En forskergruppe fra State University of Iowa (under ledelse av Van Allen) oppdaget at stråingen var 0 når de var nær polene, mens verdiene var normale på ekvator. Etter Explorer III ble det bestemt at den opprinnelige geigertelleren hadde blitt skadet av høy stråling fra ett belte med ladede partikler som var fast grunnet jordas magnetfelt. (se Van Allen-beltene)

Oppdragets resultater

Oppdagelsen av Van Allen-beltene av Explorersatellittene var en av de største oppdagelsene i det internasjonale geofysiske året.
Instrumentene i satellitten var plassert i rommet som var beregnet på ett fjerde trinn på raketten.
Satellitten hadde i rommet en rotasjon rundt sin egen akse på 750 runder i minuttet.
2 senderen på 60 milliwatt og 10 milliwatt som sendte ut på henholdsvis 108.03 megahertz og 108.00 megaherz.
Strømforsyningen var Nikkel-Kadmium batterier som var ca. 40% av nyttelasten. Batteriene ga strøm til den ene senderen i 31 døgn, mens laveffekt senderen hadde strøm i 105 døgn. Explorer I sluttet å sende data 23. mars 1958, men satellitten ble i bane i 12 år før den brant opp i atmosfæren over Stillehavet 31. mars 1970.
I november 2004 hadde totalt var 83 satellitter i explorer programmet blitt skutt opp.
En kopi av Explorer I ligger i dag på National Air and Space Museum i USA.
Buddyprisen

Buddyprisen er en årlig utmerkelse, delt ut av Norsk jazzforum siden 1956. 
Prisen tildeles en musiker som både har utmerket seg som en fremragende utøver på sitt instrument og samtidig har betydd mye som pådriver for å bedre jazzens utbredelse og kjennskap til musikkformen.  Vinneren mottar den såkalte «Buddystatuetten», som  er av den amerikanske trompeteren Buddy Bolden (1877–1931). Statuetten ble opprinnelig laget av billedkunstneren Lise Frogg (1929–58) som var innehaver av Kunstnerkroa og også delte den ut første gang, til Rowland Greenberg på Penguin Club den 22. april 1956.  I stedet for Boldenstatuetten ble det 1970 til 1972 delt ut et kunstverk laget av kunstneren Jo Vogt (1917–77), nærmere bestemt et blåseinstrument besatt med falloser. Fra 1987 tilkommer det også et reisestipend. Med Buddy-prisen følger en pengesum som i 2005 var på kroner 50 000.
Metalocalypse

Dethklok

Dethklok er navnet på det fiktive melodiske ekstrem metal-bandet fra TV-serien Metalocalypse. Dethklok ga ut et album som kom i salg 25. september 2007. Bak produksjonen av albumet er skaperen av serien, Brendom Small og ekstrem metal-trommeslageren Gene Hoglan fra bl.a. Death og Strapping Young Lad.
Trykksak

Trykksak var Postverkets navn på masseproduserte (Trykk, eller stensiler) papirer som skulle sendes i egne konvolutter, eventuelt uten konvolutt, men påført mottakeridentifikasjon samt merket med «Trykksak». Disse kunne sendes for redusert porto, men uten løfte om raskeste forsendelse.
Regelverket er nå endret, slik at B-post må sendes til minst 20 mottakere for å få portoreduksjon. Til gjengjeld er der ikke lenger krav om at der ikke kan legges inn individuelle beskjeder og lignende.
Betegnelsen trykksak brukes ellers om alle former for trykte tekster og bilder som er masseprodusert, men kanskje mest om brosjyrer og reklamemateriell forøvrig.
Svensk Biblioteksförening

Svensk Biblioteksförening er en svensk organisasjon som er en «partipolitiskt obunden, bibliotekspolitisk organisation som verkar för ett bibliotekssystem av hög standard, för att den svenska bibliotekslagen tillämpas och utvecklas samt för biblioteken som ett värn för demokrati och yttrandefrihet». Foreningen ble etablert i 2000 gjennom en sammenslåing mellom Sveriges Allmänna Biblioteksförening och Svenska bibliotekariesamfundet.
Foreningen har ca 3 500 medlemmer, både enkeltpersoner og institusjoner, og utgir tidsskriftet Biblioteksbladet. Foreningen er minoritetseier i Bibliotekstjänst, et svensk motstykke til Biblioteksentralen, noe som gir foreningen god økonomi.
Foreningen står bak barnebokprisene Nils Holgersson-plaketten, Elsa Beskow-plaketten og Carl von Linné-plaketten, og den skjønnlitterære Aniara-prisen. Man deler også ut Greta Renborgs pris för marknadsföring, Collijnpriset til den beste studentoppgaven i bibliotekfag, Bengt Hjelmqvists pris för framstående insatser på folkbiblioteksområdet, Årets bokbuss og Årets sjukhusbibliotek.
Foreningens generalsekretær Niclas Lindberg er tidligere biblioteksjef i Haninge og riksdagsrepresentant for Socialdemokraterna. Styrelederen Inga Lundén er biblioteksjef i Stockholm.
Carlo Ambrogio Lonati

Biografi

Lonati var fiolinist ved visekongen av Napolis hoff fra 1665 til 1667, hvor han også tok roller i operaer. Deretter arbeidet han ti år som konsertmester og sanger ved Christina av Sveriges hoff i Roma. Her traff han Alessandro Stradella og Lelio Colista. Lonato samarbeidet med Stradella også senere i Genova. I Roma komponerte han tallrike fiolin- og triosonater som ble forbilder for Arcangelo Corelli og Henry Purcell. I likhet med Corelli underviste Lonati den unge Francesco Geminiani. Francesco Maria Veracini betegnet i 1760 Lonati som den mest virtuose fiolinist i sitt århundre.

Verk

Instrumentalverkene er bevart på manuskriptform, blant dem er noen triosonater og 12 Sonate per violino e basso continuo tilegnet keiser Leopold I av Det tysk-romerske rike, blant annet med en 600 takters Ciacona. Seks av disse verkene er notert i skordatur. Via Johann Georg Pisendel kom denne sonatesamlingen til Dresden, der originalene forsvant i 1945. Lonati var lite interessert i å trykke sine verker, og Veracini siterer ham på at grunnen var at han ikke ville de skulle falle i hendene på personer som «knapt nok kunne klokka».
Đavolja Varoš

Đavolja Varoš (serbisk Ђавоља Варош, betyr «Djevelbyen») er en geografisk region sør i Serbia ved Radanfjellene nær Kuršumlijen. Regionen inneholder eksotiske formasjoner beskrevet som jordpyramider. Disse er skapt av erosjon. 
Sidan 1959 har Đavolja Varoš vært vernet av staten, og siden 1995 har de av den serbiske regjeringa hatt status som et særlig viktig naturområde.
Kilder under pyramidene har høyt mineralinnhold. Det er to kilder: Đavolja voda («Djevelvannet») med ekstremt surt vann (pH 1,5) og høyt mineralinnhold (15 gram per liter vann) og Crveno vrelo («Rødbrønnen»).
Formasjonene ble skapt for flere millioner år siden av vulkansk aktivitet. Det finnes flere sagn om hvorledes formasjonene ble skapt.
Paul Gauthier (bocciaspiller)

Idrettskarriere

Gauthier deltok ved sine første paralympiske leger ved paralympiske sommerleker 1996 i Atlanta. Individuelt deltok han i klassen C1 wad (with assistive devices), der han kom på tredjeplass i sin gruppe i grunnespillet, og gikk ikke til sluttspillet. I parkonkurransen (C1 wad) konkurrerte han sammen med Nathalie Menard, og disse ble også slått ut i gruppespillet. 
Ved neste Paralympics, som var paralympiske sommerleker 2000 i Sydney, vant han sin gruppe i gruppespillet, og gikk videre til sluttspillet. Der tapte han semifinalen mot José Macedo, men vant deretter bronsefinalen mot irske John Cronin, og fikk dermed bronse individuelt i klassen BC3. Også i klassen for par BC3 ble det bronse på Gauthier, der han spite sammen med Alison Kabush. 
Han deltok ved Verdenscupen i boccia 2003 i Christchurch, der han kom på 2.-plass individuelt, bak Santiago Pesquera Blanco, og han kom på 4.-plass i parkonkurransen, sammen med Allison Kabush og Monica Martino. Ved paralympiske sommerleker 2004 i Athen vant han to kamper og tapte én i gruppespillet, men gikk videre til sluttspillet i BC3 individuelt. I sluttspillet vant han alle kampene sine, og vant til slutt finalen med 7-1 over spanske Santiago Pesquera, og ble paralympisk mester. I klassen for par BC3 spilte han igjen sammen med Alison Kabush, og disse fikk bronse etter å ha slått Greig Jackson og Henk Dijkstra fra New Zealand i bronsefinalen. Han deltok ved Verdensmesterskapet i boccia 2006, der han kom på 12.-plass individuelt. I BC3-parkonkurransen kom Canada på 5.-plass. 
Ved Verdenscupen i boccia 2007 vant han BC3-klassen individuelt, etter at han slo greske Grigorios Polychronidis 4-3 i finalen. Canada kom her på 5.-plass i parkonkurransen i BC3. Året etter deltok han ved sine tredje paralympiske leker, ved paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. I den individuelle konkurransen ble han slått ut i kvartfinalen, og kom på 6.-plass. I parkonkurransen spilte han igjen sammen med Allison Kabush og Monica Martino, og disse fikk bronse etter å ha slått Thailand 4-1 i bronsefinalen. Han vant Amerikamesterskapet i boccia 2009 (2009 CPISRA Boccia Americas Cup), der han slo Alison Kabush 10-0 i finalen. 
Gauthier deltok i boccia ved parapanamerikanske leker 2011. Her slo han slo Maria Belén Ruiz 7-5 i finalen, og vant dette mesterskapet. Han kom på 22.-plass ved Verdenscupen i boccia 2011, men i parkonkurransen der kom de på 4.-plass, etter tap 3-4 for Portugal i bronsefinalen. Året etter deltok han ved paralympiske sommerleker 2012, der han tapte 8.-delsfinalen mot José Macedo, og endte på 9.-plass. 
Ved Verdensmesterskapet i boccia 2014 kom han på 28.-plass individuelt. I parkonkurransen spilte han sammen med Eric Bussière og Bruno Garneau, og kom på 7.-plass. Han fikk sølv i klassen for BC3 par ved Amerikamesterskapet i boccia for lag og par 2015.
Husstellskole

Norsk kvinnesakshistorie

Landets første husmorskole ble opprettet av Fredrik og Minna Wetlesen på Abildsø i 1865. 
Lærer og legefrue Dorothea Christensen var initiativtaker til Norges første skolekjøkken, som startet i Sandefjord i 1890. 
Selskapet for Norges Vel drev lærerinnekurs på Berger skole i Asker.
Kvinnesak-forkjempere som Katti Anker Møller engasjerte seg i saken. 
I 1904 ble Norske Kvinners Nationalråd stiftet. 
Betzy Kjelsberg stiftet Drammen kvinnesaksforening og etablerte Drammen husmorskole.
Landbruksdirektør Fosnes kjøpte med private midler Stabæk gård av redaktør Thommesen i 1908. Landbruksdepartementet overtok stedet og innredet skolen. 
I januar 1909 ble "Statens lærerindeskole i husstell" etablert på Øvre Stabæk gård i Bærum som skiftet navn til Ringstabekk.
East Kameng (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 78 413 innbyggere i distriktet, mot 57 179 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 23,28 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,85 % i 2011 mot 21,09 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 970 i 2011 mot 1035 i 2001.
Nihonium

Egenskaper

Nihonium er et radioaktivt metall med kortlivede isotoper. Kun få atomer er fremstilt av stoffet, og man vet derfor lite om de kjemiske og fysiske egenskapene. Det antas å være et fast stoff ved romtemperatur, og at det har egenskaper som ligner på thalliums.

Isotoper

6 isotoper av Nihonium er hittil kjent eller beregnet, og de er alle ustabile (og dermed radioaktive). De mest stabile er beregnet å være ²⁸⁶Nh med halveringstid 20 sekunder, ²⁸⁵Nh med halveringstid 5,5 sekunder, og ²⁸⁴Nh med halveringstid 0,48 sekunder. De resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 sekund.
CAS-nummer: 54084-70-7

Forekomst

Nihonium forekommer ikke naturlig, men blir fremstilt i laboratorier.

Anvendelse

Nihonium har pr. i dag ingen bruksområder, bortsett fra forskningsformål.
Fugger

Historie

Den første henvisning til navnet Fugger i Augsburg finnes i skattelistene fra 1357, hvor Hans Fugger var oppført. Hans eldste sønn, Andreas, ble rik på tekstilhandel og eiendomsinvesteringer, men hans sønn igjen, Lucas Fugger, satte formuen over ende. Denne slektsgrenen, Fugger vom Reh, døde ut i 1494.
Hans Fuggers yngre sønn, Jakob Fugger (d.e.), grunnla en ny gren av slekten, Fugger von der Lilie (etter liljen på slektsvåpenet). Også han ble rik på tekstilproduksjon, og i 1461 var han den tolvte rikeste mann i Augsburg. Ved hans død i 1469 overtok sønnen Ulrich (død 1510), som leverte klær til keiser Fredrik III og hans følge på deres reise til Trier. Slektene Fugger og Habsburg kom til å ha et nært og inntektsbringende forhold i tiden som fulgte.
Ulrichs yngste bror Jakob (1459–1525) er det mest fremstående medlem av Fugger-slekten. Han ble adlet i mai 1511, og i 1519 ledet han et konsortium av tyske og italienske forretningsmenn som lånte Karl V 850.000 floriner så han kunne sikre seg valget til tysk-romersk keiser. Fugger alene lånte ham 543.000 floriner. Han regnes som en av historiens rikeste menn, ved siden av størrelser som Crassus og John D. Rockefeller.
Hoglandsvatnet (Svalbard)

Hoglandsvatnet er en av to bredemmede innsjøer like vest for Mittag-Lefflerbreen og ved foten av Trikolorfjellet, nordøst i Dickson Land på det sentraleSpitsbergen, Svalbard. Sjøene har ikke utløp i elv eller havet, og ligger sør for botten av Wijdefjorden. Innsjøen ligger på ca 200 moh. Det andre vannet ligger heter Ålandsvatnet.
Arealet av sjøen er om lag 3 km², og den er ca 2 km lang.
Vannris

Vanris, ofte feilaktig skrevet vannris, enkelte steder også kalt heksekoster, er vanskudd eller knipper med tynne kvister på trestammer. Ordet kommer av sammensetningen «van-» og «ris», altså «feil kvister», og det har ingenting med «vann» å gjøre. Disse skuddene skyter ut fra sovende knopper på treets stamme. Dette fenomenet er mest vanlig på løvtrær som bjørk, or og eik, men forekommer også på bartrær. De kan ligne på forekomster av misteltein, men er genetisk av samme plante som vertstreet.
Vanris dannes når likevekten mellom krone og rot blir forstyrret. Dette kan f.eks. skje etter for harde tynninger, noe som øker næringstilgangen og lysmengden til de gjenværende trærne, eller etter angrep fra insekter som reduserer mengden løvverk. Et imponerende eksempel på et vanris på eik er den tistammede Sogstieika. De ti nåværende stammene er et vanris som vokste ut av roten på en eldre eik som sto i midten.
Vanris kan gi kvalitetsfeil på trevirket.
Lyrical Marksmen

Lyrical Marksmen er det første studioalbumet til den norske rapgruppa Warlocks. Det ble gitt ut i 1995, men gruppa slo ikke igjennom før deres neste album Top Notch kom i 1997.
Lemon curd

Lemon curd er en sitronkrem eller sitronmarmelade som tradisjonelt fremstilles av egg, sukker og sitronsaft. Lemon curd inneholder vispet eggeplomme utrørt med sukker og sitronsaft som langsomt kokes i vannbad med lav temperatur.
Noen oppskrifter inneholder sitronskall, egghvite eller smør. Lemon curd anvendes i kaker, bakverk, iskrem og til scones.
Skiensysla

Skien(s)sysla (norrønt Skiđusýsla) av Skidan, var i middelalderen et syssel i Norge som omfattet Grenland, Telemark og Numedal. Det historiske fylket Grenafylke ble omkring 1160, da kong Magnus Erlingsson delte inn landet i sysler, gjort til et syssel.
Skiensysla bestod av to deler Tiendetaket (Grenland) og Skattlandet (det egentlige Telemark).
Like for like

Like for like (engelsk originaltittel: Measure for Measure) er et skuespill av William Shakespeare. Det er antatt det ble skrevet i 1603 eller 1604. Det ble opprinnelig utgitt i First Folio i 1623, hvor det ble listet som en komedie. Stykkets første nedtegnede framføring skjedde i 1604. Stykket hovedtema er rettferdighet, «dødelighet og nåde i Wien». Nåde og dyd er framherskende ettersom stykket ikke ender tragisk. Like for like er ofte kalt for et av Shakespeares problemstykker. Det var, og fortsetter å bli, klassifisert som en komedie, skjønt dets dramatiske tone kan motsette seg slike forventninger.

Handling

Stykket handler om en hertug i Wien som mislykkes med å forsøke å holde orden i byen, han gir makten til den moralske og strenge Angelo. Angelo bestemmer seg for å stenge alle bordeller og henrette en ung mann ved navn Claudio for å ha gjort sin elskede kjæreste Julia gravid, uten å ha inngått ekteskap.
Claudios søster Isabella som akkurat skal til å avlegge kyskhetsløfte og gå i kloster, ber da Angelo om å skåne hennes brors liv, Angelo blir svært tiltrukket av Isabellas renhet og stiller et ultimatum, om hun ligger med ham, så skåner han hennes brors liv. Isabella blir fortvilt, hva skal hun velge? Hun vil jo bli nonne, og samtidig se sin bror leve.
Veaceslav Posmac

Internasjonal karriere

Posmac fikk sin landslagsdebut for Moldova i en vennskapskamp hjemme mot Kirgisistan den 14. juni 2013 (2–1). Hans første landslagsmål kom i en vennskapskamp mot Norge den 15. januar 2014 (1–2).
Teos

Teos (gresk: Τέως) eller Teo var en antikk gresk by på kysten av Jonia i Anatolia, lokalisert på en halvøya mellom Kytriom og Myonnesos. Den ble grunnlagt av minyere, i henhold til gresk mytologi en urgresk stamme fra Orkomenos i Boiotia på det greske fastlandet. Når dette skjedde er ukjent. Byen lå på plassert på en lav landtange. Teos var en av tolv byer som utgjorde det joniske forbund. Ruinene av byen er i dag lokalisert i nærheten av den tyrkiske byen Seferihisar i provinsen İzmir.

Historie

Geografen Pausanias skrev at byen ble minyere fra Orkomenos under lederskapet til den mytologiske kong Athamas, og senere kom det jonere og flere kolonister fra Athen og Boiotia.
Teos var medlem av den lydiske gruppen i det joniske forbundet, en av fire grupper definert av historikeren Herodotos, basert på de særskilte dialektene til byene.
Teos var en blomstrende havnby med to gode havner inntil Kyros den store, konge av Perserriket, invaderte Lydia og Jonia en gang rundt 540 f.Kr. Innbyggerne av Teos fant det best å flytte ut og opprettet nye kolonier i Abdera i Trakia (dagens nordlige Hellas) og Fanagoria på den asiatiske siden av kimriske Bosporos, det vil si Tamanhalvøya på Kertsjstredet. Abdera, den førstnevnte byen, var opprinnelig blitt grunnlagt fra Klazomenai, en annen by i Jonia, i 656 f.Kr. Havnen i Teos ble gjenopprettet av makedonske herskeren Antigonos I Monofthalmos (død 301 f.Kr.).
På romersk tid var byen kjent for sine griser, et teater og et tempel for Dionysos. Disse er posisjonert i nærheten av akropolis som ligger på en lav høyde og ble befestet en gang på 500-tallet f.Kr. Den romerske arkitekten og forfatteren Vitruvius noterte at Hermogenes av Priene, som var fra en av nabobyene, var arkitekten av Dionysos-tempelet ved Teos. Et skipsvrak i nærheten av Tektas, et liten berg som stikker ut i nærheten av havnen i Teos, er datert fra klassisk tid, mellom 500- og 300-tallet f.Kr., og antyder hyppige handelsforbindelse mellom byen og de østlige øyene i Egeerhavet.
Flere kjente personer kommer fra Teos: Den lyriske poeten Anakreon ble født i Teos, det samme var historikeren Hekataios, poeten Skythinos, geografen Andron, og den rike boksamleren Apellikon som tok vare på verkene til Aristoteles. Filosofen Epikuros var ikke født i byen, men skal etter sigende ha vokst opp der og studerte under Nausifanes fra Teos, en elev av Demokritos.

Dagens sted

Den moderne landsbyen Sığacık, som ligger ved byen Seferihisar, er lokalisert i rett ved ruinene av Teos. Det indre området som tidligere var den antikke byen har i omfattende grad blitt landbruksområde, hvilket har gjort det vanskelig å drive arkeologiske undersøkelser. Via pløying fra landbruket har keramikkrester blitt ført opp til overflaten og forsøkt tatt vare på.