Trommesyke

Trommesyke er en sykdom som kommer av oppblåst vom hos drøvtyggere. Dette kommer av feil fôr, eller for brått skifte av fôr. Dette er en fordøyelsessykdom som kan føre til at dyret dør i løpet av noen få.

Forekomst

Trommesyke kan oppstå hos alle drøvtyggere, og er vanlig å se ved utstrakt bruk av kraftfôr og ved bruk av feil fôr. Den er vanligere i konvensjonelt husdyrhold enn i økologisk og biodynamisk husdyrhold, der det som oftest brukes mindre kraftfôr. Sykdommen forekommer også ofte når dyr har blitt sluppet på beite med mye kløver og andre lettere fordøyelige vekster om våren.

Symptom

Symptomer på trommesyke er oppblåst buk og generelle tegn på smerter i mageregionen. Dette kan føre til at dyrene står og sparker seg på buken, og slutter å spise. Slik adferd ser man oftest i sykdommens første fase. Senere blir dyret stående nærmest stille, og litt sprikende med beina. Da vil dyret svette voldsomt av smertene, og noen ganger også skrike. Rett før dyret dør inntrer pusteproblemer forårsaket av at innvollene klemmer mot mellomgulvet. Man kan også se andre generelle symptomer på at organer og organsystemer begynner å kollapse. Dødsårsaken er at vomma har trykket så hardt mot mellomgulvet at det har revnet. Vomma kan også revnet. I så fall vil vomvæska, som er full av mikrober, komme inn i bukhulen. Dette kan forårsake bukhinnebetennelse, og utfallet vil i så fall nesten uten unntak være at dyret vil dø. Trommesyke kan også ha dødelig utgang fordi ulike andre organer svikter. Nyrer, lever, milt og hjerte er særlig følsomme for overtrykk.

Behandling

Den enkleste behandlingen mot trommesyke er å leie dyret opp ei låvebru eller en bratt oppoverbakke. Da vil vomvæsken få en hellning slik at det blir større avstand mellom væsken og spiserøret, og vomgassen har større mulighet for å slippe ut. Denne metoden kan gjerne kombineres med å tvinge olje i dyret; vegetabilsk olje er best til dette bruk, men i nødsfall kan man bruke motorolje eller lignende. Hydraulikkolje er likevel ikke tilrådelig å bruke, fordi slik olje er særdeles helseskadelig for dyret. Annen skumhemmende, ikke-giftig væske kan også brukes.
Den siste utveien for å redde dyret er å stikke hull på vomma med en skarp gjenstand, helst en ren kniv eller saks. Denne metoden bør kun foretas av veterinær. Dyret må stikkes i den venstre siden, ettersom vomma ligger mot venstre side i dyrekroppe. Dette er en omdiskutert behandlingsmetode som kun bør brukes som aller siste utvei, fordi dyret kan bli livstruende skadet av selve stikket.

Forebygging

Det er flere måter å forebygge trommesyke på. Ved dyrehold der det blir brukt mye kraftfôr bør foringen skje flere ganger om dagen, slik dyrene spiser relativt lite på én gang. Hos melkekuer er det vanlig å dele ut fôret fire ganger om dagen. Man bør også unngå å gi kraftfôr når vomma er tom for grovfôr. Dette er viktig fordi grovfôret gir vommikrobene noe tungt fordøyelig å jobbe med, og dette reduserer mikrobenes gassproduksjon. En drøvtyggers fôrrasjon bør generelt bestå av mest mulig grovfôr, fordi fordøyelsen deres er best tilpasset slik diett. Forandringer i fôrrasjonen bør generelt gjøres over lengre tid, helst to uker eller mer. Endringen gjøres ved å gi dyra gitt gradvis større mengder av den nye fôrtypen og mindre av den gamle. Særlig når dyra om våren slippes ut på et friskt beite med mye kløver bør de i begynnelsen kun få beite ute i korte intervaller. Gradvis kan man gi dem mer tid på utebeitet, samtidig som man følger særlig nøye med på om noen av dyra viser tegn på å utvikle trommesyke. 
Det er heller ikke heldig med for mye kålvekster og andre grønnsaker i fôret.